Про справжню надію. Портал Експеримент\n17-04-2022 Наука та освіта 205\nАвтор: Девід Фельдман, професор кафедри консультаційної психології Університету Санта-Клари в Каліфорнії; Бенджамін Корн, професор онкології Єврейського університету в Єрусалимі.\nНавіть якщо ви свідомі невтішних перспектив, надія може стати порятунком. Це не просто почуття – це спосіб зробити крок у майбутнє.\nМелані, 47-річна партнерка провідної інженерно-будівельної компанії в Бостоні, витріщалася на вульгарну картину на стіні і не могла прийняти факт, що вона зараз знаходиться в приймальні лікарки. Сидячи там, вона поверталася думками до слів свого куратора в коледжі, який попереджав її про складність досягти успіху у галузі, де переважну більшість працівників становлять чоловіки. Але вона була борчинею і не збиралася впадати у відчай. Керівництво швидко помітило її цілеспрямованість, тому Мелані постійно наділяли все більшими повноваженнями. Справді, її особисте та професійне життя були зразковими прикладами використання винахідливості та кмітливості для подолання серйозних перешкод. Але цього разу все було інакше. Її зрадило тіло. Вона ще могла впоратися з втратою ваги з невідомих причин та жовтим відтінком, що віднедавна змінив колір її очей. Але потім прийшов біль. Невимовний, ниючий, скручуючий біль. Агонія змусила її звернутися за медичною допомогою, і за тиждень обстеження було завершено. Рак підшлункової залози.\nУ своєму кабінеті лікарка Таміка переглядала знімки ПЕТ і розмірковувала над тим, що сказати Мелані. Після двадцяти років практики здавалося, що вести такі розмови стало ще важче. Без сумніву, така розумна жінка, як Мелані, вже набрала в Google запит «рак підшлункової залози» і побачила прикметники (смертельний, руйнівний) і кліше («пухлина, що забезпечила онкології сумну репутацію»), які супроводжують саме цю злоякісну пухлину. Безсумнівно, вона вже дізналася, що довгострокове виживання можливе лише у відносно невеликому відсотку випадків. Лікарка Таміка хотіла вселити надію. Але, можливо, за цих обставин говорити про надію не зовсім правильно? Можливо, подумала лікарка Таміка, натомість їй слід поговорити з Мелані про її цілі на той час, що залишився, підготувавши її до ймовірного сценарію, коли залишились лічені місяці. Це здається чеснішим, але чи не зруйнується надія Мелані?\nДумки лікарки Таміки відбивають те, що ми називаємо «подвійною небезпекою надії». Онкологи та інші лікарі, які доглядають за тяжкохворими пацієнтами, такими як Мелані, часто опиняються в такому скрутному становищі. З одного боку, вони переймаються тим, що якщо розповісти всю правду про стан здоров’я, це може зруйнувати надії їхніх пацієнтів і призвести до відчаю. Але їх також непокоїть протилежна стратегія: що неточне надання всієї необхідної медичної інформації або надто райдужне висвітлення цієї інформації може привести пацієнтів на шлях хибних надій, позбавляючи їх часу та простору для емоційної підготовки себе та своїх сімей до того, що на них чекає.\nОпинившись між двох вогнів, лікарі схильні опустити руки, вирішивши, що праця з надією не входить до їхніх обов’язків. Але такий висновок також не можна визнати правильним. Ігнорування потреби людей у надії не призведе до її зникнення.\nЦя дилема виникає в результаті надто вузького погляду на проблему, поширену в медичному світі, який прирівнює «надію» до «ліків». Якщо ми визнаємо таке рівняння, це означатиме, що надія просто недоступна для пацієнтів, для яких лікування неможливе, якщо, звичайно, вони не заперечують медичну істину.\nАле ці підступні води цілком можливо подолати лікарям, готовим діяти згідно результатів нових досліджень в галузі психології і прийняти ширше розуміння надії, яке дозволяє враховувати складні істини. А оскільки неприємні реалії пронизують наше життя і поза хворобою, це нове розуміння також може подарувати винагороду незалежно від того, з якими труднощами ми стикаємося.\nНадія не є прийняттям бажаного за дійсне, оптимізмом чи «силою позитивного мислення». Звісно, в оптимізмі немає нічого поганого. Дослідження показують, що оптимізм пов’язаний із багатьма позитивними результатами. Але це не означає, що це те саме, що й надія. Кембриджський словник англійської мови визначає оптимізм як «відчуття, що у майбутньому хороші події відбудуться з більшою ймовірністю, ніж погані». Впливові психологи Чарлз Карвер і Майкл Шейєр, які зробили кар’єру на вивченні оптимізму, описують його як схильність вірити в те, що результати життя загалом будуть позитивними, сприятливими чи бажаними. Інакше кажучи, оптимісти просто вірять, що все складеться на краще. Майбутнє обов’язково буде добрим. Через це часто кажуть, що вони носять рожеві окуляри або вважають склянку наполовину повною – іноді з газованим напоєм з вишневим смаком.\nОднак надія – це не те саме, що міркування про «напівповну склянку». Надія можлива навіть тоді, коли склянка повна лише на третину або взагалі порожня. Це тому, що справжня надія – це життя у цьому світі, а не вигаданому. Наприклад, вона не заперечує страждання та біль.\nУ книзі «Надзвичайні виживші» (англ. Supersurvivors; 2014), написаній одним з нас, Девідом Фельдманом, у співавторстві з Лі Деніелом Кравецем, розповідається про шістнадцять людей, які пройшли крізь травми та трагедії, але потім зробили вчинки, що змінили світ на краще. Наскрізною лінією в їхніх історіях було те, що називається «обґрунтованою надією». Незважаючи на те, що всі ці люди, які пережили трагедію, керувалися надією, спрямованою в майбутнє, вони також були впевнені в реальності своїх ситуацій. Коли Джеймс Кемерон, єдиний хто вижив після масового лінчування 1930 року, заснував перше відділення Національної асоціації сприяння прогресу кольорового населення (NAACP) в Андерсоні, штат Індіана, працював над десегрегацією житла в Мілвокі, штат Вісконсін, і зрештою заснував Американський музей Чорного Голокосту, він не плекав ілюзій, що світ – це прекрасне місце, де все легко налагодиться. Навпаки, він розумів, з яким приголомшливим опором йому доведеться зіткнутися, але вірив, що його зусилля все ж таки допоможуть побудувати краще життя для чорних американців. Як він написав у своїй автобіографії «Час терору» (1982): «З вірою та молитвою на вустах, я був сповнений рішучості тримати руку на важелі і дивитися на рейки».\nЛюди, які, подібно до Кемерона, борються за важливу справу, не обов’язково роблять це тому, що бачать світ крізь рожеві окуляри. Так само вчені, які мужньо борються за припинення пандемії COVID-19, або пацієнти з раком, які обирають лікування з болісними побічними ефектами, знають, що шлях буде важким, але вони йдуть уперед, бо знайшли цілі, заради яких варто «тримати руку на важелі». У цьому все джерело їх надії.\nНадія, по суті, – це сприйняття. Проте, на відміну більшості, це сприйняття здатне створювати реальність. Найчастіше ми думаємо про реальність як створення нашого сприйняття. Погляньте навколо себе і зверніть увагу на навколишні предмети. Всі вони існують насправді до того, як ви їх сприйняли. Але надія – це особливий вид сприйняття – того, що ще не існує. Це сприйняття того, що можливе.\nДослідження показують, що, коли люди мають надію, їх цілі з більшою ймовірністю стануть реальністю. У дослідженні, опублікованому в «Журналі соціальної та клінічної психології» у 2009 році, Фельдман та його колеги попросили студентів коледжу назвати сім цілей, яких вони хотіли б досягти протягом наступних кількох місяців. Потім студенти пройшли короткий психологічний тест, відомий як «Шкала надії на досягнення мети» з кожної з цих цілей. Через три місяці їх попросили озирнутися на список цілей та оцінити, наскільки вони просунулися у досягненні кожної з них. Результати виявилися однозначними: ті, хто більше сподівався на досягнення мети на початку дослідження, з більшою ймовірністю повідомляли, що досягли цієї мети до кінця дослідження.\nЦе не тому, що надія має магічну силу. Справа в тому, що коли люди вірять, що мета, яка їх хвилює, досяжна, вони з більшою ймовірністю вживатимуть заходів для її здійснення.\nТака надія контрастує з приказкою, яку ви, мабуть, уже чули: «Надія – це не стратегія». Звичайно, це правда, що просте почуття надії не є стратегією: хоча це почуття може підбадьорити нас, коли ми засмучені, воно не вирішить наших проблем.\nАле надія – це не просто почуття. Це спосіб мислення, який спонукає нас до дій. Актриса Джейн Фонда точно висловила цю думку, сказавши: «Надія – це активізм».\nЇї визначення добре узгоджується з найбільш широко вивченою в психологічній літературі моделлю надії, відомою просто як теорія надії. Хоча цю модель називають «теорією», вона була підтверджена сотнями досліджень з того часу, як її вперше запропонував психолог Чарлз Річард Снайдер у 1989 році.\nСнайдер використав низовий підхід. Протягом річної академічної відпустки, коли він працював у Канзаському університеті, він звернувся до громадських лідерів, включаючи політиків, священнослужителів, педагогів та бізнесменів, і попросив їх назвати людей, найбільш сповнених надії, яких вони знають, використовуючи будь-яке визначення надії. Потім він опитав стільки людей із їхніх списків, скільки зміг. Він виявив напрочуд простий, але водночас потужний образ надії.\nА саме, він зрозумів, що людей, сповнених надії, об’єднують три спільні риси – цілі, способи досягнення мети та суб’єктність. Хоча Снайдер назвав їх трьома «складовими» надії, корисніше думати про них як про три умови для процвітання надії.\nПо-перше, його співрозмовники, які сподіваються на успіх, чітко уявляли собі, які цілі вони ставлять перед собою, і почувалися відданими цим цілям. Іншими словами, їм було на що сподіватися. Хоча слово «мета» зазвичай асоціюється з формальними завданнями, такими як отримання підвищення або здобуття освіти, Снайдер зауважив, що цілі людей часто розподілені за багатьма сферами життя, від кар’єри до соціальних і навіть духовних устремлінь. Насправді цілі, натхненні нашими найдорожчими особистими цінностями, зазвичай дають більше мотивації та задоволення.\nПо-друге, у сповнених надії учасників опитування Снайдера були шляхи – у просторіччі звані планами або стратегіями – які, на їхню думку, дозволять їм досягти своїх цілей. Інакше кажучи, вони вірили, що є хоч щось, що можуть зробити, щоб просунутися до досягнення поставлених цілей. Згідно з теорією надії, коли люди не діють, це часто відбувається тому, що вони не вірять, що існує якийсь спосіб досягти своїх цілей, або якщо такий спосіб існує, він здається занадто довгим або важким. Але люди, які на щось сподіваються, схильні розбивати багатоетапні або складні шляхи на низку менших кроків, які можна виконувати один за одним. Однак вони не піддаються ілюзіям, ніби всі їхні сценарії спрацюють. Вони розуміють, що погані речі можуть і часто трапляються. Тому, із розумінням можливого провалу, вони намагаються спробувати якомога більше різних варіантів.\nЗрештою, опитані Снайдером незмінно вірили у свої здібності – він це назвав «суб’єктністю». Хоча вони й усвідомлювали, що досягти своєї цілі буде важко, але десь глибоко в душі все ще вірили, що здатні впоратись – потрібно лише продовжити спроби. Як і в популярній дитячій книзі Ватті Пайпера «Маленький двигун, який міг» (1930), такі переконання, як «я думаю, що можу» підживлювали їх надії та спонукали діяти.\nІншими словами, надія – це далеко не наївне позитивне мислення, а реалістичний, спрямований на майбутнє набір переконань, який керує нашими зусиллями, щоб досягти кращого майбутнього. Як і вказав Барак Обама в назві своєї книги «Зухвалість надії» (2006), надія є зухвалою. Вона передбачає холодний, суворий погляд на реальність, але також і сміливість повірити, що краще майбутнє можливе. Хтось може назвати це безрозсудним, але багато цілей, які люди вважали колись неможливими, виявилися можливими. У минулому столітті люди навчилися літати, приземлилися на Місяць, об’єднали земну кулю в мережу і позбулися чи зменшили кількість випадків колись поширених захворювань, таких як поліомієліт та віспа.\nЗ початку 1990-х років сотні досліджень показали, що така форма надії тісно пов’язана з нашим психологічним та фізичним благополуччям.\nДослідникам досить просто відстежити зв’язок між надією та психічним здоров’ям. Дослідження, як правило, передбачають вимірювання добробуту серед великої вибірки людей, а також проведення одного з небагатьох психологічних тестів надії – він часто складається всього з 12 пунктів про шляхи та суб’єктність і відомий під назвою «шкала надії». Зовсім не дивно, що такі дослідження показують, що сильніша надія пов’язана з нижчим рівнем депресії та тривожності, бо багато в чому надія є протилежністю цих почуттів. У той час як депресія змушує людей вірити, що вони нічого не можуть зробити для покращення свого життя, надія робить якраз навпаки. Так само, якби тривожність могла говорити, то вона б сказала щось на кшталт: «Скоро відбудуться погані події, і немає способу їх зупинити». Надія ж може відповісти так: «Навіть якщо щось погане таки трапиться, ви з усім впораєтесь і все одно спробуєте досягти своїх найважливіших цілей».\nВсе більше досліджень також пов’язують надію з кращим фізичним здоров’ям. Люди з великими надіями, на відміну від людей з малими, більше схильні регулярно займатися спортом, їсти здорову їжу та рідше палять. Після серйозної травми вони більш сумлінно займаються реабілітацією та досягають кращого результату.\nНадія також пов’язана з кращими результатами людей, які мають фізичні захворювання, що провокують сильний біль. Серед них люди з паралічами через травму спинного мозку та підлітки, що пережили серйозні опіки. В одному простому, але дуже показовому дослідженні зв’язку «надія-біль» людей попросили заповнити шкалу надії, а потім пройти так званий тест «холодного пресора»: занурити свою недомінантну руку (зазвичай ліву) у ванну з льодяною водою і тримати її там якомога довше. Люди з високим ступенем надії тримали руку зануреною у воду майже на тридцять секунд довше, ніж люди з низьким ступенем, і загальна тривалість занурення склала в середньому близько двох хвилин. Це дуже довго з огляду на те, що вже через 3-4 хвилини рука зазвичай німіє і може статися пошкодження тканин.\nТака велика терпимість до болю може бути принаймні частково результатом нижчого рівня катастрофізації болю, схильності до роздумів про больові відчуття. Справа не в тому, що люди з високим ступенем надії не помічають біль. Вони помічають. Просто вони можуть ще більше зосередитися на цілях, яких вони намагаються досягти. Враховуючи, що те, на чому ми фокусуємося, має тенденцію посилюватися у сприйнятті (а те, на чому ми не фокусуємося, стає менш помітним), це може призвести до зниження сприйняття болю. Це психологічний еквівалент відвертання, коли ми збираємось отримати укол у руку.\nКрім цих висновків є навіть нові докази того, що надія передбачає тривалість життя у людей з раком. Разом із нашими колегами Марі Бакітас, Джеєм Галлом та Марком О’Рурком ми нещодавно повторно проаналізували базу даних понад 500 пацієнтів із пізніми стадіями раку, які отримували паліативну допомогу. Ми розділили вибірку на дві великі групи – пацієнтів з великою надією та пацієнтів з малою надією – і вивчили, чи довше живуть пацієнти, які розпочали дослідження з більшою надією. Важливо зазначити, що у цьому дослідженні ми не змогли використовувати звичайну 12-пунктову шкалу надії (згадану раніше), оскільки ми були обмежені повторним аналізом вже зібраних даних. Натомість ми визначили, хто з людей має високий, а хто низький рівень надії, за їхніми відповідями на три простих питання, в яких їм пропонувалося оцінити, наскільки вони згодні із твердженнями типу «Я відчуваю надію». На наш подив, ті, хто оцінював свій рівень надії вище, зазвичай виживали довше, ніж ті, хто оцінював його нижче.\nМайте на увазі, що люди в цьому дослідженні були дуже хворі. Всі вони мали останню стадію раку, яка, за оцінками лікарів, могла забрати їх життя протягом року або двох. Імовірно, більшість із них знали, що зцілення не станеться. І все ж, надія передбачала більш тривале виживання. То в чому ж полягала їхня надія?\nЦе питання може здатися безглуздим, якщо ми припустимо, що «надія» та «зцілення» означають те саме. Але визначення надії за Снайдером показує, чому це не обов’язково так. Надія може існувати завжди, коли люди мають мету, яка їх хвилює, коли вони вірять, що існують шляхи, які можуть привести до цієї мети, і коли вони почуваються впевненими у своїх силах завдяки власній суб’єктності.\nЗвичайно, надія може бути вкладена в ціль одужання. З огляду на останні досягнення в галузі лікування онкологічних захворювань, надія на одужання стає все актуальнішою для багатьох людей. Ба більше, люди іноді живуть довше, ніж очікують лікарі. Але коли зцілення неможливе, незважаючи на всі зусилля лікарів, пацієнтів та їхніх сімей, це не означає, що надія також стає неможливою.\nКілька років тому Фельдман та його помічники відвідали дома десятків людей з останньою стадією раку, які обрали госпіс. Оскільки отримання госпісної допомоги зазвичай означає припинення лікувальних заходів, їм було цікаво дізнатися, чи ці пацієнти зберігають надію. Тож, вони застосували шкалу надії і виявили, що її рівень у цих пацієнтів був таким же високим, як і у людей, які продовжували своє лікування, хоча лише третина з них заявили, що мають намір одужати. Отже, на що вони сподівалися? Вони говорили про різноманітні та красиві надії, зокрема «відновити своє захоплення цифровою фотографією», «політати на вертольоті», «написати невеличку автобіографію свого життя», «провести час зі своїми онуками», «передати світові свої знання про життя», і «насолоджуватися залишком своїх днів». Серед цих пацієнтів надія процвітала навіть у випадку, який інші люди могли б вважати безнадійним.\nОдин пацієнт, «Нед», можливо, найкраще ілюструє надію в цьому контексті. Людина з приголомшливим почуттям гумору, він усе своє життя збирав жарти. Насправді, Нед знав більше тисячі з них. «І це не враховуючи нецензурні», – часто говорив він із посмішкою. У 84-річному віці, коли серцева недостатність, з якою він жив кілька років, почала швидше прогресувати і він не міг самостійно доглядати за собою вдома, він потрапив у стаціонарний госпіс. Одного разу пізно ввечері медсестра виявила, що він тихо плаче у своїй кімнаті. Коли вона ввічливо запитала Неда, що в нього трапилось, він відповів: «Всі мої жарти помруть разом зі мною. Мої онуки ніколи не почують їх».\nУ відповідь вона запропонувала Неду почати їх записувати, позичивши йому блокнот і ручку. З радістю та ентузіазмом він заповнював кожну сторінку жартами. Однак до того часу, коли йому дали другий зошит, він став занадто слабким, щоб писати. Тож працівники госпісу по черзі сиділи біля його ліжка, пишучи під диктовку. Потім, приблизно через тиждень, Нед зробив незвичайне прохання: «Я хочу виступити зі стендап номером», – сказав він. Команда доглядачів з ентузіазмом погодилася. Його настрій значно піднявся протягом наступних кількох днів, коли він готувався. Потім, через 72 години, настав вирішальний момент. Майже весь персонал зібрався разом з іншими пацієнтами, щоб почути жарти Неда. Зі свого ліжка, яке було винесено в коридор, він показав приголомшливий виступ. Його аудиторія заходилася сміхом, а його обличчя сяяло від радості. У той момент і протягом кільком попередніх днів у нього були всі умови для процвітання надії: ціль, яка була справді значуща для нього, спосіб досягти її та допомога, щоб це здійснити. Хоча Нед помер вже через тиждень, він знав, що зробив своїй аудиторії (і собі) найдорожчий подарунок, який тільки міг уявити.\nБільшість із нас навряд чи може уявити, як себе почувають Нед та інші пацієнти з невиліковною хворобою. Але той факт, що вони відчувають надію, показує нам, що теорія подвійної небезпеки, про яку ми згадували на початку цієї статті, є помилковою. Знання істини, навіть якщо вона похмура, не заважає відчути надію. Надія можлива навіть за важких обставин.\nЦе розуміння, можливо, важливе зараз, як ніколи раніше. Безсумнівно, останні два роки стали для багатьох людей одними з найбільш травматичних у їхньому житті. 11 березня 2020 року Всесвітня організація охорони здоров’я оголосила COVID-19 пандемією. З того часу мільйони людей стали жертвами цієї страшної хвороби. На фоні цього наш світ також страждає від расової несправедливості, політичних заворушень, стихійних лих і багатьох інших катастроф. Мало хто використає слово «надія», щоб описати час, в якому ми живемо. Натомість, на думку спадають такі слова, як «трагічний» і «болісний». Люди налякані, засмучені, розсерджені та вбиті горем.\nЗвісно, що надія не покладе чарівним чином кінець расизму, не викорінить COVID-19, не вилікує рак і не призведе до миттєвого досягнення будь-яких важливих цілей. Але активна надія часто є психологічним двигуном, який рухає зусилля людей, спрямовані на досягнення цієї мети. Як писала есеїстка та активістка Ребека Солніт у газеті «Ґардіан» у 2016 році:\n«Ваші супротивники хотіли б, щоб ви повірили, що все безнадійно, що у вас немає сил, причин діяти, що ви не зможете перемогти. Надія – це дар, від якого не треба відмовлятися, це сила, яку не варто відкидати».\nНезалежно від того, хто або що є вашим супротивником у житті, надія – це те, від чого ви не повинні відмовлятися ніколи.\nЩоразу, коли у вас опускаються руки, запитайте себе, що ви можете зробити, аби знайти надію у вашому житті і в навколишньому світі. Які цілі мають для вас значення? Якими шляхами, нехай навіть невеликими, ви можете рухатися до цих цілей? І що надихає вас на активні дії, на те, щоб продовжувати йти вперед, навіть коли все неймовірно важко?\nКоли Мелані увійшла до кабінету лікарки Таміки, вона не впізнала власної ходи. Її боязкі кроки не були схожі на її звичайну і впевнену манеру ходити. Лікар Таміка була з тих, хто прийшов у медицину не просто для спілкування з пацієнтами, а щоб взаємодіяти з ними, тому вона одразу вловила страх Мелані. Але навіть у страху може бути промінь надії, подумала вона.\n«Я знаю, що Ви боїтеся, і я не звинувачую Вас за це, – сказала лікарка Таміка. – Те, з чим Ви зіткнулися, – одне з найважчих ракових захворювань, які мені траплялись. Але ми постараємося зробити все можливе, щоб перемогти рак. І, можливо, нам це вдасться. Але, що б не сталося, я ніколи не залишу Вас. Чого Ви хочете від свого життя зараз?»\nСлова лікарки Таміки були не просто обнадійливими, це було саме те, що Мелані хотіла почути.\n«Ви навіть не уявляєте, наскільки важливо для мене почути це від Вас, – сказала вона лікарці Таміці. – Я хочу зробити все можливе, щоб перемогти рак, але я також хочу бути впевнена, що біль буде контрольованим і що будь-яке лікування, яке ми виберемо, залишить достатньо часу, щоб виконати дещо зі списку моїх бажань, про всяк випадок».\nНа той момент у Мелані з’явилася надія. Це не було надією, яка заснована на баченні світу крізь рожеві окуляри чи припущенні, що усе магічним чином складеться добре. Вона знала, що лікування буде довгим. Але її надія мала більш міцний фундамент, ніж просто позитивне мислення: є цілі, яких варто прагнути, і знайдеться хтось, хто прийде на допомогу. У разі життєвої невизначеності іноді це найкраще, що ми можемо очікувати.\nСтаття вперше була опублікована англійською мовою під заголовком «True hope takes a hard look at reality, then makes a plan» в журналі Aeon 20 січня 2022 р.


