Флотація — Вікіпедія\nФлотаційний цех на збагачувальній фабриці.\nМашина пінної флотації.\nФлота́ція (від фр. Flottation) — спосіб розділення сумішей твердих дрібних частинок, що належать різним речовинам, а також виділення крапель дисперсної фази з емульсій, заснований на їх різній змочуваності і здатності накопичуватися на поверхні розділу фаз. Флотація можлива тільки при неповному змочуванні поверхні частинок, що виділяються рідиною. Зазвичай це досягається шляхом додавання невеликих кількостей спеціальних речовин — флотореагентів. Продукти флотації: пінний продукт і камерний продукт.\n1 Флотаційний процес\n2 Області застосування флотації\n3 Види флотації\n5 Газоподібна фаза флотаційного процесу\n6 Тверда фаза флотаційного процесу\n7 Рідка фаза флотаційного процесу\n7.2 Вуглеводневі рідини\n8 Основні чинники, що впливають на результати флотації\n9 Схеми флотації\n9.1 Основна флотація\n9.2 Перечисна флотація\n9.3 Контрольна флотація\n10 Класифікація мінералів за флотованістю\n11 Перспективи подальшого розвитку флотаційного процесу\nФлотаційний процес[ред. | ред. код]\nФлотаційний процес заснований на відмінностях у змочуваності мінералів, які розділяються. Якщо природні розходження в змочуваності мінералів недостатні для флотаційного розділення, вони підсилюються флотаційними реагентами, що селективно впливають на ці мінерали.\nОсновна і визначальна стадія флотаційного процесу — елементарний акт флотації, який полягає в закріпленні одиничного зерна на поверхні розділу фаз. При пінній флотації використовуються такі фази: вода (рідина), мінерал (тверде) і повітря (газ). Можливість елементарного акту при цьому залежить від властивостей поверхонь розділу «вода — повітря» («рідина — газ») і «вода — мінерал» («рідина — тверде»).\nЗміна змочуваності мінералів при їх флотації здійснюється введенням у пульпу флотаційних реагентів. Флотаційні реагенти впливають на гідратні шари і змінюють їхню товщину та стійкість. Тому підготовка мінеральної поверхні до флотації зводиться до подачі визначених реагентів, що приводить до різкого збільшення гідрофобності флотованих частинок і гідрофільності нефлотованих, тобто до збільшення гідрофобно-гідрофільної контрастності флотованої мінеральної сировини.\nОбласті застосування флотації[ред. | ред. код]\nЗбагачення корисних копалин (руд кольорових металів, рідкісних і розсіяних елементів, вугілля, самородної сірки);\nРозділення мінералів комплексних руд;\nОчищення стічних вод, зокрема для виділення крапель масел і нафтопродуктів.\nВиди флотації[ред. | ред. код]\nСьогодні відомі такі способи флотації:\nфлотація з носієм,\nНайпоширенішою є пінна флотація, при якій через суміш частинок з водою пропускають дрібні бульбашки повітря, частинки певних мінералів збираються на поверхні розділу фаз «повітря — рідина», прилипають до бульбашок повітря і виносяться з ними на поверхню у складі трифазної піни, яку надалі згущують і фільтрують. Як рідина найчастіше використовується вода, рідше насичені розчини солей (розділення солей, що входять до складу калійних руд) або розплави (збагачення сірки). Цей метод застосовується найширше.\nФлотореагенти[ред. | ред. код]\nДокладніше: Флотаційні реагенти\nІснує декілька типів флотореагентів, що відрізняються принципом дії:\nЗбирачі — реагенти, що вибірково сорбуються на поверхні мінералу, який необхідно перевести в пінний продукт, і що додають частинкам гідрофобні властивості. Як збирачі використовують речовини, молекули яких мають дифільну будову: гідрофільна полярна група, яка закріплюється на поверхні частинок, і гідрофобний вуглеводневий ланцюг. Найчастіше збирачі є іонними сполуками; залежно від того, який іон є активним розрізняють збирачі аніонного і катіонного типів. Рідше застосовуються збирачі, що є неполярними сполуками, не здатними до дисоціації. Типовими збирачами є: ксантогенати і дитіофосфати — для сульфідних мінералів, натрієві мила і аміни — для несульфідних мінералів, гас — для збагачення вугілля.\nВитрата збирачів становить сотні грамів на тонну руди;\nПіноутворювачі — призначені для поліпшення диспергування повітря і додання стійкості мінералізованим пінам. Піноутворювачами служать слабкі поверхнево-активні речовини.\nВитрата піноутворювачів становить десятки грамів на тонну руди.\nРегулятори — реагенти, в результаті вибіркової сорбції яких на поверхні мінералу, останній стає гідрофільним і не здатним до флотації. Як регулятори застосовують солі неорганічних кислот і деякі полімери.\nВідомо вже декілька тисяч різних флотореагентів.\nГазоподібна фаза флотаційного процесу[ред. | ред. код]\nОсобливе місце у флотаційному процесі займає газоподібна фаза (гази, що входять до складу повітря, і рідше гази, що спеціально вводять у процес як реагенти — кисень, сірчистий газ, сірководень). Найважливіша роль газоподібної фази полягає в транспортуванні мінеральних частинок повітряними бульбашками. Крім того, газоподібна фаза може бути використана і як реагент, у першу чергу це стосується кисню, вуглекислого газу, сірчистого ангідриду, сірководню. Особливо активно у флотаційному процесі гази діють у присутності води. У ряді випадків хімічна дія газів виявляється у формі їхніх сполук з водою (вугільна і сірчана кислоти, які утворюються при реакції сірчистого і вугільного ангідридів з водою).\nВ об’ємі повітряних бульбашок, крім повітря, містяться ще й пари води, які внаслідок їхнього газоподібного стану слід також віднести до газової фази флотаційного процесу. Водяна пара присутня у повітрі завжди, її вміст залежить від температури повітря. Повітря являє собою природну суміш газів.\nУ повітрі, розчиненому у воді, вміст кисню складає 34,82 %, а азоту — 65,18 %. Розчинність повітря у воді, а також зміна розчинності залежно від температури і особливо від тиску мають для флотації велике значення. Розчинність газів, які не вступають у хімічну взаємодію з водою, мала, одночасно гази, які активно взаємодіють з водою (вуглекислий і сірчистий гази, сірководень, хлористий водень, аміак та ін.), розчиняються у значних кількостях. При цьому розчинність газів зменшується з підвищенням температури і збільшується з підвищенням тиску. При розчиненні суміші газів (напр., повітря) розчинність кожної складової залежить від її парціального тиску в суміші. У місцях перепаду тисків у флотаційних машинах активно виділяються з розчину повітряні бульбашки. На використанні таких бульбашок базується застосування ежекторних флотаційних машин, а вакуумна флотація — на виділенні розчиненого повітря у вигляді мікробульбашок при зміні тиску.\nЗакріплені на поверхні мінеральних частинок мікробульбашки, що виділилися з розчину, активують прилипання до частинок крупних бульбашок і зрештою інтенсифікують процес флотації у цілому.\nКисень на відміну від водню, азoту, хлору та інших елементарних газів — парамагнітний. Його незвичайні магнітні властивості тісно пов’язані зі специфічними хімічними властивостями молекули. Кисень є хімічно активним щодо більшості елементів. Це обумовлює багато явищ, що супроводжують флотацію сульфідних мінералів. Також встановлена важлива роль кисню при флотації окиснених мінералів. Особливо важливу роль у процесах за участю кисню відіграє вода, яка виступає в ролі каталізатора. Повітря, розчинене у воді, містить кисню приблизно в 1,5 раза більше, ніж атмосферне повітря. В умовах тихого електричного розряду кисень перетворюється в озон, який має високу хімічну активність. Розчинність озону у воді в 1,5 раза більша, ніж у кисню. Оскільки в атмосферному повітрі вміст озону малий, його підвищена концентрація у воді може мати важливе практичне значення.\nСірчистий газ (сірчистий ангідрид) — газоподібна сполука чотиривалентної сірки з киснем, яка добре розчиняється у воді. У результаті взаємодії з водою утворюється сірчана кислота, яка при взаємодії з розчиненими у воді лугами утворює відповідні сульфіти і бісульфіти. Сірчана кислота та її солі депресують сульфіди цинку, тому її використовують як реагент-депресор при флотації поліметалічних руд.\nВуглекислий газ, розчинений у воді, утворює слабкодисоційовану вугільну кислоту, присутність якої змінює pH середовища. При флотації вугільна кислота взаємодіє з реагентами і змінює їхню флотаційну активність. Взаємодія вугільної кислоти з сірчистим натрієм знижує його активність внаслідок зниження pH.\nСірководень — хімічно активний газ, який добре розчиняється у воді з утворенням слабкодисоційованої кислоти. Сірководень є ефективним сульфідизатором багатьох окиснених мінералів кольорових металів, які важко сульфідизуються. На противагу сірчистому натрію сірководень, розчинений у воді, не утворює гідроксильних йонів, які перешкоджають закріпленню на поверхні мінералів аніонів реагента-збирача. Широкому застосуванню сірководню перешкоджають його токсичність і неприємний запах.\nТверда фаза флотаційного процесу[ред. | ред. код]\nХарактерною особливістю мінералів, пов’язаною з їхнім генезисом і структурою, яка визначає результати їхньої взаємодії з водою і реагентами, є неоднорідність мінеральної поверхні. Основою неоднорідності поверхні є розходження у рівнях вільної поверхневої енергії на різних ділянках поверхні мінералу та гранях одного й того ж кристалу. Адсорбційна активність поверхневих атомів (йонів) мінералу різна і залежить від їхнього положення на поверхні.\nРозташування структурних елементів у кристалічних ґратках мінералів рідко відповідає цій класичній картині, яка характеризується послідовним розташуванням у ґратці атомів або йонів (так звані ідеальні кристали). На противагу ідеальним кристалам, для яких характерне правильне розташування і періодичність атомів або йонів, реальні кристали відрізняються рядом відхилень — дефектів кристалічної ґратки (дислокацій).\nРідка фаза флотаційного процесу[ред. | ред. код]\nРідка фаза флотаційного процесу представлена водою і вуглеводневими рідинами.\nВода[ред. | ред. код]\nФлотаційний процес відбувається у водному середовищі. Вода внаслідок своїх специфічних властивостей — великого дипольного моменту, здатності до асоціації власних молекул і утворення водневих зв’язків — є активним учасником взаємодії реагентів з мінералами, а також вступає з ними у безпосередню взаємодію. Згідно із сучасними уявленнями, структура води являє собою динамічну сітчасту систему, «зшиту» водневими зв'язками різної міцності, які з'являються та зникають, постійно змінюючи своє місце розташування. Такі мимовільні зміни структури води мають місце в результаті теплових рухів — осцилюючих і лінійного переносу молекул. Виділяють чотири структурні схеми води:\nнельодоподібна кристалічна або клатратна;\nзруйновані кристалічні ґратки льоду;\nбезладно зв'язані молекули води;\nокремі молекули води.