Як визначити розмір кільця на Kak-Legko.ru\nДарувати коханій каблучку, роблячи пропозицію вийти заміж - Давня традиція, яка символізує міцні почуття і серйозні наміри чоловіка. Така подія, що передує весіллі, називається - заручини. Для того, щоб подарунок був гідно оцінений, головне не помилитися з розміром колечка. Але як визначити розмір кільця майбутньої нареченої? Для того, щоб це з'ясувати, можна скористатися кількома способами, запропонованими нижче.\nЯкщо у вас є доступ до прикрас вашої коханої, візьміть одне з її кілець і віднесіть його ювеліра. У такому випадку, майстер може точно визначити розмір кільця. Переконайтеся в тому, що це прикраса кохана носить на безіменному пальці, адже саме там буде красуватися подароване вами колечко.\nМожна вчинити інакше - просто обведіть ручкою окружність колечка з внутрішньої сторони. Візьміть це креслення з собою, коли будете відправлятися в ювелірний магазин.\nРозмір кільця коханої може підказати її подруга. Якщо ви впевнені в тому, що вона зможе зберегти вашу таємницю, сміливо звертайтеся до неї - кращого спільника в такій справі не знайти.\nВ крайньому випадку, ви можете надіти кільце коханої на свій палець і запам'ятати (а краще, відзначити), де воно «застрягло». Відвідавши ювелірний магазин, виконайте ту ж процедуру з вподобаним вам кільцем, і якщо розмір не відповідає мітці, підберіть іншу прикрасу.\nКоли заручини відбулися, і закохані готуються до весілля, настає час вибору обручки. Пам'ятайте про те, що цей символ вічного кохання буде красуватися на вашому пальчику рівно доти, «поки смерть не розлучить вас», і поставтеся до вибору кілець дуже відповідально. Буде краще, якщо заручені виберуть обручки разом. Зовсім не обов'язково, щоб вони були однакові - ви можете вибрати собі те кільце, яке подобається саме вам, у наш час це вважається цілком припустимим.\nТрадиційне обручку виконано з золота, має гладку поверхню і може бути прикрашене дрібними діамантами або іншими не кольоровий камінням. Але якщо ваші смаки більш вибагливі, ви можете розглянути інші варіанти - з білого золота, платини, двоколірні види.\nЯкщо ж ви просто вирішили трохи себе побалувати, замовивши вподобане колечко в інтернет-магазині, і не знаєте, як визначити розмір кільця, є кілька способів зробити це, не докладаючи ніяких зусиль. Головне, пам'ятайте, що в цьому випадку розмір кільця буде відповідати діаметру вашого пальця. Якщо у вас вже є колечко, просто виміряйте його внутрішній діаметр, і якщо, припустимо, він становитиме 1 см 8 мм, то розмір кільця буде - 18, якщо 1см 9 мм, то, відповідно, 19 і т. Д. Також ви можете виміряти розмір вашого пальця за допомогою нитки - просто оберніть нею найширшу частину пальця і відзначте точки збігу. Далі просто прикладіть нитку до лінійки і запишіть отриманий результат - ви дізнаєтеся довжину кола пальця. Тепер дуже просто з'ясувати діаметр, просто розділіть отримане число на?, Тобто 3.14. Округліть результат в більшу сторону і отримаєте розмір кільця.\nЖінки знають багато способів, як швидко отримати бажане прикраса. У тому числі і без залучення сторонніх сил і засобів. Посміхнулися? Добре! Але ось про що йде мова: досить ефектні прикраси можна створити власними руками за допомогою в'язального…\nУ кожного обручки своя історія. Наскільки щасливо вона складається, залежить від глибини почуттів, поєднали чоловіка та жінку. Їм двом відкривається таїнство шлюбу, і даремна праця - радити закоханим, як на все життя зберегти прихильність і ніжність…\nyaksZrobiti.ru » Інша » Краса, мода, стиль » Як визначити розмір кільця


Тривають хакерські атаки на лідерів опозиції та їхні прес-служби. Від ранку невідомі блокують роботу інформаційних ресурсів, ламають електронні поштові скриньки та акаунти в соціальних мережах.\nЗараз заблокований «Твіттер» і «Фейсбук» Віталія Кличка та прес-секретаря Юрія Луценка - Лариси Сарган. Також хакерську атаку здійснювали на сторінку речниці Юлії Тимошенко - Марини Сороки. Але її акаунт вже відновили. То ж опозиціонери закликають не вірити провокативній інформації, яку можуть розсилати від їхнього імені.\nЛариса Сарган, прес-секретар Юрія Луценка: «Мій пароль недійсний той, яким я завжди користувалася. «Фейсбук», потім «Твітер», а потім і пошта. Телефон також заблокований, треба своїми силами звертатись в офіси соцмереж, я думаю, що в Сполучені Штати».\nМарина Сорока, прес-секретар Юлії Тимошенко: «В мене заблоковані всі пошти я не можу зайти, в мене дві скриньки, я не можу ввійти на «Фейсбук», де я веду громадську діяльність. Це цілеспрямована акція для того, щоб заблокувати мою роботу. Мою роботу як прес-секретаря Юлії Володимирівни».


На кордоні з Росією звели майже 100 км паркану — Поштівка\nЗараз на кордоні з Росією тривають роботи з дооблаштування опорних пунктів та інших інженерних споруд. Проект реалізований приблизно на 14%.\nЗагалом з держбюджету у 2015-2016 роках на ці заходи виділено 600 млн грн. Цього року вже отримано 50 млн грн із запланованих 200 млн грн.\nЗараз облаштована тільки частина кордону. Ще необхідно облаштувати 2 тисячі кілометрів кордону, 409 кілометрів із них – це Луганська та Донецька області, де зараз відбувається АТО. Частина кордону в Чернігівській області вже облаштована.\n- Вчергове запропоновано покупати газ на східному кордоні з Росією\nПоштівка » Влада » Уряд » На кордоні з Росією звели майже 100 км паркану


