Президентська паралельна реальність\nПрес-конференцію Петра Порошенка, що відбулася 14 травня, можна було терпіти хіба що перші секунди, коли він привітав жінок із днем матері. Далі розпочалися якісь “марсіанські хроніки”, на основі яких можна зробити висновок, що або сам Порошенко живе у паралельній реальності, або він сприймає суспільство за суцільних дурнів.\nБуло дивно слухати, як президент країни, у якій четвертий рік іде війна, розпочинає свій виступ із банальної, другорядної теми — безвізового режиму. Ще дивнішим було виявити, що темою безвізу вступне слово на прес-конференції було вичерпане. Для найбільшої країни Європи, у якої відібрали частину території, більш актуальних тем, виявляється, немає. Принаймні, президент цієї країни не бачить потреби ці теми зачіпати.\nОкремі фрагменти вступного слова взагалі змушують задуматися: а може Порошенко хоче, аби половина населення України виїхала звідси? Безвізовий режим сам по собі не дає юридичної можливості для таких змін. Але те, як Порошенко хвалився міграційною динамікою і кількістю біометричних паспортів, змушує насторожитися. Якщо ж ми врахуємо наслідки економічної політики нинішньої влади — то й поготів.\nСам по собі безвіз — це непогано. Але коли таку дрібничку позиціонують як головну політичну ціль, що має об'єднати все суспільство стає соромно. Невже найбільша європейська країна не може поставити перед собою дійсно великих цілей? Невже це нормально, що під час війни ціллю №1 стає не відновлення територіальної цілісності, а щось порівняно мало важливе?\nПорошенко не переставав вражати і під час відповідей на питання журналістів. Оцінка його ораторських здібностей і вміння ухилятися від відповідей — це справа смаку. Але про декілька моментів, які озвучив Порошенко просто неможливо промовчати.\nТак, на питання про можливість переходу до іншого дипломатичного формату, аніж Нормандська четвірка, Порошенко відповів негативно. При цьому він дав знати, що й далі покладатиметься на дипломатію Берліну та Парижу. Останні три роки добре показали згубність цієї дипломатії для України. Але в паралельній реальності Порошенка Німеччина та Франція — це наші “стратегічні партнери”.\nПодібним чином Порошенко виступив на захист Мінських домовленостей. Правда, він визнав, що вони не зовсім працюють, бо, виявляється, Путін поводить себе нечесно. Але це не привід розривати домовленості. Таку логіку Порошенко обґрунтував тим, що потрібно ще більше показати світові, якою нечесною є політика Кремля.\nВ цілому, прес-конференція Порошенка була ще однією нагодою переконатися, що його реальність — це світ, у якому не діють закони логіки, факти і просто здоровий глузд. Натомість цей світ переповнений непослідовністю, абсурдністю і безпринципністю.


10.03.2021 1356 переглядів\nФакти надання неправомірної вигоди задокументували поліцейські Рівненського районного управління за уникнення відповідальності за керування транспортними засобами у нетверезому стані.\nВосьмого березня близько 17 години поблизу села Глинне колишнього Рокитнівського району поліцейські зупинили автомобіль «BMW 525» на іноземній реєстрації. Під час перевірки документів правоохоронці відділення поліції № 2 виявили, що у 28-річного жителя села Блажове відсутнє посвідчення водія, а за зовнішніми ознаками він був у стані алкогольного сп’яніння. Від проходження огляду на місці та в медичному закладі керманич відмовився. Аби «вирішити» питання про уникнення від відповідальності за статями 126 та 130 КУпАП, він запропонував поліцейським 100 доларів США. Попередження про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди його не зупинило.\nА вже вночі з восьмого на дев’яте березня в місті Костопіль по вулиці Коперника екіпаж групи реагування патрульної поліції виявив транспортний засіб «Volkswagen Sharan» без увімкненого ближнього світла фар. За кермом перебувала 30-річна місцева жителька. В ході спілкування поліцейські помітили у водійки ознаки алкогольного сп’яніння. Також у неї був відсутній страховий поліс. Аби уникнути штрафу, вирішила дати хабар поліцейським і поклала їм 50 доларів США. На кермувальницю склали адмінматеріали за частиною другою статті 122, частиною першою статті 126 та частиною першою статті 130 КУпАП.\nОднак, за пропозицію службовій особі неправомірної вигоди та надання такої вигоди поліцейські задокументували кримінальні правопорушення та розпочали два досудових розслідування за частиною першою статті 369 Кримінального кодексу України.\nЗа вчинене зловмисникам загрожує до чотирьох років обмеження або позбавлення волі.


Мер Дрогобича вибачився за удар кулаком в обличчя чоловіка і заявив, що його ображали - 112 Україна\nМер Дрогобича вибачився за удар кулаком в обличчя чоловіка і заявив, що його ображали\nЗа його словами, в оприлюдненому відео міститься лише "нарізка" і не відображені всі обставини\nМіський голова Дрогобича Тарас Кучма вибачився за те, що вдарив в обличчя чоловіка під час зустрічі з громадою. Про це він заявив в ефірі телеканалу "112 Україна".\n"Як міський голова я не мав права так чинити, я вже попросив вибачення у всіх, в першу чергу, у дрогобицької громади, тому що я її представляю. Чисто по-людськи, коли вас принижують і постійно звинувачують в тому, чого немає, будь-які слова в нашій державі, коли ображають будь-якого і за це не несуть жодної відповідальності - просто стає страшно...", - сказав він.\nВін додав, що в оприлюдненому відео міститься лише "нарізка", а не всі обставини.\n"Там тільки нарізка, я думаю, якщо б все побачили, що було сказано у мій адрес і що мені ще нашіптували після інциденту, я думаю про це не можна і говорити. Я пообіцяв громаді, що більше таких речей я робити не буду, тому що я їхнє обличчя", - додав мер.\nНагадаємо, що міський голова Дрогобича Львівської області Тарас Кучма під час зустрічі з громадою вдарив одного з чоловіків. Інцидент стався, коли до мера прийшла громада з питанням про незаконне звалище на одному з комунальних підприємств міста. Один чоловік назвав Тараса Кучму "злодієм і бандитом", після чого сталася сварка.\nАвтомобіль наїхав на натовп людей у Німеччині. Подробиці 21:09 07.04.2018\nДайджест надзвичайних подій в Україні, 03.04.2018 23:54 03.04.2018\nДайджест надзвичайних подій в Україні, 29.03.2018 23:39 29.03.2018\nУ Польщі чоловік напав з ножем на відвідувачів торгового центру 21:18 20.10.2017\nУ Вишгородському районі загинув рибалка. Рятувальники попереджають про небезпеку перебування на льоду 09:48 16.01.2018


Судова реформа: когнітивний дисонанс з надією на поступ | Центр політико-правових реформ (ЦППР)\nНа ці зміни можна покладати багато сподівань, але спосіб ухвалення деяких з них цілком відповідає ганебному правилу української політики — мета виправдовує засоби. Величезного обсягу закон про судоустрій усупереч регламенту прийнято за основу і відразу в цілому з правками, внесеними з голосу голови профільного комітету.\nЗміни до Конституції стали можливими завдяки голосам депутатів Опоблоку та іншим вихідцям з Партії регіонів, які до того найбільше їх критикували. Що стало ціною цих голосів, можна лише здогадуватися. Можливо, вплинула "комірна книга" чорної каси Партії регіонів, витяги з якої опубліковано в ЗМІ, а оригінал передано до Національного антикорупційного бюро…\nТа попри все результат у вигляді ухвалених законів є.\nЗакони можуть бути дієвими. На відміну від попередніх законодавчих рішень, які впродовж останніх двох років не додали віри у справедливість українського правосуддя.\nВід початку парламент виходив з того, що судді були жертвою режиму Януковича і заручниками впливу на них через голів судів, Вищу кваліфікаційну комісію суддів (ВККС) і Вищу раду юстиції (ВРЮ). Тому законом "Про відновлення довіри до судової влади", який ухвалили у квітні 2014 р., суддям дали можливість виправити ситуацію.\nОднак судді в більшості випадків залишили на посадах тих самих голів судів і через судові рішення надовго заблокували формування нового складу ВККС і ВРЮ. Немає цих органів — немає відповідальності суддів.\nДалі парламент ухвалив закон "Про забезпечення права на справедливий суд" (лютий 2015 р.), яким запровадив кваліфікаційне оцінювання (переатестацію) всіх суддів. Рада суддів не погоджувала методики такого оцінювання, аж поки не сплинув відведений законом термін для переатестації суддів Верховного і вищих судів.\nЛише цього року ВККС змогла почати оцінювання суддів судів нижчого рівня. Але за браком конституційних підстав для звільнення суддів, що не пройшли оцінювання, відправляла їх до школи суддів.\nЗміни в судовій системі почнуться зверху, а не знизу, на відміну від безуспішної реформи прокуратури. Замість чотирьох касаційних судів буде створено новий — єдиний Верховний суд з конкурсним добором нових суддів і можливістю призначення суддями правників з-поза меж системи. Діючі судді цих судів зможуть або піти у відставку, або податися на конкурс.\nДотепер суди вищого рівня формувалися лише з числа суддів, які мають певний стаж. Значна частина з них є носіями негативних неформальних практик. Таким чином система сама себе відтворювала. Кінцеве рішення у справі можна буде отримати швидше, оскільки теперішня чотирьохінстанційна система (місцеві суди, апеляційні суди, вищі спеціалізовані суди, Верховний суд) замінюється трьохінстанційною (місцеві суди, апеляційні суди, Верховний суд).\nУ таких умовах чимало суддів самі подадуть у відставку, боячись потрапити під пильну увагу ВККС, а надто — суспільства. Президента і парламент, відповідно до європейських стандартів, буде усунуто від вирішення питань кар'єри і звільнення суддів. Щоправда, президент іще протягом двох років ухвалюватиме, за поданням Вищої ради правосуддя (нова назва ВРЮ), рішення щодо переведення суддів. Тобто гіпотетично матиме можливість завадити кар'єрі судді, якого не вважатиме гідним посади.\nВенеційська комісія визнала це допустимим на обмежений період "з міркувань національної безпеки", ймовірно маючи на увазі ситуацію, коли ВРЮ (більшість у складі якої є суддями) намагатиметься промотувати суддів — ставлеників Януковича.\nСуддівська недоторканність не скасовується, але істотно обмежується. Наприклад, у випадках затримання на місці вчинення тяжкого чи особливо тяжкого злочину або безпосередньо після його вчинення (до цих злочинів належить і одержання неправомірної вигоди) до судді застосовуватимуть загальні правила взяття під варту, як і щодо звичайного громадянина.\nВ інших випадках потрібно буде отримати згоду на затримання чи взяття під варту від Вищої ради правосуддя. Нині — від парламенту, який є політичним органом і часто не може оперативно відреагувати на такі ситуації, що дає судді можливість втекти.\nМожливо, через недогляд, а швидше свідомо автори нового закону про судоустрій дали можливість головам судів часів Януковича, які звикли виконувати політичні вказівки, ще сім років залишитися на своїх посадах. Законом 2014 р. їхні повноваження були припинені, але в багатьох судах судді знову обрали їх на посади. У 2015 р. їх утретє-вчетверте обирають головами судів, попри заборону обіймати цю посаду двічі поспіль.\nТоді Рада суддів роз'яснила, що кожного разу голів судів обирали на підставі нового закону, а отже, попередній строк повноважень уже не рахується. Логіку такого тлумачення започатковано сумнозвісним рішенням Конституційного суду про "третій строк Кучми", коли перший строк КС йому не зарахував, бо тоді Кучму було обрано президентом на підставі попередньої Конституції. Тож Кучма міг балотуватися втретє, але, на щастя, не скористався цією можливістю.\nНовий закон про судоустрій не містить запобіжників проти того, щоб голови судів були обрані на цю посаду фактично вчетверте і навіть уп'яте, попри заборону обіймати її двічі поспіль. При цьому всупереч Конституції, але за законом президент виписуватиме посвідчення головам судів, що їх оберуть збори суддів. Це може спричинитися до того, голів ключових судів запрошуватимуть на аудієнцію для начебто видачі посвідчення, а насправді для налагодження неформальних контактів з "кураторами" судової системи від президента.\nЯкщо ж дивитися очима оптиміста, то зміни відкривають добрі можливості для судової реформи, зокрема оновлення суддівського корпусу та зміцнення незалежності суддів. Хоча це й затягнеться не на один рік. Громадські організації і ЗМІ робитимуть усе від них залежне, щоб ці можливості було використано сповна.\nЗа показниками втілення європейських стандартів Україна, радше за все, отримає високу оцінку зарубіжних партнерів.\nЩоб зміни до Конституції запрацювали, потрібно ухвалити ще й новий закон про Вищу раду правосуддя, закони про адвокатуру і прокуратуру, про Конституційний суд, внести зміни до процесуальних кодексів. І це програма лише на найближчі три місяці.\nПроте опір суддівського корпусу буде шаленим: Конституційний суд отримає чимало конституційних подань — переважно щоб нівелювати основні досягнення законів. Серйозний відкат може відбутися й на законодавчому рівні. Адже до закону про судоустрій внаслідок поспішного його ухвалення однаково ще вноситимуть зміни.\nРоман Куйбіда, Центр політико-правових реформ, для Дзеркала тижня\nНаступна новина 27 травня 2016 Проект нової редакції закону “Про судоустрій і статус суддів” ставить успішність судової реформи під сумнів


Порошенко призначив: Савченко буде губернатором Волині - ЗНАЙ ЮА\n23 березня, 18:32\nПрезидент України Петро Порошенко призначив Олександра Савченка на посаду голови Волинської обласної державної адміністрації замість Володимира Гунчика. Про це повідомляється на сторінці глави держави в Facebook.\n"Впевнений, що із цими завданнями новий голова Волинської ОДА Олександр Ілліч Савченко впорається. Бажаю на цій ниві плідних результатів", – зазначив Порошенко.\nПорошенко подякував за позитивні зрушення в області попередньому губернатору.\n"Володимир Гунчик отримав пропозицію на іншу роботу і погодився", – зазначив глава держави.\nПорошенко "окремо наголосив", що знає нового губернатора років 18.\n"Це професійна, рішуча, патріотична, грамотна, обдарована людина", – сказав президент.\nЗа його словами, має Савченко захистити бізнес і забезпечити порядок в області.\nПовідомляється, що Олександр Савченко народився 5 серпня 1957 року в селі Нижні Верещаки Олександрівського району Кіровоградської області.\nУ 1994 році закінчив Українську академію внутрішніх справ за спеціальністю "Правознавство", де здобув кваліфікацію юриста.\nСлужив у лавах Збройних Сил України та проходив службу в органах внутрішніх справ України\nЗ 2007 по 2010 рік працював заступником міністра внутрішніх справ України -начальником міліції громадської безпеки МВС.\nЗ 2012 по 2014 рік працював помічником-консультантом народного депутата Развадовського. У 2014 році також працював директором Департаменту економічної безпеки та управління ризиками НАК "Нафтогаз України". Савченко має почесне звання "Заслужений юрист України".\nВолодимир Гунчик займав пост голови Волинської ОДА з 24 липня 2014 року.\nПредставлення нового голови Волинської ОДА\nЯк раніше передавав портал "Знай.ua", однофамілиця новоспеченого губернатора - Надія Савченко, після затримання знаходиться в столичному Управлінні Служби безпеки України, де проводять слідчі дії.