\nУ природі та в умовах виробництва вода в чистому вигляді не зустрічається. Більшість водних систем представлені розчинами, механічними суспензіями, колоїдними системами. При цьому в структуру води впроваджені йони, міцели, агрегати твердих частинок та ін. У результаті цього в розглянутій системі можуть виникати нові взаємодії, наприклад, так звані гідрофобні — між аполярними об'єктами у воді, між молекулами води і йонами, що приводить до зміни (посилення або ослаблення) структурованості води. Хімічна дія води спричиняє дисоціацію багатьох сполук на йони, їхню гідратацію і численні реакції гідролізу. Присутність води часто різко змінює швидкість і напрямок хімічних процесів. У невеликій кількості вода може бути каталізатором деяких хімічних реакцій. Особливістю води є те, що при дисоціації утворюються не гідроксильні й водневі йони, а йони OH− і гідроксонію H3O+. Структура і стійкість гідратних шарів води, яка впливає на змочуваність мінералу, залежить не тільки від природи і енергетичного стану поверхні мінералу, але й від стану води. У зоні температур близьких 0 °C здатність води змочувати окремі мінерали різко знижується.\nОсобливо це помітно для тих мінералів, які за звичайних умов добре змочуються водою. У твердому стані вода (лід) характеризується максимальною упорядкованістю своїх молекул, тому вважають, що при температурах близьких 0 °C вода протягом визначеного часу зберігає високу впорядкованість своїх молекул. При цьому більша частина енергії цих молекул витрачається на їхню взаємодію між собою, що ослаблює взаємодію молекул води з мінералом. Зниження структурної упорядкованості молекул води можна досягти короткочасною дією ультразвуку. Встановлено, що попередня обробка води магнітним полем покращує селективність, підвищує швидкість і флотаційне вилучення мінералів.\nДля практики флотації велике значення має твердість води, тобто кількість розчинних у ній солей кальцію, магнію та інших лужноземельних металів. Твердість, що залежить від вуглекислих солей, називається тимчасовою; сірчанокислі солі спричиняють постійну твердість. Загальна твердість води дорівнює сумі постійної і тимчасової. Солі тимчасової карбонатної твердості виділяють з води додаванням вапна, а солі постійної твердості — додаванням кальцинованої соди.\nВуглеводневі рідини[ред. | ред. код]\nКрім води у флотаційних системах присутні вуглеводневі рідини (вуглеводні жирного, ароматичного і нафтенового рядів), які використовують як флотаційні реагенти-збирачі аполярного типу. Фізичні та фізико-хімічні властивості вуглеводневих рідин суттєво відрізняються від властивостей води і в багатьох випадках є протилежними. Для флотації найважливішими властивостями вуглеводневих рідин є характер і природа міжмолекулярних сил, в’язкість, поверхневий натяг на межі з водою і повітрям, розчинність у воді, здатність до окиснення.\nПоверхневий натяг вуглеводнів на межі з повітрям менший, ніж на межі з водою. Крім того, для різних вуглеводнів нафтенового і жирного рядів поверхневий натяг має значення близько 50×10−3 Вт/м2, а для вуглеводнів ароматичного ряду — (35 ÷ 38)×10−3 Вт/м2. Якщо для більшості вуглеводнів величина поверхневого натягу майже однакова, то це значить, що величина роботи адгезії вуглеводню до мінералу характеризується головним чином величиною крайового кута змочування. Окиснення реагентів. Для флотації має велике значення здатність рідких вуглеводнів окиснюватися на повітрі. Цією здатністю володіють і порівняно великі молекули вуглеводнів, які входять до складу нафтових масел — флотаційних реагентів. У результаті окиснення утворюються нафтенові й жирні кислоти, феноли, оксикислоти і продукти конденсації. Продукти окиснення — це гетерополярні сполуки, здатні хемосорбуватися на мінералах і створювати піну. При їх достатній кількості у вуглеводнях утворюється комбінація аполярних реагентів-збирачів із гетерополярними реагентами. Крім того, у процесі самої флотації, яка супроводжується інтенсивною аерацією пульпи, утворюються сприятливі умови для окиснення вуглеводнів.\nВ’язкість вуглеводневих реагентів — одна з їх найважливіших характеристик. В’язкість визначається тепловим рухом, розмірами і формою молекул, їх взаємним положенням (упаковкою) і дією молекулярних сил. В’язкість відображає структуру рідин та їхні фізико-хімічні зміни і визначається в основному молекулярними силами зчеплення. Внаслідок цього в’язкість зменшується з ростом температури і збільшується із зростанням тиску. У гомологічному ряду вуглеводнів, спиртів і аліфатичних кислот в’язкість зростає з кожною ланкою CH2. Чим вище розгалуженість аліфатичних вуглеводнів, тим більша їхня в’язкість. В’язкість збільшується в ряду: вуглеводні з нормальними ланцюгами, ароматичні вуглеводні, нафтенові вуглеводні.\nТаким чином, в’язкість визначається величиною енергії міжмолекулярної взаємодії. Чим сильніше притягуються одна до одної молекули вуглеводню, тим більше опір їхнього зсуву і, отже, тим більше величина в’язкості. За своєю природою міжмолекулярні сили, які діють у вуглеводневих рідинах, є силами Ван дер Ваальса. Саме величина цих сил і визначає в’язкість вуглеводнів. Усі інші фактори впливають на в’язкість саме через зміну енергії міжмолекулярної взаємодії у вуглеводнях. Крім того, сили Ван дер Ваальса визначають не тільки в’язкість вуглеводнів, але й здатність їх розтікатися по мінеральній поверхні та міцність їхнього закріплення на поверхні мінералу. Таким чином, в’язкість вуглеводнів є одним із факторів гідрофобізуючого ефекту при закріпленні реагенту на мінералах.\nОсновні чинники, що впливають на результати флотації[ред. | ред. код]\nОсновні чинники, що впливають на результати флотації.\nРезультати флотації залежать від ряду факторів, основними з яких є: речовинний склад корисної копалини, крупність подрібнення руди перед флотацією, густина пульпи, реагентний режим і порядок введення реагентів, інтенсивність аерації і перемішування пульпи, інтенсивність знімання піни, тривалість флотації, температура пульпи, схема флотації, дебіт пульпи, що надходить у флотаційну машину.\nДо основних характеристик речовинного складу корисних копалин, які визначають техніко-економічні показники збагачення відносяться: вміст і флотованість цінних компонентів, мінеральний склад, характер вкраплення і зростання мінералів, наявність ізоморфних домішок, вторинні зміни мінералів внаслідок окиснення, вивітрювання і взаємної активації.\nВміст компонента впливає на ступінь його вилучення у відповідний концентрат. За інших рівних умов вилучення зростає зі збільшенням вмісту даного компонента в корисній копалині.\nМінеральний склад корисної копалини впливає на технологічні показники вилучення кожного компонента і якість отриманих концентратів, що пояснюється такими особливостями корисних копалин:\nкожний метал або елемент у корисної копалині може бути представлений мінералами з різною флотованістю: легкофлотованими, важкофлотованими і не флотованими. Різні групи мінеральних форм вимагають різних реагентних режимів і при їхній одночасній присутності у руді важко забезпечити оптимальні умови флотації для вилучення усіх мінералів. У такому випадку в технологічній схемі звичайно передбачають роздільне флотаційне вилучення мінералів;\nможливість селективної флотації залежить від ступеня близькості фізико-хімічних властивостей розділюваних мінеральних компонентів. Труднощі здійснення селективної флотації зростають при розділенні мінералів з однаковим аніоном або катіоном;\nселективна флотація ускладнюється при наявності в рудах легкофлотованих алюмосилікатів і при значному вмісті шламистих мінералів і порід, які володіють великою поглинальною здатністю по відношенню до флотаційних.\nГенезис (умови утворення корисних копалин) визначають будову корисних копалин, характер кристалізації, ізоморфізм, швидкість і ступінь окиснення і електронні властивості мінералів. Генезисом визначається вміст ізоморфної домішки у мінералах. Ізоморфізм є основною причиною наявності у рудах легко- і важкофлотованих різновидів одного й того ж мінералу. Вторинним змінам можуть бути піддані як рудні мінерали, так і мінерали вмісних порід. У процесі направлених вторинних змін відбувається уніфікація поверхневих властивостей різних породних мінералів при зростанні їхнього загального ступеня гідрофобності і утворення великої кількості легкофлотованих шламів. Внаслідок цього зростають труднощі депресії пустої породи, запобігання шкідливому впливу шламів і отримання багатих концентратів.\nРозмір вкраплення корисних мінералів визначає необхідну крупність подрібнення корисних копалин і продуктів їхньої переробки. Необхідна крупність подрібнення корисних копалин і продуктів їхньої переробки повинна задовольняти таким вимогам:\nрозміри зерен флотованого мінералу не повинні виходити за визначені границі крупності, за якими неможливе їхнє ефективне закріплення на повітряних бульбашках і власне флотація;\nосновна маса флотованих мінералів повинна знаходитись у вільному стані, тобто бути звільненою від зростків з пустою породою (перед колективною флотацією) і від зростків мінералів один з одним (перед селективною флотацією);\nкрупність отриманих концентратів повинна відповідати установленим для них вимогам (кондиціям).\nГустина пульпи впливає на техніко-економічні показники: витрати реагентів, продуктивність флотомашин, питомі витрати енергії, води та ін. При густих пульпах витрата реагентів, як правило, знижується. При збільшенні густини пульпи продуктивність флотомашин спочатку зростає до визначеної межі, а потім починає знижуватись. Таким чином, при флотації невигідно мати як дуже густі, так і дуже розріджені пульпи. Оптимальна розрідженість пульпи залежить в основному від крупності і густини флотованої корисної копалини, призначення операції флотації, необхідної якості пінного продукту й інших умов. Зі збільшенням крупності і густини флотованої руди оптимальна густина пульпи зростає. При великому вмісті шламів і малій густині твердої фази живлення флотацію здійснюють у більш рідких пульпах. В операціях основної і контрольної флотації для зниження втрат корисних мінералів у хвостах застосовують густіші пульпи, а у перечисних операціях для підвищення якості — розбавлені пульпи. Звичайно у практиці флотації густина пульпи коливається від 15 до 40 % і встановлюється у кожному конкретному випадку дослідним шляхом.\nФлотація супроводжується фізико-хімічними процесами, швидкість яких залежить від температури середовища. Особливо це помітно при використанні як колектора жирних кислот, які при низьких температурах втрачають свою активність внаслідок переходу у твердий стан. З підвищенням температури поліпшується процес диспергування важкорозчинних збирачів, що є однією з головних причин збільшення швидкості флотації при підігріванні пульпи.\nСклад води, у якій здійснюється процес флотації, дуже суттєво впливає на хід цього процесу. У воді містяться різни йони, які впливають на флотацію і змінюють pH середовища, розчинені гази і різні органічні домішки.