Всеволод НЕСТАЙКО "ДО КАТАСТРОФИ ЛИШАЛОСЯ КІЛЬКА СЕКУНД" » Підручники / ГДЗ - 8Ruby.com\nВсеволод НЕСТАЙКО "ДО КАТАСТРОФИ ЛИШАЛОСЯ КІЛЬКА СЕКУНД"\nРозділ І. Тринадцятий Апостол\n«Капітане Горбатюк! Ти вважаєш себе великим сищиком, але ти такий самий нездара, як і вся сучасна міліцейська шарага. Щоб довести це, заздалегідь попереджаю: тринадцятого липня на тринадцятому кілометрі Південного шосе о десятій вечора відбудеться катастрофа. Загине багато людей, у тому числі жінки й діти.\nАкція провадиться на знак протесту проти гнилої міліцейської системи, яка ні на що не здатна. У вас три дні в запасі, але ви, козли, все одно нічого не зможете зробити. Отож чекайте катастрофи.\n— Гадаю, це хтось із твоїх колишніх «клієнтів» Що, як то кажуть, затаїв у душі помсту і, вийшовши після відсидки, вирішив тебе полякати.\n— А чого мені плутати? Згідно з Біблією, апостолами були Андрій, Варфоломій, Йоанн, Юда Іскаріот, Матей, Петро, Симон Зилот (або Симон Кананіт), Фадей (чи Юда — син або брат Якова), Пилип, Хома, Яков — син Алтея та Яков — син Зеведея. Після зради Юди Іскаріота на його місце було обрано Матвія (не плутати з Матеєм). Це вже тринадцятий. До апостолів зараховував себе й Павло Чотирнадцятий.\n— Значить, ти все-таки побував там?\n— Аякже. Хоч, можливо, це й блеф, але… Зовсім нехтувати теж якось… — Степан Іванович одвів очі.\n— Іноді й один день, і година навіть відіграє роль Ти ж знаєш.\nРозділ II. Загадковий Нолик\n— Ото як школу закінчимо, і новосілля, може, справите. А може, й ні. І будматеріали зараз дорогущі, і робота.\nТато нізащо не захотів будуватися. Ми готову купили. Тато сказав: «Зараз будуватися — зі здоров'ям прощатися».\nНайчастіше у Завалійки наїжджали Женя з Вітасиком. Їм тут дуже подобалося, і вони навіть із дозволу батьків іноді ночували у сусідки баби Секлети. Але боротися з бур'янами вони не вміли та й, чесно кажучи, не дуже й хотіли їх цікавило зовсім інше. Їх цікавила таємниця підземелля колишнього Георгіївського монастиря. Торік Жорі Лук'яненку, якому кілька днів довелося просидіти під землею, здалося, що там хтось живе. Жені й Вітасику, коли вони проникли у підземелля, теж так здалося. Але поки що розгадати таємницю не вдавалося. Наукова експедиція, яка спеціально досліджувала підземелля, нікого там не виявила.\n— А він однією рукою півблока залізобетонного отак узяв і пересунув, наче дерев'яну чурку. А там кілограмів двісті, не менше. Це у сусіда нашого після будівництва лишилося. «Ого!» — кажу. Він мене не бачив, я ззаду підійшов. Він так різко обернувся, що я аж злякався. «Ну ти й мощняга!» — кажу. А він засоромився, махнув рукою… Познайомилися… Його Ноликом звати.\nНа цьому розмова перервалася, бо електричка зупинилася на станції «Соколівка» і хлопці ледве встигли вискочити на перон.\nРозділ III. Вантажник з університетським дипломом\nА вранці, прийшовши першою, виявила крадіжку. Сигналізація була відключена, двері професійно зламані.\nПошуковий собака сліду не взяв. Вночі була злива.\nТа от під час розмови з вантажником Дармовисом несподівано з'ясувалася деталь, яка зацікавила капітана.\nЧоловік однієї з продавщиць, який працював на машинобудівному заводі шофером, нещодавно придбав старий списаний «бусик» — вантажний мікроавтобус. Відремонтував — і тепер машина у прекрасному стані, навіть шини не голі, «наварні». Вантажник говорив із неприхованою заздрістю, хоча в самого була нова «Таврія».\nВзагалі-то вантажник Віктор Гаврилович Дармовис був не просто собі вантажник, а вантажник із вищою університетською освітою. Він закінчив економічний факультет університету, працював старшим економістом у конторі з довгою і незрозумілою назвою, а потім кинув і перейшов у вантажники. Спершу був вантажником у гастрономі, в універмазі, а ось уже четвертий рік працює у невеликому, непоказному магазині на околиці міста.\nПричому він був аж ніяк не з тих декласованих інтелігентів, що спилися, стали «ханигами» і змушені були перейти у вантажники Він був тверезий, «процвітаючий» вантажник. Купив дачу, машину, побудував нову квартиру. І хоча Варвара Іванівна називала його Вітя, капітан встиг помітити, що директорка ставиться до нього з повагою. Цілком можливо, що він не лише вантажник, а й компаньйон, економічний радник директора.\nРозділ IV. Чому він не залишає слідів?\n— Ти пам'ятаєш, тоді напередодні був дощ, навіть не просто дощ, а злива. Навколо склепу була багнюка. Після того дощів більше не було. Коли він вийшов із склепу і зник, ми зайшли у склеп. Ось наші сліди — це мої, це твої. Можна навіть робити гіпсові зліпки — так засохло. І на підлозі у склепі відбитки видно. А де його сліди?\n— Нема, — погодився Вітасик. — Після нас, здається, сюди більше ніхто не приходив… А чого ми тоді не звернули уваги на відсутність слідів?\n— Пам'ятаю. Він гайнув осюди, в кущі. А тут гладенько, наче ніхто не ступав. Ми отут пробігли, наші сліди, бачиш, є. А його нема… Дивно.\nЖеня глянув на Вітасика «Від баби Секлети, здається, можна не ховатися», — промовляв його погляд. Вітасик ствердно кивнув.\n— Як це? — не зрозуміла баба.\n— А отак. Ходить по багнюці — і жодного сліду.\nРозділ V. Святий Гавриїл\nЛеонід Сергійович Підшивалов та Аркадій Маркович Любашевський були з цілком порядних, інтелігентних родин.\nОбидва закінчили політехнічний інститут і вже три роки працювали інженерами. Правда, блискучої кар'єри поки що не зробили, але кар'єра — то жінка примхлива, і сподобатися їй не так просто. Звичайно, деяким щастить одразу. Так, як, наприклад, Олександру Петровичу Федоряці, який невдовзі після закінчення того ж таки політехнічного поїхав на три роки у Марокко і повернувся з машиною, грошима та іншими радостями цивілізованого світу, які викликають таку заздрість у сучасної молоді.\nОлександр Петрович Федоряка був на два роки старший за Підшивалова та Любашевського, і різниця між ними була два курси, але в інституті вони приятелювали, оскільки грали в одній інститутській баскетбольній команді. І для Підшивалова і Любашевського Федоряка був Сашуня, а для нього Підшивалов був Льосик, а Любашевський — Деголль. Не хотілося б ображати пам'ять видатного француза, але факт залишався фактом — ніхто з приятелів не називав Любашевського інакше як Деголль. Він і справді був схожий на французького генерала — такий же високий і з таким же видатним носом.\nПовернувшись із Марокко, Сашуня випадково зустрівся на вулиці з Льосиком і Деголлем, запросив їх до себе і, звичайно ж, похвалився своїми закордонними надбаннями. І ця зустріч стала початком відновлення старих інститутських зв'язків Всі троє були ще не одруженими, парубкували, і квартира Сашуні стала місцем товариських вечірок і гульбищ. Мама Сашуні, яка мешкала разом із ним, подовгу була відсутня (їздила у Миргород до дочки няньчити малу онуку), і молодим людям ніхто не заважав. Заводіякою у компанії був Льосик. Веселий, компанійський, він завжди вигадував щось незвичайне, якісь розіграші й містифікації. І коли він запропонував Деголлю за допомогою пластиліну зробити відбиток ключів Сашуні, підробити їх і залізти у квартиру, Деголль був певен, що це чергова містифікація Правда, Льосик потім запевняв, що й сам він спершу думав лише розіграти. Сашуню. Та коли «операція» була вдало проведена, користолюбство охопило друзів із такою силою, що вони забули про розіграш. «Ми ж не все взяли, тільки часточку, машина йому лишилася, гроші, Сашуня не пропаде, — заспокоювали вони себе. — До того ж він такий лопух — ніколи не догадається».\nТа Сашуня виявився не таким лопухом, як вони думали. Він одразу запідозрив своїх приятелів і заявив у міліцію.\nМіліція встановила за ними нагляд і досить швидко накрила їхні спроби реалізувати апаратуру через знайомих у ломбарді. Льосик викручувався вигадливо й майстерно, виявляючи справжній талант містифікатора. Він доводив, що все було задумано виключно як розіграш і останній акт комедії мав відбутися саме у ломбарді, куди вони нібито збиралися привести Сашуню. Але Деголль розколовся одразу…\nЗважаючи на те, що інженери були «неофіти», не притягалися раніше до судової відповідальності, а також на прохання потерпілого, який уже пожалів своїх приятелів, капітан Горбатюк вирішив не ув'язнювати підслідних, не брати їх під варту, а обмежитися підпискою про невиїзд.\nНа народ свой глядит, улыбается\nРозділ VI. Троянда. Полковник Силенко і зек Гординя. Сліди Нолика\n— Тепер ясно, — хитнув головою дідусь. — А то тут різна публіка вештається. Іноді дивись, щось із двору і… той… пошкандибало…\nРозділ VII. «Якщо двоє кажуть, що ти п'яний, іди і лягай спати»\n— Перші підозри у мене виникли ще тоді, як ми були на дачі Борі Ультразвука. Офіціанта. З «Центрального». Ми сиділи в «Центральному» Обслуговував Боря. В той вечір ми були Борині гості. Це зовсім інший статус. У ресторанах існує своя градація, від якої залежить рівень обслуговування і якість продуктів. Є гості «шефа» (тобто директора ресторану), є гості «метра» (тобто метрдотеля), є гості офіціанта, є постійні клієнти, а є просто «чайники», тобто незнайомці, які протринькують грошенята і яких нещадно обраховують, подають харчі, що залишились після бенкетів, коньяк, розбавлений портвейном… Хлопці познайомили мене з Борею, він дуже зацікавився моєю роботою в Марокко, і після закриття ресторану запросив нас догулювати до себе на дачу. Напакував дві сумки недоїдків, початих пляшок, і ми поїхали на його машині у Троянду. Там до нас приєднався Борин знайомий подачі, «цінний чоловік», як сказав Боря, який має зв'язки, — Вітя Дармовис, вантажник магазину. І от під час гулянки, коли Боря й Вітя наполегливо вмовляли мене продати цифровик, — такий у нас не купиш навіть за дуже великі гроші, — Льосик раптом сказав: «Продавай, Сашуню, я тобі раджу, бо вкрадуть — не буде ні грошей, ні товару». Взагалі і Боря, і Вітя не злидні, «бабки», як вони висловлюються, мають. І, крім «бабок», мають ще й зв'язки з кримінальним світом. Так мені здалося…\n— Авжеж. Прізвисько. Він дуже тихо говорить. Іноді й почути важко. Тому він схиляється до клієнта. І так звик до цього, що став схожий на знак питання. А справжнього його прізвища я, чесно кажучи, і не знаю.\n— Ну, це встановити не так важко. Та й не думаю, щоб було потрібно. Безпосереднього стосунку до справи він, по-моєму, не має.\n«Якщо Боря й Вітя вмовляли продати їм цифровик, то чому Льосик і Деголль не запропонували апаратуру їм, а понесли у ломбард, явно ризикуючи? — думав капітан. — Звичайно, у житті бувають найнесподіваніші збіги, але те, що Дармовис фігурує у двох абсолютно не пов'язаних між собою кримінальних справах, змушує замислитися…»\nНесподівано пригадався вислів: «Коли двоє кажуть, що ти п'яний, іди і лягай спати».\nРозділ VIII. Нічний політ\nМайже дві години ходили хлопці по Троянді, сподіваючись знайти Нолика. Зазирали буквально у кожен садок.\nШурик навіть знахабнів і почав зазирати у вікна. Але — жодних результатів. Нолика не було ніде. Видно, він таки тут не жив.\n— Приїздіть завтра, ще пошукаємо, — сказав на прощання Шурик.\n— Та ні, завтра не вийде. Завтра тато з дідом приїдуть, будемо картоплю сапати, — сказав Женя.\nІ майже одразу спалахнуло світло електричного ліхтаря й почувся густий чоловічий голос: — А ви що тут робите?\nЦе був дільничний міліціонер, сержант Бодня, якого хлопці добре знали по торішніх пригодах у підземеллі.\nМіліціонер теж їх упізнав — А-а, старі знайомі! — сказав він, підходячи. — То що ж це ви знову тут вештаєтеся?.. Сказано ж було — не можна! Порушуєте! От любите ви всі порушувати! А потім, як припече, як непереливки, — біжите: «Поможіть! Рятуйте! Виручайте!». Був би порядок, не порушували б — не треба було б і до міліції звертатися. А так день і ніч тільки й знаєш — виручаєш…\nАле то було зайве. Хлопці й самі не збиралися повертатися на кладовище. Нолик же сказав: «Побачимося завтра!» Вони довго не спали, стиха перешіптуючись:\nРозділ IX. Несподіваний телефонний дзвінок\nРозділ X. «Нічого не збагну!»\nХлопці перезирнулися. Було ясно — баба Секлета уже доповіла і про сержанта Бодню, і про його наказ. Та дід і тато не робили з цього секрету.\n— Хлопці, — насупив брови дід, — я вас розумію. Я й сам таким був, шукав пригод. Але кладовище — не місце для прогулянок. Зараз такий час… Злочинність зростає. У нашій газеті майже щодня про це матеріали. І об'яви: «Допоможіть знайти…», «Такого-то числа пішов із дому і зник… Прикмети…». Я не хочу, щоб… Ви мене розумієте?\nТо була каторжна робота — боротися з тими бур'янами. Деревовидні, стовбуристі, вони міцно трималися за землю, дряпалися і навіть, як здалося хлопцям, кусалися їх доводилося видирати руками. Ні коса, ні сапка їх не брали. Та й коса у баби Секлети була стара, сточена, благенька — не для таких бур'янів. І, чесно кажучи, ні дід, ні тато косити не вміли. Обидва були городянами.\nРозділ XI. У Троянду треба їхати сьогодні\nКапітан Горбатюк довго сидів на Південному автовокзалі з диспетчером, аналізуючи графік руху міжміських автобусів. Підраховували, прикидали, які з рейсів минають тринадцятий кілометр о десятій вечора. Але не знайшли жодного. І з тих, що прибувають, і з тих, що від'їжджають. Були такі, що минають тринадцятий кілометр приблизно о двадцять першій тридцять, о двадцять другій тридцять п'ять, о двадцять другій п'ятдесят А таких, щоб о двадцять другій не лише плюс-мінус п'ять хвилин, а й десять-п'ятнадцять, не було жодного. Ні з дальніх рейсів, ні з міжміських.\nДиспетчер замислився і раптом підняв угору палець:\nЙого охопило хвилювання, яке бувало завжди, коли факти починали працювати на версію, що свідчило про правильність обраного шляху розслідування. Хоча певної чіткої версії ще не було, але напрямок уже прозирав.\nТроянда! Телефонний дзвінок був, мабуть, звідти.\nСлужбовою оперативною машиною користуватися капітан не хотів. За бензин треба звітувати, а поїздка була начебто не зовсім по роботі А як-не-як у два кінці понад сто п'ятдесят кілометрів.\nРозділ XII. О десятій вечора…\nТато й дід взяли сьогодні на роботі відгули, щоб попрацювати на городі. Бо в неділю мамин день народження. І в суботу треба буде закупити харчі. А далі чекати з тими бур'янами не можна було. Пропала б уся картопля. Вітасик все це теж розумів.\n— Та й міліція, мабуть, не зможе нічого… — знову зітхнув Нолик і раптом схвилювався: — Ідуть! Двоє! Тікаю!\nВрешті, все сказав… Думайте самі. Прощайте!\nІ хлопці враз побачили, як на тлі прояснілого неба над темною громадою дерев майнула і зникла тінь.\nЯкусь хвилю хлопці мовчали, прислухаючись. Потім Женя увімкнув ліхтарик. Біля склепу нікого не було.\nУ траві біля склепу стояли кросівки Нолика — яскраві, червоно-сині, з білою оторочкою. На товстій підошві Вітасик нахилився, хотів підняти і… не зміг.\nРозділ XIII. Боря дає характеристики\nБоря був блідий як стіна, очі його полохливо бігали. Але він не зрушив з місця.\n— Візьміть себе в руки, — зовсім тихо сказав Горбатюк. — Треба поговорити.\nРозділ XIV. «Треба порадитися зі Степаном Івановичем та Анатолієм Петровичем!»\n— Хтозна, — похитав головою дід. — От усім же чотирьом учора в голові гуло А чого, питається?\n— Не треба! Не треба! — виставив уперед долоню Женя. — Спершу ви підійшли, а скрикнули ми вже потім. — Не треба!\n— Геройські то геройські, але самим їм братися до цієї справи нічого. Раз вони кажуть, що на жарти це не схоже, треба й поставитися до цього з усією серйозністю Я вважаю, що треба порадитися зі Степаном Івановичем і Анатолієм Петровичем.\n— «Імпульси ідуть звідти…» Що це значить? — знизував плечима Женя. — І разом із тим: «Я не знаю, про що заявляти…». Головоломка-крутиголовка якась, — сказав Вітасик.\nРозділ XV. «Заходьте-заходьте, дорогі друзі!»\nЦе вже була несподіванка. Прикра…\nРозділ XVI. Капітан Горбатюк «фантазує»\n— Ну… міркую просто, фантазую… Про те, як Нолик однією рукою залізобетонний блок переставляв, він вам сказав? Ви ж самі не бачили?\n— Не бачили, — погодився Женя.\n— Стривайте, я ще сам не маю транспорту. Моя машина в ремонті, службові всі в розгоні, — Степан Іванович зняв трубку і вже набирав номер. — Алло! Капітан Попенко? Здоров, Толю!.. Ти вчора говорив, якщо буде крайня потреба, я можу… Так от, здається, така потреба виникла… У мене зараз хлопці Женя й Вітасик. Так-так, по-моєму, знову неймовірний детектив. Вони просто запрограмовані на різні неймовірності… Я буду тобі дуже вдячний… Чекаю…\n— Капітан Попенко обіцяв виручити. Правда, він трохи порушує дисципліну. Та в нього зараз запарки нема, справи посуваються успішно, швидше ніж унормовано, може собі дозволити… Але, хлопці дорогі!.. А що ж будемо робити з вашими батьками? Де дозвіл на відрядження? Без батьківських віз нічого не буде Це, хлопці, не жарти, це кримінальна справа.\n— Степане Івановичу! — приклав руки до грудей Женя.\nКапітан примружився, зітхнув і взявся рукою за телефон. Із Жениним татом домовилися досить швидко.\nВін був у курсі справи і тільки попросив, щоб Женя поки що мамі нічого не говорив — не хвилював даремно.\nА от з Вітасиковим татом зв'язатися довго не могли. Він не брав трубки Капітан хотів подзвонити мамі, але Вітасик грудьми кинувся на телефон:\nНарешті Степан Іванович додзвонився до Віталикового тата, і після тривалих пояснень і переговорів дозвіл було одержано Як тепер кажуть, рейтинг капітана Горбатюка у батьків був високий.\nРозділ XVII. «Тато не винен! Це все Ангел!»\nАле вийти з кабінету вони не встигли. Задзвонив телефон. Степан Іванович зняв трубку:\n— Та-ак! — зосереджено насупив брови Анатолій Петрович. — Снаряди лягають все ближче. Знову «Центральний». Значить, і Боря… А відтак і Дармовис…\n— Це Шурик дзвонив! — вигукнув Женя.\n— Ви знаєте, ваше прохання дуже доречне. Бо я поїхати зараз не зможу. Анатолій Петрович, я думаю, з задоволенням скористається з вашої пропозиції. Передаю йому трубку.\n— Не знаю. У лабухів спитайте. Он якраз на сцені Льова Левандовський з апаратурою возиться.\nКерівник оркестру Льова Левандовський скривив, опустив губи і підняв брови:\nРябошапка Василь Степанович. 1973 року народження. Золотоноша. Освіта середня. ПТУ. Працював слюсарем, сантехніком, кочегаром, у трудовій книжці пропуски. Останній запис півтора року тому. Сантехнік… І раптом — соліст ансамблю під керівництвом Льови Левандовського.\n— Та так… хотів поговорити.\n— Ох, ці мені розмови! Коли міліція хоче поговорити, так і знай, що десь є труп, або грабунок, або ще якась неприємність. Може, він іще з'явиться… Я згадав, що він обіцяв мені принести одну річ. А він хлопець гордий. Не думаю, щоб він мене обдурив.\n«Навряд чи Ангел з'явиться, — думав капітан по дорозі в міськуправління. — Перш за все треба переглянути базу».\nРозділ XVIII. «Енергоінформаційний потік є!». Загадковий тюбик\n— Згоден, — сказав капітан. — І дивна річ Ще якихось років п'ятнадцять-двадцять тому все було начебто зрозуміло — діалектичний матеріалізм, дарвінізм, еволюція, розум — властивість високорозвиненої матерії… І раптом вся ця струнка матеріалістична система похитнулася, зарипіла, дах поїхав, і все стало незрозумілим — самі дива, загадки і таємниці…Женя і Вітасик мовчки перезирнулися. Приємно відчувати себе нарівні з дорослими, коли вони так само чогось не розуміють, як і ти. І взагалі, яка то щемка насолода — їхати назустріч таємниці! Особливо разом із татом і мужнім, одчайдушним капітаном міліції. Уява хлопців уже малювала захопливі картини — підземний коридор, глухі таємничі звуки, несподівана тінь майнула перед ліхтарем…\nРозділ XIX. «Шукати будуть — не скоро знайдуть»\nБіля «Центрального» було пожвавлення. Вже збиралася вечірня публіка. Юрмилися біля входу святково вбрані чоловіки, жінки, юнаки й дівчата. З квітами в руках. Збуджені і галасливі. Чи то бенкет, чи то весілля.\nЗ зали лунала музика. І раптом… почувся чоловічий спів.\nЗала була освітлена призахідним сонцем, яке наче навмисне кидало косий сніп проміння просто на сцену, де стояв співак. На ньому були джинси і джинсова жилетка на голе тіло. То було тіло атлета, культуриста.\nМогутні м'язи грали під засмаглою шкірою.\nЛьова одразу помітив капітана і, далі граючи на електрогітарі, рвучко підняв плечі та зробив великі очі.\nЖодних сумнівів. Це був Ангел. Неймовірно!\nМузика нагорі припинилася. Капітан напружився в чеканні — «Невже втече?».\nСтепан Іванович став посеред кімнати і завмер, прислухаючись. Йому чогось згадалося дитинство, гра у піжмурки. Може, його доля визначилася саме тоді. Він любив не стільки ховатися, скільки жмуритися, шукати. Хлопці дивувалися його здатності знаходити і казали: «Ну ти Шерлок Голмс! Будеш сищиком!». У нього вже тоді був гострий зір, тонкий слух, пильна спостережливість і якась надприродна інтуїція, яка підсвідомо вела його саме туди, куди слід.\n— Фраєр паршивий! «Фанеру» жалко стало. Забрати хотів. А тоді останню гастроль вирішив дати. Під завісу… От і одержав — «завісу»!\nРозділ XX. Скандал у Троянді\n— Ну що ж, — сказав капітан Попенко. — Треба, мабуть, поїхати в Троянду. Перевірити імпульси, про які говорив ваш таємничий Нолик «Імпульси йдуть звідти», — так він, здається, казав?\nЛише деінде в садках порпалися поодинокі дідусі й бабусі У Дармовисів теж безлюдно — так і не приїхали.\n— Та живе тут у нас один дід Гординя Відлюдкуватий. Ні з ким не спілкується. Нещасний чоловік. З реабілітованих. Двадцять років у сталінських таборах просидів. Інколи до нього приїздять такі ж, як він. От і вчора увечері приїхав. Гуляли вони. А сьогодні вранці поправлялися, мабуть. І таке вчинили… Зчепилися… Той кричить: «Пусти! Я його уб'ю, падлюку! Це він! Він! Пусти!» А той: «Не смій! Мало тобі! Знову захотів? Мене бий, якщо вже не можеш». І в руках сокира. А в того ніж. І нікого з чоловіків близько. А тоді той плюнув: «Ех ти!» — і пішов.\nРозділ XXI. Тринадцятий Апостол озивається знову\n— Ні Ангел — так Апостол — ні. Не шийте мені зайвого, начальнику. З мене вистачить і так.\nПродовжувати розмову не було сенсу. Якщо листи писав навіть Ангел, він од них зараз відмовиться.\nКатегорично. Бо це тільки б ускладнило його становище. Зайві статті. Погроза, образи, шантаж…\nРозділ XXII. Хлопці ухвалюють рішення. «Геть, юні агенти!»\n— Я теж пообіцяв, але… Ти ж бачиш, яка ситуація. Анатолій Петрович сьогодні до кінця дня невиїзний. Вчора на своїй роботі прогуляв, все зрозуміло Степан Іванович возиться з Ангелом. Твій тато теж не може два дні поспіль кидати роботу. А з Гординею так ніхто й не поговорив. А може, ця розмова вирішальна. Йдеться ж про якийсь тяжкий злочин, про якусь катастрофу, про можливі людські жертви.\nВони довго купалися, двічі їли (вони купили на вокзалі цілий кульок пиріжків), тричі бігали до Гордининої халупи, але без жодних результатів. Його не було…\n— Та кажіть уже, не мучте, — усміхнувся дід\nХлопці знали, що готується злочин, що може статися катастрофа, але де й коли — їм було невідомо.\nКапітан Горбатюк, як ви пам'ятаєте, у це їх не втаємничував.\nРозділ XXIII. До катастрофи лишалося кілька секунд…\nЗникнення хлопців виявилося лише після шостої години вечора, коли батьки повернулися з роботи.\nПочали дзвонити один одному, передзвонили капітанові Горбатюку, капітанові Попенку і на роботу, й додому, але капітанів не було. Тож Григорій Тарасович і Василь Сергійович вирішили негайно їхати у Троянду та Завалійки.\n— Сідайте, пане капітан, — зовсім іншим тоном сказав лейтенант і відчинив дверцята. — І ви теж, добродію…\nПо дорозі вони стисло окреслили ситуацію.\n— Пробачте… їдьте.\nРозділ XXIV. Кат\n— Ходімте, ходімте швидше! — капітан вивів приголомшеного Силенкового племінника з автобуса.\nРозпитувати у переповненому салоні було неможливо.\n— Тут уже, по-моєму, як то кажуть, «клініка», психічне переродження. Маніакальне бажання кривавого ефекту. Видно, таке минуле не могло пройти безслідно для психіки.\n«Чи не тому й ті листи до мене?» — подумав Горбатюк. І пригадалася йому їхня розмова у поїзді. Про сталінські репресії. Він, Горбатюк, говорив тоді:\nРозділ XXV. Спасибі тобі, Нолику!\n— А його здатність відчувати, передбачати злочинні наміри? — спитав Женя.\n— Ну, такими якостями володіють навіть звичайні земні люди, — сказав Анатолій Петрович. — Варто хоча б згадати французького лікаря Нострадамуса, який жив у шістнадцятому сторіччі і передбачив багато історичних подій аж до сьогоднішнього дня. Або нашу вітчизняну теософку Блаватську. Або Вангу з Болгарії. Та й про віщунів-тахіонів скільки писалося!..\nКоментарії до Всеволод НЕСТАЙКО "ДО КАТАСТРОФИ ЛИШАЛОСЯ КІЛЬКА СЕКУНД":\n⋅ Powered by ABCVG Network © 2015 - 2021 ~ Час генерації: 0.068 секунд.