Виявлена партія нових смартфонів на Android з передвстановленим троянським додатком\nНовини інформаційних технологій Новини ІТ-безпеки Виявлена партія нових смартфонів на Android з передвстановленим троянським додатком\nadmin Новини ІТ-безпеки 536\nУ списку скомпрометованих пристроїв числяться Samsung Galaxy Note, телефони Galaxy 3 і 4, планшети Asus, смартфон LG's Nexus S, а також телефони Motorola Droid.\nКомпанія Marble Security повідомила про виявлення партії смартфонів від провідних виробників з передвстановленим шпигунським ПЗ. Згідно з даними компанії, під час розслідування інциденту безпеки вони виявили в одного з своїх клієнтів шкідливе ПЗ, замасковане під додатки Netflix. У ході розслідування вдалося з'ясувати, що багато нових телефонів, які були придбані компанією, містили шпигунське ПЗ.\nСеред скомпрометованих пристроїв були смартфони та планшети від Samsung, Motorola, Asus і LG Electronics. Після дослідження троянського додатка з'ясувалося, що шкідливий додаток збирав паролі та фінансову інформацію, а потім відправляв їх на сервер, розташований в Росії.\nЗа словами технічного директора Marble Security Девіда Джеванс (David Jevans), пристрої були куплені у постачальника вже з встановленим шкідливим ПЗ. З такою ж проблемою трохи пізніше в компанію звернувся інший клієнт.\nНа даний момент відомо, що шкідливе ПЗ було встановлено до покупки смартфона клієнтом.\nВ IE 10 виявлена уразливість нульового дня


Більше 27 тисяч гривень вдалося зібрати на благодійному фестивалі у Бучачі - Бучацький інформаційний портал | Бучацький інформаційний портал\nБільше 27 тисяч гривень вдалося зібрати на благодійному фестивалі у Бучачі\nБлагодійний фестиваль, який відбувся 5 червня у міському сквері, показав, що є ще співчутливі та милосердні люди, які спільними зусиллями досягають конкретно поставленої мети. “З Добром до Дітей” – це один із випадків допомоги та підтримки діток з особливими потребами.\nЗа словами Галини Окіпної, однієї з організаторів цього заходу, у Бучацькому районі є багато дітей з особливими потребами, але, зважаючи на негайність медичної допомоги, обрали двох: Софійку Сівірську із Золотого Потоку та Алінку Мерв’як із Трибухівців. Дівчатка потребують дорогих лікарських засобів, тому гроші їм дуже потрібні. “Спочатку ми зіштовхнулись із невдачами, але зараз спільними зусиллями з вірою та допомогою інших, нам відкриваються двері. Люди говорять: ”Ми готові допомогати, коли бачимо результати нашої допомоги”. Завдяки цьому наша мета започаткування благодійності починає зростати”.\nСпільною молитвою о. Йосафат з монастиря о. Василіян розпочав благодійне свято. Щоб ще більше привернути увагу людей до потреб хворих дітей та пояснити декотрі аспекти із їхнього щоденного важкого життя, до присутніх звернулася районний педіатр Любов Луців.\nПеред початком концертної програми ведучі розповіли про всі розважальні локації. Тут діяла і екстрим зона, де всі охочі по канатах могли перебратися на інший берег річки Стрипи, і фотозона, де можна було зробити цікаву світлину на згадку, і велопрокат, і батут, і солодощі можна було скуштувати, і зробити цікаві речі своїми руками, і в естафетах цікавих позмагатися.\nНайбільше пожвавлення серед глядачів викликав аукціон, де, окрім багатьох унікальних речей із зображенням ратуші, за 2 850 гривень було продано картину місцевого художника Тараса Паляниці.\nПопри цікаві конкурси та змагання, концертна програма теж завоювала своїх глядачів. На сцені виступали музичні колективи та виконавці Бучацької музичної школи, танцювальний колектив “Посмішка”, діти читали вірші, казку-парадокс “Плутанина” показували актори Зразкового театру юного глядача Бучацького районного Будинку культури, вокально-танцювальними номерами дивувала студія “Перлина”.\nІ коли закінчилися всі смаколики, а потомлені артисти зійшли зі сцени, прийшов час підбивати підсумки. Порахувавши всі зібрані кошти, комісія оголосила, що вдалося зібрати більше 25 тисяч гривень. І навіть після завершення фестивалю, люди, яким не вдалося побувати на святі, ще приносили гроші для дівчат. Ось так, спільними зусиллями і вдалося назбирати більше 27 тисяч гривень.\nПоловину від усіх зібраних коштів організатори фестивалю урочисто вручили матері Сівірської Софійки.\nДякумо всім, хто працею та коштами долучився до організації та проведення такого чудового заходу. За частину світлин із фотозони дякуємо Данусі Мельник. А діткам, для яких збирали кошти, бажаємо швидше видужувати.


Як з’ясувала ОПОРА, проаналізувавши протокол, загалом за партії, котрі подолали 5% бар’єр, проголосували 618 тис. 855 виборців, виборча квота склала 6513 голосів.\nПартійний осередок політичної партії «Опозиційна платформа – За життя» отримав 26,81% голосів виборців, «Слуга народу» - 17,55%, «Довіряй ділам» – 11,8%, «Європейська солідарність» – 10,37%, «За майбутнє» - 10,01%, ВО «Батьківщина» – 6,84%, Партія Шарія – 5,09%. Ще чотири партійних осередки, які брали участь у виборах, не потрапили до складу майбутньої облради VIII скликання.\nУ територіальних виборчих округах розподілили 50 мандатів: в округах №2, і №7 – по 3 мандати, в округах №3, №6 та №8 – по 4, в округах №1, №4 і №9 – по 5, в окрузі №5 – 7 та в окрузі №10 – 10.\nПо єдиному виборчому списку партії розділили загалом 34 мандатів (у тому числі 7 гарантованих для перших кандидатів кожної з політсил, котрі подолали прохідний бар’єр).\nТаким чином, ОПЗЖ отримала 24 мандати, «Слуга народу» – 16, «Довіряй ділам» – 11, «Європейська солідарність» – 10, «За майбутнє» – 10, ВО «Батьківщина» – 7, Партія Шарія – 6.\nЗ 84 обраних кандидатів – 62 чоловіків та 22 жінки. Крім того, серед обранців – один чинний міністр (Максим Степанов) та троє народних депутатів – Сергій Колебошин, Вадим Рабинович і Олексій Гончаренко. Нагадаємо, що кожен обраний депутат місцевої ради має протягом 20 днів після офіційного оприлюднення результатів відповідних виборів подати до територіальної виборчої комісії заяву про реєстрацію обраним депутатом (частина 1 статті 283 Виборчого кодексу України). У цій заяві особа повинна вказати також про наявність/відсутність іншого представницького мандату. Також потрібно вказати про одночасне балотування/небалотування кандидатом у депутати до двох рівнів місцевих рад.\nНагадаємо, що Одеська обласна ТВК встановила результати виборів на третю добу після кінцевого терміну.


Тернопіль переходить на обов’язкове сортування сміття - Укрaїнa - TCH.ua\nГроші Сьогодні 01:10\nПолітика Сьогодні 00:26\nУкрaїнa Вчора 05:46\nУкрaїнa Вчора 17:40\nУкрaїнa 17 лютого 2019 01:48\nКількість переглядів 5745\nВідео Сміттєва революція: чи змусять тернополян сортувати побутові відходи\nУ Тернополі запровадили примусове сортування побутових відходів. Сміттєпроводи у багатоповерхівках заварюють, натомість облаштовують майданчики для контейнерів з різними відходами. Містяни реагують на це по-різному - є і прихильники, і противники.\nЯк перетворити сортування відходів на заробіток: екологічний бізнес-план\nЧому сортувати відходи – це круто. Пояснюємо на яскравому прикладі Вишгорода\nВимоги до нього прості – тверде покриття долівки і огорожа щонайменше з трьох боків із негорючих матеріалів. Усе це мають зробити за власні кошти приватні жеки. Додаткові контейнери для пластика та скла повинні встановити підприємства, які вивозять ці відходи. "Оплата не зміниться, оплата буде така, яка є на сьогоднішній день. Тільки буде чистіше і приємніше в будинку", - запевнив директор приватного жеку Степан Гевко. На перехід до обов'язкового сортування сміття міська рада дала півроку, опісля за відсутність контейнерних майданчиків обіцяють карати обслуговуючі підприємства.


NewsMakers | У Польщі трагічно загинув молодий українець - NewsMakers\nНа будівництві у Польщі загинув молодий волинянин.\nЧитайте також: Польща може покинути ЄС через нову судову реформу\nЯк стало відомо, нещасний випадок стався 2 січня близько 13 години на будівельному майданчику неподалік Лесниці. Там двоє працівників постраждали внаслідок удару електричного струму. Аварія сталася під час вивантаження будівельних матеріалів.\nЯк пише inpoland, тривала реанімація одного з постраждалих працівників не принесла очікуваного результату. Лікар, присутній на місці, констатував смерть 23-річного волинянина. Другого чоловіка швидка допомога доставила до лікарні. Зараз він бореться за своє життя.


Багато хто вважає, що молочниця на ранніх термінах вагітності до затримки – незаперечний факт. Давайте докладніше розберемося в цьому питанні.\nМолочниця, або вагінальний кандидоз – це порушення мікрофлори статевої системи жінки. Якщо не зайнятися лікуванням молочниці при її першій появі, то діагноз може стати хронічним. При будь-якій застуді ця хвороба буде нагадувати про себе, викликаючи неприємні відчуття і дискомфорт. А наша імунна система часто піддається атаці ззовні. На зниження імунітету може вплинути емоційне потрясіння, фізичне навантаження, перевтома, вірусне захворювання, авітаміноз, неправильне харчування і багато іншого. Вагітність також є причиною зниження імунітету. Для того щоб плодове яйце приліпилося в матці, імунна система змушена слабшати. З цієї причини іноді прийнято вважати, що молочниця – ознака вагітності в самому її початку.\nКандидоз до затримки\nГінекологи знають, що при хронічній молочниці хвороба часто дає про себе знати відразу після овуляції. Тому деякі дівчата спостерігали таку картину у себе за кілька днів до менструації.\nІснує багато випадків прояву грибка саме в той момент, коли жінка вагітніє. Однак найчастіше дівчина і не здогадується про своє становище.\nНа ранніх термінах вагітності молочниця може загостритися, це пов’язано з переходом хвороби в хронічну стадію. Навіть якщо ви ніколи не спостерігали у себе цієї хвороби, грибок запросто може з’явитися відразу після зачаття. Крім того, якщо день овуляції настав і вас застала молочниця, слід відразу звернутися до лікаря, щоб підтвердити або спростувати наявність кандидозу.\nІснує величезна кількість прикладів того, що при вагітності на ранніх термінах молочниця дає про себе знати. Одна з причин виникнення кандидозу до виявлення затримки – зміна піхвового середовища в кисле стан. Після овуляції гормон прогестерон починає посилено виділятися, що і призводить до окислення піхви.\nДо ознак молочниці можна віднести: свербіж, печіння в області промежини, часте почервоніння піхви, білі виділення з кислуватим запахом, схожі на сир. Такі симптоми завжди приносять дискомфорт і загострюються після сексу, прийняття водних процедур. Однак вони можуть проявляти себе по-різному.\nВиявивши у себе ці ознаки, дівчина відразу починає самолікування. В цьому і полягає вся небезпека молочниці на ранній стадії вагітності. Адже жінкам в положенні протипоказано більшість ліків.\nЯкщо ви вже знаєте про те, що виношуєте дитини, не поспішайте з лікуванням грибка. В першу чергу перевірте свій раціон, можливо, там є що змінити:\nСлід виключити з меню борошняні вироби, солодощі, продукти, що містять велику кількість цукру, смажену і гостру їжу, соління. У цей час найкраще налягати на кисломолочні продукти, овочі та фрукти ;.\nКористуйтеся тільки бавовняним білизною.\nПідмиваючи під душем, не використовуйте засоби з додаванням будь-яких ароматів.\nПідмивайтеся якомога частіше кип’яченою водою з додаванням розчину соди або відваром ромашки.\nНе користуйтеся прокладками з ароматизаторами, міняйте їх якомога частіше.\nЧастіше мийте руки і не забувайте про правила гігієни.\nОднак варто звернутися до лікаря, перш ніж зайнятися самолікуванням. Після здачі необхідних аналізів доктор підбере вам коректне лікування з урахуванням вагітності.\nКандидоз після зачаття і його лікування\nНа ранніх термінах майбутнім мамам можна застосовувати лише обмежений список свічок від кандидозу. У будь-якому випадку тривалість лікування залежить від індивідуальної переносимості препарату. Не варто кидати лікування, навіть якщо ознаки молочниці пройшли після декількох днів застосування свічок. Курс необхідно закінчити до кінця, інакше грибок може повернутися. Разом з вами повинен пролікуватися і статевий партнер.\nСпринцювання заборонено вагітним так само, як і застосування ліків через рот. Тому краще всього підійде підмивання лікарськими травами: відвари ромашки, кропиви, ялівцю, деревію, шавлії, чистотілу, розмарину, кори дубок, березових бруньок. З дозволу гінеколога вставляйте на ніч в піхву тампон, просочений кефіром.\nЗастосування перекису водню – хороший засіб в боротьбі з дріжджовими грибками. Тільки не забудьте розвести її водою перед застосуванням. Бура в гліцерині допоможе позбутися від сверблячки і печіння.\nІноді лікар на ранніх термінах радить не лікувати кандидоз, а вести симптоматичне лікування, яке здатне полегшити стан. Не переживайте, молочниця не несе ніякої шкоди плоду. Однак безпосередньо перед самими пологами молочницю необхідно пролікувати, щоб уникнути зараження малюка під час проходження по статевих шляхах.\nІноді молочницю можна вважати ознакою вагітності до затримки. Але точний діагноз може встановити тільки лікар після проведення обстеження.