\nВнаслідок деякої розчинності ряду мінералів вони можуть суттєво змінювати pH пульпи. Зміна концентрації у пульпі розчинених газів, перш за все кисню, який суттєво впливає на процес флотації, може відбуватися як у зв'язку з якістю вихідної води, так і у процесі флотації. У залежності від мінералогічного складу руди при її подрібненні і класифікації відбувається різке зниження концентрації кисню у пульпі. У таких випадках слід застосовувати спеціальну аерацію пульпи для насичення пульпи киснем повітря.\nАерація пульпи необхідна для створення повітряних бульбашок. В процесі аерації частина повітря розчиняється у рідкій фазі пульпи — у зонах з підвищеним тиском (наприклад, перед лопатками імпелера). У зонах зі зниженим тиском (наприклад, за лопатками імпелера) розчинене повітря виділяється у вигляді дрібніших зародкових бульбашок, які утворюються переважно на поверхні флотованих зерен.\nАерація впливає на швидкість флотації: зі збільшенням аерації швидкість флотації зростає. У механічних машинах аерація залежить від інтенсивності перемішування пульпи (швидкості обертання імпелера). Чим інтенсивніше перемішування, тим більша аерація. Однак сильне перемішування спричиняє збільшення сил відриву частинок від бульбашок повітря і збільшення витрат енергії. Слабке перемішування теж погіршує процес флотації внаслідок осадження крупних частинок на дно камери. Інтенсивність перемішування повинна бути достатньою, щоб перешкоджати випаданню твердих частинок і забезпечувати добру аерацію і рівномірний розподіл частинок і повітряних бульбашок в усьому об'ємі нижньої зони камери. Каким чином, швидкість турбулентних вихорів пульпи при її перемішуванні повинна бути вище критичної.\nПід реагентним режимом розуміють номенклатуру реагентів, їхнє дозування, точки подачі і розподіл кожного реагенту по окремих точках, тривалість контакту реагентів з пульпою. Реагентний режим у кожному конкретному випадку встановлюється експериментально при дослідженні руд на збагачуваність.\nШвидкість флотації залежить від об'єму пульпи, що надходить у флотаційну машину за одиницю часу. При збільшенні потоку пульпи швидкість флотації зростає, а необхідна для отримання визначеного вилучення тривалість флотації зменшується.\nОптимальна тривалість флотації визначається економічними показниками, на практиці вона коливається від 5—10 до 40 хв. У залежності від необхідної тривалості флотації розрізняють легко-, середньо- і важкофлотовані руди з тривалістю флотації 5—15, 15—25 і більше 25 хв., в операціях перечищення концентратів тривалість флотації звичайно не перевищує 10—15 хв.\nСхеми флотації[ред. | ред. код]\nСхема флотації може включати декілька послідовних операцій: основну, перечисну, контрольну.\nОсновна флотація[ред. | ред. код]\nОсновна флотація — перша операція у кожному циклі, її основна мета — максимально можливе вилучення корисного компоненту. В результаті здійснення операції основної флотації не вдається отримати кондиційний концентрат і відвальні хвости внаслідок близькості флотаційних властивостей розділюваних мінералів, недостатнього розкриття зростків, недосконалості флотаційних апаратів. Тому отримані бідні концентрати і багаті хвости (іноді після додаткового подрібнення) направляють в операцію повторної (перечисної) флотації.\nПеречисна флотація[ред. | ред. код]\nПеречисна флотація — повторна флотація концентрату попередньої операції. Основною метою перечисної флотації є підвищення якості концентрату до кондиційної.\nКонтрольна флотація[ред. | ред. код]\nКонтрольна флотація — повторна флотація відходів з метою остаточного вилучення корисного компоненту і отримання бідних відвальних хвостів.\nСхема флотації будь-якого компоненту звичайно включає основну флотацію, одну або декілька перечисних флотацій концентрату і одну або декілька контрольних флотацій. Число перечисних і контрольних флотацій залежить від якості руди і вимог до концентратів. Якщо вміст корисного компоненту в руді малий, кондиції на вміст корисного компоненту у концентраті високі і мінерал легко флотується, то схеми включають велике число перечисних операцій концентрату (наприклад, для молібденових руд число перечищень концентрату досягає 6—8). При протилежних умовах число перечищень зменшується. У схемах обробки корисних копалин з дуже високим вмістом корисного компоненту (наприклад, вугілля) перечисних операцій може не бути зовсім. Для звичайних умов флотації число перечищень коливається від 2 до 4. Число контрольних операцій, як правило, не перевищує 2—3, але найчастіше схеми включають тільки одну контрольну флотацію.\nКласифікація мінералів за флотованістю[ред. | ред. код]\nСхема флотаційного процесу, характер використовуваних реаґентів і результати збагачення у першу чергу залежать від мінерального складу і фізико-хімічних властивостей поверхні мінералів корисної копалини. Залежно від особливостей умов флотаційного розділення основні мінерали корисних копалин можна розділити на такі групи.\nАполярні мінерали неметалічних корисних копалин характеризуються високою природною гідрофобністю. До них належать кам'яне вугілля, графіт, алмаз, самородна сірка і тальк. Для флотації мінералів цієї групи використовують нафтові масла, а іноді тільки спінювачі.\nСульфіди важких металів і самородні метали характеризуються певною природною гідрофобністю і вибірковою здатністю адсорбувати на своїй поверхні сульфгідрильні збирачі (ксантогенати). До цієї групи належать сульфіди заліза, свинцю, міді, цинку, стибію, молібдену, кобальту та інших, а також золото, срібло, платина.\nОкиснені мінерали важких металів представлені карбонатами, сульфатами, гідратами і силікатами міді, свинцю, цинку і змішаних руд. Ці мінерали не мають природної гідрофобності, тому їх флотація можлива жирними кислотами і їх милами або ксантогенатами після попередньої сульфідизації поверхні сульфідом натрію.\nПолярні несульфідні мінерали лужноземельних мінералів мають у складі кристалічних ґраток катіони кальцію, барію, магнію і стронцію. Мінерали цієї групи дуже чутливі до йонного складу пульпи, вони добре флотують при використанні як збирачів жирних кислот і їх мил.\nОксиди, силікати і алюмосилікати представлені великою групою мінералів, до якої входять кварц, андалузит, діаспор, берил, гематит, каолініт, каситерит, кіаніт, корунд, піролюзит, польові шпати, слюди і ін. Більшість цих мінералів добре флотується з використанням оксигідрильних збирачів, жирних кислот і збирачів катіонного типу.\nБлизькість флотаційних властивостей різних за складом мінералів визначає складність флотаційних схем і в цілому технології флотаційного збагачення корисних копалин.\nПерспективи подальшого розвитку флотаційного процесу[ред. | ред. код]\nПодальший розвиток флотаційного процесу обумовлений зростаючими потребами господарства країни у мінеральній сировині. Для підвищення ступеня комплексності її використання необхідні подальше удосконалення технології, інтенсифікація флотаційного процесу, застосування нового і модернізованого обладнання, механізація і автоматизація збагачувальних фабрик.\nВирішення цих задач неможливе без подальшого розвитку теоретичних уявлень про флотаційний процес. У галузі теорії флотації спостерігається прагнення перейти від якісних уявлень до кількісних закономірностей. При проведенні досліджень ставляться цілі: знайти закономірності протікання реакцій у процесах гідрофобізації і флотації мінералів ксантогенатами, дитіофосфатами, жирними і алкілкислотами, алкілсульфатами; виконати кількісний опис процесу розриву гідратного прошарку між бульбашками і поверхнею; отримати кількісний опис кінетики процесу флотації. Необхідність переходу від якісних уявлень до кількісних закономірностей обумовлена прагненням розробити теоретично обґрунтовані принципи синтезу нових ефективних флотаційних реагентів, оптимізації і автоматичного регулювання флотаційного процесу.\nДуже важливим є застосування більш точних і об’єктивних методів дослідження флотаційних систем і особливо механізму дії реагентів при флотації. З цією метою перспективним є застосування молекулярної спектроскопії, зокрема ІЧ-спектроскопії для аналізу міжфазних взаємодій «мінерал — реагент», а також ЕПР-спектроскопії для фіксації можливих вільнорадикальних процесів. Крім того, цінну інформацію про взаємодію реагентів з поверхнею мінералу можна одержати, використовуючи метод колориметрії і вибіркової адсорбції, наприклад «метиленовий-голубий». Зміну властивостей реагента-збирача при контакті з мінералом можна зафіксувати, досліджуючи процес інфільтрації реагента в мікропори мінералу. Вплив реагенту на макромолекулярні (надмолекулярні) характеристики мінералу можна зафіксувати рентгеноструктурним аналізом.\nЗ теоретичних методів дослідження найбільш широко використовується термодинамічний. Він застосовується, наприклад, для дослідження реакцій між різними збирачами і йонами металів при різних значеннях pH і в присутності реагентів депресорів; для дослідження стану твердої поверхні при різних значеннях pH і окисно-відновлювального потенціалу розчину; для вивчення механізму дії збирачів при флотації різних мінералів. В результаті термодинамічних досліджень отримано цілий ряд необхідних констант, зроблений висновок про перспективність застосування при флотації сумішей різних збирачів, зроблена об’єктивна оцінка можливого стану поверхні багатьох мінералів, яка суттєво відрізняється від загальноприйнятих уявлень. Термодинамічний метод дослідження необхідний при розробці кількісної фізико-хімічної моделі процесів селективної флотації, яка дозволить докорінно вирішити проблему оптимізації флотації, підвищення техніко-економічних показників роботи збагачувальних фабрик і комплексності використання сировини.\nЗ експериментальних методів дослідження особливої уваги заслуговують методи, що засновані на вимірюванні електрохімічних характеристик поверхні твердого у рідкому середовищі. На відміну від інших методів, вони дозволяють досліджувати безпосередньо поверхню розділу «тверде — рідина», а не поверхню «тверде — газ» (як при звичайній методиці використання радіоактивних ізотопів), «тверде — тверде» або «тверде — органічна рідина» (як при використанні інфрачервоної спектроскопії) або у розчинах розчинника (як при використанні парамагнітного резонансу або інфрачервоної спектроскопії) і т. д. З електрохімічних методів найбільш перспективні методи вимірювання ємності подвійного електричного шару, дзета-потенціалу, вольтамперометрія, метод спаду потенціалу. Наприклад, застосування методу вимірювання ємності подвійного електричного шару при дослідженні кінетики потоншення і розриву гідратного прошарку між бульбашкою і ртуттю у присутності збирача дозволяє врахувати форму закріплення реагентf і, у деякій мірі, його орієнтування на поверхні розділу фаз, простежити кінетику зміни напруги відриву бульбашки при різних значеннях потенціалу поверхні. Цей метод може бути використаний також для визначення закономірностей адсорбції йонних і молекулярних форм збирача.