Діалог з владою – Сторінка 5 – Конотопська міська рада\n30.10.2017 о 19.15 на ТРК «Вежа» відбувся прямий ефір за участі міського голови Семеніхіна А.Ю та заступника міського голови Іноземцевої Т.Г.. Протягом ефіру мешканців міста проінформовано про роботу, що зроблено за минулий тиждень, а саме: встановлення нових ліхтарів по вул.Успенсько-Троїцькій, усунення проблем, що виникли на початку опалювального сезону. Також міський голова привітав Ладуху В.Б. з перемогою на виборах на посаду голови Буринської міської об’єднаної територіальної громади. Протягом ефіру було прийнято 4 телефонні дзвінки.\n24 жовтня в приміщенні Громадської приймальні міської ради секретарем міської ради Оленою Багрянцевою проведена «гаряча» телефонна лінія з мешканцями міста. Протягом години жителі міста зверталися з питань налагодження системи теплопостачання в багатоквартирних будинках, відновлення вуличного освітлення, відсутності електрозабезпечення будинку приватного сектора, ремонту каналізаційної системи та інших. Деякі питання роз’яснені під час «гарячої» телефонної лінії, решта – передані на розгляд та виконання відповідним фахівцям.\n23.10.2017 о 19.15 на ТРК «Вежа» відбувся прямий ефір за участі міського голови Семеніхіна А.Ю, заступника міського голови Іноземцевої Т.Г., начальника управління житлово-комунального господарства Фещенка В.Р. та депутата Сумської обласної ради Биркуна М.Б.. Протягом ефіру мешканців міста проінформовано щодо комунальної сфери в місті, про початок опалювального сезону, про напрямки освоєння коштів, що були виділені депутатами Сумської обласної ради на місто. Протягом прямого ефіру мешканцями міста задано 6 запитань.\n17 жовтня в приміщенні Громадської приймальні міської ради керуючим справами виконкому Яроцьким В.І. проведена “гаряча” телефонна лінія з мешканцями міста.\n10 жовтня в приміщенні Громадської приймальні міської ради проведена «гаряча» телефонна лінія з мешканцями міста. Протягом години жителі міста зверталися з питань відновлення роботи проводового радіо, відсутності електропостачання в багатоквартирному будинку та інших. Більшість питань роз’яснені під час «гарячої» телефонної лінії, решта – передані на розгляд та виконання відповідним фахівцям.\n3 жовтня в приміщенні Громадської приймальні міської ради проведена «гаряча» телефонна лінія з мешканцями міста. Протягом години жителі міста зверталися з питань відновлення тиску водопостачання, відновлення роботи проводового радіо, відсутності електропостачання в багатоквартирному будинку та інші. Більшість питань роз’яснені під час «гарячої» телефонної лінії, решта – передані на розгляд та виконання відповідним фахівцям.\n26 вересня в приміщенні Громадської приймальні міської ради секретарем міської ради Оленою Багрянцевою проведена «гаряча» телефонна лінія з мешканцями міста. Протягом години жителі міста зверталися з питань спилювання гілля дерев в місті, відсутності електропостачання в багатоквартирних будинках, відновлення роботи проводового радіо, щодо тарифів на водозабезпечення та інші. Більшість питань роз’яснені під час «гарячої» телефонної лінії, решта – передані на розгляд та виконання відповідним фахівцям.\n5 вересня в приміщенні Громадської приймальні міської ради заступником міського голови Ігорем Степанченком проведена «гаряча» телефонна лінія з мешканцями міста. Протягом години жителі міста зверталися з питань: спилювання гілля дерев біля приватного будинку, відсутності електропостачання, ремонту прибудинкових територій багатоповерхових будинків та інші питання. Більшість питань роз’яснені під час «гарячої» телефонної лінії, решта – передана на розгляд та виконання в управління житлово-комунального господарства Конотопської міської ради.


Перстень - фанфік по фандому "Гобіт", Творча майстерня Silver Raven\nSilver Raven Завершені фанфіки, Закінчені твори 18.04.2018 The Hobbit, Міні, Українською\n– Та я вже йду! – Русява дівчина років двадцяти п’яти притримувала плечем мобільний телефон, одною рукою намагалась відкинути довгий чуб, що вперто ліз в очі, а другою порпалась в сумці. – Вийшла вже. – Роздратовано відповіла вона, щось голосно дзенькнуло. Дівчина скривилась – таки впустила ключі. – П’ять хвилин – і я на місці.\nШвидко скинула дзвінок і нагнулась щоб підібрати ключі. Але замість них на дорозі лежала прикраса. Вона розгублено поглянула на сумку. Зазирнула в кишені. Ключі на місці. То це перстень так дзенькнув? Дівчина покрутила головою. Нікого. Поглянула в гору. Ні пташок, ні гнізд. Може хтось викинув? Але з вікон ніхто не визирав.\nВона тяжко зітхнула. От нема часу розбиратися з перснем! Подруги їй голову відкусять, якщо вона не поквапиться. Хай лежить. Може власник згадає де загубив і повернеться. Русявка встигла зробити три кроки, коли зупинилася, озирнулася і, щось промимривши собі під ніс, повернулась назад. Підібрала перстень і запхнула до кишені. Потім розбереться. Мо’ власник десь напише. І все, що буде потрібно, просто повернути прикрасу.\nПодруги чекали її на місці. Ні слова не сказали, що вона запізнилась, і повели за собою до якоїсь чудової кав’ярні, де можна потеревенити і насолодитись чудовими напоями.\nВони давно не бачилися. Місяців зо три. Новин назбиралося багато, особливо тих, якими не хочеться ділитися по телефону.\nТеревенили довго, подруги мало не запізнилися на автобуси. Русявка провела їх і повернулась додому. Про свою знахідку вона згадала тільки тоді, коли почала витягувати все з сумки.\nВажкий. Золотий чи що? Дівчина покрутила перстень в руках. Гладенький. Проба не вказана ніде. Підробка мабуть. Вона провела пальцем по жовтій поверхні. Жодних подряпин.\n– І що з тобою робити? – спитала так, наче прикраса могла розмовляти. Перстень вилискував. – Добре, пошукаю твоїх власників.\nДівчина хотіла покласти каблучку на стіл. От чесно – хотіла. Вона навіть сама незрозуміла коли встигла надіти його на палець. І чомусь на праву руку. Але не це здивувало її. Перстень ідеально підійшов. Хоча русявка була абсолютно впевненою, що прикраса для неї завелика. Навіть для великого пальця. А тут – наче для неї робили.\nДівчина трохи помилувалася, а потім похитала головою і спробувала зняти каблучку. І та не поворухнулась, завмерла на одному місці, як приклеєна. Покрутила перстень. Рухається. Знову спробувала стягнути. Навіть на міліметр не зрушив.\n– Що за дурня? Ой!\nНа жовтій поверхні проступали вогняні літери. Вона таке вже десь бачила. Точно бачила. І, здається, могла зрозуміти. Ось-ось вони стануть чіткими – і тоді…\nСвітло погасло. Тільки червоні літери чужої мови наливалися кров’ю. І дівчина не могла відірвати від них погляд. Бо ще трохи. Ще трішечки! І стане зрозуміло…\n– Яка нахабна людина.\nВона здригнулась усім тілом від голосу. Сильного. Моторошного. Наче потойбічного.\nРусявка поглянула на власника голосу. Це… людина? А за нею золотаво-червона гора?\nНе гора… Це щось живе. Ще живе. Здається.\n– Ти знайшла мій перстень. – Власник моторошного голосу раптом опинився дуже близько. І від цього по хребту поповзли крижані мурахи. Він схопив дівчину за руку і спробував стягнути каблучку. Та не поворухнулась. – О-он воно що. – Якось недобре протягнуло створіння схоже на людину. – Що ж, я тебе не вб’ю. Але ти пошкодуєш про кожну хвилину свого життя. – Воно нарешті стягнуло перстень, ледь не зламавши дівчині пальці. Золоте кільце наче закричало і вона мимохіть потягнулась забрати його. – А щоб ти не тягнула руки, людино, до того, що тобі не належить, – будеш мати крила і лапи. Золоте і червоне. Жадібність і кров. Ти станеш драконом. Заміною Смоґу. – Створіння поглянуло в бік золотаво-червоної гори.\nТо це дракон?! Вона позадкувала. Але створіння з моторошним голосом вхопило її за руку.\n– Куди зібрався, Сможе? Тобі ще рано гуляти. Ти ще не готовий.\nІ воно зареготало.\nВоно прокинулось. Золотаво-червоний дракон відчував, як воно його кличе. Вони кличуть. Проклятий перстень, що привів його у цей світ. І те створіння, що колись змушувало трястися від страху весь світ. Хоче щоб він приєднався. Щоб допоміг.\nДракон вишкірив зуби. Не буде цього. Залишилося почекати ще трохи.\nВони скоро будуть тут. Маленькі створіння з непростою долею. Він так довго їх чекав. Так довго, що ледь стримує бажання здійнятися в небо, дістатися до них і підштовхувати у спину. Ще трохи. Ще кілька місяців – і він нарешті звільниться.\nСмоґа більше не буде. І можливо… можливо, він зможе знайти шлях, щоб хоча б одним оком глянути на тих людей, яких колись любив.\n– Я чекаю, гобіте. – Прогуркотів голос дракона. – Давно чекаю.\nЗображення знайдені на просторах Інтернету\nПервісна. Дорога на Тір Мінеган →