Як безкоштовно вчитись у Польщі: інтерв'ю з Юліаною Репянською - UniverPL\nЯк безкоштовно вчитись у Польщі: інтерв’ю з Юліаною Репянською\nЮліана Репянська родом із міста Броди, що на Львівщині. Дівчина вивчає менеджмент в Університеті Економіки та Інновацій у Любліні.\nЗавдяки хорошим балам в атестаті та знанню польською мови Юліана вступила на ,безкоштовне навчання.\n-Чому вирішили вчитись саме у Польщі?\nЯ вирішила вчитись у Польщі, адже тут більше можливостей. І навіть на безкоштовне навчання вийшло вступити легше, ніж в Україні.\nВ 11-му класі я вирішила, що буду вчитись у цій країні і все склалось. Але до 11-го класу не планувала вступати за кордон.\n-Як обирали спеціалізацію?\nЗ цим було важче, бо треба було подумати. Але, зокрема, вибрала ту, де була можливість вчитись безкоштовно.\n-Як пройшла вступна кампанія?\nВступна кампанія полягала в тому, щоб подавати документи. Я вступала з компанією UniverPL, вони все робили за мене.\n-Як дізнались про програму безкоштовного навчання?\nВід консультантів компанії UniverPL.\n-Що треба було для того, аби вступити на безкоштовне навчання?\nТреба було мати хороші бали в атестаті та сертифікат із знання мови від рівня B1 і вище.\nВ атестаті у мене були хороші оцінки, а середній бал мала 11.2.\nУмови безкоштовного навчання – ми маємо відвідувати не менше, чим 80% занять. Тобто, один предмет ми можемо пропустити лише два рази. Якщо мати більше пропусків, то можуть бути проблеми. Також не можна мати проблем з оцінками і обов’язково треба добре здати сесію.\n– Що порадите абітурієнтам, які теж хочуть вчитись безкоштовно?\nРаджу добре вчитись і не “халтурити” 11 клас. Намагатись мати хороші оцінки, щоб потім був хороший середній бал в атестаті. Також постарайтесь гарно здати ЗНО, адже можливо наступного року будуть враховувати результати ДПА.\nА ще не тягніть із подачею документів, адже швидкість так само відіграє велику роль. І вчіть польську мови, чим швидше почнете, тим краще.


American Line — Вікіпедія\nПортрет сера Clement Acton Griscom, написаний у 1899 році художником Fedor Encke (1851–1936), полотно, олія\n«American Line» або «American Steamship Company» — пароплавна компанія заснована у 1871 році і базувалася в Філадельфії. Це підприємство почалося як частина компанії Pennsylvania Railroad (Пенсільванська залізниця) і незабаром після заснування стає окремим пароплавним бізнесом. Компанія «American Line» стає більш великою після придбання компанії «Inman Line» у 1886 році.\nНайбільш відомим президентом компанії був Климент Актон Гріском, який очолював компанію з 1888 по 1902 роки і працював для її повної життєдіяльності як глава компанії входячи до структури виконавчої влади.\nУ 1902 році це підприємство стає частиною компанії International Navigation Co., яка в цьому ж 1902 році була реорганізована в компанію International Mercantile Marine Company (IMM) і разом з пароплавної компанією «American Line» контролюють перевезення між портами США Філадельфія і Нью-Йорк і британськими портами Ліверпуль і Саутгемптон. Родинна компанія (Sister company) «Red Star Line» займалася перевезеннями між Америкою та Європейським континентом, переважно через порти Антверпену (Бельгія).\nCity of Berlin, у 1895–1898 роках пароплав був відданий під фрахт в компанію «Red Star Line» на 7 рейсів.\nCity of Paris (1888 року)\nHaverford, у 1901–1902 роках пароплав був відданий під фрахт в компанію «Red Star Line» на 4 рейси.\nIllinois, у 1886–1897 роках пароплав був відданий під фрахт в компанію «Red Star Line».\nIndiana (1873 року), пароплав був відданий під фрахт в компанію «Red Star Line» у 1889 році.\nKensington, у 1895–1903 роках пароплав був відданий під фрахт в компанію «Red Star Line».\nKroonland, куплений у компанії Red Star Line у 1923 році і потім проданий компанії «Panama Pacific Line».\nPennsylvania, у 1887–1897 роках пароплав був узятий під фрахт «American Line».\nPittsburgh, у 1925–1926 роках пароплав був відданий під фрахт в компанію «Red Star Line». У 1926 році пароплав проданий компанії RSL і перейменований у Pennland. У 1935 році пароплав проданий компанії «Bernstein Red Star Line» (Гамбург).\nSt. Louis (1894 року)\nSt. Paul (1895 року)\nSouthwark (1895 року), у 1895–1903 роках роках пароплав був відданий під фрахт в компанію «Red Star Line».\nFlayhart, William Henry III (2000). The American Line 1871–1902 (New York, WW Norton & Co.), ISBN 0-393-04710-5\n# java The Ships List, Red Star\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=American_Line&oldid=24450738\nОстаннє редагування: 13 лютого 2019, 05:44


З 1 січня фінансування дорожніх робіт збільшиться до 42 мільярдів - Гройсман\nчетвер, 01 жовтня 2020, 23:25\nЗ 1 січня наступного року почне роботу Дорожній фонд - новий інструмент фінансування дорожніх робіт. У результаті, обсяги фінансування зростуть з цьогорічних 30 млрд до більш як 42 млрд грн.\nПро це сказав Прем’єр-міністр України Володимир Гройсман під час «Години запитань до Уряду».\n«З 1 січня 2018 року почне роботу Дорожній фонд – новий інструмент фінансування. Фінансування робіт збільшиться. Цього року маємо близько 30 млрд доступного ресурсу на дороги, а наступного року це буде більше ніж 42 млрд. Нам треба пришвидшувати темпи капітального ремонту", – сказав Глава Уряду.\nЧитайте також: Белавтодор допомагатиме будувати дороги в Україні\nГройсман нагадав, що в структурі витрат на дороги Уряд передбачив 4 млрд грн на капітальний ремонт дороги Львів – Тернопіль – Хмельницький – Одеса – Вінниця – Умань – Одеса – Миколаїв – Херсон, а також 2 млрд грн – на відновлення дороги Київ – Харків – Довжанський.\n«У 2016 році я обіцяв, що ми розпочнемо масштабне будівництво доріг в Україні. Ми розпочали, і ні в якому разі не будемо зупинятися», – підкреслив Прем'єр.\nДороги Гройсман Гроші


Новим прем'єром Молдови може стати колишня радниця керівника Світового банку - ZAXID.NET\nНовим прем'єром Молдови може стати колишня радниця керівника Світового банку\nСвіт — Любко Петренко, 17:58, 23 липня 2015 0 0\nМолдова через кризу в уряді наближається до дефолту ZAXID.NET\nНовим прем'єр-міністром Молдови скоріш за все стане чинний міністр освіти Майя Санду. Про це повідомило молдовське інформаційне агентство Infotag.\nСанду є членом Ліберально-демократичної партії, яка й отримала право висунути кандидата на пост прем'єр-міністра в новому уряді.\nЦю інформацію підтвердив і лідер Демократичної партії Маріан Лупу. «Ми підтримали кандидатуру Санду. Вона висунута від альянсу», - сказав він. До проєвропейського урядового альянсу входять три партії: Ліберально-демократична, Ліберальна і Демократична.\nМайя Санду стала міністром освіти в 2012 році, спеціально для цього вона повернувшись із США, де працювала радником виконавчого директора Світового банку у Вашингтоні. Вона ініціювала масштабні реформи в системі освіти, розпочала боротьбу з корупцією, домоглася прийняття нового Кодексу про освіту. За її наполяганням посилилися правила складання іспитів на ступінь бакалавра. Іспити тепер проходять під наглядом відеокамер, списування практично виключено.\nМайя Санду народилася 24 травня 1972 в селі Рісіпень, Фелештський району Молдови. У 1989-1994 роках навчалася в Економічній Академії в Кишиневі. З 1995 до 1998 вивчала міжнародні відносини в «Академії державного управління», при президенті Молдови. У 2010 році закінчила Гарвардський інститут державного управління ім. Джона Ф. Кеннеді. У 2010-2012, Майя Санду була радником виконавчого директора Світового банку. З 24 липня 2012 стала міністром освіти. У вересні 2014 Майя Санду стала членом Ліберально-демократичної партії Молдови.


Таємниця знищення національної валюти розкрита - СПЕЦКОР Регіон\nАкценти Гроші Петро Антоненко Популярне Слайдер Статті. Аналітика Україна Усі новини\n05/01/2018 05/01/2018 speckor\nФакт: Нацбанк планує відмовитися від виготовлення дрібних монет. У готівковому обігу України перебуває монет на загальну суму понад 2,04 млрд грн. Але монети втрачають купівельну спроможність. Водночас вартість виготовлення монет у кілька разів перевищує їхню номінальну вартість, а фінустанови та інші учасники торговельних відносин витрачають значні кошти на їхнє транспортування, інкасацію та зберігання.\nПодія і коментар\nСаме тому Національний банк планує припинити карбувати 1, 2, 5 та 25 копійок. Кабуватимуть лише 10 і 50 копійок, а також металеву 1 грн. Люди зможуть використовувати весь дріб’язок і надалі, однак поповнювати запаси не будуть, і монети поступово вийдуть з ужитку. Ціни заокруглять до найближчих 10 копійок.\nНацбанк уже не вперше порушує питання щодо виведення дрібних грошей з обігу. Але питання досі неоднозначне й потребує детального вивчення.\nКоментар: Національну валюту знищує зростання цін і тарифів\nКопійки в нас уже нічого не варті. Причина очевидна — шалене й безконтрольне зростання цін і тарифів на товари, послуги. Уже і гривня мало чого варта. Схоже, зостався єдиний товар, для якого вона годиться, — коробка сірників.\nМи вже з вами якщо не мільйонери, як за шаленої інфляції в першій половині 90-х з купоно-карбованцями, то «тисячники» (втім, дехто й мільйонер, і не тільки гривневий). Купюра номіналом 1000 гривень уже «на підході».\nА щодо монет… Сумно й прикро, що вони валяються під ногами — в магазині, на тротуарі. Нехай і мало чого варті, але ж це неповага до національної валюти.\nСвіжий у пам’яті грандіозний обвал і так давно обваленої гривні одразу після Майдану, 2014 року. Тоді гривня впала більш як утричі (!), з 8-ми за долар (навіть менше), до 25-ти. Причому ніхто з влади навіть не спромігся якось це пояснити. Натомість нині гривня «приповзла» вже до 28-ми за долар.\nОтже, національна валюта вже мало чого варта? А ми чогось варті в цій хаотичній «ринковій економіці»?


На відпочинок без багажу, які авіакомпанії дурять туристів » Слово і Діло\nПасажири авіакомпанії «Браво» полетіли на відпочинок без багажу\n2 липня 2018, 10:12\nПасажири аеропорту «Київ» заявили про намір подати позов до суду на авіакомпанію «Браво» через втрату їхнього багажу.\nЯк пише «Слово і Діло», про це «РБК-Україна» повідомили пасажири рейсу Bay1222, який вилетів із Києва до Іспанії 24 червня, а повернулися 1 липня.\n«Ми будемо подавати до суду на «Браво». Вимагаємо від аеропорту та авіакомпанії офіційні документи з поясненнями про перевезення нашого багажу, а також затримку рейсів. Ми склали колективну заяву. Зворотній номер рейсу Аліканте-Київ 2222. Наразі пасажири цього рейсу оформлюють втрату багажу», – розповіли пасажири.\nЗа їхніми словами, авіакомпанія відправила 150 пасажирів до Іспанії без свого багажу на тиждень.\n«24 червня ми поїхали рейсом авіакомпанії «Браво» до Аліканте (Іспанія). Коли ми прибули до Іспанії, виявилося що весь багаж пасажири забули в Києві. Сумки просто не поклали до багажного відділення літака. В Аліканте лише 6 пасажирів отримали свої сумки. Близько 150 пасажирів провели свою відпустку без свого багажу», – розповіли пасажири.\nВони повідомили, що не відправлений до Іспанії багаж вдалось отримати лише через тиждень після повернення до Києва. Згодом, виявилось, що зворотній багаж українців забули в Іспанії.\n«1 липня ми отримали в Києві сумки, які спакували ще 24 червня. Тобто наш перший багаж так і не відправляли до Іспанії. Але найцікавіше те, що наш багаж з Аліканте також не прибув до Києва. Лише в літаку нам повідомили, що ми отримаємо сумки лише завтра. Наразі весь багаж українців залишили в Іспанії», – додали пасажири.\nРаніше повідомлялося, що в столичному аеропорту «Київ» затримують рейси.


