11 березня 2015 року митці Київського національного академічного театру оперети представили на сцені Київського університету імені Бориса Грінченка музично-літературний проект народного артиста України Олександра Кравченка «І на оновленій землі…».\nПоезія Шевченка ввійшла до основи композиції вечора. Вірші Кобзаря «І мертвим, і живим, і ненародженим», «Титарівна», «Катерина», «Слепая», «Минають дні, минають ночі...» звучали актуально і символічно. Доля України читалася у кожному рядку, у кожному слові.\nАртисти театру створили справжній букет індивідуальностей: різних, протилежних, але однаково яскравих і талановитих. Різнохарактерні героїні шевченківських творів ожили у виконанні талановитих артисток: заслуженого працівника культури України Зої Кравченко і Ганни Коваль, які створили ряд прекрасних образів, перевтілюючись то в Тітарівну, то Лілею, у Катерину, Відьму, Сліпу… Театральні мініатюри супроводжувала музика Лятошинського, Шашкевича, Борисюка та інших українських композиторів.\nПубліка дихала зі сценою в унісон: завмирала в очікуванні, іноді підспівувала тексти всім добре відомих пісень. Незабутні враження залишили не тільки акторське виконання, а й художня постановка вистави з використанням музичного супроводу наживо. Артисти театру дуже вдало передали глядачам дух епохи Великого поета і майстерно перевтілитись у портретну схожість дійових осіб.\nЕмоційною кульмінацією мистецького вечора стало виконання хоровою групою Національної оперети України легендарного твору «Реве та стогне Дніпр широкий…».\nЗ теплими словами до творчого колективу Київського національного театру оперети звернувся ректор Київського університету імені Бориса Грінченка – Віктор Олександрович Огнев’юк. Він зазначив, що Тарас Шевченко належить до того високого ряду Світочів української культури, які, піднісшись над конкретикою свого часопростору, стали сучасниками для кожної історичної епохи. Невичерпність художнього космосу Кобзаря завжди лишатиметься найактуальнішою темою художнього буття українців. Також Віктор Олександрович підкреслив значення постаті Тараса Шевченка в житті та особистісному становленні Бориса Грінченка, який ще учнем Харківської гімназії пізнав силу і величність поетової душі. Саме Кобзар привів Бориса Дмитровича у прекрасний світ українського слова та сформував його світоглядні позиції.\nСимволічним також є те, акцентував ректор, що наші установи – Київський університет імені Бориса Грінченка та Національна оперета України – історично пов’язані. Адже у період з 1907 по 1910 рр. у приміщенні театру оперети діяло правління Українського товариства «Просвіта» на пам'ять про Тараса Шевченка, головою якого з 1906 по 1909 рр. був Борис Грінченко.\nПід бурхливі овації глядачів ректор вручив колективу Київського національного академічного театру оперети Подяку «За яскраве та проникливе втілення неповторної поезії Тараса Шевченка у музично-літературному проекті «І НА ОНОВЛЕНІЙ ЗЕМЛІ…» на сцені Київського університету імені Бориса Грінченка у рамках перспективної професійної співпраці» та подарував сувенірну міні-копію пам’ятника Борису Дмитровичу Грінченку.\n«Спасибі, що Ви є! Спасибі, що Ви любите Шевченка! Спасибі, що Ви любите Україну!», - з такими словами звернувся наприкінці вечора до глядачів народний артист України Олександр Кравченко.\nПо завершенню літературно-музичного проекту всі разом, грінченківці й артисти театру, піднесено виконали Державний Гімн України.


Необхідна політична воля керівників країни для появи інвестицій у галузі урановидобування - експерт – новини на УНН | 29 листопада 2016, 17:04\nВівторок, 29 листопада 2016, 17:04 • Петро Івасюк • 17625\nКИЇВ. 29 листопада. УНН. В Україні інвестори не вкладають кошти в урановидобуток, адже ця галузь досі є засекреченою, хоча інші країни такі дані вже давно розсекретили. Для того, щоб змінити ситуацію потрібне рішення керівництва країни. Таку думку у коментарі УНН висловив головний геолог КП “Кіровгеологія” Олексій Фалькович.\n“В Україні ця галузь дуже засекречена. У нас усі матеріали або ДСК (для службового користування — ред.) або секретні. І одне із перших кроків, які Україні потрібно зробити, це їх розсекретити, щоб інвестор міг зайти і ознайомитися з нашими перспективними об’єктами. В інших країнах це зроблено вже дуже давно. І я вважаю, що це конче необхідно”, — сказав О.Фалькович.\nТакож він зауважив, що для того, щоб змінити ситуацію та залучити інвестора потрібне рішення керівництва держави.\n“Точно я сказати не можу, мабуть, для цього потрібна політична воля. Для того, щоб інвестор зайшов на ці об’єкти потрібно, щоб він міг ознайомитися з первинними геологічними матеріалами, які на сьогоднішній час у нас або ДСК або секретні”, — додав О.Фалькович.\nНагадаємо, за словами науковця А.Бакарджиєва, країни ЄС та світу роблять ставку на атомну енергетику.\nЯк повідомляв УНН, щорічні потреби уранового концентрату українських АЕС становлять 2400 тонн.\nПри цьому, Україна має багаті поклади уранової руди, а тому у разі їх вивчення та розробки, ми можемо самостійно забезпечувати власну потребу в цій сировині щонайменше 70 років.\nМіністр енергетики і вугільної промисловості І.Насалик нещодавно заявив, що Україна забезпечуватиме себе урановим концентратом і будуватиме завод. Такі плани передбачені Концепцією розвитку атомного комплексу України до 2020 року.\nОднак наразі, за підсумками 10 місяців 2016 року, Східний ГЗК значно скоротив виробництво уранового концентрату.\nТому, експерти наголошують на необхідності залучення приватних інвесторів до урановидобутку в Україні, що дозволить реально наростити об’єми.\nТеги: інвестиції, видобуток, політика, уран\nРегламентний комітет ВР розгляне подання на В.Новинського 6 грудня


Синютка розказав, як за 10 кроків подолати транспортний колапс у Львові – Варта❶ Львів\nСинютка розказав, як за 10 кроків подолати транспортний колапс у Львові\nНові транспортні маршрути і розв’язки, спорудження паркінгів, якісний ремонт доріг замість розкрадання автентичної бруківки, електронний квиток, який має бути дешевшим для львів’ян, – усе це потрібно робити у комплексі, щоб «розкоркувати» Львів.\nПро це заявив Олег Синютка, народний депутат і кандидат на голову Львівської ОТГ від «Європейської Солідарності», під час пресконференції у Львівському пресклубі, пише DailyLviv.\n– Корки, неякісний громадський транспорт та його дефіцит, відсутність достатньої кількості парковок. Ці проблеми не просто не вирішуються, а наростають як лавина. Якщо і далі зволікати, то Львів просто зупиниться в суцільному заторі і не зможе розвиватися далі. Це буде ударом по розвитку міста, адже економічний добробут залежить від мобільності міста, – сказав Олег Синютка.\nОлег Синютка, який від 2007 до 2014 року працював першим заступником міського голови Львова Андрія Садового, вважає, що влада нині не має чіткої транспортної стратегії, а діє непрофесійно і хаотично: не для комфорту людей, а для власного піару і створення ілюзії, ніби місто намагається розв’язати проблему. Він наголосив, що мер і його команда не виконують ті стратегічні документи, які були розроблені фахівцями раніше:\n– Зокрема, ігнорується ключовий у цьому питанні документ – генеральний план міста, який прийняли у 2010 році. Але замість запланованих паркінгів і розв’язок будують багатоповерхівки. Близько 60% дозволів на будівництво, які мерія надала від 2015 до 2019 року, не відповідають генплану. І нині ми за це розплачуємося, годинами стоячи у заторах, – пояснив Олег Синютка.\nВін нагадав, що починав будівництво трамвайного маршруту на Сихів, протяжність якого тоді планували зробити значно більшою, а не завершити вже на проспекті Червоної Калини (Сихівській «Санта-Барбарі»). Нагадав, що ще 2014 року розробив з командою ввесь пакет рішень та документів для запровадження електронного квитка і, звільняючись зі своєї посади, залишив їх у мерії.\n– Потрібна була лише політична воля очільника міста, щоб впровадити це рішення. Але мер і його група впродовж уже 6 років не завершили цього проекту. Причина проста: некомпетентність, нехтування проблемами львів’ян і концентрація на вирішенні власних інтересів, – сказав Олег Синютка.\nДля вирішення проблеми транспортного колапсу Олег Синютка запропонував такі кроки:\n•Розбудова трамвайних маршрутів. Ми побудуємо трамвайні маршрути за напрямками: мікрорайон Шевченка-Рясне-2, вулиці Личаківська-Пасічна, Замарстинівська-Лінкольна-Галицьке перехрестя.\n•Розвиток екологічного та дешевшого електричного транспорту – закупівля тролейбусів і збільшення тролейбусних маршрутів. Зокрема на вул. Галицьке перехрестя (з перспективою продовження маршруту до Дублянів), вул. Дж. Вашингтона – Пасічна.\n•Вул. Стрийська – до кільцевої дороги (ТРЦ «Кінг-Крос»), а також з’єднати Сихів із вулицею Стрийською шляхом добудови вулиці Вернадського та одночасно впровадження тут тролейбусного маршруту.\n•Лінія через центр, щоб з’єднати вулиці Галицьке перехрестя і виїзд на вулицю Зелену.\n•Розвиток електротранспорту дасть змогу розвивати львівського промислового виробника – концерн «Електрон».\n•Спорудження Північної об’їзної міста та розширення існуючих частин. Це дозволить створити якісне сполучення всіх населених пунктів у рамках Львівської ОТГ, а також розвантажити Шевченківський район від транзитного вантажного транспорту.\n•Запровадження електронного квитка. На першому етапі буде в короткі терміни запроваджено єдиний абонемент на ввесь громадський транспорт (щоб дати можливість користуватися автобусами, тролейбусами і трамваями).\nПри цьому Олег Синютка наголосив, що пенсіонери і школярі мають використовувати своє право на пільговий безкоштовний проїзд, а для жителів Львова проїзд має бути дешевшим, ніж для гостей.\n•Будівництво багатоповерхових паркінгів у межах малого кільця.\n•Будівництво підземних паркінгів у центральній частині міста.\n•Будівництво нових доріг:\n•від кільця Наукова-Кульпарківська до вулиць Любінська та Ряшівська; ця дорога, за словами Олега Синютки, була готовою на дві третини ще 2014-го року. Чому мерія за 6 років нічого не зробила – невідомо.\n•від проспекту Червоної Калини до вул. Вернадського та продовження до вул. Княгині Ольги;\n•з’єднання вул. Пасічної з дорогою на Винники, щоб оминути перехрестя вулиць Пасічної та Личаківської;\n•дорога з Рясне до Левандівки і з’єднання з вул. Городоцькою та Ряшівською;\n•продовження проспекту Чорновола до північної об’їзної, щоб вирішити проблему мікрорайону Малоголосківська.\n•Проведення аудиту ремонту вулиць Шевченка і Бандери, щоб припинити розкрадання коштів. Завершення ремонту цих вулиць разом з їх розблокуванням на зимовий період.\n•З’ясування зникнення бруківки з реконструкції рлощі Двірцевої та вул. Чернівецької.\n• Аудит комунальних підприємств на предмет їхньої збитковості і реорганізація збиткових КП, усунення монополії і однакові умови для підрядників, які ремонтують дороги.\nШвидке запровадження цих пропозицій дозволить за короткий час звільнити місто від заторів, збільшити мобільність мешканців, а отже сприяти його розвитку міста, вважає Олег Синютка.\nУ Львові назвали, скільки насправді трамваїв, тролейбусів, автобусів потребує місто у 2020 році.\nНаступна публікація У Львові патрульні затримали грабіжника під час невдалої спроби заховатися – новини Львова\nПопередня публікація Всенародне опитування 25 жовтня: озвучено всі п’ять запитань від Зеленського\nКоронавірус у Львові: скільки людей захворіли за добу\nУ Львові на історичному будинку в центрі почепили неонову вивіску без погоджень\nУ протоколах 15 рівненських дільниць виявили помилки\nСкільки країн можуть відвідати українці просто зараз, – МЗС


