З досвіду роботи щодо партнерської взаємодії вчителів початкової школи і батьків з метою забезпечення наступності в навчанні і вихованні | Методичний портал ®\nРозробка уроку на тему : "Наш край у 1964 - 1985 рр"\nВласний погляд ........................................................18\nПсихолого-педагогічна характеристика класу ……..23\nМодель самоуправління класу……………………………...27\nРозробка виховних справ класного керівника\nПрограма «Здоров'я » …………………………………………...29\nУчнівський проект «Здоровий спосіб життя»………..32\nЗахист проекту. Виховна година «Ні – палінню!»….35\nПрограма «Спілкування» ……………………………………...49\nПрограма «Моральне виховання» ……………………….56\nПоради щодо підготовки виховного заходу ….………69\nРобота з батьками…………………………………………………..74\nБатьківські збори-бесіда на тему шкільної успішності дітей………………………………………………………………………..76\nV. Використані джерела………………………………………………90\nТака дісталась вже мені робота.\nВиховання - процес, починається з дитинства, коли в душу дитини закладаються основні життєві при- нципи, що допомагають їй стати Людиною з великої букви, сміливо увійти до епохи нового розуму і зай- няти в ній гідне місце, усвідомлюючи себе особис- тістю й індивідуальністю. Велике місце у вихованні посідає школа, а основним структурним елементом в школі є клас.\nКласний керівник… Хто він? Інтелектуал, гуманіст, організатор,психолог, актор, друг, партнер. Цей спи -сок можна продовжувати. Адже, лише цікава, інтеле- ктуальна, інтелігентна людина, вчитель може і має право виховувати. Класний керівник – багато- гранна особистість, що має створити умови для тако -го ж всебічного розвитку усіх членів учнівського колективу; саме він організовує пізнавальну діяльність, формуює соціальні відносини між учнями. Представницькі функції в органах самоврядуванняшколи реалізуються також частіше за все від імені класу. У класах\nздійснюється турбота про соціальне благополуччя учнів, вирішуються проблеми дозвілля учнів, згур- тування колективів, формується відповідна емоційна атмосфера.\nМета посібника наочно показати роботу класного керівника у класі, показати, що в центрі уваги пере -буває особистість, індивідуальність кожного вихован- ця, його захист і розвиток, а колектив, клас повинен ста- ти сприятливим середовищем для цього розвитку.\nЗ повагою Самойлова О.Л.\nІсторія класних керівників сягає XIX ст. Тоді це був наглядач, класна дама, вихователь, звільнений від уроків. Після 1917 року ці посади були скасовані і лише подекуди виконувалися на громадських засадах.\nУ 20-і роки ХХ ст. класне керівництво офіційно заборо- нялося як атрибут старої, дореволюційної школи, але фактично вводилося, оскільки було об'єктивно не -обхідним, особливо в початковій школі. Були гру -пові керівники-організатори навчально-виховної роботи вчителів, у багатьох великих школах утво- рювалися комісії вчителів. На засіданнях цих комісій вчителі колегіально обговорювали основні питання.\nІсторія класних керівників (груповодів ) офіційно почалася в 1931 р., Це був нормативний акт, що за- вершив період становлення класного керівництва. Відтоді функції класних керівників неухильно розширю -валися, але підготовка вчителів до їх виконання не здійснювалася, не передбачалася й оплата їхньої праці.\nПід час війни та в перші післявоєнні роки класні керівники брали на себе функції батьків, піклувалися не лише про успішність і поведінку дітей, а й про їхнє здоров'я, харчування, самоорганізацію тощо. У 50-і роки класному керівникові додається функція «наглядача», що віддаляло дітей від педагогів. Наприкінці 50-х років класним керівникам надається велика свобода в прояві творчої ініціативи, розвитку самодіяльності в навчанні, праці, дозвіллі; розвивається учнівське самоуправління, що призвело до відміни класного керівництва в старших класах деяких шкіл. У1974 році вийшов методичний лист «Про роботу класних керівників», який мав позитив -не значення, бо розкривав зміст діяльності класних\nкерівників, але він був і «шаблоном», бо не врахову -валися регіональні та національні особливості, не було оплати за роботу та за підготовку класних керівників. Разом з тим функції класних керівників розширю -валися, бо збільшувалась кількість учнів у класі, кількість дітей, схильних до правопорушень; у педінститутах вводиться спеціальний курс «Класний\nУ 80-і роки дещо поліпшилося методичне забезпе- чення класного керівництва: з'явилася серія книг «Бібліотечка класного керівника»,\nвийшло 10 випусків щорічного посібника «Супутник класного керівника» (1981-1990), на курсах перепід -готовки вчителі почали отримувати знання не лише з предметів, а й з організації виховної роботи.В останні роки у зв'язку із загостренням стосунків у дитячих колективах, погіршенням дисципліни, зниженням інтересу до навчання особливо зростає значення особистісних, суто людських якостей класного керів -ника, розуміння ним важливого соціального і пси- холого-педагогічного захисту дітей, довірливих сто- сунків, духовної відвертості, співпереживання тру- днощам і проблемам дітей.\n1. Класний керівник є керівником навчально-виховного процесу в класі.\n2. Повинен знати психолого-педагогічні\nособливості дітей даного віку, вивчати індивідуальні психологічні особливості учнів свого класу.\n3. Формує класний актив, його самостійність.\n4. Повинен здійснювати контроль за дисципліною, поведінкою, успішністю, відвідуванням учнів свого класу.\n5. Правильно і вчасно оформляти шкільну докумен тацію і здавати необхідні дані зам. директора з вихов- ної роботи.\n6. Тримати оперативний зв‘язок з батьками, прово дити регулярні батьківські збори.\n7. Організовувати творчу роботу в канікулярний час.\n8. Організовувати в класі трудову діяльність з приб -рання класу, чергування по школі.\n9. Активно взаємодіяти з учителями-предметниками, аналізуючи психологічну ситуацію в класі.\n10. Активно взаємодіяти з шкільним психологом з метою вивчення індивідуальних особливостей колек- тиву.\n11. Проводити психолого-педагогічні консиліуми з проблем свого класу.\n12. Брати участь із класом у всіх шкільних справах.\n13. Зобов‘язаний відвідувати семінари класних керівників, педради.\n14. Класний керівник несе персональну юридичну\nвідповідальність за життя і здоров‘я дітей.Несе персональну відповідальність за якість викладання.\n15. Має право звертатися в атестаційну комісію\n16. Має право вільного вибору форм виховної роботи.\n17. Має право звертатися через зам. директора з виховної роботи до директора з питання фінансу -вання творчих справ.\nАДМІНІСТРАТИВНІ ОБОВ’ЯЗКИ КЛАСНОГО КЕРІВНИКА\n• Організувати навчально-виховний процес у класі. Обов‘язковим при цьому є відвідування п‘яти уроків на тиждень.\n• Нести відповідальність за стан класного журналу.\n• Нести відповідальність за санітарний стан закріп- леного кабінету.\n• Вивчати сімейні і побутові умови життя вихован -ців, підтримуючи тісний контакт з батьками, надавати батькам педагогічне сприяння у вихованні дитини. При цьому обов‘язковим є відвідування учнів удома.\n• Залучати учнів класу до систематичної діяльності шкільного колективу.\n• Здійснювати постійне вивчення особистості учня .\nобов‘язковим є ведення на кожного учня психолого-педагогічної карти, запис у якій робиться один раз у 6 тижнів, не менше 4 разів на рік.\n• Фіксувати психологічні і педагогічні відхилення в розвитку школяра, сповіщати про це адміністрацію і знаходити ефективні способи педагогічного коректування.\n• Вести документацію, що відбиває хід і результативність виховної роботи, психолого-педагогічні карти на кожного учня, педагогічний щоденник.\nКРИТЕРІЇ ОЦІНКИ РОБОТИ КЛАСНОГО КЕРІВНИКА\nОсновним документом для роботи класного керів ника є річний щоденник, у якому день за днем відбиті відвідування уроків, відвідування учнів удома, вивчення особистості вихованця і ведення психолого-педагогічних карт, індивідуальна робота з учнями, організація колективних справ.\nКонтроль ведення педагогічних щоденників здійснюється директором школи і його заступником з позанавчальної роботи. Основним критерієм оцінки роботи класного керівника є зростання підвищення вихованості учнів, їх інтелектуальний, моральний,\nправовий, статевий, а також світоглядний розвиток. Критерієм оцінки служать і ступінь розвитку клас -ного колективу, педагогічна майстерність класного керівника і його активна життєва позиція у школі.\nПРИЗНАЧЕННЯ І ЗАВДАННЯ КЛАСНОГО КЕРІВНИКА\nКласний керівник – це педагог-професіонал, духовний посередник між суспільством і дитиною у засвоєнні культури, накопиченої людством, той, хто організує систему відносин через різноманітні види діяльності, виховує, створює умови для індивідуально виражен- ня кожної дитини і здійснює індивідуальні корективи розвитку кожної особистості. Основне призначення класного керівника – максимальне розвинення кож- ної дитини, збереження її неповторності і розкриття її потенційних здібностей.\nПровідні завдання класного керівника:\n• безпосереднє спостереження за індивідуальним розвитком школяра;\n• створення самих сприятливих умов для формува ння його особистості;\n• здійснення необхідних педагогічних коректив у системі його виховання;\n• організація необхідних виховних впливів для\nстворення сприятливого мікросередовища і позитив-\nного психологічного клімату в класі;\n• координація зусиль усіх дорослих і педагогів, що впливають на становлення особистості вихованців.\nВиходячи з цих цілей, основними завданнями вихова теля є:\n• створення класного колективу як виховного сере довища, що забезпечує соціалізацію кожної дитини;\n• організація усіх видів групової, колективної й індивідуальної діяльності, що залучає учнів до суспільно-ціннісних відносин;\n• корекція індивідуального розвитку учнів класу, що сприяє вільному і повному розкриттю всіх здібнос тей школярів і їхньому формуванню.\nФУНКЦІЇ І ЗМІСТ РОБОТИ КЛАСНОГО КЕРІВНИКА\n• вивчення індивідуальності, що вчиться;\n• аналіз і вивчення характеру колективу, що розвивається, і особистості у ньому;\n• аналіз і оцінка сімейного виховання кожної дитини;\n• аналіз і оцінка рівня вихованості особистості і коле ктиву.\n• організація і стимулювання різноманітної діяльності дітей;\n• установлення зв‘язку школи з родиною;\n• робота з «малим» педколективом;\n• індивідуальний вплив на кожного учня і колектив - суб‘єктів цієї діяльності;\n• забезпечення найкращих матеріально-побутових умов для цієї діяльності.