16 червня 2020, 7:40 Читать на русском\n«Система була очищена від кептивних банків, збільшено рівень капіталізації та ліквідності, знижена валютна частка в структурах балансів і змінено підхід до визначення пов'язаних осіб — деякі банки досі працюють над зниженням обсягів позик таким особам до нормативно допустимого рівня», — пояснює він. І, звичайно, додає експерт, робота більшості банків стала прибутковою.\nТак, за підсумками минулого року всі банки разом заробили 60 млрд грн. – це найкращий показник вітчизняної банківської системи в історії. Заробляли банки навіть під час карантину. Зокрема, за квітень — 9,2 млрд грн.\nЦих показників вдалось досягти завдяки зростанню комісійних і процентних доходів. А за весь період з січня по квітень цього року банки заробили 25,2 млрд грн. – це майже на 40% більше, ніж за аналогічний період 2019 р.\nНемає кредитів — немає проблем\nЩе один фактор, який дозволив банкам без особливих проблем увійти в кризу – це незначні обсяги кредитування.\nЧитайте також: НБУ видав 10 банкам 2,2 мільярда рефінансу на довгий термін\n«Звичайна схема обвалу банківської системи така. Банки мають величезний кредитний портфель. Настає криза, і люди починають гірше обслуговувати свої борги, від чого зростає обсяг поганих боргів. Ринкова оцінка банківських активів починає падати. У якийсь момент цей обсяг активів падає нижче рівня пасивів, і банк де-факто стає неплатоспроможним. Але в Україні в поточний момент такий ланцюжок подій неможливий», — пояснює аналітик ІГ Універ Михайло Федоров.\nВисокі кредитні ставки, вузьке коло високорейтингових потенційних позичальників і можливість непогано заробляти за рахунок інших інструментів (тих таки депосертифікатів НБУ) зробили свою справу. Нових кредитів видавалося вкрай мало і тому кредитний портфель уже не може суттєво зіпсуватись.\nСкільки балів втратили банки\nЦей рейтинг стійкості виявився нестандартним. Зазвичай «Мінфін» готує дослідження на базі квартальних даних. Але в цей раз через карантин НБУ затримав публікацію звітності і видав дані відразу за 4 місяці 2020 року. Тому редакція аналізувала інформацію за січень-квітень. Важливо відзначити, що це не остаточні цифри. Балансові звіти банків з урахуванням коригуючих проводок з'являться тільки 6 липня. Після цього ситуація може змінитись, особливо щодо частки проблемних кредитів.\nДля огляду редакція традиційно обрала банки з депозитним портфелем фізичних осіб від 1 млрд грн. Станом на 1 травня в Україні був 31 такий банк. В порівнянні з минулим рейтингом, склад учасників не змінився.\nПри оцінці банків «Мінфін» виходив з комплексної оцінки їх стресостійкості та лояльності вкладників, враховувалися також найбільш важливі показники діяльності фінустанов.\nНезважаючи на загальну стійкість банківської системи, всі фінустанови отримали нижчі бали, порівняно із минулим рейтингом. В середньому банки втратили 0,26 бали. Основними факторами зниження став відтік депозитів, а також зниження показників достатності капіталу.\nВодночас, як пояснив «Мінфіну» фінансовий аналітик YouControl Роман Корнилюк, зниження показників діяльності банків за нинішніх умов цілком прийнятне. За попередніх криз ці показники обвалювались значно суттєвіше.\n«Переважна більшість банків лишаються добре капіталізованими, з огляду на запас міцності в нормативах адекватності капіталу, що був сформований під наглядом НБУ у більш спокійні міжкризові часи за результатами щорічних стрес-тестувань. Тому вкладники можуть бути спокійні», — зазначив він.\nПерша п’ятірка рейтингу, в порівнянні з минулим періодом, залишилася без змін. Сформували її виключно банки з іноземним капіталом, а на першій сходинці — вже традиційний лідер Райффайзен Банк Аваль. Як продемонстрував аналіз декларацій, саме цьому банку свої заощадження довіряє і переважна більшість членів правління НБУ.\nДо першої десятки увійшли 2 державні банки: Приватбанк та Ощадбанк, а також один приватний банк – ПУМБ, що належить Ринату Ахмєтову. Решту найвищих місць зайняли «іноземці».\nОбирай депозит в надійному банку та отримай бонус від «Мінфіну»\nНайсуттєвіше знизилась оцінка в державного Укргазбанку – він втратив 0,64 бали, опустився на 5 сходинок і залишив першу десятку. Також суттєво погіршив свої показники Банк Кредит Дніпро, який втратив 0,61 бали і, як наслідок, посів останню сходинку в рейтингу.\nСеред причин, які вплинули на показники діяльності Укргазбанку – зменшення вкладів фізичних осіб. З початку року їхні депозити скоротились на 260 млн грн. А ось у Кредит Дніпро проблеми виникли із фінансовими результатами. На кінець квітня збитки банку становлять майже 230 млн грн. Хоча за підсумками минулого року фінустанова була прибуткова.\nМісце Банк Загальний бал за січень-квітень 2020 Загальний бал за 4 кв. 2019 Зміна місця, порівняно з 4 кв. 2019\n1 Райффайзен Банк Аваль 4,62 4,8 0\n2 Укрсиббанк 4,43 4,6 0\n3 Креді Агріколь Банк 4,25 4,6 0\n4 ОТП Банк 4,14 4,5 0\n5 Прокредитбанк 3,89 4,2 0\n6 Приватбанк 3,81 4,1 1\n7 Кредобанк 3,77 4,1 1\n8 Ощадбанк 3,55 3,9 1\n9 ПУМБ 3,55 3,9 1\n10 Альфа-Банк 3,54 3,9 1\n11 Укргазбанк 3,46 4,1 5\n12 Правекс-банк 3,38 3,7 1\n13 Південний 3,36 3,5 3\n14 Укрексімбанк 3,36 3,8 2\n15 Піреус Банк 3,35 3,5 2\n16 Універсал Банк 3,34 3,4 2\n17 Ідея Банк 3,26 3,5 3\n18 Банк Альянс 3,24 3,4 1\n19 Таскомбанк 3,08 3,5 4\n20 МТБ Банк 2,98 3,1 4\n21 Банк Восток 2,92 3,3 1\n22 А-Банк 2,91 3,2 1\n23 Сбербанк 2,91 3,1 0\n24 Індустріалбанк 2,89 2,9 5\n25 Банк Форвард 2,86 3,1 0\n26 Банк Інвестицій та Заощаджень 2,80 2,7 5\n27 Львів 2,74 2,9 1\n28 Акордбанк 2,74 2,9 1\n29 Мегабанк 2,69 2,8 1\n30 Глобус 2,57 3,0 4\n31 Банк Кредит Дніпро 2,49 3,1 9\nКому довіряють експерти\n«Мінфін» провів традиційне опитування експертів, щоб визначити яким банкам вони довірили б власні гроші. Участь в опитуванні взяли представники інвестиційної компанії ICU, рейтингових агентств IBI-Rating, Експерт-Рейтинг і Рюрик. Крім них свої оцінки банкам виставив аналітик «Мінфіну».\nЕксперти відповіли на запитання «якому з банків ви довірили депозит на суму понад 200 тис. грн?». Тобто, більше максимальної суми, яку гарантує ФГВФО. Експерти виставили оцінки від 1 до 10, в залежності від рівня довіри банкам.\nЛідером став Райффайзен, а першу п’ятірку повністю зайняли «іноземці». В першу десятку увійшли також 3 державні банки: Укргазбанк, Приват і Ощад.\nЧитайте також: Депозити під смішні відсотки. Банки знов знизили дохідність вкладів\nПо 3 рядки в порівнянні з минулим опитуванням втратили банки, пов’язані з Сергієм Тігіпко: Універсал Банк і Таскомбанк. Стільки ж рядків втратив ще один приватний український банк — Південний. В умовах кризи експерти більше схильні довіряти фінустановам з іноземним капіталом. Наприклад, на 2 рядки піднялися Правекс та Піреус, що входять відповідно до італійської та грецької банківських груп.\nЩоправда, на російський Сбербанк лояльне ставлення не поширюється. Його експерти вже традиційно поставили на останню сходинку. Перипетії навколо банку, звісно, надійності йому не додали.\nУ квітні стало відомо, що російський центробанк продав місцевому міністерству фінансів більше 50% акцій Сбербанку. Здавалося б, це суто російські справи, але, як наслідок, змінився кінцевий бенефіціар і в української «дочки». Як наголосив НБУ, це відбулось з порушенням нашого законодавства.\nБанк Середня оцінка експертів за січень-квітень 2020 р. Місце за січень-квітень 2020 Зміна місця, порівняно з 4 кв. 2019 Місце банку в загальному рейтингу\nРайффайзен Банк Аваль 9,6 1 0 1\nУкрсиббанк 9,4 2 1 2\nКреді Агріколь Банк 9,2 3 1 3\nПрокредитбанк 9,2 4 1 5\nОТП Банк 9 5 1 4\nКредобанк 8,6 6 0 7\nУкргазбанк 8,6 7 0 11\nПриватбанк 8,2 8 1 6\nАльфа-Банк 8,2 9 1 10\nОщадбанк 8 10 0 8\nПУМБ 7,6 11 0 9\nІдея Банк 7,4 12 1 17\nПравекс-банк 7 13 2 12\nПіреус Банк 6,6 14 2 15\nУніверсал Банк 6,4 15 3 16\nУкрексімбанк 6 16 1 14\nТаскомбанк 6 17 3 19\nБанк Альянс 5,6 18 2 18\nІндустріалбанк 5,6 19 0 24\nАкордбанк 5,4 20 4 28\nПівденний 5,2 21 3 13\nГлобус 5,2 22 1 30\nБанк Форвард 5 23 1 25\nМТБ Банк 4,8 24 1 20\nЛьвів 4,8 25 2 27\nМегабанк 4,4 26 3 29\nА-Банк 4,2 27 1 22\nБанк Восток 4 28 0 21\nБанк Кредит Дніпро 4 29 2 31\nБанк Інвестицій та Заощаджень 3,6 30 0 26\nСбербанк 2,6 31 0 23\nХто краще підготувався до неприємностей\nВ умовах економічної кризи особливе значення має стресостійкість банків. Для того, щоб визначити цей показник, «Мінфін» проаналізував залежність банку від депозитів фізосіб, якість фондування, прибутковість, ліквідність, достатність капіталу і масштаб діяльності.\nЯк можна було очікувати, найміцніше стоять на ногах «іноземці», які зайняли перші 6 сходинок. А єдиний вітчизняний банк із першої десятки — Приват. На перший погляд може здатись дивною поява «російського» Сбербанку на 8 позиції, однак це саме той випадок, коли відсутність активної діяльності забезпечує стресостійкість.\nНайбільший ривок вгору зробив Піреус Банк, який піднявся на 6 сходинок. А ось Кредит Дніпро втратив 13 рядків, перехід у категорію збиткових – негативно вплинув на стресостійкість установи.\nБанк Показник стресостійкості за січень-квітень 2020 р. Місце за січень-квітень 2020 р. Зміна місця, порівняно з 4 кв. 2019 Місце банку в загальному рейтингу\nРайффайзен Банк Аваль 4,24 1 1 1\nКреді Агріколь Банк 3,88 2 1 3\nУкрсиббанк 3,86 3 0 2\nОТП Банк 3,84 4 0 4\nПрокредитбанк 3,79 5 0 5\nКредобанк 3,72 6 2 7\nПриватбанк 3,65 7 1 6\nСбербанк 3,61 8 1 23\nПравекс-банк 3,31 9 3 12\nПіреус Банк 3,17 10 6 15\nУкргазбанк 3,17 11 4 11\nУкрексімбанк 3,15 12 1 14\nПівденний 3,00 13 2 13\nБанк Альянс 2,96 14 3 18\nІдея Банк 2,9 15 5 17\nОщадбанк 2,88 16 2 8\nПУМБ 2,88 17 6 9\nАльфа-Банк 2,81 18 2 10\nБанк Восток 2,74 19 0 21\nБанк Інвестицій та Заощаджень 2,7 20 3 26\nТаскомбанк 2,61 21 0 19\nАкордбанк 2,6 22 2 28\nІндустріалбанк 2,43 23 5 24\nМТБ Банк 2,23 24 1 20\nГлобус 2,19 25 1 30\nУніверсал Банк 2,17 26 4 16\nМегабанк 2,13 27 2 29\nБанк Форвард 2,09 28 6 25\nА-Банк 2,05 29 2 22\nЛьвів 2,02 30 1 27\nБанк Кредит Дніпро 1,77 31 13 31\nПри підготовці рейтингу «Мінфін» визначив також лояльність вкладників. В цій категорії банки зайняли місця в залежності від частки і темпів приросту депозитів фізосіб. Крім цього, тут враховувались фінансова репутація та досвід роботи.\nЧитайте також: У НБУ розповіли про нюанси та ризики депозитних договорів\nНа притік депозитів значною мірою впливають ставки за вкладами, акції, маркетингова і рекламна активність тощо. В якийсь період банк може активно працювати над залученням нових клієнтів, а колись призупиняє таку діяльність. Тому в цій категорії фінустанови можуть дуже швидко змінювати місця, злітаючи чи опускаючись більш ніж на 10 рядків.\nТут «монополію» іноземців значною мірою розбавили українські фінустанови. Так, на 3 місці опинився Універсал Банк. За його ліцензією працює monobank і значною мірою маркетингова активність останнього забезпечила лояльність вкладників.\n5 сходинку посів А-Банк, який піднявся відразу на 6 позицій. Фінустанова активно залучала кошти фізосіб, обсяг вкладів яких з початку року збільшився майже на 900 млн. грн. Серед іншого, як повідомляв «Мінфін», А-Банку під час карантину вдалось збільшити обсяг гривневих депозитів на суму більше 200 тис. грн. Хоча конкуренти тут зіштовхувались з відтоком.\nНатомість найбільше втратили позицій Укргазбанк і Правекс, які опустились на 17 і 11 рядків відповідно. Про відтік вкладів з Укргазу вже згадувалось вище. Правекс теж відчув зменшення грошей клієнтів – їхній обсяг з початку року зменшився приблизно на 14 млн. грн.\nБанк Індекс лояльності вкладників за січень-квітень 2020 р. Місце за за січень-квітень 2020 р. Зміна місця, порівняно з 4 кв. 2019 Місце банку в загальному рейтингу\nРайффайзен Банк Аваль 5 1 0 1\nУкрсиббанк 5 2 0 2\nУніверсал Банк 4,8 3 1 16\nКреді Агріколь Банк 4,5 4 8 3\nА-Банк 4,3 5 6 22\nОТП Банк 4,3 6 3 4\nПУМБ 4,2 7 1 9\nОщадбанк 4,1 8 3 8\nАльфа-Банк 4,1 9 3 10\nПівденний 4,1 10 7 13\nМТБ Банк 4,1 11 9 20\nБанк Форвард 3,9 12 11 25\nПриватбанк 3,8 13 3 6\nУкрексімбанк 3,7 14 7 14\nБанк Альянс 3,7 15 6 18\nЛьвів 3,7 16 3 27\nПрокредитбанк 3,6 17 3 5\nТаскомбанк 3,6 18 5 19\nКредобанк 3,5 19 4 7\nПіреус Банк 3,5 20 2 15\nБанк Восток 3,5 21 3 21\nМегабанк 3,5 22 2 29\nБанк Кредит Дніпро 3,5 23 3 31\nІндустріалбанк 3,4 24 6 24\nІдея Банк 3,4 25 0 17\nУкргазбанк 3,3 26 17 11\nПравекс-банк 3,3 27 11 12\nБанк Інвестицій та Заощаджень 3,3 28 3 26\nГлобус 2,9 29 2 30\nАкордбанк 2,8 30 1 28\nСбербанк 2,7 31 3 23\nТе, що банки без особливих потрясінь проходять економічну кризу, зовсім не означає, що так само спокійно вони дочекаються і її завершення. «Ми поки не бачимо повної картини впливу «коронакризи» на баланси банків, особливо в частині частки недіючих кредитів, адже для точного розуміння ситуації з прострочками кредитів потрібен час. До того ж, тільки зараз прояснюватиметься, хто з позичальників зумів пережити кризу, а хто ні», — пояснив «Мінфіну» Роман Корнилюк.\nЧитайте також: Качай банк: банкіри почнуть обслуговувати клієнтів, яких жодного разу не зустрінуть особисто\nНа думку аналітика Фрідом Фінанс Україна Дениса Білого, портфель непрацюючих кредитів буде збільшуватись, внаслідок неможливості їх обслуговування бізнесом. Однак, наголошує аналітик, сформованих банками резервів має вистачити на час кризи. Піти ж з ринку можуть хіба несистемні банки, а великі установи все ж нинішній шторм переживуть.\n16 червня 2020, 9:19\n16 червня 2020, 10:55\nВ разгар кризиса когда все крупные банки приостановили выдачу валюты со счетов Мистобанк выдавал валюту даже без предзаказа. Так что теория сильно разнится с реалиями\nЗато в Аваль, лидирующий в рейтинге, надо было записываться за неделю, и потом ждать +30 мин. по дверью. При том что я премиум клиент.\nТак это не рейтинг банковости, а рейтинг устойчивости.\n16 червня 2020, 11:56\nСейчас вопрос другого характера: что произойдет, если по ОВГЗ платить перестанут?\n17 червня 2020, 23:01\nЭто дефолт страны плохо будет в целом, банкт- это будет частность.