З 1873 працює у Кишинівській чоловічій гімназії викладачем російської словесності, де очолює гурток прогресивно настроєних учителів, які на таємних зібраннях обговорювали гострі національні та соціальні проблеми, пропагує українську літературу та потрапляє під таємний нагляд царської жандармерії. У 1874 року вийшов у світ роман «Хмари», а наступного року - драматичні твори «Маруся Богуславка», «На Кожум'яках» та оповідання «Благословіть бабі Палажці скоропостижно вмерти».\nУ 1885 йде у відставку та переїжджає до Києва, де присвячує себе винятково літературній праці. Живе, отримуючи невелику пенсію, якої ледве вистачає на харчі та плату за квартиру, часто хворіє.\nУ Києві він написав оповідання «Пропащі» (1888) та «Афонський пройдисвіт» (1890), казку «Скривджені» (1892), повість «Поміж порогами» (1893).\nУ 1914 році створює «Граматику української мови» в 2-х частинах.\nУпродовж 1899-1914 рр. Іван Нечуй-Левицький надрукував восьмитомне видання своїх творів.\nТакож разом з І. Пулюєм завершив задуманий Т. Шевченком і здійснюваний П. Кулішем перший переклад Святого Письма українською мовою.\nОстанні дні життя Іван Семенович провів у «шпиталі для одиноких людей». Поховано письменника на Байковому кладовищі.\nОсобливість творчості І. С. Нечуя-Левицького\nІван Семенович Нечуй-Левицький увійшов в історію української літератури як видатний майстер художньої прози, високоосвічений перекладач та критик, духовно багата особистість, що добре розумілася та захоплювалася мистецтвом.\nЗа півстоліття творчої діяльності він написав понад п'ятдесят високохудожніх романів, повістей, оповідань, п'єс, казок, нарисів, гуморесок, літературно-критичних статей.\n«Українська жизнь, - писав Нечуй-Левицький, - то непочатий рудник, що лежить десь під землею, хоч за його вже брались і такі високі таланти, як Шевченко; то безконечний матеріал, що тільки ще жде робітників, цілих шкіл робітників на літературному полі».\nВ своїх творах Нечуй-Левицький зумів витончено поєднати описи побуту і праці українського народу, реалістичність характерів, мови, поведінки персонажів з живописною образністю, емоційністю, тонким гумором, сатирою.\nЗмальовуючи людські характери, І. Нечуй-Левицький стверджує, що хліборобська праця для українця — культурно-моральна цінність, основа буття, світосприймання, принцип трудової етики, передумова щастя.\nПанас Мирний писав: «Слава великому артисті рідного слова, що з простої речі виробив таку дзвінку та співучу мову, немовби то великий і великий музика на чудовій скрипці грає і своєю грою вражає душу і серце».\nІван Франко писав: «Іван Левицький – се великий артист зору, колосальне, всеобіймаюче око України». Він згадував, що повісті Нечуя-Левицького «Причепа», «Гориславська ніч», «Дві московки», «Хмари», «читала вся Мала Русь з великою вподобою».\nПро повість «Кайдашева сім'я» Іван Франко висловився: «…се переважно буденна мова українського простолюддя, проста, без сліду афектації, але проте багата, колоритна і повна тої природної грації, якою вона визначається в устах людей з багатим життєвим змістом. З огляду на високоартистичне змалювання селянського життя і добру композицію повість належить до найкращих оздоб українського письменства».\nПовісті «Кайдашева сім'я» та «Микола Джеря» й нині залишаються серед найкращих творінь української літератури.\nУ 1993 році Українським фондом культури та київським Українським Домом з метою «пошанування і заохочення творчої спільноти до нових плідних пошуків у розробці національно-історичної проблематики» було засновано Премію імені Івана Нечуй-Левицького.


Шумові смуги на українських дорогах можуть почати проектувати з 1 вересня | Хрещатик - новини та життя української столиці.\n07/06/2019 12:09 надрукувати прочитало 11248 чoловік\nШумові смуги на українських дорогах можуть почати проектувати з 1 вересня\n1 вересня 2019 року набирають чинності зміни у державні будівельні норми (ДБН) щодо проектування доріг загального користування. Зокрема, в них міститься рекомендаційна норма щодо використання шумових смуг на найбільших українських трасах — дорогах вищої категорії (І-ІІ категорії).\n“Втома водія або недосип може мати катастрофічні наслідки. Наприклад, у Великобританії навіть провели дослідження на цю тему. Результати шокуючі — кожен 10-й із опитаних водіїв зізнався, що засипав за кермом, кожен 4-й — хотів заснути, бо відчував себе втомленим і млявим. В Україні, я думаю, ситуація не краща. Влаштування шумових смуг може дійсно суттєво підвищити безпеку на дорогах та зменшити кількість можливих ДТП. Тому ми прописали доцільність їх влаштування на найбільших трасах. Норма почне діяти у вересні”, — написав заступник Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України Лев Парцхаладзе.