\nЗастосування вольтамперометрії при лінійному вимірюванні напруги у сукупності зі звичайними методами вимірювання крайового кута і флотації дозволило отримати дані про фізико-хімічний стан флотаційної системи «сульфідний мінерал — сульфгідрильний збирач». У свою чергу, метод спаду потенціалу забезпечує отримання надійних даних про стан поверхні сульфіду, які необхідні для достовірного теоретичного аналізу механізму її взаємодії з флотаційними реагентами. Гірофільність (гідрофобність) матеріалів поряд із традиційними методами вимірювання крайового кута змочування доцільно оцінювати за теплотою змочування. Найбільший ефект при дослідженні досягається при одночасному використанні методів термодинаміки, електрохімії і флотації.\nЗначний інтерес являють електрохімічні дослідження напівпровідникових матеріалів, оскільки вони дозволяють виявити роль зони просторового заряду сульфідів, концентрації електронів і дірок та їхнього впливу на кінетику і механізм взаємодії реагентів з поверхнею, щільність адсорбції і співвідношення форм сорбції збирача. Результати досліджень підтверджують наявність визначених співвідношень між електронними властивостями, електрохімічними властивостями поверхонь розділу твердої і рідкої фаз, адсорбції збирача і ступенем гідрофобності поверхні. Використання навіть недосконалих моделей дозволяє говорити про можливість цілеспрямованої зміни, наприклад, ступеня дефектності кристалічної ґратки, концентрації електронів, адсорбції реагентів і зрештою флотованості мінералів. Для цього можна скористатися радіаційними методами, ультразвуковою, електрохімічною обробкою і деякими іншими методами фізичної дії на пульпу. Заслуговує уваги використання температурної обробки при розділенні колективних концентратів. Підвищення ефективності селективної флотації у цьому випадку може бути обумовлене різними закономірностями зміни термодинамічних характеристик розділюваних мінералів.\nРоботи по флотаційних реагентах спрямовані на вишукування нетоксичних нових, більш селективних збирачів, спінювачів, депресорів і активаторів для різних типів мінеральної сировини, щоб розширити асортимент і підвищити якість застосовуваних реагентів. Перспективним є застосування йонообмінних смол для регулювання йонного складу пульпи.\nОстаточною метою удосконалення флотаційних процесів є розробка безвідходної технології, яка забезпечує повне і комплексне використання мінеральної сировини в умовах повного водообігу.\nКрім того, останнім часом особлива увага надається екологічній чистоті процесу флотації, яка обумовлюється факторами застосовуваних реагентів і їх ГДК та наявністю і кількістю залишкових масел у відходах флотації, їх розподілом у рідкій і твердій фазі відходів.\nКількість і асортимент сировини, що піддається флотаційному розділенню на окремі складові його компоненти, будуть збільшуватись і поширюватись. Флотація знайде більш широке застосування для розділення промпродуктів металургійного і хімічного виробництва, вилучення цінних компонентів з розведених розчинів, очищення стічних вод, вилучення органічних речовин з рослин і паливних сланців, очищення і сортування насіння, очищення розчинів цукру, виноградних вин, текстильних волокон і вирішення інших виробничих завдань.\nФлотація графітових руд\nФлотація мідних сульфідних руд\nФлотація тантало-ніобієвих руд\nФлотація мідно-цинкових руд\nФлотація мідно-нікелевих руд\nФлотація свинцевих поліметалічних руд\nФлотація молібденових руд\nФлотація золотовмісних руд\nФлотація окиснених і змішаних руд кольорових металів\nФлотація крупнозернистого матеріалу\nАСК ТП збагачення вугілля флотацією\nФлотація крупнозернистого мінералу\nСмирнов В. О., Білецький В. С. Флотаційні методи збагачення корисних копалин. — Донецьк : Східний видавничий дім, 2010. — 496 с. — ISBN 978-966-317-054-1.\nFroth Flotation: A Century of Innovation, by Maurice C. Fuerstenau et al. 2007, SME, 891 pp. ISBN 978-0873352529. Google Books preview\nФлотація // Словник-довідник з екології : навч.-метод. посіб. / уклад. О. Г. Лановенко, О. О. Остапішина. — Херсон : ПП Вишемирський В. С., 2013. — С. 183.\nВікісховище має мультимедійні дані за темою: Флотація\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Флотація&oldid=34056998\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 19:05, 11 грудня 2021.


Дешеві Авіаквитки з Аеропорту Трондхейм (TRD) | Tickets.ua\nАвіаквитки в Трондхейм (Тронхейм, Норвегiя)\nАвiаквитки / Норвегiя / Тронхейм / Аеропорт Трондхейм\nАвіаквитки в Трондхейм\nЗамовляйте дешеві авіаквитки в Трондхейм. За допомогою сервісу пошуку квитків на літак Tickets.ua ви без проблем знайдете кращу пропозицію в Трондхейм. Вам потрібно лише вказати напрямок перельоту, дату, кількість дорослих пасажирів та дітей. Зручна форма результатів пошуку містить розклад літаків з/у аеропорт Трондхейм і всі можливі варіанти перельотів. Залишилося вибрати найбільш підходящий для вас варіант і купити авіаквиток на потрібний рейс.\nІнформація про аеропорт Трондхейм\nКод IATA - TRD. Трондхейм може обслуговувати як внутрішні, так і міжнародні рейси. Кваліфікований персонал допоможе з проходженням пасажирів паспортного та митного контролю, реєстрацією багажу і ручної поклажі. Зали очікування із зручними кріслами, бари, ресторани, магазини Duty-free, безкоштовний Wi-Fi допоможуть комфортно очікувати на свій рейс. У більшості великих аеропортів є бізнес-лаунж, де де можна скористатися телефоном, факсом, провести ділову зустріч. Для пасажирів з дітьми передбачена дитяча кімната.\nДістатися до або із аеропорту Трондхейм, Норвегiя найзручніше на таксі або скористатися автобусним чи залізничним експресом.\nАвіаквитки з міста Трондхейм\nТронхейм → Краків\nТронхейм → Гданськ\nТронхейм → Ясси\nТронхейм → Аліканте\nТронхейм → Вроцлав\nАвіаквитки у Трондхейм\nКраків → Тронхейм\nГданськ → Тронхейм\nКишинів → Тронхейм\nПознань → Тронхейм\nКлуж-Напока → Тронхейм\nСтамбул → Тронхейм\nПариж → Тронхейм\nТабло аеропорту Трондхейм\nУнікальний ідентифікатор користувача сесії для повідомлення в Cлужбу турботи про клієнтів: 3006756959


У Канни українці повезли рекордну кількість фільмів, серед яких "Майдан" - Література. Сучасна українська література. Всеохопний літературний портал\nУ Канни українці повезли рекордну кількість фільмів, серед яких “Майдан”\nЗ 14 по 23 травня на Кіноринку 67-го Каннського міжнародного кінофестивалю працюватиме Український національний павільйон, на якому сучасне українське кіно буде представлено готовими проектами, а також роботами, що перебувають на різних стадіях виробництва.\nТакож цього року Україна вперше представлена в офіційній програмі Каннського кінофестивалю.\nНовий повнометражний документальний фільм Сергія Лозниці Майдан покажуть в офіційній програмі як спеціальну подію.\nСтрічка була знята нещодавно під час багатомісячних протестів у Києві. За словами режисера, для зйомок Євромайдану він перервав роботу над іншим проектом, присвяченому трагедії Бабиного Яру, зйомки якого повинні початися влітку 2014 року.\nМайдан був знятий без фінансування, тільки однією камерою із залученням звукорежисера.\nПовнометражний ігровий дебют Мирослава Слабошпицького Плем’я візьме участь у конкурсі Тижня критики – найстарішої паралельної програми МКФ в Каннах, в якій беруть участь перші і другі фільми молодих режисерів.\nКрім того, стрічка буде боротися за Золоту камеру – нагороду за найкращий дебют всіх офіційних програм, який визначає окреме журі.\nСтрічка Плем’я – фільм-експеримент, “німе кіно XXI століття”, в якому грають глухонімі непрофесійні актори. Автор відмовляється від звуку, всі персонажі користуються мовою жестів, яка не перекладається озвученням чи субтитрами.\nПлем’я – драматична історія першого кохання глухонімого Сергія, який переходить у 11-й клас інтернату для дітей. Сюжет побудований на стосунках героя з однокласниками і дівчиною Анею.\nВ офіційній програмі Cannes Classics (Каннська класика) буде показана відреставрована стрічка Сергій Параджанова Колір граната.\nУ секції Short Film Corner візьмуть участь три українські короткометражки: Прості речі Олександра Ратія, Інь, і що з цим робити Мирослави Хорошун, Абонент Оксани і Марини Артеменко, і два фільми, зроблені в копродукції: Кохання змінює (Love Changes) Джейн Капрісс (США/Україна), Балажер. Коригування дійсності (Balazher. Korrekturen der Wirklichkeit) Лесі Кордонець (Швейцарія/Україна).\nКрім фільму Майдан Сергія Лозниці, в рамках роботи павільйону МКФ Молодість представить фільми Вавилон’13 творчого об’єднання Вавилон’13, Чорна книга Майдану. Студентський альманах творчого об’єднання студентів Київського національного університету театру, кіно і телебачення ім. І.К. Карпенка-Карого (художній керівник Юрій Терещенко) та добірку документальної хроніки Громадського телебачення, присвячену Майдану.


Громадяни України побили рекорди за обсягами мікрокредитування ✅\nГромадяни України побили рекорди за обсягами мікрокредитування\nУкраїнці за перші три квартали 2021 року взяли більше мікропозик, ніж за весь минулий рік. Загальний обсяг кредитного портфеля сервісів онлайн кредитування становить майже 50 мільярдів гривень. Це показник лише за перші 9 місяців поточного року. Кредитний портфель за 2020 рік у сфері онлайн кредитування був на 260 мільйонів меншим.\nЗ одного боку, обсяг мікропозик ще не говорить про те, що збільшився весь попит на позики. Важливо зрозуміти, чи зростає загальна кількість мікрокредитів. І так, на жаль, така цифра збільшилась. Якщо у 2019 році мікрофінансові компанії видавали близько 990 тис. кредитів, то у 2021 році ця цифра вже перевищила 1,2 мільйона кредитів.\nДивним є той факт, що збільшилися й відсоткові ставки. І це за умови, що відсотки у сфері банківського кредитування зменшились. На ринку мікропозик є пропозиції, коли ефективна ставка протягом року перевищує 10 000%. І так, це не друкарська помилка, це реальні показники.\nАле українці змушені звертатися до МФО, оскільки отримати кредит у банку зараз не просто. Зростає кількість безробітних та людей, які працюють не офіційно. У таких реаліях банки не можуть надати їм кредити. А з огляду на те, що рівень доходів громадян падає, збільшується і потреба у кредитних засобах. За статистичними даними, українці віддають перевагу саме онлайн кредитуванню, близько 80% усіх мікропозик оформлюються через інтернет. Експерти звертають увагу споживачів, що до мікрокредитування варто звертатися лише у виняткових випадках. Подібні послуги пропонують дуже високі відсотки та штрафні санкції. Подавати заявку на послугу потрібно лише за умови, що ви впевнені у своїй платоспроможності. Інакше буде безліч проблем, про які просте населення не завжди знає.\nТакож експерти звертають увагу на те, що в Україні планується поступове подорожчання кредитів. Ставки зростають, що також зумовлено девальвацією національної валюти. Тому з кожним днем загальна вартість кредиту зростатиме.