\n• регуляція міжособистісних відносин між дітьми;\n• встановлення оптимальних взаємин «учень –\n• сприяння загальному сприятливому психологічному клімату в колективі;\n• допомога учням у встановленні відносин з людьми.\nПОВНОВАЖЕННЯ КЛАСНОГО КЕРІВНИКА\nКласний керівник як адміністративна особа повинен: одержувати регулярно інформацію про фізичне і психі- чне здоров‘я дітей, контролювати відвідування навчальних занять учнями його класу, контролювати навчальні успіхи кожного учня, координувати роботу вчителів-предметників, які здійснюють виховний вплив на його учнів через проведення педагогічних конси -ліумів, «малих» педрад і інших форм . Відвідувати уроки вчителів у своєму класі з метою спостереження за учнями і здійснення перерахованих вище обов‘язків.Класний керівник має право: вносити на розгляд адміністрації, методичної ради або ради школи погоджені з колективом класу пропозиції,\nзапрошувати батьків (або осіб, які їх заміняють) у школу, за узгодженням з адміністрацією звертатися в комісії, інспекцію у справах неповнолітніх, ради сприяння родині і школі на підприємствах, в інші організації для рішення питань, пов‘язаних з навчанням і вихованням учнів класу,\nвизначати вільно режим індивідуальної роботи з дітьми, вести дослідно-експериментальну і методичну роботу з різних проблем виховної діяльності, виби- рати форму підвищення педагогічної майстерності через систему перепідготовки педагогіч- них кадрів, участь у різних колективних і групових формах мето- дичної роботи, через систему освіти і виїзне стажу -вання, апелювати до ради школи у випадку незгоди з оцінками адміністрації, методичної ради щодо ста- ну виховної роботи в класному колек -тиві, його результатів, рівня моральної вихованості учнів.\nЕтапи планування класним керівником виховної роботи\nПерший етап Визначити рівень вихованості ті розвитку класу, вивчити його зрушення в житті й роботі; потурбуватися про організацію більш змістовної практичної діяльності.\nВизначивши особливості класу, його позитивні сторони й недоліки, слід написати вступну частину плану.\nДругий етап Розробка позакласних видів роботи з питань усебічного розвитку та виховання учнів (бесіди на різні теми, тематика класних зборів, екскурсії,\nучасть у благоустрої школи, тематика спільних зборів учнів із батьками, наради з активом, літературні\nвечори, участь у спортивних змаганнях,\nдиспути, тематичні огляди газет і т. ін.).\nТретій етап Розробка пропозицій з питань вирішення основної виховної мети:\n• зустрічі з учителями, які працюють у класі і батьками учнів з цього питання;\n• бесіди з учнями щодо проб- леми «Професія - школяр»;\n• зустріч учнів із директором школи;\n• проведення практичних занять;\n• класні збори разом з учнями та батьками.\nЧетвертий етап Оформлення плану виховної роботи на чверть, півріччя з визначенням терміну проведення, cкладений план слід обговорити з учнями, познайомити їх провідними завданнями, на які вони повинні звернути особливу увагу, урахувати всі пропозиції учнів.\nПлан – важливий документ класного керівника.\nЗ'ясування причин відсутності учнів на заняттях,\nфіксація пропусків у класному журналі.\n• Бесіди з учнями, що запізнюються.\n• Організація чергування по класу.\n• Контроль зовнішнього вигляду учнів.\n• Організація харчування учнів.\n• Проведення виховних годин.\n• Перевірка щоденників.\n• Проведення заходів у класі за планом роботи.\n• Робота з активом класу, організація діяльності органів учнівського самоврядування.\n• Контроль за виконанням доручень.\n• Організація прибирання закріпленого кабінету, території пришкільної ділянки.\n• Робота з учителями, що працюють в класі.\n• Зустріч зі шкільним лікарем (медсестрою) з питань довідок про хвороби учнів.\n• Проведення класних зборів.\n• Проведення бесід з безпеки життєдіяльності.\n• Організація чергування класу по школі.\n• Відвідування уроків учителів-предметників у своєму класі.\n• Тестування та анкетування учнів з метою вивчення індивідуальних особливостей учнів та аналізу розвитку учнівського колективу.\n• Контроль за станом підручників.\n• Зустріч з батьківським активом.\n• Оформлення класного журналу за підсумками семестру, складання звіту.\n• Заповнення табелів успішності та видача їх учням.\n• Аналіз виконання плану роботи, корекція плану\n• Аналіз та складання плану виховної роботи.\n• Оформлення особових справ учнів.\n• Статистичні відомості про клас (на 5 вересня).\n• Робота з підручниками.\n• Написання характеристик (за необхідності).\n• Страхування учнів від нещасних випадків.\nОрієнтовний перелік документації, яку веде\n• Особові справи учнів класу.\n• Табелі успішності та відвідування занять учнями.\n• План виховної роботи.\n• Матеріали виховних годин, годин спілкування тощо.\n• Щоденник психолого-педагогічних спостережень за учнями.\n• Матеріали щодо запобігання дитячого травматизму,\nбесіди про правила дорожнього руху тощо; облік проведення інструктажів.\n• Журнал обліку занять з учнями, які навчаються вдома (якщо є такі учні).\n• Літопис чи фотоальбом класу.\nМожливі види контролю за діяльністю\nкласного керівника з боку адміністрації школи\n• Перевірка ведення документації.\n• Аналіз виховної роботи з класом.\n• Аналіз роботи на канікулах.\n• Контроль за проведенням виховних годин та виховних заходів.\n• Контроль за санітарним станом кабінету та чергуванням класу по школі.\n• Контроль відвідування занять учнями.\nВиховуючи власних трьох доньок і сина та за роки роботи у школі зрозуміла, що підростаючій людині передусім за все потрібні фізичне здоров ‘я, моральність і здібності (розумові, трудові, художні, комунікативні, які в свою чергу є базою для формування здібностей до саморозвитку). Тому цими такими блоками визначаю завдання роботи класного керівника. Як на мене, то класний керівник формує дитину не частинами, а цілісно, тобто повинен піклуватися про здоров'я, моральність і здібності. Але, як свідчить практика, учитель більше працює у сфері навчальної діяльності, батьки піклуються про здоров'я і здоровий спосіб життя, а педагог-організатор забезпечує культуру дозвілля. Тому й зробила висновок:\nкласний керівник у цьому ланцюгу займає особливе місце, він працює разом із сім'єю, з громадськістю, координуючи їх виховний вплив. Ця робота класного керівника повинна бути вторинною. Головна лінія в його роботі — взаємодія із самою дитиною, місце керівника — поряд із нею, головна функція — взаємодія з окремою особистістю на основі взаєморозуміння. І лише тоді, коли цього недостатньо, починається контактна робота з батьками, іншими вчителями, з громадськістю.\nПершочерговим завданням не лише батьків, а й класного керівника є захист дитини (від життєвих знегод, конфліктів, самотності тощо),\nстворення умов для вільного розвитку її духовних і фізичних сил. Хто в школі може взяти на себе цю функцію? Хто ближче від усіх стоїть до підростаючої особистості? Звичайно, класний керівник. Проводити бесіди з окремими дітьми потрібно для того, щоб дізнатися, чому дітям важко, чому вони нетактовні, що заважає їм спілкуватися іншими дітьми, добре вчитися, а не для того, щоб робити їм зауваження. І головне — дізнатися про це потрібно, щоб захистити дитину, а не звинуватити її. Думаю, що така позиція робить класного керівника справжнім другом дітей. Позиції захисту учня стають фундаментом розвитку особистістю, основою індивідуального підходу. Класний керівник повинен знати фізіологічні особливості й основні показники здоров'я дитини, щоб установити причини нервування, запальності, роздра -тованості.\nОтже, перша цільова Програма, яку реалізую, як класний керівник, є Програма «Здоров'я», яка передбачає самоосвіту учителя в цій сфері,\nспільну роботу з дільничним педіатром, шкільним лікарем, розробку оптимального для кожного учня режиму життя і роботи відповідно до його індивідуаль -них особливостей та стану здоров'я..Наступна сфера, у якій дитині потрібен захист, — це спілкування.\nНелегко доводиться деяким дітям у колективі: одних ніхто не помічає, інших дражнять, з третіх насміхають- ся, четвертих не приймають у спільні ігри, з п'ятих просто знущаються морально і фізично. Через це підлітки часто стають закомплексованими,психологічно нестійкими, агресивними в сім'ї, у стосунках із молодшими та вчителями. Увійти в сферу спілкування дітей, зрозуміти стан кожного в ній, навчитися коригувати стосунки між дітьми — важливе і не дуже легеньке завдання вихователя, бо як писав А. Макаренко: «Потрібно йти не слідами подій, а вести серйозну пропедевтичну роботу — виробляти у дітей культуру спілкування, культуру поведінки, дотримання норм моралі та етики у взаємостосунках.» Отже, проблема спілкування виводить на моральність людини — це третя цільова програма діяльності класного керівника. У цьому напрямку спираюсь на такі цінності:\n• Людське життя — вища цінність. Посягати на нього ніхто не має права. Воно дається людині природою, і тільки природа його забирає.\n• Боготворіння матері, схиляння перед людиною, яка дала тобі життя, — друга цінність, усвідомлена людством ще на зорі свого існування.\n• Рідна земля, дім, сім'я — це цінності, з яких формується гідність людини, прагнення до свободи, її патріотизм і громадянськість.\n• Повага до унікальності іншої людини, її фізичної й духовної самобутності, її права на власну думку і власні оцінки. Ця цінність, якщо вона добре усвідомлюється з дитинства, сприяє розвитку окремих особистостей і суспільства загалом.\n• Природа, продукти людської праці, культурна спадщина різних народів і націй також належать до загальнолюдських цінностей.\nЗ позицій захисту дитини інакше виглядають основні напрями роботи класного керівника щодо забезпе чення успішного учіння — це четверта програма. Мабуть, багато хто погодиться зі мною, що навчання — це дуже важка робота, найважча з усіх видів діяльності. Якщо підліток не виконує навчальних вимог, то за цим стоїть досвід (не завжди позитивний) початкової школи, інтелектуальний і культурний рівень батьків, психологічні особливості самого учня, його здоров'я. Дисциплінарними заходами, жорсткими вимогами нічого не зробиш. І давно вже зрозуміла, що якщо ти бачиш в учневі «лінивого» та «безнадійного», тобто підходиш до нього з установкою «з цим що не роби — нічого не змінеш», то , як не крути, то ти є не захисником особистості. Думаю, що на цьому етапі потрібно вибудувати захист учня : роз'яснення учителям-предметникам індивідуальних особливостей учня, прагнення досягти, щоб кожен учитель розумів учня і співчував йому.