Надуманий гріх - Олександр Горобець / ЛІГА.Блоги - LIGA\nЗ історії одного ювілею.\nЦими днями виповнюється чимало ювілейних літ одній славній людині. Чудовому господарнику, порядному сім’янину, батьку й дідусю. Але так складається ситуація, що не можу я нині назвати його ім’я з прізвищем публічно. Власне, не маю права зробити це без його особистого дозволу. А такий мені не поступав.\nНі, це не секретний чоловік. Не ракетний конструктор, не супер важливий вірусолог. Мій добрий знайомий майже чверть віку працював головою колгоспу в одному селі, а після того був заступником директора підприємства, яке, не зважаючи на всі бузувірські шторми з розрухи економіки України вистояло і працює. І не без його таланту також збереглося. Але була в нашому з ним житті одна ситуація, про котру майже ніхто не знав, а тепер, можливо, і зовсім ніхто не знає, котра, як я розумію, його, либонь, і досі гнітить - через сорок з лишком літ після тих далеких подій. А я ось вважаю, що життя, треба сприймати таким, яке воно є, як воно склалося, і не можна ділити його на чорні й біді полоси. Тим паче, намагатися їх затушувати…\nОдне слово, колись давно починав я трудитися власкором однієї обласної газети. У розпал гарячих жнив потрапив до одного колгоспу. Здається, на току познайомився з тамтешнім головою колгоспу. Назву його Петром Іллічем. Був це молодий, енергійний і вельми миловидий чоловік літ під сорок. З огляду на те, як до нього з повагою і неприхованою симпатією ставилися люди, було зрозуміло, що авторитет його тут заслужений і незаперечний. Тут його надзвичайно поважають.\nМи сіли до його авто і повіз він мене по при забронзовілі стиглі хліба у самому зеніта літа, мимо крутосхилів і як стіл рівних нив. Краса непереквітна! Із поля в поле, де збираючи жниво надтужно гули комбайни, де сюди-туди бігали зерновози. В одному місці показав де поміж осоки і очеретів продирається вузенька смужечка прозорої води. Там починається одна з численних і повоноводих приток Чорного моря.\nУсе тут було любо та мило моєму гіду. Він мріяв уголос проте, як би наростити збиральні потужності жнивного комплексу господарства. Бо занадто мало комбайнів було у строю, всі як на підбір латані-перелатані. Буцімто й ущільнені руками механізаторів, а насправді, як сівалки втрачають зерно при збиранні та обмолоті. Та й погода не радувала. Он із північного заходу знову насувалася чорна грозова хмара. Петро Ілліч, з тривогою поглядаючи у бік дощового фронту з небезпекою говорив:\n-Як же ж негода випробовує нас цьогоріч. Щось таке чорне суне, лиш би не було граду, бо то страшна біда…\nВ одному полі, де трудилося одразу декілька зернозбиральних агрегатів, зупинивши машину познайомив мене з двома загорілими і закіптюженими молодими чоловіками. Перекрикуючи гул мотора комбайна голова колгоспу казав:\n-Це наш найкращий жнивний екіпаж. Щодоби намолочують зерна найбільше…\nЩе заїхали ми на баштан. Навибирали гарячих аід спекотного сонця десяток помідор, запашних, як на маминому городі огірків із колючими пуп’янками.\n-Поїдемо пообідаємо, - каже Петро Ілліч. – Колгоспні кухарі зготували нині шикарний гороховий суп. Можна сісти до тарілок на току чи в тракторній бригаді. Або й заїхати на ферму. Там щебетливі і язикаті дівчата на додачу розкажуть усі сільські плітки. Але я все-таки пропоную заїхати до мене додому. Дружина, а вона теж колгоспний спеціаліст, ми колись разом навчалися в сільгоспінституті, зварила чудового борщу. Ніхто такого не вміє готувати. Пропоную скуштувати…\nДо хати ми заскочили, пробігши від авто до дверей будинку менше десятка метрів, але сорочки промокли наскрізь. Хоч викручуй. Довелося їх знімати, розвішали сушити на стільцях у сусідній кімнаті. Петро Ілліч міг би зодягти дома й свіжу теніску, але, мабуть, із солідарності зі мною залишився з голим торсом. Та й дома не було нікого. Тому до борщу сіли ми з «босими» спинами. А що за оказія без чарчини?!\nДощ то вщухав, то виливався з неба з такою силою, наче десь там угорі прорвалися хмарні заставки.\nСлово за слово ми з Петром Іллічем поміняли на столі одну «Старокиївську» на іншу. А, можливо, й на третю…\nЯкоїсь миті я відчув, сходивши від столу до відкритого вікна, глянути на погоду, що ноги мої ступають якось зовсім не твердо. «Еге, -подумав я про себе, - треба негайно їхати до готелю… Лягти поспати…»\nСказав про це хазяїну. На моє здивування, він не заперечив, як таке трапляється у кампаніях застільників, сходив до телефону, комусь задзвонив. Він лише сказав, що поки злива, і йому треба було б трохи поспати, бо попередньої ночі, користуючись сухою погодою, комбайни працювали до другої години ночі, і він був біля агрегатів, як з’явився водій. А зараз і голову колгоспу дещо розморило, також страшенно хочеться «кимернути»…\nЗдається, і не роздягаючись, я впав на ліжко в готелі і міцно заснув. А очуняв від того, що десь і щось страшенно голосно дзеленчало. Що це? Та, звісно ж, телефон, підкручений на всю голосову потужність. Це нині дзвінки в апаратах зв’язку йдуть почергово, сказати б, імпульсами. А раніше процесом додзвону до абонента керувала районна телефоністка. Вона особисто з’єднувала номера, вона, на вимогу чи прохання замовника-абонента влаштовувала справжню дзвіницю в того, кого розшукували.\nЗа вікном догоряв літній день. Дощу вже, либонь, давно не було. Я підняв слухавку і почув стривожений голос Петра Ілліча:\n-Сан Саничу, - сказав мій новий знайомий глухим, аж начебто поламаним голосом, - у мене велика біда…\n-Що сталося? - геть тверезіючи в мить і розгублюючи залишки сну, запитав я.\n-Розумієте, як ви лишень поїхали, я тут же просто провалився в сон. Розбудив мене затяжний і, либонь, безперервний телефонний дзвінок. Я вхопив трубку, сказав крізь сон: «Слухаю…» А там перший секретар райкому партії. Я в одну секунду злетів з ліжка. І випалив з дуру: «Доброго ранку, Василю Гавриловичу!» Він пару секунд помовчав важко дихаючи у слухавку, а тоді й каже мені: «Значить, «Доброго ранку», Петре Іллічу? Усе зрозуміло. Завтра на восьму до мене…\nЯ, либонь, розсміявся, але тут же осікся…\nПетро Ілліч, не звертаючи уваги на мою невдалу і, напевне ж, недоречну за даних обставин реакцію, здобрену сміхом, продовжив:\n-Він завтра вранці збере бюро райкому партії і вигонить мене і з партії, і з роботи… Перший у нас дуже крутий чоловік. Йому не треба пояснювати чому я міг заснути в робочий час, хоч і пролилася у нас із неба страшенна злива… Все зупинилося в колгоспі…\nОдне слово, - робить висновок мій новий знайомий, - я без вас до нього завтра не піду. Йому краще всього треба розповісти, як все нежданно-негадано сталося, а ніж будь-що вигадувати…\nДомовляємось, що без п’ятнадцяти вісім ранку зустрінемось у приймальні першого секретаря райкому партії.\nУ точно призначений час я був на місці, бо мені туди йти від готелю було буквально кілька хвилин. Заглянув я до першої приймальної. Там лише прихорошувался перед дзеркалом секретарша. Привітався із нею. Напевне, вона мене знала, позаяк у її шефа я бував кілька разів. Повернувся, щоб вийти назустріч моєму вчорашньому спільнику, зустріти його. Зробив кілька кроків по м’яких райкомівських килимах до виходу. Коли чую, мене гукають. Оглядаюся, у дверях стоїть миловидна, вся в своїй красі секретарша і чарівно усміхається:\n-Ви ж, здається, хотіли зайти до Василя Гавриловича? Я йому сказала, що ви тут. Він вас чекає…\nЯ подивився на порожний коридор і на безлюдні сходи, де мав би з’явитися вже Петро Ілліч Чалий. Ні, його не було. Відступати вже було пізно, і я поспішив у головний районний кабінет.\nВасиль Гаврилович був солідний і діловий чоловік. В міру суворий. Господарники поважали його кмітливість, прості люди за те, що менше інших брехав. Намагався бути справедливим.\nНічого не запитавши мене, він почав розповідати, яка жахлива злива пронеслася над районом, скільки й чого де змила. Подекуди навіть зерно з токів. Я слухав і не знав, як мені вклинити у розмову нашу з Чалим учорашню оказію, як допомогти визволити мого нового приятеля з можливої грізної начальницької опали. А коли таки відважився, то під часрозповіді я сам чув, як неприродньо звучить міг голос. Перший аж рота відкрив від здивування. А коли я закінчив, вибухнув розкотистим реготом. Він повернувся до пульту телефонного зв’язку, натиснув якусь там кнопку і запитав:\n-А Петро Чалий у вас є… Нехай зайде…\nПерший підвівся і пішов назустріч. Петро Ілліч зайшов з білим, майже крейдяним від хвилюванням обличчям.\nВасиль Гаврилович весело йому сказав:\n-От сьогодні справді «Доброго ранку!» Це дуже добре, любий друже, що у тебе такі гарні захисники, що не відпускаєш людей у відрядженні голодними додому. Тільки ж не треба в робочий час лягати спати… Зарубай це раз назавжди на носі…\nДалі була ділова розмова про вчорашню стихію, про те, як завершити жнивний комплекс, бо в район прибувала на поміч збиральна техніка з півдня України. Петро Ілліч заспокоївся, і розмірковував, як справжній господар, а вже незабаром перший відпустив його у господарство… Подаючи мені руку, він злегка, непомітно підморгнув мені, як спільнику… Я зрадів від того, що йому полегшало…\nУже восени я відправився на дворічне навчання до ВПШа у столицю. За тим була робота в газеті «Сільські вісті». На початку дев’яностих років я очолив головну газету республіки «Правду України». Чомусь запам’ятав таку картину, пов’язану із цим.\nНадвечір зайшли до мого кабінету троє заступників головного редактора, відповідальний секретар. Заступник відповідального секретаря Валерій Чалий приніс на затвердження остаточний варіант полос завтрашнього номера газети. Зробили ми необхідні уточнення, помітки. Пан Чалий вийшов. Я тут і згадав цю історію, що викладена вище. Спонукало до цього, звичайно ж, прізвище колеги. Коротко розповів присутнім бувальщину. Кажу, мовляв, чи наш Валерій, бува, не з тих Чалих з яким я мимоволі поріднився на зорі свого журналістського життя-буття? Усі замахали на мене руками: яке там… Редакційний Чалий буцімто походить зовсім з протилежного кінця України.\nТаким ось я починаючим журнілістом "шастав" колгоспними полями і селами, починаючи свою газетярську кар'єру...\nПоминає іще років чотири-п’ять. Надвечірок. Я полюбляв настрочити буквально у номер гарячий коментар на злобу дня. Та так, щоб сказане зачіпало найсвіжіші події доби, яка закінчується. У такому випадку ми знімали з першої полоси якийсь матеріал і кидали туди «Колонку головного редактора».Матеріал, котрий би і відкривав, і водночас тримав своєю актуальністю весь номер.\nЯкби це нині доводилося робити, я міг би всю статтю просто набирати, заганяючи її текст безпосередньо в 1-шу шпальту. Секретаріат міг би, залежно від розміру вільного місця на сторінці, від розміру набору, лише зіграти шрифтом. А в ті часи – полоса версталася на поліграфічному столі. З свинцево-олов’яного металу. Журналіст, в даному випадку я, писав статтю авторучкою. Аркуш доставляли в машинописне бюро. Там дівчата друкували викладене мною на чистому листі. Черговий заступник відповідального секретаря редакції (у даному випадку В. Чалий) рахував кількість рядків і знаків, текст той закладав до пневмопошти і вистрілював ним до лінотипіста, який обслуговував того дня «Правду України» в наборному цеху друкарні. Там дівчата лінотипістки відливали мої слова в рядки і доставляли їх ще гарячими до метранпажа. До тієї трудівниці, котра верстала, тобто, складала всю сторінку на головному столі, перед засилом її до друкарського цеху.\nКоли пишеш статтю в номер найголовніше – час. В угоді, яка укладається поміж друкарнею та редакцією, записується час подачі сторінок до друку. Останньою засилається перша полоса. Не дай Бог, порушити часові рамки. За це доводиться платити.\nОтож, якось я «катаю» ці трикляті рядки «колонки головного редактора» на першу полосу чергового номера газети, Валера Чалий, а вони з колегою чергували через номер, буквально стоїть над моєю головою, забирає списані аркуші з-під пера, біжить з ними в друкарське бюро… І тут я зненацька, помимо того, що мислю відповідно до тексту, добираю кращі слова для статті, згадую те, якого б сюди яскравішого вираза чи прислів’я припасувати, згадую знічев’я (і якого дідька, скажіть, будь ласка?) історію мого знайомства Петром Іллічем Чалим, багатолітньої давності. Але оскільки немає часу про таке навіть запитати у нашого, редакційного Чалого, тому на вільному аркушику на столі крупно записую «Петро Ілліч Чалий», і червоним олівцем ставлю жирний знак запитання.\nКоли я нарешті ставлю останню крапку в своїй першополосній колонці, і кидаю змучено на стіл ручку, тихо відкриваються вхідні двері кабінету. До мене ще раз по рукописний текст прямує Валерій, здається, Михайлович Чалий. Я йому враз кажу:\n-Валера! А таку людину, як Петро Ілліч Чалий ти випадково не знаєш?\nНа мить скрививши просмаленого частими цигарками під носом сивого вуса, він відповідає:\n-Знаю! Це мій троюрідний, здається, брат…\nОн як воно буває. Ні, не дарма кажуть, що світ таки тісний…\nУ кінці цьогорічного березня отримав я в друкарні невеличку частину свого, так званого, авторського накладу моєї нової книги «Під рясними вишнями». Став думати та гадати, кому надіслати в дарунок такий презент, як шикарна, подарункового видання книга. Згадав, що є в мене давня сільська родичка, часто її зустрічаю нині у Фейсбуці. Написав чарівній пані: ти, мовляв, пришли мені свою нинішню адресу, я тобі відправлю Укрпоштою книжку. Це дещо дешевше розцінок «Нової пошти». Як же ж зраділа вона. Окрім координатів своїх, пише мені й таке. Ви, мовляв, якщо можна, пришліть іще й книжку моєму рідному братові. Він працює директором школи, дуже кохається в книгах. Надіслала і його адресу. Поглянув її, бачу село знайоме, бував я там.\nВідправив я згодом книги обом моїм родичам, а заодно попутньо і одній авторці з Фейсбуку, котра, як мені видається, найкраще вміє читати мої твори і висловлюватись про них. Мабуть, через тиждень по цьому отримую від неї невеличке послання. В жартівливому тоні чарівна пані сповіщає: хотіла сідати читати вашу книжку під цьогоріч буйно заквітлими вишнями, але відкрила її, а вона призначена не мені. Підписана якомусь чоловікові.\n«От, холєра ясна!» - вигукую я, ознайомившись з тим посланням. Ось до чого призводить неуважність чи, мо’, поспіх. Ви ж, сподіваюся, друзі, зрозуміли: на пошті я випадково переплутав конверти, вставляючи в них книги. І в моєї адресатки опинилася книжка, підписна для мого родича, що мешкає в зовсім іншій стороні…\nТелефоную йому. Дуже давно не спілкувалися. Так випадково дізнаюся про те, що моєму давньому приятелю Петрові Іллічу у середині травня великий ювілей. Що тільки нещодавно вийшов він на пенсію. Що радують його діти та онуки. Тоді я й сказав своєму родичу, що з великою радістю написав би гарну статтю про свого колишнього знайомого. Якби мені його молодші віком родичі, хто, зрозуміло, з комп’ютером на «ти», прислав гарну світлину…\nНаступного вечора зненацька зателефонував мені син Петра Ілліча. Все розпитав про мене. Домовились на яку мені адресу скидати фото батька…\nЧекав я світлину. Тут уже й середина травня наспіла. Відтак, зрозумів я, що сімейна рада не дала дозвіл на мої теплі слова і щиру розповідь про дідуся. Напевне ж, через наш давній і мізерний гріх з Петром Іллічем у зливу. Думають, письменник не обійде мовчанкою такий виграшний емоційний курйоз у розповіді. Ще й чого приплете несусвітнього.\nЩо ж, то їх приватна справа. Їхнє право до всього ставитись, як вони того забажають. Ось чому я, власне, давнього свого приятеля все-таки щиро публічно вітаю з Ювілеєм фактично інкогніто. Зичу добра і щастя, при гарному здоров’ї на довгі роки життя. Обіцяю, що коли через двадцять літ моєму давньому знайомому виповняться всі сто років, а мені лише дев’яносто (дай лиш, Боже, дожити до того віку!), я, мабуть, викладу всю історію уже без вигаданих прізвищ та імен, з точною адресою подій…\nТоді вже абсолютно точно всім буде до задньої лампочки, хто й коли з ким у зливу розкоркував пляшку серед білого дня, понад шістдесят років тому…\nНа фото: Тут мало б бути фото ювіляра. Поки що постою я, поки надумаються в сім'ї, нарешті зрозуміють, що батько у них золотий і безгрішний чоловік. Це, до речі, знав навіть перший секретар райкому партії понад сорок літ тому...