Вісім складових успішного резюме — Other-Side.info\nГоловна Фінанси Кар'єра Вісім складових успішного резюме\nПравильно складене резюме, може стати першим кроком до успішної кар'єри, але навіть одна помилка може перекреслити шанс отримати не тільки Job offer, але навіть запрошення на співбесіду.\nЩоб привернути увагу рекрутера резюме не обов'язково має бути креативним або нестандартним, але обов'язково має слідувати негласним стандартам.\n1. Будьте стислі. Залежно від розміру компанії менеджер по найму персоналу переглядає від 50 до кількох сотень резюме на день. Довгі резюме частіше залишаються не прочитаними до кінця. Намагайтеся «вмістити» усю інформацію про себе не більше ніж на двох аркушах формату А4. Пам'ятайте, що ідеальний розмір резюме один аркуш формату А4.\n2. Використовуйте активні слова. Замініть опис ваших обов'язків на перелік дій. Наприклад, замість «Підготовка річних звітів» - пишіть «Здійснював складання річних звітів».\n3. Вказуйте на результати. Покажіть чим ви можете бути корисні для компанії. Крім переліку посад і покладених на вас завдань вкажіть наскільки ви були ефективні і яких результатів досягли. Наприклад, якщо ви скоротили матеріальні чи тимчасові витрати, залучили нових клієнтів або ваші дії і рекомендації допомогли збільшити продаж - не будьте занадто сором'язливими, обов'язково зверніть увагу на це в резюме.\n4. Встановлюйте цілі. Обов'язково вкажіть на яку посаду ви претендуєте. Багато претендентів здійснюють типову помилку приводячи в графі «Цілі» фразу «Прагну працювати в сучасній і швидкозростаючій компанії, на посаді, яка дозволить виявити себе». Подібна фраза, незважаючи на те, що нібито відображає мотивацію кандидата, часто характеризує його як людину, яка не знає чого хоче, крім того, ускладнює роботу рекрутера.\n5. Зробіть резюме зручнішим для читання, для цього використовуйте заголовки і підзаголовки. Не зменшуйте розмір шрифту та інтервали щоб вмістити текст на одну сторінку, використовуйте відступи.\n6. Пишіть те, що цікаво рекрутеру. Резюме повинно містити інформацію, яка релевантна посаді на яку ви претендуєте. Порівняйте резюме та опис вакансії: якщо є можливість використовувати слова і фрази з тексту оголошення про роботу - замініть ними, формулювання у вашому резюме.\n7. Пишіть без помилок. Перед відправкою, обов'язково перевірте резюме на наявність граматичних і синтаксичних помилок. Не покладайтеся виключно на автоматичну перевірку текстового редактора - віднімайте резюме самостійно.\n8. Не забудьте вказати контактну інформацію безпосередньо в резюме, навіть якщо ви вказали контакти в тілі листа.\nСподіваємося, перераховані рекомендації допоможуть вам поліпшити резюме. А щоб ваші старання не пропали даремно, через кілька днів після відправлення листа напишіть або передзвоніть рекрутеру, щоб дізнатися чи було ваше резюме прочитано і чи можете ви розраховувати на запрошення на інтерв'ю.\nЯк підготуватися і пройти співбесіду?\nШоу «Остання людина на Землі» подовжено на другий сезон\nУїлл Форте (Will Forte) не…\nКожен, хто мав щастя побувати…\nЯк зробити фітнес ще більш ефективним і схуднути\nГоловний закон схуднення простий: треба…\nЯк ще наш погляд впливає…\nРоль антикваріату у вашому будинку\nАнтикваріат у Вашому будинку -…\nДля ефективних занять знайдіть компетентного тренера\nБагато хто стверджує, що й…\nСаме по собі запрошення поїхати…\nТі, хто думають, що все…\nФітнес-вправи для новоспечених мам\nБудь-яка молода мама після народження…


До питання щодо рівня державного стимулювання споживчого попиту - портал новостей LB.ua\nГлавная — Блоги — Блог Богдана Данилишина — 17 мая 2021, 09:47\nПитання фіскального стимулювання споживчого попиту активно дискутується в національному експертному середовищі.\nВ останній час нав’язується думка, що надмірність державної участі в процесах споживання може спровокувати інфляційні сплески, які потребуватимуть відповідної реакції з боку монетарної політики. Однак, наскільки «надмірною» є державна участь в процесах приватного споживання України порівняно з іншими країнами? Статистичні дані доводять, що такої «надмірності» не спостерігається.\nДва основних канали державної підтримки споживчого попиту - це виплата заробітних плат найманим працівникам в бюджетній сфері та виплата соціальних трансфертів (пенсій і допомог).\nУкраїна суттєво відстає від більшості країн ЄС за рівнем державної підтримки споживчого попиту. В Україні за рахунок державних коштів фінансується близько 30% споживчих витрат населення, тоді як в країнах ЄС – близько 50%.\nВ 2020 р. в Україні державні виплати населенню становили 33% від їх споживчих витрат (в 2019 р. - 31% - історичний мінімум), тоді як в середньому у країнах ЄС-27 – цей показник склав 53% (в 2019 р. – 46%), в т.ч. в Данії - 67%, Франції - 62%, Чехії - 50%, Німеччині - 49%, Польщі - 45%, Греції - 43%, Угорщині - 42%, Латвії - 38%.\nЗа вкладом державних соціальних трансфертів у споживчі витрати населення Україна відстає від країн ЄС на 17 відс. пунктів., а за вкладом бюджетних заробітних плат – на 3 відсоткових пункти споживання (дані за 2020 рік).\nНизька державна підтримка споживчого попиту в Україні є однією з причин її відставання в економічному розвитку від інших країн світу, які застосовують значно вищі фіскальні стимули в цій сфері.\nПримітно, що до 2014 р. рівень державної підтримки споживчих процесів в Україні знаходився близько до середнього рівня країн ЄС і навіть вище багатьох країн – нових членів ЄС. Після воєнно-політичної та фінансово-економічної кризи 2014-2015 рр. в Україні проводилась політика масштабного скорочення державних видатків. Бюджетні видатки, які раніше припадали на споживчий попит, скорочувалися та перерозподілялися на цілі обслуговування боргу, реформування правоохоронних органів, зміцнення обороноздатності. Рестрикційні фіскальні шоки завдавали суттєвої шкоди реальній економіці. Не дивно, що наприкінці 2018-2019 рр. у результаті умов кардинальної фіскальної та монетарної жорсткості в Україні розпочалася рецесія економіки з стрімким падінням промислового виробництва.\n1. Фіскальна підтримка процесів приватного споживання в Україні не відповідає параметрам здорової ринкової економіки - різниця з країнами ЄС становить близько 15% обсягів приватного споживання на рік в середньому за останні 5 років. Під час поточної ковід-кризи зазначена різниця збільшилась до 20% обсягів споживання населення. Така ситуація зумовлює генерування суттєвих рестрикційних ефектів для економіки, що провокують її на хронічне відставання від світових лідерів.\n2. Нинішній рівень державного фінансування бюджетної та соціальної сфери не може розглядатися як такий, що здійснює надмірний тиск на процеси споживання та провокує інфляційні процеси. Зараз можна говорити лише про нормалізацію структурних пропорцій перерозподілу доходів економіки, зниження ступеня нерівності та відновлення природних соціальних стандартів.\n3. Потребує покращення ситуація з доступністю для держави внутрішнього ринку запозичень та можливостями позичкового фінансування поточних видатків. Майже 2-кратна різниця між ставками ОВДП та обліковою ставкою НБУ говорить про неефективність монетарної трансмісії на цьому ринку. Ставки за ОВДП значно перевищують як рівень інфляції, так і ставки кредитування суб’єктів підприємництва. Стрімке підвищення ключової ставки НБУ в умовах, коли 90% приросту інфляції згенероване немонетарними чинниками, не покращило ситуацію з ліквідністю на цьому ринку. Виштовхування держави на зовнішні ринки запозичень погіршує ризики зовнішньоекономічної вразливості. Між тим у світовій практиці центральних банків проводиться політика максимального сприяння реалізації фіскальних заходів: наприклад, ЄЦБ у 2020 році профінансував викуп 70% чистого випуску суверенних облігацій країн Єврозони.\n02 марта, 19:51\nПрезидентський проєкт не тільки вводить новий одноразовий податок на активи громадян, але й призводить до фактичної легалізації коштів, одержаних злочинним шляхом. 14 июня, 10:32\nПремьеры. Мировые и всеукраинские. Таким мне запомнится седьмой фестиваль Одесса классикс. 12 июня, 18:08\nПро проблему дипломування моряків, у зв’язку з чим кілька десятків тисяч моряків не можуть отримати доступ до праці і про перспективи виключення України з білого списку ІМО. 31 мая, 13:20\nЯк подолати невидимого вбивцю\nУкраїна досі не створила систему, що дозволяла б вчасно виявляти рак молочної залози. Чому так сталося? 21 мая, 10:44\nЗа наявності адекватно організованої роботи муніципального транспорту він не був би таким безнадійно збитковим. А якщо навіть і йшлося би про дотації, то не в таких обсягах як зараз… Вчера, 08:28\nКлючове завдання, яке потребує вирішення у сфері реєстрації актів цивільного стану, – це забезпечення рівної можливості для всіх громадян отримувати адміністративні послуги у цій сфері… 18 мая, 12:16\nМеханізм договорів керованого доступу використовують для доступу пацієнтів до інноваційних медичних препаратів. Це один зі способів придбати для важкохворих пацієнтів ліки. 07 июня, 19:24\nКорисні поради для дівчат і тих батьків, котрі хочуть, щоб їхні діти почувалися в безпеці. 17 мая, 13:06\nЧи треба хайпувати, коли до особи застосували не тримання під вартою, а заставу. Вчера, 11:27\nЧому конфліктують вартість та якість нашого дорожнього будівництва. 08 июня, 11:37\nДва важных уточнения относительно предоставления жилищных субсидий. 28 мая, 09:36\nПроблеми з підручниками й справді існують: горезвісне посилання на відео для дорослих, помилки у формулах чи приклади лікування содою 25 мая, 12:47\nПроект закону фактично нівелює саме поняття прожиткового мінімуму та повністю змінює методологію його визначення. 04 июня, 10:39\nДмитро Сенниченко: “Приватизація Львівської колонії принесла у 1,5 раза більше грошей, ніж всі надходження від приватизації»