Англія напередодні революції\nСкачати 21.23 Kb.\nРозмір 21.23 Kb.\nОсновний конституційний питання про межі королівської прерогативи, навколо якого велася боротьба практично у всіх парламентах Якова I, зводився в області внутрішньої політики до наступного: чи має король право вводити нові мита і примусові обкладання без відома і згоди парламенту і стягувати їх? А в області зовнішньої політики - чи належний король «радитися» з парламентом, перш ніж робити будь-який крок в міжнародних справах?\nВідповідь опозиції була однозначна: верховна влада належить не королю поза парламентом, а королеві в парламенті, тобто. Е. Отримав підтримку обох палат. Яків I, як ми бачили, навпаки, у відповідності зі своєю доктриною абсолютної влади короля вважав своїм «безперечним» правом обходитися в обох випадках без «ради» парламенту і, більш того, підтвердив цю доктрину на практиці, що не скликавши після розпуску парламенту в 1611 м (якщо не брати до уваги безрезультатного і короткострокового парламенту 1614 р) аж до 1621 р жодного парламенту. Це була по суті нова для Англії форма абсолютної монархії, яка імітувала «французький зразок». Однак 1621 р Якову I все ж довелося скликати парламент через фінансові труднощі двору. Неефективна податкова система, опір графств, недообложеніе багатьох доходів, відсутність незалежних від місцевої влади королівських агентів, з одного боку, і марнотратство двору - з іншого, не забезпечували короні фінансову незалежність від парламенту. У відповідь на звернення короля за підтримкою палата громад піддала гострій критиці діяльність уряду, і перш за все систему монополій. Однак особливої гостроти конфлікт з короною досяг, коли мова зайшла про іспанську шлюбі принца Уельського Карла.\nЯк ми переконалися, з цим питанням були пов'язані вельми актуальні економічні, політичні та релігійні інтереси широких верств англійського суспільства. У відповідь на петицію парламенту, містила різкі випади проти системи монополій у внутрішній політиці і проти зближення з Іспанією - в зовнішній, а також вимоги заходів для захисту «істинної релігії», Яків I знову розвинув вже знайому нам теорію, згідно з якою права і вольності парламенту є не її «спадковим надбанням», а «актом королівської милості», якій він може бути в будь-який момент позбавлений. Коли ж палата громад, протестуючи проти подібного тлумачення її прав і привілеїв, заявила, що обговорення всіх питань, що стосуються корони, держави, захисту релігії, - її «старовинне і невід'ємне право», король на засіданні Таємної ради і в присутності спадкоємця престолу власноруч вирвав текст меморандуму з журналу палати громад, з тим щоб усунути можливість використання його «двозначних виразів» в майбутньому в якості прецеденту. Природно, що парламент був негайно ж розпущений.\nОднак в 1624 р Яків I був змушений знову скликати парламент. Тепер, після провалу іспанського шлюбу, король, який опинився в безвихідному фінансовому становищі (Лондон йому відмовляв в подальших позиках, в результа- ті торгового кризи скоротилися доходи від мита), на цей раз «просив» «вільних і щирих рад» від обох палат. Палату громад про це не довелося довго просити. На цей раз Яків I вислухав дуже гіркі докори опозиції, в яких як би підсумовувалися всі безглуздості його внутрішньої і зовнішньої політики, зокрема він дав згоду на рішення парламенту знищити монополію купців-авантюристів, оголосивши вільний вивіз з країни фарбованих і оброблених сукон. Однак, як тільки він отримав від парламенту довгоочікувані «субсидії» (так іменувалися вотував їм податки), зараз же виявилася звична для політики Стюартів «подвійна гра»: через лише кілька місяців після обіцянок Якова I не укладати без відома і згоди парламенту договорів з іноземними державами він, не вагаючись, уклав секретну угоду з Францією про шлюб принца Уельського Карла і Генрієтти-Марії. В результаті всупереч вимогам парламенту Англія - протестантська країна - повинна була отримати королеву-католичку, двір якої став центром католицьких інтриг.\nКонфлікт між королем і парламентом розгорівся з новою силою в перші ж роки правління Карла I і досяг свого апогею в зв'язку з подачею палатою громад королю знаменитої «Петиції про право" (1628 г.). Прийнявши петицію й давши спершу на неї позитивну відповідь, король незабаром перервав сесію парламенту, мотивуючи цей акт «неприйнятним для королівської прерогативи» змістом «Петиції». У ній звертає на себе увагу історика одна важлива особливість революційної ідеології XVII-XVIII століть - ілюзорна «старовину прав і свобод», які опозиція відстоювала на противагу абсолютистські домаганням корони. Так, укладачі «Петиції про право», посилаючись на Велику хартію вольностей (і тлумачачи, м'яко кажучи, новаторському, в дусі »сучасного їм стану речей, цей суто феодальний за змістом документ), виявлялися в положенні тлумачів минулого з позицій бажаного в сьогоденні, простіше кажучи - творців історичних міфів, за допомогою яких юристи опозиції обгрунтовували революційні по суті претензії парламенту посиланнями на «споконвічні» і «спадкоємні» привілеї. Природно, що в цьому світі устремління і дії корони, навпаки, виявлялися «узурпацією», «нечуваним нововведенням», «порушенням древньої конституції» країни. Для ілюстрації того, яку роль відігравало осучаснення історії в аргументах опозиції, наведемо лише два приклади.\nВідомо, що стаття 39-я Великої хартії вольностей, на яку посилалися укладачі «Петиції», містить втратила на той час сенс суто феодальну формулу: «І не підемо на нього, і не пошлемо на нього», - вона, зрозуміло, була повністю опущена. Зате слова «жоден вільна людина нічого очікувати заарештований, або ув'язнена, або позбавлений володіння» не тільки були повністю відтворені, а й доповнені: «Ніхто не може бути позбавлений своєї власності, або вольностей, або доходів». Інакше кажучи, поряд із земельною власністю була включена в якості недоторканною також власність підприємців і купецтва.\nНе менш характерний і інший приклад того ж порядку. Палата громад протестувала проти стягування так званого потонного і пофунтового зборів (т. Е. Мит) без дозволу парламенту. Її укладачі вбачали в цьому зборі «винахід» радників короля. І в підтвердження його «незаконність» знову наводилася стаття Великої хартії, яка містить формулу «sine commune consilio regni» (без загальної ради королівства). Чи не ясно, що підставити під неї «без взаємної згоди, вираженого в акті парламенту» означало знову-таки наповнити чисто феодальне встановлення чужим йому, т. Е. Сучасним, змістом? Коли восени сесія парламенту відновилася, провідне місце в дебатах зайняли релігійні справи. У відповідь на заяву Карла I, що він стоїть вище церковного собору і забороняє на майбутній час «наукові дослідження» з питань релігії, вбачаючи в них корінь зла і джерело чвар, палата громад прийняла резолюцію, в якій католицизм оголошений найбільш грізною небезпекою. Особливо наголошувалося на згубність католицької пропаганди при дворі. Конфлікт між парламентом і королем розгорівся з новою силою.\n2 березня 1629 король наказав перервати засідання парламенту до 10 березня. Було багато підстав побоюватися, що ця акція перетвориться в розпуск парламенту. Тому в той момент, коли спікер палати громад піднявся зі свого місця і попрямував до виходу, два члена палати підбігли до нього і силою помістили його на місце - без спікера палата засідати правомочна. У спішному порядку було запропоновано прийняти наступні постанови: 1) всякий, хто привносить папистские нововведення в англіканську церкву, повинен розглядатися як головний ворог цього королівства; 2) всякий, хто радить королю стягувати мита без згоди парламенту, повинен розглядатися як ворог своєї країни; 3) всякий, хто добровільно платить не затверджені парламентом податки, повинен бути оголошений зрадником свобод Англії. Без обговорення палата одноголосно прийняла ці пропозиції, і її члени покинули зал засідань. Біля дверей їх зустрів озброєний загін, посланий королем для розгону палати. Парламент був негайно розпущений. Це було перше відкрите прояв непослуху громадами волі короля, провісник прийдешньої бурі.\nВ цілому політична криза 20-х років справедливо характеризується в історіографії як період, коли ініціатива перейшла до палати громад. У ці роки опозиція в палаті громад достатньо зміцніла, щоб не тільки впливати на думку більшості членів палати, а й протиставити процедурних хитрощів корони власні контрзаходи, котрі гарантували їй ініціативу в постановці питань і під час парламентських дебатів.\nТак практика перетворення засідання палати в засідання Комітету всієї палати позбавила її від вимоги обов'язкової присутності спікера (назначавшегося королем) в залі засідань. Замість нього з'явився голова Комітету, обраний з його ж середовища. Місце колишніх лідерів палати (зазвичай зі складу членів Таємної ради з метою контролювати і направляти хід дебатів на користь корони) в палаті громад поступово зайняли власні авторитетні лідери, які вели за собою більшість членів парламенту. Палата громад затвердила за собою право перевірки правочинів новообраних членів парламенту, самостійно вирішуючи спірні питання.\nНарешті, в процедурі імпічменту, т. Е. Висунення звинувачень проти посадових осіб двору в палаті громад, влекшей за собою судовий розгляд в палаті лордів, створювалися передумови принципу відповідальності уряду перед парламентом. Про те, в якому ступені палата громад усвідомлювала свою силу, щоб претендувати на дієвий контроль над діяльністю уряду, свідчить хоча б уже згадувана нами «Протестація» палати громад 1621 р, де значилося: «Свободи, вилучення, привілеї і юрисдикція парламенту є древнім і безсумнівно природженим правом і спадщиною підданих Англії ... Невідкладні справи, що зачіпають короля, держава і оборону країни, а також церкви Англії і підтримку і видання законів ... є питаннями, що підлягають обговоренню в парлам енте ».\nІ все ж від цього годі було, що парламент оскаржував суверенітет короля поза парламентом і, більш того, що він формально притязал на частину його. Насправді ж, відстоюючи право брати участь в обговоренні найбільш важливих питань державної політики (в тому числі тих, які в тюдоровскую епоху ще розглядалися як виняткова сфера королівської прерогативи), парламент прагнув до звуження її. У цьому, безсумнівно, відбивалася зросла сміливість палати громад перед обличчям монарха, - сміливість, яка перебувала в прямому зв'язку із збільшеною фінансовою залежністю короля від вотіруемих парламентом субсидій.\nЧи правомірно виникає питання: якщо палата громад настільки «осміліла», що зажадала від короля «звіту» з питань, що належали за традицією до прерогативи корони, то звідки ж палата громад черпала аргументи для обгрунтування тези про «захопленнях» і «новації» в стосунках з парламентом з боку корони? Справа в тому, що з розвитком і ускладненням як внутрішньої, так і міжнародного життя з'явилася велика область суспільних і політичних відносин, раніше не відомих традиції, регулював кордону суверенітету короля. Саме на цій «спірної території» головним чином і зав'язувався конституційний конфлікт між парламентом і першими Стюартами.\nНарешті, відзначаючи зростаючу організованість і сміливість парламентської опозиції абсолютизму в умовах політичної кризи 20-х років, не можна упускати з уваги одну важливу обставину: прямо або побічно, але «сміливість» парламентських ораторів, які організували опір палати громад домаганням перший Стюартів, відображала нараставшую в народних низах міста і села хвилю невдоволення і бродіння, раз у раз проривалися в відкритих заворушеннях і заколотах. Серед останніх неважко розрізнити голодні бунти, повстання, пов'язані з позбавленням бідноти традиційних способів існування і так званих заповідних (коронних) лісів в одних графствах і на «нічийної» землі - в так званій рівнині боліт (у зв'язку з розпродажем в першому випадку і осушенням приватними підприємцями у другому), і, нарешті, хвилювання на грунті обгородження общинних земель. Так, на початку 20-х і в 30-х роках голодні бунти в зв'язку з дорожнечею хліба відзначалися в Сомерсеті, Уилтшире, Гемпширі, Беркширі, Сассексі, Гертфордшир і Сеффоке.\nВсього між тисячу п'ятсот вісімдесят п'ять і 1660 р.в країні було зафіксовано близько 40 заколотів на цьому грунті. Про повстання проти обгородження 1607 р в середньоанглійських графствах вже згадувалося. Його осередком були графства Уорікшір, Носемптоншір і Лейстершір, де в ті роки лендлорди з особливим завзяттям знищували громадські права селян. Характерно, що ядро повсталих становили безнадельние жителі села, для яких ці права були головним підмогою їх сільського побуту. Аналогічним чином, коли в 1626-1632 рр. почався наступ на общинні права мешканців в так званих королівських лісах, по західним графствам прокотилися масові заворушення безнадельного люду, відомі під назвою «Західне повстання». Нарешті, в 1640-1641 рр., Т. Е. З початком засідань так званого Довгого парламенту, селянські виступи проти обгородження були зафіксовані не менш ніж в 26 графствах.\nОтже, з розпуску парламенту в березні 1629 почалося одноосібне правління короля без парламенту (1629-1640). На початку цього експерименту Карла I здавалося, що абсолютизм виграв бій. Ряди політичної опозиції порідшали: 1633 р в Тауері помер Еліот. У тому ж році помер популярний в середовищі противників абсолютизму «по французькому зразку» відомий юрист сер Едуард Кок, захисник компетенції судів загального права від «захоплень» з боку судів королівської прерогативи (так званої Зоряною палати, Канцлерського суду та ін.). Видатний діяч опозиції Томас Вентворт перейшов на бік короля, ставши його найближчим радником. Основи політики, що давала Карлу I можливість правити країною без парламенту, т. Е. В кінцевому рахунку знаходити способи поповнення скарбниці, не вдаючись до його субсидіям, були закладені, як ми бачили, ще в період десятирічного беспарламентского правління його батька - Якова I: продаж титулів і посад, судові штрафи за ухилення від прийняття лицарського звання, за порушення законодавства проти обгородження, за порушення «лісових» законів, торгівля монопольними патентами, примусові позики і вимагання «дарів», маніпулювання пішли нами. Все це в умовах певного підйому господарської кон'юнктури давало в мирний час можливість зводити бюджет короля, не вдаючись до парламентських субсидіях. Саме з цієї причини «мирна політика» перших Стюартів здавалася благом для шарів, які отримували вигоду з неї, і «зрадою національних інтересів» в очах істих пуритан і супротивників абсолютизму, гостро критикували, зокрема, байдужість двору до доль протестантизму в Європі.\nАле і в правління «бережливого» Карла I фінансові запити двору навіть в «мирний час» перевершували його доходи. У 1631 -1635 рр. останні становили в середньому 600 тис. ф. ст. на рік. Однак заборгованість казначейства при цьому досягла 1 млн. Ф. ст. Справа в тому, що з кожним роком зростали недоїмки. Купці все частіше відмовлялися платити не затверджений парламентом потонемо і пофунтового збори.\nУ цих умовах найбільші надії покладалися двором на збір «корабельних грошей» - старовинної повинності прибережних графств споряджати для оборони країни певне число кораблів, перетвореній тепер, в 1634 р, в грошовий платіж. У 1635 р король вже зажадав «корабельних грошей» не тільки від прибережних, а й від внутрішніх графств. Якби цей задум вдався, король отримав би в своє розпорядження «узаконений традицією» і, отже, незалежний від згоди парламенту постійний податок загальнодержавного характеру і тим самим назавжди звільнився б від необхідності скликати парламент.\nЦю небезпеку добре усвідомлювали зберегли вірність колишнім ідеям діячі опозиції. На всю країну прогриміло справа багатого сквайра Джона Гемпдена, залученого до суду за відмову сплатити належну з нього за даним обкладенню суму. Справа Гемпдена сприяло поширенню опору цій новій формі внепарламентского оподаткування. Так, якщо в 1636 року в казну не надійшло лише 3,5% очікуваної суми «корабельних грошей», то в 1637 році цей відсоток досяг вже 11, а в 1638 р.- 61.\nУ той же час два радника короля, сер Томас Вентворт, граф Страффорд, і архієпископ Лод, в пориві відданості короні розпалили два найнебезпечніших вогнища опору їй - в Ірландії і Шотландії.\nЯк лорда - намісника Ірландії Страффорд своєї релігійної політикою в цій країні зі складною конфесійної структурою населення хотів домогтися «однаковості віри» по англійському зразку. З цією метою він створив суд «Високої комісії», завданням якої було не стільки насадження протестантизму, скільки стягування штрафів з «рекюзантов» (католиків), щоб полегшити дефіцит лондонській скарбниці. Цією ж завданню відповідало вимога складання присяги королю як главі церкви - воно ставилося до землевласникам, чиновникам, лікарям, адвокатам і ін. Несплата штрафів або відмова від присяги погрожували земельними конфіскаціями. На нагадування про загрозу заколоту Страффорд цинічно заявив: «Чим більше заколотників, тим більше конфіскацій». Нарешті, однією з важливих цілей лорда-намісника було створення в Ірландії постійних збройних сил, які можна було б використовувати як в Ірландії, так і на розсуд Лондона поза Ірландії, простіше кажучи - в Англії. В цілому політика Страффор-да прискорила вибух ірландського повстання 1641 р став прелюдією громадянської війни в Англії.\nНастільки ж сумними для доль абсолютизму Стюартів були наслідки політики архієпископа Лода, який ставив за мету насадити релігійне «однаковість» в Шотландії, що означало загрозу замінити в ній пресвітеріанської церковний устрій (усталене тут в результаті Реформації) англіканським, зазначеним, як ми бачили, багатьма «рідними плямами »католицизму в церковній організації і обрядовості. Однак побоювання релігійного спрямування були єдиною причиною подальшого розвитку подій. Знати і джентрі швидше ними скористалися, щоб висловити своє невдоволення. За наполяганням Карла I шотландський парламент прийняв білль, що зачіпає кровні інтереси цих верств: їм створювалося юридична підстава для можливої з волі короля як глави церкви конфіскації володінь, в минулому належали церкві, але потім опинилися в руках знаті і джентрі. Тепер вони вирішили скористатися охопила широкий загал населення невдоволенням церковної політикою Лондона, з тим щоб відвести від себе нависла небезпека.\nУ відповідь на спробу Лода ввести в 1637 р в Шотландії англіканську літургію шотландські пресвітеріани уклали релігійний союз - «національний ковенант» - і взялися за зброю. Саме в Шотландії в ході розпочатої англо-шотландської війни 1639- 1640 рр. було завдано першого серйозного удару англійської абсолютизму. Згодом шотландські ковенантери зіграли велику роль у переможному для парламенту розвитку військових операцій в першій громадянській війні в самій Англії. Коли шотландська армія в 1639 вступила в північні графства Англії, її військову перевагу над армією Карла I стало очевидним. І причина його полягала не тільки в наявності в першій досвідчених воєначальників, загартованих в боях Тридцятилітньої війни (генерал Леслі та ін.), Але і в повну непридатність наспіх зібраної, погано спорядженої і ще гірше оплачуваної армії англійців.\nАле найцікавіше в цій ситуації полягала в тому, що поразки сил Карла I невимовно зраділа опозиція королю в самій Англії. Характерно, що з нагоди перемоги шотландців в Лондоні була влаштована ілюмінація. Військові невдачі і нестача коштів змусили Карла I скликати парламент; він виявився більш ніж коротким (13 квітня - 5 травня 1640 г.). Відкриваючи після одинадцятирічного перерви парламент, Карл I волав до «національних почуттів» англійців і всіляко паплюжив «зрадників» - шотландців. З метою пробудити патріотизм членів парламенту була оголошена секретна листування шотландців з королем Франції. Однак вожді опозиції вказали, що, на їхню думку, головна небезпека полягала не в «зраді» шотландців, а в загрозі англійської свободи і вольностей парламенту, що виходила від короля і його радників.\nЗамість того щоб задовольнити прохання короля - надати йому субсидії для ведення війни з шотландцями, палата громад приступила до розгляду політики Карла I в роки його одноосібного правління. Було заявлено, що до тих пір, поки не будуть проведені реформи, що виключають в майбутньому можливість зловживання правами прерогативи, палата громад не має наміру ветувати будь-які субсидії королю. Після розпуску цього такого норовистого парламенту положення Карла I стало ще більш критичним. Розпочата друга «єпископська війна» з шотландцями закінчилася ганебною поразкою королівських сил, шотландці захопили Ньюкасл-на-Тайні і прилеглі північно-східні території Англії.\nВсе йшло до того, що без нового парламенту двору не вдасться виплутатися з військового і політичної кризи. Про це просили в зверненні до короля 12 перів. На півночі Англії знаходилися дві армії, зміст яких вимагало від казначейства сум, набагато перевищували його платіжні можливості. Усвідомивши безвихідність становища, Карл I погодився нарешті почути «порад», що линули від його оточення. У жовтні пройшли вибори нового парламенту, а 3 листопада 1640 відкрилися його засідання. Цьому парламенту судилося стати Довгим. З початком його засідань почалася по суті нова глава англійської історії - історія Великої соціальної революції.\n1. Барг М.А. Велика англійська революція в портретах її діячів. - М .: Думка, 1991\nДля підготовки даної роботи були використані матеріали з сайту http://www.world-history.ru