Погода в Водяне сьогодні, Прогноз погоди Водяне - Петропавлівський район Дніпропетровська область: META\nПрогноз погоди у Водяне: +19°\nПогода у Водяне\nПогода в Водяне на сьогодні\nМи працюємо над уточненням прогнозу погоди в Водяне. Наразі вказані дані найближчого міста в межах району.\nВодяне 11:47, 22 жовтня, пʼятниця\nВітер З 5 м/с\nРанкові хмари в Водяне проженуть сонячні промені та зігріють весь день. Залишаємо парасольки вдома. Опадів не передбачається. Холодний початок дня пізніше стане теплим. Після обіду теж буде комфортна температура повітря.\nПрогноз погоди в Водяне оновлено 1 годину тому\nСхід 22 жовтня, 18:42\nОсадче +9 +19 Радгоспне +9 +18 Холодне +9 +19 Тимофіївка +9 +19 Берестове +9 +19 Старий Колодязь +9 +19 Добринька +9 +19 Преображенівка +9 +18 Олександропіль +10 +20 Озерне +10 +20 Остерське +9 +19 Хороше +10 +20


Погода на завтра: температура поступово знижуватиметься\n15 Грудня 2009 17:53\nУ середу, 16 грудня, на Волині й надалі буде знижуватися температура повітря. Похолодає переважно на півночі області – в Камінь-Каширському, Ратнівському, Шацькому та Любешівському районах. У Луцьку теж буде зимно, але зі слабеньким морозом.\nЗа прогнозом синоптиків Українського гідрометеоцентру, в області варто очікувати хмарну і подекуди сніжну погоду. Нетривалі снігопади пройдуть із ранку до обіду. Ближче до вечора буде сонячно. Вночі можливий сніг та іній.\nУдень температура повітря сягне 8-10 градусів морозу. Під вечір стовпчик термометра закріпиться на позначці -9°С…- 13°С. Можливе різке зниження температури під ранок на 17-те грудня – до 15 градусів морозу.\nДутиме легенький східний вітер зі швидкістю 6 метрів за секунду. Буде відчуватися сирість у повітрі. Вологість сягне 89 відсотків. На автошляхах Волині очікують ожеледицю.\nПрогноз погоди у Луцьку на завтра, 5 жовтня 4 Жовтня 2014 16:00\nOrestN Показати IP 15 Грудня 2009 20:45\nв росії вже -20 і це не межа. на Україну прийдуть морози яких не було за останні 100 років.


Багатьом з них вже налічується не одна сотня років, але мідні дахи цих споруд залишаються в цілісному стані й понині. Однак,останнім часом мідна покрівля стає якщо не звичайним, то досить частим явищем.\nПереваги та характеристики міді\nВідносно висока вартість мідної крівлі окупається протягом тридцяти років, а в кінцевому результаті, такі дахи обходяться дешевше, ніж з інших матеріалів. Мідь, як хімічний елемент - чистий матеріал в екологічному плані. Володіючи хорошою пластичністю, мідь прекрасно піддається вигинів, що дозволяє робити найрізноманітніші елементи,прикрашають дах.\nНевелика вага матеріалу, полегшує вага всієї мідної крівлі, що в підсумку призводить до здешевлення будівництва. Адже мала вага покрівлі передбачає і фундамент, і стіни з меншими характеристиками міцності, а значить, можна зробити фундамент меншого розміру, закласти в нього арматуру меншого діаметру, зробити більш тонкі стіни.Мідні дахи легкі в монтажі і не пропускаю вологу, пожежобезпечні.\nВони легко піддаються ремонту, не вимагаючи демонтажу всієї або частини даху. Те, що сталося отвір легко можна залудити прямо на даху і покрити емаллю або спеціальним просоченням для зістарювання, в тон решти матеріалу покрівлі.\nІ природно, краса міді,яка з роками не змінює свого виду, а тільки набуває більшого благородство. Крім усього іншого покрівля з міді є престижною, вона говорить про статус власника, підкреслюючи його добробут.\nСам матеріал володіє особливою здатністю окислюватися на повітрі, не втрачаючи своїх міцнісних характеристик.Якщо метал при окислюванні іржавіє і руйнується, то з міддю цього не відбувається.\nМідний дах, спочатку має червонувато-жовтий колір, з часом темніє, набуваючи бронзовий відтінок. Згодом мідь стає темно-коричневою, майже чорної.\nЧерез 10-15 років на міді з'являється патина і процес окислення призупиняється.Саме патина є тією плівкою, яка оберігає мідь від корозії і руйнування, і є абсолютно безпечною для людини.\nЧас окислення може змінюватися в залежності від зовнішніх чинників, таких як сонце, дощі та інші природні впливу.\nНа даний момент існують технології, що дозволяють отримувати мідь класичну, оксидовану, патиновану або луджену, яка відрізняється своїм кольором.\nПокрівельна мідь набуває такі відтінки:\nпатінірованная -зеленоватий відтінок,\nоксидированная - червоно-коричневий колір\nлуджена матовий сірий колір\nЄ ще лакована покрівельна мідь,яка має світлий тон.\nКонструкції мідних дахів\nПо конструкції мідний дах може поділятися на:\nпокрівлю з мідної черепиці,\nМідна шашка і черепиця мають вигляд окремого штучного матеріалу. З мідних листів вирізаються елементи покрівлі, що мають вигляд черепиці. Мідна шашка являє собою пластини геометричної форми із замками на верхній і нижній кромці (використовується мідний лист товщиною до 0,8мм). Покрівлі з мідної шашки обходяться значно дорожче, враховуючи,що всі з'єднання шашок виробляються вручну.\nФальцева покрівля з міді, на думку фахівців, є найнадійнішою, оскільки не має отворів від цвяхів або інших кріпильних деталей на своїй поверхні. Для пристрою покрівлі використовується листова покрівельна або рулонна мідь товщиною 0,8 мм, з якої виготовляються картини,часто мають довжину всього ската даху. Між собою картини з'єднуються фальцами, як по вертикалі, так і по горизонталі.\nТехнологія пристрою фальца передбачає одинарний фальц або подвійний, який є самим надійним. Але одинарний фальц так само досить міцний, а його пристрій займає значно менше часу. У старі часи фальци робилися вручну, але тепер для цього існують спеціальні закаточні апарати.\nФальцева мідна покрівля починається з пристрою кроквяної системи, як і будь-яка інша дах. Всі дерев'яні елементи кроквяної системи повинні бути оброблені антисептичними розчинами, що запобігають гниття деревини, і тим самим подовжують термін служби всього даху. Обробка деревини проводиться ще на землі,оскільки на даху займатися такими роботами - незручно.\nВажливо зробити підпокрівельну вентиляцію. Якщо дах тепла і передбачає розташування на горищі житлових кімнат, влаштовується приточно- витяжна вентиляція. У найнижчій точці фронтону і в найвищій, практично під самим коником, робляться отвори, щоб повітря циркулював.У цьому випадку утеплювач повинен бути обов'язково захищений шаром пароізоляційного матеріалу.\nНаступним етапом пристрою мідної крівлі - паро- та гідроізоляція. Робляться вони, зазвичай, зі спеціальних плівок. Пароізоляційні матеріалу розкладаються паралельно коника, з нахлестом в 8-10 см. Роботу починають з нижнього краю даху.Звичайні холодні даху передбачають пристрій пароізоляції, покладеної на крокви, решетування і безпосередньо самої мідної крівлі. Коли проводиться монтаж мідної крівлі, решетування повинна бути обов'язково суцільний.\nНа схилах покрівлі по суцільній решетування проводиться розкладка полотнищ міді і безпосередньо на місці робиться скріплення картин між собою методом одинарного або подвійного фальца. Висота фальца становить близько 2,3 см. Мідні листи кріпляться до обрешітки кляммерами, виготовленими так само з міді, і прихованими під мідним листом.\nКлямери рекомендується використовувати з кроком в 0,4 м. Всі інші конструкції даху - примикання, карнизи, ендови і ковзани робляться згідно з технічними розрахунками та проекту покрівлі. При необхідності потрібно використовувати силіконовий герметик.\nВраховуючи, що сама по собі мідь - матеріал м'який і пластичний, з матеріалу, що залишився при нарізці основних картин, можна робити всі потрібні елементи покрівлі. У цьому випадку можна сказати, що мідна покрівля, ціна на яку вища, ніж на інші матеріали, вигідно відрізняється від них, саме таким економічним використанням матеріалу.Різні жолоби, сливи, карнизи та інше обладнання покрівлі, легко можна зробити з відходів мідної смуги.\nЩо стосується зразкових розцінок, то вартість матеріалу і робіт з облаштування мідної крівлі обійдеться близько 5 000 гривнів на 1 м.кв., облаштування такої ж площі крівлі даху з оцинкованої сталі - близько 3 000 гривнів.


Як учителю знайти роботу мрії: на що звертають увагу роботодавці | Новини Української школи\nЯк учителю знайти роботу мрії: на що звертають увагу роботодавці\nОпубліковано: 12.10.2020 12.10.2020\nВсі вчителі мріють про свою ідеальну школу. Але іноді трапляється так, що вчителі довго не можуть знайти роботу, бо бракує вакансій чи не підходить місце, або ж школи тривалий час шукають педагогів і теж не можуть знайти.\nЯкщо ви вирішили спробувати себе у вчительстві або вже давно замислюєтеся над тим, щоб змінити школу, цікаві та важливі поради від ескпертки Марини Пристінської.\nЗа її словами, на багатьох сайтах шкіл є можливість віртуальної екскурсії, тож вчитель можу “погуляти” різними школами віртуально або відвідати кілька шкіл на дні відкритих дверей. Особливо буде добре, якщо у школі для вас проведуть екскурсію учні, які там навчаються.\nНа що звертають увагу роботодавці у школі\nЕкспертка наголошує, що коли вона розглядає резюме, то спершу дивиться на фото. “Якщо бачу на ньому дівчину, яку сфотографували біля басейну із келихом напою, то вона мені може подобатися, але я замислююсь: чому людина, яка хоче працювати вчителем, обрала саме таке фото?”, – каже Марина Пристінська.\nТому запам’ятайте, що у резюме повинно бути ділове фото, щоб роботодавець знав, що ви точно розумієте, куди влаштовуєтеся на роботу. Також варто дізнатися, чи є в школі дрескод.\nТакож експерти наголошують, що варто уважно читати опис вакансії та вимоги. І необхідно, крім освіти, написати про свої компетенції: що вчитель вміє, якими технологіями, методиками володіє. “Пишіть, навіть якщо ви діджей або вмієте монтувати відео. Зараз важливі не тільки знання, а й навички”, – додають вони.\nУ резюме потрібно послідовно прописати свій професійний досвід, щоб роботодавець міг простежити кар’єрний шлях учителя. “Раджу написати про себе щось цікаве, що характеризуватиме вас як особистість і як учителя”, – додає експертка.\nОкрім того, під час співбесіди роботодавці часто звертають увагу на мовлення кандидата — наскільки відкрито і щиро він/вона відповідає на запитання. “Я, наприклад, завжди запитую, про що людина мріє, що любить читати, як себе розвиває. Одна із ключових навичок 21-го століття — уміти навчатися щодня, особливо вона актуальна для педагогів”, – наголошує пані Марина.\nЧитайте також: Розпочалась реєстрація учасників всеукраїнського конкурсу «Учитель року – 2021»\nТакож експертка запевняє, що на співбесіді потрібно говорити тільки правду, адже досвідчені керівники завжди помічають, коли людина обманює. І в часи карантину варто бути готовими пройти співбесіду телефоном або онлайн.\nРоботодавець завжди віддає перевагу тому, хто на інтерв’ю говорить і поводиться впевнено. Тому перед співбесідою треба налаштувати себе впевнено. До прикладу, можна постояти або посидіти із широко розправленими плечима, тримаючи руки в боки. Вчені кажуть, що це справді додає впевненості.\nОкрім того, вчителів на співбесіді часто запитують, чому вони обрали саме освіту, які вони мають яскраві спогади зі свого педагогічного досвіду і чи проходили онлайн-курс для вчителів початкової школи.\n“Почистіть” соціальні мережі\nДиректор чи заступник школи, куди хоче влаштуватися вчитель, може моніторити сторінки кандидатів в соцмережах: інстаграмі, фейсбуці, твіттері тощо. Тому бажано, щоб у вас на сторінці не було нецензурної лексики, мемів та коментарів. Адже згодом вчителів у соцмережах будуть відстежувати учні чи їхні батьки.\nКому школи віддають перевагу — студенту чи досвідченому педагогу? Експертка наголосила, що для шкіл не так важливий вік чи досвід, як готовність і бажання людини працювати з дітьми, приймати челенджі, які чекають на вчителя на новому місці роботи.\nДе шукати роботу? Звичайно ж, на відповідних сайтах з пошуку роботи чи підробітку: Work.ua, Rabota.ua, Trud.com, OLX, Freelance.ua тощо. Окрім того, згідно з теорією шести рукостискань та силою зв’язків, ваші шанси знайти потрібну роботу зростуть, якщо більше людей знатимуть про це. Зокрема, серед ваших друзів можуть бути знайомі, які наразі шукають вчителя в свою школу.\nНовини освітивчителі, робота для вчителя, школи