Останній корабель у Криму: що пишут кінокритики про фільм "Черкаси”\n27 лютого в кінотеатрах України стартував показ воєнної драми “Черкаси”, яким глядача повертають на шість років назад – у час, коли відбулася анексія Криму Росією. Картина розповідає історію однойменного морського тральщика, який під час тих подій на початку 2014 року був заблокований російськими судами в озері Донузлав. “Черкаси” став останнім українським судном, що чинило опір та не спустило державний прапор. Наразі фільм крокує кінотеатрами країни. “Нове українське кіно” зібрала головне з того, що пишуть про нього кінокритики.\n“Вийшло не ідеальне, але чесне, емоційне та непафосне кіно, попри усі патріотичні атрибути” – Катерина Сліпченко, Zahid.net.\n“Перша половина фільму дуже добре передає ту затхлу та душну, як повітря в машинному відділенні, атмосферу довоєнної служби, коли прапор був лише тканиною, гімн — набором слів під музику, а присяга – умовністю для отримання синекури поряд з домом. Будь-хто, хто проходив строкову службу до 2014 року, навіть не на флоті, може побачити у стрічці класичний набір “тягот і лішеній воінской служби”. Тут вам і класична совкова “дідівщина”, і братання з росіянами, і абсолютно скотські побутові умови, і низька боєздатність екіпажу” – Ігор Кромф, Прямий.\nНа думку критика, “Черкаси” – це імпресіоністська воєнна драма про холодне березневе море, моральну іржу довоєнної служби, побутовість державної зради та мужність тих, хто сам не знав про те, що герой.\n“Новачки п’ють по склянці горілки для посвяти, всі ненавидять кока, люблять сходити в стрип-бар і поважають командира. Особливо радує, що команду показують такою, яка вона є. Без показового героїзму і надихаючих реплік в нікуди, через що дійсно віриться, що все було саме так” – Тетяна Мялковська, Telekritika.\nІнша авторка навпаки називає зав’язку найбільш слабкою частиною, проте відмічає інші якості фільму.\n“Що можна віднести до безперечних достоїнств “Черкас”, так це відсутність дратівливого патріотичного і військового пафосу. Немає поділу героїв на хороших і поганих. Всі персонажі суперечливі і по-своєму неприємні – вони страждають від власної убогості, п’ють, матюкаються, б’ються, погано один до одного ставляться. Відповідно, хороші не вчать поганих добра. Вони просто всі разом сидять на цьому кораблі, як павуки у банці, і замість дисципліни задовольняються дідівщиною, замість поваги – боротьбою страху і влади, а замість військової честі – ущемленим самолюбством. А потім доводиться вибирати: зарплату в чотири рази вищу або країну, якій приносив присягу” – Юлія Потерянко, 112.ua.\nЗ недоліків вона виділяє те, що не завжди доведені до пуття мікросюжети, занадто велика кількість зовні схожих персонажів в однаковій формі, яких складно запам’ятати і відрізнити одне від одного, не завжди органічні репліки.\n“Навіть попри те, що у фільмі є сцени, які буквально закінчуються нічим, попри те, що наш головний герой Мішка посередині змінює характер на всі 180 градусів без жодної причини, а другорядні персонажі зливаються разом (хоча, можливо, у тому й був задум), ця історія ніколи не втрачає моменту. “Черкаси” тримає у напруженості до самого кінця, перетворивши моє тіло у деяких сценах на суцільний клубок нервів” – Аліна Нікуліна, ТСН.\nЩе один кінокритик здебільшого хвалить фільм, але також відмічає окремі слабкі моменти\n“Деякі сцени переривалися і не продовжувалися, деякі просто не пояснювалися, лінії персонажів зависали й обрубалися, а ситуації не проговорювалися. Відчувалося, що фільм усе-таки, незважаючи на трирічне виробництво, не закінчений, не до кінця і не так добре змонтований. Хоча і зшитий режисерською концепцією.. Незакінченість сцен чи ліній можна було б назвати і специфікою монтажу, так званим рубленим, рваним монтажем, але, на жаль, це погане пояснення” – Ярослав Підгора-Гвяздовський, Detector Media.\nСвоїм враженням поділився також режисер Ахтем Сеітаблаєв (“Захар Беркут”, “Додому”). Йому фільм сподобався, проте він зауважив:\n“Мені не вистачило трохи пояснень – чому це відбулося саме так, а це так. Я би спитав режисера, де межа між документальним фактом і міфом, легендою”, – сказав він після перегляду стрічки.\n“Цікаво, що останній епізод фільму майже один в один повторює фінальну сцену стрічки “Крути 1918“. Якщо взяти до уваги, що в обох фільмах та обох епізодах грає той самий актор, Євген Ламах, виглядає це досить символічно”, – Олег Данилов на ITC.\nЦе фільм, який потрібен зараз українцям, – пише автор. Тому що здається, дехто в нашій країні став забувати, хто почав цю війну. Війну, яка ще не скінчилася.\n“Цей фільм став нашою сповіддю. Гранично чесною. Максимально безжальною. Сповіддю про те, як все починалося. Про те, якими ми були. Будь-яка брехня завжди легко перекидається правдою – але саме тому “Черкаси” роблять нас сильнішими. Тому що історію цього корабля неможливо спростувати. Ми все про себе сказали самі. А ще цей фільм про те, як ми здатні змінюватися. І саме тому я буду його переглядати” – Павло Казарін, Радіо Свобода.


09 травня 2021, Київ 10:55\nЗ життя українських олігархів.\nВже два із них – спершу Дмитро Фірташ, а віднедавна і Ігор Коломойський – мають проблеми із законом у США. А як щодо Ріната Ахметова? Адже у нього там є навіть великий бізнес. Так, у Штатах, олігарх скупив низку шахт, видобуває там вугілля і експортує його з Америки в Україну на свої українські коксохімічні заводи. Але наскільки ж різні підходи до ведення бізнесу в Україні та за кордоном.\nОчевидно, заходячи на ринок розвиненої демократичної країни, український бізнесмен просто змушений суворо дотримуватись тамтешніх законів, на відміну від батьківщини, де система правосуддя все ще політизована та корумпована. Взяти хоча б питання безпеки праці на шахтах та коксохімічних заводах Ахметова, які справді пов’язані з підвищеним ризиком для працівників. У США компанії українського олігарха платять мільйони доларів у разі порушення вимог безпеки на своїх підприємствах. В Україні до відповідальності найчастіше притягують хіба що пересічних працівників його заводу.\nНадія Бурдєй продовжує досліджувати особливості ведення бізнесу найбагатшого українця Ріната Ахметова. Спільне розслідування програми «Схеми» та «Центру протидії корупції».\n29 січня 2019 року у місті Кам’янське на Дніпропетровщині пролунав вибух. Це сталось на території Дніпровського коксохімічного заводу. Тоді постраждали п’ятеро осіб, їх доправили до лікарні з тяжкими опіками.\n«Відбувся великий вибух. Нас відкинуло на 2 метри. Коли ми отямились, всюди темнота, чад, – згадує Дмитро Ложко, один із тих, хто постраждав під час вибуху на заводі. – Я почав повзти, коли вже виповзав з темряви, жаху… Дивлюсь – колега вилазить. Встали – все у крові, каски немає, все горить. На ньому навіть шапка горіла».\nДмитро 10 років працював на коксохімі і тієї ночі також був на своєму робочому місці, а після – два місяці у лікарні з опіками голови, шиї, спини. Після аварії звільнився. Лікарі порекомендували не з’являтись на сонці два-три роки.\n«Навіть з дитиною нікуди не вийти, не поїхати», – каже постраждалий.\nДмитро Ложко 10 років працював на коксохімі і в ніч вибуху також був на своєму робочому місці\nКоксохімічний завод – це об'єкт підвищеної небезпеки, на якому люди при температурі понад 400 градусів працюють з небезпечними хімічними речовинами.\nКоксохімічний завод – об'єкт підвищеної небезпеки\nЛюди працюють там з небезпечними хімічними речовинами при температурі понад 400 градусів\nТакі підприємства регулярно перевіряють державні органи нагляду та контролю. І, як вдалося встановити «Схемам», за три місяці до вищезгаданого вибуху Державна служба з питань праці провела на коксохімі планову перевірку щодо дотримання норм охорони праці та промислової безпеки.\nПід час перевірки тоді виявили більш ніж сотню випадків порушень необхідних вимог до умов роботи й приписали зупинити експлуатацію майже трьох десятків одиниць обладнання заводу.\nПізніше, як повідомили журналістам у Держпраці, завод ці порушення начебто усунув. Це офіційна версія.\nЗа офіційною версією, озвученою журналістам у Держпраці, завод порушення начебто усунув\nАле що ж тоді вибухнуло?\nДмитро Ложко розповідає, що за 10 років роботи не може пригадати заміну обладнання чи насосів: «Ремонтується своїми силами. Через те, що насос не качає, його просто перебирали раз на місяць. Обладнання старе, непридатне. Скільки разів скаржились…Перебрали і сказали, що все в порядку».\nВибух стався в будівлі дистиляції смолопереробного цеху. Обладнання в цій будівлі комісія навіть не перевіряла, оскільки на той момент, як виявилось, воно було вимкнене. За офіційною версією Держпраці.\nВибух стався в будівлі дистиляції смолопереробного цеху, де комісія навіть не перевіряла обладнання – оскільки, за версією Держпраці, воно на той момент було вимкнене\nКерівник департаменту нагляду в промисловості і на об'єктах підвищеної небезпеки Державної служби України з питань праці Йосип Радецький відкидає ймовірність недбалої перевірки.\n«На момент приходу Держпраці, якщо цех не працював – був документ або наказ зупинення обладнання, або ще щось. Тобто, внутрішній документ обов’язково був. Держпраці дивилося об’єкти, які працювали. І правильно робило. Якщо вони бачили 5-10 цех, і ось є документ, яким зупинено обладнання – правильно законсервоване обладнання, не працює», – пояснив він журналістам.\nУ Держпраці відкидають ймовірність недбалої перевірки Дніпровського коксохіму\nВиходить, комісія 10 днів перевіряла цехи, які завод добровільно показав, і пішла. А коли двері за комісією зачинилися, завод знову запустив так зване «законсервоване обладнання» смолопереробного цеху, яке вибухне через три місяці.\nУ Держпраці відповідальність за цей вибух перекладають на власника підприємства.\n«У будь-якому випадку це відповідальність власника. Законодавство України так каже. Роботодавець несе повну відповідальність за безпечні умови праці на своєму суб’єкті господарювання», – каже Радецький.\nВідразу після вибуху поліція відкрила кримінальне провадження за статтею «Порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві» й почала з’ясовувати причини аварії та шукати винних, а це завдання – не з легких.\nДніпровський коксохімічний завод на момент вибуху формально належав трьом кіпрським – «Mastinto Trading Limited», «Misandyco Holdings Ltd», «Salurex Limited» та одній офшорній компанії «Altana Limited» (Віргінські острови).\nДніпровський коксохім на момент вибуху формально належав трьом кіпрським і одній офшорній компанії\nОсновний продукт, який при температурі 450-1100 градусів виготовляється на коксохімічному заводі – кокс. Це спеціальне паливо, необхідне для виробництва сталі та чавуну.