Monday, 23 October 2017 г.\nАвтор: Род Велич.\nВуха роздирав нестерпний дзвін. Наче якась зла сила калатала у стару каструлю. Це вам не легеньке «біп-біп» з мобільника. Василько продер очі – точно! Мати завела того страхітливого механічного будильника й лишила на старій шафі з дідусевими книжками. Одразу й не дотягнешся. От халепа!\nПоступово дзвін ущух, але сон вже розірвано на шматки. Позіхнувши, Василько поплентався до кухні й поставив чайник.\nМати вже на роботі. Відтоді, як вони переїхали до цього містечка, вона багато працювала. Раніше їх сім’я мешкала у великому місті, доки василькові батьки не розлучилися. І тоді мати вирішила повернутися сюди. Тут хоча б є дідусева квартира.\nКоли дід був ще живий, а Василько зовсім маленький, вони частенько навідувався сюди влітку. Дід розказував онуку байки з геологічних експедицій, давав потримати старого бінокля та читав уривки з улюблених книг. Одна з них особливо запала Василькові до душі. Там мандрівники спустилися у провалля й віднайшли, що всередині Земля порожня і заселена динозаврами, а замість сонця над головою висить розпечене земне ядро. Василько розглядав картинки з птеродактилями та бронтозаврами серед пальм. А ні, то деревовидна папороть. Як же та книжка звалася? Чи то «Уранія», чи то «Плутонія»? Треба пошукати в шафі.\nАле час вже збиратися до школи. Їсти спросоння не хотілося, тому Василько, витяг з холодильника тормозок з бутербродами, що приготувала мати, і вийшов з квартири.\nПід ногами рипіли дерев’яні сходи. Так незвично, коли в будинку немає ліфта. Але у цій триповерховій будівлі, що пам’ятала ще Сталіна і пахла пліснявою, то не найстрашніше.\nНа місто спускався жовтень. Вітер ганяв пожовкле листя у старому парку з цементним солдатом. Повз давно зачинений кінотеатр йшла дорога на гірничий комбінат. З-за дерев виглядали копри старої шахти. Кажуть, там була уранова копальня, але Василько не поспішав це перевіряти. Що тут цікавого? Він все одно не збирався довго тут затримуватись.\nПісля життя у мегаполісі, де все вирувало, Василько зненавидів це тихе містечко вже на другий місяць. Друзів тут не було, звичних розваг – теж. Тому він заприсягся: тільки-но закінчить останній клас, одразу ж поїде звідси. Неважливо куди – вчитися, працювати, аби подалі. Але треба ще якось добути випускний рік.\nНу ось і школа. Завернувши за ріг, Василько зіштовхнувся з однокласницею. Лерка Фортель смалила цигарку прямо біля входу. Вона вважалася місцевою розбишакою й плювати хотіла на шкільну форму й дисципліну.\n– Лерка, здоров! – оговтавшись, вимовив Василь, але не втримався і процитував напис на пачці. – Паління вбиває.\nВона кинула на нього вбивчий погляд з-під чорнявого чубчика і процідила:\n– Йди-йди, а то класна тобі за запізнення сраку натовче!\nОт заноза! Сама вона, очевидячки, на урок не поспішала. Добре Лерці! Батько в неї працює якоюсь шишкою у місцевій мусарні, тому вона і не боїться класну. Це, скоріше, та її боїться, ось Лерка і витворяє, що захоче. Якби не її хлопчачі манери, Василько міг би назвати цю дівчину гарною. Але навряд чи наважився б їй про це сказати, бо знав, що, розлютившись, Лерка може запросто вперіщити по пиці.\nУ класі вже гомоніли дівчата. Василько ненавидів це місто ще й за те, що вся молодь тікала звідси. Тому дітей у школі було небагато, а у їхньому одинадцятому класі – всього п’ятеро, серед яких Василь був єдиним хлопцем.\n– Доброго ранку, – тихенько привітався він і шаснув до своєї парти.\nВін знав дівчат лише з вересня і досі почувався ніяково в їх компанії.\n– А ось і наш принц-відлюдник! – засміялась Свєтка Дивограй, жвава білявка і класна староста.\nМарина Томич миловидо посміхнулася їй у відповідь, і зауважила:\n– Ой, що це в тебе?\nВона тицьнула у брудну пляму на руці Свєтки. Руденька Марина завжди гарно вдягалася і дуже пильнувала за чистотою.\n– Гм, мабуть мастило. Це я таткові у автомайстерні допомагала, – Свєтка метнулася до дошки й витерла руку об ганчірку.\nЛіза Асмус, як завжди, сиділа з книжкою і в дівочі теревені не лізла. Тільки інколи мовчки кидала на всіх уважні погляди крізь великі окуляри. Навіть після місяця навчання у одному класі вона так і лишалася для Василя таємницею за сімома печатками.\nЗадзеленчав дзвоник, також схожий на старий будильник. Вся техніка у школі була ще радянська, тому й дзвоники звучали тут пронизливо, як вирок долі. Починався ще один нудний шкільний день.\nУ дверях з’явилася Євгенія Данилівна, класна керівниця й директор школи.\n– Добридень, діти! – сухо привіталась вона. – Всі вже на місці?\nВ цей момент до класу заскочила Лерка і, не питаючись, прожогом кинулась до задньої парти. За нею шлейфом потягнувся тютюновий дух.\nКласна скривилась, помахавши рукою біля носа, але нічого не сказала.\n– А коли почнуть топити? – жалібно занила Марина, кутаючись у модну куртку.\n– Як тільки Семен Антонович доведе до ладу бойлер. До речі, – класна звернулась до хлопця. – Василь! Спустись у підвал, бо він просив по допомогу.\n– А можна я? – загорілась Свєтка.\n– Ні, – відрізала Євгенія Данилівна. – Там чоловічі руки потрібні.\nВасиль пожвавішав. Це точно цікавіше, ніж куняти на уроці історії.\nВін поволі спустився сходами у напівтемний підвал. Тут було тихо й сиро, по стінах повзло мереживо іржавих труб. Це скидалося на початок якогось корейського фільму жахів, де школярів потім зжирали привиди чи щось таке. Але замість привида у темряві бовванів старезний бойлер, поряд з яким борсався трудовик і шкільний сантехнік, Семен Антонович. Всі, крім директриси, звертались до нього дядько Семен, хоча скоріше його можна було назвати вже дідом. Особливо після вихідних, коли той землисто-синім кольором обличчя нагадував живого мерця.\n– Ось так потримай! – прохрипів дядько Семен і вручив Василькові хвіст розвідного ключа, що стискав старий кран. – Коли скажу, крутанеш проти годинникової.\nТрудовик вийшов, і Василько лишився сам на сам з іржавим агрегатом. У трубах дзюрчала вода. Бойлер ледь помітно тремтів і чмихав, мов старий кінь.\n– Давай! – донеслося десь із глибини підвалу.\nГуготіння у трубах стало помітніше. І Василько на хвильку розгубився. Проти годинникової стрілки – це куди? Наліво? Направо? Та зрештою різко крутанув кран.\nБойлер здригнувся. Шипіння пари стало гучніше, потім перейшло у свист. А потім...\nБабах! Гаряча хвиля відкинула хлопця до стіни, і на очі опустилася мряка.\nСвідомість потроху поверталася. Василько відкрив очі й обмацав себе. Голова на місці, наче нічого не зламано. Мабуть пронесло.\nВін обвів поглядом напівтемне приміщення. Іржавий агрегат сичав парою. Схоже там таки щось зламалося. Труби понад стінами ритмічно вібрували. Тільки зараз Василько помітив, що стіни у підвалі були металеві, неначе трюм якогось старезного корабля. Чомусь він одразу не звернув на це уваги. Навіщо школі підвал такої дивної конструкції? Треба буде спитати у Семена Антоновича. До речі де він? Може його теж зачепило вибухом?\nВасиль вже збирався рушити на пошуки, аж тут помітив, що шлях йому заступає суцільна металева стіна з заклепками. Посеред неї стирчали наглухо зачинені двері. Металеві, з круглою закруткою, як на підводному човні. Такого у шкільному підвалі точно не було!\nНа Василька напав переляк. Де це він? Як він опинився у цьому глухому залізному казематі?! Він відчув, як металева долівка тремтить, наче під нею працюють якісь потужні агрегати.\nВхопившись за металеве колесо, Василько відчинив їх ширше так обережно визирнув назовні. Удалечінь ішов напівтемний коридор. Залізні стіни, іржаві труби вздовж. Це аж ніяк не школа! Василькові раптом захотілося зачинитися тут і не вилазити. Хто знає, що там може бродити темними коридорами? В голову йому знов полізли фільми жахів. Але виходу немає, треба якось вибратися.\nУ трубах шипіла пара, стіни монотонно гули. У якийсь момент, стіни здригнулися, й Василько почув щось схоже на вибух. Потім ще і ще раз. Що за чортівня?\nНе в змозі опанувати страх, Василько побіг коридором. Але раптом за рогом згуляв навлобки з кимось. Хтось біг йому назустріч, і після зіткнення вони відлетіли у різні боки.\nВасилько потер забитого лоба і вже приготувався побачити якогось монстра, але розгледів, що перед ним дівчина. Довге біляве волосся й знайоме обличчя.\n– Свєтка? – не вірячи, прошепотів він.\n– Гей, тебе що, контузило? Я Сальвія! – дівчина вирячилася на нього. – З тобою все гаразд? У нас пробоїна у правому борту!\nСальвія? Тепер вже Василько вилупився на неї. Тільки зараз він помітив, що Свєтка вдягнена якось дивно. Замість шкільної форми її фігуру стягував грубий комбінезон, який зазвичай носять механіки. Точно, вона ж батьку на СТО допомагає! Але не думав, що у них такий чудернацький одяг. Голову дівчини прикривав шкіряний кашкет з окулярами. Прямо, як у пілотів Першої світової, що їх Василько бачив у дідових книжках.\n– Там щось вибухнуло. Такий іржавий агрегат... – промимрив він, вказуючи у той бік коридору, звідки прийшов.\nДівчина скочила на «ноги» і обтрусилась.\n– От дідько! Регулятор тиску накрився! – вона підхопила з долу величезний гайковий ключ і намірилася бігти далі. – Я на корму! Якщо терміново не полагоджу, нас знесе!\n– Зачекай! А я? – розгублено запитав Василько.\n– Ти там нічим не допоможеш! – нахмурилась дівчина. – Йди на місток, тебе капітан шукає!\n– На місток? А це куди?\nСвєтка, чи як там її, подивилася на нього як на ідіота.\n– Прямо й наверх! – відмахнулася вона, стрімко віддаляючись.\nВасилько знов лишився сам. Капітан? То це справді якийсь корабель?\nВін пробирався трюмом все далі. Якщо це корабель, то мабуть здоровецький. І схоже, що зараз він був посеред бою. Палуба двигтіла, вибухи чулися все частіше.\nДійшовши розгалуження, Василько з сумнівом поглянув на драбину, що вела нагору. Може, до містка – це сюди? І він подряпався наверх, чіпляючись за слизькі металеві скоби.\nСтрілянина згори доносилися чимдалі гучніше. Від неї вже закладало вуха. Нарешті Василько подолав останні сходини і виткнувся з люка назовні.\nВсе навкруги заливало жовтаво-багряне, неначе під час заходу, світло, але після темного трюму воно все одно сліпило. Швидко Василько второпав: це щось типу гарматної башти. Долівка м’яко оберталася під ногами, довгоноса гармата гаршкала, раз-у-раз випльовуючи у небо жмут полум’я. Біля гармати сиділа чорнява дівчина і стрімголов крутила рукоятки.\nЯкщо кумедний комбінезон нібито-Свєтки ще мав якесь логічне пояснення, то одяг цієї дівчини взагалі ні в які ворота не ліз. На ній був яскраво червоний мундир з еполетами, пружні стегна обтягували лосини як у гусарів. Ківер зліз на потилицю, так рішучо дівчина припадала до гарматного прицілу.\nВона обернулася і щось прокричала Василькові, але він не чув – від гуркоту вуха мов напхали ватою. Зате він впізнав обличчя. Лерка? Вона дійсно була страшенна схожа на його однокласницю!\nВасиль зробив до неї крок і враз закляк, втупившись у небо. З відкритої башти було видно все все навкруги. Моря не було! Велетенський корабель, що з там же успіхом міг зватися й дирижаблем, ширяв між жовтавими хмарами. А просто над головою висіло величезне червонясте сонце.\nАле корабель був у небі не сам. З кількох боків до нього наближалися велетенські, ні не птахи, птеродактилі! Вони граціозно розверталися, уникаючи пострілів з гармати, а потім знову намагались підлетіти ближче до корабля. Двійко пройшло просто над баштою, і онімілий Василько розгледів дивних істот, що сиділи верхи на птеродактилях, та щось схоже на торпеди під крилами. Це якась маячня! Я мабуть сплю, гарячково вертілося у нього в голові.\nЛясь! Раптовий біль у щоці вивів його з шоку. Це схожа на Лерку дівчина дала йому ляпаса, аби привести до тями.\n– Обойма! – нарешті зміг розібрати хлопець крізь гуркіт.\nВона тицьнула у бік ніши, звідки стирчала рамка зі снарядами. Василько оглянувся: автоматична гармата здригалася знову ї знову, проковтуючи снаряди з такої ж обойми. Снарядів там ставало дедалі менше.\nУ цей момент один з птеродактилів зайшов з лівого борту і випустив торпеду. Срібляста сигара промайнула у повітрі, лишаючи білий слід,і зникла за бортом. Знизу долетів гуркіт, і корабель здригнувся.\n– Мерщій! – заволала дівчина, і Василько побіг по набої.\nКоли останній снаряд зник у череві гармати, хлопець, ледь не надірвавшись, дотяг нову обойму і вставив на місце.\nСтрілянина одразу ж поновилася. Один з снарядів влучив у крилатого ящера, що якраз заходив для нової атаки, і той, склавши крила, майнув кудись донизу. Інші почали розвертатися й летіти геть.\n– Хух! Я вже думала нам гаплик, – перевела подих дівчина, і посміхнулась, поправляючи ківер на голові. – Нічого, тепер знатимуть, як стріляє Валеріана Форте з Ордену Головорізів!\nВалеріана? Василько ще раз пильно придивився до копії своєї однокласниці. Крім химерного мундира в ній не було нічогісінько незвичайного. Лише зовнішність один в один як у Лерки. Та й вдача така ж хуліганська.\n– Ну, чого витріщився? – насупилась вона. – Йди до капітана, бо горе буде!\nВона кивнула у бік носа корабля, і Василько збагнув, що чимало ще не дійшов до мети.\n– А що це за створіння в них на спинах? – наважився спитати він.\n– Тю, то ж варпи! – здивувалась Валеріана. – Ти що їх ніколи не бачив?\n– Вживу – ні, – пробурмотів Василько, боючись видати, що він тут взагалі все бачить вперше, і поліз назад у люк.\nПісля побаченого нагорі, доводилося визнати: він потрапив у абсолютно інший світ. Птеродактилі, летючі кораблі, чуже сонце над головою. Все було занадто реальне для сну. Воно рухалося, гуркотіло і навіть било по пиці. Василько потер щоку, яка ще горіла після ляпаса. Може хоч у капітана знайдуться якісь відповіді – де він, як і навіщо сюди потрапив?\nКоридор пішов вгору, і Василькові відкрилися більш гостинна частина корабля. Яскраві світильники, лакована деревина на стінах, та й двері по боках нагадували вже нормальне житло, а не підводний човен. Закінчувався коридор розсувними дверима з барельєфом ельфа чи русалки.\nДвері автоматично відчинилися, і Василько боязко зайшов усередину. Невже він зараз зустріне того грізного капітана, що його всі бояться?\nАле на містку нікого не було. Чудернацькі прилади грали на сонці начищеною міддю. Незчисленні стрілки смикалися в такт гуркоту двигунів. А посеред, навпроти широчезного вікна поволі обертався туди й сюди велетенський штурвал. Він рухався сам, але з певною закономірністю, мабуть ним керувало щось на кшталт автопілоту.\nДійшовши вікна, що більше скидалося на повернутий боком скляний купол, Василько закляк від подиву. Крізь мереживо товстих шибок було видно, як корабель то виринає з суцільного туману й перекочується між велетенськими, немов гірські кряжі, хмарами, то знов пірнає у туман.\n– Гарний краєвид, хлопче? – почувся ззаду владний голос.\nВасиль обернувся. На другому щаблі містка стояла темна фігура. Але ще більш його вразила велична карта світу в неї за спиною. Чудернацька, немовби вивернута навиворіт Земля з невідомими континентами й морями. Більшу частину тут займав суходіл, лише подекуди розмережений річками та озерами. Над картою майоріла стрічка з химерними ієрогліфами, але якимсь дивним чином вони склалися у васильковій голові в назву: Уранія.\nФігура почала спускатися сходами. З темряви випливали височезні ботфорти, темно-синій мундир з золотими галунами і нарешті, під гостроверхим, як у німецького кайзера, шоломом, жіноче обличчя. Василько здригнувся. Євгенія Данилівна? Ось кого він зовсім не чекав тут побачити.\n– Джекі Деніелс, – промовила капітанка діловим тоном. – Рада бачити вас на борту «Уранії».\nВона присіла у масивне шкіряне крісло, граціозно знявши мідний шолом.\n– Часу майже не лишилося. Тому одразу до діла, поки ми наодинці, – капітанка закинула ногу за ногу, і шпори на ботфортах холодно зблиснули. – Ви ж розумієте, що на кораблі тільки я знаю, що ви не той, за кого себе видаєте?\nВасилько присів. До цього моменту всі тут приймали його за належне. Невже хтось нарешті здогадався, що він прибулець з іншого світу? Вирішивши не відпиратися, Василько гепнувся у інше крісло й похнюпився.\n– Так, я звичайний школяр з Україні, – чесно зізнався він.\nКапітанка лише повела бровою.\n– Звісно, це дуже скромно з вашого боку, Ваша Високосте, – так само спокійно проказала вона. – За роки, проведені у вигнанні, ви дуже добре засвоїли цю легенду. Але скоро все має змінитися.\nВона спохмурніла, і в голосі задзвенів метал.\n– Скоро ми прибудемо до столиці. Вам доведеться відкрити свою реальну особистість перед всією Уранією, щоб повернути законне право очолити королівство. Не забувайте, зараз важкі часи, і від вашої місії залежить доля величезної кількості людей!\nВасилькові перехопило подих. Що ви кажете? Яке королівство?! Він навіть старостою класу відмовився бути, коли йому пропонували!\n– Плутон просто так не зупиниться! – капітанка стисла кулаки у білих рукавичках. – Схоже, йому вже теж щось відомо, бо це вже другий напад. Сьогодні ж переговоріть з Сенексом, він розкаже більше.\nТишу раптово розідрав дзвоник, страшенно схожий на шкільний. Двійниця Євгенії Данилівни рвучко підвелася й попрямувала до схожого на старовинний сервант приладу. Звук линув саме звідти, на панелі зблискував зеленавий вогник.\n– Зараз вам краще піти, Ваша Високосте. Я маю вийти на зв’язок з командуванням флоту, – коли Василько прямував до дверей, вона додала. – І ось іще. Прийнявши бразди правління, вам буде вже не до розваг. Тому дуже раджу знайти собі пару ще до конвокації. Від вибору клану, з яким ви породичаєтесь, залежатиме напрям розвитку всієї країни. На борту є спадкоємниці впливових орденів та гільдій, придивіться до дівчат за час мандрівки. І не гайте часу марно.\nІ капітанка зловісно посміхнулась.\nВ кают-компанії було затишно. Годину перед тим Василько витратив на пошуки власної каюти, чи радше, каюти того, за котрого тут всі його мали, та перевдягнувся. Чорний кадетський мундир із срібними еполетами сидів як влитий. А от з галіфе Василь ледь впрохався, добре що дід колись показував йому флотські штани, що застібалися так само – не спереду, а по боках. Високі лискучі чоботи дзенькали шпорами під столом.\nЙого вже не дивувало те, що стіл ломився від незвичної їжі. Щойно Василько доїв схожого на курча смаженого археоптерикса з молодими пагонами плавуна замість гарніру. І те, що його співрозмовниця, Морфіна Твіч, виявилася двійником однокласниці Марини, вже теж не дивувало. Вона так само без упину щось щебетала.\n– Чому ви не їсте трилобітів? – питалася вона у Василька, приязно посміхаючись. – Наша гільдія першою почала завозити їх з Гнилого моря. Вони там найкращі!\nВасилько пригадував, що мати Марини тримала невеликий магазинчик у їхньому містечку, тому нічого дивного, що її дійниця виявилась спадкоємницею місцевої Гільдії купців і всіляко підкреслювала свій достаток. Що трилобіти тут були делікатесом на кшталт устриць чи омарів, хлопець збагнув і без підказок.\nВін з заздрістю дивився, як Морфіна патрає вже третього трилобіта. Ії лялькові ручки вправно розрізали панцир якимсь чудернацьким прибором, якого Василько не бачив навіть у книжках. А тому боявся видати себе незграбними діями і чемно відмовлявся від екзотичних страв, сьорбаючи потроху хвощовий чай. На смак трава собі й трава.\n– То може амоніта під ґінкговим соусом? – вона вказала на велетенську спіральну мушлю, що височіла посеред столу у срібному блюді. З під неї тягнувся жмут довгих слизьких мацаків.\n– Ні, дякую, – Василька ледь не пересмикнуло.\nДвійниця Марини вдягалася мов парижанка вікторіанської доби. Її щедро розшите кремове плаття з корсетом спадало вниз багатоярусними оборками та мало глибоке декольте, в якому, за її округлої статури, було що показати. Марина й у реальному світі здавалася Василькові трохи приторною. Але тут він просто боявся задихнутися у цьому морі мережив, тасьми і рюшок.\n– Пробачте, ви б не сказали мені, як знайти Сенекса? – ніяковіючи, він вирішив змінити тему розмови.\n– Він має бути у бібліотеці, – купчиня після їжі сполоснула рученята в тазочку, що пахнув хвоєю. – Я сама тут частенько гублюсь, але вам з радістю покажу. Ходімо, це недалеко!\nВийшовши з кают-компанії, Морфіна ненароком взяла його під руку.\nЯкось вона занадто біля мене припадає, засумнівався Василько. Мати казала про таких: хоч до болячки приклади. Може не тільки капітан тут знає мою таємницю? І він боязко покосився на супутницю, що м’яко, але міцно вчепилась у його рукав.\n– Ну ось ми і пришли, – Морфіна зупинилася перед масивними різними дверима. – Вибачте, але далі я з вами не піду. Там може ще та мимра сидить, – додала вона вже тихіше. – Було дуже приємно провести з вами час! – і, мило посміхнувшись, попрямувала до кают.\nВасилько прочинив двері. Бібліотека виглядала саме так, як їх зображували у фільмах про старовину. Довжелезні ряди дерев’яних полиць сягали стелі й губилися в далечині. Замість глобуса в центрі тут височіла велетенська сфера, складена з бронзових кілець з ядром у центрі.\nБіля зеленої лампи сиділа й читала книгу, дівчина, вдягнена у довгу темну сукню, як інститутка з творів Кобилянської. Вона мовчки глянула на Василя крізь пенсне й продовжила читання. Його мов холодом обдало: дівчина була як дві краплі схожа на Лізу Асмус з його класу.\n– А ось і наш відлюдник, – проскрипів ззаду старечий голос.\nОбернувшись, Василько побачив старезного діда. Якби дядьку Семену додати років п’ятдесят і посадити на химерній інвалідний візок із складним годинниковим двигуном, схожість була б повна.\nВони говорили кілька годин. Мудрий Сенекс познайомив Василька зі своєю мовчазною ученицею, Лізергіною Ацидус, нащадком Ордену книжників. Ще він багато розповідав: про світ Уранії, про королівство, про останні здобутки тутешньої науки. Занадто багато, як для людини, що мала б жити у цьому світі. У хлопця закралася підозра, що старий здогадується не тільки таємницю принца-вигнанця, але й – про Василька-попаданця.\n– Не знаю, чому вас там вчили у монастирській школі, але наш світ не плаский і не стоїть на спинах трьох бронтозаврів. Ми живемо на внутрішній поверхні велетенської сфери, яка зветься Пангеєю, – він кивнув на бронзову сферу, що моделювала тутешню світобудову. – А в її центрі висить Уранус, що дає нам світло й тепло.\nІ він вказав пальцем над головою, туди, де Василько бачив величезне неправильне сонце. Ось воно що! Цей світ таки схожий на дідову книгу: порожня всередині Земля, яку освітлює розпечене ядро.\n– Скажіть, а хто такі варпи? – наважився запитати Василько, згадавши істот на птеродактилях.\n– Рептилоїди, – зітхнув старий. – За мільйони років від динозаврів утворилася розумна форма життя. Вони втратили хвости, порозумнішали.\nВін добув з полиці грубезний фоліант і розкрив на сторінці з малюнками зеленкуватих, схожих на орків, створінь.\n– Варпи тупі, але не всі. Їх цар Плутон перейняв людські науки і зараз будує флот дредноутів, що зможуть пронизувати земну твердь, – Сенекс нахмурив брови. – Вони й раніше завдавали королівству великої шкоди, але коли цей флот буде закінчено, велика небезпека чекає не лише на Уранію, але й на світ ззовні Пангеї. Якщо, звісно, той існує. Ходять чутки, що один дредноут вже збудовано.\nУ Василька похололо всередині. Невже ця чортівня може вилізти у його звичний світ? Але з зблиснула й надія: якщо хтось інший може вирватися звідси, то може й він віднайде шлях додому?\n– Ну, досить на сьогодні, – вже лагідніше сказав старий. – Відпочинь та перевари нові знання. На тебе попереду чекає важкий шлях. І від твоїх рішень залежатиме доля багатьох людей.\nЗбентежений почутим, Василько вийшов з бібліотеки.\n– Ну як лоб? Ґулі немає? – враз почулося ззаду. – Добре, що ти вказав, де аварія. Якби z вчасно не полагодила, ми б втратиkи керування.\nВасиль обернувся. Позаду стояла Свєтка, чи себто Сальвія, у новому вбранні. Засмальцьований комбінезон зник, тепер вона вдягала щось схоже на форму юнги. Біла сорочка з блакитним комірцем, коротенька спідничка та білий беретик. Василь не знав, чи бувають на повітряному флоті юнги, але чому б і ні? Виглядало це дуже мило.\nСальвія повела його на екскурсію кораблем.\n– Я геть усе про нього знаю! Його збудував мій тато, – хвалилася вона, показуючи Василькові різні відсіки. – Він один з найвідоміших майстрів у Гільдії механіків.\nЯкось непомітно вони опинилися у напівтемному залі з крилатими апаратами.\n– Це рятівні птахокрили. На випадок, як щось станеться, вони стоять заведені.\nВасилько здивувався: заведені? Мов механічний будильник? То їм і пальне не потрібне?\n– Я люблю тут бувати, – сказала Сальвія й натиснула непомітний важіль. – Потай відчиняю люк і милуюся краєвидом.\nБроньована стулка, що закривала відсік, поволі їхала догори. За нею відкривалося море жовтавих хмар, а під ними губилися у серпанку нескінченні ліси й гори.\n– Сідай! Це тільки першого разу страшно, – вона вмостилася на краєчку, звісивши за борт голі ноги.\nВасилько боязко сів поряд, і йому перехопило подих. Вітер куйовдив волосся, внизу неквапом пропливали зелені простори деревовидної папороті й велетенських хвощів. Подекуди між кронами визирали довжелезні шиї бронтозаврів, що жували листя. А поряд з кораблем, розчепіривши різнобарвне пір’я, летіли археоптерикси. Немов дельфіни біля рибальської шхуни, вони кружляли й гралися.\n– Ти залишишся у столиці? – сумно запитала Сальвія.\n– Не знаю, – зітхнув Василько.\nЩо тут відповісти? Він навіть гадки не мав, як потрапив до цього світу і скільки ще тут пробуде.\n– Було б гарно побачитися знову, коли я прилітатиму? – сказала вона.\n– Так... – відповів він несподівано для себе, і схаменувся. – Ой, у тебе мастило на обличчі!\n– Де? – вона схопилася за щоку, але не вгадала.\n– Ось тут, – він провів рукою по її щоці, стираючи пляму.\nВона зашарілася, але не відвела очі. Цікаво, чи зміг би він наважитись на те ж саме із Свєткою зі свого класу? Її обличчя було зовсім поряд. Відчуваючи калатання серця, Василь бачив, як повільно її губи наближаються все ближче, і замружив очі.\nОдна з пернатих тварин таки залетіла у відчинений люк, змусивши їх відсахнутися один від одного. Василь знітився, дівчина також.\n– Мені час вже йти, – сказала вона, відводячи очі. – Скоро на вахту.\nВона натиснула важіль, зачиняючи рятувальний відсік. А потім враз підскочила до Василя і поцілувала у щоку.\n– Хай це буде нашою невеличкою таємницею, – посміхнулась вона і побігла геть.\nІнколи тут буває гарно, подумав Василь, проводячи її поглядом. Особливо, коли вона поряд. Вперше, цей чудернацький світ перестав здаватися йому маячнею, що неодмінно має розвіятись.\nВін поплентався до каюти, але наштовхнувся на Лізергіну, що тягла величезний стос книжок.\n– Давай-но допоможу! – визвався він, і книжниця мовчки вручила йому половину.\nДорогою Василько кілька разів намагався до неї заговорити, але вона мов би й не чула.\nНарешті зневірившись розворушити дівчину, він зайшов з козирів.\n– Кажуть, принц повертається до столиці, ти не чула? – запитав він, нібито не маючи до того відношення.\n– Не заздрю я йому, – вимовила Лізергіна, мов сама до себе.\n– Чому? – підскочив Василько.\nДівчина уважно подивилася на нього з-під окулярів.\n– Навряд чи він проживе довго. Як не варпи, то свої його доконають.\nВона вихопила в онімілого Василька решту книжок і зникла за дверима каюти.\nЩо ж робити? Василько заметався коридором. Звісно, ці ігри у принца тішили його самолюбство. Але ж рептилоїди, кланові інтриги і тягар відповідальності за долю інших людей! Все це видавалось йому страшним і гнітючим. І це ж тільки початок!\nТишу розірвав дзвінок. Схоже, на кораблі оголосили тривогу. Коридором промайнула Валерія, що поспішала до гармати. Знову напад варпів? Василько запанікував і кинувся до рятівного відсіку.\n«Яка там високість? Яка місія? Яке весілля?! Полиште мене у спокої!» – думав він, біжучи трюмом. – «Я й на поверхні, ні про яке весілля не думав, і взагалі хотів втекти з містечка. Звісно, Свєтка мені подобається... І Лерка іноді, коли не б’ється... Але ж не настільки, щоб назавжди лишатися у тій дірі! А тим більш у цьому підземному пеклі!»\nНамацавши важіль, хлопець відчинив люк і заскочив в один з птахокрилів.\n– Рятуйте королівство якось без мене! – видихнув він і вдавив єдину педаль.\nНемов камінь з пращі, крилата машина вилетіла з люка і поринула у хмарну глибочінь.\n«Дредноут!» – метикував Василько, трохи оговтавшись. – «Якщо вони пробиваються на поверхню, має лишитися дірка, куди і я зможу потрапити».\nМашина тріпотіла крилами, дзижчав заводний механізм, а схожий на астролябію прилад вказував курс у серце царства варпів.\nСкоро вдалині забовваніло щось подібне на металеву гору. Страхітлива громадина гризла землю, забурюючись у глибину. Але не встиг Василько зробити над нею коло, як у дредноуті відкрилися люки, і звідти випурхнула ціла ескадрилья варпів на птеродактилях.\nТікаючи від погоні, хлопець гнав залізного птаха все вище, з жахом слідкуючи, як повзе до нуля індикатор заводу пружини.\nУ якийсь момент тріпотіння крил стихло, і Василько відчув дивну легкість. Він падає? Але ні, земля все віддалятися.\nХлопець підняв голову і вжахнувся. Залетівши надто високо, він дійсно падав, але не на землю, а на розпечене ядро. Багряна куля ставали дедалі більшою і пекучішою. Аж поки все не потонуло в сліпучому жовтавому світлі.\n– Ну що, живий? – прохрипів знайомий голос.\nВасилько розтулив повіки. Знов шкільний підвал? Навколо шкутильгав дядько Семен.\n– Бойлеру гаплик! – бідкався він. – Треба терміново у роно дзвонити, бо зима близько.\nВасилько сів і потрусив головою. То це все йому привиділося після удару об стіну? Хух! Він з полегшенням видихнув. Ніяких динозаврів і рептилоїдів.\n– Тільки не кажи нікому, що сталося, – трудовик поплескав його по плечу. – А сьогодні можеш йти додому. Скажеш, я тебе звільнив.\nХлопець кивнув і пошкандибав до класу за речами.\nУ класі нікого не було. Дивно. Коридори школи теж незвично пусті.\nВін вже виходив зі школі, як на нього налетіла Свєтка. Справжня Свєтка.\n– Василь! Ти де був? – заторохтіла вона. – Всіх відпустили. Там щось вибухнуло на шахті! Біжимо, подивимось!\nВасилько зачудовано вдивлявся в її обличчя. Навіть без берета юнги вона здавалася йому невимовно милою.\n– Що таке? – здивувалась Свєтка. – У мене знов мастило на обличчі?\nВони мерщій подряпалися на терикон. На комбінаті щось диміло. Свєтка лізла першою, і Василько милувався, як вітер грається її коротенькою спідничкою.\nДим над комбінатом вже сягнув сонця. На місто наповзав морок. Замість копра шахти із землі тепер стирчало щось велетенське й металеве.\nВасилько придивився і побачив, як у громадині відкриваються люки.\n– Не може бути! – вихопилося у нього.\nАле помилитися було неможливо: в підземного дредноута зграями вилітали птеродактилі.\nWork on MaxSite CMS | Generation time: 0.1585 | SQL: 8 | Memory usage: 4.59MB | Login