В кінці вересня теща прийшла до нас в гості і сказала, що вона хоче переїхати жити до нас. Я відповів, що подумаю. Тепер теща у нас вдома буває майже щовечора, готує вечерю, миє, прибирає, складає, одним словом, робить все для того, щоб жити з нами – Українці Сьогодні\nYou are here: Home / Життєві історії / В кінці вересня теща прийшла до нас в гості і сказала, що вона хоче переїхати жити до нас. Я відповів, що подумаю. Тепер теща у нас вдома буває майже щовечора, готує вечерю, миє, прибирає, складає, одним словом, робить все для того, щоб жити з нами\nВ кінці вересня теща прийшла до нас в гості і сказала, що вона хоче переїхати жити до нас. Я відповів, що подумаю. Тепер теща у нас вдома буває майже щовечора, готує вечерю, миє, прибирає, складає, одним словом, робить все для того, щоб жити з нами\nУ шлюбі з дружиною ми вже вісім років, нашому синові п’ять років. Живемо ми в квартирі, яку самі купили. Ми самодостатні, все зробили самі, купили і житло, і машини, ні у моїх батьків, ні у батьків дружини допомоги не просили. Працюємо ми обоє, заробляємо добре.\nДва роки тому теща розлучилася з тестем, він пішов, залишив їй все і вона живе в трикімнатній квартирі з сім’єю молодшого сина. Якщо чесно, я і дружина його не засуджуємо, так як у тещі складний характер.\nЇхню родину забезпечував тесть, а відколи він пішов, теща вирішила, що тепер ми повинні їй і родині молодшого брата дружини постійно допомагати грошима, так як їм не вистачає. Дружина постійно дає гроші своїй мамі, я нічого не мав проти.\nТеща вирішила, що вона повинна їздити з нами у відпустку. До слова, з сім’єю молодшого брата вона не їздить, бо вони кажуть, що в них не вистачає на це грошей. Влітку ми їздили в Туреччину на 10 днів, мама дружини була з нами. Їй все дуже сподобалося.\nА в кінці вересня теща прийшла до нас в гості, довго сиділа, не наважуючись почати розмову, а потім сказала, що вона хоче переїхати жити до нас, так як з нами їй комфортніше. Я сказав, що подумаю. Тепер теща у нас вдома буває майже щовечора, хоч додому вже не приходь. Вона готує вечерю, миє, прибирає, складає, одним словом, робить все для того, щоб переїхати до нас.\nВідверто, я не хочу, щоб теща жила з нами. Тому ми запропонували їй зняти за наш рахунок однокімнатну квартиру, але вона боїться самотності, а з молодшим братом дружини і його сім’єю їй не комфортно.\nДружині теж не зовсім видається правильним, щоб її мама переїжджала до нас. Вона не хоче псувати стосунки з мамою, але що робити, не знає.\nЯ свою думку тещі висловив, що ми – окрема сім’я і повинні жити окремо. До того ж, теща працює і може сама себе забезпечувати. Отримав натомість, що я черствий, що вона заважати нам не буде, і що вона не чужа людина. Що робити, ми не знаємо.


Жд білети Виноградів-Закарпатськ. Купити квитки на потяг Виноградів-Закарпатськ онлайн / Tickets.ua\nПопулярні напрямки з Виноградів-Закарпатськ\nВиноградів-Закарпатськ → Львів від 140.00 UAH\nВиноградів-Закарпатськ → Київ від 192.00 UAH\nВиноградів-Закарпатськ → Ужгород від 118.00 UAH\nВиноградів-Закарпатськ → Батьово від 116.00 UAH\nВиноградів-Закарпатськ → Самбір від 141.00 UAH\nВиноградів-Закарпатськ → Чоп від 119.00 UAH\nВиноградів-Закарпатськ → Фастів 1 від 204.00 UAH\nПопулярні напрямки В Виноградів-Закарпатськ\nКиїв → Виноградів-Закарпатськ від 192.00 UAH\nЛьвів → Виноградів-Закарпатськ від 140.00 UAH\nУжгород → Виноградів-Закарпатськ від 118.00 UAH\nБердичів → Виноградів-Закарпатськ від 193.00 UAH\nСамбір → Виноградів-Закарпатськ від 148.00 UAH\nТурка → Виноградів-Закарпатськ від 135.00 UAH\nФастів 1 → Виноградів-Закарпатськ від 204.00 UAH\nДумаєте, чим замінити авіарейс? Залізничне сполучення — ваш варіант! Сайт Tickets.ua — чудове рішення, якщо ви хочете швидко та просто купити залізничні квитки у Виноградів-Закарпатськ онлайн за доступними цінами. Для цього необхідно витратити лише кілька хвилин та одразу ж отримати потрібні квитки на поїзд у Виноградів-Закарпатськ на електронну пошту. Купити білет на потяг у Виноградів-Закарпатськ дуже просто — на головній сторінці введіть пункт відправлення та прибуття, бажану дату подорожі та натисніть кнопку пошуку. Якщо шукаєте квитки одразу в обидві сторони, натисніть на однойменний фільтр над полем місця відправлення. Далі ви зможете перевірити наявність усіх можливих варіантів поїздки за заданими датами. Щоб оформити своє замовлення, виберіть потрібний вагон та позначте бажане місце. Зазначте особисті дані покупця, пасажирів та дані платіжної картки. Забронювати ж/д білети за актуальною ціною можна тільки на 30 хвилин. Протягом цього часу вам слід оплатити покупку, оскільки після закінчення терміну вибрані місця повернуться у загальний продаж. Після успішної оплати ви отримаєте електронні проїзні документи на свій email.\nКвитки на автобус Виноградів-Закарпатськ\nУнікальний ідентифікатор користувача сесії для повідомлення в Cлужбу турботи про клієнтів: 1709906641


Закарпатський "Бюджет-2016" може обернутися катастрофою у сфері медицини - Ледида | Голос Карпат\n(not set) uliytest 05.01.2016 Аналітика\nТаку ситуацію спрогнозував депутат закарпатської обласної ради Олександр Ледида.\nНапередодні очільник Закарпатської ОДА Геннадій Москаль заявив, що скорочення лікувальних та освітніх закладів на Закарпатті не буде.\nОднак депутат закарпатської обласної ради Олександр Ледида наводить не зовсім оптимістичний прогноз.\nМедицина з бюджету держави на 2016-й рік отримає на 2,5 мільярди гривень менше, ніж минулого року. А систему охорони здоров’я вирішили остаточно знищити обмеженням пенсійного забезпечення лікарям.\nПро яку медичну допомогу можна говорити, якщо тільки в обласному бюджеті на 2016 рік на одну людину закладено 40 доларів на рік, це близько 1080 гривень. У лікарнях відбудеться масове скорочення ліжко-місць, робочих місць, швидка допомога не доотримає медикаменти, державні медичні програми будуть провалені, а це і національна програма імунізації, яка вже не була виконана. Ціни на ліки зросли втричі і це - не межа. Якщо, у 2016 році Міністерство фінансів підвищить ставки ПДВ на ліки від 7 до 20% - на нас чекає зростання цін ще на 15-20%.\nІ за усім цим - сотні тисяч долей закарпатців, мільйонів українців. За кожною долею – людське здоров’я та людське життя. З таким бюджетом і фінансуванням медичної галузі – народ просто приречений. Люди вже ледь – ледь кінці з кінцями зводять. Якщо у період такого економічного занепаду та зубожіння, урізають видатки на соціальний захист і медицину, ніякого виправдання бути не може - це геноцид українського народу. - заявив Лідер Опозиційного блоку в Закарпатті, депутат обласної ради Олександр Ледида.\nНагадаємо, що в ніч на 25 грудня 2015 року Верховна Рада ухвалила проект держбюджету-2016 з дефіцитом "в рамках маяків МВФ". Тоді представник Бюджетного комітету парламенту Сергій Мельник зазначив, що Комітет підтримав пропозиції щодо змін і доповнень статей бюджету, включаючи перерозподіл коштів на програми Мінкультури, Міноборони та МОЗ.\nТячівщина отримала додаткові понад 5,7 млн на потреби освіти та медицини\nВ Ужгороді проведуть заняття з тактичної медицини за сприянням військкомату та громадських організацій\nЗа останні півроку медицина на Закарпатті подорожчала на 25%, транспорт – на 34%


У США думають, що робити з горами снігу — 5 канал\nСША оговтуються від снігової стихії.\nЗаметілі вщухли, і американці думають, куди подіти гори снігу. Комунальники працюють цілодобово, тому вже частково вдалося відновити дорожній трафік.\nВідновлюють свою роботу держустанови та освітні заклади. Щоправда, частина школярів ще може насолодитися додатковими канікулами, а офісні працівники не поспішають на роботу рано-вранці – їхні графіки коригують так, щоб розвантажити дороги від ранкових і вечірніх заторів.\nВідкрили й аеропорти – в Річмонді, Вашингтоні, Нью-Йорку й Шарлотті, однак ще не у звичному режимі, бо не всі злітні смуги очистили від снігу. Комунальники кажуть, що на те, щоб повністю почистити вулиці, необхідно кілька днів.\nСнігова буря Джонас обрушилася на схід США ще в п’ятницю. Тривала вона всі вихідні і забрала життя щонайменше 41 людини – здебільшого причинами смерті були переохолодження та проблеми із серцем.\nСиноптики констатують, що зима у США цього року рекордна - таких снігопадів та морозів американці не бачили з 1922 року.\nСША погода сніг снігопад