\nКокс – основний продукт, який виготовляється на коксохімі при температурі 450–1100 градусів\nА також це спеціальне паливо, необхідне для виробництва сталі та чавуну\nОсновним виробником цих металів в Україні є холдинг «Метінвест» найбагатшого українця, мільярдера Ріната Ахметова та народного депутата Вадима Новинського. Без коксу металургійні заводи олігархів не виготовлятимуть ані сталі, ані чавуну.\nБез коксу металургійні заводи Ріната Ахметова й Вадима Новинського не виготовлятимуть ані сталі, ані чавуну\nНа момент вибуху, у січні 2019 року, «Метінвест» вже був співвласником трьох із восьми коксохімічних заводів країни. Дніпровський коксохім на той момент іще приховував бенефіціарів в офшорах.\nНа момент вибуху «Метінвест» вже був співвласником трьох із восьми коксохімічних заводів країни\nНавіть самі працівники заводу не знали, на кого працюють.\n«Ми навіть не знали, хто ми: «Метінвест» чи «ЄВРАЗ», – розповідає Дмитро Ложко. – І, виходить, коли стався вибух, і всі кажуть: ось «Метінвест» познімав усі таблички, там на заводі були і в тунелі. Тобто всюди на підприємстві. А після вибуху почали знімати ці таблички. І всі відразу почали панікувати: а чого це? «Метінвест» ми чи «ЄВРАЗ».\nСпіввласник металургійного холдингу «ЄВРАЗ» російський олігарх Роман Абрамович володів Дніпровським коксохімом через кіпрську «Lanebrook limited» до четвертого кварталу 2013 року.\nДо четвертого кварталу 2013 року Дніпровським коксохімом через кіпрську компанію володів російський олігарх Роман Абрамович\nТоді коксохім переписали на кіпрські й офшорну компанії, які володіли заводом і на момент вибуху.\n«У нас же і на касках були написи, наклейки «Метінвест». Не знаю, чому, звісно. До вибуху було все, всюди. А після вибуху, коли приїхали колеги до лікарні, кажуть: нас змусили познімати всі написи «Метінвест», – пригадує постраждалий робітник коксохіму Ложко.\nНаприкінці 2014 року «Метінвест» звернувся до Антимонопольного комітету з проханням надати дозвіл на купівлю акцій Дніпровського коксохіму. АМКУ 5 років вивчав коксохімічний ринок й у квітні 2018-го навіть попередньо відмовив «Метінвесту», оскільки це могло призвести до монополізації ринку.\nУ квітні 2018-го Антимонопольний комітет попередньо відмовив «Метінвесту» в дозволі на купівлю акцій Дніпровського коксохіму\nАле ця відмова Антимонопольного особливої ролі не грала – «Метінвест» уже настільки вільно почував себе на Дніпровському коксохімі, що навіть загальні збори акціонерів у квітні 2018 року організовує особа з корпоративною поштою «Метінвесту». Хоча офіційно на цей період «Метінвест» ще немає стосунку до заводу.\nЗбори акціонерів коксохіму у квітні 2018-го організовувала особа з корпоративною поштою «Метінвесту» – хоча офіційно на цей період «Метінвест» ще немає стосунку до заводу\nПаралельно відбулися зміни й у структурі власності кіпрських компаній, які володіли коксохімом: компанії «Mastinto Trading Limited» та «Misandyco Holdings Ltd» переписали на близьких до Вадима Новинського кіпріотів.\nПаралельно дві кіпрські компанії, що володіли коксохімом, переписали на близьких до Вадима Новинського кіпріотів\nНа момент вибуху «Метінвесту» формально ще не мало бути на заводі. Тому цілком логічно, що таблички зникли. Більше того, Антимонопольний комітет міг би оштрафувати холдинг олігархів за концентрацію акцій заводу без дозволу АМКУ.\n«За таке порушення законодавством передбачено штраф до 10% доходу (виручки) двох учасників концентрації за попередній рік, що є дуже значною сумою, і вона має бути перерахована до державного бюджету», – розповідає Агія Загребельська.\nАгія Загребельська на момент вибуху на коксохімі була державною уповноваженою АМКУ\nНа той момент вона була державною уповноваженою Антимонопольного комітету і також брала участь в ухваленні рішення щодо цього заводу.\n«Я голосувала проти надання дозволу на зазначену концентрацію», – пригадує Загребельська.\nАле напередодні президентських виборів у квітні 2019 року Антимонопольний комітет таки погодив «Метінвесту» придбання акцій Дніпровського коксохімічного заводу.\nУ цей же період, без погодження із АМКУ, «Метінвест» став співвласником іще одного коксохіму – «Южкоксу».\nТак, Рінат Ахметов сконцентрував у своїх руках 5 із 8 українських коксохімічних заводів.\nРінат Ахметов сконцентрував у своїх руках 5 з 8 українських коксохімічних заводів\nІ щоб ці заводи працювали – необхідне коксівне вугілля. У вагонах його доставляють на Дніпровський коксохімічний завод.\nНайбільші запаси цієї сировини в Україні – у власності ПАТ «Шахтоуправління «Покровське», співвласниками якого у 2018 році також стали Ахметов та Новинський. За перше півріччя 2019 року підприємство видобуло понад 2 мільйони тонн енергетичної сировини. Але навіть таких обсягів недостатньо для безперервної роботи металургійного комплексу Ахметова та Новинського, тому олігархи почали розширюватися у США.\nУ звіті за 2018 рік «Метінвест» повідомив, що перенаправив майже все вугілля з американських шахт на українські металургійні заводи.\nАмериканські шахти Ахметова\n«Країна вугілля» – символічна і типова назва для готелю на узбіччі доріг Кентуккі, Вірджинії і Західної Вірджинії.\nКентуккі, Вірджинія і Західної Вірджинія – гірські штати на сході центральної частини США\nЦе гірські штати на сході центральної частини США, розташовані в самому серці одного з найбільшого у світі вугільних басейнів – Аппалачі.\nІ вони розташовані в самому серці одного з найбільшого у світі вугільних басейнів – Аппалачі\nВугілля тут вже століттями забезпечує місцевих роботою. І мова не лише про шахтарів.\nКолишній шахтар Джозеф Барнетт розповідає, що шахти в регіоні відроджуються. За півтори милі від міста Софія в окрузі Релей, за його словами, розташувалась шахта, де щодня завантажують видобуте вугілля.\n«Ось там – шахта, де мій син працює. Вони завантажують цілий потяг кожні 18-19 годин. А ось там, через автомагістраль, ще одна шахта – так вони зараз взагалі цілодобово працюють. Інша шахта тут неподалік – так навіть і вона повернулася до роботи. Вугільний бізнес пішов вгору», – каже він.\nДжозеф Барнетт розповідає, що шахти в регіоні відроджуються\nВугільний бізнес пішов угору на шахті «Affinity Mine». Тут видобуваються сотні тонн коксівного вугілля, воно тут же завантажується у вагони й експортується на українські коксохімічні заводи.\nМісцеві знають, що вона належить українцям: «Шахта, про яку ви питаєте, «Affinity»... Так, вона належить іноземцям».\n«Affinity Mine» – одна з найбільших американських шахт холдингу українського олігарха Ріната Ахметова та Вадима Новинського. У 2018 році тут працювало 265 шахтарів, які видобули трохи менше від мільйона тонн коксівного вугілля. Це третина від усього обсягу, який холдинг «Метінвест» видобув в США минулого року.\nВугілля на шахті «Affinity Mine» видобуває «Pocahontas Coal Company LLC» – це одна з 5 дочірніх компаній «United coal company», яка з 2009 року є частиною металургійного холдингу «Метінвест».\nВугілля на шахті «Affinity Mine» видобуває «Pocahontas Coal Company LLC» – одна з 5 дочірніх компаній «United coal company», яка з 2009 року є частиною «Метінвесту»\nБезпосередньо «Pocahontas Coal Company LLC» має 3 дійсні ліцензії на видобуток вугілля у двох шахтах США.\nБезпосередньо «Pocahontas Coal Company LLC» має 3 дійсні ліцензії на видобуток вугілля у двох шахтах США\n«Affinity Mine» – одна з найбільших і водночас найпроблемніших шахт Ріната Ахметова у США.\nВже понад рік ця шахта – під пильним наглядом Комітету з питань освіти та праці Палати представників Конгресу США. Комітет підозрює, що шахту незаконно вивели з-під санкцій.\nФіл Сміт, директор з урядових зв’язків Об'єднання працівників шахт Америки, наголошує, що випадок із цією шахтою – перший, коли з компанії зняли статус порушника, це називається «pattern of violations», не виконуючи вимоги закону.\n«Такого ніколи раніше не було», – підкреслив Сміт.\nФіл Сміт наголошує, що випадок із шахтою холдингу Ріната Ахметова – перший, коли з компанії зняли статус порушника\nУ 2013 році на цій шахті протягом місяця трапилося дві аварії, внаслідок яких загинули двоє шахтарів. Після цих трагедій Управління з охорони праці в гірничодобувній промисловості Міністерства праці США ввело санкції і присвоїло шахті статус «порушника» – тобто, той самий «рattern of violations».\nФіл Сміт пояснює: цей статус означає, що вугільна шахта впродовж тривалого часу демонструвала, що вони «не можуть її безпечно експлуатувати, що грубі порушення продовжуються»: «Не легкі порушення, а те, що ми називаємо грубими та суттєвими порушеннями, що можуть вплинути на здоров'я шахтаря та на безпеку під землею, і знову, і знову», – каже директор з урядових зв’язків Об'єднання працівників шахт Америки.\nФірма, якій присвоєно такий статус, потрапляє під посилений контроль управління охорони праці, а це означає часті перевірки. І якщо протягом трьох місяців після присвоєння статусу управління фіксує на цій шахті нові порушення, то має право видати наказ про виведення шахтарів й, відповідно, зупинку роботи шахти.\nЗ моменту загибелі двох шахтарів на «Affinity Mine» у 2013 році Управління з охорони праці ледве не щомісяця фіксує на цій шахті нові й нові порушення, за які «Pocahontas Coal Company LLC» платить штрафи.\nФіл Сміт підкреслює: шахта повинна виконувати закон і показати, що пройшла низку інспекцій, які встановили відсутність серйозних порушень.\nАле, попри системні санкції, у червні 2018 року управління з охорони праці пішло на поступки компанії українського мільярдера й уклало мирову угоду, скасувавши статус «порушника».\nІ тепер сам Конгрес у Вашингтоні вже майже рік вивчає цю угоду.\nКонгрес у Вашингтоні вже майже рік вивчає мирову угоду для шахти Ахметова\nУ вересні 2018 року він звернувся з проханням надати детальну інформацію про зустрічі і листування представників управління охорони праці із представниками вугільної компанії Ріната Ахметова.\nУ листі Конгрес висловив сумніви щодо законності угоди й попросив вказати точну дату повної перевірки шахти, під час якої управління з охорони праці не виявило жодного порушення. Адже тільки в такому випадку управління мало право скасувати статус «порушника».\nУ листі Конгрес висловив сумніви щодо законності угоди й попросив вказати точну дату повної перевірки шахти\n«Проблема для нас полягає в тому, щоб шахтарі, які добувають вугілля, скрізь дотримувалися одного і того ж набору правил. Та щоб Управління з охорони праці в гірничодобувній промисловості впроваджувало ці правила рівномірно для усіх. Бо якщо ми почнемо тут обирати переможців і переможених щодо тих, хто може порушити закон та уникнути покарання, і тих, хто – ні, тоді це наражає на небезпеку кожного шахтаря», – каже директор з урядових зв’язків Об'єднання працівників шахт Америки Філ Сміт.