Зеленський затвердив указ про соцгарантії для ветеранів війни та сімей загиблих військових - Главком\nЗеленський затвердив указ про соцгарантії для ветеранів війни та сімей загиблих військових\n11 Вересня, 2021, 19:11 glavcom.ua\nВетерани війни на Донбасі отримають не лише грошову компенсацію, але і житло\nУказ передбачає поліпшення житлових умов для вказаних категорій громадян\nПрезидент України Володимир Зеленський підписав указ щодо забезпечення соціальних гарантій для ветеранів війни та сімей загиблих українських захисників. Ним передбачається поліпшення житлових умов вказаної категорії осіб. Про це повідомляє на пресслужба Офісу президента.\nЗокрема, уряд повинен вжити заходів щодо соціального захисту, зокрема передбачивши у проекті держбюджету України на 2022 рік видатки на виплату грошової компенсації за належні для отримання житлові приміщення.\nТак, це стосуватиметься осіб, які потребують поліпшення житлових умов, з числа:\nсімей загиблих, зниклих безвісти або померлих унаслідок поранення, одержаного під час участі в антитерористичній операції; осіб з інвалідністю I-II груп, отриманою в результаті участі в АТО;\nвнутрішньо переміщених осіб, які брали безпосередню участь у захисті України від російської агресії;\nсімей учасників бойових дій на території інших держав, які загинули, зникли безвісти або померли внаслідок поранення, отриманого на території цих держав під час конфліктів; осіб з інвалідністю I-II груп з числа УБД на території інших держав;\nсімей загиблих учасників, осіб з інвалідністю I-II груп внаслідок подій під час Революції Гідності., а також родин тих, кому посмертно присвоєно звання Героя України за участь у революції.\nТакож Зеленський ініціював затвердження урядом Державної цільової соціальної програми забезпечення реалізації права на житло осіб, які брали участь у бойових діях, на період до 2025 року.\nКрім того, глава держави доручив Кабміну забезпечити з 2022 року функціонування Єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов.\nРаніше стало відомо, що Міністерство у справах ветеранів у жовтні 2021 року перенесе посвідчення учасника бойових дій у додаток «Дія».\nНагадаємо, Україна відзначала 29 серпня – День пам’яті захисників України, які загинули в боротьбі за незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України.\nТеги: АТО Донбас війна житло Володимир Зеленський президент указ\nУкраїна згадує жертв трагедії 11 вересня разом з американським народом – Зеленський\nРосіяни планують побудувати в окупованому Криму нове курортне місто\nАнтиолігархічний законопроєкт – це шлях Путіна 2000-х – Андерс Ослунд


