Медичний «Оскар»–2019: країна дізналась імена найкращих медиків | Медичний часопис\nРезюме. Як повідомляло наше видання, в день Святого Пантелеймона у Києві зібрались лікарі аби поспілкуватися між собою, а головне — почути та привітати найкращих у своїй професії з відзнакою за професіоналізм та милосердя «Орден Святого Пантелеймона»\n9 серпня 2019 р. вже третій рік поспіль за традицією відбулася церемонія нагородження кращих медиків України відзнакою за професіоналізм та милосердя «Орден Святого Пантелеймона». У День Святого великомученика і цілителя Пантелеймона в Національній філармонії України зібралися 600 медичних працівників з усіх регіонів, а також були присутні зарубіжні гості.\nУ кожній номінації було обрано по 4 кандидати на відзнаку «Орден Святого Пантелеймона» та по 4 претенденти у трьох номінаціях на вручення нагороди «Медаль Святого Пантелеймона». Але в цей раз, як і в минулому році, організатори знову внесли зміни у Положення відзнаки.\nУ 2019 р. Поважна рада поповнилася чотирма особами: український політик і дипломат, віце-прем’єр-міністр України (2012–2014) Костянтин Грищенко; професор, академік Національної академії медичних наук України Сергій Комісаренко; заслужений журналіст України, беззмінний прес-секретар Українського союзу промисловців і підприємців Марина Кінах, доктор медичних наук, професор Лідія Калюжна.\nЦеремонія нагородження розпочалась зі вступного слова голови Поважної ради, міністра охорони здоров’я України (2007–2010), голови правління Громадської організації «Українська ліга розвитку паліативної та хоспісної допомоги», доктора медичних наук, заслуженого лікаря України Василя Князевича. Він відзначив, що медичний «Оскар» — найвища моральна та духовна нагорода для медиків, а ця відзнака має престиж, який зростає з кожним днем. Пригадав, як та з ким започатковував цю нагороду: за його словами, ідея виникла після відвідування з президентом Афону — Монастиря Святого Пантелеймона, та в 2008 р. відзнака була погоджена із Блаженнішим Митрополитом Володимиром. В. Князевич у своєму виступі висловив подяку та привітав всіх тих, хто брав участь у створенні медичного «Оскара» та на сьогодні допомагає втілювати цей проект. Наприкінці звернувся до номінантів із настановою: «Тримайтеся! Вам буде цікаво, страшно, але приємно. Ви всі переможці!» і попросив глядачів привітати переможців минулих років.\nНомінація «Найкращий лікар»\nПрофесіоналізм, милосердя, здатність на незвичайні вчинки у служінні пацієнту — ті критерії, згідно з якими Поважна рада таємним голосуванням визначила переможця. У цій категорії були представлені такі кандидати:\n1. Під його керівництвом написано 40 кандидатських та докторських дисертацій, а сам він опублікував понад 300 наукових робіт, але жодного разу не був на лікарняному. Проте професору кафедри внутрішньої медицини № 1 Української медичної стоматологічної академії Максиму Дудченко за 2 тиж виповниться 100 років. Протягом викладацьких років крізь нього пройшло 12 випусків, він вчив близько 15 тис. студентів. Пригадує, що як викладач був дуже суворим: на екзамені серед 300 студентів близько 60 отримували двійки. 45% викладання в академії здійснюється англійською мовою, тому, щоб не відставати від шаленого розвитку медицини, професору доводиться й самому постійно вчитися — ходити на курси англійської мови. Відзначає, що секрет довголіття полягає в генетиці, правильному харчуванні та постійній розумовій діяльності.\n2. В одному з інтерв’ю завідувач ортопедо-травматичного відділення Дніпропетровської обласної клінічної лікарні імені І.І. Мечникова Іван Жердєв сказав: «Коли йде війна, цивільних медиків не буває». Лікарню, в якій він працює, знає вся країна: у 2014 р. вона стала одним із форпостів військової медицини. Через операційне відділення, яким він керує, пройшло понад 3 тис. поранених. І. Жердєв пригадує, що, коли у відділенні було близько 300 хворих, на руці пацієнтів маркером писали номер без прізвища, щоб не переплутати їх. Згідно зі статистикою частка ампутацій при пораненнях у цій лікарні значно менша, ніж в інших. Імен хлопців, яких врятував, не пам’ятає, але кожного з них вважає рідною людиною.\n3. Борис Лемішко — професор кафедри терапії № 1 та медичної діагностики Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького, очолює Міську клінічну поліклініку № 5 м. Львова. Ним виконано 10 тис. оперативних втручань різної складності. Пригадує, що колись панічно боявся крові, та якось на уроці біології під час вивчення формених елементів крові попросився вийти, щоб не втратити свідомість, на що його вчителька відповіла: «Борисе, ти станеш хірургом!». У клініці, яку він очолює, Б. Лемішко впровадив мініінвазивну хірургію та започаткував проведення операцій з розширеним обсягом. Вже у вересні на базі поліклініки відкриють Центр раннього втручання для дітей з особливими потребами.\n4. У нього єдине та на все життя захоплення — хірургія, але чим більше він оперує, тим більшої досконалості бажає. Віталій Шаповалов пройшов шлях від стажера до головного хірурга Військово-медичного клінічного центру Південного регіону, кандидата медичних наук, доцента кафедри загальної хірургії та військової медицини Одеського національного медичного університету. Полковнику, як і більшості його колег, врізалися в пам’ять дні 2014 р., коли до госпіталю доставляли по 130 поранених. В. Шаповалов перший в Україні у польових умовах використав ендоскопічне обладнання у військового з апендицитом. Щороку він виконує понад тисячу операції та удосконалює їх, має 15 патентів, але саме цікаве для нього — придумати і зробити операцію, яку ніколи не робив.\nДля нагородження переможця у номінації «Найкращий лікар» було запрошено українського кардіохірурга, директора Національного інституту серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова, начальника Лікувально-організаційного управління Національної академії медичних наук України Василя Лазоришинця, який у своєму виступі розповів про процедуру визначення найкращого лікаря та оголосив, що цього року володарем відзнаки «Орден Святого Пантелеймона» і переможцем у номінації «Найкращий лікар» став І. Жердєв — той, завдяки якому військові стають на ноги.\nУ цій номінації беруть участь середній або молодший медичний працівник. Поважна рада при визначенні переможця звертала увагу на професійність, вміння надати першу допомогу, створити комфорт і проявити милосердя до хворого — на те, без чого успішне лікування неможливе. За відзнаку боролися такі номінанти:\n1. Наталія Галапац — заступник директора з медсестринства Жовківської центральної районної лікарні Львівської області — не просто любить свою професію, а піднімає її престиж. Вона заснувала освітню програму, згідно з якою навчаються понад 6 тис. колег. Разом зі своєю командою розробила єдині стандарти роботи медичних сестер у сімейній медицині, якими тепер керуються в усіх лікарнях регіону. Під час 2-тижневого відрядження до Чорнобиля зрозуміла, що медичні сестри завжди стоять на передовій медицини.\n2. У трудовій книжці наступного кандидата лише два записи: поступила та вибула, але між ними 60 років. Валентина Кодола працювала медичною сестрою у 8-му відділенні Територіального медичного об’єднання «Психіатрія» у м. Києві. Свою кар’єру розпочала у 19 років, коли психіатрична допомога була не розвиненою, а в 35 років стала старшою медичною сестрою та виховала не одне покоління колег. Вона вміла знайти підхід як до співробітників, так і до хворих. Внаслідок травми змушена була піти на пенсію, але В. Кодола щодня дістає свій білий халат та згадує роки праці.\n3. Олексій Тоткал не стоїть за операційним столом та не чергує в реанімації, але дуже часто саме від нього залежить, чи вдасться врятувати постраждалого. Він 31 рік працює диспетчером в Обласному центрі екстреної медичної допомоги та катастроф у м. Дніпрі. О. Тоткал — медичний брат, якого ніколи не бачать пацієнти, але яким він допомагає. Вся інформація з місць катастроф надходить на диспетчерський пункт, і від нього залежить, як швидко медики приїдуть на допомогу.\n4. Хірурги стверджують, що від операційних сестер залежить успіх операції. Інна Моргун з самого дитинства мріяла працювати медичною сестрою і після закінчення медичного училища втілила мрію в життя — стала операційною медичною сестрою у відділенні абдомінальної, невідкладної хірургії та у відділенні колопроктології Військово-медичного клінічного центру Південного регіону. Операційна у лікарні — як лінія фронту, тут воюють за життя і перемагають, але від медичної сестри очікують не лише знань, а і співчуття. Практично щодня після роботи вона відвідує хворих на дому, щоб зробити перев’язки. Зізнається, що ніколи не пошкодувала про свій вибір та, коли йде у відпустку, вже за кілька днів сумує за роботою.\nПоважна рада присудила перемогу у номінації «Найкращий медичний працівник» двом кандидатам: В. Кодолі та І. Моргун. Для вручення відзнаки «Орден Святого Пантелеймона» медичним сестрам був запрошений український учений-нейрохірург вищої категорії, академік і президент Національної академії медичних наук України, доктор медичних наук, професор Віталій Цимбалюк. Він привітав усіх колег зі святом та, користуючись нагодою, зробив оголошення, що 14 вересня у м. Вінниця відбудеться відкриття першого пам’ятника медикам, які загинули в місці проведення антитерористичної операції. Вчений відзначив, що згідно з даними на сьогодні полягло 116 медичних працівників: лікарів, фельдшерів, медичних сестер та братів, санітарних інструкторів.\nВідзнака для молоді «Медаль Святого Пантелеймона»\nЩороку талановиті, успішні й турботливі молоді медики можуть заявити про себе. Саме для них у 2018 р. запровадили нагороду «Медаль Святого Пантелеймона», яка присуджується у трьох номінаціях: «За лікарське мистецтво», «За наукові розробки в медицині», «За турботу та ласку до хворого».\nРектор Національної медичної академії післядипломної освіти імені П.Л. Шупика, доктор медичних наук, професор, академік Національної академії медичних наук України Юрій Вороненко у своєму виступі сказав: «Медицина без науки — сліпа, а медицина без освіти — небезпечна». Професор відзначив, що медаль для лікарів — дуже висока нагорода, оскільки переможців визначає сама медична спільнота. У номінації «За лікарське мистецтво» перше місце посів асистент кафедри хірургії Навчально-наукового інституту післядипломної освіти Івано-Франківського національного медичного університету Олексій Гудз.\nУ номінації «За турботу та ласку до хворого» перемогу здобула медична сестра терапевтичного відділення № 2 Волинського обласного територіального медичного протитуберкульозного об’єднання Оксана Гальчин, яка отримала нагороду «Медаль Святого Пантелеймона» від М. Кінах. Заслужений журналіст України відзначила, що для неї ця номінація найдушевніша.\nБоротьба за перемогу в номінації «За наукові розробки в медицині» об’єднала кращих молодих вчених України — тих, хто буде визначати майбутнє медичної науки. Український вчений, державний, політичний та громадський діяч, президент Національної академії педагогічних наук України Василь Кремень вважає, що не буде хорошої медицини, якщо вона не розвиватиметься, та немає успіху, якщо наука не супроводжує діяльність медичного працівника. Сергій Савосько, доцент кафедри гістології та ембріології Національного медичного університету імені О.О. Богомольця, переміг у номінації «За наукові розробки в медицині».\nНомінація «Новатор охорони здоров’я»\nУ номінації «Новатор охорони здоров’я» були обрані найкращі лікарі, які перебудовують медицину, привносять нові технології та сприяють її розвитку:\n1. Олег Вирва — головний лікар, завідувач відділу кісткової онкології Інституту патології хребта та суглобів імені професора М.І. Ситенка Національної академії медичних наук України. Він медик-скульптор, який вміє повертати ураженим кісткам і форму, і функцію. О. Вирва розробив модульні протипухлинні ендопротези, якими можна замінити будь-які сегменти скелета. Згідно з цією методикою у відділенні прооперовано понад 1200 хворих, серед яких були присутні особливі пацієнти — діти.\n2. Ростислав Зауральський — завідувач відділення трансфузіології та еферентної медицини Кременчуцького міського пологового будинку. Він розробив програму заготовки аутоплазми, яка допомогла тисячам пацієнтам. Завдяки йому на світ з’являються живі та здорові діти, а частота виникнення післяпологових ускладнень скоротилася на 90%.\n3. Людмила Новицька-Усенко — професор кафедри анестезіології та інтенсивної терапії Дніпропетровської медичної академії Міністерства охорони здоров’я України. Вона стояла у витоків вітчизняної анестезіології та мала найбільше бажання — приспати біль. Під час однієї операції вибухнув кисневий балон, і доки міняли обладнання, вона робила штучне дихання пацієнту, якого в результаті прооперували. Цей випадок спонукав її до пошуку ефективних методів та розробок досліджень в анестезіології. За три роки після закінчення університету вона написала кандидатську, за десять — докторську. Л. Новицька-Усенко стала завідувачем найпершого відділення інтенсивної терапії в Дніпропетровській області. На сьогодні в Обласній клінічній лікарні імені І.І. Мечникова існують спеціалізовані сучасні відділення анестезіології та інтенсивної терапії, де її досвід та знання — безцінні.\n4. Василь Попович — професор кафедри отоларингології та офтальмології з курсом хірургії голови і шиї Івано-Франківського національного медичного університету, доктор медичних наук. Його називають лікарем, який допомагає вільно дихати. Він автор 13 винаходів, та одне з описаних ним захворювань включили до Міжнародної класифікації хвороб. Раніше наявність поліпів носа та бронхіальну астму розглядали окремо, але В. Попович об’єднав ці патології в одне поняття — аспіринову тріаду, що, у свою чергу, охоплює поліпи носа, бронхіальну астму та непереносимість нестероїдних протизапальних препаратів. Лікар довів зв’язок аспіринової тріади з певними генетичними змінами. Завдяки його відкриттю сотні людей уникнули непотрібних операцій, оскільки при цій патології хірургічне лікування протипоказане.\nДля нагородження був запрошений Юрій Єхануров — професор кафедри економіки підприємства Київського національного університету імені Т.Г. Шевченка, прем’єр-міністр України (2005–2006). Він зазначив, що ця номінація створена для людей, які роблять майбутнє нашої медицини, та побажав, щоб вони працювали в Україні, а не за кордоном. Перемогу в цій номінації здобув О. Вирва.\nНомінація «За досягнення у міжнародному співробітництві в охороні здоров’я»\nЗа перемогу в номінації «За досягнення у міжнародному співробітництві в охороні здоров’я» змагалися:\n1. Микола Тронько — директор Інституту ендокринології та обміну речовин імені В.П. Комісаренка Національної академії медичних наук України, керівник відділу фундаментальних і прикладних проблем ендокринології, академік Національної академії медичних наук України, завідувач кафедри. Він розповідав про наслідки Чорнобильської катастрофи на найпрестижніших міжнародних трибунах, в результаті його співпраці з міжнародними партнерами 18 тис. дітей отримали належну медичну допомогу. Також іноземні вчені запрошували М. Тронька для створення збірника рекомендацій щодо дій населення та уряду у разі ядерних катастроф.\n2. Володимир Гінчицький — завідувач відділення судинної хірургії Івано-Франківської обласної клінічної лікарні. Польські хірурги після обстеження пацієнта, який був прооперований В. Гінчицьким, запросили лікаря до себе, щоб подивитись, як він виконує оперативне втручання. Згодом на Прикарпатті почали впроваджувати стентування периферичних судин. Завдяки його міжнародній праці операції на сонній артерії стали мініінвазивними, а пацієнти в лікарні перебувають не більше трьох днів. Виживаність підвищилася на 90%. Протягом 5 років у трьох польських клініках та в одній чеській пройшли стажування 60 прикарпатських лікарів та інтернів.\n3. Володимир Лісовий — ректор Харківського національного медичного університету, доктор медичних наук, професор, член-кореспондент Національної академії медичних наук України, лауреат Державної премії України в галузі науки і техніки, академік Академії наук вищої освіти України, заслужений лікар України. Очолив навчальний заклад 15 років тому і почав приділяти увагу міжнародному співробітництву. Минулого року до Університету поступили 1200 іноземних абітурієнтів, а 15 років тому — 150. Під його керівництвом почали проводити студентські англомовні конференції з міжнародною участю. Наразі навчальний заклад має понад 80 угод з партнерськими закладами, в яких студенти та викладачі можуть проходити стажування.\n4. Олександр Аппельханс — науковий керівник Німецького діагностичного центру Святого Павла, де завдяки сучасним технологіям проходять лікування понад 12 тис. пацієнтів з алергією. До центру приїжджають німецькі лікарі, які консультують хворих і проводять тренінги для колег. О. Аппельханс запропонував методи молекулярної діагностики алергії. Як він зазначив, він має один великий проект, мета якого — зробити так, щоб люди не мали бронхіальної астми, алергії.\nК. Грищенко наголосив, що завдання дипломатичної служби — сприяння міжнародним медичним зв’язкам, і вручив медичний «Оскар» переможцю в номінації «За досягнення у міжнародному співробітництві в охороні здоров’я» — М. Троньку.\nНомінація «За особистий вагомий внесок у розвиток охорони здоров’я України»\nУ нинішньому році організатори ввели нову номінацію виключно для іноземних громадян, які мають вагомі заслуги у галузі охорони здоров’я України. Тому з 2019 р. медичний «Оскар» вже стає міжнародною нагородою. Для участі в цій номінації були запрошені:\n1. Клаус Екснер — представник Німеччини, член правління Асоціації німецьких пластичних хірургів (нині DGPRÄG) і член-засновник Асоціації німецьких естетичних пластичних хірургів. Він роками безоплатно оперує дітей із вродженими вадами на базі Львівської міської лікарні № 8 та працює над створенням програми для стажування хірургів з України в Німеччині.\n2. П’єтро Армані — італійський лікар, президент Асоціації «Альба», керівник проекту «Муковісцидоз-Україна» підтримує центри допомоги пацієнтам із муковісцидозом.\n3. Маріанна Піфаретті — представник Швейцарії, голова Благодійної організації «Help Point Sumy», засновник зі швейцарської сторони Сумського обласного благодійного фонду «Хельвеція». Протягом 12 років 2 рази на рік вона передає гуманітарну допомогу закладам охорони здоров’я на Сумщині.\n4. Войцех Барг — громадянин Польщі, професор кафедри фізіології та практикуючий лікар у галузі пульмонології і алергології Вроцлавського медичного університету. Він організатор Пульмонологічних шкіл на базі Тернопільського національного медичного університету та сприяє стажуванню викладачів і студентів.\n5. Вільям Новік — американський дитячий кардіохірург, засновник та виконавчий директор Міжнародної неприбуткової благодійної організації «William Novick Global Cardiac Alliance». Він працює в Україні з 1994 р. на базі Національного інституту серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова. Американський хірург передав українській лікарні високовартісне обладнання, та під його керівництвом проведено 28 складних операцій.\nДля оголошення переможця в цій номінації було запрошено Володимира Огризка — українського дипломата, міністра закордонних справ України (2007–2009), Надзвичайного та повноважного посла України (1996). На його думку, міжнародні зв’язки набувають динаміки та відчувається, що Україна стає частиною світової медичної цивілізації. Тому, згідно з рішенням Повноважної ради, відзнаку «Орден Святого Пантелеймона» отримали В. Барг та В. Новік.\nНомінація «Взірець служіння суспільству»\nЖодна інша професія не потребує стільки милосердя, співчуття і жертовності, як професія лікаря. Тому ця номінація для тих, для кого служіння людям є визначальним в їх діяльності. У номінації «Взірець служіння суспільству» розглянуто таких кандидатів:\n1. Він перший запровадив сімейну реабілітацію для військових, завдяки чому кількість розлучень після повернення чоловіків із фронту зменшилась. Отець Ярослав Рохман вміє чути інших. Також протягом 8 років він приходить до Івано-Франківського клінічного центру паліативної допомоги та щодня бачить, як згасають люди. Його місія надзвичайно складна — кожного підтримати словом. Зі слів Я. Рохмана, працівники паліативної служби не можуть додати днів до життя хворих, але можуть додати життя до днів.\n2. Наталія Ліпська часто одягає костюм клоуна, але лише у лікарні. За 12 років існування Благодійного фонду «Крила Надії» зібрала мільйони гривень. Спочатку вона опікувалася хворими з онкологічних відділень, на сьогодні її допомога поширилася в гематологію, реанімацію, діаліз. Мріє перетворити Львів у регіональний центр ефективної медицини, щоб не відправляти дітей на лікування за кордон, тому для лікарень закуповує сучасне медичне обладнання.\n3. Відділення паліативно-хоспісної допомоги Лебединської центральної районної лікарні — притулок болю, де завідувач Сергій Костюк лікує співчуттям та добротою і щодня бачить людське страждання. Це відділення завжди переповнене, адже люди стають у чергу, щоб дожити останні дні саме в ньому. С. Костюк планує створити виїзну бригаду паліативної допомоги.\n4. Олена Гречаніна — професор кафедри медичної генетики Харківського національного медичного університету, директор Українського інституту клінічної генетики, генеральний директор Міжобласного спеціалізованого медико-генетичного центру — центру рідкісних (орфанних) захворювань. Як вона розповіла, вперше вирішила долю дитини у 1965 р., коли прооперувала малечу з приводу аномалії статевого розвитку. Саме в той час у країні почала зароджуватись нова наука. О. Гречаніна допомогла понад мільйону пацієнтів, знаходячи індивідуальний підхід до кожного. На сьогодні консультує пацієнтів із різних країн.\nПерший Президент України Леонід Кравчук у своєму зверненні відзначив, що ця номінація для тих, хто вміє створювати неймовірний приємний простір навколо життя людей. На його думку, якщо людина не служить суспільству, то марно прожила життя. Президент України привітав з перемогою у номінації «Взірець служіння суспільству» С. Костюка.\nСлід зазначити, що переможці, крім медичного «Оскара», отримали грошову винагороду у розмірі 50 тис. грн., а лауреатам разом з відзнакою «Медаль Святого Пантелеймона» вручили по 10 тис. грн. За традицією всі номінанти отримали ікону Святого Пантелеймона, яка є копією фрески ХІ століття зі стін Софійського собору.\nПід час церемонії всі присутні віддали шану медикам Небесної Сотні та вшанували пам’ять загиблих на території проведення антитерористичної операції хвилиною мовчання, а також подякували присутнім родичам хірурга Трепка Владислава Віталійовича, який загинув під Дебальцево та був посмертно нагороджений відзнакою «Орден Святого Пантелеймона».\nДля завершення церемонії знову був запрошений голова Поважної ради В. Князевич, який висловив подяку спонсорам за можливість організувати це свято, зарубіжним гостям, Регіональній раді, Національній експертній комісії, Поважній раді, Святійшому Патріарху Київському і всієї Руси-України Філарету, друзям та своїй дружині. Він відзначив чесніть, відкритість, але й складність у визначенні переможців. Основна ідея, яку закладали в «Орден Святого Пантелеймона» — це відновлення довіри між лікарем та пацієнтом.\nОтже, відзнака за професіоналізм та милосердя «Орден Святого Пантелеймона» вже переступила 10-річний рубіж. Це найголовніша українська нагорода в медичній галузі, за допомогою якої вся громада нашої країни подякувала найкращим медикам.\nЯк відбувались перші урочистості в 2017 р. з нагоди відзначення та нагородження найкращих медиків України, можете ознайомитися за посиланням.\nБорис Лемішко, Валентина Кодола, Василь Князевич, Василь Кремень, Василь Лазоришинець, Василь Попович, відзнака за професіоналізм та милосердя, Вільям Новік, Віталій Цимбалюк, Віталій Шаповалов, Войцех Барг, Володимир Гінчицький, Володимир Лісовий, Володимир Огризко, Іван Жердєв, Інна Моргун, Клаус Екснер, Костянтин Грищенко, Леонід Кравчук, Лідія Калюжна, Людмила Новицька-Усенко, Максим Дудченко, Марина Кінах, Маріанна Піфаретті, медаль Святого Пантелеймона, медичний «Оскар», Микола Тронько, найкращий лікар, найкращий медичний працівник, Наталія Галапац, Наталія Ліпська, Новатор охорони здоров’я, Оксана Гальчин, Олег Вирва, Олександр Аппельханс, Олексій Гудз, Олексій Тоткал, Олена Гречаніна, Орден Святого Пантелеймона, отець Ярослав Рохман, П’єтро Армані, Патріарх Філарет, Ростислав Зауральський, Сергій Комісаренко, Сергій Костюк, Сергій Савосько, Юрій Вороненко, Юрій Єхануров