\nТим часом це Об'єднання звернулося із позовом до Управління з охорони праці в гірничодобувній промисловості з вимогою поновити статус «порушника».\nОб'єднання працівників шахт Америки звернулося із позовом до Управління з охорони праці в гірничодобувній промисловості з вимогою поновити статус «порушника» шахті Ахметова\nАдже за півтора місяці після підписання мирової угоди, у серпні 2018 року, на цій самій шахті управління зафіксувало нові порушення, за які було нараховано штраф – 140 тисяч доларів, у 2019 році – понад 7 тисяч доларів.\n«Схеми» звернулися з офіційними запитами до компанії «United coal company» та Управління з охорони праці у США, щоб дізнатися позицію вугледобувної компанії та відомства, але відповіді так і не отримали.\n«Схеми» звернулися з офіційними запитами до компанії «United coal company» та Управління з охорони праці у США, але відповіді так і не отримали\nНевдовзі Окружний суд Сполучених Штатів Південного округу Західної Вірджинії розгляне справу щодо шахти українського олігарха.\nОб'єднання працівників шахт Америки вимагає поновити для неї статус «порушника». Триває перевірка Конгресу.\nДОДАНО: Пізніше стало відомо, що у жовтні 2019 року суд закрив справу через відсутність правосуб'єктності подавати позов у Об'єднання працівників шахт Америки, але по суті суд не розглядав справу.\nВ Україні, тим часом, постраждалий на заводі Дмитро Ложко ходить до Баглійського районного суду Кам’янська. Чоловік вимагає компенсацію.\nПостраждалий на Дніпровському коксохімі Дмитро Ложко ходить до Баглійського райсуду Кам’янська\nЧоловік вимагає від заводу, де він втратив здоров'я внаслідок аварії, хоча б якусь компенсацію\n«Відбулася аварія, бо старе обладнання і щоб… хоча б якось завод компенсував мені моє здоров’я, яке я втратив на ньому», – пояснює чоловік.\nПісля аварії комісію із представників управління Держпраці, соцстрахування, міськради Кам’янська та, власне, Дніпровського коксохіму таки пускають у смолопереробний цех – і, за результатами розслідування, вона констатує наявність грубих порушень, а саме: незадовільного стану обладнання заводу й бездіяльності посадових осіб.\nЦе не просто слова постраждалого під час вибуху. Це вже висновок розслідування комісії, доступ до якого отримали «Схеми».\nЦі порушення завод приховав під час першої перевірки, яка пройшла за три місяці до вибуху. А винними комісія визнає чотирьох працівників заводу, яких вимагає притягнути до дисциплінарної відповідальності. Дмитра Ложка, який також в момент вибуху був на заводі, в списку винних немає.\nТепер комісія визнає винними у вибоху на Дніпровському коксохімі чотирьох працівників заводу, яких вимагає притягнути до дисциплінарної відповідальності\n«Метінвест» на запит щодо аварії на Дніпровському коксохімі не відповів. Бо на той момент формально холдинг не мав стосунку до заводу. Нині має, але обирає мовчання.\nАдвокат Олександр Чумак, який супроводжував схожі справи, каже: Україна – одна з таких держав, де найбільше трапляється нещасних випадків на виробництві.\n«Зі своєї практики я можу сказати, що ефективність низька. По-перше, це є найбільш застаріле законодавство «Про охорону праці»; другий чинник – це корупція і неефективність механізмів боротьби з корупцією. Тому що фактично кожну другу перевірку у нас де-факто можна обіграти/обійти», – розповідає він.\nАдвокат Олександр Чумак: Україна – одна з держав, де найбільше трапляється нещасних випадків на виробництві\nОбіграти перевірку Держпраці можна, наприклад, закривши окремим розпорядженням один з цехів заводу на час перевірки й, відповідно, не пустити туди інспекторів. Як це і трапилося на Дніпровському коксохімічному заводі.\nІ за це має бути відповідальність, каже Олександр Чумак: «При проведенні перевірок Держпраці в особі інспекторів мають перевірити повністю всі виробничі потужності, в незалежності від того, ці виробничі потужності використовуються чи не використовуються».\nВодночас Олександр Чумак додає: «Якщо ми говоримо конкретно про нещасний випадок, який стався на виробництві, то тут існує два блоки відповідальності – є відповідальність суб’єкта господарювання і, відповідно, відповідальність посадових осіб Держпраці, які проводили перевірку. Цим, знову ж таки, має займатися слідство, але у нас є стаття – службова недбалість», – пояснює адвокат.\nНавіть після вибуху винними у аварії комісія у складі з представниками Держпраці визнає працівників заводу, а не власника\nАле навіть після вибуху винними у аварії комісія у складі з представниками Держпраці визнає працівників заводу, а не власника, й тим паче не інспекторів Держпраці.\nІ в цьому суттєва різниця. В США штрафи за порушення на шахті накладають саме на власника – компанію, бенефіціаром якої є Рінат Ахметов. Статус «системного порушника», який компанії олігарха присвоїли в США, здається, найкраще характеризує і його український бізнес.\nУ США штрафи за порушення на шахті накладають саме на власника – компанію, бенефіціаром якої є Рінат Ахметов. А в Україні до відповідальності притягують працівників його заводу\nАле в Америці за порушення платять компанії Ахметова, а в Україні – до відповідальності притягують хіба що пересічних працівників його заводу.


СУТЬ І ОСНОВНІ МОМЕНТИ ЕЛЕКТРОННИХ ЗАКУПІВЕЛЬ » Шпаргалочка\nВи знаходитесь тут: Головна > Корисні поради > СУТЬ І ОСНОВНІ МОМЕНТИ ЕЛЕКТРОННИХ ЗАКУПІВЕЛЬ\nВ кінці минулого року закупівельне законодавство зазнало істотних змін. Основна з них – перехід на електронні закупівлі, яка повинен відбутися в найближчому майбутньому. Зараз в електронній формі проводяться тільки аукціони. Їх організовують ЕТМ, а весь документообіг здійснюється в безпаперовому вигляді із застосуванням цифрових підписів. Незабаром список електронних процедур розшириться – в нього увійдуть такі способи визначення постачальника:\nконкурси – відкритий, двоетапний і з обмеженою участю;\nзакриті процедури – аукціон і всі види конкурсів.\nЗаконодавчо визначено, що з 1 січня 2019 року всі закупівлі проводитимуться в електронній формі. Виняток становитимуть:\nзакупівля у єдиного постачальника;\nдеякі закриті процедури.\nСистема ProZorro і взагалі реформа публічних закупівель – це суттєвий крок вперед і новий рівень відкритості електронних торгів. Причому це не тільки можливості для проведення розслідувань або досліджень. Це можливість для створення нових продуктів і додаткової вартості за рахунок якості цих даних.\nЯк буде здійснюватися перехід\nЩоб новий порядок викликав якомога менше накладок, вирішено переходити на нього поетапно. Всього заплановано чотири таких етапи:\nЗ 1 липня 2018 року по 1 січня 2019 року електронні процедури можуть проводитися замовниками за бажанням. Щоб прийняти в них участь, знадобиться лише акредитація на ЕТМ – так само, як зараз це працює для електронного аукціону.\nЗ 1 січня 2019 року одержати акредитацію на ЕТМ можна буде тільки після реєстрації в ЄІС. Буде започатковано створення Реєстру учасників закупівель. Ті особи, хто вже акредитований на ЕТМ, повинні будуть зареєструватися в ЄІС до 31 грудня 2019 року.\nУ 2019 брати участь у закупівлях зможуть тільки ті постачальники, хто був акредитований на ЕТМ до 1 січня 2019 року, а також включено до Реєстру учасників електронного аукціону.\nПісля закінчення 2019 року ті особи, які не пройшли реєстрацію в ЄІС, не зможуть брати участь у закупівлях.\nНагадаємо, що акредитація на ЕТМ та реєстрації в ЄІС здійснюється безкоштовно терміном на три роки. За 3 місяці до кінця цього терміну подати заявку на процедуру стає неможливо.\nСуть реєстрації в ЄІС в тому, що вона замінить акредитацію на кожній окремій електронному майданчику.\nЗміни в проведенні процедур\nЯк відомо, найбільш популярною процедурою визначення постачальника є електронний аукціон. Його порядок і правила проведення зазнають деяких змін, а саме:\nвводиться необхідність реєстрації в ЄІС;\nвизначений мінімальний крок ціни;\nзмінюється порядок укладення контракту за результатами електронного аукціону (про це трохи нижче);\nвводяться зміни щодо перших частин заявок – нові вимоги до складу та скорочення термінів розгляду.\nДругим за популярністю конкурентним методом проведення закупівлі є запит котирувань. Після перекладу цієї процедури в електронний формат вона зазнає істотних змін. Те ж саме можна сказати і про електронний конкурс.\nРеєстрація в ЄІС стане обов’язковою для постачальників\nЄдина інформаційна система в сфері закупівель\nЯк з 1 липня 2018 року буде укладатися контракти по 44-ФЗ\nЗараз для різних закупівель визначено трохи відрізняються терміни укладення контракту. Однак для електронних процедур цей порядок стане єдиним. Він буде описаний в статті 83.2 закону 44-ФЗ.\nПротягом 5 днів після публікації в ЄІС протоколу замовник розміщує в системі проект контракту без свого підпису.\nЯкщо проект не містить помилок:\nвиконавець підписує його протягом 5 днів після розміщення, представивши документи про забезпечення виконання контракту;\nзамовник підписує контракт протягом 3 днів після підпису виконавцем, але не раніше певної кількості днів з дати розміщення підсумкового\nпротоколу, а саме:\nпри проведенні запиту котирувань і пропозицій – не раніше 7 днів;\nпри проведенні електронного конкурсу та аукціону – не раніше 10 днів.\nЯкщо виконавець зауважив в контракті помилки і неточності:\nвін протягом 5 днів розміщує протокол розбіжностей (1 раз);\nзамовник протягом 3 днів вносить зміни в контракт і розміщує його або публікує документ без змін;\nвиконавець протягом 3 днів підписує контракт;\nзамовник ставить підпис протягом 3 днів після підпису переможцем.\nПлюси електронних процедур\nНезважаючи на додаткові складності, які неодмінно виникнуть на шляху переходу до електронних процедур, вони будуть мати ряд незаперечних переваг:\nПідвищення прозорості закупівель, зниження суб’єктивності. Чим менше взаємини, паперових документів і конвертів між замовником і постачальником, тим менше шансів на змову.\nПідвищення конкуренції. Воно стане наслідком можливості участі в процедурах постачальників з інших регіонів.\nЗниження вартості участі в закупівлях. Готувати заявки і направляти їх замовнику стане простіше і дешевше.\nВ результаті виграють усі. Постачальникам буде простіше отримати доступ до держконтрактів, а замовники зможуть отримувати більш якісні товари (роботи, послуги) і економити бюджетні кошти.