VEKA Ukraine вітає з Днем Будівельника! ▷ VEKA.UA ◁\nVEKA Ukraine вітає з Днем Будівельника!\nШановні колеги та партнери! Компанія VEKA Ukraine вітає Вас із нашим спільним професійним святом Днем будівельника.\nБудівельник – це професія справжніх творців. Будівельники зводять нові будинки, відновлюють старі будови, роблячи життя людей зручнішим і комфортним.\nУ цей день VEKA Ukraine бажає усім представникам будівельної галузі подальших успіхів, відмінних результатів та досягнення цілей. Ваша праця неоцінима, адже завдяки вашим зусиллям мільйони людей можуть насолоджуватися домашнім затишком та теплою атмосферою власної домівки.


У Черкасах активно орудують шахраї\nУ Черкасах активно орудують шахраї\nДо Соснівського райвідділу міліції м. Черкаси звернулося троє заявників, кожен з яких став жертвою різних видів шахрайств.\nВ першому випадку зловмисник заволодів грошима потерпілого в сумі 4600 гривень. Кошти потерпілий віддав за ноутбук, який продавав зловмисник. Техніку чоловік так і не отримав.\nВ другому – невідомий зателефонував до заявниці, представився працівником банку і під приводом заміни номеру її картки дізнався необхідну інформацію по картці. Таким чином лиходій зміг зняти з неї 3200 гривень.\nТретя заява стосувалася дзвінка на мобільний телефон потерпілої. Невідомий представився працівником міліції і за 16 тисяч гривень запропонував допомогу в непритягненні її сина до кримінальної відповідальності. З приводу даних заяв проводяться слідчі дії.\nРазом з тим, Соснівським оперативникам вдалося встановити та затримати 23-річного черкащанина, який під приводом продажу інгалятора заволодів грошима жительки Луганської області. Щоб заплутати сліди, він позичив банківську картку в свого знайомого, на яку в подальшому потерпіла перерахувала вказані кошти. Але проведена маніпуляція шахраю не допомогла.\nПрацівники міліції вкотре звертаються до громадян ні в якому разі не піддаватися впливу невідомих осіб, які намагаються будь-якими способами заволодіти вашими грошима.\n– працівники банківських установ не дізнаються про дані Вашої картки за допомогою телефону. У разі необхідності, вони викличуть Вас у відділення банку;\n– якщо Вам телефонують незнайомці, представляються працівниками правоохоронних органів і повідомляють, що Ваш родич чи знайомий потрапив у халепу, за що йому загрожує покарання, не пересилайте і не давайте ніяких коштів за так звану допомогу. У разі такого повідомлення негайно звертайтеся до найближчого відділу міліції з заявою;\n– в разі покупки чи продажу товару через Інтернет, не втрачайте пильності. Часто товари із заниженою ціною пропонують шахраї. Краще уточнити всі деталі угоди та пересилати товари наложеним платежем. І пам’ятайте, якщо Вас спробували ошукати чи вже ошукали шахраї, негайно звертайтеся до міліції. Пам’ятайте, у розкритті цього виду злочину найголовніше не втратити час.