Трьом знакам зодіаку вихідні принесуть гроші: гороскоп на 9-10 жовтня\nОвни зможуть вирішити глобальні сімейні питання, а Козероги переможуть у якихось змаганнях. Для Терезів ці дні будуть надзвичайно романтичними, а для Риб – багатими на зустрічі.\nТарологиня і прогнозистка Ольга Соломка ексклюзивно для AstroOboz склала гороскоп на картах таро для всіх знаків зодіаку на 9-10 жовтня. Для кого вихідні будуть насиченими та плідними, а для кого – спокійними, читайте у прогнозі.\nМізки нині мають працювати дуже потужно, а результатом цієї роботи стане вирішення різних глобальних сімейних питань. Приміром, питання придбання нерухомості, будівництва чи реконструкції житла, ремонту та зміни місця проживання.\nДоведеться дещо напружитись, але вам таки вдасться заробити грошей. Утім, це буде не дуже важко, навіть приємно, оскільки буде пов’язано із продуктивним спілкуванням із позитивними людьми, котрі надихають.\nСаме час зібратися дружною компанією і відзначити якесь сімейне свято, чи й просто так порадіти життю і тому, що ви зараз усі разом, попри різні негаразди. І не шкодуйте на ці заходи грошей, бо це лише папір, хоч і цінний.\nЦі дні вам принесуть гроші, можливо, вам віддадуть великий давній борг чи бізнес раптом починає приносити прибутки. І це дуже хороша новина, адже саме на них ви вже давно розраховували, навіть подумки визначили, як ви їх витрачатимете.\nРобочий тиждень був для вас замалим, і ви частину своєї роботи перенесли і на вихідні. Наприклад, запланували зустрічі з важливими людьми, партнерами, колегами, проводите збори, наради та конференції.\nДуже спокійні вихідні, коли ніби все відбувається само собою, але у дуже уповільненому темпі, ви займаєтеся домашніми справами, більше присвячуєте час наведенню ладу у домі та власному здоров’ю.\nВихідні обіцяють бути надзвичайно романтичними, якраз характерними для початку стосунків, коли ваш мозок ще затуманений гормонами і ви бачите у своїх коханих тільки позитивне, а здебільшого тільки те, що хочете бачити.\nДомашні клопоти не дають вам змоги вирватись кудись подалі. Зате до вас можуть приїхати гості і внести у звичний розпорядок невеликий кавардак, утім, він цілком буде компенсований веселощами та змістовним спілкуванням.\nУ ці вихідні ви ніби замкнені у чотирьох стінах, не робите жодних кроків, не насолоджуєтесь осінню. Можливо, переживаєте осінню тугу чи набираєтесь сил, лежачи у ліжку, чи щось переосмислюєте, а для цього потрібна тиша та усамітнення.\nМожете перемогти у якихось змаганнях чи конкурсі, і це принесе вам не лише моральне задоволення, але й цілком матеріальну винагороду. І ви зі свого боку поділитися з тими, хто вам допомагав досягти цих висот.\nДуже приємні відчуття, особливо, якщо ви цими днями відвідаєте рідні місця чи зустрінетеся із давніми приятелями, родичами, коханими, з якими вас пов’язує спільне минуле, світлі спогади дитинства чи юності.\nДосить динамічні вихідні вимальовуються, коли у вас стільки різнобічних планів, що просто очі розбігаються, і ви будете багато пересуватися, з багатьма людьми зустрічатися, ще й не всі свої задуми встигнете втілити.


Курячі стегна в соєвому соусі в духовці 2019 - Cook to eat\nКурячі стегна в соєвому соусі в духовці\nКурячі стегенця в соєвому соусі в духовці зі сметаною\nЯкщо ви коли-небудь намагалися порахувати, скільки існує рецептів приготування м'яса птиці , то, швидше за все, швидко збилися з рахунку. Навіть одні курячі стегна в соєвому соусі в духовці мають безліч різних варіацій, і у кожної господині неодмінно є свій улюблений рецепт. Ми пропонуємо вам познайомитися з найпопулярнішими, а вже додати в них щось своє ви зможете згодом, якщо дійсно любите експериментувати на кухні.\nКурячі стегна - 4 шт. + -\nСоєвий соус - 3 ст. л. + -\nІмбир мелений - 3 щіпки + -\nЧорний перець (мелений) - за смаком + -\nЯк готувати стегенця в соєвому соусі: рецепт покроково\nЦей рецепт можна трохи змінити, взявши замість сметани і гірчиці мед з часником, а замість чорного перцю - червоний, завдяки таким кулінарним маніпуляціям курочка вийде більш гострою. Але все це вже, як то кажуть, справа смаку.\n< !--3 ->\nСтегна птиці промиваємо і просушуємо паперовими рушниками.\nРобимо маринад: перемішуємо соєвий соус з меленим імбиром і чорним перцем.\nВ підготовлений маринад кладемо стегенця, і залишаємо їх на пару-трійку годин у холодильнику.\nПеред тим, як запікати нашу курочку, потрібно зробити і сметанний соус. Для цього просто змішуємо сметану і гірчицю.\nФорму для запікання змащуємо маслом, і викладаємо в неї стегенця, попередньо вмочивши кожне з них в сметанно-гірчичну суміш.\nЯкщо ви не хочете бруднити руки, то викладені в форму стегна можна просто залити половиною сметанному соусі або ж нанести суміш пензликом.\nРозігріваємо духову шафу до 200 ° С, і відправляємо туди курочку на 15 хвилин.\nПоки курочка печеться, змішуємо в окремій ємності залишки соєвого маринаду і сметанно-гірчичного соусу.\nЧерез чверть години перевертаємо стегенця, змащуємо їх нашої нової сумішшю, і знову відправляємо в духовку ще на 15 хвилин.\nЧерез 15 хвилин повторюємо процедуру: перевертаємо і знову змащуємо курочку.\nЯкщо у вас не залишилося соусу для змазування - не переживайте, просто переверніть стегенця, і залиште їх у духовці ще на 15 хвилин.\nЗнову переверніть курячі стегна, і запікайте до готовності (загальний час приготування становить приблизно один час).\nЯкщо ви не хочете возитися з перевертанням, то через півгодини після відправки курки в духову шафу просто понизьте температуру до 130 ° С, і млоїте стегенця ще годину.\nКурячі стегенця в соєвому соусі в духовці готові! Вони чудово поєднуються з салатом зі свіжих овочів і відвареним рисом.\nголяшку курки запікаються нітрохи не гірше стегон.Ніяких екзотичних інгредієнтів для цього не знадобиться, а всі необхідні продукти, швидше за все, знайдуться у вас на кухні.\nКуряча гомілка - 8 шт;\nЯк приготувати курячі гомілки в соєвому соусі в духовці\nСпочатку зробимо маринад: змішати соєвий соус і томатну пасту, а потім видавив в суміш часник - і добре все перемішати.\nКурячі гомілки складаємо в миску, і заливаємо тільки що приготованим маринадом. Ми залишаємо їх просочитися на годину-півтори.\nДеко змащуємо рослинним маслом, потім викладаємо на нього замариновані гомілки.\nРозігріваємо духовку до 200 ° С, і відправляємо туди курочку на 45 хвилин, після чого подаємо гомілки на стіл з макаронами, рисом або овочевим салатом.\nЯк бачите, гомілки і курячі стегна в соєвому соусі в духовці приготувати зовсім нескладно. Як показує практика, це блюдо дуже швидко "змітається" зі столу, а рідні часто просять добавки. Так що краще запікайте курочки побільше!


У Росії знову відкликають пікапи Toyota Hilux | Auto Gven - автомобільний портал\nОпубліковано: 02.12.2017 Розділ: Автомобільні новини\nСхоже, що історія з дефектними подушками Takata, які виявляють все нових і нових автомобілях, не закінчиться ніколи. Чергова партія машин висловлюється на російському ринку.\nМова йде про 9310 пікапи Toyota Hilux, вироблених з 2 вересня 2011 року по 28 листопада 2014 року. Російський імпортер повідомив про добровільне відкликання автомобілів Росстандарт.\nПричиною відкликання є існуюча ймовірність того, що на вказаних автомобілях може некоректно спрацювати водійська подушка безпеки під час аварії. В рамках сервісної кампанії на транспортних засобах буде виконана заміна газогенератора водійської подушки безпеки. Традиційно всі роботи будуть безкоштовними для власників.\nДилери проінформують власників автомобілів, які підпадають під відкликання, шляхом розсилки листів та/або по телефону про необхідність надати транспортний засіб у найближчий дилерський центр для проведення ремонтних робіт.