В Україні від 22 жовтня встановили постійну заборону на таблетки від хвороби Паркінсона або симптоматичного паркінсонізму та на краплі очні від глаукоми.\nМова йде про таблетки "Юмекс" серії 7V001 виробництва ХІНОЇН Прайвіт Ко. Лтд, Угорщина. Заборону встановили через відклик лікарського засобу однієї серії, - пишуть 24 Новини.\nЛіки застосовуються як монотерапія у початковій стадії хвороби Паркінсона.\nДеждлікслужба встановила заборону на краплі очні "Тафлотан" всіх серій виробництва Сантен АТ, Фінляндія. Таке рішення вона прийняла через невідповідність серій і показника "Домішки тафлупроста: – Інші домішки; – Всього домішок".\nПрепарат рекомендують для зменшення підвищеного внутрішньоочного тиску при відкритокутовій глаукомі та очній гіпертензії.\nГлаукома - це важке захворювання ока, при якому підвищується внутрішньоочний тиск і пошкоджується зоровий нерв. За пізнього виявлення та без адекватного лікування призводить до неминучої сліпоти.\nХвороба Паркінсона - це повільно прогресуюче захворювання дегенеративного характеру, яке характеризується виборчим ураженням нейронів головного мозку. Клінічно воно проявляється руховими розладами: гіпокінезією (недостатньою руховою активністю, обмеженням рухів), ригідністю м'язів і тремором, що виникають у спокої.\nДетальніше в цій категорії: « Как избавиться от бессонницы: действенные методы Розповіли, хто не хоче підписувати декларації з лікарями »