Понеділок, 31 травня 2021, 19:31\nПрем'єр Денис Шмигаль заявив, що рівень зарплати вчителів зросте на 30 % протягом 2021 року.\nПро це він сказав на форумі "Україна 30. Освіта і наука", – пише Економічна правда.\n"Цього року ми збільшимо заробітні плати вчителів на 30 %, але, звичайно, наша мета – це не менше ніж середня заробітна плата по країні. Має бути мінімальний базис для вчителів, для освітян", – заявив прем'єр.\nІз його слів, влада має попіклуватися про достатню кількість шкіл і дитячих садочків, тобто необхідно створити сучасну розвинену інфраструктуру й ініціатива президента "Велике будівництво" дозволить це зробити.\n"Ми можемо говорити, враховуючи минулий та цей рік, про сотні новозбудованих шкіл та садочків в нашій державі, які створюють якісну сучасну інфраструктуру для освіти", – додав Шмигаль.\nосвіта зарплата вчитель Денис Шмигаль


Старіння як мотиватор всього: як змінилося моє життя з усвідомленням неминучості зморшок - Salfetki\nдодому Різне флешмоб Старіння як мотиватор всього: як змінилося моє життя з усвідомленням неминучості зморшок\nЗдоровий образ думки — це про мене.\nЯ постійно думаю про здоров’я і про те, як би його поліпшити. І я зараз не про фітнес, а більше про зовнішні показники.\nОскільки життя моє тісно пов’язана з косметичними засобами, «здоровомислення» у мене теж саме в цю сторону.\nЩо ж, почну з того, що ще якихось років 5 тому я була найдосконалішим косметичним консерватором, віддаючи перевагу знайомим продуктам, які не змінювала років по 10. Оскільки в юному віці ще немає особливих проблем (крім висипань, ну тут вже вах), від кремів та іншого догляду багато чого не чекаєш. А ось з роками починається мега-пошук. Ось так вікове “цокання” і підштовхнуло мене до того, чим я стала займатися спершу в задоволення, а потім перетворилося плавно в роботу.\nНіяка декоративка не заштукатурить проблеми (вмиватися-то все одно доведеться), а фільтри в інсті не врятують при особистому спілкуванні. Дивлячись в дзеркало хочеться подобається собі нескінченно. Для чого інакше дзеркала?\nВибір моєї діяльності був вирішений усіма цими факторами і я стала буквально пірнати в уходовую косметику з головою.\nСкажу чесно, мої домашні (а у мене велика багатодітна сім’я) були в шоці від різкої зміни, особливо в період ізоляції і довгої «відсидки», кількість баночок і бульбашок, які заполонили квартиру, всіх лякало.\nОчевидно, мої рідні вирішили, що “мати сімейства” посварилася з зозулею. Але тепер все встало на свої місця.\nЯ пишу про косметику (доглядає), тестую, шукаю, купую. Я стала більш педантичною, вивчаю склади, знаю купу інгредієнтів (які були для мене досі якимись «сторонніми» словами), але, найголовніше, що я отримую від усієї цієї діяльності, крім задоволення, це більш здорову і доглянуту шкіру, тіло, волосся.\nЯ почала знову писати в журнал (думала, що моя журнальна робота давно в минулому, але все відкрилося під новим ракурсом) і навчилася знімати (а як же без цього).\nСкрізь помічаю прекрасне в пошуках симпатичного кадру або відео, а квартира наповнилася симпатичними дрібничками декору і завжди живі квіти у мене на столі (також для зйомки, але тут приємне з приємним).\nОсь так моє розсудливість (яке було піддано сумніву моїми домочадцями спочатку) обернулося для мене багаторазовими плюсами, які вплинули на мій загальний стан, позитивний настрій, самосимпатію з відображенням в дзеркалі і навіть професійну діяльність.\nпопередня статтяКоралові штани і лонгслів: як алла пугачова виглядає в повсякденному житті\nнаступна статтяСтручкова квасоля з баклажанами — ситно, смачно і пікантно


У Челябінську проходить транспортний бізнес-форум 2019\nУ Челябінську проходить транспортний бізнес-форум\nРозпочав роботу в Челябінську новий проект з назвою «Бізнес в русі 2013».\nДо 19 вересня включно у Центрі торгівлі міжнародної проходити будуть спеціальні виставки, круглі столи та конференції. Головні теми цих заходів - розвиток логістичної регіональної інфраструктури, транспортні перевезення, інноваційні технології будівництва доріг.\n«Південний Урал володіє дуже великими можливостями для того, щоб стати головним центром транспортним на перетині торгових шляхів Євросоюзу», - зазначив губернатор області пан Михайло Юревич. У регіоні активно ведеться будівництво доріг, зараз розвивається вантажний, а також пасажирський транспорт і логістика. Все це дозволяє помітно підвищити якість транспортних послуг. Наприклад, фахівцями кур'єрської служби major express Новосибірська відзначено зростання попиту на транспортні послуги та послуги експрес-доставки кореспонденції, посилок в Росії і за кордоном. Тому компанії намагаються сьогодні підвищувати їх якість.\nУ Челябінську проходить транспортний бізнес-форум У відкритті форуму-виставки брали участь міністр промисловості по Челябінській області пан Єгор Ковальчук, віце-президент ЮУТПП Токарев, заступник міністра будівництва і дорожнього господарства області Смольников і сам президент Центру торгівлі міста Челябінськ Сергій Овчинников.\nРозпочав роботу новий проект з назвою «Бізнес в русі» Користувач Твіттера Яч пише: «Потрібно підвищити якість всіх транспортних послуг, так як це необхідно для економіки Челябінської області».\nНа думку, так як на одному майданчику тут збиралися виробники техніки, лізингові компанії, представники банківської сфери, це дозволяє, зовсім не виходячи з самого залу, вирішити всі питання. На цьому наголосив і Сергій Смольников на заході, що проходить в Челябінську.


Від кількох одиниць техніки до потужного локомотиву підготовки медійників: кафедра журналістики зустріла 20-ий день народження | Медіацентр\nСереда | 25.11.2020 | 10:48\nБажаємо підрозділу процвітання, невпинного руху вперед і примноження успіхів!\n20 років тому відбулася визначна для Закарпаття й усієї України подія — в Ужгородському університеті засновано осередок підготовки журналістів.\nТож 17 жовтня у прес-клубі молодого журналіста «Медіаперспективи» викладачі, студенти, випускники відділення та гості зібралися, щоб відзначити 20-ті роковини народження найбільш творчої спеціальності альма-матер. Також на заході раді були вітати абітурієнтів, які відвідали філологічний факультет у рамках Дня відкритих дверей.\nНезадовго до початку урочистостей в аудиторії № 406, де «розмістився» прес-клуб, як і зазвичай перед початком будь-якого заходу, триває підготовка. Та нині метушня така святкова, і чомусь нагадала мені приготування до відзначення професійного дня у червні.\nА й справді, погода така ж ясна — із вікна усміхалося сонце, підтверджуючи прогнози синоптиків про прихід «бабиного літа».\nРадість на обличчях була й у всіх присутніх. Весело гомоніли студенти, із приємністю віталися випускники з наставниками. Одне слово, святкова атмосфера!\nРозпочала захід заступник голови прес-клубу, викладач кафедри Наталія Толочко: «Сьогодні маємо винятковий привід для урочистого засідання прес-клубу молодого журналіста «Медіаперспективи». Адже відзначаємо 20-річчя спеціальності «Журналістика»! І це означає, що святкують не лише присутні тут викладачі кафедри, сучасні студенти, а й кілька сотень випускників-журналістів, які нині формують медійне середовище Закарпаття, та й інших регіонів, зокрема, столиці».\nУ день народження завжди хороші сюрпризи. Для багатьох присутніх приємною несподіванкою стало вітання, яке надіслав один із корифеїв відділення, директор «Центру підтримки журналістів», адміністративний директор «Центру демократіії та верховенства права», доцент кафедри журналістики факультету журналістики Одеської юридичної академії Віталій Жугай.\nВіталій Жугай разом із Юрієм Бідзілею, Володимиром Тарасюком і Валентиною Барчан стали натхненниками відкриття «медійної» спеціальності далекого 1997 року.\nПривітання колеги підхопив завідувач кафедри журналістики Юрій Бідзіля: «Уже 20 років, справді не віриться… Коли ми починали, було троє викладачів на кафедрі. Нам купили 2 диктофони, 2 мікрофони, один магнітофон на касетах. Зрештою, була відкрита газета «Погляд». Потім до нас долучалося все більше однодумців».\nЮрій Михайлович висловив удячність усім: «і тим, хто підставив плече, і таким, які не вірили». Останні тільки надавали наснаги.\n«Дуже приємно, що вже років із десять, нас називають ужгородською школою журналістики. Це завдяки колективу й нашим дітям — студентам і випускникам. Запрошую і наших майбутніх дітей, тобто абітурієнтів, на фестиваль «Інформаційна миска». Принагідно вітаю зі здобуттям почесного звання Тетяну Літераті, яка першою серед наших випускників стала Заслуженим журналістом України завдяки серії публікацій «Втрачений Ужгород»», — резюмував Ю.Бідзіля.\nВідтак слово мала декан філологічного факультету, доцент кафедри журналістики Галина Шумицька, котра, як і личить господині, не без хвилювання зазначила: «Вітати з днем народження завжди приємно, особливо тоді, коли є на що оглянутися, коли є потенціал позаду і ще його більше попереду. Завжди було прийняти казати, що кафедра журналістики на факультеті наймолодша… я збагнула, що вже не так, бо це вже зрілий, дорослий підрозділ».\nСьогодні колеги запропонували Галині Василівні взяти до торта шампанське, декан жартівливо відповіла: «Е ні, до шампанського ще рік!»\nПані Шумицька побажала процвітання, хай на кафедрі завжди буде тепло, по-родинному затишно, навіть у випадку непорозуміння; нехай приходять випускники, відомі люди, покращується матеріально-технічна база (до слова, з нагоди ювілею кафедрі виділили нові меблі в аудиторії).\nВідтак четвертокурсниці представили відеопрезентацію про те, як живе та вдосконалюється відділення журналістики (зокрема, ішлося про функціонування газети «Погляд», телерадіоцентру, прес-клубу, сайту підрозділу та онлайн-видання Медіацентр УжНУ).\nВідеопривітання підготували й рекламістки-третьокурсниці разом із академнаставником Віталієм Завадяком.\nСлова вдячності лунали й від випускниць: журналістки газети «Ужгород», інтернет-ЗМІ «Про Захід» Тетяни Літераті, голови прес-служби Приватбанку Ольги Капітан, журналістки «Громадського радіо», громадської активістки Ольги Павлової. Усі вони наголосили на покращенні матеріально-технічного рівня відділення (запам’ятався вислів «кольоровий «Погляд», сучасні платформи — це щось неймовірне»). Гості закликали теперішніх здобувачів фаху цінувати й користуватися всіма можливостями; висловили упевненість, що на сучасній кафедрі можна підготувати універсальних фахівців.\nТакож до відзначення іменин підрозділу долучилися випускниці Наталія Коваль і Яна Лабунець – журналістка і дизайнерка журналу «Унікум» та Евеліна Гурницька – журналістка газети «РІО», журналу «Унікум».\nЗ іменинами кафедру журналістики вітав і відомий журналіст, публіцист, історик, один із творців газети «Погляд» Сергій Федака. «Сьогодні я тут переконався, що кафедра продовжує існувати не просто заради «галочки», а для результату. Так тримати і усіляких благ! Бачу, що є перспектива», — зауважив Сергій Дмитрович.\nВідзначення 20-річчя кафедри журналістики збіглася в часі зі святкуванням 72-го дня народження УжНУ, тож редакція газети «Погляд» і студентське самоврядування улаштували конкурс із-поміж студентів усіх факультетів на найкраще есе, пов’язане з нашим вишем.\nПід час засідання відбулося нагородження призерів конкурсу. Головний редактор газети «Погляд», заступник голови Закарпатської організації Національної Спілки журналістів України Володимир Тарасюк зазначив: «Передаю вітання від голови організації. Що стосується конкурсу, він мене надзвичайно вразив, адже долучилися представники не тільки філологічного факультету, а й медики та історики».\nОрганізатори відзначили учасників у різних номінаціях, кожен отримав іменний сертифікат, а трійка лідерів — грамоти й грошові винагороди. Отож, перше місце здобула магістрантка спеціальності «Журналістика» 2-го року навчання Юлія Медюх (матеріальне заохочення — 600 грн); другу сходинку посів магістрант першого курсу факультету історії та міжнародних відносин Михайло Рекрутяк (400 грн); третьою стала другокурсниця-журналістка Ольга Богославська (300 грн).\nНагороди вручали редактор та кореспондентка «Погляду» Володимир Тарасюк і Мирослава Гараздій відповідно, а також заступник голови студентського профбюро УжНУ Олександр Варшава.\nУ кінці заходу присутні відчиняли «Вікно у медіасвіт» (саме таку назву має фільм-дипломна робота, який підготували Олеся Матій та Вікторія Копча під керівництвом Василя Путрашика та Віталія Завадяка).\nПісля урочистої частини викладачі й студенти мали каву-брейк. Ну а яке ж застілля без великого пирога? Символічний ювілейний торт подарували викладачі.\nЙого декан філфаку Галина Шумицька вдало описала, сказавши так: «Торт білий, а отже чистий та прекрасний, як наше життя, весь світ, журналістська професія». Чорні вкраплення на ньому — то вчинки, на яких учимося.\nЖурналістська родина продовжить святкування двох десятиліть від заснування рідного підрозділу завтра на розважально-гастрономічному фестивалі «Інформаційна миска». Про це — у наступних матеріалах.\nP.S. Щиро вітаю рідну кафедру із двадцятим днем народження! Ми із нею однолітки (за місяць і я відзначу такий ювілей). Сьогодні я справді відчула святкову атмсферу… Я по-новому поглянула на фотографії у 406 аудиторії… Чомусь звернула увагу на «еволюцію» головної стіни в приміщенні прес-клубу: від ватману до великої розмальованої площі. Так і наше відділення: від кількох одиниць техніки до потужного локомотиву підготовки медійників. Хай він завжди рухається! Процвітання та примноження успіхів!\nВолодимир ТарасюкГалина Шумицькакафедра журналістикиЮрій Бідзіля\n21.11.2020 | 12:22 47\t0\n19.11.2020 | 11:59 277\t0