17 Листопада 2017 14:18\nКонкурс з обрання керівників ДБР тривав більше 1,5 року, але весь цей час озвучували лише різні прізвища фаворитів Адміністрації президента.\nУвечері четверга, 16 листопада, коридорами 8-го поверху Кабінету міністрів неспішно ходили три чоловіка. Члени конкурсної комісії з обрання керівництва Державного бюро розслідувань нудьгували в очікувані початку фінального засідання. Воно затягувалося.\n– Треба це вже завершувати, бо з нас усі глузують, – обурювався один із членів комісії. – А ці в інтернеті взагалі "распаясались", пишуть що хочуть на своїх сайтіках.\n– Ну що, кого оберете директором? – поцікавились журналісти у ще одного члена конкурсної комісії Євгена Дейдея. Нардеп від "Народного фронту", з якого у липні парламент відмовився знімати депутатську недоторканність на запит Генпрокуратури, вільно гуляв коридорами Кабміну.\n– Подивимось, – з посмішкою на обличчі відповів він журналістам.\nІ це при тому, що за пару годин до засідання експерт\nРеанімаційного пакету реформ Олександр Лємєнов чітко назвав переможців: директор – Роман Труба, перший заступник – Ольга Варченко. Інтригою залишалося прізвище лише третього керівника ДБР.\nЗасідання конкурсної комісії виглядало, як дешевий спектакль з поганими акторами. Її члени робили вигляд, що щось принципово вирішують. Як-то під час рейтингового голосування підіймати руки лише "за" кандидатів, чи "проти" також рахувати.\nКерівників обирали з 19-ти кандидатів\nПерші у списку набирали по 1-2 голоси членів комісії. Але коли головуючий назвав Романа Трубу – усі присутні наче за командою підняли руки. 9 з 9 голосів.\nПізніше голова комісії Роман Майданик не зміг виразно пояснити: за які такі заслуги ДБР отримало Трубу в керівники. Запитання журналістів про якісь професійні якості, які могли так вразити всіх членів комісії, виглядали, як відвертий тролінг.\nБо насправді рішення ухвалювали інші люди в іншому приміщенні. Усі потуги дев'яти членів комісії видати з себе незалежний та незаангажований орган не тягнуть навіть на "Оскар" акторів другого плану.\n"Фарс", – лаконічно описав "Українській правді" увесь конкурс один з кандидатів на керівну посаду в ДБР.\n– Я не можу цього пояснити, – усе, що зміг з себе вичавити голова комісії на запитання автора про заздалегідь відомий результат конкурсу. При цьому Майданик відкинув зовнішній влив на конкурсну комісію.\nЯк "розписали" керівні посади ДБР\nМайже рік тому конкурсна комісія визначила 19 кандидатів на керівні посади в ДБР. Далі справа застопорилася.\n"Основні політичні сили – БПП та НФ – не могли між собою домовитися, хто очолить новостворений надпотужний орган правопорядку", – розповів УП Олександр Лємєнов.\nСаму конкурсну комісію створювали за принципом: по три особи від президента, уряду та парламенту. По суті, до комісії увійшли тільки представники політичних сил.\n"Розклад був 5 на 4 на користь БПП. Останні півтора місяці розстановка сил у комісії гойдалася зі сторони в сторону", – каже Леменов.\nІ ось на початку тижня з’являється інформація, що майбутнього директора погодили. Ним мав би стати Олексій Горащенков з Адміністрації президента. У 2014-2016 роках він був помічником Петра Порошенка.\n13-14 листопада конкурсна комісія проводила повторні співбесіди з кандидатами, після чого цього ж тижня готувалася оголосити переможців.\nАле тут стався гучний скандал. Керівниця департаменту НАЗК Ганна Соломатіна назвала Горащенкова "куратором НАЗК від Адміністрації президента".\nЗа наданими нею матеріалами НАБУ відкрило кримінальне провадження та отримало доступ до переписки з Горащенковим, у якій останній нібито давав вказівки, як проводити перевірки електронних декларацій.\n14 листопада представники БПП та НФ оперативно зустрілися, щоб вирішити, як виходити з кризової ситуації. Компромісну схему придумав нардеп від БПП Олександр Грановський. Запропонована конструкція – слабкий директор і два сильних заступника.\n"Кандидатуру Труби на директора ДБР Олександр Турчинов погоджував безпосередньо з Петром Порошенком. Турчинов запевнив, що це буде паритетна фігура", – каже Лємєнов.\nТого ж таки 14 листопада сталася ще одна знакова подія. Сам Труба вирішив висуватися на директора ДБР. Справа в тому, що раніше він претендував на посаду лише заступника, навіть не першого заступника директора ДБР. Тобто участь у конкурсі він брав.\n"Комісія 14 листопада дозволила Трубі брати участь у конкурсі на посаду голови (директора ДБР – УП). На посаду голови він документів не подавав, подавався виключно на заступника. Він не брав участь у конкурсі на голову", – заявив в ефірі "5 каналу" експерт РПР Володимир Петраковський. І це може стати підставою для оскарження результатів конкурсу.\nПоки ж за процедурою комісія подає переможця у конкурсі на директора ДБР до Кабміну. Той має спрямувати подання президенту. І вже Порошенко повинен затвердити призначення. Заступників затверджує сам директор ДБР.\nЗапобіжники та важелі впливу, які намагаються застосувати один до одного представники НФ та БПП, мають місце і в ДБР. Так, директор є залежним від своїх заступників. На це звернув увагу експерт з правових питань Борис Малишев.\n"При реалізації майже усіх своїх кадрових, організаційних та фінансових повноважень директор не може самостійно ухвалювати рішення, а лише за погодженням зі своїм першим заступником та заступником (цікаво, що буде, якщо рішення погодить лише хтось один із заступників).\nЦей орган створено за досить дивною моделлю: фактично, він є колегіальним, що є вкрай нетипово для правоохоронних структур", – написав Малишев на своїй сторінці у Facebook.\nХто ж увійде до цього тріумвірату ДБР?\nОдразу після оголошення результатів конкурсу в мережі поширили інформацію, що Труба є кумом нардепа від НФ Сергія Пашинського. Останній це спростовує.\n"Зі здивуванням дізнався, що Роман Труба – мій кум. Розчарувався. І мушу вас розчарувати – це не так. Прошу не цитувати дурню. Той, хто це запускає, напевно,мав плани на конкурс глави Державного бюро розслідувань, і тепер, мабуть, дуже розчарований та грається в "дискредитацію" нового глави ДБР, звинувачуючи у зв'язках з політиками...", – написав Пашинський у своєму Facebook.\nЗв’язок Труби з Пашинським таки існує, запевняє УП Лємєнов.\n"Його до Пашинського привів Ігор Щербина. Труба є кумом Щербини. Щербина відомий тим, що колись як слідчий вів справу Юлії Тимошенко. Щербина привів Трубу до Пашинського, а Пашинський повів уже до Турчинова", – каже Лємєнов.\nЗгідно з офіційною біографією, Труба почав прокурорську кар’єру в 1997 році у Львівській прокуратурі. Навесні 2014-го він переїхав до Києва, очолив слідче управління Генпрокуратури та став першим заступником начальника Головного слідчого управління. Начальником Головного слідчого управління в той час був Ігор Щербина.\nУ мережі досі залишилося відео, як у 2010-му Щербина спілкувався з Тимошенко.\nОдин зі співрозмовників УП поділився враженнями від знайомства з Трубою.\n"Ми були в нього кілька разів на Подолі (будівля слідчого управління ГПУ на вулиці Борисоглібській – УП). Нас Голомша (Микола Голомша – екс-перший заступник Генпрокурора – УП) до нього зіпхнув. Ми намагалися їх нагнути розслідувати справи із санкційного списку оточення Януковича. Ми були у його начальника, той розкидав справи, і кілька санкційних потрапили до Труби. І зникли.\nТруба – абсолютно несамостійна особистість" – розповідає співрозмовник.\nНавесні 2015-го Труба звільнився з органів прокуратури. У поданих на конкурс документах він вказав, що очолює департамент у юридичній компанії "Сектор права".\nВизначені заступники Труби – Ольга Варченко та Олександр Буряк працювали у прокуратурі Києва.\nВарченко називають людиною Грановського, вона очолює процесуальне керівництво у так званому "департаменті Кононенка-Грановського" Генпрокуратури (офіційна назва – Департамент з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки). Хоча у своєму інтерв’ю вона заперечувала факт знайомства з Грановським.\n"Буряк – керівник підрозділу, який розслідував (не слідчий). Наскільки відомо, Варченко буде відповідати за слідство, а цей – за оперативно-технічні заходи", – розповів УП Лємєнов.\nУ Буряка зазначений "високий ступінь ризику", у Варченко – "ненадійна особа з супервисоким ризиком", у Труби – "ненадійна особа з супервисоким ризиком". На час публікації УП не вдалося перевірити, підтвердити або спростувати достовірність цього документа.\nДБР іноді називають українським ФБР. До нового органу має перейти функція розслідування злочинів посадовців найвищого рівня. Це і міністри, і президенти. Також бюро може розслідувати корупційні злочини високопосадовців, зокрема, і керівників НАБУ та Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.\nПо суті, це буде більш впливовий орган, ніж НАБУ.\nОт тільки уваги до створення Бюро було значно менше, ніж до інших нових органів. Як зі сторони ЗМІ, так і громадських активістів, європейців та американців. Через це, зокрема, і є такі результати конкурсу на керівні посади.\nУже найближчими днями масштаб проблеми може значно збільшитися. На цьому минулого тижня на парламентському комітеті з питань правового забезпечення правоохоронної діяльності наголошував генпрокурор.\n"Уже пізно говорити про те, що можна створити ДБР. Навіть якщо найближчими днями буде обрано голову цієї інституції, набір персоналу затягнеться щонайменше на рік. Це ненормально, коли процесуальний керівник буде змушений вести роботу слідчого. І довго так тягнутися не може.\nЗ 21 листопада ми можемо продовжувати розслідувати старі справи, але нові справи, в тому числі по корупції середньої і нижчої ланки корупціонерів, ми не маємо де розслідувати. Також виникає питання щодо інших кримінальних справ. Це тисячі навіть десятки тисяч справ, які через таку обставину не можуть розслідуватися в ГПУ", – заявив Юрій Луценко 8-го листопада.\nІ Луценко, і члени конкурсної комісії заявляють про необхідність внесення змін до законодавства. У першу чергу – перенести дати повноцінного старту роботи ДБР. Так, одним із законопроектів передбачається визначити нову дату – 1 січня 2019 року.\nОкрім цього, Луценко говорив і про необхідність іншого механізму створення ДБР. Цього прагнуть і громадські активісти. Щоб орган, який може розслідувати справи посадовців, формувався більш незалежно від політичного впливу.\nТільки за таких умов може здійснитися обіцянка Порошенка, яку президент озвучив наприкінці 2014-го.\n"Нові структури з абсолютно незаангажованими слідчими мають продемонструвати свою ефективність", – казав глава держави.\nФормування ж ДБР уже на першому етапі ставить під сумнів і незаангажованість керівництва, і подальшу ефективність усього органу.\nЧому Петро Порошенко не виграє вибори 11 Травня 2018 23:15\nНе кривавий, але пастор: Турчинов будує собі нову партію 18 Жовтня 2018 18:35\n124 Показати IP 17 Листопада 2017 15:58\n! до 124 Показати IP 17 Листопада 2017 16:43\nНаступний Майдан мирним не буде, - ХТОСЬ ПОВТОРИТЬ ДОЛЮ ЧАУШЕСКУ!!!\nввв Показати IP 17 Листопада 2017 21:56


Спреї, креми, аерозолі значно псують повітря у містах — Вегазин\nАроматні предмети особистої гігієни містять інгредієнти, випаровуються, з викопного палива.\nДослідження показало, що ці продукти сприяють виникненню смогу у великих містах США.\nРізні аерозолі та креми э джерелом майже половини з 78% летючих органічних сполук (ЛОС) від людей, що знаходилися в Нью-Йорку в 2018 році.\nТакі ж вимірювання командою дослідників були проведені в менш населеному місті — Боулдері, штат Колорадо. Тут ЛОС від людей склали 42%, а 58% — від транспортних засобів.\nПогодьтеся, значна цифра.\nПриходить літо, і багато хто починає активно використовувати дезодоранти, сонцезахисні креми, спреї від комах, але, мабуть, ніхто і не думав про те, що такі, здавалося б, нешкідливі продукти, які покликані зробити наше життя комфортніше, відповідальні за величезну кількість смогу, що нависає над містами.\nНове дослідження, проведене Національним управлінням океанічних і атмосферних досліджень США (NOAA), показало, що інгредієнти, які випаровуються, використовувані в таких ароматних товарах, зазвичай отримують з викопного палива. Оскільки мільйони людей використовують ці продукти в безпосередній близькості один до одного, частинки значно збільшують шкоду озону — навіть більше, ніж рух транспорту.\nПроби повітря в Нью-Йорку збиралися протягом 2018 року. Після перевірки виявилося, що засоби особистої гігієни генерують майже половину з 78 відсотків летючих органічних сполук, що знаходяться в повітрі.\nЗа словами одного зі співавторів дослідження CIRES, вченого Георгіоса Гкацеліса, який з самого початку скептично ставився до припущення про те, що споживчі товари можуть грати таку велику роль в забрудненні атмосфери, він був ошелешений результатом. Здавалося, що саме машини повинні бути основним джерелом ЛОС. Але після результатів, які показали прилади, картина перекинулася з ніг на голову.\nУ своєму дослідженні, опублікованому в Proceedings of the National Academy of Sciences, вчений використовує дані, отримані в Нью-Йорку для вивчення інших міст, таких як Лос-Анджелес і Лас-Вегас.\nВикористовуючи раніше отримані дані, згідно з опублікованими раніше в «Науці про навколишнє середовище і технологіях», команда об'їжджала міста на південному заході США в мобільних лабораторіях, проводячи наземні вимірювання, щоб визначити, скільки ЛОС доводиться на продукти особистої гігієни.\nЛеткі органічні сполуки є основним інгредієнтом утворення приземного озону (або «поганого» озону) і, в основному, містяться в хімічних речовинах, вироблених людиною: складових фарб, фармацевтичних препаратів, товарів особистої гігієни. Вони виділяються у вигляді газів, які можуть викликати проблеми зі здоров'ям у людей будь-якого віку, які страждають захворюваннями легень, такими як астма.\nМетт Коггон, вчений CIRES, що працює в NOAA, сказав у своїй заяві: «Важливим висновком є те, наскільки збільшуються викиди ЛОС від споживчих товарів у міру збільшення щільності міського населення, і наскільки ці хімічні речовини дійсно мають значення для утворення озону».\nТакож аналогічні вимірювання були проведені в Боулдері, штат Колорадо, з населенням 329 316 осіб (для порівняння, на Манґеттені проживає близько 1,63 мільйона чоловік), щоб порівняти, чи покаже місто з меншою щільністю населення такі ж результати.\nЗгідно отриманих даних, споживчі товари, що містять ЛОС, як і раніше становлять 42% в атмосфері. Хоча тут 58% складають продукти згоряння автомобільного палива.\nКоггон сказав, що існуючі моделі обчислення якості повітря не точно відображають картину кількості викидів, хімічний склад атмосфери, на який впливають і вищезгадані товари народного споживання. І ці моделі слід оновити, щоб максимально відобразити вплив ЛОС на якість повітря в містах. Відповідно, може знадобитися розробка нових стратегій контролю джерел ЛОС, особливо в тих районах, де забруднення повітря «поганим» озоном є проблемою.\nІнша група дослідників з Гарвардського університету в лютому 2021 року опублікувала дані, в яких ще більш докладно відображалися наслідки забруднення повітря. Використовуючи адреси 63 мільйонів дорослих в США у віці 65 років і старше, було встановлено, що забруднене повітря може збільшити ризик захворювань серця і легень від підвищеного вмісту твердих частинок, діоксиду азоту (NO2) і приземного озону (O3).\n«Довгострокову дію забруднення повітря було пов'язано з підвищеним ризиком госпіталізації з серцево-судинними та респіраторними наслідками згідно з адитивною шкалою серед населення похилого віку США», — заявили дослідники з Harvard TH Chan School of Public Health в Бостоні.\nЗбільшення рівня твердих частинок, діоксиду азоту та озону було прямо пов'язане з тисячами додаткових надходжень до лікарні щороку. Забруднення повітря слід розглядати як фактор ризику серцево-судинних і респіраторних захворювань. І такий ризик зберігається навіть на рівнях нижче діючих національних та міжнародних норм. Дослідники також порівнювали з тим, перенесли вони серцевий напад, інсульт, фібриляцію передсердь і пневмонію.\nЗа мотивами статті Стейсі Лібератор для dailymail.com