Санкції проти Росії продовжили Чорногорія, Албанія, Норвегія і Україна » Слово і Діло\nЧотири країни Європи продовжили антиросійські санкції слідом за ЄС\n4 листопада 2019, 22:42\nЧорногорія, Албанія, Норвегія і Україна слідом за Євросоюзом продовжили на півроку індивідуальні санкції щодо 170 фізосіб і 44 юридичних осіб Росії і України.\nПро це йдеться в заяві глави дипломатії ЄС Федеріки Могеріні, опублікованому в понеділок, 4 листопада.\n«Вони (країни. - Ред.) забезпечать відповідність національної політики цим рішенням», - йдеться в документі. За словами Могеріні, ЄС вітає це рішення.\nЄС 12 вересня продовжив на шість місяців індивідуальні обмежувальні заходи відносно 170 осіб, а також 44 юридичних осіб.\nНагадаємо, німецький Бундестаг не підтримав пропозицію Лівої партії про сприяння пом'якшенню антиросійських санкцій.


Олеся Жураківська розповіла про свою роль у фільмі Мама | Серіали\nОлеся Жураківська: Дякую, що вибрали мене, що я – мама\n19 лютого о 20:15 до Дня пам’яті Героїв Небесної Сотні телеканал СТБ покаже 4-серійну драму «Мама», події якої розгортаються на окупованому Донбасі. Виконавиця головної ролі Олеся Жураківська розповіла про роботу в серіалі «Мама», Донбас та війну. Подробиці – далі в матеріалі.\nБільше на тему: Тамара Антропова: Фільм «Мама» ― справжній і живий\nЗовсім скоро глядачі телеканалу СТБ побачать особливу стрічку «Мама» з вами в головній ролі. Як проходили зйомки?\nМоя робота виснажує мене і закохує, я мріяла про неї і поринула з першої миті. Тут є все: історія, доля, команда, відданість, віра, безмежна любов. Дякую, що вибрали мене, що я – мама!\nА як проходив знімальний день?\nЗo дня в день з шостої години ранку в росі, холоді, у полях, квартирах, на старих залізничних станціях, де від брязкоту поїздів голова йде обертом, у генделиках… Утомлені, але щасливі, ми створювали наше кіно «Мама». Ми — партнери, кожен відпрацьовував свою ланку, кожен незамінний і унікальний. Усе в любові і все про любов.\nЩо для вас означає війна?\nЯк ви гадаєте, що відчуває мати, відправляючи дитину на фронт?\nБезмежний страх і безсилля, тому що нічого від матері не залежить, тільки молитися за своє дитя.\nЧи є хтось із ваших знайомих на Донбасі?\nСправа в тому, що, коли почалася війна, я почала ходити в госпіталь. Дуже багато хлопців і дівчат до мене приходили на виставу, тому в мене дуже багато знайомих на Донбасі. Усіх не назву. Багато фотографій, спогадів. Когось уже немає. Хтось зранений, спустошений повернувся з війни. Це дуже для мене глибока та особиста історія. Я вважаю, що це такий біль, який повинен відболіти. І з великою відповідальністю до неї ставлюся, тому що розумію, що можу транслювати свій погляд на все, що відбувається. Свою позицію, людську насамперед. Буде важко, тому що буде дуже боліти, але через це усвідомлення і через біль є можливість розказати… Є можливість розказати іншим мамам, яким мало допомагає держава, на жаль, сказати їм, що вони не прозорі, що ми їх бачимо, що ми поряд з ними. Тому що в такій ситуації дуже важливо усвідомлювати, що вони не самі.\nЯк ви гадаєте, що об’єднує всіх українців?\nЯ завжди пишалася тим, до якої нації я належу. Це не якісь слова високопарні. Я вісім років жила в Росії, я навчалася в Росії. І я думаю, що спільна риса в нас, українців, ― те, що ми дуже горда нація, дуже сильна. Ми дуже добра нація, терпляча. Я думаю, що це те, що нам допоможе все подолати і вижити у складний період.\nБільше на тему: Валентина Руденко: Історія «Мами» для мене ― це історія людського духу\nЗ чим у вас асоціювався Донбас до війни?\nВи знаєте, тільки хороші асоціації, тому що я там була ― в Донецьку, до війни, я була на «Донбас-Арені», я була в аеропорту. І те, що було потім з аеропортом… Власне, це спектр нашого життя. Від того, що було, і те, що ми врешті-решт маємо.\nАсоціації були тільки хороші! І від людей так само. Хоча одна моя подруга-акторка говорила (вона працювала там багато років і жила): «Ти знаєш, Лесю, дивно, але там таке враження, що 2000 рік так і не настав. Ніколи не настав». Я ось цього не розуміла, але думаю, те, що якраз засоби масової інформації, взагалі державна політика, те, що люди були наче трохи поза межами україномовної спільноти, нашої культури, зіграло дуже жахливу роль, тому що люди відчували себе десь посередині ― і не там, і не там.\nЯк ви гадаєте, чому цей проєкт важливий для українців?\nВедеться гібридна війна. Ми дорослі і свідомі люди, повинні це розуміти. І робити все, щоб справжня інформація про нас, про те, що відбувається у нас в країні, поширювалася по всьому світу. Тому проєкт «Мама» з цього погляду дуже важливий. Дуже важливий з людського погляду. Я вважаю, що про матерів, про наших хлопців треба говорити. Тому що в такому, звичайному, житті люди, бачите, забувають. Вони собі існують у своїх сім’ях, ходять на роботу, їдять, танцюють у клубах. А в цей час хлопчики у бліндажах захищають батьківщину. А я хочу, щоб ми пам’ятали про це. Щоб ми допомагали, щоб ми були поруч. Щоб наша суцільна енергія була об’єднана.\nЯкі слова підтримки ви сказали би хлопцям, котрі на війні, та їхнім матерям?\nПо-перше, це те, що я безмірно ― і роблю це в житті ― дякую, буду дякувати, вклонятися в ноги мамам, які виховали кращих з найкращих. Тому що я впевнена, що там, справді, кращі з найкращих. Хочу їм сказати, що вони найсильніші на планеті Земля, ці мами. Що саме вони тримають небо над цією країною. І побажала би їм просто сил, віри і правди за ними. Щоб вони не втомлювалися, щоб вони рухалися, щоб вони шукали своїх дітей. Вони будуть це робити, звісно. Але щоб вони примушували і державу, щоб ми допомагали їм примушувати державу піклуватися про наших вояків.\nБільше на тему: Щаслива попри все – дивіться на СТБ із 08.02.2021


На приватному бетонному заводі в Дніпрі строковики «покращували» навички будування. Суспільство ДНІПРОГРАД\nГоловна / Суспільство / На приватному бетонному заводі в Дніпрі строковики «покращували» навички будування\nНе рабська праця, а "навчання", та ще й "економія державних коштів" - так військові пояснюють роботу строковиків на приватному заводі в Дніпрі. Солдати мали щодня вантажити бетонні бордюри. У 26-му об'єднаному загоні пояснили, що роботи проводили для будівництва казарм. Про це повідомляє Дніпроград з посилання на відеосюжет «ТСН».\nЯк зазначається, щоденна норма строковиків – десять піддонів, навантажених бетоном. У разі перевиконання плану військові отримували 35 гривень на двох.\nЮристи підтвердили, що використовувати працю строковиків таким чином – протизаконно.\nУ 26-му об'єднаному загоні розпочали перевірку, але зазначили, що порушень не бачать. Командири зазначили, що строковики на об’єднаному заводі працювали легально, бо таким чином покращують свої будівельні навички.\nРаніше повідомлялося, що замість опанування автоматів і тактики поведінки в бою строковики вручну вантажать величезні бетонні вироби.\nТеги: солдати, армія, казарми


Бахіли, халат хірургічний, шапочка, маска тришарова і рукавички, распіраторів немає - як виїздять волинські медики «швидкої» при підозрі на COVID-19 | БУГ - bug.org.ua\nСубота, 4 квітня 2020, 22:24\n16:21 | 23.03.2020 / Рубрика: Новини / Позначка: коронавірус / Прокоментуй!\nПрацівники екстреної допомоги постійно отримують нові інструкції роботи на час пандемії – розповіла Суспільному лікарка однієї з волинських бригад екстреної допомоги Ангеліна Воробей.\nЗ її слів, медикам видали набори індивідуального захисту. Їх, каже лікарка, недостатньо щоб уберегтися від коронавірусу. Нині жодна бригада не має в наявності респіраторів.\nФельдшер карети швидкої Сергій Проць показує набір індивідуального захисту для медиків від коронавірусу. Таких у машині три – для нього, лікаря та водія. Його колега Ангеліна Воробей розповідає, що входить до протиепідемічного набору: “Бахіли, халат хірургічний, шапочка, маска тришарова і рукавички”\nУсі складові набору, крім захисних окулярів, одноразові. Його, каже медичка, відкриють, коли поїдуть на виклик до хворого із підозрою на коронавірус. Нині, каже, усе залежить від того, як виклик оформить диспетчер. У Херсоні 19-го березня у самоізоляцію пішла бригада швидкої, яка виїздила на виклик до чоловіка із ознаками ГРВІ. Телефоном пацієнт не повідомив диспетчера, що днями повернувся з закордону.\n“Комплекти ж ми вдягаємо тоді, коли передають виклик як підозра, а буває багато викликів в яких підозри не озвучують люди і тому не знаємо чи там були контакти. Є люди, які можуть цього не сказати, а це небезпека”, – розповідає лікарка з медицини невідкладних станів.\nУ Волинському центрі екстреної медичної допомоги диспетчери працюють за новими інструкціями, каже завідувач оперативної роботи швидкої Андрій Абрамов:\n“Диспетчер обов’язково запитує, якщо є ознаки інфекційного захворювання: температура, кашель, нежить обов’язково чи був контакт з людиною, яка приїхала з-за кордону, або хворий який викликає питають у хворого чи він перебував за кордоном.”\nОдноразовими наборами з маскою та халатом, розповідає лікарка Ангеліна Воробей, нині забезпечені усі 72 бригади області. Такого складу набору для лікарів швидкої, які транспортують хворих із підозрою на коронавірус до інфекційної лікарні недостатньо, – каже медичка. Бракує респіраторів.\n“Я думаю, що цього одягу, комплекту недостатньо для захисту. Недостатньо масок звичайних + і респіраторів + зараз в наявності на нашій бригаді немає жодного і… страшно їхати на виклик без респіратора”, – говорить Ангеліна Воробей.\nЗавідувач оперативної роботи волинської швидкої Андрій Абрамов розповідає, згідно розпоряджень МОЗу медики екстреної служби мають транспортувати хворих у одноразових масках.\n“З респіраторами мають працювати лише люди, які доглядають таких хворих, які постійно їх відвідують у відділеннях – медсестри. Нам дозволено знаходитися в щитку, хірургічній масці і протиепідемічному костюмі або протиепідемічний халат”, – розповідає завідувач оперативної диспетчерської Волинського центру медичної допомоги.\nНині працівники 72-х бригад області чекають на поставку респіраторів. Їх у центрі екстреної допомоги замовили на прохання працівників – каже Андрій Абрамов. Коли 1500 респіраторів різного класу захисту надійдуть в установу, наразі невідомо.