Новини Києва: Яценюк повідомив про особливу охорону Бабиного Яру — Київ — tsn.ua\nЯценюк повідомив про особливу охорону Бабиного Яру\n29 вересня 2015 23:25\nЯценюк відвідав Бабин Яр\nПовторення актів вандалізму неможливе, вважає прем'єр.\nУкраїна не допустить розпалювання міжетнічної ворожнечі та жорстко боротиметься з виявами антисемітизму та расової ненависті. Про це заявив Арсеній Яценюк на вшануванні жертв розстрілів у Бабиному Яру, йдеться в сюжеті ТСН.19:30.\nЦя трагедія стала однією із найбільших у світовій історії. Вона забрала життя майже 100 тисяч людей.\nУряд із президентом уже домовилися створити організаційний комітет, який на міжнародному рівні нагадає про 75-ту річницю розстрілів у наступному році. А поки що можновладці посилять охорону монументу в Бабиному Яру, аби не допустити провокацій.\nАкт вандалізму, що скоїли в урочищі на початку вересня, уже розслідують правоохоронці.\n"Зараз посилені заходи безпеки, встановлені системи відеонагляду, виставлена додаткова охорона. І це святе місце охороняється. Спроби різного роду радикальних сил щодо розпалювання міжнаціональної ворожнечі в Україні – приречені на поразку", - заявив Яценюк.\nЯк повідомлялося, у Києві хочуть збудувати меморіал жертвам Бабиного Яру. Але ні проекту музею, ні фінансування поки немає.\nУкраїна не допустить повторення трагедій аналогічних Бабиного Яру\nРозлючені сусіди Віна Дізеля поскаржилися на його охоронців: "Допитували людей"\n12 квітня 19:28\nБійка біля ТЦ у Києві: охорона застосувала вогнегасники (відео)\n2 квітня 17:21\nМерилін Менсон найняв цілодобову охорону після звинувачень в насильстві\n16 лютого 10:52\nУ магазині Житомира охорона жорстоко побила чоловіка, який зайшов погрітися\n1 лютого 07:40\n26 січня 07:40\n22 січня 20:31\nПриїхав двома машинами, з особистою охороною: Тупицький знову спробував потрапити до КСУ\nУ КСУ повідомили, що відстороненого Тупицького не пускають до робочого кабінету\n19 січня 11:46\nУ Києві в ТРЦ охорона била та принижувала хлопця за шарф замість маски: відео\n9 грудня 2020 11:29\nСтарший онук королеви Єлизавети розлучився з дружиною\nРада ухвалила закон про добровільне одноразове декларування: що він передбачає та на кого поширюється\nУ Вінниці чоловік напав на кредитну спілку і погрожував працівниці ножем\nМолода жінка загинула на місці: у Вінницькій області п'яний поліцейський вчинив смертельну ДТП (фото)\n"Закон карми": у ДТП загинув водій, який збив на позашляховику 15-річного хлопця в Одесі


Пляшечки для годування новонародженого » Світ очима жінки\nОпубліковано : 26-03-2015, 10:32 | Категорія: Діти\nГотуючись до появи дитини, слід заздалегідь запастися всім необхідним. Особливу увагу варто приділити покупці пляшечки для годування. У продажу їх представлено безліч, і вирішити, яку саме придбати, часом не так просто. Тому корисно знати кілька важливих моментів, щоб зробити вірний вибір.\nГоловними вимогами, яким повинні відповідати дитячі пляшечки для годування , Є зручність і безпеку. Важливими чинниками залишаються форма, матеріал і фірма - виробник. Всім цим вимогам відповідають дитячі пляшечки, куплені в мережі магазинів Ваше здоров'я. Товари цієї мережі вигідно відрізняються від своїх конкурентів високою якістю наданої продукції, а так само гнучкою ціновою політикою.\nСкло та високоміцний пластик - основні матеріали, які використовуються для виготовлення пляшок. Скляний варіант цього атрибута довговічний, легко миється, стерилізується, але також легко і б'ється, що може нашкодити дитині. Пляшечка з пластику легка, не б'ється, витримує стерилізацію. Але з часом на її поверхні з'являються мікротріщини, і вона приходить в непридатність.\nЦиліндрична, розширена до низу, вигнута до середини або у горлечка - форма пляшечок різна. З одного боку, доглядати простіше за пляшкою більш простої конфігурації, з іншого - вигнуті фізіологічні, так як нагадують форму грудей. Для ефективного видалення залишків суміші дитячий посуд слід мити з використанням йоржика. Купувати його рекомендується тієї ж фірми - виробника, що і пляшечка. При виборі ж марки необхідно віддавати перевагу відомим брендам. Така продукція найчастіше перевіряється на відповідність вимогам якості та безпеки.\nМолоко є прекрасним середовищем для розвитку шкідливих мікроорганізмів. Щоб запобігти їх освіту, після кожного годування пляшечки потрібно ретельно мити спеціальним засобом, особливо шийку і дно, потім - під проточною водою. Далі всі частини потрібно прокип'ятити в каструлі протягом 15 хвилин або простерилізувати в електричному стерилізаторі. Після пляшечки повинні бути висушені чистим рушником. Таку процедуру рекомендується проводити регулярно, поки з них виробляється годування дитини.\nТакож виникає питання кількості придбаних пляшечок. При грудному вигодовуванні можна взагалі їх не купувати, а при необхідності догодовувати з ложечки. До півроку пляшечка може стати в нагоді для зцідженого материнського молока, а після 6 місяців - для рідких каш і соків. Якщо ж дитина - іськусственник, може знадобитися приблизно 6 великих пляшечок для суміші та 2 поменше - для інших рідин.


Президент Володимир Зеленський пояснив, чому не боїться оточення Києва. – Мене не хвилює, де ховається ворог, або як близько він підійшов до нас. Я турбуюся про нашу країну, про водопостачання, про їжу. Про Маріуполь, Донецьк, Запорізьку область, Мелітополь, Волноваху, Харків – там жахлива ситуація – iBilingua\nYou are here: Home / Україна / Президент Володимир Зеленський пояснив, чому не боїться оточення Києва. – Мене не хвилює, де ховається ворог, або як близько він підійшов до нас. Я турбуюся про нашу країну, про водопостачання, про їжу. Про Маріуполь, Донецьк, Запорізьку область, Мелітополь, Волноваху, Харків – там жахлива ситуація\nПрезидент Володимир Зеленський пояснив, чому не боїться оточення Києва. – Мене не хвилює, де ховається ворог, або як близько він підійшов до нас. Я турбуюся про нашу країну, про водопостачання, про їжу. Про Маріуполь, Донецьк, Запорізьку область, Мелітополь, Волноваху, Харків – там жахлива ситуація\nДжерело: інтерв’ю Володимира Зеленського німецькому виданню Bild у Києві.\n– Я не боюся (що Київ оточать – ред.). Чого боятися? Я не повинен боятися, я зберігаю спокій. Чи знаєте ви, як хтось може подолати свій страх? Що може бути гірше страху? Що найгірше може статися? З їхньою країною, з моєю країною? Найгірше, що могло статися, вже сталося. У нас війна, Росія проти України. Так багато людей вже загинуло. Країна руйнується. Що гіршого може статися з людьми, які втратили своїх дітей?\nАле ми віримо у майбутнє. Ми не здамося, ми не продамо свою землю.\nМене не хвилює, де ховається ворог, або як близько він підійшов до нас. Я турбуюся про нашу країну, про водопостачання, про їжу. Про Маріуполь, Донецьк, Запорізьку область, Мелітополь, Волноваху, Харків – там жахлива ситуація. Люди залишилися без води та їжі. Те, що зараз відбувається в Маріуполі – це гуманітарна катастрофа.\nПрезидент України заявив, що зараз в Україні – справжній терор.\nЩодо ситуації по столиці, радник голови Офісу президента Олексій Арестович заявив в ефрі телемарафону, що у Києві перебуває достатньо українських військ, тому оточити чи взяти місто неможливо.\n– Можу запевнити мешканців Києва, в якому я і сам перебуваю, і мої родичі, що Київ оточити неможливо. Взяти його неможливо, – сказав Арестович. – За це можна не хвилюватись. Під Києвом та у Києві діє досить велике угруповання наших військ, які знищують противника.\nСлава Україні і ЗСУ! За нами правда і перемога!


Radaway Essenza New Black KDJ+S S1 385024-54-01R+384052-54-01 купити в інтернет-магазині: ціни на стінки для душових кабін Radaway Essenza New Black KDJ+S S1 385024-54-01R+384052-54-01 - відгуки та огляди, фото і характеристики. Порівняти пропозиції в Україні: Київ, Харків, Одеса, Дніпро на Hotline.ua\nEssenza New Black KDJ+S S1 385024-54-01R+384052-54-01\nСтінки для душових кабін Radaway Essenza New Black KDJ+S S1 385024-54-01R+384052-54-01\nХарактеристики Radaway Essenza New Black KDJ+S S1 385024-54-01R+384052-54-01 та комплектацію товару виробник може змінити без повідомлення. Перевірте специфікацію (характеристики) товару безпосередньо на сайті обраного магазину перед придбанням (замовленням).\nЯкщо ви бажаєте порівняти Radaway Essenza New Black KDJ+S S1 385024-54-01R+384052-54-01 з іншими схожими моделями, виберіть товари, що вас зацікавили, і натисніть «Порівняти».\nRadaway Espera KDJ 380232-01L+380140-01R від 29 296 грн\nОстанні додані товари в каталозі "Душові кабіни та панелі". Порівнюйте характеристики Radaway Essenza New Black KDJ+S S1 385024-54-01R+384052-54-01 з новинками, виберіть товари, які вас зацікавили, і натисніть «Порівняти».\nRADAWAY Душевая кабина Radaway Essenza New Black KDJ+S 120x100 (Двери - правые) 384052-54-01+385024-54-01R+384052-54-01 ...\nRadaway Душевая кабина Radaway Essenza New Black KDJ+S 120R S1 100/2 385024-54-01R+384052-54-01 ...\nДушевая кабина 120Rx100 (385024-54-01R+384052-54-01+384052-54-01) ...


Що таке смарт-логістика – Національний Промисловий Портал Що таке смарт-логістика – Національний Промисловий Портал\nОновлено: 09.11.2018 - 01:26\n1. Так що ж, на вашу думку, є смарт-логістика (розумна логістика)? Конкретний сервіс або більш широке розуміння оптимізованої логістики? Так адже логістика сама за своєю суттю є оптимізацією потоків!\n2. На ваш погляд, які із завдань, що вирішуються за допомогою смарт логістики, на сьогодні видаються найбільш актуальними?\n3. У чому основні переваги застосовуваної технології смарт-логістики в порівнянні з іншими?\n4. Чи можете ви навести яскраві приклади ефективного застосування технології смарт-логістики в логістичній практиці в Україні та у світі?\nЗапит ринку спрямований на те, щоб інструменти ставали розумнішими, щоб бізнес-додатки і сервіси ставали “смарт”. Те ж стосується і логістичних сервісів. За модними словами стоять цілком конкретні речі: електронний документообіг, електронний кабінет логіста та інші зміни логістичних бізнес-процесів.\nМожна говорити про те, що розумна логістика – це оптимізація інформаційних логістичних потоків, але вже – обов’язково в електронному вигляді, з дедалі більшим відходом від ручного керування в бік автоматизації, за допомогою додатків / сервісів – і вже на більш глибокому рівні алгоритмізації процесів. Тому що чим “розумніше”, тобто чим більш автоматизований алгоритм, тим менший вплив горезвісного людського чинника.\nЗа свого досвіду впровадження таких систем ми можемо сказати про те, що в нашій країні часто не доводиться говорити навіть про елементарний документообіг, так як на багатьох підприємствах його просто немає. Зокрема, найчастіше в гарячу пору збору врожаю перед елеваторами стоїть черга машин на розвантаження ще з вечора. Хоча впровадження електронного кабінету для кожного постачальника зможе розв’язувати цю проблему: він буде бачити всю електронну чергу на елеватор і, відповідно, розподіляти свої машини на розвантаження без втрат дорогоцінного часу в “живої черги”.\nЗ іншого боку, підприємство (елеватор) теж може нести великі втрати від начебто “непомітних” простоювань транспорту на території, коли логістичні мікрозатримки руху по підприємству можуть накопичуватися в сніжний ком. Часто персонал ці “непомітні” проблеми не бачить, але додаток / сервіс може збирати дані і давати оперативну можливість аналізувати цю інформацію. На основі цих даних підприємство може постійно вивіряти і покращувати свої бізнес-алгоритми логістики. Також логістичні системи повинні інтегруватися з системами безпеки підприємства: через відеоспостереження і контроль доступу прописуються маршрути транспорту з маркуванням контрольних точок, а також положення авто на вагах (щоб уникнути махінацій з вагою) з оперативним онлайн-оповіщенням служби безпеки про всі порушення. Втручання оператора в логістичні процеси має бути мінімальним. А вже зміни на верхньому рівні алгоритмів має здійснюватися не “навмання”, а на підставі зібраної статистики, коли чітка математика бізнесу визначає ці зміни.\nКрім цього, є логістичні процеси, які жорсткіше регулюються вимогами УКРІНФОРМ України, наприклад, на митних ліцензійних складах. У цьому випадку збільшується кількість контрольних точок для логістики транспорту по підприємству, а також включаються інші сервіси, без яких неможлива робота такого складу: наприклад, розпізнавання номерів та геолокація автомобілів.\nГоловне, що слід відзначити, смарт-логістика – це скоріше похідна глибинної алгоритмізації транспортних потоків для все більш конкретних бізнес-цілей.\nУ ІТ-компаній в Україні є величезне поле із “смартизаціі” логістики. У своїй роботі часто стикаємося з тим, що клієнти або не знають про можливості систем логістики рівнем на порядок вище традиційних, якими давно користуються у всьому світі, або не довіряють таким інноваціям, вважаючи їх невідповідними. Ефективний досвід роботи на логістичних об’єктах самого різного масштабу спростовує думку таких скептиків.