Трагедія особистості в романі “Хіба ревуть воли, як ясла повні?” Панаса Мирного\nГоловна Інше українською Твори Трагедія особистості в романі “Хіба ревуть воли, як ясла повні?” Панаса Мирного\nв романі “Хіба ревуть воли,\nТрагедію особистості Панас Мирний відбив уже в назві – при видан-ні 1903 р, в Україні твір був названий “Пропаща сила”. У романі, за визна-ченням І. Франка, “змальовано майже столітню історію українського села”, розкрито тогочасну дійсність в усіх її складностях і суперечностях. В але-горичній назві “Хіба ревуть воли. як ясла повні?" звучала головна ідея: воли – символічний образ уярмленого селянства – не ревли б, якби було що їс-ти й пити.\nТрагедію особистості найповніше відтворено у долі Чіпки, Грицька, Максима, Мотрі. Інші персонажі– Галя, Христя, баба Оришка– сприя-ють рельєфнішому відтіненню головних характерів. Треті – Лушня, Мат-ня, Пацюк, Порох. Чижик, Явдоха, генеральша, Кряжов, пан Польський, хоча і є епізодичними, дали змогу авторові передати сутність тогочасних суспільних тенденцій та психологічно увиразнити причини трагедії особис-тості.\nСкладна композиція роману, яку академік Олександр Білецький на-звав “будинком з багатьма прибудовами і надбудовами”, підпорядкована меті якнайширше показати соціальні умови життя селянства і мотивувати поведінку героїв, розкрити, що ж саме штовхало селян на слизьку дорогу, калічило їх душі, нівечило мораль, тобто спричинило трагедію.\nУ центрі роману образ Чіпки – невтомного шукача правди, котрий зійшов на криву стежку боротьби і став “пропащою силою”. Син зневаже-ної селянки. Чіпка зростає в злиднях, в умовах недоброзичливості й воро-жості. Ровесники глузують з нього. Коли багатій Бородай за впертість про-гнав Чіпку з роботи, він "поніс у серні гірке почуття ненависті на долю, що поділила людей на хазяїна й робіт-ника...”. Кожний з етапів життя Чіпки ви-разно окреслений завдяки тонкому психологічному аналізу його поведінки. Різкі переходи віл сподівань щасливо жити на своєму добрі до гірких роз-пачливих настроїв розкривають збентежену душу героя. Надто вразила кри-вда Чіпку, коли за право працювати на власній землі чиновник цинічно ви-магає хабара. У цей момент Чіпка втратив віру у справедливість. У його серці вже вкотре закипіла ненависть, на жаль, не лише до гнобителів, а й до всіх людей.\nЗвідси – сліпе, стихійне бунтарство зневаженої, обікраденої людини. Роздумуючи над особистою недолею, над всенародним лихом, Чіпка все глибше усвідомлює соціальні корені пануючої несправедливості. Для нього стає очевидним, що на трудівника “налягли” і поміщик, піп, шинкар, і “свій брат-богатир”, що "всім бажається поїздити” на шиї безправного селяни-на. Під впливом лихого “товариства” Чіпка опустився на саме дно життя. Проте добро в його натурі на якийсь час перемогло. Він соромився свого давнього безпуття “тієї кривої стежки”. Пішли розмови про земство, про вибори гласних, і Чіпка закликає громаду захищати свої інтереси. Коли Чі-пку наказом губернатора було виведено з управи “по неблагонадежности”. то ця кривда стала останнім поштовхом, що зіпхнув правдошукача на стеж-ку сліпої помсти. Грабунки, вбивства зводять нанівець його протест. Кров невинних людей страшним тавром заплямовує Чіпку. Із правдошукача він перетворився на кримінального злочинця.\nГрицько, найближчий приятель дитячих літ Чіпки, обирає інший жит-тєвий шлях. Міряючи босими ногами курні заробітчанські шляхи, Грицько мріяв про “хату теплу”. Невдачі, бідування, злигодні породили у хазяйнови-того парубка егоїзм, байдужість до долі інших, корисливість. Навіть при-ятелювання з Чіпкою Грицько намагався використати для власного збага-чення. Неприховане злорад-ство щодо Чіпки, зневага свого товариша – це так само своєрідна трагедія Грицька.\nМаксим Ґудзь – це ще один яскравий тип трагічної особистості, “пропащої сили”. Душа Максима рвалася до енергійного діла, на широкий простір. Казарма зламала його небуденну силу. Максим страждав від безг-луздої служби-муштри. Коли йому потрапила до рук “граматка”, самотужки опанував азбуку і навчився по церковних книжках читати. Горілка, до якої Максим звик, вимагала грошей, і він не соромиться грабувати людей, обби-рати солдатів.\nІнше на тему: Трагедія особистості в романі “Хіба ревуть воли, як ясла повні?” Панаса Мирного


Основи мікробіології - Курсова робота Безплатно скачать реферат, курсову, дипломну роботу\nГоловна → Біологія, Зоологія, Аграрна наука → Основи мікробіології - Курсова робота\nОснови мікробіології - Курсова робота\nСтерилізація – це нагрівання при температурах вище 100 С протягом певного часу, при якому відбувається загибель вегетативних клітин мікроорганізмів і їхніх спор. Стерилізації піддають різні банкові консерви, багато предметів і матеріалів, які використовуються в медичній і мікробіологічній практиці.\nХолодильна технологія базується на постулаті, що більшість мікроорганізмів (мезофіли і термофіли) не здатні розмножуватися при температурі нижче нуля. В промисловості застосовуються два способи зберігання під дією холода – в охолодженому стані не вище 4 С і при заморожуванні не вище -8 С. Але відомі факти, що деякі мезофільні організми витримують тимчасово низькі температури. Наприклад, Clostridium Botulinum зберігається протягом одного року при температурі – 16 С. Існують спори, які витримують температуру – 190 С, а в природних кригах знайдено життєздатні мікроорганізми, які перебували там 12 тисяч років.\nФактори загибелі мікроорганізмів під дією холоду\nМеханічна дія кристалів льоду.\nПри малій швидкості тепло відводу і повільному тривалому заморожуванні часом 10 хвилин до температури -80 С в міжклітинному просторі утворюються великі кристали. При цьому гине частина мікроорганізмів. При швидкому заморожуванні за короткий термін ( до 20 хвилин) і у середині клітини і між ними утворюються дрібні кристали, які разом формують суцільні моноліти льоду. Більшість мікроорганізмів гине. В даному випадку це явище зветься вітрифікацією.\nВнаслідок виморожування води, солі, монози концентруються і в середовищі утворюється гіпертонічний розчин, підвищений осмотичний тиск в оточуючим середовищі який спричиняє плазмоліз бактерій і вони переходять у стан анабіозу і потім абіозу.\nЗменшення показника „ водна активність" і доступної води гальмує фізіологічні процеси – розвиток, метаболізм, дихання трофіїв. Бактерії переходять в анабіоз і гинуть.\nОднак заморожування не спричиняє стерилізуючої дії. У заморожених продуктах завжди є живі життєздатні мікроорганізми. Під час розморожування продуктів, особливо при витіканні з них соку, мікроорганізми знову розмножуються і викликають псування. Тому відтаювати заморожені харчові продукти слід безпосередньо перед вживанням.\nХолодостійкість – це відношення мікроорганізмів до впливу низьких температур. Психрофільні бактерії мають мінімальну кардинальну точку – 12 С – нижче неї вони не розмножуються і переходять у стан анабіозу. Механізм адаптації до стану холоду у різних мікроорганізмів різноманітні. У деяких Грамнегативних в цитоплазматичній мембрані і в стінці клітини є велика кількість ліпідів. Стабілізація мембран відбувається за рахунок підвищення в них концентрації полі ненасичених жирних кислот, а резистентність спор Грампозитивних до дії холода пов'язана з низькою концентрацією вологи.\nТермостійкість – відношення мікроорганізмів до температури, які перевищують максимальну кардинальну точку. Термостійкість спор пов'язана з малою концентрацією води та наявністю дипіколінату Са. У деяких термостійкість пов'язана з низькою концентрацією полі ненасичених жирних кислот.\nВ харчовій промисловості застосовують два методи – пастеризація і стерилізація.\nЕфективність стерилізації залежить від початкового вмісту бактерій: чим кількість їх більше, тим більше залишається живих клітин у продукті і вони викликають псування.\nУ вегетативних клітинах бактерій міститься до 85% води, з нею транспортуються поживні речовини у середину, а метаболіти – назовні . Мікроорганізми розвиваються тільки в субстратах з вільною водою, а зв'язані форми води для них недоступні. При видаленні вологи нижче мінімального рівня розмноження припиняється. В залежності від критерію мінімальної потреби мікроорганізмів в волозі і доступність води мікроорганізми класифікують на групи:\nВодна активність харчових продуктів знаходиться в тих же межах, що і у більшості бактерій, тому вони утворюють сприятливі умови для розвитку бактерій, тому продукти псуються. Продукти, у яких активність води менша ніж 0,7 можуть довгостроково зберігатися без мікробного псування. В технології застосовується зберігання продуктів харчування у вигляді сухих продуктів. Але вони не є стерильними і в них є залишкова мікрофлора: дріжджі, молочнокислі і коки.\nЗдавна застосовується зберігання різних харчових продуктів у сухому вигляді. Сухі продукти не є стерильними і завжди містять різні мікроорганізми, серед яких можуть бути і патогенні форми. У висушеному стані багато мікроорганізмів зберігаються життєздатними протягом тривалого часу. Наприклад, червоно тифозні бактерії, більшість стафілококів і мікрококів, молочнокислі бактерії можуть зберігатися в сухому вигляді тижнями і місяцями, а оцтовокислі бактерії відмирають швидко. Стійкі до висушування дріжджі. Спори бактерій у висушеному стані зберігають здатність до проростання протягом десятків років. Зволоження сухих продуктів у період зберігання може спричинити їх псування внаслідок розвитку збережених на них мікроорганізмів.\nСублімаційне сушіння продуктів (висушування у вакуумі із замороженого стану) сприяє значно кращому збереженню їх харчової якості. Однак мікроорганізми добре переносять таке висушування і навіть після багаторічного перебування в цьому стані зберігають життєздатність. Тому до продуктів, що піддаються такому висушуванню, варто пред'являти суворі санітарно-гігієнічні вимоги.\nКонцентрація розчинних речовин у середовищі або осмотичний тиск\nВнутрішньоклітинний осмотичний тиск у різних мікроорганізмів коливається в широких межах. В одних, наприклад, у багатьох збудників псування харчових продуктів, він складає 0,5 – 1,5 МПа, в інших – значно більше. Величина осмотичного тиску клітинного соку деяких плісеневих грибів з роду Aspergillus досягає 20 МПа, ґрунтових бактерій 5 – 8 МПа. Навіть у представників одного виду, що живуть у різних умовах, внутрішньоклітинний осмотичний тиск може значно коливатися.\nВ пріроді мікроорганізми зустрічаються в субстратах з різноманітним вмістом розчинених речовин, а, отже, з різним осмотичним тиском. Мікроорганізми, що можуть жити при високому осмотичному тиску, називаються осмофільними.\nБактерії-галофіли можуть рости на середовищах з високим вмістом солей. Облігатні галофіти обов'язково потребують високої концентрації NaCl, факультативні галофіти нормально розмножуються при різних концентраціях хлориду натрію. Галофітами являються мікрококи, лактобацили, деякі микроміцети, вібріони, спірили.\nВ нормі внутрішньоклітинний тиск бактерій, який зветься тургор, перевищує осмотичний тиск середовища і досягає 1,5 МПа або 15 атмосфер.\nІснує три стану бактерій в залежності від осмотичного тиску:\nА також бактерій на осмофільних і галофільних\nПромениста енергія – це енергія у вигляді електромагнітних хвиль. Різні спектри променистої енергії мають різну довжину хвиль, яка визначає їх характер і властивості.\nЕлектромагнітні хвилі поділяються на групи:\nрадіохвилі – у них найбільша довжина хвилі 1500 нм;\nсвітлові промені поділяються на три підгрупи: інфрачервоні (760 нм), видимі (760-380 нм), ультрафіолетові промені (380-200 нм);\nіонізуюча радіація – найбільш коротка хвильова частина спектру.\nДія на прокаріоти різних видів випромінювання залежить від їх енергії і дози випромінювання. Ультрафіолетові випромінювання використовується для дезінфекції повітря в холодильних камерах, виробничих приміщеннях. За 6 годин ультрафіолетове опромінення знищують 80% бактерій і грибів. Використовують ультрафіолетове опромінення при розливі, фасуванні, пакуванні продуктів, для обробки питної води, знезаражування тари. Можливе застосування для стерилізації соків в тонкому шарі. До ультрафіолетових променей стійкі коки, які містять каротиноїди, деякі види грибів та бактерій. В харчовій промисловості застосовують гамма-промені, промені високої та надвисокої частоти, ультразвук. За допомогою ультразвукових хвиль досягається явище кавітації. На мікроорганізми діють гідравлічні удари, іонізується вода, змінюються хімічні властивості деяких речовин і вони згубно діють на клітину.