\nЗгадаємо, що в школі В.О. Сухомлинського вчили всіх — і слабких, і хворих. Сухомлинський не ставив двійок, для нього найважливішим була не оцінка, а те, що людина залишилася у сфері пізнання. У роботі класного керівника програму «Навчання» веду за такими основними напрямами:\n• вивчення роботи учнів на уроках шляхом відвідування занять і спостереження за дітьми;\n• словесна робота на «малих педрадах» (спілкування з учителями-предметниками, завуч ;\n• предметні консультації для окремих дітей;\n• проведення позакласних заходів з метою розширення світогляду та пізнавальних інтересів учнів; вироблення спільної «політики» і тактики допомоги кожному з боку сім‘ї;\n• організація навчальної роботи класу.\nА ще дитина повинна розвиватися, тому , згодіться, що важлива роль у формуванні особистості школяра, особливо підлітка, належить програмі «Дозвілля». Дозвілля — це широкий простір і час життєдіяльності школяра за межами навчальної роботи.\n• Це - відпочинок, відновлення фізичних і духовних сил.\n• Це - розвиток здібностей та інтересів\n• Це - вільне спілкування з цікавими людьми.\nОсобливістю сфери дозвілля є вільний вибір учнем занять, форм відпочинку. Не для кого не є секретом, що дозвілля підлітки ставлять вище від навчання, мотивом відвідування школи для більшості з них є бажання спілкуватися з товаришами, брати участь у заходах, які проводяться після уроків.Спільно з сім'єю та іншими вчителями реалізую ще одну цільову рограму — «Спосіб життя». Це сфера матеріального побуту учня, способу його життя, яка має кардиналь -ний вплив на його розвиток. Шкода, але у моєму класі є сім’ї, у яких немає нормальних умов для навчання та відпочинку, є сім'ї малозабезпечені. Несприятлива атмосфера в сім'ї дуже впливає на здоров'я, навчання та моральність дітей.\nУ школі разом з дітьми піклуюся про оформлення класу, налагоджую самообслуговування і чергування. Проводжу бесіди про здоровий спосіб життя, про первинні і вторинні цінності в житті, орієнтири поведінки, дискусії про моду, сенс життя. Тут спра- цьовує програма «Моральне виховання».\nОтже, стараюся працювати так, щоб в центрі уваги перебувала особистість, індивідуальність кожного вихованця, його захист і розвиток, а колектив, клас повинен стати середовищем, сприятливим для окремої дитини.\nПсихолого-педагогічна характеристика класу Привіт! Це – ми, учні 2-А класу Татарбунарського НВК. Наше кредо\n“За Батьківщину, добро і справедливість”\nІ.Загальні відомості про клас:\nВ класі 26 учня із них:\nдівчат - 10\nхлопців – 16\nб) Час та зарахування учнів в один клас.\nБільшість учнів класу зараховані до школи ще з першого класу за бажанням батьків, клас не є профільним.\nг) Характеристика особливостей сімейної ситуації дітей.\nШкода, але у моєму класі є сім’ї малозабезпечені. У класі є неповні родинии і, більшість з них благополучні, функціонально-спроможні. Рівень психо-педагогічної освіченості – добрий,загальний\nпсихологічний клімат сімей відповідає нормі.\nІІ. Соціально-психологічна характерис тика класу.Організаційним ядром класу є голова класу (Бондарчук Тетяна) та завідуючі різними секторами зам.старости – Абрамович Максим, скарбник – Баранюк Настя, відповідальна за чергування –Чумаченко Віолетта, культурно просвітницька робота – Пушкова Валерія, відповідальний за поведінку – Гіржев Максим ) Діти обрані на основі голосування. Голова класу та зав.сектором культурно-просвітни -цької роботи користуються авторитетом серед однокласників. Учні класу завжди прислухаються до думки класного керівника. Вчасно виконують розпорядження та вказівки.Взаємини між учнями класного колективу ґрунтуються на доброзичливості. При виконанні спільної справи більшість членів учнівського колективу виявляють щиру зацікавленість. У будь-яких заходах більш активні дівчата.\nІІІ. Особливості спільної діяльності класу.\nНайвищих результатів досягли у вивчені таких предметів –літ.читання,математика , трудове навчання, фізична культура, музика , малювання.\nНайважче дітям даються такі предмети: англійська мова, укр..мова. Потрібно звернути більшу увагу на ці предмети як дітям, так і батькам, вчителям.\nБільшість дітей класу активні і старанні, відвідують Загалом діти доброзичливі, дружні, люблять проводити час разом: готуватись до свят, спілкуватись.\nФорми робо ти класного керівника (за Т.В.Виногра\nГрупові(з учнівським колективом)\n• засідання за круглим столом\n• поетичні свічки\n• соціальні ринги\n• історичні розповіді\n• лекції, бесіди\n• огляд літератури\n• дні відкритих\n• вечори запитань і\n• позакласний всеобуч\n• аукціони родинної педагогіки\n• виставки сімейних реліквій\n• творчі портрети сім‘ї\n• педагогічний всеобуч\n• написання творчих робіт\n• дослідницький пошук\nСпільно з шкільним\n• аналіз читацьких\n• захист читацьких\n• прем‘єри книги, вечори поезії та інші форми пропаганди книги\nСпільно із шкільним психологом:\n• вивчення продуктів\n• складання програм розвитку особистості учня і учнівського колективу\nСпільно з учителями-предметниками, керівниками\n• вироблення єдиних вимог\nПрограма «Здоров'я »\nЗдорові діти – це основа будь-якої нації.\nПрограма «Здоров‘я» передбачає самоосвіту класного керівника в цій галузі, вивчення вікових, психоло- гічних особливостей дітей, спільну роботу із шкіль - ним лікарем, психологом, логопедом. Класний керівник разом з батьками виробляє оптимальний режим для даного учня, планує роботу інших вчителів з проблем перевантаження, створення комфортних умов. Оволодіває методами релаксації. Стежить за режимом харчування й вирішує питання про організацію додаткового харчування для хворих та ослаблених дітей.\nПочаток XXІ століття незвичайний тим, що людство, досягнувши величезних технічних успіхів, опинилось перед фактом, що здоров‘я воно не примножило. Бажання забезпечити собі більш комфортні умови життя призвело до стрімкого науково-технічного розвитку, наслідком якого є збільшення небезпечних чинників та посилення їх негативного впливу на\nорганізм людини.Не кожна дитина усвідомлює, що здоров‘я – це одна з головних умов фізичного і статевого розвитку, досягнення успіху в здоровому\nжитті, реалізація здібностей і талантів. Здоров‘я потрібне всім, щоб знайти своє місце у житті. Щоб кохати і бути коханим. Щоб радіти, сміятися і насо- лоджуватися життям. Здобути знання, проявити свої здібності, мати життєву перспективу, вміти, нарешті, стати корисним суспільству може тільки така особис -тість, яка фізично розвинена, соціально адаптована, психічно врівноважена, живе в гармонії з природою і має чіткі свідомі позитивні мотивації, усвідомлює свої родинні й народні цінності, має духовну осно- ву.Виховання здорової дитини, охорона її здоров‘я в освітньому просторі\n– ось основна мета цієї роботи, тому що ми несемо відповідальність перед нею за свою діяльність, ми зобов‘язані забезпечити якнайповнішу реалізацію здорового навчання учнів і при цьому вирішити завдання\nвиховання здорового покоління, від чого значною мірою залежить\nінтелектуальний, духовний потенціал, ресурс розвитку суспільства.\nПроблема здоров‘я дітей зараз стоїть настільки гостро, що ми повинні, в свою чергу, поставити запитання: що для нас важливіше – фізичне здоров‘я дітей чи освіченість? Як, «гризучи» граніт науки, зберегти\nЗбереження і відновлення здоров‘я залежить від рівня культури і становить культуру здоров‘я людини. Тому поняття «здоровий спосіб життя» розглядається у співвідношеннях тріади:\nЗдоровий спосіб життя учнів – це сукупність ціннісних орієнтацій та установок, звичок, режиму і темпу життя, спрямованих на збереження, зміцнення, формування, відтворення здоров‘я в процесі навчання ,виховання, спілкування, праці і відпочинку і передачі його у майбутньому.\nСкладові здорового способу життя включають елементи, які стосуються всіх аспектів здоров‘я, це:\n• усвідомлення цінності здоров’я (домінуючий у світогляді людини духовний пріоритет і відповідна психічна установка);\n• відсутність шкідливих звичок (тютюнової, алкогольної, наркотичної залежності, безладних);\n• доступ до раціонального, збалансованого харчування (у тому числі здоров'я\nякісної питної води, необхідної кількості вітамінів, мікроелементів, протеїнів, жирів, вуглеводів, спеціальних продуктів та харчових добавок);\n• рухова активність (використання засобів фізичної культури і спорту, різноманітних систем оздоровлення, спрямованих на підвищення рівня фізичного розвитку, його підтримку, відновлення після фізичних і психічних навантажень).Наших дітей ми повинні націлювати на усвідомлення того, що майбутнє кожного – за здоровим поколінням, бо фізично і морально здорова людина здатна творити і приносити користь іншим людям. Вони повинні чітко розуміти, що для того, щоб сформувати здоров'я, треба знати, як воно закладається, зберігає- ться і руйнується, від чого залежить?\nП’ять основних складових здоров’я:\nУчнівський проект «Здоровий спосіб життя»Здоровий спосіб життя\nТип проекту: інформаційно- дослідницький та практично- рієнтований.\nУчасники проекту – учні 2 класу Татарбунарського НВК.\nКлючове питання: світ говорить: «Курінню – ні!». Що знаємо ми, що зможу я?\n1. Фактори, що впливають на формування здоров’я:\n2. Якої шкоди задає здоров‘ю тютюнопаління?\n3. А що ж треба робити, щоб вести здоровий спосіб життя?\n4.Як видатні люди відносяться до куріння?\nПроблема тютюнокуріння та вживання наркотиків за останній час стала однією з найгостріших для людства. За даними Всесвітньої організації охорони доров‘я, у світі понад 1,1 мільярд курців. Щорічно на планеті помирає понад 4 млн. осіб у результаті тютюнокуріння. Тобто кожні 8 секунд з цієї причини вмирає людина. Сучасна молодь вступає в життя не тільки в період бурхливого розвитку ссупільства, але й у період негативного впливу на здоров‘я низки чин- ників. Перше місце серед них посідає тютюно -куріння, шкідлива дія якого відчувається не відразу, а поступово. Тютюнокуріння та його вплив на організм стали сьогодні соціальної та медичною проблемою.\nДивно, але проведені численні опитування вчених показали, що багато хто не знає достатньою мірою про шкоду й усі наслідки тютюнопаління. Слід активно формувати суспільну думку, що засуджує куріння. Адже від того, який вибір зробить молодь.