Екоактивістка Грета Тунберг Скріншот відео\n24.09.2019 13:41 Читайте по-русски\nВона запитала у присутніх, яке вони мають право нехтувати науковими даними щодо стану клімату та приїжджати до ООН і розповідати, що вони роблять достатньо\nНа Кліматичному саміті ООН у Нью-Йорку активістка Грета Тунберг виступила з емоційною промовою, в якій заявила, що пусті балачки світових лідерів і небажання вдаватися до справжніх дій для негайної боротьби з кліматичною кризою крадуть майбутнє наступних поколінь та ставлять під загрозу всю планету.\n16-річна шведська школярка стверджує, що перетнула Атлантику на яхті, щоб взяти участь в саміті ООН, пише "Укрінформ".\n"Це все неправильно. Я не повинна бути тут. Я повинна повернутися до школи на іншому боці океану, з іншого боку ви приходите до нас, молодих людей, за надією. Як ви смієте! Ви вкрали мої мрії і моє дитинство своїми порожніми обіцянками", – заявила Грета Тунберг.\nДівчина розповіла, що понад 30 років наука давала абсолютно чіткі дані щодо стану клімату. Вона запитала у присутніх, яке вони мають право нехтувати цими даними та приїжджати до ООН і розповідати, що вони роблять достатньо, попри те, що справжні політичні рішення і близько не ухвалюються.\n"Люди страждають. Люди вмирають. Руйнуються цілі екосистеми. Ми знаходимося на початку масового вимирання, і все, про що ви можете говорити, це гроші і казки про нескінченне економічне зростання. Як ви смієте!", – продовжила активістка.\nДовідка: Юна активістка стала відомою, оголосивши екопротест "П'ятниці заради майбутнього" й відмовившись відвідувати школу щоп'ятниці. Таким чином вона прагнула привернути увагу урядів до глобальної загрози зміни клімату та закликати їх до негайних дій. Невдовзі протест дівчини став глобальним, а вона сама – однією з лідерок екоактивізму в світі.\nКоли Грета почала свої пікети біля шведського парламенту, вона заборонила своїй мамі ходити з нею, щоб уникнути звинувачень у несамостійності або у тому, що хтось використовує її у своїх цілях. Однак такі звинувачення все одно прозвучали. Так, Ангела Меркель публічно заявила, що екологічні протести, що охопили Німеччину, є частиною гібридної війни Росії і маніпуляції громадською думкою з боку РФ. Однак Грета спростувала це твердження, і у свою чергу звинуватила Ангелу Меркель в тому, що вона висунула ці звинувачення, щоб уникнути екологічної теми.\nТакож Грету звинувачували у зв'язку з піар-фахівцем Інгмаром Ренцхогом, який, використовуючи ім'я Грети, залучив у свій стартап близько 1 млн доларів. Звинувачення були засновані на тому, що Грета спілкувалася з Ренцхогом і якийсь час перебувала в молодіжній раді його організації. На це Грета заявила, що не має ніякого стосунку до збору грошей Інгмаром.\nЖурнал Time назвав Грету однією з 25 найвпливовіших підлітків світу 2018 року.\nГрета на своїх акціях вимагає, наприклад, щоб Франція знизила споживання електроенергії в чотири рази, що за цим показником поставить її в один ряд з Нігерією і Єгиптом. Також вона вимагає відмовитися від атомної енергетики, замінивши атомні електростанції газовими.\nекологія Генасамблея ООН клімат


Урбаніст - Місто в полоні реклами. Як поліпшити його зовнішній вигляд і… не створити проблем для міського бюджету\nСвій варіант відповіді пропонує Марина Бурмака, політолог, громадський діяч, президент Українського Центру суспільного розвитку.\nСпочатку, як кажуть, кілька слів про особливості ставлення громадян до зовнішньої реклами. Доводилось зустрічатись з такою ситуацією. В одному соціологічному дослідження стверджується, що українці прагнуть різкого скорочення реклами – згідно з даними цього опитування майже 65 відсотків містян висловились за зменшення кількості реклами. І тут же інше опитування, за результати якого – навпаки – зовнішню рекламу вважають першочерговою проблемою лише 4% опитаних. При чому, обидва дослідження провели авторитетні компанії, яким варто довіряти.\nПояснення тут просте. У другому випадку опитування було присвячене загальній проблематиці розвитку міста і проблему зовнішньої реклами ставили поруч з іншими – такими, як стан доріг, тарифи, ціни тощо. Зрозуміло, що для більшості людей ці проблеми виявляються важливішими.\nДо того ж, окрім питань щодо скорочення реклами в цьому опитуванні ставилось питання про сюжет, який зображено на носіях. А, як зазначають соціологи, зміна сюжету з комерційного на соціальний одразу ж змінює ставлення до самих рекламних конструкцій. Тобто це звичайний прояв реакції здорового суспільства. Коли демонструють щось пов’язане з доброю справою, то суспільство такі речі підтримує.\nЗвідси перший висновок, який варто врахувати при розробці стратегії реформування ринку реклами, приміром, у Києві: дратують не так самі конструкції, як те, що на них зображено.\nНатомість фактором соціальної психології несприйняття “поганого сюжету реклами” часто маніпулюють люди, що мають владні повноваження. Вони переходять від господарської оцінки об’єкту – у даному випадку ринку зовнішньої реклами – до політичних маніпуляцій. Питання ж зміни правил для будь-якого бізнесу мають стояти поруч з питаннями про наслідки таких змін для громади міста.\nОчевидно, що усім потрібно прагнути до цивілізованого ринку. Рекламу скорочувати потрібно, але таке скорочення не повинно руйнувати конкурентне середовище.\nПовинно бути кілька головних критеріїв зміни обличчя міста, які дозволять скоротити кількість реклами, зберегти надходження для бюджету, забезпечити подальший розвиток бізнесу та не створити штучних монополій.\n– Місто і бізнес мають знаходити спільний знаменник щодо скорочення кількості рекламних конструкцій і домовлятись, що таке скорочення буде відбуватися за кошт операторів, щоб місто не несло додаткових витрат з бюджету.\n– Необхідно встановлювати правила щодо зовнішнього вигляду конструкцій, відповідно до архітектурного стилю кожного з районів, чи навіть вулиці. Такий механізм ефективно використовується у Канаді, Великобританії та інших країнах. Якщо вимоги щодо оформлення конструкції у кожній із зон будуть детально описані, бізнес розумітиме, що і як робити, а місто не буде нести зайвих витрат для контролю за неформатними рекламними носіями.\n– Потрібно передбачити можливість перенесення конструкцій в інші райони. Скажімо, зрозуміло, що центральна частина міста потребує більших змін, ніж околиці. Відбуватися таке перенесення має відповідно до публічних і відкритих розроблених схем.\nКлючовим же у такій роботі має бути взаємовигідна співпраця. Міська адміністрація, взамін інвестицій бізнесу у реформу, повинна давати тривалі і чіткі правила, наприклад на 10-ть років вперед. У такому випадку з’явиться можливість інвестувати у більш сучасні конструкції, які менше шкодять зовнішньому вигляду міста, є сучасними та інтерактивними.\nРеконструкція в місті. У Львові, перед оперним театром, облаштовують новий фонтан та громадський простір\nРішення для міста. Активних киян закликають долучатись до Офісу Трансформації\nПарки в місті. У Хмільнику на Вінниччині завершили будівництво нового скейт-парку


Цегляне будівництво – надійність в 5 тисяч років 👍\nЦегляне будівництво - надійність в 5 тисяч років\nІсторія цегельного будівництва бере свій початок 5 тисяч років тому. Звичайно, в той час це була не та цегла, яку ми знаємо зараз. Але технології з часом модернізуються і поліпшуються. Виходячи з терміну експлуатації даного матеріалу, більше 5 тисяч років, напрошується висновок, що цегляні будівлі дуже надійні і затребувані.\nНавіть сьогодні, коли будівельний ринок переповнений різними будматеріалами, цегла залишається досить актуальним будівельним матеріалом. Люди, які хочуть побудувати надійний будинок на століття, вибирають саме його.\nТак, таке будівництво недешеве. Необхідно звести потужний фундамент, провести комунікації, утеплити. При будівництві цегельного будинку не можна використовувати дешеві матеріали. У разі необхідності заощадити, можна проводити будівництво поетапно. Наша компанія готова підключитися до будівництва Вашого будинку на будь-якому етапі, допомогти заощадити, будуючи частинами, або ж звести цегляний будинок «під ключ», щоб сміливо Вам сказати – "Заходьте і живіть".\nТакі будівлі відрізняються своєю надійністю і довговічністю. Після закінчення будівництва не потрібно ніяких додаткових маніпуляцій при експлуатації. Саме цегляні будівлі асоціюються з відчуттям захищеності і надійності. «Мій будинок – моя фортеця», – це саме про цегляний будинок.\nГоловним позитивним моментом є можливість вибрати який завгодно стиль, дизайн і планування. Це дає політ фантазії майбутнього власника. Навіть найдивовижніша задумка може бути здійснена.\nЄдиним важким моментом є висока теплопровідність, але наша компанія успішно вирішує це питання при зовнішній обробці будівлі. І це дозволить цегляній будівлі завжди залишатися теплою, при цьому платежі за опалення будуть відносно адекватними.\nЯкщо Ви мрієте про добротний цегляний будинок, наша компанія готова допомогти. Ми чітко виконаємо всі Ваші побажання, візьмемо на себе всі тонкощі, і в найоптимальніші терміни зведемо чудовий будинок, який зробить Вас щасливим.\nКомпанія "Затишний будинок": будуємо якісно з гарантіями і душею, як для себе, а не на продаж! Нам важливо, щоб наш замовник залишився щасливий після роботи з нами!\nВсього голосів 18 (4.9 рейтинг)\nІнші статті: Зовнішнє оздоблення цегляних будинків Будівництво будинків із цегли Будівництво будинків з газобетону Міжповерхове перекриття - за рахунок чого досягається міцність і жорсткість Газобетон VS Пінобетон що краще? характеристики газобетону\nПлоща: 230 м²


Клаустрофоби (2019) смотреть онлайн\nКлаустрофоби (2019) 5 2 257\nФільми, Фільми 2019, Фільми які вже вийшли, Американські фільми, Бойовики, Трилери, Жахи\nДебора Енн Уолл, Тейлор Расселл, Тайлер Лабін, Джессіка Саттон, Логан Міллер, Адам Робител\nВ фільмі Клаустрофоби - Шестеро підлітків, раніше не знають про існування інших учасників неприємних подій, виявляються випадково в центрі дивної історії. Одного разу вони отримують від якоїсь таємничої, невідомої організації привабливу пропозицію. Незнайомці запрошують допитливих хлопців, обожнюють проходити подібного роду випробування, взяти участь у розгадуванні складного, цікавого квесту. Переможця інтригуючого змагання чекає величезна грошова сума, складова мільйон доларів. Солідне призову винагороду відіграє вирішальну роль у прийнятті рішення щодо несподіваного запрошення. Не встоявши перед спокусою розбагатіти, не докладаючи великих зусиль, потенційні гравці погоджуються на цю авантюру, не припускаючи, яке небезпечне заходи вплутуються за власним бажанням. Ви можете дивитися онлайн Клаустрофоби фільм 2019 в хорошій якості безкоштовно без реєстрації.\nПідлітки, натхнені намічається цікавим дозвіллям і величезною нагородою в разі перемоги, з нетерпінням чекають команди для початку проходження квесту. Приступивши до гри, учасники випробувань починають усвідомлювати, що їх не випадково вибрали з безлічі ровесників у якості піддослідних. Надходять від організаторів завдання перестають виглядати привабливо і необразливо. Виникає виразне відчуття близької небезпеки, атмосфера розжарюється. Незабаром стає очевидним, що програли в змаганні гравців буде очікувати страшний фінал, що приводить до смертельного результату. Ставки в ризикованому заході значно підвищуються, тепер на кону виявилися життя людей, шокованих відбуваються з ними жахливими дивацтвами. Захоплююча пригода перетворилося в смертельну сутичку з невідомими зловмисниками. Бажаємо Вам приємного перегляду фільму Клаустрофоби онлайн в хорошій якості hd 720p, 1080p повністю безкоштовно та без реїстраціїї на всіх мобільних девайсах.\nКлаустрофоби смотреть онлайн\nШановні користувачі нашого онлайн кінотеатру. На сайті uakino як і на популярних сайтах кіного, зеркс, бобфільм, бігсінема, кінокрад, фільмікс, зібрані кращі фільми такі як Клаустрофоби онлайн перегляду, які Ви можете безкоштовно, дивитися на своїх смартфонах айфон, андроїд або айпад (iPad, iPhone, Android) і найголовніше в хорошій якості hd 720p. Дивіться фільм онлайн українською в хорошій якості hd 720 безкоштовно.