Чотири зони комфорту офісних вегетаріанців - iPress.ua\nЧотири зони комфорту офісних вегетаріанців\nЯкось на одному форумі трапилося влізти в дискусією з однією неврівноваженою чи то веганкою чи то вегетаріанкою (я не надто розуміюся на цьому). Кобіта постила страшні фотошопні картинки страждущих тварин і тим страшно напрягала решта учасників форуму, звинувачуючи всіх у геноциді, чи то пак, зооциді.\nПісля кількох років спостереження за представниками цієї субкультури я зробив кілька висновків, якими звичайно не претендую на об'єктивність.\nОдразу хочу зазначити, що я з пошаною ставлюся до людей, для яких це справжні переконання і вони залишаються такими у всіх обставинах життя. Хоча здебільшого - це модний тренд і спосіб виділитися. А далі, власне, про обставини.\nДля більшості "трендових" веганів, щоби вони сміливо плекали свої переконання потрібні певні умови. Ось вони:\n1. "Важка, непосильна" праця в офісі від 9-ї до 6-ї. Тобто, з розрахунком, щоби залишалася купа часу аби подумати над сенсом життя і чому так тяжко жити крокодилам в Нілі.\n2. Жодного досвіду в здобуванні їжі. Наголошую, не зарплати, за яку ця їжа купується, а, власне їжі - власноруч вирощеної, вигодованої, залежної від погоди, епідемій, добрив та кормів.\n3. Наявність безлімітного інтернету, для знаходження однодумців та шельмування пожирачів "трупів тварин" і закидання в нет страшних картинок мучающихся тварин, яких ці ідеологи переважно живими й не бачили, не кажучи вже про годування й догляд. Домашні хом'ячки та котікі - не в рахунок.\n4. Ключова умова - наявність поблизу супермаркету, де мешкає їжа. Якщо грубий селянин, який в кінці кінців з'їсть свою свиню, щоби це зробити, мусить докласти купу часу й зусиль, то ніжний і вразливий веган все необхідне для порятунку світу від жорстокості (соєві котлети і т.п.) за п'ять хвилин купить в супермаркеті.\nВпевнений, що багато офісних вегетаріанців, щойно вони потраплять в умови "натурального господарства", тобто, коли їси тільки те, що виростив/вигодував, дуже швидко здадуть принципи. Бо щоби це зробити потрібно тяжко працювати, в тому числі - по-справжньому піклуватися про тварин, за яких вони так переживають в інтернеті. По-друге, працюючи в полі чи на фермі, просто не залишається часу на світоглядні парадигми, бо робочий день не лімітований. А по-третє, важка праця вимагає калорій, але не тих, з далекого супермаркету, а тих, що під рукою: сала, ковбаси тощо.\nІ на останок. Я переконався, що грубі селяни, які колять свиню на паску і ріжуть курей на свята, люблять тварин значно сильніше, ніж офісні страждальці. І тварини люблять їх. Це наче такий, природою встановлений пакт, коли кожен усвідомлює свою роль і долю. Тварини знають, хто, коли вони хворіють, встає до них навіть серед ночі, як до дітей. Хто ціною свого поту і заробленого артриту заготовлює корм на зиму, утеплює стайню, кропить свяченою водою на свята і ділиться кутею на Святвечір. Можливо, вони знають, шо їх чекає. Як і знаємо ми - смерть, а далі - хто в що вірить: рай, нірвана, небуття. Але залишається одна річ - щоби доказувати "природність" свого способу життя, треба спочатку пройти випробування здобуванням хліба насущного, таким, яким він є, без упаковок із штрих-кодами.\n11 12 2012 15:58


На Миколаївщині внаслідок пожежі загинули дві людини | 1NEWS.COM.UA\nГоловна /Інфо поліції/На Миколаївщині внаслідок пожежі загинули дві людини\nНа Миколаївщині внаслідок пожежі загинули дві людини\n27 Березня 2021 17:56\nУ Миколаївській області, у с. Великосербулівці на вул. Братів Жосан, на території приватного домоволодіння сталася пожежа, у якій загинули двоє людей. Про це повідомила прес-служба ДержНС, пише 1NEWS, посилаючись на 112ua.\n“По прибуттю стало відомо, що горить літня кухня. Під час розвідки рятувальники виявили тіла загиблої жінки та чоловіка 1957 р.н.”, – йдеться в повідомленні.\nО 22:30 вогнеборці локалізували пожежу на площі 30 кв. м та о 23:28 ліквідували, її причина встановлюється. Від ДержНС працювали одна одиниця техніки і троє осіб, додатково залучали трактор із бочкою фермерського господарства “Гавенко”, співробітників поліції, АТ “Миколаївобленерго”.\nНагадаємо, 27 березня в Дніпрі близько першої ночі сталася пожежа в триповерховому будинку на вул. Свєтлова Шевченківського району, внаслідок якої постраждали двоє людей. Установлено, що пожежа виникла всередині спальної кімнати на третьому поверсі триповерхового житлового будинку. Вогонь миттєво охопив приміщення оселі.\nДСНС Миколаївська область пожежа


Не слід провокувати собаку на агресію\nБільше половини випадків агресивної поведінки тварин, спрямованого проти людини відносяться до агресії по відношенню до членів сім’ї, тобто агресії всередині соціальної групи. При цьому в 72% випадків мова йшла про агресію суперництва або так званої агресії боротьби за лідерство. У 56 собак (приблизно 38%) ступінь агресії варіювалася від середньої до сильної.\nАгресія боротьби за лідерство, спрямована проти членів сім’ї, завжди виникає в одній з двох ситуацій, описаних нижче. Собака і член сім’ї конкурують в боротьбі за володіння чим-небудь:\nКоли хто-небудь з членів сім’ї намагається відняти у собаки їжу або будь-які предмети (наприклад, кістки, іграшки, серветки) або наближається до неї в той момент, коли вона тримає будь-якої з цих предметів поряд з собою.\nКоли один член сім’ї наближається до іншого члена сім’ї, який є «улюбленцем» собаки, або до іншої собаці (наприклад, до самки в період тічки) або доторкається до них.\nКоли член сім’ї наближається до собаки, що лежить на своєму місці, або заважає їй відпочивати або спати (як правило, вважається, що тут мова йде про конкуренцію в боротьбі за місце відпочинку або сну).\nКоли член сім’ї входить в приміщення, зайняте собакою, або у вузькому коридорі хоче пройти мимо собаки в протилежному напрямку.\nГосподар своєю поведінкою демонструє свою перевагу над собакою. До такої поведінки відносяться:\nчухання, чистка щіткою, купання собаки, проведення різних медичних процедур, витирання;\nдотику до лап або морді тварини;\nситуації, коли господар піднімає, штовхає або тягне собаку;\nнадягає їй нашийник, смикає або тягне за поводок;\nпильно дивиться на неї або загрожує їй, лається або кричить на неї, постійно командує, б’є;\nхапає її або нахиляється над нею.\nБагато ці дії не сприймаються самими людьми як демонстрація переваги. Однак саме така поведінка часто викликає з боку собаки агресію боротьби за лідерство або агресію самоствердження, тому що воно дуже схоже на демонстрацію переваги серед собак.\nЧасто власники стверджують, що напад собак не було нічим спровоковано, при цьому самих собак, раптово виявили агресію в ситуаціях, які ще напередодні сприймалися ними нормально, називають «примхливими» або непередбачуваними.\nЧасто напади носять більш злісний характер, ніж при інших видах агресивної поведінки, і можуть привести до пошкоджень шкіри. Укуси собаки можуть бути дуже глибокими і залишати шрами. Часто господарям доводиться звертатися до лікаря або навіть лягати в стаціонар.\nПід час нападу собака не схожа сама на себе, шкіриться, гарчить, кидається. Майже всі господарі відзначають дивний блиск в очах собак. Крім того, можуть спостерігатися і інші агресивні жести, наприклад, підняті вуха і хвіст, скуйовджена шерсть на загривку і спині, пильний погляд, звернений на об’єкт нападу.\nВідразу ж після нападу собака може знову підлещуватися до господаря, що той з радістю сприймає як «вибачення».\nЧасто собака демонструє видотипичного поведінку, близьке до боротьби за лідерство, наприклад, пильно дивиться на членів сім’ї до тих пір, поки ті не відведуть погляд, або «ставить себе вище», поклавши свої передні лапи або морду на коліна або плечі людини. Такі собаки найчастіше доброзичливі і нешкідливі до чужих людей, тому у ветеринарних лікарів складається думка, що проблема зовсім не в собаці, а в людях. Однак ця проблема проявляється тільки у відносинах між собакою і членами сім’ї і стає явною для сторонніх, тільки якщо їх перебування в будинку триває більше, ніж один день.\nЛюди, які мають великий досвід спілкування з собаками, наприклад інструктори або ветеринари, практично ніколи не мають проблем з такими собаками. Однак серед собак зустрічаються і справжні «міцні горішки», агресивно ведуть себе в прагненні до лідерства (в кінцевому підсумку вони виявляються в притулках для собак), на яких не справляє враження демонстрація переваги з боку досвідчених фахівців. Такі собаки можуть виявляти агресивність по самому незначного приводу, наприклад при спробі вести їх в тому напрямку, куди вони не хочуть йти.\nСобака кусає господаря – що робити при агресії до знайомих людям – Про Вихованця Ссылка на основную публикацию\nПанкреатит у собак: лікування, симптоми і ознаки, гостра і хронічна форми, лікувальний годування і дієта\nзмістЧому розвивається і як виявляється панкреатит у собакПанкреатит у собак ...\nКорми Go для собак: відгуки, асортимент, склад\nХарчування для тварин, що виходить під маркою Go Natural, відноситься до класу ...\nФронтлайн спрей: опис, інструкція, відгуки\nФронтлайн для собак є низькотоксичні речовиною, якщо не перевищувати дозування ...\nЦуценята пітбуля: характер, правила вибору, догляду та виховання\nДо сих пір порода пожинає плоди своєї поганої слави - в деяких європейських ...\nСокіл птах. Опис, особливості, види, спосіб життя і середовище проживання сокола\nОпис і особливості сокола Соколи - пернаті створення, зустрічаються у безлічі ...


Змінює долю Молитва Миколі Чудотворцю - 19 Грудня 2017 - Новини Закарпаття\nГоловна » 2017 » Грудень » 19 » Змінює долю Молитва Миколі Чудотворцю\nЗмінює долю Молитва Миколі Чудотворцю\nУ кожного з нас своя доля: хтось народжений багатим і щасливим, хтось бідним і нещасним, кому-то все життя купатися в славі, а кому-то коротати вік на самоті. А у кого-то життя нагадує гойдалки – то злети, то падіння. Однак є молитва Миколі Чудотворцю, яка змінює долю, вона дуже сильна і дієва, пише ukr.media.\nДля цього святого людини немає нічого неможливого – він допоможе всім тим, хто вірить в його силу, і дасть надію, що все можна виправити, навіть на перший погляд непоправне, – вилікуватися від важкої хвороби, вийти заміж, народити довгоочікуваної дитини і просто змінити свою долю на краще, головне чинити молитви Миколі Чудотворцю 40 днів поспіль.\nВозбранний Чудотворче і неабиякий угодниче Христовий Отче Миколає! Світу всьому виділяючи многоценное милості миро й невичерпне море чудес, фортеці духовні уставляеши, і я славлю тебе любовцю, преблаженне Святителю Микола: ти ж бо маючи відвагу до Господа, от всяких малих свободи, та покликом ти: Радуйся, Миколу, великий Чудотворче, радуйся, Миколу, великий Чудотворче, радуйся, Миколу, великий Чудотворче!\nАнгела чином, земнаго суща єством яви всієї тварі Творця; благоплодную бо доброту душі твоєї провидів, преблаженне Миколу, навчи всіх вопити тобі сице:\nРадуйся, у шатах ангельських народжений, якоже у плоті чистий; радуйся, і водою і вогнем хрещений, яко ж у плоті свят. Радуйся, народженням своїм батьків удививий; радуйся, силу душевну абие по різдві явивий. Радуйся, саде землі обіцяної; радуйся, кольорі Божественнаго сажденія. Радуйся, лозо доброчесна винограду Христового; радуйся, дерево чудоточное раю Ісусового. Радуйся, крине райського прозабвения; радуйся, миро Христового пахощів. Радуйся, бо тобою отгонится ридання; радуйся, бо тобою приноситься радование. Радуйся, Миколу, великий Чудотворче, радуйся, Миколу, великий Чудотворче, радуйся, Миколу, великий Чудотворче!\nРадуйся, образі ягнят і пастирів; радуйся, святе чистилище звичаїв. Радуйся, чеснот великих вмістилище; радуйся, святині чисте і чесне житло! Радуйся, светильнице всесвітлий і вселюбимий; радуйся, світлі златозарний і непорочний! Радуйся, достойний Ангелів собеседниче; радуйся, добрий людей наставниче! Радуйся, правило віри благочестивия; радуйся, образ лагідності духовния! Радуйся, бо тобою від пристрастей тілесних позбавляємося; радуйся, бо тобою сладостей духовних сповнюємося! Радуйся, Миколу, великий Чудотворче, радуйся, Миколу, великий Чудотворче, радуйся, Миколу, великий Чудотворче!