Манекени - купити в Києві, Харкові, Запоріжжі, Дніпропетровську - низькі ціни від інтернет магазину Швейкін.\nШвейні розсувні манекени\nМанекени використовувалися в кравецької справі ще в глибоку старовину, роблячи простіше процес шиття і дозволяючи здійснювати примірки значно частіше. Сьогодні вони стали більш функціональними. У їх конструкції застосовуються регулювальні ролики, що дозволяють змінювати конфігурацію манекенів і моделювати з їх допомогою навіть нестандартні фігури. Такі механізми будуть корисні не тільки на виробництві. У домашній майстерні вони також полегшать процес виготовлення одягу, з успіхом замінюючи людини, для якого вона виготовляється. І професіонал, і домашній майстер по достоїнству оцінять зручність роботи з розсувними манекенами.\nВиконуються ці вироби з спеціально сформованого пластика, який зверху покривається додатковим шаром матеріалу, що запобігає ковзанню тканини. Крім того, він дозволяє працювати з шпильками, а також з маркувальними матеріалами.\nСучасний набір швейних аксесуарів пропонує різні види манекенів. Серед них особливою популярністю користуються ті моделі, в яких можливе регулювання розмірів. Крім цього в особливій ціні манекени, що дозволяють моделювати нестандартне статура, застосовуючи регулювання довжини лінії від плеча до талії. Як правило, будь-який з манекенів має незначну вагу, легко транспортується, може бути використаний в домашніх умовах.\nПереваги розсувних кравецьких манекенів\nЗа допомогою таких аксесуарів вже на початковому етапі моделювання одягу можна внести корективи і наочно показати всі тонкощі майбутнього виробу. Сучасні конструкції дозволяють не тільки врахувати параметри комплекції клієнта, але і його зростання, що є важливим показником серед розмірів фігури.\nРозсувні манекени дозволяють установку їх у будь-якому зручному для вас місці, оскільки є можливість знімати їх з кріпильної підставки.\nНа відміну від демонстраційних моделей, у кравецьких манекенів значно більш висока анатомічна достовірність, що дозволяє їм бути ідеальними помічниками в процесі створення одягу. З їх допомогою можна повністю відтворити всі особливості фігури замовника. Крім того, манекени професійні розрізняються за статевою приналежністю і за віковими категоріями. Що дозволяє говорити про дитячі, жіночих і чоловічих моделях, відповідно використовуваних для пошиття дитячого, жіночого або чоловічого одягу.\nПрофесіонали шиття намагаються мати у своєму арсеналі манекени всіх типів фігур, хоча для новачка або домашнього майстра буде достатньо придбати жіночий розсувний манекен, оскільки ймовірність саме його використання значно більше. Вигідно купити розсувний манекен пропонує наш магазин швейних машин Швейкін з доставкою по всій Україні або в мережі наших фірмових салонів.


Галогенні лампи Osram H1 64150 SUP належить до сімейства OSRAM SUPER®. Забезпечує на 30% більше світла на дорозі, тривалий термін служби і надійність. Світловий конус на 10 метрів довше ніж у звичайних ламп. Світлова потужність цієї лампи не знижується з часом.\nКредит оформляється на безготівкову вартість товару —61 грн


РубрикиГаряча темаТеми номераМеценатські справиТрибуна депутатаПолітикаКадриСпецрепортажМедицинаСвіт освітиМистецтво і культураМилосердяПослуги ЖКГНовини УкраїниНовини ЧернігівщиниКримінальна ЧернігівщинаБуква ЗаконуНа спортивних аренахФоторепортажДуховністьТарифиІнтерв'юМолоді та активніСолдати ПеремогиВажливі темиЛюди краюУ владних кабінетахНадзвичайні подіїРинок вакансійНаш серіалКухня ВЧПриватні оголошенняВсе для домуПорадиТЦ «Практика»ДозвілляАнекдотиОпитування ВЧБізнесІсторіяПро газетуРеклама в газетіКонтактиPDF-архів газети2012 рік2013 рік2014 рік2015 рік2016 рік2017 рік На спортивних аренах\n0 коментарів\tУзяли реванш\t21 Чер. 2017\t12 переглядів\tРозв’язка шостого регіонального турніру з міні-футболу, що проводиться за ініціативи та фінансової…\t0 коментарів\tДует непереможних\t15 Чер. 2017\t31 переглядів\tДо завітного кубка вже рукою подати. Якихось два кроки – і щасливчик…\tПідвело штучне поле\t15 Чер. 2017\t16 переглядів\tНа Чернігівщині триває чемпіонат області з футболу серед команд вищої ліги. 10…\t0 коментарів\tДень розгромів та сенсації\t07 Чер. 2017\t38 переглядів\tЩе три тижні – і ми дізнаємося ім’я переможця шостого регіонального турніру…\t0 коментарів\tБронза «Шкіряного м’яча»\t07 Чер. 2017\t23 переглядів\tЯк велике дерево виростає з маленького пагінця, так і професійний футболіст формується…\t0 коментарів\tАйкідо у місті над Удаєм\t07 Чер. 2017\t15 переглядів\tПрилуки вкотре стали центром айкідо Чернігівщини. 27-28 травня у гімназії №5 пройшов…\tЄ перша!\t07 Чер. 2017\t12 переглядів\tФК «Прилуки» продовжує свої виступи у вищій лізі чемпіонату Чернігівської області з…\t0 коментарів\tСтудентське дербі не розчарувало\t31 Трав. 2017\t30 переглядів\tШостий регіональний турнір з міні-футболу, що проводиться за ініціативи та фінансової підтримки…\t0 коментарів\tЧернігівщина – в еліті!\t31 Трав. 2017\t20 переглядів\tІсторична подія для всього футболу Чернігівщини сталася 27 травня в Києві. У…\t0 коментарів\tЛідери йдуть у відрив\t25 Трав. 2017\t23 переглядів\tСхоже, в шостому регіональному турнірі з міні-футболу, що проводиться за ініціативи та…\t0 коментарів\tЗ велосипедом на «ти»\t25 Трав. 2017\t18 переглядів\tУправління освіти Прилуцької міської ради 18 травня в парковій зоні Центру творчості…\tФутбол на «Супутнику»\t25 Трав. 2017\t21 переглядів\tПрилуцькі шанувальники футболу поскаржитися на дефіцит улюбленої гри не можуть. У місті…\t0 коментарів\tФаворити розпочинають із перемоги\t17 Трав. 2017\t68 переглядів\tЇх залишилося тільки вісім. Вісім команд, що продовжують боротьбу за головний приз…\tЩе матеріали..\nДалі – лише прилуцькі\tПрощальний матч «Альянсу»\t«Нива» вже не колоситься\t123456789ВперёдВ конец\tБудь ласка, допоможіть!!!\tДитина потребує термінової трансплантації кісткового мозку


Кукурудза на зерно. Посадка та догляд. | | Домашнє господарство Кукурудза на зерно. Посадка та догляд. – Домашнє господарство\nКукурудза на зерно. Посадка та догляд.\n14.04.2016 by Admin | 2 Comments\nВсі знають що таке кукурудза і яка вона на смак . Для дітвори качан кукурудзи – особливі ласощі.\nБатьківщина кукурудзи – Америка, де її обробляли ще древні майя і ацтеки. У промислових масштабах у нас вона вирощується в на корм худобі, на переробку на крупу або олію, та й на городах і дачах зустрічається повсюдно.\nВ основному саджають на корм худобі та птиці але й частину все таки для споживання самими.\nНе можна вирощувати кукурудзу на важких ґрунтах, на яких утворюється кірка. Сприятлива для кукурудзи – пухка, родюча легко – або середньо суглинна, повітрепроникна, вологоємна земля. Кукурудза не виносить надлишку вологи. Ділянка під кукурудзу повинна добре прогріватися сонцем бути освітленою сонцем.\nПеред посівом в ґрунт насіння кукурудзи необхідно прогріти на сонці протягом 4 – 5 днів, після замочити в теплій воді, це прискорить появу сходів. Кукурудза добре проростає при температурі вище + 8С. Сходи можуть переносити невеликі заморозки. Через 7 днів після посіву у сходів з’являється нове листя. Терміни посіву у відкритий ґрунт визначають за температурою ґр унту зазвичай це кінець квітня – початок травня. Високорослі сорти висаджують в міжряддя не менше 65 – 70 см., Відстань в ряду – 35 см. В одне гніздо висівають по 3 – 4 зерна.\nДо речі, якщо ви плануєте багато саджати кукурудзи, раджу вам спробувати посіяти кукурудзу за допомогою ручної сівалки. Виходить дуже швидко і набагато легше.\nУ перший час після посадки в ґрунт, кукурудза росте повільно, тому міжряддя необхідно постійно прополювати та рихлити. В якості добрив кукурудза полюбляє органічні (перегній, компост), мінеральні – калій. Компост вноситься в розрахунку 5 кг. на 1м2. Мінеральними добривами ґрунт підгодовують навесні, перед посадкою кукурудзи.\nУ разі, якщо кукурудза перестала рости, необхідно підгодувати її мінеральними добривами: перший раз в середині червня, другий раз – в першій декаді липня. Основну масу поживних речовин кукурудза використовує в другій половині літа. За час зростання кукурудзи, необхідно провести 2 – 3 розпушування. Чим вище рослини, тим на меншу глибину обробляється ґрунт. При розпушуванні не допускайте пошкодження коренів. Якщо стоїть волога погода, у кукурудзи можуть утворитися бічні пагони, їх необхідно видаляти. . Найбільше вологи кукурудза споживає незадовго до того, як почне викидати волоті.\nБоротьба з шкідниками кукурудзи\nКукурудза дуже приваблива для дротянки. Дротянка – личинки жука-щелкуна, з’являється в кінці травня – початку червня. Ці шкідники дуже ненажерливі, здатні повністю знищити молоді рослини. Щоб уникнути атаки дротянки, при весняному перекопуванні потрібно уважно вибрати і знищувати всі личинки. Слід вжити ряд заходів профілактичного характеру. В цьому випадку питання про те, як боротися з дротянкою, можливо, не виникне зовсім.\nПо-перше, потрібно чергувати культури. Личинки дротянки звикають до одноманітної їжі. Коли вона змінюється, вони просто вмирають з голоду. Крім того, дротянка взагалі не їсть боби. Тому картоплю, моркву чи буряк слід садити після квасолі або гороху.\nДротянки дуже люблять вологий кислий ґрунт. Тому ділянку слід посипати вапном або золою. Роблять це раз на три роки. Все бадилля з ділянки під картоплю та з грядок слід щорічно прибирати і спалювати. Не можна садити рослини дуже близько одну від одної. Також слід обов’язково прополювати ділянку. Особливо дротянка любить пирій тому його треба обов’язково видалити.\nЗбирання кукурудзи проводиться в терміни, які залежать від сорту культури. На одній рослині кукурудзи в основному утворюється 2 – 4 качана (залежить від сорту і умов вирощування). Початки легко виламуються. Виламують качани в стадії молочно – воскової стиглості. Визначити період молочно – воскової стиглості легко: якщо натиснути нігтем на зерно, з нього бризне молочний сік – урожай готовий. Молочний період у кукурудзи триває не довго, тому строки збору качаном найкраще продовжити. Для цього висівають кукурудзу в кілька термінів.\nДля використання кукурудзи, як корм для тварин її починають збирати коли бадилля майже повністю висохне а качани почнуть опускатися верхівками донизу.\nCategories: Городництво | Tags: Городництво, Кукурудза | Permalink\nЦікава і доступна інформація, дякую!\n23.11.2016 at 22:45\nРадий, що Вам подобаються мої статті. Мені дуже важливі ваші відгуки. Якщо є які-небудь пропозиції по роботі сайту будь ласка пишіть за адресою Smeta-1@bk.ru


У РФ результати розслідування щодо МН17 назвали “політично мотивованим” | 1NEWS\nГоловна/Україна/У РФ результати розслідування щодо МН17 назвали “політично мотивованим”\nКИЇВ. 28 вересня. УНН. У РФ прокоментували звіт Об’єднаної слідчої групи про катастрофу Boeing 777 на Донбасі, назвавши докази про причетність РФ до загибелі рейсу “упередженими та політично мотивованими”. Про це заявила представник МЗС РФ Марія Захарова, передає УНН з посиланням на прес-службу російського зовнішньополітичного відомства.\n“Росія розчарована тим, що ситуація навколо розслідування катастрофи „Boeing“ не змінюється. Висновки голландської прокуратури підтверджують те, що слідство упереджене і політично мотивоване”, — сказала М.Захарова.\nОкрім того, за її словами, що Росія спочатку пропонувала працювати спільно і опиратися тільки на факти, замість цього міжнародні слідчі нібито звільнили Москву від повноцінної участі у слідчому процесі.\n“До сьогоднішнього дня слідство продовжує ігнорувати незаперечні докази від російської сторони, незважаючи на те, що Росія фактично єдина, хто направляє достовірну інформацію і розкриває все нові дані”, — додала М.Захарова.\nНа Шотландію обрушився ураган «Барбара»