DNUK "Kolomejka": 120 річниця від переселення\n120 років від переселення\nТовариство української мови, літератури і культури «Просвіта» з Нового Саду відзначало 20 річницю від засновання а самим тим заходом візначилася і 120 річниця від переселення українців на ці простори Боснії а пізніше і Сербії.\nВидучі: Олена Кузьма і Младен Ворінський\nУ суботу, 14 листопада у Новому Саді зійшлася українська еліта з цілого світу: голова Світського Конґресу Українців, Голова Європейського Конґресу Українців, представники українських громад Румунії, Угорщини, Хорватії, Боснії і Герцеговини і Сербії. Були присутніми і представники Посольства України з Білгороду і представники всіх културно-мистецько-просвітних товариств, представники Національних рад інших національних меншин і предсавники міського і крайового урядів.\nВідзначення почалося святковою академією, на якій всі значні гості говорили про переселення українців з України до Боснії, їхнє пізніше життя і переживання протягом 120 років а також вітали Товариство «Просвіта» з 20-річним ювілеєм.\nСвяткування звеличалося і святковим концертом всіх культурно-мистецьких товариств з території Воєводини. Взяли участь КМТ ім. Івана Сенюка з Кули, КПТ «Карпати» з Вербасу, УКМТ «Кобзар» з Нового Саду, КМТ «Калина» з Інджії та ТПУК «Коломийка» з Сремської Митровиці. Всі ці товариства виконали по кілька найкращих точок зі свого репертоару. У більшій частині це були пісні а «Карпати» виконали один танець і «Коломийка» два.\nТПУК "Коломийка" і танець "Аркан"\n«Коломийка» виконала танці «Аркан» і «Гопак» і показали присутнім гостям, що у нас серйозно працюється на збиреженні української культури.\nСвяткування продовжилося закускою у тому самому залі спілкуванням старих знайомих, нав’язування контактів з новими однодумцями а все це прикрасила українська музика з піснями і танцями.\nТПУК "Коломийка" і танець "Гопак"\nОбјавио P Ljahovich у 14:56


C якою швидкістю бігає євразійська рись? ❤ - Різне\nHome ⇒ 👍Різне ⇒ C якою швидкістю бігає євразійська рись?\nДомашня кішка здатна бігати на максимальній швидкості близько 50 км на годину. Лев розвиває швидкість до 65 км на годину на коротких дистанціях. Наскільки нам відомо, найшвидшим сухопутним тваринам на планеті вважається гепард, з максимальною швидкістю понад 110 км на годину на невеликих відстанях.\nЄвразійська рись є хорошим стрибуном завдяки своїм потужним ногам. Її розмір більш ніж в 5 разів перевищує габарити домашнього кота. Важко сказати, яка реальна швидкість євразійської рисі, але по мають даними можна сказати, що ці представники сімейства котячих здатні розвивати швидкість бігу близько 55-64 км на годину максимальної швидкості.\nШкільний твір на тему – Якою я бачу формулу українського Відродження Десять років минуло відтоді, як наша Україна з гідністю проголосила про свою незалежність. Мабуть, для держав із давно існуючим традиційним устроєм десять років – це мить, незначна частина їхнього минулого. Інша ж справа – десятиліття для нашої країни, декілька попередніх століть після Переяславської ради виснажили, розтрощили національний потенціал українців. Згадаймо заборону нашої історії, мови, культури, […]...\n« Сообщение о Богдане Хмельницком\nЛЕЛІ – ГРИЦЬКО БОЙКО – АВТОРСЬКІ ВІРШІ ТА МАЛІ ЖАНРИ ДЛЯ ДІТЕЙ »


Janome MC 1530 - купити, відгуки, ціна в Швейкін\nЗнаємо про Janome MC 1530 абсолютно все! Експерт відповість на всі питання\nОпис Характеристика Janome MC 1530 відгуки (13) Аксесуари Доставка і оплата Магазини\nШвейна машина Janome MC 1530\nШвейна машина комп'ютерного класу Janome MC 1530 може стати справжнім партнером у творчому процесі створення одягу високої якості і предметів прикраси інтер'єру та вжитку. Вона здатна здійснювати 30 швейних програм, працюючи з усіма типами матеріалів, і виконувати 6 видів петель в автоматичному режимі. Найвищого рівня якості шиття допомагають досягти розширені можливості плавного регулювання довжини стібка до 5 мм і ширини рядка до 7 мм.\nНаявність штучного інтелекту забезпечує простоту роботи на цьому пристрої, оскільки з його допомогою частина процесів виконуються без участі людини. Комп'ютер, керований через LED-дисплей, здійснює автоматичне налаштування параметрів стібка, заправку нитки, балансування петель. На додаток виробники забезпечили цю модель розширеним функціоналом, що дозволяє їй виробляти позиціонування голки, стабілізацію зусилля проколу тканини, здійснювати реверс для закріпки рядка і робити її крапково. Крім того, на цій машині можна шити подвійною голкою, вишивати і штопати. Швидкість роботи механізму може змінюватися за допомогою електричної педалі, або при її відключенні і шитті без неї - із застосуванням регулятора.\nКомфортність роботи на Janome MC 1530 підвищується за рахунок використання системи швидкої зміни притискних лапок, автоматичного відключення намотчика шпульки, горизонтального розташування котушки, підсвічування робочої зони і знімної рукавної консолі. Наявність швейного радника і органайзера для аксесуарів додає зручності до процесу шиття.\nСтабільну роботу машини забезпечує внутрішній сталевий каркас і застосування ротаційного човника горизонтального розташування. Посилення 7-мисегментної рейки транспортера надає можливість впоратися з будь-якими матеріалами, а наявність блоку захисту оберігає потужний мотор агрегату від перепадів напруги в електромережі.\nВиробники японської техніки створили максимально зручну в експлуатації і функціональну швейну машину, яка стане незамінним помічником у будь-якій майстерні, де присутня творчість.\nКомплектація Janome 1530:\nШвейна машина Janome MC 1530 можливо купити в мережі магазинів Швейкін з доставкою у Київ, Львів, Івано-Франківськ, Чернівці, Вінниця, Луцьк, Рівне. ✓Низька ціна. ✓Гарантія. ✓Доставка по Україні. ✓Відгуки, опис та інструкція до Janome MC 1530.\nХарактеристики та опис Janome MC 1530:


До чого побачити Індію уві сні\nЯкщо вам приснилася Індія - такий сон уособлює пізнання себе, розкриття талантів і спілкування з великим числом нових людей. Бачити уві сні Індію панорамно з літака - означає, що вас чекає грандіозна подія в житті, яке змінить звичний хід речей в кращу сторону.\nДо чого може приснитися, що ви живете в Індії? Подібний сон пророкує, що один з товаришів по службі відчуває заздрість до ваших досягнень на роботі, а разом з цим намагається зайняти ваше становище і місце. Не переживайте, все його плани зваляться, адже ви вже не тільки давно зарекомендували себе серед колег, а й перебуваєте на хорошому рахунку у начальства!\nДо чого сниться Індія, в яку ви збиралися в подорож уві сні? Приснилося означає, що вам належить провести найближчу відпустку вдома, нікуди не виїжджаючи. Чи не турбуйтеся, ви зможете зайнятися улюбленими справами, на які раніше просто не вистачало часу. Також ви обов'язково зустрінетеся з друзями і чудово проведете це прекрасний час. Дозвольте собі розслабитися!\nЯкщо в мріях ви приміряли індійський одяг - сон говорить про те, що ви дуже різнобічна людина, яка не перестає самовдосконалюватися. Саме за ці якості до вас так часто тягнуться нові люди - ви випромінюєте позитивну енергію і заряджаєте оточуючих хорошим настроєм.\nДо чого може приснитися їздити уві сні по Індії, вибираючи місце для весілля? Такий сон для молодої дівчини означає, що незабаром вона знайде кавалера, гідного її. Якщо спілкування з ним зацікавить на перших хвилинах, цілком можливо, що таке знайомство закінчиться міцним союзом. Чоловікові сон обіцяє успішне завершення розпочатої справи.\nА ось якщо вам приснилося, що в поїздці до Індії ви одружилися або вийшли заміж за уродженця цій барвистій країни, - сон означає, що в реальному житті стосунки з коханим втратили якусь «родзинку». Вам просто необхідно більше часу проводити з «другою половинкою», і почуття спалахнуть самі по собі. Приділіть цьому особливу увагу, і все знову стане як раніше.\nЯкщо заглянути в сонник, Індія, де вам довелося куштувати страви традиційної кухні, означає, що незабаром вам доведеться довгоочікувана зустріч з усіма своїми родичами, з вашої великою родиною. Можливо, заради цього вам доведеться деякий час провести в дороге, але повірте, це того дійсно варто. Родинні зв'язки просто необхідно підтримувати.\nСекрет великої культури\nЯк трактує тлумач снів бути індіанкою уві сні? Сновидіння означає, що найближчим часом у вас поміняються інтереси і ви почнете цікавитися новими речами, придумаєте для себе нове, незвичайне хобі. Дивитися індійське кіно уві сні - пророкує тривалий переліт на літаку до заповітної мети. Можливо, це буде відрядження, але велика ймовірність і особистої поїздки.\nРекомендуємо: Сниться місто\nЯкщо уві сні ви намагалися вчити індійський мову, це означає:\nЗіткнетеся з труднощами в спілкуванні з начальством. Ви будете впевнені в своїй правоті, але переступіть на цей раз «через себе» і поступіться. Це збентежить опонента, і наступного разу він не буде чіплятися до вас по будь-якого питання.\nДрібна сварка з домочадцями на побутову тему. Будьте терпиміше і постарайтеся розглянути питання з різних сторін - швидше за все, в суперечці навіть немає необхідності.\nМожливо, відчуєте розчарування в людині, на якого сподівалися. Обов'язково вислухайте його, адже напевно вибачення вас задовольнять, і ви будете підтримувати колишні відносини ще дуже довгий час.\nЯкщо Індія уві сні була зображена на карті, а ви розглядали її - сон говорить, що скоро настане день, коли здійсниться ваша давня мрія. Якщо ж уві сні ви загубилися в Індії - в реальності не встигнете завершити важливу справу до призначеного терміну. Чи не турбуйтеся, просто будьте впевнені в собі і попросіть відстрочку. Терміни закінчення вийде відсунути, а ви не будете відчувати провину. Автор: Зоя Крупська


Материалы за 03.07.2017 » Скадовські новини\nЗа результатами опрацювання звернення народного депутата України, керівника фракції "Народний фронт" Максима Бурабака стосовно зловживань службовим становищем посадовими особами Корманської сільської ради відкрито кримінальне провадження. Факти незаконного привласнення земельних ділянок, заброньованих для учасників АТО, підтвердились.\nНа Херсонщині горять ліси, приведено у готовність авіацію\n3 липня близько 15 години поблизу с. Чулаківка Голопристанського району сталося загорання лісової підстилки та молодих насаджень сосни на території Чулаківського лісництва на площі близько 20 га.\nДванадцять земельних ділянок скадовських пляжів загальною площею понад 13 га планують роздати в оренду через процедуру аукціону. Про це сказано у розпорядженні голови Херсонської облдержадминистрації. На всіх цих ділянках запланована організація пляжу і обслуговуючої інфраструктури пляжної території.\n1 липня в зоні АТО загинув наш земляк Тініцин Володимир Володимирович 1993 року народження. Прощальна церемонія відбудеться завтра, 4 липня, у селі Нова Миколаївка Новотроїцкого району.