Volkswagen Центр Херсон автоцентр\nВнедорожные автомобили Volkswagen\nАдрес: Украина, Херсонская обл., Херсон, Николаевское шоссе, 7-й км\n- +38 (050) 388-07-08 » Отдел продаж, запись на сервис\n- +38 (0552) 33-77-99 » Отдел продаж, запись на сервис\nЗапрошуємо Вас завітати до автосалону Volkswagen Центр Херсон!\nПерший в Україні автоцентр, збудований згідно нової глобальної концепції Volkswagen, загальною площею 2500 кв.м., включає в себе: автосалон площею 700 кв.м., зону сервісу, зону відпочинку клієнтів із вільним WiFi, кафе, зону передачі автомобіля клієнту – «Щасливий момент».\nБагатий вибір автомобілів, європейський рівень обслуговування – тут Вам допоможуть вибрати автомобіль у відповідності до Вашого смаку і фінансових можливостей. Індивідуальний підхід до кожного клієнта, широкий парк тестових автомобілів, висококваліфіковані спеціалісти, сертифікований сервісний центр – все це до послуг клієнтів вже сьогодні.\nРодзинкою автоцентра є унікальний off-road полігон, створений спеціально для проведення тест-драйву позашляховиків марки Volkswagen. Це дозволяє випробувати під час їзди технічні особливості автомобіля, його переваги перед конкурентами, комфорт, і звичайно відчути задоволення від керування Volkswagen.\nМожливість замовлення автомобілів з ІНДИВІДУАЛЬНОЮ комплектацією і спеціальним обладнанням;\nМожливість тестової поїздки на будь-якому Volkswagen за спеціальним маршрутом;\nМожливість провести випробування позашляховиків на спеціально обладнаному полігоні;\nОбмін Вашого автомобіля на новий Volkswagen з доплатою на пільгових умовах;\nПідбір індивідуального пакета додаткового обладнання;\nВисококваліфіковане сервісне обслуговування автомобілів марок Volkswagen, Audi, Skoda, Seat, Porsche;\nГарантію на виконані сервісні роботи;\nВисокоякісний дизель-сервіс та ремонт кондиціонерів;\nЗручний режим роботи з 08:00 до 20:00.\nАвтомобиль Volkswagen Cross Polo, Автомобиль Volkswagen Golf GTI\nАвтомобиль Volkswagen Tiguan Fun, Автомобиль Volkswagen Touareg


Саакашвілі розповів, чи спілкується зараз із Порошенком – Українська служба новин\nHome›Політика›Саакашвілі розповів, чи спілкується зараз із Порошенком\nНа початку політичної кар’єри Саакашавілі в Україні між ним та п’ятим президентом Порошенко склалися доволі приязні стосунки. Проте тривали вони недовго – між політиками спалахнув конфлікт.\nЧи змінилось щось зараз – про це Саакашвілі, який напередодні став головою виконавчого комітету Нацради реформ України, розповів в інтерв’ю програмі “Перехресний допит” на 24 каналі.\nКоли він мене побачив, то з такою швидкістю втік, що мені було дуже смішно за цим спостерігати. В мене немає і бажання (спілкуватися з Порошенком – 24 канал). Я б сказав, що цю сторінку свого життя я вже закрив,\nПроте новопризначений голова Виконавчого комітету реформ би не хотів, щоб будь-який президент України, зокрема Порошенко, опинився за ґратами.\n“Це не надало б мені ніякого задоволення. Не зважаючи на те, що він (Порошенко – 24 канал) не дуже делікатно поводився. Я про це забув. Але повернути гроші, щось зробити корисне – це в моєму стилі”, – пояснив політик.\nЙ підкреслив, що для нього мафіозі за ґратами, але з грошима, телеканалами, депутатами є набагато небезпечнішими, ніж мафіозі, які ходять вільно, але в них немає інструментів впливу на життя інших людей.\nДивіться повне відео інтерв’ю “Перехресний допит”:\nКОРОНАВІРУС В УКРАЇНІ: МОЗ ОПУБЛІКУВАЛО СТАТИСТИКУ СТАНОМ ...\nНа Украину движется “мощная полоса дождей” – синоптик


Шкідливі звички та їх лікування - Шкода коли нам відомий, але хочеться ще! | tobacos.top | tobacos.top - Вред от сигарет (2021)\nГоловна Шкода коли Шкода коли нам відомий, але хочеться ще!\nШкода коли нам відомий, але хочеться ще!\nШкода коли - чи існує він? Коли, де і ким були придумані і випущені напої типу кола? Який горіх лежить в основі смаку коли? Що міститься в колі і наскільки реальний шкоду коли від цих речовин? Що відбувається в організмі при попаданні коли? Що використовується в колі замість цукру? Чому колу намагаються подавати охолоджену? Чому так багато людей люблять колу? Чи дійсно від коли виділяється "гормон щастя"?\nШкода коли. Що лежить в основі коли?\nБуло б дуже складно, якби хтось поставив за мету написати про користь "Кока-коли" або "Пепсі-коли". Те, що напої ці шкідливі, може бути, не здогадуються лише вихованці дитячого садка. Решта точно знають, що шкода коли, безсумнівно, існує. І, тим не менш, вживання коли росте на всіх континентах, захоплює все нові і нові території, і в самій Америці, де кола була вперше придумана і проведений в 1886 році, обсяг її продажів не знижується. Парадоксальне явище, що тут скажеш! А може бути, люди не припиняють вживати колу в зручних пляшках і банках, тому що не знають конкретики? Шкода коли існує, але в чому саме він виражається? Багато всяких чуток, але що конкретно шкідливо? Може, багато цукру шкідливо для фігури? Але ж є кола-лайт, несолодка зовсім - ось її-то вже, напевно, всім можна. Або все-таки ні?\nІснують дві компанії - "Кока-кола" і "Пепсі-кола", що випускають у всьому світі колу на основі витяжки з горіха Кола, і нібито конкуруючих один з одним, і тому нібито ретельно приховують один від одного страшну комерційну таємницю - склад напою, а від споживача, зрозуміло, сам шкоду коли. Точніше, складу коли є на кожній банці і пляшці, а секретом є саме та субстанція, яка, власне, готується з горіха Кола і є фірмовим компонентом. Ось про неї в тексті складу коли, ви нічого не знайдете.\nЯкий же все-таки шкода коли реально може бути заподіяна організму. Невелика історична довідка. Та "Кока-кола", що проводилася з 1886 р Джон Пембертон - засновником компанії "Кока-кола" - була відмінна за складом від сучасної "Кока-коли". І відмінність була радикальним - тоді до складу напою входила витяжка свіжого листя рослини - Кока - того ж, з якого трохи пізніше був проведений наркотик кокаїн. У ті часи про шкоду кокаїну не знали, і вважали його чимось на зразок женьшеню - стимулятором роботи мозку. І про те, що до кокаїну виникає хвороблива пристрасть - здогадувалися, але не знали напевно. Пізніше почастішали випадки передозування і наркотичного отруєння колою. Тому в 1903 р рецептура напою змінилася. Щоб шкоду коли не завдавати, замість свіжого листя стали додавати витяжку з Коки, в якій кокаїну вже не було. А ось ту субстанцію, яка виробляється з горіха Кола, нікуди не прибирали, заявивши, що це - комерційна таємниця.\nПроте, дія горіха Кола відомо - він є заспокійливим засобом і, можливо, якось врівноважує кофеїн, що міститься в напої - ну, за принципом мікстури Павлова. Була така - бром з кофеїном, і лікували нею неврози. Підбираючи дозування одного і іншого, намагалися збалансувати процеси збудження і гальмування в мозку людини.\nАле напої типу коли п'ють все, і стан нервової системи при цьому не враховують - і це вже шкідливо. Є дослідження, що при тривалому вживанні коли, вона викликає порушення потенції - за тим же принципом, що і застосування брому (хлопчикам його не радять з дитинства). Шкода коли в цьому випадку очевидна. Є й документи, що підтверджують, що горіхи Кола застосовували в минулі століття в тих же цілях, що і бром в армійських частинах - його давали воїнам, щоб заспокоїти статеве почуття, що відволікає від боїв і пом'якшити відсутність жінок поруч тривалий час.\nШкода коли. Що відбувається, коли ми випиваємо колу?\nАле повернемося до тих складових частин коли, що ні ховаються за комерційною таємницею. У напої до 11% цукру. Це шкідливо. Це багато. Але тут шкода коли в тому, що справжнього цукру, глюкози або фруктози ви в колі не знайдете. Це дороге задоволення, а напій повинен бути дешевим і доступним всім. Тому частіше застосовуються замінники цукру. І вони - шкідливіше чистого цукру, тому що дають не тільки калорії, але і негативно діють на багато органів і системи, перш за все, на печінку і підшлункову залозу. Найпоширеніший замінник цукру аспартам (Е951). А в дієтичної коле замість аспартама - цикламат, речовина, в багатьох країнах заборонене як підозріле на канцерогенні властивості, тому шкода коли з такою речовиною в складі може виявитися досить сильним.\nОтже, підшлункова залоза спочатку - через 10-20 хвилин після прийому коли - робить викид інсуліну в кров - для того, щоб цукор або замінник переробити. Інсулін запускає, крім іншого, липогенез - процес синтезу людського жиру з цукру. Трохи пізніше всмоктується кофеїн - через 30-35 хвилин, підвищується тиск, частішає пульс, відбувається те саме "бадьорить" дію коли (часто - більш виражене, ніж від натуральної кави). Це - дія стимулятора, тому що організм використовує не якісь додаткові джерела енергії, а свої власні резерви, які, як відомо, не вічні. Від однієї пляшки на місяць, можливо, нічого поганого не станеться, а от якщо пити постійно і багато, то шкода коли не змусить себе довго чекати. І останнім у відповідь на прийом коли виділяється так званий медіатор мозку - дофамін - багатьом тепер відомий як один з трьох "гормонів щастя" (два інших - серотонін і ендорфін). Може, в цьому і причина того, що прочитавши на банці коли абсолютно "хімічний" склад, люди, як роботи, відкривають її і п'ють. Задоволення нікому ще не було зайвим! Відмовитися від нього так важко!\nЄ в складі коли ще один компонент - діоксид вуглецю, простіше кажучи - та сама субстанція, що робить воду газованої. Кола - напій сильногазований. Вуглекислота, потрапляючи в шлунок, дратує його стінки, викликає зайву вироблення соляної кислоти, що разом або окремо може привести до гастриту, виразки та іншим серйознішим неприємностей. Шкода коли в такому випадку, не дивлячись на нешкідливість якогось газу, може виявитися істотним. Це, звичайно, відноситься, як до напоїв на основі коли, але і в них присутня в тому числі.\nІ ще один цікавий момент. Звичайно, температура коли залежить від вас, але колу прийнято пити охолодженою, і якщо ви вчасно не скажете людині, що продає вам її, що "лід класти не треба", то вона неодмінно буде подана з льодом. До речі, навіть якщо і скажете - можуть "не почути" і кинути лід. Чи випадково? Зрозуміло, немає. Холодні напої в 2-3 рази швидше покидають шлунок, ніж теплі або гарячі - а сигнал про те, що "я наситився" в мозок йде саме від розтягнутих стінок шлунка. І шкода коли в такому випадку наноситься непомітно. Немає сигналу - і людина купить і з'їсть щось ще, а пішовши з ресторану, незабаром повернеться. Відчуття голоду, що виникає через деякий час після щільного обіду в Макдоналдсі, багатьом знайоме. Деяким це навіть дало підставу стверджувати, що в гамбургери або ще кудись підмішують якусь речовину, що викликає апетит. Так нема чого мудрувати і зв'язуватися з якимось таємним компонентом. Роль збудника апетиту через деякий час грають компоненти коли - інсулін в крові, який виділився на цукор і повністю не витратився, що сигналізує про голод, і "проскочив повз" та забрав їжу завчасно охолоджений напій.\nІ ще один, останній компонент коли, про який хотілося б сказати - ортофосфорна кислота, що застосовується тут як стабілізатор, смакова добавка разом з ароматизаторами - ваніліном, маслами гвоздики або лимона. Ця кислота набагато сильніше соляної кислоти - спробуйте вилити в унітаз пляшечку коли (відомий багатьом "прикол") і через годину він буде повністю відмитий від всіх плям і нашарувань. Звичайно, концентрація ортофосфорної кислоти не така висока, щоб від разового застосування завдати шкоди коли слизової шлунка і кишечника, але якщо пити багато і часто, то шкода коли в цьому прояві може бути завдано дуже сильний. До того ж, ця кислота хімічно надзвичайно активна - пов'язує катіони - кальцій, магній, цинк і виводить з організму через нирки у вигляді відповідних солей. Але ж всі ці макроелементи нам потрібні, вони виконують масу різних надзвичайно важливих функцій в нашому організмі. Особливо вираженим виявляється виведення кальцію - він починає вимиватися з кісток, а далі - розм'якшення кісткової тканини, зване остеопорозом, порушення сну, роботи серця, погіршення постави, болі в кістках і суглобах.\nОсь і вийшла цілісна, хоч і далеко не закінчена картина того, якої шкоди коли може бути завдано людині. З усіх складових коли безпечним виявився тільки один - вода. Так може краще просто водички чистої, негазованої попити?