Зборів: історія міста\nНайсимпатичніший ракурс на Зборів. Літо-2009.\nВідтворення знаменитої Зборівської битви українськими, польськими і білоруськими реконструкторами. 15 серпня 2009 р.\nТут в нас архівні види Зборова.\nКоординати: 49°39′42″ пн. ш. 25°08′43″ сх. д.\nЛіси, пагорби, дикі місця навколо, одначе, вже в середині XV століття документи фіксують появу на цій землі поселень то Кізліва і Тавріва в 1465 р., то Погрібців у 1494 р. Десь тоді з'явився й Зборів. Впевнено в документах він фігурує аж під 1642 р., коли власником його став Яків (Якуб) Собєський, батько майбутнього короля Яна ІІІ. До зеніту своєї слави поселенню лишалося всього сім років...\nЯків Собєський людиною був заможною, тож купив не лише Зборів - Зборів лише входив до придбаного золочівського ключа - від Золочева до Озірної. Саме за Собєського (Собеського - як завгодно) Зборів з села перетворився на місто, тут почалося ярмаркове торгове життя, активно йшло будівництво, а міщани були звільнені на певний час від податків. Пізніше з'явилися церква й костел, а місто обросло укріпленнями - куди ж без них.\nВід зовнішніх ворогів оборона була, а від внутрішніх колотнеч таку й дотепер не придумали. Коли Україна спалахнула Хмельниччиною, ватага з двох десятків зборівчан так козацькими подіями розхвилювалася, що від емоцій напала на костел, пограбувала храмове срібло й ризи, а заодно й шляхетське добро, яке нерозумна шляхта зберігала в костелі. Після срібла взялися за людей, багатьом дісталося, а двірського писаря навіть вбили. Писаря ж за що? Люмпени якось завжди письменних недолюблювали...\nКоли повз Зборів проїжджав Тиміш Хмельниченко, міщани дали йому 10 талерів "поклону". Хабар-не хабар, та козаки все-таки забрали з собою всіх міських коней. Не допоміг "поклон".\nА потім й гірше було: війна забрала з містечка всі соки, спустошила його пожежею. Документи того часу фіксують: у Зборові та передмістях було 160 порожніх домів. Втекло населення, в лісах поховалося.\n1649 р. прославив Зборів на всю Європу: тут Богдан Хмельницький розгромив польське військо. Після битви гетьман подався на схід, а легенди стверджують, що за Богданом пішло не все військо - деякі залишилися в цих місцях, заснували нові села. Поляки теж не відразу покинули Зборів - ще кілька днів вони збирали з поля тіла загиблих, а потім ховали їх в навколишніх полях. Кам'яні хрести на таких могилах стояв колись біля Млинівців, Кудобинців, на схід від самого Зборова. До цього часу нібито збереглися поховання біля Озірної та Мшаної.\nХмельницький ще раз відвідав Зборів - сталося це у 1651 р. Тоді гетьман таборував під містом понад тиждень, чекав на поляків, а щоб час даремно не гаяти, вирішував важливі справи: послів до Москви відсилав, видавав універсали для монастирів Чернігівщини тощо. "Табір" - звучить досить суворо, а між тим разом з гетьманом під Зборовим проживав грецький митрополит Костянтин Йосип, який відправляв для війська богослужіння. Далі шлях Хмельницького лежав на Пляшеву, де під Берестечком його військо й зазнало жахливого розгрому.\nІ в третій раз Богдан йшов повз Зборів - це було в 1655 р. Тоді через місто проходили козаки поручника Недрейовського Волошина та московський полк, але за дисципліною цього разу слідкували суворо, всякого, хто порушував заборону на грабунок, саджали під арешт в одну з міських господ. Під костелом про всяк випадок поставили сторожу: мало що там козакам в голову зайде...\nНа зворотньому шляху зі Львова в тому ж таки 1655 р. під Зборовим через чутки про знищення татарським ханом Наддніпрянщини відбувся наступ орди на українсько-московську армію. Під час колотнечі загинуло кілька московських старшин, ще декілька потрапило в полон.\nКоли в Галичину в 1667 р. прийшли турки - як союзники гетьмана П.Дорошенка, до речі, - зборівчани самі відчинили османам брами. Турки з Зборів взяли і спалили. І сусідні села за компанію. В огні горіло місто - і попіл лишався від зборівських привілеїв. Без "бомаги" піди доведи, що до чого... Нові привілеї Зборів отримає з рук Яна ІІІ Собєського в 1689 р. Міщан на десятиліття звільняли від податків, їм дозволялося брати дерево з золочівських лісів на відбудову міста. Поселення знову укріпили: викопали рови, поставили паркани. Працювали над цим не лише міщани, а й селяни з навколишніх сіл, які в разі військової небезпеки шукали захисту саме за міськими мурами.\nПравда, міщани, хай і без податків, все одно не жирували: в їхніх обов'язках було насипати греблю та слідкувати за нею, в час жнив вони мали відробити чотири дні, а ще возили панську рибу до Львова власними підводами. Хоча при зборівському дворі були власні гуральня і бровар, міщани мали право амі варити пиво і виготовляти горілку для весіль і в празники. Діяли ремісничі цехи, приміром, кушнірсько-кравецький. Двічі на тиждень, по неділях і четвергах, відбувалися ярмарки.\nДо речі, ще один гетьман ходив попід Зборів з військом - це був Іван Мазепа в серпні 1705 р.\nВ 1740 р. онука Яна ІІІ Марія Кароліна де Буйон продала золочівський ключ разом зі Зборовим князю Михайлу Казимиру Радзивілу. Той підтвердив зборівські привілеї у 1743 р. У 1759 р. власником міста став Антон Бельський.\nЗ першим розділом Польщі життя Зборова трохи змінилося. В 1786 р. почалося будівництво дороги, т.з. "цісарського гостинця": купці вже могли не лякатися розмоклих від болота доріг, і це був плюс. Начебто селяни бунтували проти будівництва гостинця. Австрійський імператор Франц ІІ в 1798 р. надав Зборову права на ярмарки на св. Івана, Преображення, Воздвиження і 31 грудня (Сильвестра). Місто зростало.\nЧас поговорити про архітектурні пам'ятки Зборова. На початок XVIII ст. в місті було дві парафії - "горішня" при храмі Преображення і "долішня" при церкві Різдва Богородиці.\nПреображенська церква була зведена в 1710 р. на кошти міщан. Первісний храм був з дерева, чималих розмірів, трьохверхий. Навколо храму був цвинтар, оточений парканом. Відомо, що в церквібув гарний іконостас, багато срібних і золочених чаш тощо. В 1755 р. до цього храму було перенесено "чудотворну" ікону Христа з дому пароха Олексія Левицького. В 1798 р. стараннями пароха Степана Зарудського зведено існуючу нині муровану Преображенську церкву, при якій діяло братство. На цвинтарі (гм) стояла школа.\nІнша церква, що стояла біля костелу і присвячувалася Різдву Богородиці, не збереглася. Записи 1781 р. ще фіксують цей храм, але пізніше його було продано до Цецови (село Зборівського району), де вона згоріла на початку ХХ ст.\nПервісний костел у Зборові був дерев'яний. Мурований храм зведено у 1748-1755 рр. В храмі начебто зберігається ікона XVII ст., яка була власністю Яна ІІІ Собєського, портрети пароха Валентина Чеховича (17440, фундатора костелу Олександра Седлінського (помер у 1759 р.) і архієпископа Вацлава Сєраковського. При костелі раніше діяв шпиталь для старих людей, заснований начебто ще в 1624 р. (це дивно, бо раніше за першу згадку про місто). Ще один дім для старців було зведено в 1727 р.\nЗ опису міста 1787 р. відомо, що Зборів тоді оточували вали і паркани, а ще була брама неподалік божниці. На той час в місті був ринок і три передмістя: Завальне, Золочівське і Куклинці. Окрім трьох згаданих храмів у місті був панський двір, аустерія, іудеї тримали аж 40 заїжджих дворів і вісім винниць, діяли млин, іудейська лазня і пошта.\nХІХ століття принесло місту початок занепаду, котрий, здається, продовжується й зараз. Сьогоднішній Зборів - мила, але провінція. Якийсь подорожній вже в 1823 р. жалівся, що в Зборові й пообідати ніде, в продажі були лише овочі, квасне вино і якийсь "тонкий" вишняк. Пожежа 1824 р. тільки пришвидшила занепад. Станом на 1830 р. в місті було лише 30 мурованих споруд. Всі інші будинки були простими ліплянками з хворосту.\nПожежі взагалі частенько дошкуляли Зборову: в 1649, 1667, 1865, 1890, 1916, 1917, 1944 рр.\nВ 1875 р. цим тереном пройшла залізниця. Зборову мати власну станцію завадив чималий став - тож станцію отримали Млинівці. В кінці ХІХ ст. при гостинцю на місці дубового лісу звели військові казарми-бараки для 4 полку драгунів, а пізніше там квартирував 13 полк уланів. Казарми вважалися одними з найкращих в Галичині: тут був водогін, гімнастична зала, тир тощо. В часи Першої світової війни дахи казарм росіяни розібрали на побудову мостів через Стрипу, а стіни вже потім довершили руйнувати місцеві жителі. Не зберігся й велетенський, чи не найбільший у краї паровий млин на ставі: він згорів у 1909 р.\nВ Зборові зберігся цвинтар часів Першої світової війни. Ратушу розібрали в 1974 р..: це була досить скромна одноповерхова споруда з годинниковою баштою. Годинник відправили на сучасну адміністративну споруду, де він дотепер і знаходиться: от і вийшла недо-ратуша. Тоді ж, в 1970-х, розібрали й дзвіницю Преображенської церкви.\nУрочище Білий Берег і нова церква.\nПанорама Зборова від львівської траси.\nДерев'яна церква в урочищі Білий Берег.\nМузей Зборівської битви.\nВідтворення знаменитої Зборівської битви\nЦього ще немає.\nТут навіть гідропарк є. Правда, скромний.\nНапис на фігурі у Зборові.\nВід справжньої ратуші, розібраної в 1970-х, тут лише годинник.\nМеморіальний косплекс біля гідропарку.\nЦікавий хрест-фігура на одному з дворів.\nТут більше архівного Зборова


Війська РФ можуть намагатись глушити зв‘язок в Україні Війська РФ можуть намагатись глушити зв‘язок в Україні\nRoot NationНовиниНовини ITРозвідка: війська РФ найближчим часом можуть намагатись глушити зв‘язок в Україні\nЄ інформація від нашої розвідки, що війська РФ найближчим часом можуть намагатись глушити зв‘язок в країні (мобільний та Інтернет) у прифронтових зонах з метою ведення подальшої дезінформаційної кампанії про фейкову «капітуляцію» України з закликами здаватись і не чинити опору. Не маю сумнівів, що ви, друзі, пошлете їх у напрямку руського боєвого корабля, але про всяк випадок інформую. Майте на увазі та не вірте ворогу.\nТакож, якщо ви ще не в курсі, державна служба України з надзвичайних ситуацій завдяки співпраці з Київстаром інформуватиме громадян про актуальну ситуацію в їхньому регіоні та надаватиме рекомендації через SMS-повідомлення. «SMS надходитимуть від імені DSNS UKR – це офіційне джерело SMS-інформування від ДСНС для абонентів Київстар. Державна служба також працює над тим, щоб абоненти та інші мобільні оператори могли отримувати такі повідомлення вже найближчим часом», – йдеться в повідомленні.\nЗазначається, що таким чином ДСНС та Київстар допомагатимуть громадянам отримувати життєво важливу інформацію та рекомендації якнайшвидше, коли у людей може не бути доступу до інтернету або вони не можуть самостійно та швидко перевірити її.\nДержавна служба разом із Київстар також закликають громадян довіряти лише офіційним джерелам. Зокрема, останню перевірену інформацію від ДСНС можна отримати у соціальних мережах Facebook, Telegram, Instagram, Twitter, а також на YouTube-каналі відомства.\nУкраїна буде битись та захищатись стільки, скільки буде потрібно. Ми на своїй землі та ефективно нищимо ворога просто зараз. Так буде і надалі, аж поки ця погань не піде з нашої землі або не опиниться в ній!