залежить наше майбутнє.\nІ ІІ. Мета та завдання проекту\n• Вивчити прични, через які люди починають палити.\n• Ознайомити учнів із небезпечними наслідками тютюнопаління\n• Довести, що того, хто обирає здоровий спосіб життя, не менше поважають у суспільстві, ніж того, хто курить.\n• Навчити учнів робити вільний вибір при повній поінформованості\n• Надати учням можливість продемонструвати власні здібності переконувати\n• Розвивати життєві компетенції учнів\nІІІ. Етапи проекту\n(Тривалість проекту з 23 січня – 20 березня 2018року)\nІ. Підготовка до проектування. Визначення теми, завдань, мети проекту.\n1. Обговорення актуальності проблеми\n2. Пошук необхідної додаткової інформації\n2.Вибір засобів презентації результатів. (малюнки, відеоролики).\n3. Планування завдань між членами проекту.\n4. Планування завдань\n2. Анкетування між учнями 2 класів.\n3. Робота з літературою. Та матеріалами сайтів в мережі Інтернет.\n2. Формування висновків.\nV. Оформлення звіту. Підготовка до презентації.\n2. Виготовлення інформаційних плакатів\n3 Робота над презентацією «Здоровий спосіб життя»у форматі Power Point. (вчитель)\n4. Складання сценарію презентації.\n1.Показ результатів у формі виховної години «Здоровий спосіб життя».\n2. Звіт з демонстацією матеріалів\nVІІ.Оцінка проектної діяльності та її результатів.\n1 Колективне обговорення.\n2. Самооцінка результатів\nVІІ. Післяпроектні дії.\n2. Використання проектних результатів.\nЗахист проекту. Виховна година «Ні – палінню!\nМета: узагальнити знання учнів про здоров’я, формувати бажання вести здоровий спосіб життя, поглибити знання учнів про шкідливі звички та їх вплив на здоров’я, виховувати почуття відпові -дальності за збереження свого здоров’я.\n2. Фактори, що не сприяють для здоров‗я:\n- Тривале сидіння за комп‘ютером\n- Забруднення середовища\n- Пасивний спосіб життя\n- Негативні емоції\n- Відсутність гігієни\n4. На партах для кожного учня: - аркуш паперу - невеличкі\nтаблички з номерами 1,2,3.\nВчитель: Подивіться мені в очі. Погляньте один на одного, посміхніться. І з цих про- мінчиків добра, що засвітились на наших обличчях, ми і розпочинаємо нашу годину спілкування.Сьогод- нішня наша розмова –вільне спілкування. Нікого з вас до неї не готували заздалегідь. Кожен може\nвисловити свою думку, поставити запитання, дати пораду, поділитися досвідом.А працювати ми будемо за таким девізом:\nНе просто слухати, а чути. Не просто дивитися, а бачити.\nЯкою буде тема нашого спілкування , ви дізнаєтесь, прослухавши вірш\nЛариси Шевчук:Життя твоє – безцінний дар.\nТи слід залишиш на землі -То треба гарний залишити.\nСьогодні ми з‘ясуємо, у чому цінність людського життя та його неповторність. Епіграфом до уроку будуть слова Леонардо да Вінчі «Пам‘ятай, життя – це подарунок; і той, хто його не цінує, на цей подарунок не заслуговує»\n1. Першою дорогою підеш – велике багатство знай -деш, та здоров’я втратиш.\n2. Другою дорогою підеш – половину багатства зна- йдеш і половину здоров’я втратиш.\n3. Третьою дорогою підеш – нічого не знайдеш, але здоров’я збережеш.\nПокажіть номер дороги, якою ви підете. Поясніть своє рішення.( учні висловлюють свою думку).\nПитання учням:1. Чому так говорять?\n- Здоров’я – найдорожчий скарб.\n- Здоров’я не купиш.\n- Без здоров’я немає щастя.( учні висловлюють свою думку)\n2. Як поводиться людина, коли вона здорова?( добре здоров’я - це коли кожному з нас добре, нічого не болить. Якщо ми веселі, нам хочеться бігати, стрибати, якщо ми їмо з апетитом, міцно спимо, займаємося\nулюбленою справою, отже, ми – здорові.)\nХто здоровий, той сміється.Все йому в житті вдається.\nВін долає всі вершини.Це ж чудово для людини!\nЗ давніх – давен найціннішим скарбом людини вва- жалося здоров‘я. Це відображено у народній твор- чості, прислів‘ях, приказках, казках, піснях тощо. Давайте пригадаємо, які прислів‘я і приказки про важливість здоров‘я ми знаємо:\nТримай голову в холоді, а живіт у голоді - будеш\nздоровим. Вчитель: Ви вивчаєте предмет «Основи здоров’я». І я хочу, щоб ви пригадали, а від чого ж залежить здоров’я.( учні відповідають):\nспадковість – 20% , екологія – 20%,рівень розвитку медицини – 10% , спосіб життя людини – 50%.( відкрити напис на дошці) Сучасна наука налічує більш 200 визначень здоров’я:\nЗдорова людина добре працює та вчиться, вона є життєрадісною і веселою. Така людина потрібна і корисна своїй сім’ї, суспільству та державі. Здоров’я – це спосіб життя людини. І головним у збереженні та примноженні свого здоров‗я є здоровий спосіб жит- тя.Здоровий спосіб життя – це практичні дії, спрямо- вані на запобігання захворюванням, зміцнення всіх систем організму й поліпшення загального самопочуття людини.Здоровий спосіб життя – це дотримання, звичне виконання певних правил, які забезпечують гармонійний розвиток, високу працездатність,\nдушевну рівновагу, здоров’я.\nА що ж треба робити, щоб вести здоровий спосіб життя? (учні висловлюють свою думку).\nЗавдання: на дошці ви бачите перелік факторів, що сприяють здоров‘ю чи руйнують його. Ви повинні на аркуші паперу з лівого боку написати ті, що сприяють, а з правого – що руйнують здоров’я.( учні виконують вправу, потім за бажанням зачитують).А тепер перев-і римо, чи все ви назвали.\nВ основі здорового способу життя лежать такі принци -пи:\nОдним з факторів, що руйнує здоров‘я – шкідливі\nзвички. Назвіть їх. ( учні називають).Ви вже багато знаєте про ці звички.А зараз – перевірка – «Правда чи неправда».\n1. Чи правда, що людина, яка викурює пачку цига-рок на день, одержує дозу радіоактивного опроміне- ння у 3-5 разів вище норми, встановленої міжнарод- ною угодою із захисту від радіації?( Правда, бо в тютю- новому димі виявлений радіоактивний елемент –полоній, є у тютюновому димі з‘єднання калію, свинцю, стронцію, що призводять до опромінення);\n2. Чи правда, що алкоголь у малих дозах корисний для здоров‘я дітей та підлітків?\n3. Чи правда, що речовини, що містяться в сигареті, не корисні, але й не містять отрути?\n4. Чи правда, що можна вилікуватись від наркотичної залежності?(Ні, вилікуватись неможливо. Тільки 1-2% наркоманів мають шанс вилікуватись від наркотичної залежності за допомогою лікування, інші швидше\nабо повільніше вертаються до вживання наркотиків.\nВідбувається це тому, що для відновлення атрофова- ного центра задоволень, що виділяє ендорфіни, пот- рібно не менше 10 років.)\n4.Ваші поради — як досягти в житті успіху?Ось що вони відповіли:\n1 .Чемпіони світу з боксу брати Клички відповіли, що на куріння просто не було часу, а також і ба- жання. Вони в 16 років займалися спортом. Порадили старшокласникам знайти заняття по душі. А головне запам'ятати, що в 16 років молодь творить своє майбутнє і потрібно цілеспрямовано працювати, а не тратити час марно, бо результати будуть протилеж- ними.\n2. Чотириразова чемпіонка Олімпійських ігор, Герой України Яна Клочкова відповіла, що в неї не те, що\nбажання, навіть, думки не вини- кало спробувати закурити. Найголовнішим в 16 років для неї були постійна праця, творча напру- га,тренування, бажання досягти перемоги, не підвести своїх на- ставників. Вона від своїх успіхів завжди була щаслива і горда.\nКожна людина від природи наділена талантом, спробуйте якомога раніше розпізнати його в собі.Тре ба багато працювати, витрачати енергію на справ- жнє, корисне, шукати однодумців і вірити в своє по- кликання. Тоді успіх, визнання, повага від людей при йдуть. А це потрібно кожному.\n3.Народна артистка України, переможниця міжнародного конкурсу «Євробачення - 2004» Руслана Лижичко відповіла, що вона не палить і дуже не любить бути там, де палять. У її сту- дії закон: «Ніякого куріння!». Вона з раннього дитинства захоплювалася музикою і мрі- яла стати музикантом. Тому присвячувала заняттям з музики багато часу. А щоб досягти успіхів у житті, вона радить бути сміливим і сильним у своїй справі.\nПричому, сильним потрібно бути передусім до себе. Дуже легко піддатись чиємусь впливу, а відстоювати свою власну думку та ідею, в яку ти справді віриш, працювати над собою - це справжня перемога. Вона особисто завжди робила так. А зараз про те, що треба робити, щоб вести здоровий спосіб життя.( можна роз- друкувати та дати кожному учневі).\nЯкщо ви вирішили змінити своє життя, то почніть з самого головного –навчіться вести здоровий спосіб життя. Це непроста, але вдячна справа.\nНижче наведені основні принципи здорового способу життя.\nЗдоровий спосіб життя не можна почати, не проаналізувавши свої звички і уподобання. Потрібно вирішити, що ви хочете змінити в собі, від чого відмо- витися, а до чого привчитися. Причому деяким лю- дям потрібно поетапно впроваджувати зміни, а декому кардинально, в один день. Зробіть план, за яким поч- нете діяти.\nХарчуйтеся здоровою їжею. Намагайтеся повністю\nвиключити «бутербродний спосіб життя»і фастфудову їжу. По можливості пийте тільки чисту воду. Якщо ви маєте зайву вагу, то варто підібрати для себе дієту, при якій скоротилася б кількість споживаних калорій, але ви не відчували б себе постійно голодним.\nІнтенсивна ходьба не менше 40 хв. В день. Неодмінно доведеться вибрати для себе певні фізичні навантаження. Який же здоровий спосіб життя без спорту! Але якщо спорт не став для вас щоденним\nсупутником життя, то почніть з чого-небудь нес- кладного. Плавайте, робіть вранці зарядку, багато ходіть.\nЗ шкідливими звичками покінчено. Як банально це не звучить, але здоровий спосіб життя несумісний з курінням, наркотиками і надмірним вживанням алкоголю. Оберіть для себе прийнятний метод відмовитися від шкідливих звичок. І пам‗ятайте, що немає нічого неможливого для цілеспрямованої люди ни.\nКрок 5.Здоровий сон необхідний кожному. Сон – важлива частина нашого життя.\nТільки в стані здорового нормального сну правильно відновлюються сили нашого організму. Середньостатичній людині на сон необхідно не менше 8 годин на добу, а деяким людям і більше.Позбавляючи себе декількох годин сну, ми змушуємо наш організм використовувати резервну енергію, яка «приберігає ться» для екстремальних ситуацій. Витрачаючи її в повсякденному житті ми виявимося слабкими і не готовими впоратися з ситуацією, коли це дійсно буде необхідно.