Повідомлення - Про прийом заяв на участь у Конференції для обрання члена Наглядової ради НСТУ - Офіційний портал Верховної Ради України\nОпубліковано 21 січня 2021, о 17:55\nНаціональна рада з питань телебачення і радіомовлення інформує, що відбувається ротація членів Наглядової ради ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» (НСТУ) – органу, який забезпечує нагляд за реалізацією законодавчих норм і потреб суспільства українським суспільним мовником.\nДо наглядової ради НСТУ входять по одному представнику від депутатських фракцій і груп Верховної Ради поточного скликання та дев’ять членів від громадських об’єднань і асоціацій.\nНаціональна рада розпочала прийом заяв громадських об’єднань та асоціацій, що діють у сфері фізичного виховання та спорту, на участь у Конференції для обрання члена Наглядової ради акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України».\nДокументи подаються в паперовій і електронній формах з 18 січня по 1 лютого 2021 року.\n-письмову заяву, підписану керівником об’єднання, за визначеною формою;\n-витяг із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань;\n-копію установчого документа об’єднання;\n-витяг із протоколу засідання керівного органу об’єднання щодо обрання керівника об’єднання.\nДокладна інформація на вебсайті Національної ради, телефон для довідок: 278-75-75


Дитина 8 місяців скрипить зубами | Zdorovii.info\nДитина 8 місяців скрипить зубами\nГімнастика, Дитині 8 місяців / Пятница, Август 26th, 2016\n1 Чому дитина скрипить зубами: розбираємося в причинах\n2 Що відбувається, коли дитина скрипить зубами уві сні?\n3 Міфи про скрегіт зубів\n4 Поговоримо про причини\n5 Зубки, будуйте в ряд!\n6 Діти теж схильні до стресу\n7 Дитина скрипить зубами по ночах: відео\n8 Увага, тільки СЬОГОДНІ!\n10 Як допомогти і чому дитина скрипить зубами уві сні?\n11 Можливі причини скреготу зубами у маленьких дітей\n12 Що робити, коли малюк скрипить зубками?\nНасправді більшість дітей «переростають» нічний скрип зубами – це стан тимчасове, воно є особливістю розвитку.\nЯкщо скрегіт має стійкий характер і стає причиною занепокоєння у дитини, необхідно проконсультуватися у педіатра, щоб визначити, чи не є це причиною серйозних проблем зі здоров’ям.\nУ цей момент відбуваються пріступообразние скорочення жувальних м’язів, які супроводжуються стисненням щелеп.\nЕпізоди бруксизма тривають приблизно 4 секунди і виникають в середньому до 6 разів протягом години.\nЦей стан з’являється в другій стадії сну, яка ще називається стадією «швидкого сну» і супроводжується швидкими рухами очних яблук.\nСаме в цей момент людини може бачити сновидіння. Точні причини нічного скреготіння зубами поки не встановлені.\nМіфи про скрегіт зубів\nЯкщо батьки стикаються з такою проблемою у дітей, не варто звертатися за порадою до своїх мамам бабусям і питати: дитина скрипить зубами вночі – чому це відбувається?\nВи напевно почуєте думку, що, можливо, у дитини завелися глисти.\nЦе стара прикмета, яка, насправді, не має під собою ніяких медичних підстав – це перевірено в результаті багатьох досліджень.\nГлисти у дітей, які скриплять зубами, з’являються не частіше, ніж у всіх інших.\nЗа даними деяких вчених, бруксизмом страждають майже 20% дітей у віці до 11 років.\nСкреготіння зубами в 60% випадків призводить до раптового пробудження вночі і розцінюється як порушення регуляції глибини сну.\nОднак інші стану, що є розладом сну самі по собі, можуть спровокувати бруксизм:\nСомнамбулізм (лунатизм або ходіння уві сні);\nНетримання сечі під час сну (енурез);\nЗверніть увагу спочатку на ці розлади перед тим, як шукати інші причини.\nЯка норма частоти дихання у дитини?\nОсобливо часто скриплять зубами діти, у яких спостерігаються такі стани:\nДихання через рот під час сну;\nАпное (раптова зупинка дихання уві сні);\nДеякі особливості прикусу.\nЗубки, будуйте в ряд!\nДеякі діти скриплять уві сні зубами з тієї причини, що у них може бути порушення прикусу або порушення будови зубного ряду.\nМожна записати дитину на прийом до дитячого стоматолога, щоб доктор перевірив, чи правильно у дитини будова зубного ряду.\nЧерез неправильного прикусу, коли верхні і нижні зуби не змикаються як годиться, теж може виникати скреготіння зубами.\nЯкщо стоматолог визначить, що, наприклад, ваша дитина 11 місяців скрипить зубами через те, що у нього формується неправильний прикус, ніяких кардинальних методів вирішення проблеми застосовувати не потрібно.\nЦе через те, що у дітей від 6 місяців до 3 років в період прорізування всіх молочних зубів виникає так званий тимчасовий прикус.\nЯкі вітаміни краще для дітей.\nПричини формування неправильного прикусу можуть бути не тільки набуті (смоктання пальця, соски, штучне вигодовування), а й генетичні – тому потрібно дочекатися, коли допрорежутся всі зуби.\nЗазвичай цей процес завершується до трьох років. Однак запускати цю проблему теж не варто – якщо у малюків проблема в прикусі, батькам слід постаратися послабити вплив деяких негативних чинників.\nЯкщо дитина смокче соску, рекомендується відучувати його, починаючи з віку 9 місяців. Також погано впливають на прикус смоктання пальця або прікусиваніе губ.\nПомічено, що у дітей, які перебувають на штучному вигодовуванні, патологічний прикус формується частіше.\nЩоб цьому запобігти, слід використовувати пляшечки з сосками анатомічної форми. Швидкість потоку соски повинна відповідати віку малюка.\nПляшечки і соски багатьох сучасних виробників сприяють Правильному розвитку ротової порожнини дитини, тому що дозволяють наблизити процес годування до природного – молоко тече тільки тоді, коли малюк докладає зусилля і смокче, створюючи вакуум.\nЩоб уникнути аномального розвитку щелеп, дітям після появи у них перших зубів рекомендується давати тверду їжу.\nЯкщо формування неправильного прикусу має спадковий характер, швидше за все, стоматолог порекомендує почекати, поки дитині не виповниться 4-5 років, і тільки тоді починати виправлення прикусу.\nБруксизм часто відносять до проблеми поведінки.\nВ результаті багатьох досліджень медиків і психологів було помічено нічний скрегіт зубами частіше спостерігається у дітей, Схильних до занепокоєння, емоційних перевантажень і підвищеної активності.\nГіперактивність, в свою чергу, може бути наслідком синдрому дефіциту уваги.\nЯкщо мама часто перебуває у стресовому стані або знаходиться в стані тривалої депресії, це також знаходить відображення в поведінці дитини.\nДіти дуже схильні до стресу, тому що не вміють керувати своєю емоційністю – у цьому їм обов’язково потрібна підтримка дорослих.\nПоспостерігайте за дитиною протягом дня. Чи є щось, що приносить йому особливе занепокоєння?\nКрім скрипу зубами, у стресу є й інші ознаки: підвищена стомлюваність, дратівливість, зміна апетиту, тривожність.\nВи навіть можете помітити, що дитина скрипить зубами днем, якщо він особливо напружений і під час будь-якої задачі, особливо якщо це вимагає застосування фізичної сили.\nСтрес у малюків можуть спровокувати не тільки страшний фільм або книга, а й сварки з друзями, проблеми в школі, конфлікти з батьками, і навіть комп’ютерні ігри.\nСтарші діти частіше намагаються тримати все в собі і не хочуть ділитися з батьками. Допоможіть дитині впоратися зі стресом перед сном.\nПростежте, щоб перед сном дитина грав в спокійні ігри, почитайте разом з ним, або просто поговоріть.\nЧас перед сном – не найкращий момент, щоб читати нотації або лаяти дитину за проступки – це може Посилити ситуацію.\nДайте зрозуміти дитині, що його переживання вас дійсно турбують.\nСпокійні бесіди, розслаблюючі ванни і тепле пиття дуже корисні для зняття стресу і напруги.\nДитина скрипить зубами по ночах: відео\nНевелике відео розповість основні моменти, чому дитина уві сні скрипить зубами і як йому допомогти:\nДурниці про я / глист у мене чоловік постійно скрипить, синуля весь в тата, то ж скрипить (синові 7 років) доча скрипить вдень не уві сні, виникає відчуття, що їй просто подобається звук (доньці 1г 5м.). Все навколо вічно списують скрип зубами на глистів, але більшість все-таки твердить, що це непорядки з нервами. Але жодного конкретного способу позбавити дитину від скрипів ніхто не говорить.\nНавіщо створювати проблему на порожньому місці? ксріп зуюлв і глисти явища ніяк не пов’язане, це повір’я вже пора викорінювати)))\nНерви, так швидше це енурез, неспокійний сон, крики, плач та ін. але не скрип, просто така особливість\nЯкщо немає діагнозу не варто його вигадувати, имхо\nБРЕД про глисти Скриплять зубами уві сні дуже багато, я теж в дитинстві скрипіла, а чоловік у мене до цих пір не кволо так скрегоче. заважає спати, сволота)) але глистів у нього точно немає))\nМоїй доньці 1 рік і 6 міс. теж стала скрипіти зубами як тільки вони з’явилися. скрипить дуже сильно. здається що зуби розваляться. кажу їй, що не можна, а вона ще більше спеціально робить і сміється.\nЦя тема вже була, але її стерли. Я її не читала, а коли дитина заскрипів – вже пізно, видалили темку. Там начебто було написано що робити. Я і сама час від часу скрегочучи. Виникає питання: куди глисти діваються, коли я не схрещені? А якщо психологічне – мож хто підкаже від чого і як позбавиться.\nШвидше за все це від нервового перенапруження – у мене чоловік скрипить (краще б хропів :)) – відразу знаю – якщо на роботі втомився або запарился – вночі будемо скрипіти 🙁 дорослому можна заспокійливих трав на ніч попити.\nСиночок в 2.4 пішов в д. Сад, через місяць по ночах – скрипіти зубами став.\nВивели глистів – скрипіти перестав. Може від глистів скрип був, може від нервів, співпало – і глисти, і недавно в дитячому саду.\nАле місяці через 2 знову заскрипів, і знову глисти. І так 3 рази, скрип збігався з глистами.\nАле коли здаєш аналізи, какати треба прямо перед здачею, т. К. Я # 092; Гліс виявляють, по-моєму, тільки протягом првих 2-3 годин\nНайпопулярніша тема на курсі стоматології-пов’язані глисти і скрип зубами уві сні між собою. Матусі, ми вже втомилися пояснювати, що немає. Бруксизм (т. Е. скріп зубами уві сні) – це нервове, може бути пов’язано зі сновидіннями, стресами, зміною обстановки. Глисти тут ні причому, вже повірте, хоча буває, виведуть глистів і скрип проходить. Мені іноді кошмари сняться, а чоловік потім каже: ти зубами скрипіла. Зверніться до невролога, перевірте стан суглоба, зробіть нейросонограма. Ви самі не невже з досади або від злості зубами не скрипіли? Теж думаєте, а раптом глисти?\nЯк допомогти і чому дитина скрипить зубами уві сні?\nСкрегіт зубами, або бруксизм, – явище, якому піддаються і малюки, і дорослі. Але якщо у дорослих скрегіт в більшості випадків спостерігається уві сні, то дитина скрипить зубами днем. Для малюка зубної скрегіт не несе ніякої небезпеки, до того ж часто він проходить сам собою, але якщо вас це сильно турбує, можна звернутися до фахівця, який з’ясує причину появи такого явища і допоможе в підборі засобу вирішення проблеми.\nМожливі причини скреготу зубами у маленьких дітей\nБагато діток часто скриплять зубками, причому це може відбуватися як несвідомо уві сні, так і в денний час. Неможливо з упевненістю сказати, чому дитина скрипить зубами, оскільки цього явища є кілька пояснень. Перед тим, як застосовувати будь-які засоби боротьби з зубним скреготом, важливо з’ясувати точну причину, що турбує вашого малюка.\nНайчастіше скрегіт зубами пояснюється нестабільністю дитячої психіки. Малюк ще не може формулювати свої думки, тому скреготом показує надмірне збудження, агресію або розлад. Цим же пояснюється і нічний зубний скрип у дорослих, які, на відміну від малюків, здатні контролювати свої емоції весь час, крім періоду сну, коли організм діє несвідомо. Позбутися від такого явища допоможуть заспокійливі засоби і стабілізація навколишнього оточення.\nЩе одна поширена причина того, що дитина скрипить зубками, – нове для малюка стан через прорізаються зубів (до речі, в цьому випадку скрип може спостерігатися як днем, так і уві сні). До того часу, поки дитина не звикне до оновлених ясен, скрип триватиме, зазвичай такий стан зберігається не більше місяця і не завдає особливої шкоди ні зубах, ні поведінці малюка.\nУ народі кажуть, що скрип зубами у дитини може з’явитися внаслідок ураження організму гельмінтами, проте з точки зору медицини між цими двома явищами немає ніякого зв’язку, тому можна з упевненістю сказати, що дана думка помилково. До слова, провести профілактику гельмінтів і малюкові, і дорослим в будь-якому разі не зашкодить.\nСпадковий фактор також може стати причиною зубного скрипу у маленької дитини. Якщо хто-небудь з рідних страждав бруксизмом, малюк також може мати схильність до цього. В цьому випадку позбутися від даного явища навряд чи вийде, залишається лише чекати, що звичка пропаде сама собою.\nВикликати скрип зубами може і неправильний прикус, оскільки некоректне розташування зубів призводить до м’язового напруження, а чесання зубами один про одного дозволяє швидко знімати це неприємне відчуття. Виправити проблему допоможе дантист, поправивши некоректні місця або ж прописавши вирівнюють зубні скоби, проте така корекція можлива лише в шкільному віці і старше.\nДитина може скрипіти зубами через збільшених носоглоткових мигдалин, оскільки великі аденоїди ускладнюють дихання малюка уві сні, що викликає зубний скрегіт, хрипіння та ін.\nДуже рідко, але буває, що малюк скрипить зубками уві сні і вдень через брак кальцію в організмі. Недолік цього важливого компонента робить зубну емаль тонкої, тому вона поступово руйнується і стає дуже чутливою, дитина за допомогою тертя і жування намагається усунути неприємні відчуття, тому виникає дратівливий скрип;\nДіти 3-4 років можуть скреготати зубами в знак протесту, наприклад, незгоди з думкою мами або ж заперечення проти заборон. Особливо часто таке явище спостерігається в сім’ях, де дитя карають за найменшу незгоду з думкою дорослих. Не маючи можливості висловити своє заперечення, дитина протестує внутрішньо, що проявляється в зубному скрипі, почервоніння обличчя і напрузі в позі.\nНе завжди вдається з’ясувати причину, чому дитина скрипить зубами, але в більшості випадків це проходить сам собою, головне – стійко витримати даний період і не нервувати, навіть якщо скрип заподіює вам сильне занепокоєння. Малюк не зрозуміє причини вашого невдоволення, оскільки не бачить у цьому факті нічого поганого, але стане ставитися до вас насторожено.\nЩо робити, коли малюк скрипить зубками?\nНезважаючи на те, що скреготіння зубами – поширене і відносно безпечне явище, багатьох батьків це турбує і лякає. Щоб допомогти малюкові швидше впоратися з такою звичкою, спробуйте виконувати наступні рекомендації:\nПроаналізуйте емоційний стан дитини: можливо, він зазвичай скрипить зубками після активних ігор або певних занять, які виконує неохоче. Якщо причина в цьому, звільніть свого маленького від некомфортного проведення часу, внаслідок цього неприємне вам явище зникне само собою;\nЯкщо скрегіт найчастіше виникає уві сні, перед укладанням в ліжко застосовуйте заспокійливі відвари для ванни, ароматичні масла і пахощі, які заспокоюють нервову систему. Допоможе також теплий чай з м’ятою і мелісою: такі кошти знімуть нервову напругу, і зубний скрип уві сні пропаде, наче й не було;\nУ разі якщо скрипіння виникло і триває під час прорізування зубів, повністю усунути зубний скрип не вдасться до появи останнього зубика, адже тертя зубами дозволяє полегшити біль. Прискорити процес прорізування днем трохи зможуть гумові прорізувачі, а збільшити навантаження на щелепу і швидше розробити припухлі ясна допоможуть тверді фрукти і овочі. Щоб усунути зубний скрип уві сні, застосовуйте охолоджуючі гелі та муси для новонароджених;\nЗ’ясувавши, що малюк скрипить зубами просто тому, що йому подобається такий звук, поясніть йому, що подібна поведінка призведе до плачевних наслідків, і зубки будуть хворіти. Як аргумент покажіть йому знімки людей з проблемними зубами або ж зводите до стоматолога на плановий огляд. Найчастіше, побачивши в кабінеті лікаря безліч страшних інструментів, дітки дуже швидко повністю припиняють свою шкідливу звичку;\nБуває, що дитина скреготом просто привертає до себе увагу. Можливо, йому просто не вистачає спілкування з вами, і таким чином він намагається покликати вас до себе. Якщо малюк ще не розмовляє, словами проблеми не вирішити, спробуйте провести разом з ним цілий день, і якщо в цей час малюк не скрипить Десенка, значить, це його спосіб завоювати увагу. Якщо ж так діє дитина постарше, поясніть йому, що набагато простіше не дратувати вас скрипом, а просто покликати, і проблема буде вирішена.\nПам’ятайте, основна причина зубного скреготу уві сні і вдень – емоційні скачки і збої життєвого ритму, тому, перш ніж звертатися до лікаря постарайтеся створити дитині позитивну атмосферу будинку, усуньте джерела роздратування і проводите з ним якомога більше часу, щоб контролювати його стан. Якщо дані заходи допомогли, у візиті до лікаря немає необхідності, але в разі, коли дитина все так само скрипить зубками, допомога фахівця не завадить.\n26.08.2016 zdoroviiГімнастика, Дитині 8 місяців\nPrevious Post Дитяча гімнастика після сну\nNext Post Формування органів дитини тижнях. формування дитини