Церезим 400 Ед - Инструкция, Применение, Дозировка, Показания, Противопоказания, Аналоги, Состав, Побочные действия, Производитель, Отзывы\nВиробник: Контроль серії, пакування, маркування, місцезнаходження уповноваженої особи,\nКлінико-фармакологічна група: Засоби, що впливають на травну систему та метаболічні процеси. Ензими.\nЦерезим ® 400 ОД (іміглюцераза) показаний для тривалої ферментозамісної терапії хворих з підтвердженим діагнозом хвороби Гоше ненейронопатичного типу (тип 1) або хронічного нейронопатичного типу (тип 3), які мають клінічно значущі неневрологічні прояви хвороби.\nУ зв'язку з гетерогенністю і мультисистемністю хвороби Гоше дозу Церезим ® 400 ОД визначають індивідуально для кожного хворого з урахуванням клінічних проявів захворювання.\nЗастосування початкової дози 60 ОД/кг 1 раз на 2 тижні призводить до покращення гематологічних та вісцеральних параметрів через 6 місяців від початку терапії, а подальше лікування препаратом Церезим ® 400 ОД зупиняє прогресування або зменшує тяжкість уражень кісткової системи.\nСтандартною схемою лікування є одноразова внутрішньовенна інфузія препарату Церезим ® 400 ОД кожні 2 тижні (це також звичайна частота, при якій одержано більшість даних).\nЕфективність Церезим ® 400 ОД для пацієнтів із неврологічними симптомами, хворих на хронічну нейронопатичну хворобу Гоше, не досліджена. Тому жодний спеціальний дозовий режим не можна рекомендувати при таких проявах хвороби.\nПісля розчинення та розведення (див. «Приготування інфузійного розчину з використанням асептичних методів») препарат застосовують шляхом внутрішньовенної інфузії. При початкових інфузіях Церезим ® 400 ОД слід вводити зі швидкістю не більше 0,5 одиниці на 1 кг маси тіла хворого за 1 хв. При наступних введеннях швидкість інфузії можна збільшити, але вона не повинна перевищувати 1 одиницю на 1 кг маси тіла за хвилину.\nМожна розглянути можливість здійснення інфузій Церезим ® 400 ОД в домашніх умовах для пацієнтів, які протягом декількох місяців добре переносили лікування препаратом Церезим ® 400 ОД. Рішення про можливість здійснення пацієнту інфузій в домашніх умовах слід приймати після ретельної оцінки та згідно з рекомендаціями лікаря, який проводить терапію препаратом. Здійснення інфузій Церезим ® 400 ОД самим пацієнтом або доглядальником у домашніх умовах вимагає проходження відповідного навчання у медичного спеціаліста у клініці. Пацієнта або доглядальника проінструктують щодо методу здійснення інфузій та ведення журналу лікування. Пацієнти, у яких виникають побічні ефекти під час здійснення інфузій, повинні негайно припинити застосування препарату та звернутися до лікаря. Наступні інфузії, можливо, необхідно буде здійснювати у клініці. При застосуванні препарату в домашніх умовах доза та швидкість введення препарату повинні залишатися незмінними, їх не можна змінювати без нагляду лікаря.\nРозведення. Розчинений Церезим ® 400 ОД містить 40 ОД іміглюцерази в 1 мл. Із кожного з призначених для введення флаконів відберіть по 10 мл розчину (що відповідає 400 ОД іміглюцерази) та перенесіть в окрему стерильну ємкість. Розведіть увесь розчин препарату 0,9 % розчином натрію хлориду для внутрішньовенних ін’єкцій до загального об’єму 100-200 мл та обережно перемішайте приготовлений розчин.\nРекомендується ввести хворому розведений розчин Церезим ® 400 ОД не пізніше ніж через 3 годин після приготування.\nОскільки Церезим ® 400 ОД не містить консервантів, невикористаний препарат або його залишки необхідно знищити.\nВведення. Церезим ® 400 ОД вводять внутрішньовенно шляхом інфузії протягом 1-2 годин. При визначенні швидкості введення препарату слід враховувати основну рекомендацію: вводити не більше 1 ОД іміглюцерази на 1 кг маси тіла хворого за 1 хв.\nРозлади центральної та периферичної нервової системи Поодинокі Запаморочення, головний біль, парестезія*\nРозлади з боку серця Поодинокі Тахікардія*, ціаноз*\nСудинні розлади Поодинокі Припливи*, артеріальна гіпотензія*\nРозлади з боку респіраторної системи, торакальні і медіастинальні порушення Поширені Диспное*, кашель*\nРозлади з боку системи травлення Поодинокі Нудота, блювання, абдомінальні спазми, пронос\nРозлади з боку імунної системи Поширені Реакції підвищеної чутливості\nРідкісні Анафілактоїдні реакції\nРозлади з боку шкіри і підшкірних тканин Поширені Кропив'янка/ангіоневротичний набряк*, свербіж*, висипання*\nРозлади з боку опорно-рухового апарату і сполучної тканини Поодинокі Артралгія, біль у спині*\nЗагальні розлади та розлади в місці введення Поодинокі Дискомфорт у місці введення, печія у місці введення, набряк у місці введення або стерильний абсцес, відчуття дискомфорту у грудній клітці*, пропасниця, озноб, втомлюваність\nЗа відсутності досліджень несумісності не слід змішувати Церезим ® 400 ОД з іншими лікарськими засобами в одній інфузійній системі.\nХвороба Гоше – рідкісне рецесивно спадкове порушення обміну речовин, спричинене недостатністю лізосомальних ферментів кислої β-глюкозидази. Цей фермент розщеплює глюкозилцерамід, головний компонент ліпідної структури клітинних мембран, на глюкозу та церамід. ** Іміглюцераза – це модифікована форма кислої β-глюкозидази людини, виготовлена за ДНК-рекомбінантною технологією з клітин яєчника китайського ховрашка (Chinese Hamster Ovary), з модифікацією манози для націлення на макрофаги. Іміглюцераза (рекомбінантна макрофагнацілена β-глюкоцереброзидаза) заміщує недостатню ферментну активність, гідролізуючи глюкозилцерамід і, таким чином, коригуючи первинну патофізіологію та попереджаючи вторинну патологію. Церезим ® 400 ОД зменшує розмір селезінки та печінки, покращує або нормалізує стан при тромбоцитопенії та анемії, покращує або нормалізує мінеральну щільність кісткової тканини та вагу кісткового мозку і зменшує або усуває кістковий біль та кістковий криз. Церезим ® 400 ОД зменшує швидкість витрати енергії у стані спокою. Церезим ® 400 ОД показав себе як препарат, який покращує як ментальний, так і фізичний аспекти якості життя при хворобі Гоше. Церезим ® 400 ОД зменшує рівень хітотріозидази - біомаркера накопичення глюкозилцераміду у макрофагах та реакції на лікування. У дітей Церезим ® 400 ОД нормалізував статевий розвиток, даючи змогу досягти нормального зросту, а також нормальної мінеральної щільності кісткової тканини у дорослому віці. Швидкість та ступінь реакції на лікування препаратом Церезим ® 400 ОД залежать від введеної дози. Загалом покращення у системах органі зі швидшим обміном речовин, таких як гематологічні, можуть бути значно швидші, ніж у системах із повільнішим метаболізмом, зокрема у кістках. У ICGG Gaucher реєстровому аналізі великої групи пацієнтів (n=528) з хворобою Гоше, тип 1, ефект, пов'язаний з часом та дозою застосовування препарату Церезим ® 400 ОД, спостерігався для гематологічних та вісцеральних параметрів (кількість тромбоцитів, концентрація гемоглобіну, об’єм селезінки та печінки) при застосуванні діапазону доз 15, 30 та 60 ОД/кг маси тіла 1 раз на 2 тижні. Пацієнти, яких лікували із застосуванням схеми лікування 60 ОД/кг маси тіла 1 раз на 2 тижні, продемонстрували швидше покращення та більший максимальний ефект від лікування порівняно з пацієнтами, яких лікували із застосуванням менших доз препарату. Подібно до цього у ICGG Gaucher реєстровому аналізі мінеральної щільності кісткової тканини з використанням двохенергетичної рентгенівської абсорбціометрії (DXA) у 342 пацієнтів через 8 років лікування було досягнуто нормальної мінеральної щільності кісткової тканини при застосуванні препарату Церезим ® 400 ОД дозою 60 ОД/кг маси тіла 1 раз на 2 тижні, але не меншою ніж 15 та 30 ОД/кг маси тіла 1 раз на 2 тижні (Wenstrup et al, 2007). У ході дослідження за участю 2 груп пацієнтів, яких лікували із застосуванням середньої дози 80 ОД/кг маси тіла 1 раз на 4 тижні та середньої дози 30 ОД/кг маси тіла 1 раз на 4 тижні серед пацієнтів з показником кісткового мозку ≥ 6, більшість пацієнтів з групи, у якій застосовували більшу дозу (33 %; n=22), досягли зменшення цього показника на 2 пункти через 24 місяці лікування препаратом Церезим ® 400 ОД порівняно з пацієнтами з групи, де застосовували нижчу дозу (10 %; n=13) (de Fost et al, 2006). Лікування із застосуванням препарату Церезим ® 400 ОД дозою 60 ОД/кг маси тіла 1 раз на 2 тижні продемонструвало покращення стану при кістковому болі вже через 3 місяці, зменшення випадків кісткового кризу через 12 місяців та покращання мінеральної щільності кісткової тканини через 24 місяці лікування (Sims et al, 2008). Спеціальних клінічних досліджень впливу Церезим ® 400 ОД на неврологічні прояви хвороби не проводили. Тому неможливо навести жодних висновків щодо ефективності ферментозамісної терапії при неврологічних проявах.\nЗвичайна частота здійснення інфузій ─ 1 раз на 2 тижні . Підтримуюча терапія з частотою інфузій 1 раз кожні 4 тижні (Q4) при введенні такої самої кумулятивної (сумарної) дози, як і при здійсненні інфузій кожні 2 тижні (Q2), вивчалася у дорослих пацієнтів зі стійкою залишковою хворобою Гоше типу 1. Зміни від початкового рівня показників гемоглобіну, тромбоцитів, об’єму печінки та селезінки, кісткового кризу та ураження кісток становили попередньо встановлену кінцеву точку; досягнення або підтримання встановлених терапевтичних цілей у лікуванні хвороби Гоше щодо гематологічних та вісцеральних параметрів становили додаткову кінцеву точку. 63 % пацієнтів, які лікувалися за схемою Q4, та 81 % пацієнтів, які лікувалися за схемою Q2, досягли композитної кінцевої точки через 24 місяці; різниця не була статистично значущою, базуючись на 95 % довірчому інтервалі (-0,357, 0,058). 89 % пацієнтів, які лікувалися за схемою Q4, та 100 % пацієнтів, які лікувалися за схемою Q2, досягли кінцевих точок, які базувалися на терапевтичних цілях; різниця не була статистично значущою, базуючись на 95 % довірчому інтервалі (-0,231, 0,060). Схему здійснення інфузій Q4 можна розглядати як можливий варіант лікування для деяких дорослих пацієнтів зі стійкою залишковою хворобою Гоше типу 1, але клінічні дані щодо цього обмежені (недостатні).\nЛікарям необхідно реєструвати пацієнтів із хворобою Гоше, включаючи пацієнтів із хронічною нейронопатією, у реєстрі «ICGG Gaucher Registry». Дані про цих пацієнтів будуть анонімно збирати у зазначеному Реєстрі. Метою створення «ICGG Gaucher Registry» є покращення розуміння хвороби Гоше та оцінка ефективності ферментозамісної терапії, що в результаті сприяє покращенню безпеки та ефективності застосування препарату Церезим ® 400 ОД.\nДоклінічні дослідження безпеки. Доклінічні дослідження хронічної токсичності та мутагенності одно- і багаторазових доз іміглюцерази не виявили особливої небезпеки препарату для людини.\nСтабільна ферментна активність іміглюцерази в 4 дозах (7,5; 15; 30; 60 ОД/кг) досягається через 30 хв після внутрішньовенного введення препарату Церезим ® 400 ОД протягом 1 години. Припинення інфузії призводить до швидкого зниження ферментної активності в плазмі, при цьому період напіввиведення іміглюцерази коливається в межах від 3,6 до 10,4 хв. Середнє значення показника плазматичного кліренсу досягає 14,5±4,0 (9,8-20,3) мл/хв/кг. Об'єм розподілу іміглюцерази становить 0,12 ± 0,02 (0,09 - 0,15) л/кг. Ці дані не розглядаються як залежні від дози або тривалості інфузії, оскільки тільки 1 або 2 хворих були обстежені при кожній дозі і швидкості інфузії.\nЦерезим ® 400 ОД не впливає або виявляє незначний вплив на здатність керувати автотранспортом та працювати зі складними механізмами.\nПісля скринінгового імуноферментного твердофазного аналізу (ELISA) з подальшим підтверджувальним радіоімунопреципітаційним аналізом було встановлено, що протягом першого року терапії IgG-антитіла до іміглюцерази утворюються приблизно у 15 % пацієнтів. Зазвичай антитіла до препарату Церезим ® 400 ОД утворюються протягом перших 6 місяців та рідко утворюються після 12 місяців терапії. Хворі з підозрою на зниження ефективності терапії мають підвищений ризик виникнення реакцій гіперчутливості та потребують ретельного спостереження щодо утворення IgG-антитіл до іміглюцерази.\nПацієнти з антитілами до іміглюцерази мають високий ризик виникнення реакцій гіперчутливості. Якщо хворий мав в анамнезі реакції, що спричиняли гіперчутливість, рекомендується визначення наявності антитіл до іміглюцерази. Як і будь-який інший білковий продукт, що вводиться внутрішньовенно, Церезим ® 400 ОД може спричиняти дуже серйозні алергічні реакції, такі як гіперчутливість, проте це трапляється рідко. Якщо у пацієнта виникла така реакція, введення Церезим ® 400 ОД потрібно негайно припинити; рекомендується проведення симптоматичної терапії. Невідкладну медичну допомогу потрібно надати відповідно до існуючих медичних стандартів.\nПацієнти, в яких визначалися антитіла або спостерігалися ознаки гіперчутливості до Цередази (алглюцерази), повинні перебувати під особливо ретельним наглядом при лікуванні препаратом Церезим ® 400 ОД (іміглюцеразою).\nВідомим ускладненням хвороби Гоше є легенева гіпертензія. Пацієнти, яким було здійснено спленектомію, мають підвищений ризик розвитку легеневої гіпертензії. Терапія із застосуванням Церезим ® 400 ОД у більшості випадків зменшує потребу у спленектомії, раннє лікування препаратом Церезим ® 400 ОД пов’язувалося з меншим ризиком розвитку легеневої гіпертензії. Рекомендується моніторинг стану хворого з метою виявлення легеневої гіпертензії після діагностування хвороби Гоше, а також і в подальшому. Пацієнти, у яких діагностовано легеневу гіпертензію, зокрема, повинні отримувати відповідні дози препарату Церезим ® 400 ОД, щоб гарантувати контроль хвороби Гоше, яка лежить в основі цього захворювання, а також слід оцінити стан цих пацієнтів щодо необхідності проведення додаткового специфічного лікування легеневої гіпертензії.\nБазуючись на обмежених даних (насамперед отриманих зі спонтанних повідомлень та літературного огляду) про понад 150 вагітних, які приймали Церезим ® 400 ОД, показано, що застосування препарату доцільне для забезпечення контролю хвороби Гоше під час вагітності. Також отримані дані не підтверджують ніякої мальформаційної токсичної дії на плід, хоч статистичне підтвердження цього надто низьке. Вкрай рідко повідомлялося про ембріональну смерть/внутрішньоутробну загибель плода, проте достовірно невідомо, чи пов’язано це із застосуванням препарату Церезим ® 400 ОД чи з перебігом самої хвороби Гоше.\nДосліджень для оцінки впливу препарату Церезим ® 400 ОД на вагітність тварин, розвиток плода, пологи і післяпологовий розвиток не проводилось. Невідомо, чи проникає Церезим ® 400 ОД через плаценту та чи впливає на розвиток плода.\nЖінкам, які раніше не лікувалися, слід рекомендувати розглянути можливість початку лікування перед тим, як завагітніти, для того щоб досягти оптимального рівня здоров’я. Для жінок, які лікувалися препаратом Церезим ® 400 ОД, слід розглянути можливість продовження лікування під час вагітності. Закритий моніторинг вагітності та клінічних проявів хвороби Гоше необхідний для індивідуального підбору дозування відповідно до потреб пацієнтки та реакції на лікування. Слід з обережністю призначати препарат вагітним жінкам.\nНевідомо, чи потрапляє активна речовина препарату у грудне молоко жінки, однак ферменти, вірогідно, перетравлюються у шлунково-кишковому тракті дитини. Слід бути обережними при застосуванні Церезим ® 400 ОД жінкам, які годують груддю.\nЗ мікробіологічної точки зору розчинений Церезим ® 400 ОД потрібно застосувати негайно, інакше умови зберігання залишаються на відповідальності користувача. Час зберігання не