\nПрогулянка на свіжому повітрі. Частіше бувайте на свіжому повітрі, за містом. Віддайте перевагу прогу- лянці по місту замість посиденьок у клубі. А у вихід- ні дні робіть прогулянки на велосипеді або на ли- жах, в залежності від пори року.\nЗдоров‗я – це одна з головних умов досягнення успіху в житті. Бережіть його з молодих літ, зміцнюйте й примножуйте його. Не витрачайте даремно цей безцінний скарб, дарований Природою. Пам‗ятайте, що Ваше здоров‗я – у Ваших руках. Будьте здоровими!\n узагальнити знання учнів проздоров‘я, формувати бажаннявести здоровий спосіб життя;\n поглибити знання учнів про шкідливі звички та їх\nвплив наздоров‘я. виховувати почуттявідповідальності за збереження свого здоров‘я.\nФактори, що впливають на формуванняздоров‘я:\nЗдоров 'я - найдорожчий скарб.Бережи плаття знову, а здоров 'я – змолоду\n.Весела думка — половина здоров 'я.\nЗдоровому здається, що ніколи не захворіє\n.Здоровий хворого не розуміє.Від чого ж залежить\nрівень розвитку медицини – 10% -спосіб життя людини – 50%\nВ основі здорового способу життя лежать такі\nНа куріння просто не було часу, а також і бажання.\nВсі дослідники феномена авторитету акцентують увагу на довірі як якісній характеристиці об‘єднуючого\nпочатку авторитетних стосунків суб‘єктів навчально-виховного процесу. Завдяки довірі вихованця до вихователя останній може ефективно впливати не лише шляхом переконання, але й навіювання.\nДовіра–це почуття безпеки комфорту в міжособистісних стосунках, які є необхідними для створення позитивного психологічного мікроклімату\nКожна людина від природи наділена талантом, спробу- йте якомогараніше розпізнати його в собі. Треба багато працювати, витрачатиенергію на справжнє, корисне, шукати однодумців і вірити в своє покликання. Тоді успіх, визнання, повага від людей прийдуть. А це потріб но кожному в колективі. Чесність, справедливість,від- критість, повага до учнів, безоцінне ставлення є запорукою довірливих стосунків між класним керів- ником і кожним членом учнівського колективу, які забезпечують становлення особистості, що само реалі- зується.Важливо, щоб учитель – класний керівник володів умінням спілкуватися в різних ситуаціях, з людьми різного віку і різної міри близькості (учні, їхні батьки та ін.). Не менш суттєвим є вміння співпрацювати у різних видах діяльності.Дуже важли- вою є культура мовлення. Якщо класний керівник ро- бить неправильні наголоси, вживає примітивні вирази, учні одразу використовують цей факт проти нього, нерідко у своєму колі насміхаються над учителем. Мовна культура постає в оригінальності зворотів, відсутності штампів. У багатьох людей прагнення до репутації гумористів реалізується у застосуванні штампованих, модних у певний час зворотів та слів. Педагогу бажано бути творчою особистістю і уникати подібних трафаретів.\nІ.Бех наголошує, що саме від комунікативної компе-\nтентності та вмілості педагога залежить рівень особис- тісно розвивального середовища класу. При цьому труднощі спілкування вчителя, які є нерідким освіт- нім\nявищем, пов‘язується з проявом у нього таких особис- тісних властивостей як комунікативна пасивність і слабкість ―Я-концепції‖: невпевненість у собі, нерішу- чість, замкненість, відсутність вираженої схильності до спілкування, залежність від зовнішніх обставин та оцінок, безініціативність, недостатній самоконтроль і саморегуляція. Саме ці властивості і складають узага льнений психологічний портрет учителя з трудноща-ми спілкування.Для успішного в педагогічном спілку- ванні класного керівника характерні домінування діалогічної комунікативної спрямованості,контактність, відкритість і довіра у спілкуванні, неконфліктність. Для вихователів, які за своїми особистісними характерис- тиками належать до особистісно орієнтованого стилю спілкування, характерними є: позиція ―поруч і разом з дитиною‖, яка враховує її інтереси й права, забез- печує емоційний контакт із нею; тактика спілкування –співробітництво, що ґрунтується на розумінні й прий нятті особистості учня, забезпеченні умов для прояву її активності, ініціативи, самостійності дій, вибору рішень, оцінна діяльність спрямована на оцінку конкрет них результатів діяльності, на надання переваги ус-\nпішним діям і має в основному позитивний характер.\nСлід наголосити, що вихователі особистісно орієнто- ваного стилю спілкування менш конфліктні у взаєминах з вихованцями завдяки більш гармоній- ному поєднанню їхніх особистісних якостей. Особис- тісно орієнтована взаємодія з дітьми, яка відбуваєть- ся в рамках співробітництва вихователя і дитини й базується на розумінні, прийнятті і повазі особистості дитини, породжує у ній впевненість і особистісну значущість, які допомагають їй долати вплив на пізнавальну діяльність, на загальний тонус взаємин. Дитина набуває здатності правильніше оцінювати світ і поводитися відповідальним [І.Бех, т. 2; с. 105].\nКомунікативна компетентність педагога також передбачає, що він має чітке уявлення про відмін- ність між конструкціями: ―Ти -повідомлення‖ і ―Я - повідомлення‖ і постійно використовує останню. Конструкція ―Я - повідомлення‖ виявляється більш ефективного, оскільки вона реалізує довіру й повагу, даючи вихованцеві можливість зберегти хороше само- почуття. Більше того, вона зменшує антагонізм між педагогом і дитиною.Класний керівник має запобігати відчуженню між ним і вихованцями, натомість прагнути встановлювати з ними взаємно поважливі, дружні відносини. Педагог повинен бути значущим,\nблизьким, а не просто тим, хто ―наглядає‖. На практиці це означає одночасно максимально активну й максимально обережну участь у дитячому житті. Діти,як і дорослі, прагнуть бути почутими з увагою і розумінням. Якщо класний керівник ігнорує їх, вони швидко навчаються обговорювати свої важливі проб- леми і почуття десь і з кимось.Працюючи на засадах особистісно орієнтованого виховання, педагогові слід пам‘ятати, що серед різноманітності виховних засобів особлива роль належить міжособистісному спілкуван- ню, і за умови набуття ним належної компетентності в такому спілкуванні максимально втілюватиметься конструктивний вплив на дитину.Однією з основних помилок значної більшості педагогів-немайстрів (за виразом І.Беха), є реалізація так званого ―інструмен- тально -рольового‖ підходу до дитини, оцінка її особистості тільки з погляду якості виконування нею функцій учня й систематичне недоврахування індиві- дуально-вікових особливостей. Тому хороша успішність і нормативна поведінка часто стають основним критерієм оцінки учня як особистості.Факти засвідчують, що значна кількість учителів ще погано розбираються в індивідуальних особливостях учнів, неправильно бачать структуру соціальних зв‘язків і від- носин серед учнів у класному колективі, а їхні форми поводження з учнями і вчинки стосовно них суттєво\nрозходяться з тим, що від них очікують їхні вихова- нці. Подібна психологічна неузгодженість в очікуван нях і вимогах один до одного негативно відбивається на психологічному самопочутті учнів і педагогів, веде до формування так званих смислових бар‘єрів [І.Бех; с. 81].\nСхема успішного розуміння вчителем учнів, що веде до плідної співпраці класного керівника з вихованцями\nУмови успішного розуміння учнів\nАвторитет вчителя – класного керівника\nДовіра з боку учнів\nСвідомість, хто що бачить\nСвідомість шкільної дистанції‖\nЗастереження перед вибраністю\nПрограма «Моральне виховання»\nТреба так впливати на свідомість і почуття вихован-\nців, щоб вони переживали привабливість добра і нетерпимість до зла, щоб уже в ранньому дитинстві їх полонила краса людської поведінки, щоб дитинсама прагнула до щастя бути морально красивою\nЗавдання школи – на основі моральних цінностей,ство- рених, здобутих, завойованих старшими поколіннями, створювати реальні моральні, високоідейні,громадян-ські відносини в колективі. А хто, як не класний ке- рівник , повинен сприяти цьому завданню.Моральні ці-нності повинні стати особистим духовним багатством кожного вихованця. Цього досягають за умови, коли моральна ідея, розкрита перед розумом і серцем вихо вихованця в яскравому образі, пробуджує в нього глибокі морально-етичні почуття. Морально-етичне виховання – це спільна діяльність школи і сім‘ї форму- вання стійких моральних якостей, почуттів, навичок і звичок поведінки на основі засвоєння ідеалів, норм і принципів моралі, а саме:\n• усвідомлена любов до Батьківщини, стійкий інтерес до минулого,\nсьогодення і майбутнього рідного краю, почуття любові і поваги до рідного народу, мови, дбайливе ставлення до природи і збільшення її багатств;\n• уміння жити і працювати в суспільстві;\n• усвідомлення основних принципів гуманізму;\n• розуміння високої цінності людського життя, прагнення будувати свої взаємини з людьми за законами совісті, добра і справедливості;\n• здатність до співпереживання, шляхетності і щедрості;\n• потреба захистити слабкого, допомогти відстаючому, уміння поважати честь і гідність людини;\n• дбайливе і людяне ставлення до природи, тваринного і рослинного світу;\n• розуміння морально-етичної основи культури поведінки, гармонійного поєднання культури поведінки з моральною вихованістю;\n• потреба знати основні правила повсякденного етикету і бажання виконувати їх, уміння поводитися згідно правил культури поведінки;\n• почуття міри і такту в спілкуванні з людьми.\nПринципи, форми і методи морально-етичного виховання\nОдне із завдань морально-етичного виховання в школі – правильно організувати діяльність дитини. Тому важливо вивчити способи організації морально-етичного виховання (принципи, форми і методи).\nПринципи морального виховання\n• Принцип гуманістичної цілеспрямованості вимагає формування у школярів моральної свідомості, розвит- ку почуттів, вироблення поваги і звичок моральної поведінки у відповідності з вимогами і нормами вироблених людством загальнолюдських моральних цінностей.\n• Принцип зв‘язку виховання з життям зобов‘язує вчителів знайомити учнів не лише з життям суспільства, а й активно залучати школярів до його перетворення на краще.\n• Принцип виховання у праці передбачає залучення дітей до активної трудової діяльності.\n• Принцип виховання в колективі вимагає організації в процесі морального виховання спільної діяльності, колективних зусиль у розв‘язанні спільних завдань, що стоять перед школою, класним\n• Принцип індивідуалізації виховання передбачає\nрозкриття в дитині кращих духовних і морально-етичних можливостей, здібностей, задатків і талантів; високу вимогливість і велику повагу до особистості вихованця.