«Кайдани», які не впускають до неба - Нова Зоря\nГоловна Блоги «Кайдани», які не впускають до неба\nСказав Господь: «Коли ви прощатимете людям їхні провини, і Отець ваш небесний простить вам. А коли ви не будете прощати людям, і Отець ваш небесний не простить вам провин ваших. Коли постите, не будьте сумні, як лицеміри: бо вони виснажують своє лице, щоб було видно людям, що вони постять. Істинно кажу вам: вони вже мають свою нагороду. Ти ж, коли постиш, намасти свою голову й умий своє лице, щоб не показати людям, що ти постиш, але Отцеві твоєму, що в тайні; і Отець твій, що бачить у тайні, воздасть тобі. Не збирайте собі скарбів на землі, де міль і хробаки нищать і де злодії підкопують і крадуть. Збирайте собі скарби на небі, де ні міль, ні хробаки не точать і де злодії не проломлюють стін і не крадуть. Бо де твій скарб, там і твоє серце буде».\nВсі попередні неділі, які готували нас до Великого Посту, Господь Своїм Словом про Божу любов та безмежне Своє милосердя розм’якшував наші серця, роблячи їх здатними дивитися на всіх і на все навкруги так, як це бачить Він – з перспективи Вічності, очами, повними любові та милосердя.\nВеликий Піст, як зрештою й усе життя віруючої людини, будується на «спасительній тріаді» – молитві, пості та ділах милосердя. Однак існує один дуже великий ризик – почати постити, посилити наші молитви та помножити наші добрі діла, але робити усе це без духовних плодів та без переконливого свідчення віри. І це все неодмінно трапиться, якщо на шляху, який веде до Бога, буде така духовна перешкода як «непрощення».\nВсі наші зусилля, відречення та виснажливі практики в часі посту без прощення можуть перетворитись на сміхотворне задобрювання Бога, Який чітко сказав: «Коли, отже, приносиш на жертовник дар твій і там згадаєш, що твій брат має щось на тебе, зостав там перед жертовником твій дар; піди, помирись перше з твоїм братом і тоді прийдеш і принесеш дар твій» (Мт. 5, 23-24). Без взаємного прощення всі наші мольби і прохання до Бога нічого не вартують. Якщо не прислухаємось до слів Ісуса на неділю всепрощення: «Коли ви прощатимете людям їхні провини, і Отець ваш небесний простить вам. А коли ви не будете прощати людям, і Отець ваш небесний не простить вам провин ваших» (Мт.6, 14-15), тоді стояння в багатогодинній черзі до сповідальниці буде не лише втратою часу, але й святотатством. Кожен, хто не має твердого наміру простити усіх своїх кривдників чи тих, кого сам покривдив, не може претендувати на те, що Господь вислуховуватиме усі молитви та прийматиме наші жертви.\nПрощення є початком правдивої молитви, надає значення посту та допомагає чинити діла милосердя справді тим, хто цього потребує.\nЧас Великого Посту – це час, коли віруючі люди інтенсивно роздумують над стражданнями та хресною смертю Ісуса на хресті, щоби віднайти зміст у житті, відсвіжити свою віру в Бога та повернути своєму серцю здатність любити так, як вчить Господь: «Любіть ворогів ваших і моліться за тих, що гонять вас» (Мт. 5, 44). Слова Спасителя, сказані на хресті: «Отче, відпусти їм, не знають бо, що роблять» (Лк. 23, 34) не дають нам підстав затримати прощення усім нашим кривдникам.\nДля того, щоби час посту провести з духовною користю, слід просити в Бога, щоби дарував нам ласку покаяння та навернення і щоби в наших серцях дав нам розуміння Свого Слова, яке чітко каже: «З того усі спізнають, що мої ви учні, коли любов взаємну будете мати» (Ів. 13, 35).\nЯкщо, наближаючись до початку Великого Посту, в неділю Всепрощення пригадаємо, що завинили комусь прощення, але переживаємо, що через карантинні обмеження не можемо подивитись їм в очі та обійняти їх, просімо, щоби Господь Духом Своїм Святим обійняв їх та зробив їх серця здатними почути, коли через телефон чи сучасні засоби комунікації ми їм скажемо: «Нехай Господь простить і я прощаю».