Євробачення-2017: затримані четверо росіян - Korrespondent.net\nЄвробачення-2017: затримані четверо росіян\nКорреспондент.net, 10 травня 2017, 21:25\nЇх нібито затримали з формулюванням: "Росія в півфіналі не значиться, тому тут вам робити немає чого".\nВ аеропорту Бориспіль під Києвом затримали чотирьох росіян, які приїхали на Євробачення-2017. Про це заявив президент OGAE (некомерційна організація, яка об'єднує фанатів конкурсу Євробачення більш ніж 40 країн. - ред.) Антон Самсонов (Росія), передає Українськi новини.\n"Сьогодні вранці в Борисполі були затримані двоє акредитованих фанатів на конкурс Євробачення зі складу членів клубу OGAE-Росія. Це Дмитро Аднаєв і Сергій Рябов", - сказав він, згадавши про ще двох громадян РФ, імена яких невідомі.\nЗа його словами, фанатів затримали з формулюванням: "Росія до півфіналу не залучена, тому тут вам робити немає чого", при цьому офіційна причина заборони на в'їзд поки невідома. О 19:00 їх відправлять до Москви.\nСамсонов підкреслив, що росіяни мають документ, яким підтверджується дозвіл на їхній в'їзд в Україну. При цьому в нього самого не виникло ніяких проблем з перетином кордону.\n"Це копія електронного листа, де написано: "Вам підтверджена акредитація з такого-то моменту", - розповів він.\nРосійське видання Life опублікувало фотокопію письмової відмови у в'їзді росіянам і фото квитка на конкурс.\nРаніше двох російських журналістів не пустили в Україну. У МВС раніше заявляли, що російських журналістів, які відвідали Крим, не пустять в Україну.\nТЕГИ: Евровидение, россияне, задержание\nУ Києві 37 шкіл закрили на карантин14\nУ Києві закрили 55 шкіл на карантин12\nПольський журналіст підкорив YouTube своїми відеорепортажами з Грушевського9\nУ Києві припинила роботу Держлікслужба5


Теорії природного права та суспільного договору | Allref.com.ua\nГоловна /\tРеферати /\tПолітологія, міжнародні відносини /\tТеорії природного права та суспільного договору\n1. Епоха відродження як етап у розвитку політичної думки.\n2. Політико-правові ідеї Реформації.\nНаприкінці XVI - в першій половині XVII ст. у політичній науці активно розвиваються теорії природного права та суспільного договору, розробниками яких були Г. Грацій, Т. Гоббс, Б. Спіноза, Дж. Локк та ін.\nГолландський юрист і політичний мислитель Г. Грацій є одним із засновників вчення про природне право та родоначальником міжнародного права. Його погляди викладені у трактаті „Про право війни і миру. Три книги”. На думку Г. Греція, люди на ранніх етапах були рівними, мали спільну власність. Цей „природний” стан характеризувався відсутністю держави та приватної власності. Але згодом принципи справедливості порушилися, виникла ворожнеча, розпочалися війни. З метою подолання ненависті, створення нормальних умов для співжиття, люди уклали суспільний договір і створили державу. У розумінні Г. Греція, держава - це „досконалий союз вільних людей, укладений заради дотримання права та загальної користі”. У державі існує громадянська влада, котра є верховною\nГ. Гроцій стояв біля витоків т. зв. „юридичного світогляду”. Він поділив право на природне та волевстановлююче. Джерелом природного права є людський розум, а до його вимог відноситься утримання від заволодіння чужим майном, обов'язок дотримуватися обіцянок, відшкодування заподіяної шкоди, притягання людей до заслуженої кари та ін.\nМислитель не віддавав переваги жодній із форм правління; при створенні держави народ міг вибирати будь-яку, але обравши, вже не мав права її змінити, окрім випадків крайньої небезпеки для існування самого народу. Разом із тим, очевидним є його негативне ставлення до тиранії та надання переваги монархії та аристократії, хоча він не заперечував й проти демократичної форми правління. За своїм соціальним і змістом держава у трактуванні Г. Греція виступає як угода більшості проти меншості, як союз слабких і пригноблених проти сильних і могутніх.\nНовий раціоналістичний підхід до проблем суспільства і держави отримав свій подальший розвиток у творчості видатного голландського філософа та соціального мислителя Б. Спінози. Його політичні погляди викладені у праці „Богословсько-політичний трактат” (1670), „Етика” (1675), „Політичний трактат” (1677).\nБ. Спіноза вважав, що люди первинно знаходилися у природному стані, де сила та могутність окремого індивіда складали сутність його природного права. Перехід до громадянського стану мислитель пов'язував із укладанням суспільного договору, поділом праці, різноманітністю людських потреб, неоднаковими здібностями.\nМислитель обґрунтував ідею про невідчужуванні права особи, серед яких право на існування та діяльність, свободу совісті та думки, свободу слова. Держава у Б. Спінози виступає носієм природних прав усього населення. Основними її функціями він вважав:\nБ. Спіноза найкращою вважав республікансько-демократичну форму держави, хоча визнавав правомірність існування й інших форм, крім необмеженої влади однієї людини.\nВ цілому Б. Спіноза увійшов в


«На нозі була діра до самої кістки»: на Львівщині батьки звинувачують медиків у смерті сина\nНа Львівщині батьки 16-річного хлопця звинувачують медиків у смерті сина. Він проштиркнув ногу металевим парканом, відкрилася сильна кровотеча, друзі кинулися викликати допомогу, але на 103 чули лише автовідповідач. Тоді почали дзвонити в усі екстрені служби. З’єднали їх з медиками пожежники. І коли приїхала бригада – було вже пізно.\nМама Гліба каже, того дня син пішов до товариша на День народження. Обіцяв повернутися до півночі. Та ще до того їй подзвонили з невідомого номера, щоб повідомити страшне – син загинув.\n“В нього на нозі була вирвана до самої кістки діра, повністю тканина розірвана. То була крововтрата і не було ніякої медичної допомоги”, – говорить мама Гліба Алла Гаркуша.\nГліб займався паркуром і хотів показати друзям свої вміння біля паркану, за яким – приватна територія.\nТовариш загиблого Владислав Рупняк запевняє – поки він затискав рану футболкою – друзі одразу почали телефонувати на 103, але там вмикався автовідповідач і так кілька разів поспіль.\n“Почали дзвонити в 22:24, а подзвонили мені з диспетчерської в 22:45”, – говорить він.\n“Люди зі сторони допомагали, а ті хто мав би то робити – абсолютно ні. Лікар взагалі зі “швидкої” не вийшов, була тільки медсестра. Вона ще сказала, що не хочу туди йти, бо там темно. Якийсь хлопчик підсвічування її фонариком”, – розповідає мама Гліба.\nЖінка певна, якби додзвонитися на 103 вдалося з першого разу – сина могли б врятувати, бо станція “швидкої” менше ніж за кілометр від місця, де усе сталося. Тож готується до суду.\nУ екстреній швидкій допомозі пояснюють – за добу отримують 5 тисяч дзвінків. Приблизно 5-7 відсотків з них пропущені. А все тому що багато людей телефонує без нагальної потреби. Чому підлітки в той вечір так довго не могли додзвонитися – ще з’ясовують. Триває службове розслідування.\n“Довший час займало уточнення місця події, характер травми і надзвичайної ситуації, яка там відбувається. Можливості потрапити на територію, до місця, де перебував потерпілий, не було, так як периметр даної території приватної був закритий. Після того, як зламали замок, який був на воротах, бригада потрапила на місце”, – говорить керівник Львівського обласного центру екстреної медичної допомоги Андрій Васько.\nЩо робити, якщо фахова допомога запізнюється – розповідає парамедик. Каже, Влад діяв правильно, затиснувши рану. Також важливо вміти зупинити кровотечу джутом – або матеріалами, які є під руками.\n“Якщо наш пацієнт в свідомості – попросити притискати рану рукою, джгут максимально високо, на верхню тритину стегна накладається. Приклеїли. Далі починаємо закручувати, ми закручуємо цей вороток до тих пір, поки не зупиниться кровотеча”, – пояснює голова Всеукраїнської спілки парамедиків Ярослав Вус.\nЦі прості знання можуть врятувати життя. І саме азам першої допомоги – певен парамедик – насамперед мають навчати на уроках безпеки життєдіяльності в школі.\nВсе про: Україна, львів, смерть, підлітки