40-річний музикант повів племінника на презентацію IT-курсів і став програмістом. Ось його історія | Vector\n40-річний музикант повів племінника на презентацію IT-курсів і став програмістом. Ось його історія\n06 Лютого 2022, 12:00\nПопереду на вас чекає історія світчу, що надихає. Але спочатку ще один спойлер: зараз GoIT набирає учасників у безплатний марафон з основ IT.\nІгор Неровний JS Developer, Newfold (Dreamscape Networks Limited)\nВід музики до IT — один крок (але великий)\nЯ прийшов в IT у свідомому віці, хоча програмістом мріяв стати ще хлопчиськом. Натомість заглибився в музику, заснував фолкрок-гурт «Бряц-band», з яким 12 років виступав на локальних заходах та їздив на гастролі. Потім спробував себе у столярстві, торгівлі, оптимізації інтернет-магазинів (SЕО + контент).\nЗагалом, змінив багато сфер, тому що всі вони виявлялися не тим. Потім ґрунтовно підійшов до питання зміни професії та визначив параметри роботи, якою хотів би займатися.\nПараметри ідеальної сфери для світчу:\nВималювався образ IT-індустрії.\nПривів племінника, а зачепило мене\nУ травні 2018 року я повів племінника на презентацію IT-курсу, щоб він познайомився зі сферою. Це була презентація курсів GoIT.\nЇхній CEO Антон Чорний презентував не лише курси, а й IT-сферу в цілому. Я одразу зацікавився, але вирішив почати вчитися пізніше — з вересня. На перше заняття курсу я не потрапив, був за кордоном. Зате прилетів на другий день, увечері натхненний пішов на курси й послухав лекцію Project Manager великої IT-компанії. Він ніби говорив знайомими словами, але я взагалі не розумів, про що йдеться. Так я зрозумів, що доведеться вчитися.\nКурси чи самостійне вивчення\nЗараз беру участь у багатьох IT-ком’юніті та люблю холіварні обговорення. Часто сперечаються — вивчати програмування самостійно чи на курсах. Грунтуючись на своєму досвіді, рекомендую другий варіант. Особливо це стосується людей, які змінюють професію у зрілому віці. На курсах є ментор, професійне середовище, де можна поставити запитання, почути правильну термінологію.\nХтось каже, що освоїти JS можна за 1–2 місяці. Я зустрічав навіть тих, хто заявляє, що вивчили за чотири дні. Так може вийти тільки якщо ви вже працювали програмістом і переходите з однієї технології на іншу.\nЯкщо ж уперше потрапляєте у середовище і тільки починаєте вивчати програмування, то знадобиться рік. Якщо ви дуже вперта і мотивована людина, можливо, освоїтеся трохи швидше.\nУ мене до першої роботи, коли я відмовився від усіх інших проєктів та сфокусувався лише на IT, пройшов більше як рік.\nЯк вчити JS core\nЦі правила допомогли мені якісно вивчити JS у зрілому віці:\nУ 35+ у вас набагато більше турбот, ніж раніше: собака, машина, кредит та купа проблем. Замість навчання хочеться відпочивати, проводити час із друзями та сім’єю. Тому, якщо ви не дотримуєтеся режиму, у вас просто немає часу на навчання.\nЯ спланував свій робочий день так:\nвставав о 7 ранку;\nдо 12 працював;\nз 12 до 15 у мене була перерва, і я пів години приділяв читання статей з IT тематики;\nз 15 до 19 знову працював;\nчас, що залишився, знову вчився.\nВивчайте терміни, сферу, тусовку\nНе лише вчіть певну мову, а й ходіть на івенти, слухайте спікерів, запам’ятовуйте термінологію, споживайте контент.\nДо чого я прийшов у IT\nЯ попрацював у різних компаніях: на аутсорсі, у продуктових рішеннях, у невеликих фірмах і вебстудіях. За весь період пошуку та зміни роботи я пройшов приблизно 100 співбесід. Перепробувавши багато всього, я зрозумів, що віддаю перевагу продуктовим компаніям.\nТепер я працюю JS Developer у Dreamscape Networks Limited. Це велика продуктова ІТ-компанія у складі Newfold Digital. Приблизно 1000 людей розробляють 50 товарів. Я працюю в команді Crazy Domains, у нас майже 30 продуктів і півмільйона користувачів. Це серйозний масштаб, компанія з історією та корпоративною культурою — те, чого я прагнув останні роки.\nБуло важко морально абстрагуватися від попереднього досвіду, звільнити голову та почати все наново.\nЯкщо ви міняєте сферу в 40+, у вас вже є бекграунд в іншій професії, статус, позиціонування себе як особи та фахівця. І тут ви починаєте все спочатку — приходите до колективу, де працівникам по 20–25 років.\nЯк влаштуватися на роботу в IT у 40 років\nПроявляйте ініціативу — пропонуйте себе\nНа вас ніхто не чекає, ви самі повинні прийти. Я контактував з людьми щодня, писав листи в LinkedIn і погоджувався на всі співбесіди — це було частиною роботи.\nІноді я зустрічаю хлопців, які не знають, що таке Djinny або LinkedIn (чули, але особливо не вникали). Якщо хочете інтегруватися в IT, то повинні використовувати інструменти, якими користуються айтівці. .\nПісля кожної зустрічі робіть аналіз та усувайте слабкі місця\nКоли я почав ходити на співбесіди, я легко проходив HR-ів, але я мав проблеми з технічними співбесідами. Вони дуже швидко закінчувалися. Мені ставили кілька запитань і казали, що більше запитань немає. І надходили відмови.\nСпочатку я не аналізував, тож не розумів причин невдач. Потім розібрався, що було кілька питань, у яких я був певен, але давав постійно неправильні відповіді. Я став аналізувати та коригувати презентаційний лист і свій спіч після кожної співбесіди.\nПишіть тестові завдання та просіть зворотний зв’язок\nЯкщо це перша робота й у вас немає досвіду, не відмовляйтеся від тестових завдань. Я, наприклад, так вивчив стейт-менеджери, хоч до цього не фокусувався на них. Ще один аргумент — навіть якщо вас не візьмуть до цієї компанії, ви можете викласти у себе на GitHub виконане тестове завдання. Це стане вашим +1 проєктом у портфоліо. А ще просіть зворотний зв’язок за тестовими. Вам не завжди відповідатимуть, але виявляйте ініціативу. У результаті «бородатий лід» зробить код-рев’ю і вкаже вам на прогалини.\nМи не отримали грошей за розміщення цієї публікації. Але посилання у тексті є реферальними, тому ми отримаємо від компанії частину доходу з продажу курсів.\nМи ініціювали цей проєкт, щоб ділитися історіями людей, які вирішили змінити професію та вибрали IT. Ми віримо, що саме tech та креативна економіка визначать наше завтра. А нові знання — драйвер змін. Можливо, ця історія надихне вас опанувати нову професію і знайти справу до душі.


Прогулянка Пейзажною алеєю\nВівторок, 06 червня 2017, 06:54\n26 травня 2017 року студенти навчальних груп ПР-302 та ПР-401 Навчально-наукового Юридичного інституту у супроводі наставників Ігоря Розума та Юлії Юринець відвідали Перший історичний парк сучасної скульптури та інсталяції «Пейзажна алея».\nПейзажна алея - зона відпочинку в місті Києві, створена на місці прихованих оборонних валів Верхнього міста та прокладена на початку 1980-х років за проектом архітектора Авраама Мілецького.\nГуляючи стежками Пейзажної алеї студенти змогли зануритися в дивовижний краєвид з висоти історичного Верхнього міста та оглянути майданчик, який проектувався як частина комплексу Архітектурно-історичного заповідника «Стародавній Київ». Незабутнє враження на майбутніх юристів справили дивовижні звірі та казкові персонажі, здатні привести в захват не лише дітей, а й дорослих.\nЕкскурсії відіграють важливу функціональну роль у задоволенні рекреаційних потреб студента: духовних, естетичних, інформаційних. Вони дозволяють моделювати рекреаційну діяльність людини, пов'язану з пізнанням навколишнього світу.


Короткий зміст Андерсен Оле Лукойє | #ТЕГ\nКороткий зміст Андерсен Оле Лукойє\nМаленьким діточкам приходить Оле — Лукойє. Ніжно дме їм у потилицю і вони починають бачити сни.\nЖупан на ньому постійно змінює забарвлення. Може бути синього, червоного, зеленого відтінку. У кожній руці по одному парасольці. На одному безліч картинок, прокручуючи над слухняною дитиною, дарує йому казкові сни. А простий парасольку дає міцний сон, але бешкетники нічого не бачать, вони просто міцно сопуть!\nІ ось став чарівник відвідувати хлопчика по імені Альмар. Спочатку він расскрасил всю його спальню. Він покрив простір навколо незвичайними бутонами казкових квітів. По красі краще, ніж ароматні, ніжні троянди. Кругом розквітли чарівні рослини, заспівали дивовижні птахи. Не живі предмети стали розмовляти.\nЗ столу наш сказочнник почув скарги букв, выровнил їх. Герой не дуже старався і писав грифилем на дошці. На ранок Оле повернув закарлючки.\nУ вівторок Оле доторкнувся колом паличкою до предметів меблів і вони заговорили. Наш дідок оживив, співаючих птахів на картині.\nВсі комахи проводжали нашого героя в казковий світ. Навіть травневий жук виконував свою просту мелодію.\nУ середу проливав сильна злива і за хлопчиськом приплив високий корабель. Поніс його в дивовижні країни.\nУ четвер його запросили на мишачу весілля. Зібралося безліч маленьких мишенят. На центральному сирі височіли молоді, кругом все пахло намазаним салом. Ніде було кроку ступити, навколо було море гостей!\nУ п’ятницю настав урочистий, весільний день у ляльок. Вони сиділи, взявшись за руки, а навколо йшла підготовка до торжества. Всі вбиралися і були зайняті приготуванням до торжества.\nУ суботу наш чарівник наводив порядок на зоряному небі. Протирали зі світил пил.Все стало сяяти і яскраво світитися!\nУ неділю хлопчика познайомили з іншим братом Оле — Лукойлі — він заведывал смертю. На його санях сиділи ті, хто добре вчився, а ззаду погані учні голосно плакали.\nКазка вчить того, щоб все добре вчилися і слухалися старших, щоб потім не було соромно. Кожен день намагатися акуратно і старанно вчитися, щоб потім не було соромно!\nПрекрасні сни потрібно заслужити, треба постаратися старанно вчитися!