Частина 7. Чи готовий Вова зрозуміти Іру, щоб продовжити відносини? «Половинки». Випуск 5 | Половинки\nVideo: Частина 7. Чи готовий Вова зрозуміти Іру, щоб продовжити відносини? «Половинки». Випуск 5\nПоловинки / Сезон 1 / Випуск 5 / Частина 7. Чи готовий Вова зрозуміти Іру, щоб продовжити відносини? «Половинки». Випуск 5\nЧастина 7. Чи готовий Вова зрозуміти Іру, щоб продовжити відносини? «Половинки». Випуск 5\n«Половинки». Частина 7. Випуск 5. Чи готовий Вова зрозуміти Іру, щоб продовжити відносини?\nІра і Володя знайшли спільні інтереси. Їхні стосунки можуть бути справді чудовими. Однак у Іри досі залишається невирішеним питання довіри. Тому вона постане перед дуже серйозним рішенням у своєму житті. Рішенням, яке вплине не тільки на її долю, але і долю молодої людини.


Крах серіалу «Ходячі мерці» - Pingvin.Pro\nКрах серіалу «Ходячі мерці»\nГоловна » Кіно / Новини Кіно » Крах серіалу «Ходячі мерці»\nСеріал «Ходячі мерці» (інша інтерпретація назви — «І мертві підуть») стартував досить гучно, втім тоді це був лише експеримент із кількома серіями в сезоні. Але серіал став настільки успішним, що одразу виріс у величезне шоу, котре, як стало зрозуміло, матиме продовження на екранах ще багато років. Але в останні роки проект переживає не найкращі часи.\nРейтинг останнього восьмого сезону за першу половину серій впав до показників другого. До цього моменту ніхто з творців телесеріалу не брав на себе відповідальність пояснити такий результат. Першим висунув припущення продюсер телесеріалу Девід Алперт. У своєму інтерв’ю виданню Variety він заявив:\n«Не думаю, що бренд «Ходячих мерців» втратив свою важливість загалом. Мені здається, що тут ми спостерігаємо іншу ситуацію: у глядачів виникає все менше потреби терміново збиратися біля екранів, щоб ознайомитися з тим чи іншим продуктом у певний час».\nТобто він наголошує, що основна причина не в якості історії зомбі-апокаліпсису! Вона така ж висока, як і на початку. Телеглядачі віддають перевагу перегляду серіалу після його прем’єри на ТБ. Можливо, він має рацію. Оскільки за останніми даними порталу TorrentFreak «Ходячі мерці» посіли друге місце серед «піратських» серіалів.\nБудемо спостерігати за рейтингом після прем’єри другої половини 8 сезону, яка відбудеться 25 лютого 2018 року.\nРейтинг (132) Серіали (329) Ходячі мерці (15)