\n• Принцип систематичності і послідовності полягає в розкритті завдань і змісту морального виховання, у використанні методів його здійснення.\nФорма виховання – це спосіб організації виховного процесу Класифікують форми виховання залежно від кількості вихованців:\n• фронтальна (охоплено весь клас);\n• групова (не великі групи);\n• індивідуальна (окремі учні).\nПравомірна і класифікація форм організації виховної діяльності залежно від методів виховання:\n• словесна форма (збори, лекції, доповіді, диспути, зустрічі);\n• практична форма (походи, екскурсії, спартакіади, Олімпіади,конкурси);\n• наочна форма (шкільні музеї, виставки різних жанрів, тематичні стенди та ін.)\nФорми роботи морального виховання:класні години\nРезультати морально-етичного виховання:\nУсе шкільне навчання і все шкільне життя, мають бути пройняті розумним і моральним началом. ―У школі повинні панувати серйозність, що допускає жарт, але не перетворює всієї справи в жарт, ласка- вість без нудотності, справедливість без причетності, доброти без слабості, порядок без педантизму і, голов- не, постійна розумна діяльність. Тоді добрі почуття й прагнення самі собою розів‘ються у дітей, а початки поганих схильностей, набуті, можливо, раніше, потроху згладяться‖.К. Д. Ушинський.\nСьогодні моя країна переживає відповідальний період. Проблеми й труднощі, що накопичувалися впродовж попередніх десятиліть, спонукали наших си- нів, братів, дочок, чоловіків до активної участі в політич них подіях. Все це - більшої актуальності набуває вихо вання в молодого покоління почуття патріотизму, від даності загальнодержавній справі зміцнення країни, активної громадянської позиції тощо.Мета національно -патріотичного виховання—виховання молодої людини - патріота України, готового самовіддано розбудовува ти її як суверенну, демократичну, правову і соціальну державу, виявляти національну гідність, знати і цивілі зовано відстоювати свої громадянські права та викону вати обов'язки, сприяти громадянському миру і зла- годі в суспільстві, бути конкурентоспроможним, успіш но самореалізуватися в соціумі як громадянин, сім'я нин, професіонал, носій української національної культури.\nСучасне виховання базується на системі цінностей, які через культуру, традиції, філософію, релігію вказують на вектор виховних зусиль, формують вихов\nний ідеал. Вище йшлося про громадянські й націо нальні цінності. Існують цінності сімейного життя: вірність, довір'я, піклування про дітей, піклування про батьків і старших у сім'ї, взаємоповага і любов до батьків, злагода в сім'ї, здоровий спосіб життя, культура праці, дотримання народних звичаїв і тради цій, пам'ять про предків, гостинність, гігієна сімейного життя.У своїй роботі ми повинні орієнтувати дітей і на загальнолюдські цінності: гуманізм, працелюбство, захист прав людини, критичне мислення, повага до культури різних народів, високий рівень знань, толерантність, розуміння, що земля — наш спільний дім, а світовий спокій і злагода між людьми і державами — головна умова існування землі і люд ства.\nУ процесі реалізації напрямів національного вихова ння потрібно враховувати таку систему компонентів духовного світу особистості українця:\n• національну психологію — психологію працьовитого господаря,\nвмілого хлібороба, захисника прав особистості і державної\nнезалежності, духовної спадщини народу;\n• національний характер і темперамент — вічне\nправдо-шукання, гостинність і щедрість, ласкавість і талановитість, ніжність і глибокий ліризм, свободолю бивість і душевне багатство;\n• національний спосіб мислення — своєрідна істотність, завдяки чому зі століття в століття відтворю ються і розвиваються самобутня українська культура і духовність;\n• народна мораль, етика — людяність, доброта, милосердя, співпереживання як найбільші духовні надбання;\n• народна естетика — краса поведінки, привабливий стиль життя, доброзичливе ставлення до людей, уміння вживати, готувати смачну їжу;\n• народна правосвідомість — життя за законами добра і краси, правди і справедливості, гідності і милосердя;\n• національна філософія — самобутня система ідей, поглядів народу на суспільство, всесвіт, на духовний світ людини, проблему її долі;\nнаціональний світогляд — система поглядів, переконань, ідеалів, які складають основу націо нальної духовності;\n• національна ідеологія — ідейне багатство нації,\nсистема філософських, політичних, правових економіч них, моральних, естетичних та релігійних поглядів, ідей, переконань;\n• національна свідомість та самосвідомість - відчуття усвідомлення гордості за приналежність до української нації.\nРобота класного керівника з організації навчальної\nдіяльності класного колективу становить істотну части ну його виховної діяльності в цілому.Дана робота скла да ється з таких завдань:\n• допомога учням і вчителям у досягненні високого рівня організованості;\n• формування навчальної мотивації та розвиток зага льно навчальних навичок учнів;\n• підтримка в учнів інтересу до навчання, впевнено сті в значенні високого рівня знань;\n• здійснення індивідуального підходу до учнів;\n• залучення батьків до організації навчальної роботи;\nФорми реалізації цих завдань такі:\n• оптимальне розташування учнів у класі на уроці;\n• відвідування уроків вчителів-предметників(не мен ше двох разів на семестр із кожного предмета);\n• проведення циклу класних годин із серії «Вчись учитися», на яких\nнеобхідно знайомити дітей із прийомами розвитку ува ги, пам‘яті, вчити їх раціонально будувати свою навчальну діяльність;\n• проведення підсумкових класних годин один раз на чверть, на яких\nдітей учать підбивати підсумки, аналізувати причини успіхів і невдач, намічати нові реальні цілі;\n• організація й проведення навчальних екскурсій,пред метних ігор, конкурсів, предметних тижнів;\n• залучення учнів класу до проведення бесід, лекцій, навчальних екскурсій, профорієнтаційної роботи, до надання психологічної допомоги, до роботи предметних гуртків, до допомоги окремими учнями класу з окремих предметів;\n• залучення учнів до науково-дослідницької роботи.\nЯк організувати роботу з учителями –предметниками\nКласний керівник – директор у своєму класі, тому від того, як він зуміє організувати роботу з учите лями -предметниками, багато в чому залежить стан\nнавчальної роботи в класі, успішність учнів класу, рівень комфортності для кожного школяра.\nЗавдання в цій роботі такі:\n• координація діяльності учителів-предметників з метою дотримання єдності вимого і ліквідації перевантаження учнів;\n• допомога вчителю-предметнику в роботі з розвитку пізнавальних інтересів школярів;\n• сприяння індивідуального підходу до учнів у процесі навчання ( допомога невстигаючим, підтримка сильних учнів);\n• сприяння контактові вчителів-предметників батьками учнів;\n• систематичне відвідування уроків учителів-предмет ників ( 1-2 рази на тиждень);\n• організація малих педрад;\n• організація за необхідності педагогічних консиліумів з метою\nздійснення індивідуального підходу до окремих учнів;\n• складання графіка контрольних і відстеження його виконання протягм семестру\n• запрошення вчителів, що працюють у класі, на бать ківські збори й на педради за підсумками семестру, а також на бесіди з батьками окремих учнів;\n• координація впливу вчителів класу на окремих учнів і на клас в цілому;\n• участь в організації й проведенні навчальних екскур сій, предметних ігор, конкурсів, олімпіад. Інтелектуальних марафонфів, предметних тижнів тощо.\nКласному керівникові необхідно відвідувати щонайменше\nодин - два уроки на місяць у вчителів-предметників свого класу. Відвідуючи уроки,\nкласний керівник має таку мету:\n• підвищення рівня успішності учнів класу;\n• спостереження за організацією класного колективу на уроці;\n• дотримання однакових вимог до учнів;\n• відстеження навантаження учнів з метою подолан няїх перевантаженнями домашніми завданнями;\n• здійснення індивідуального підходу до учнів різних категорій.\nПід час відвідування уроків своїх колег необхідно дотримуватися\n1. Збираючись на урок колеги, поепердьте його\nзаздалегідь, спитайте дозволу, обов‘язково дайте\nзрозуміти, що ви йдете на урок не з\nінспекторською перевіркою, а з бажанням\nпобачити роботу учнів на уроці, допомогти тим, кому це\n2. Під час відвідування уроку стежте не тільки за змістом,\nскільки за роботою учнів, рівнем їх інтересу, увагою, участю на\nуроці рівнем організації класу.\n3. Зверніть увагу на форми спілкування вчителя з класом, на\nздійснення ним індивідуального підходу, на дотримання ним\nєдності вимого до учнів, на доступність пояснення;\n4. Стежте за тим, як поводяться діти( наскільки вони готові до\nуроку, наскільки зацікавлені, уважні, які особистісні якості\n5. Ідучі з уроку, не забудьте подякувати колезі, постарайтеся\nвідзначити щось позтивне в уроці, критичні зауваження\nвисловлюте обережно й в абсолютно коректній формі.\nПід час відвідування уроку майте на увазі: Ваше становище\nнеоднозначне: з одного боку, Ви – колега й повинні бути доброзичливим, з\nіншого боку, Ви – «директор» у своєму класі й зацікавлені в тому, щоб\nВаших вихованців учили добре. Якщо у Вас виникли претензії до колеги,\nобговоріть це питання з адміністрацією, при цьому зберігаючи абсолютну\nДля зручності оцінювання відвідуваного уроку можна користуватися\nтаблицею №1 й оцініть кожний параметр за 5 – 10- бальною системою.\nНаприкінці таблиці занотуте спостереження за окремими учнями.\nТаблицю зручно створити на окремому аркуші, розмножити за допомогою\nксерокса і заповнювати на кожному уроці, групуючи зпа предметами.\nкерівника може полегшити\nспеціальна картотека виховних\nзаходів, яку слід складати в міру\nОбов‘язковим є проведення не\nменш двох тематичних класних\nгодин на місяць і однієї-двох\nсправ у чверть.\nВихователь є творцем цікавих для дітей і різноманітних форм роботи.\nНеобхідним є оволодіння такими формами виховної роботи, що\nгуманізують особистість: виявляють її індивідуальні властивості, ставлять\nвихованця в позицію суб‘єкта розвитку своєї творчої індивідуальності,\nвчать діалогічному спілкуванню, розвивають емоційну сферу.