Скандали навколо facebook не бентежать інвесторів - Softik\nДодому Без категорії Скандали навколо facebook не бентежать інвесторів\nНезважаючи на те, що помітна частина контенту в соціальних сервісах, що належать перейменувалася в meta колишньої facebook, може здатися токсичною і потенційно небезпечною, інвестори продовжують вливати гроші в акції компанії.\nАкції meta platforms відзначили перший тижневий приріст з початку вересня, перш ніж чергова порція документів від інформатора спровокувала новий раунд розслідувань. За тиждень акції зросли на 5,4 %, і це максимум більш ніж за три місяці, що майже наполовину компенсує жовтневе падіння вартості активів. Інвестори визнають, що сервіси facebook і instagram недосконалі, а увага регулюючих органів найближчим часом не ослабне, проте багатьох як і раніше приваблює бізнес-модель сервісів і прибуток, який вони приносять.\nЗгідно з прогнозами, прибуток meta за підсумками поточного року складе майже $40 млрд, що на 37% вище, ніж за 2020 рік, коли клієнти скоротили витрати на рекламу з приходом пандемії. Однак проблеми поки нікуди не поділися. Прогнози компанії по виручці за минулий квартал не виправдали очікувань, що було пов’язано зі змінами політики конфіденційності в пристроях apple. Діяльність meta розслідується державними відомствами в сша і європі. У четвер міністр культури великобританії попередила, що компанія та її керівники можуть бути піддані кримінальному переслідуванню.\nА уолл-стріт як і раніше в переважній більшості підтримує компанію і зміну її стратегії. Більше 80 % з 62 аналітиків у полі зору bloomberg рекомендують купувати активи meta і тільки троє-продавати. Компанія інвестує мільярди доларів у підрозділ reality labs, відповідальний за віртуальну реальність взагалі і пристрої oculus зокрема.


Бібліотека села Бочаниця - Історичні віхи\nВітаю Вас Гість | RSS | Головна | Історичні віхи | Реєстрація | Вхід\nАрхеологія та перші згадки про село\nНаш край відноситься до однієї з найдавніше заселених територій України. Давні знахідки свідчать про те, що в період пізнього Палеоліту на території села знаходились поселення. Наші предки використовували кам’яні сокири, наконечники з кременю, а згодом знаряддя праці удосконалювались, про це свідчать дані зразки.\nУ минулому село мало назву Семиставці, тому що на його території знаходилось сім ставків. Та цю назву у писемних згадках не зафіксовано. Сучасна офіційна назва населеного пункту – Бочаниця. Спираючись на українські грамоти XV століття, вказано, що Олехну досталась Бочаниця. Це речення датоване 1478р. Вперше Бочаниця, як маєток Андрія Добринського згадується в акті від 19 січня 1562 року, де в Універсалі короля Сигізмунда можна прочитати, що земля вашенська приєднується до короля польського, а в списку тих, хто присягнув монархові фігурує ім’я Андрія Добринського з Бочаниці.\nОднак історія походження цієї назви достовірно не відома. Існують три легенди про походження назви села. Одна із них розповідає про те, що колись у селі була ґуральня, на якій виготовляли спирт високої якості, який продавався горілчаним заводом. Спирт вивозили в бочках, які виготовлялися на території населеного пункту. Від того село і дістало назву – Бочаниця.\nКрім гуральні у селі знаходився вітряк, який належав заможному селянинові. Вітряк відтворено на вишивці Гуменюк Уляни. У другій половині XVII ст. село є власністю Анни Братової, а по ній князів Четвертинських, Лепкевичів, Чесновських. Цей герб земельних володінь Чесновського. Пізніше володарем земель був граф Понятовський. У його володінні було сім ставків, сім млинів, смолокурня де виготовлявся дьоготь, пивоварня, яка згодом на межі ХІХ ст. перетворена була в ґуральню. Власністю графа був також двохповерховий маєток, з льохами на всю площу. Підмурок палацу будувався з плетчастого вапняка, стіни були цегляними.\nНа цю споруду не міг звернути уваги в 1846 р. Т.Г. Шевченко, як член археологічної комісії, який отримав доручення відправитися в «разные места Волынськой губерней, осматреть замичатильные монументальные памьятки и древние здания и составить им описания».\nЗа переказами, старожилів зять Понятовського програвся в карти і, щоб отримати страхові гроші підпалив палац. З часом стіни згорілого палацу були розібрані і бита цегла була використана для замощування ділянки для майбутньої залізниці Здолбунів – Новоград- Волинський. Будівництво якої було припинено в зв’язку з Першою світовою війною.\nНе обминули наше село й події Великої Вітчизняної війни. Німецькі фашисти окупували наше село 2 липня 1941 року. Жителі села брали активну участь у боротьбі проти німецько-фашистських загарбників у зоні окупації та на фронтах. Населений пункт був місцем боїв. Гітлерівці зруйнували парк, житлові будинки. На каторгу до Німеччини вивезено 30 чоловік.\nНаше село було звільнено від фашистів 14 січня 1944 року частинами 1-го українського фронту.\nКолективізацію було завершено в 1950 році. В той же час було створено колгосп «Шлях до комунізму», головою якого був Соловйов Олександр, пізніше – Сиротюк Петро Іванович.\nПовоєнний період був дуже тяжким. Жителі нашого села тяжко працювали, у селі знаходилися торфородовища. .За період з 1946 по 1962 рік на території села було побудовано колгоспну контору, гараж, тік\nУ 1978 році в зв’язку з укрупненням господарств колгосп «Шлях до комунізму» було приєднано до колгоспу імені Леніна села Симонів. Головою колгоспу був Павлюк Микола. Керуючим відділку села Бочаниці був Буркалець Віталій Степанович, який неодноразово був нагороджений почесними грамотами та дипломами. У 1989 році жителі нашого села виявили бажання господарювати самостійно. Вони від’єднались від колгоспу і створили орендне підприємство «Дружба», яке очолив Мостовий Василь Олександрович. Воно проіснувало до 2002 року. У період повоєнної відбудови відбувся і соціальний розвиток села.\nЗ 1975р. по 1983р. у нашій школі навчався Віталій Клімчук. На жаль, його життя обірвалося в далекому Афганістані, при виконанні інтернаціонального обов’язку. Посмертно нагороджений орденом Червоної зірки. Пам’ять про нього завжди житиме в серцях односельчан


Джерело: комітет з межсирийским зустрічам збереться 31 серпня |\nДжерело: комітет з межсирийским зустрічам збереться 31 серпня\nДжерело в МЗС Росії розповів, що з учасниками комітету планує зустрітися глава МЗС РФ Сергій Лавров і заступник голови МЗС Михайло Богданов. Раніше Богданов повідомляв, що зустріч може стати елементом продовження «московського процесу». Засідання комітету по нагляду за виконанням рішень московських межсирийских консультацій відбудеться 31 серпня в російській столиці, повідомив РІА Новини джерело в МЗС РФ.\n«У понеділок пройде засідання комітету по нагляду за виконанням рішень московських зустрічей», — сказав співрозмовник агентства.\nЗа його словами, планується, що з учасниками комітету зустрінеться глава МЗС РФ Сергій Лавров і спецпредставник президента РФ по Близькому Сходу і країнам Африки, заступник голови МЗС Михайло Богданов.\nПредставник Координаційного комітету від опозиції Сирії Хасан Абдулазім повідомив РІА Новини, що учасники комітету зустрінуться з Лавровим. «Ми прибудемо в Москву 30 числа цього місяця. Наша зустріч з паном Лавровим відбудеться на наступний день, 31 серпня», — сказав він.\nРаніше в інтерв’ю РІА Новини Богданов повідомляв, що засідання комітету по нагляду за виконанням рішень межсирийских консультацій може стати важливим елементом продовження «московського процесу» по врегулюванню сирійського кризи.\nРаніше в Москві пройшли два раунди межсирийских консультацій. Під час другого раунду 6-9 квітня сторонам вдалося погодити підсумковий документ з 10 пунктів.\nНазад Предыдущая запись: Басурин уточнив кількість поранених при обстрілі Горлівки\nДалее Следующая запись: Аналітик: арабські лідери розчаровані в політиці США


«Галичанка» боротиметься за Кубок України | Сколівська РДА\nСколівська РДА » Новини Львівщини » «Галичанка» боротиметься за Кубок України\n«Галичанка» боротиметься за Кубок України\nДата: 22.05.2017 12:16\n20 травня, у Сумах стартує Кубок України з гандболу серед жінок. За національний трофей змагатимуться львівська «Галичанка», ужгородські «Карпати», херсонська «Дніпрянка» та миколаївський «Реал».\nЗа результатами жеребкування у півфінальних матчах 20 травня зустрінуться «Карпати» - «Дніпрянка» (о 16:00 год) та «Галичанка» - «Реал» (о 18:00 год).\nЗавтра, 21 травня, об 11:00 год відбудеться фінал та матч за третє місце, переможці півфіналу розіграють Кубок України о 13:00 год.\nПроведення Кубка України серед жінок було відновлили у 2016 році з ініціативи тренерів гандбольних клубів України та Федерації гандболу України. Вперше Кубок України проводився у форматі «фіналу чотирьох». Новітній дизайн Кубка розробила Федерація гандболу України у 2016 році. Торік за почесний трофей змагалися «Галичанка», «Карпати», «Дніпрянка» та «Реал». Першим володарем оновленого Кубка стала львівська «Галичанка». Зазначимо, що Кубок є перехідним – щороку передається від чемпіона до чемпіона.