Квітка життя як яблуко розбрату - Право - dt.ua\nКвітка життя як яблуко розбрату\nСПРАВУ «СЛОВ’ЯНСЬКОГО» ВИРІШУВАТИ ЛУГАНСЬКУ Судитимуть керівних осіб сумнозвісного банку «Слов’янський» усе-таки в Луганську. Адвокати віце-...\nГоловний герой історії — хлопчик Миколка, якому виповнилося два роки і 11 місяців. Історія розпочалася влітку 2002 року, коли Михайло (16 років) і Юлія (18 років) познайомилися в Гідропарку...\nГоловний герой історії — хлопчик Миколка, якому виповнилося два роки і 11 місяців. Історія розпочалася влітку 2002 року, коли Михайло (16 років) і Юлія (18 років) познайомилися в Гідропарку. Михайло — зі звичайної сім’ї середнього статку, Юлія — сирота. Молоді люди почали зустрічатися, і через якийсь час мама Михайла дозволила їм жити у них удома.\nУ травні 2003 року у Юлії і Михайла народився хлопчик Миколка. Молоді батьки вирішили не розписуватися з фінансових міркувань: Юлія як мати-одиначка отримуватиме більше грошей на дитину.\nЧерез рік Михайло і Юлія потрапляють під слідство (статті 185,187 Кримінального кодексу України — крадіжка, розбій). Михайла засуджено на чотири роки, Юлії дають п’ять років умовно.\nСвекруха, Надія Тимофіївна, за те, щоб онук і його мама жили з нею. Юлія теж не проти. Після слідства молода мама приділяє дедалі більше часу друзям і розвагам і дедалі менше — сину. Свекруха не в захваті від цього, про що прямо заявляє своїй неофіційній невістці. Після скандалу Юлія забирає Миколку і переїжджає (у неї є квартира в Оболонському районі, у якій прописана також її сестра).\nЧерез тиждень рано-вранці двірник знаходить малюка біля під’їзду, де живе мама Михайла, брудного і голодного, природно, приводить його до бабусі, котра негайно викликає «швидку». З цього моменту минає рік і вісім місяців. За Миколкою доглядає бабуся, а також старша сестра Михайла та її чоловік. Мама за цей час приходить провідати сина усього двічі. Гроші, які держава виплачує їй на дитину, залишаються в неї.\nМиколка росте, ходить у дитячий садок, пустує і хворіє — як кожна нормальна дитина. Оскільки мати не приділяє сину уваги, бабуся, порадившись із старшою донькою, вирішує, що від Юлії користі мало і, мабуть, варто оформити опікунство над онуком.\nІнтрига починається вже безпосередньо у суді. У бабусі є докази того, що мати не цікавиться своєю дитиною, не забезпечує і не провідує її. Є свідчення, починаючи від двірника, котрий знайшов Колю на подвір’ї, і закінчуючи документами з відділу опіки і піклування Оболонського району про те, що дитина живе в бабусі у хороших умовах, а мама ним не займається.\nВиступаючи на суді, Юлія не приховує, що сином не цікавиться, а гроші, які одержує за нього, витрачає на себе: «Мені теж треба на щось жити». Крім того, не цікавить її і батько дитини — Михайло, живе вона з іншим хлопцем і, можливо, вийде за нього заміж. Син поки що не входить у її плани.\nСуд не позбавив Юлію батьківських прав, не встановив опіку бабусі, а відправив обох в опікунські служби Оболонського і Дніпровського районів, щоб самі домовилися, хто буде опікуном.\nЗа цей час Юлія відвідує свою дитину лише раз — під Новий 2006 рік. Але після Нового року вона подає до суду Дніпровського району, де живе Надія Тимофіївна, мовляв, бабуся створює загрозу життя дитині, і її потрібно негайно відібрати в неї і передати матері. Суд триває майже два місяці. Знову подані всі докази того, що бабуся і тітка виховують Миколку належним чином, дитина здорова, товариська, ходить у садочок і виглядає не гірше інших дітей. Це підтверджують вихователі Колі, сусіди бабусі, і знову ж — опікунська служба Оболонського і Дніпровського районів.\nСуд виніс рішення на початку березня нинішнього року: бабуся не становить загрози життю дитини, але її потрібно передати матері. Надія Тимофіївна і її донька були шоковані рішенням. Адвокат Юлії після суду заявив щиро: «Хоч би що вона робила, суд у нашій країні на боці матері».\nКоли вихователька в дитячому садку сказала Миколці, що, можливо, забирати його прийде мама Юлія, у дитини почалася істерика. Терміново приїхала з роботи бабуся, викликали «швидку», яка відвезла Миколку в лікарню, де він знаходиться і нині.\nТітка Миколки, Валентина, розповіла, що вони подали заяву в апеляційний суд і чекають розгляду, сподіваючись, що суд першої інстанції не даватиме добро насильно відбирати малюка, котрий, до того ж, лежить у лікарні, у бабусі й тітки. Рішення суду її здивувало: Юлія не надала довідок з місця роботи, суд не цікавився, де вона на цей час мешкає (точно відомо, що не за місцем прописки), де житиме Миколка, на що вона утримуватиме дитину, із ким, крім неї, хлопчик житиме.\nЧерез тиждень після закінчення суду, у середині березня, Валентині подзвонила вихователька Миколки з дитячого садка і розповіла, що приходила мама Юлія з двома невідомими молодими людьми. Спочатку вона зажадала показати їй сина. Вихователька сказала, що його немає, тоді Юлія вимагала показати його фото. Коли їй відмовили й у цьому, мама улаштувала скандал. Завідуюча дитсадком пояснила Юлії, що та не має права ні вимагати показати їй дитину, ні вимагати її фото, і вигнала маму з товаришами.\n«Ми часто спілкуємося з опікунською радою Оболонського району, там знають Юлію і нашу історію і співчувають нам. Але чесно кажуть: ми не будемо постійно стежити за Юлією і за тим, як вона виховує Миколку, хіба що раз на місяць. Але ви самі розумієте — за місяць може трапитися будь-що», — каже Валентина.\nВона і Надія Тимофіївна подали заяву в прокуратуру Оболонського району з проханням перевірити квартиру, де прописана Юлія, а також умови мешкання і так далі. Після того, як вони сповістили про це Юлію, та почала провідувати дитину в лікарні, приносити їй іграшки, купувати ліки — Миколка знаходився в одному з відділень НДІ педіатрії, акушерства і гінекології України.\nПоки що всі учасники історії мають пройти ще один суд — з визнання Михайлом батьківства Миколки (нагадаємо, що Юлія зареєстрована як мати-одиначка). Перше засідання в Оболонському райсуді було призначено на 20 квітня, проте Юлія на нього не з’явилася — каже, що не одержувала повістки, яку надсилали їй за місцем проживання. З’ясувалося, що вона давно не живе в квартирі, де вони прописані з Миколкою, а переїхала до свого нового молодого чоловіка.\nЮлія обіцяла прийти на наступне засідання. Якщо ж вона не з’явиться і втретє, то відповідно до законодавства суд прийме рішення без неї.\nВизнання батьківства дасть можливість бабусі і тітці Миколки згодом виступати в суді у ролі зацікавлених, а не третіх осіб, і якщо знову виникне питання про опікунство хлопчика, то прав у них буде вже більше.\nБабуся і тітка хлопчика сумніваються в благих намірах Юлії, з огляду на всі минулі події і суди. Їм незрозуміло одне — чому український закон у подібних ситуаціях стає на бік матері, а не захищає дитину. Їхній юрист теж не може пояснити цього.


Корів усе менше, яке молоко споживають українці? Відомий виробник прояснив ситуацію - Главком\n7 Серпня, 2021, 14:37 glavcom.ua\nЯкщо бракує свіжого молока, виробники заміняють його сухим\nВласник крупного виробника молокопродукції розказав, як підприємства викручуються в умовах дефіциту сировини\nМолочний ринок останнім часом працює в умовах дефіциту молока. Тому дуже багато виробників використовують сухі суміші. Така продукція, в основному, йде на експорт. Про це у інтерв’ю Latifundist.com розповів генеральний директор молочної компанії «Волошкове поле» Андрій Табалов.\nТеги: експорт ринок українці фермер час