\nПрактика підказує, що найбільшою мірою цим вимогам відмові\nдають пріоритетні для сучасних школярів ігрові, театралізовані,\nдискусійні, творчі, ситуативно-творчі, психологічні, змагальні форми\nвиховної роботи, що дозволяють дітям усвідомлювати самих себе.\nНеобхідно відзначити, що кількість форм колективної і групової діяльності\nСвята фантазії і фантастики: ярмарок фантастичних ідей, конкурс\nрозповідей, фантастичний спектакль, вечір знавців фантастики, наукові\nзустрічі, конкурс малюнків (комп‘ютерних), фестиваль фільмів власної\nСвята гумору і веселі конкурси: конкурс акторської майстерності,\nгуморина, парнас, безглуздий словник, конкурс веселих атракціонів,\nконкурс карикатуристів, конкурс брехунів, конкурс пантоміми на відомі\nприслів‘я, конкурс святкових сюрпризів, вечір веселих питань, базар\nголоволомок, вечір розиграшів, конкурс шумових оркестрів і т.п.\nСвята творчості, художньо-естетичні заходи: коло пісень, концерт\n«Ромашка», фестиваль мальованих фільмів, естафета улюблених занять,\nмісто веселих майстрів, турнір знавців поезії, суд над цигаркою, неуцтвом),\nмузей снігових скульптур, захист професій, жива газета, подорож у\nминуле, «Справи давно минулих днів», день іменинника, телевізійний\nогляд за матеріалами життя класу, лицарський турнір, «Це ви можете»,\n«Від усієї душі», «Вечір гарячих сердець», конкурси виробів (з соломки,\nквітів, тканин, гілок і т.д.).\nСвята народної творчості, національних звичаїв: подорож у\nминуле, огляди-конкурси, огляди обрядових пісень, казок, билин, частівок,\nприказок, загадок, переказів, огляд жанрів народної творчості, народні\nспортивні ігри і конкурси, конкурси на перевірку сили і спритності,\nвиготовлення з природного матеріалу іграшок, ляльок, предметів побуту,\nдень хлібосольства, вечір пісень, свята зустрічі і проводів зими, весни,\nосені, коло улюблених казок, приказок, а також свята народного і\nрелігійного календаря (Різдво, Масниця, Великдень).\nСуспільно-корисні трудові колективні заходи: трудові десанти,\nрозчищення території від снігу, сміття, прикрашання будинку школи (до\nсвята), класного кабінету; прибирання під‘їздів у мікрорайоні і т.п.;\nоперація «Подарунок далеким друзям» - ветеранам, літнім людям, дітям-інвалідам, малятам дитячого садочку, (одяг, медикаменти, іграшки, листи,\nмалюнки і т.п.); «Пошта» - рольова гра – забезпечення поздоровленнями до\nсвята людей, що потребують прояву турботи, будівництво сніжного міста\nСпорт, туризм: спортивний аукціон, веселі старти, воєнізовані ігри\nна місцевості, дні бігуна, стрибуна, метальника, конкурс веселих пірамід,\nкрос, малі олімпійські ігри, сніжні спартакіади, спортивний КВВ, шахово -шашкові турніри й інші різні рухові змагання, конкурси, забави.\nФорми дозвільного спілкування.\nСпілкування для підлітків дуже значуще. Для того щоб уміти жити\nсеред інших людей, спілкуватися з ними, людина вже в ранньому дитинстві\nповинна емоційно переживати ті фази свого розвитку, що зроблять її\nздатною до повноцінного спілкування з іншими людьми. Майже всі форми\nдозвілля побудовані на спілкуванні дітей. Особливо в цьому плані важливі\nігри і танці. Але в дітей найсильніше тяжіння до спілкування «без форми»,\nдо звичайних людських контактів. У цьому їм допоможуть деякі форми\n• «Вогники», чаювання, дні народження в класі – дні\nіменинників, вечори відпочинку, вечори танців, дискотеки,\n«телеміст», ігрова година, вечір «Від усієї душі», клуб\nвихідного дня; виїзди за місто з багаттям, турпоходи й інше.\n• Ігрові форми бувають: ігри активного відпочинку,\nінтенсивного навчання (ділові, тренінги, ігри, що навчають і\nрозвивають, комп‘ютерні, інтелектуальні тести), психологічні\nігри (взаємодії і підготовчі), тренінги спілкування, творчі ігрові\nвечори), комунікативні ігри, дискусії, «мозкові атаки», ділові\nігри, сюжетно-рольові й ін.).\nГоловні завдання класного керівника щодо реалізації програми\n• виявлення індивідуальних інтересів дітей, допомога у виборі\nгуртків, спортивних секцій, клубів;\n• розширення пізнавального і культурного кругозору класу\n(екскурсії, літературні, історичні, географічні, математичні та\nінші вечори, зустрічі, конкурси, відвідування театру,\nконцертів); допомога дітям у громадській роботі, у можливості\nзаробити кошти на суспільні потреби;\n• організація колектив них творчих справ, спільний відпочинок\n• підтримка дітей, які не мають успіхів у навчанні, їхнього\nавторитету перед класом та іншими вчителями за рахунок\nдемонстрації їхніх досягнень у сфері дозвілля.\nПОРАДИ ЩОДО ПІДГОТОВКИ ВИХОВНОГО ЗАХОДУ\nВиховний захід – це одна з\nорганізаційних форм, що широко\nвикористовується у позаурочній і\nпозашкільній виховній роботі.\nВиховна справа дозволяє виробити в\nучнів визначену систему ставлення\nдо оточуючої дійсності, формує\nобраз дитини, її цінності, мотиви, духовні потреби, відповідальність за\nвчинки; впливає на суспільну думку, залучає до життя колективу, формує\nВиховний захід є процесом, що передбачає у своєму розвитку кілька\nвзаємодіючих між собою стадій:\n1. Аналіз обстановки визначає актуальність теми заходу, напрямок\n4. Підготовка безпосереднього виховного впливу на учнів.\n5. Наслідки – аналіз виховного потенціалу даного заходу.\nТакий логічний ланцюжок постійний для будь-якого заходу,\nзмінюється лише зміст, підсилюється значення того або іншого етапу в\nзалежності від мети проведеної справи.\nКожний з етапів уже є процесом виховання, що дозволяє включати\nвихованців в аналітичну, комунікативну, організаторську діяльність.\nЩо слід враховувати під час підготовки та проведення заходу?\nІ етап. Планування\n• Визначити мету і завдання заходу.\n• Вибрати вид, форму і методи роботи з урахуванням віку учнів .\n• Вибір форм виховання залежить від: змісту і спрямованості виховних\nзавдань, віку учнів, рівня їхньої вихованості й особистісного\nсоціального досвіду, особливостей дитячого колективу і його\nтрадицій; особливостей і традицій регіону, технічних можливостей, а\nтакож рівня професіоналізму вчителя (вихователя).\n• Продумати, як оптимально зайняти вихованців у підготовці і\n• Визначити можливість участі батьків, фахівців із профілю тематики\nзаходу, психолога, представників громадських організацій.\n• Підбір тематичного матеріалу - за змістовністю, переконливістю – з\nурахуванням методів виховних впливів.\n• Використання цікавих, творчих засобів (інноваційних): тестів, анкет,\nвідеосюжетів, ігрової діяльності й ін.\n• Побудова логічної послідовності розгляду теми відповідно до\nпоставленої мети заходу.\n• Вирівнювання (розрахунок) за тривалістю заходу відповідно до віку\nвихованців, місця проведення.\n• Підбір ілюстративного матеріалу для композиції з метою досягнення\nемоційності сприйняття (за необхідністю).\nІІ етап. Розробка\n1. План підготовки (докладний).\n2. Написання послідовності етапів проведення заходу.\n3. Написання самого сценарію.\n4. Складання схеми аналізу даного заходу.\nГоловними аспектами в аналізі виховного заходу повинні, насамперед,\n• аналіз діяльності педагога і діяльності вихованців;\n• реалізація поставлених цілей;\n• оптимальність застосовуваних форм і методів;\n• відносини вихователя і вихованців;\n• професіоналізм педагога-вихователя.\n• Дата і місце його проведення. Хто проводить.\n• Склад групи учнів: хлопчики, дівчатка.\n• Вид діяльності: ЧИ ВХОДИТЬ вона в систему або є епізодичним\n• Мета заходу: на рішення яких завдань класного колективу і\nформування яких якостей особистості учнів розрахований даний\n• Психологічне обґрунтування вибору даного виду і змісту діяльності:\n- відповідність заняття загальним виховним завданням;\n- рівню розвитку класного колективу;\n- віковим особливостям учнів.\nII. Аналіз підготовки заходу\n1. Хто був ініціатором даного заходу, як він готувався. У чому і як\nвиявлялася активність, самостійність та ініціатива учнів.\n2. Методика підготовки заходу:\n- участь у них дітей.\n3. Чи вдалося у підготовчий період викликати розуміння\nнеобхідності та значущості майбутньої діяльності.\nІІІ. Хід заходу\n• Наскільки переконливо, чітко, емоційно були розкриті перед учнями\nцілі та завдання майбутньої діяльності.\n• Наскільки змістовно, цікаво й організовано проходила робота.\n• Які знання придбали учні під час заходу, які соціальні установки\nформувалися в учнів, до якої суспільно корисної діяльності\nспонукало їх заняття.\n• Які висновки зробили учні під час підготовки заходу, його\nпроведення, яких результатів досягли?\n• Як позначився проведений захід на формуванні суспільної думки\nколективу й окремих учнів, на їхніх взаєминах? Якими можуть бути\nнаслідки цього заняття для розвитку колективу, для формування його\n• Який його вплив на окремих учнів:\n- емоційно-естетична чуйність до прекрасного в мистецтві;\n- етика праці, художня діяльність;\n- естетика поведінки.\n• Роль і місце старших (класного керівника, психолога, запрошених) на\n• Методика роботи, характер відносин, їхня відповідність виховним\nзавданням, віковим та індивідуальним особливостям дітей рівню\nIV. Загальна оцінка виховного заходу\n1. Наскільки вдалося досягти поставлених цілей і завдань. Фактори\nуспіху та причини невдач, помилок.\n2. Загальна оцінка виховної цінності проведеної роботи.\n3. Психолого-педагогічні висновки і пропозиції на адресу\nвихователів і учнів.\nV. Аналіз діяльності вихователя\n• Які риси характеру вихователя сприяли проведенню виховної роботи\nз учнями, які, навпаки, заважали?\n• Які педагогічні здібності проявилися під час проведення виховної\nроботи з учнями?\n• Чи проявився педагогічний такт вихователя й у чому саме? Випадки\n• Сприяв або заважав психічний стан вихователя, стиль його діяльності\nпроведенню виховної роботи і чому?\nГоловний сенс і мета сімейного\nжиття - виховання дітей.\nГоловна школа виховання дітей -це взаємини чоловіка і дружини,\nбатька і матері.\nРобота класного керівника не може бути високоефективною, якщо він не\nідтримуватиме тісного контакту з батьками. Цей напрям роботи вихователя\nможна вважати найскладнішим.