Портер, Вінслет та Тейлор-Джой: найкращі образи червоної доріжки Еммі 2021 – NizhynNEWS\nГоловна/Україна і світ/Портер, Вінслет та Тейлор-Джой: найкращі образи червоної доріжки Еммі 2021\nУ Лос-Анджелесі пройшла 73-я церемонія вручення телевізійної премії Еммі 2021. Захід відбувся у традиційному форматі, тому урочиста частина розпочалася з червоної доріжки.\nЦьогоріч зіркові гості при виборі вбрання акцентували свою увагу на яскравих кольорах та ефектних образах.\nНайкращі образи червоної доріжки премії Еммі 2021 – дивіться далі у матеріалі.\nЗірка серіалу Ферзевий гамбіт Аня Тейлор-Джой на церемонію нагородження прийшла у жовтій сукні від Dior Haute Couture. Відкрита спина, силует по фігурі та довгий шлейф вбрання справили враження на всіх глядачів премії.\nАкторка доповнила свій образ зачіскою із зібраним волоссям та прикрасами від Tiffany&Co.\nАкторка Керрі Вашингтон для червоної доріжки обрала сріблясту сукню-комбінацію від бренду Etro.\nЕлегантне вбрання підкреслювало вигини тіла зірки, а широкий корсетний пояс виділяв її талію. Керрі завершила образ низьким пучком та довгими сережками.\nОдним із найепатажніших учасників Еммі 2021 став актор Біллі Портер. На заході він з’явився у чорному костюмі від Ashi Studio із рукавами-крилами.\nВін доповнив образ діамантовим кольє, сережками, браслетом та взуттям на підборах.\nАкторка Сара Полсон для світського виходу обрала пишне вбрання червоного кольору від Carolina Herrera. Увагу до її образу привертали об’ємні рукава-ліхтарики та глибоке декольте.\nЗа традицією, акторка Кейт Вінслет надає перевагу класиці. На червоній доріжці вона з’явилася у чорній сукні від Giorgio Armani, яка підкреслювала її жіночі форми та візуально витягувала силует.\nЗачіска із зібраним волоссям, прикраси від Fred Leighton та клатч додавали її образу ще більшої елегантності.\nДосить ефектне та сміливе вбрання для премії Еммі 2021 обрала акторка Кетрін Зета-Джонс. Вона постала у бордовій сукні від Cristina Ottaviano з відкритими плечами та глибоким вирізом.\nЗірка розпустила волосся, зробила яскравий макіяж та доповнила образ прикрасами і туфлями-човниками.\nНагадаємо, що тріумфатором премії Еммі 2021 став серіал Корона. Стрічка зібрала всі нагороди у категорії Драматичні серіали.\nЛідерами серед комедійних серіалів стали картини Тед Лассо і Хитрощі, які отримали по чотири і три нагороди відповідно. А головна премія у категорії Найкращий міні-серіал дісталася стрічці Ферзевий гамбіт.\nЦеремонія нагородження проходила з дотриманням карантинних обмежень. Організатори заходу скоротили кількість запрошених гостей, а також наполягли на тому, щоб всі учасники мали довідку про вакцинацію та негативний тест на Covid-19.


Проба скобиного лету - День Вуличної Музики/Координатор локації\nДень Вуличної Музики/Координатор локації\nДень Вуличної Музики – наймасштабніший волонтерський проект у світі, започаткований як музичний флешмоб у 2007 році литовським музикантом Андрюсом Мамонтовасом у Вільнюсі. Ідея заходу надзвичайно проста - щороку у третю суботу травня сотні музикантів найрізноманітніших музичних стилів збираються разом на вулицях свого міста, щоб заграти і заспівати людям власну музику і не тільки. 16 травня 2014 року День Вуличної Музики вперше відбувся і в Україні. Перший День Вуличної Музики одночасно пройшов у десяти українських містах: Київ, Івано-Франківськ, Львів, Хмельницький, Харків та ін.\n19 травня 2018 року у понад 50-ти містах по всій Україні відбувся День Вуличної Музики (вже вп'яте). У м. Дрогобич це відбулось вперше. У місті діяло 3 локації: дві музичні та одна танцювальна: "Sheva Jam". Я ж була координатором однієї з музичних локації, де музиканти мали можливість виступати в акустиці. В мої обов'язки входило складання програми виступів та її дотримання. Безпосередньо на Дні Вуличної Музики - комунікація з виконавцями,забезпечення вчасного добирання музикантів на локації, підключення музичних інструментів та налаштування апаратури. Крім того я займалась координуванням волонтерів. Волонтерами переважно була молодь з організацій: Пласт, ГО "Інше місто", "Прорив".\nПід час проведення Дня Вуличної Музики зіткнулась з декількома проблемами, а саме з такими, що деякі виконавці запізно повідомляли про відсутність музичних інструментів, апаратури або ж акомпонементу, проте ми вчасно забезпечували музикантів всім необхідним. Погодні умови також змусили задуматись,про перенесення локації у приміщення, але все ж День Вуличної Музики відбувся і погода зовсім не завадила нам отримати море задоволення та подарувати сотням людей хороший настрій. Завдяки цьому заходу я отримала досвід у комунікації з великою кількістю людей, навчилась швидко вирішувати технічні проблеми.\nКомендант/координатор - Олександр Максимов\nОлександр Максимов - Організатор\nЄва Райська - Організатор\nТурчин Роман - координатор танцювальної локації\nІра Марків - координатор музичної локації\nЗубрицька Софія - координатор акустичної локації\nЗбірки орагнізаторів, обговореня завдань, розподіл обов'язків\nПіар та поширення інформації\nСкладання програми виступів\nКомунікація з виконавцями\nЗабезпечення успішне і вчасне добирання музикантів на локації(більшість виконавців були з інших міст)\nЧітке виконання та дотримання програми\nПідключення музичних інструментів, налаштування апаратури\nПопуляризація вуличної музики та музики, як явища в цілому.\nНаселений пункт - Дрогобич


Четвер, 20 липня 2017, 12:29\n«Будь-яку справу треба оцінювати за результатами роботи, а ваші показники говорять самі за себе. Ви – кращі!, - з такими словами звернувся Володимир Токар до колективу лісівників. - Окрема подяка за це вашому начальнику – Віктору Чигринцю, який є Заслуженим працівником сільського господарства України, має кандидатську ступінь в цій галузі та нагороджений Орденом «За заслуги» ІІ та ІІІ ступенів. Віктор Петрович – прекрасний керівник, який переживає за свою справу, за працівників обласного лісового господарства, дбає про соціальну сферу та допомагає учасникам АТО».\n«На мій погляд, Віктор Петрович заслужив цю високу державну нагороду, яка займе почесне місце серед інших його відзнак», - резюмував керівник депутатського корпусу. Він побажав Віктору Чигринцю здоров’я, сил та наснаги, і ще довго працювати на благо рідної Сумщини.


Коктебель, відпочинок в Коктебелі, курорт Коктебель\nГоловна » Коктебель\nДобиратися до Коктебеля зручно з Сімферополя або Феодосії. Із Сімферополя зручно добиратися від центрального авто або ж / д вокзалу - регулярно ходять автобуси і маршрутки. З Феодосії в Коктебель курсують автобуси. Автобусом зручно добиратися від автостанції. Можна добиратися морем від морського порту до причалу Коктебель.\nКоктебель - селище міського типу, розташований на Східному узбережжі Криму, на 20 км на північний захід від Феодосії на трасі Феодосія - Алушта. Коктебель розташований на березі Чорного моря, у Коктебельського затоки, біля підніжжя вулканічного масиву Кара-Даг. З 1948 по 1991 рр.. носив назву Планерське.\nЄ дві популярні теорії походження назви Коктебель. Відповідно до першої з них Köktöbel перекладається з кримсько-татарського як "край блакитних горбів". Ця романтична теорія представлена в безлічі путівників по Криму. Більш науковою теорією є версія, де словом töbel означає "зірочку" на лобі у тварини. А kök töbel означає "сірий [кінь] із зірочкою на лобі". Мабуть поселення було названо на честь кипчакского роду кектебель, кочував в Середні віки в степовій частині Криму.\nТочна дата заснування Коктебеля до цих пір невідома. На плато Тепсень поблизу селища знаходилося древнє поселення, відоме з раннього середньовіччя. До кінця XIX століття Коктебель був селом з населенням, яке складалося з кримських татар і кримських болгар. Сучасний Коктебель з'явився як поєднання села Коктебель, болгарського хутора Бараколь, грецького хутора Армутлук, російського хутора Кордон і дачного селища, розташованого на узбережжі бухти.\nКоктебель став популярним місцем для відпочинку вже наприкінці XIX століття.Засновником дачного селища Коктебеля вважається місцевий поміщик Едуард Андрійович Юнге. З 1880-х років він почав потроху продавати частину своєї землі під дачні ділянки. Вже з 1890-х років в маєтку Юнге гостювали відомі письменники, художники, науковці. У різний час в Коктебелі гостювали Вікентій Вересаєв, Марина Цвєтаєва, Софія Парнок, Максиміліан Волошин, Олексій Толстой, а також безліч інших відомих діячів культури. У 1930-х тут був заснований Будинок творчості письменників "Коктебель", що функціонує і зараз. У 20-е і 30-і рр.. XX століття Коктебель завдяки хорошим вітрам на плато Узун-Сирт був одним із центрів планеризму в СРСР. Завдяки такій популярності селище в 1948 році отримав назву Планерське. У 1991 році селищу було повернуто його історичну назву.\nУ будинку, де жив Максиміліан Волошин, нині діє музей поета. Також серед тих місць, які варто відвідати гостям Коктебеля, необхідно згадати Музей планеризму та Центр планерного спорту "Коктебель".\nПочинаючи з 2003 року в Коктебелі щорічно проводиться найбільший в Україну джазовий фестиваль "Джаз Коктебель" або "Koktebel Jazz Festival".\nКрім того поблизу від Коктебеля розташований знаменитий Карадазький заповідник.\nЗ новітніх тендеций можна назвати той факт, що починаючи з 2006-го року Коктебель на травневі свята тут регулярно проходить Міжнародний фестиваль танго "Кримські канікули", а восени - фестиваль "Оксамитове танго", учасники на які з'їжджаються з усього світу.\nТакож Коктебель може бути цікавий туристам своїми пляжами. На всьому протязі пляжної смуги здійснюється прокат різних пляжних аксесуарів, шезлонгів, водних мотоциклів і дощок для серфінгу. Здійснюються морські прогулянки на катерах і яхтах, а також повітряні - на дельтапланах та парапланах.\nОрганізовуються гонки на баггі і квадроциклах. Траса для квадроциклів розташована на набережній.\nКрім того Коктебель є місцевим центром дайвінгу. Здійснюються занурення в різних цікавих місцях, від Меганома до Тихої бухти. Найбільшим успіхом у дайверів користується одна з бухт Кара-Дагу.