\nВажливе місце у вихованні дитини завжди відводилося сім‘ї, а тому\nспівпраця з батьками повинна мати кілька стратегічних напрямків:\n• психолого-педагогічна просвіта батьків (на засіданнях батьківського\nвсеобучу адміністрація школи, вчителі, шкільний психолог,\nпредставники правоохоронних органів, лікарі спрямовують батьків\nна необхідність створення оптимальних умов для збереження життя і\nздоров‘я дітей, формування гуманних стосунків з дітьми,\nпопередження насильства в сім‘ї);\n• організація діяльності батьківського комітету школи;\n• участь представників батьківської громади в діяльності ради школи,\nради профілактики правопорушень, що сприяє підвищенню\nавторитету батьків серед учнів та педагогів школи;індивідуальна\nробота з батьками учнів, які потребують посиленої педагогічної\nуваги через такі засоби впливу як рада профілактики правопорушень,\nпедагогічний консиліум, індивідуальна бесіда з представниками\nадміністрації, індивідуальна бесіда та корекційна діяльність\nВелике значення під час роботи з батьками учнів мають продуманість і\nорганізованість системи співпраці.\nПропаганду педагогічних знань здебільшого здійснюють через\nбатьківські куточки, де розміщують консультативні матеріали. У\nспеціальних папках містяться укладені педагогами і психологами добірки\nметодичних рекомендацій для батьків, а також консультативні матеріали,\nщо укладені медпрацівником та інструктором з фізичної культури.\nВдалою формою роботи з батьками є ефективне використання\nзакритих скриньок та інформаційних кошиків, до яких будь-хто з батьків у\nзручний для себе час може внести пропозиції, зауваження. На основі цих\nзауважень педколектив може коригувати свою роботу, робити висновки,\nщодо питань, які хвилюють батьків.\nОдним із видів роботи вчителя з батьками є анкетування. За\nдопомогою анкет педагоги отримують дані, інформацію про будь-яку із\nсторін сімейного виховання від великої кількості батьків одночасно.\nЗавдяки анкетуванню можна виявити ступінь залучення сімей до\nосвітнього процесу, рівень батьківських вимог, рівень педагогічної\nЗробити батьків активними учасниками педагогічного процесу – це\nважлива й відповідальна місія вчителя. Рішення даної проблеми є\nможливим, якщо у плані роботи знайдуть відображення такі напрями\nдіяльності класного керівника з батьками:\n• забезпечення участі батьків у підготовці та проведенні колективних\nсправ у класі;\n• інформування батьків про хід і результати навчання, виховання й\nтой факт, що навіть для\nвчителя, працюючого у\nшколі багато років,\nдосконало знаючого свій\nвстановлювати дружні відносини з колегами, тісний контакт з учнями,\nсерйозною, психологічною проблемою є батьківські збори.\nА для вчителів-початківців батьківські збори – це стрес, здатний\nнадовго вивести їх з рівноваги.\nЯк же позбавитись відчуття страху, невпевненості у собі перед\nзустріччю з батьками?\nПо-перше, треба створити відповідний – психологічний настрій,\nустановку на успіх. Необхідно переконати себе у тому, що батьківські\nзбори – це той самий урок, де учнями є не учні, а їх батьки, які прийшли за\nінформацією, можливо за допомогою. І як вчитель, ви добре знаєте: для\nтого, щоб урок пройшов успішно, до нього необхідно підготуватись.\nПо-друге, відмовтесь від звичних записів у щоденник, про дату\nзборів. Буде краще, якщо кожному з батьків ви передасте індивідуальне\nзапрошення. Такий нестандартний хід здійснює одночасно сильне і\nприємне враження а батьків, так як, подібні запрошення, з одного боку,\nносять суто офіційний характер, а з іншого – демонструють вашу\nзацікавленість, повагу та ввічливість. Якщо ж батьки не зможуть прийти,\nто на зворотній стороні запрошення вони повідомлять вам про це і\nсповістять про дату приходу до школи у інший раз.\nПо-третє, приведіть у порядок класну кімнату, в якій відбудеться\nзустріч. Продумайте свій зовнішній вигляд. Ваша зовнішність повинна\nдемонструвати діловитість, впевненість у собі, гарний смак. Запам‘ятайте\nнародну мудрість: ―Зустрічають по одежі...‖\nПо -четверте, обов‘язково складіть план свого виступу, а якщо\nнеобхідно, напишіть його розвернутий конспект. Це дасть вам можливість\nчітко сповістити усе необхідне, не зайнявши при цьому зайвого часу. Не\nслід дуже надовго затримувати батьків, пам‘ятайте, що в них теж був\nважкий робочий день. Формуйте свої думки коротко, логічно, уникайте\nповчань, неприязного тону, проявляйте доброзичливість і такт. Краще за\nвсе, якщо ви обговорите усі проблеми за годину, але неприпустимі збори\nна 20 хвилин, так як батьки не розуміють навіщо їх запросили.\nПо-п’яте, привітавшись з батьками, не забудьте продемонструвати їм\nсвою радість з приводу зустрічі, з відвертою посмішкою подякуйте їм за\nприхід до школи. Введіть бесіду так, як би в класі присутні тільки ваші\nоднодумці, здатні вирішити любі проблеми. Ніколи не починайте збори з\nнегативної інформації. Для початку знайдіть добрі слова про клас в цілому,\nпро окремих учнів, про спільні повчання, нехай про маленькі але успіхи.\nТакий виступ допоможе вам встановити контакт з батьками, налагодить їх\nПісля чого впевнено переходьте до складних питань: проблем успіш-ності, дисципліни, спілкування, тобто до такої інформації, яка визиває у\nбагатьох батьків неадекватну реакцію. Висловлюючись про дітей,\nвикористо-вуйте займенники ―наші‖, а не ―ваші‖, такий психологічний\nпідхід повністю виправданий, він ще раз нагадає батькам про спільність\nЯкщо з якогось питання у когось з батьків буде особиста думка,\nпротилежна вашій, не гарячкуйте, уважно вислухайте його, а потім щоб\nуникнути конфлікту, впевненим і спокійним тоном намагайтесь його\nпереконати. Для цього рівним голосом, не виражаючи своєї незгоди,\nскажіть, що якщо б ви були на місці батьків, то, можливо, думали б так\nсамо, але на своєму місці, так не ви враховуєте інтереси усього класу, то не\nмаєте змоги з ними згодитись. Запропонуйте збудженому батькові чи\nматері погляд на дану проблему очима вчителя. Якщо і це не заспокоїть\n―бунтаря‖, то запросіть його прийти до школи в інший день для\nспілкування з іншими вчителями, адміністрацією, щоб картина була більш\nповною і об‘єктивною.\nЯкщо у вас є негативна інформація для одного-двох батьків, не\nповідомляйте її перед усіма, а попросіть цих батьків затриматись.\nЗавершити зустріч потрібно так само, як ви її розпочали – приємними\nвисновками. Висловіть подяку за допомогу та впевненість у подальшій\nспівпраці. Не бійтесь використовувати усю свою красу, гумор, вміння\nпереконувати і подобатись. Пам‘ятайте, що ваша мета нелегка, але досяжна\n– зробити батьків своїми союзниками, залишити у них про себе, про школу,\nде навчаються їх діти, гарне враження, бажання зустрітися знову і\nвпевненість в тому, що ви для них надійний помічник.\nЗ власного досвіду співпраці з батьками підлітків можна зробити\nвисновок про основні причини непорозуміння у сім'ях. Перш за все це\nзавищені вимоги до власних дітей, постановка перед ними нер еальних\nцілей. Особливо часто це відбувається в сім‘ях, де батьки за певних причин\nне змогли самореалізуватися та не здійснили своїх життєвих планів. У\nсвоїх дітях такі батьки намагаються втілити власні втрачені мрії, часто не\nвраховуючи дитячих інтересів, особливостей характеру, а нерідко, й\nрозумових здібностей. Обмаль інформації про власних дітей та надмірна\nамбіційність деяких батьків призводять до кризових ситуацій в сім‘ях. Такі\nконфлікти можливо розв'язати класному керівникові. Тут доречно згадати\nтвори видатного французького педагога С.Френе. Пам‘ятаючи про те, що\nдитина справді любить змагатися з однолітками в суперечках та іграх, він\nвважав неприйнятним змагання, які переносяться на навчання, адже воно\nзавдає тяжких душевних травм, розвиває комплекс неповноцінності (у\nпідлітків особливо). Педагог був впевнений, що завдання школи полягає в\nіншому – в культивуванні успіхів дитини .\nУ виховному арсеналі класного керівника є безліч можливостей\nстворити ситуацію успіху, яка допоможе підвищити самооцінку підлітку, а\nбатькам – відчути гордість за свою дитину та побачити її з іншого, зовсім\nїм невідомого, боку.\nБатьківські збори-бесіда на тему шкільної\nЯк допомогти дитині досягти успіхів у навчанні?\nМета: допомогти батькам правильно організовувати навчальний\nпроцес власної дитини, дати батькам установку більшої лояльності до\nшкільних успіхів дитини.\nВелика частина труднощів, з якими діти стикаються у школі,\nпов‘язана швидше з поводженням, ніж зі здібностями до навчання.\nНаприклад, багато хто з учнів, які погано вчаться, не виконують домашніх\nзавдань або погано поводяться під час уроків. І навпаки, більшість\nвідмінників — це ті, хто поводиться добре в школі: виконує вказівки\nвчителів, правильно реагує на критичні зауваження і ладить з\nоднокласниками. Учні, що володіють гарними навичками спілкування,\nнайчастіше не мають особливих проблем з успішністю.\nТому поговоримо про те, що потрібно робити батькам вдома, щоб\nдопомогти дитині краще вчитися і поводитися в школі.\nПо-перше, допоможіть вашій дитині навчитися тому, як\nПо-друге, постійно беріть активну участь у їхньому навчанні, бо\nшкільні успіхи дітей тісно пов'язані з тим, наскільки батьки втягнені в їхнє\nшкільне життя. Якщо ви будете регулярно цікавитися, як пройшов у вашої\nдитини її шкільний день, це вже покладе гарний початок вашій участі.\nОднак буде ще краще, якщо розпитуючи дітей, ви звернете увагу на\nЗамість того щоб ставити загальне запитання, на яке дитина може\nдати коротку й односкладну відповідь, попросіть її розповісти або навіть\nпоказати щось конкретне. На такі прохання, як: «Покажи, що ви сьогодні\nробили в школі» або «Розкажи, чим ви займалися на уроці математики»,\nдитина зможе дати набагато більш докладну відповідь, ніж на загальне\nпитання: «Як справи в школі?». Цікавлячись тими сторонами шкільного\nжиття, які їй особливо до душі, ви завоюєте довіру дитини і відкриєте\nможливість обговорювати інші шкільні теми. Запитайте дітей про її друзів\nта однокласників, про те, які предмети або вчителі їй більше подобаються,\nа які — не подобаються.\nНижче наведені деякі навички, яким ви можете вчити вашу\nдитину, щоб поліпшити її успішність у школі.\nРідко зустрінеш дитину, яка б сприймала домашні завдання як велике\nзадоволення. Однак уміння швидко і добре готувати уроки знадобиться їй\nпротягом усього життя. Виконуючи домашню роботу, дитина повинна\nдотримуватись такого порядку:\nНе забути взяти книги й інші матеріали, необхідні для виконання\nСісти за уроки у відведений для цього час. Ретельно і старанно\nвиконати всі домашні завдання.\nЯкщо ти будеш робити уроки без ниття й опору, у тебе залишиться\nбільше часу на ігри.\nУроки краще робити на свіжу голову, тоді ти виконаєш завдання\nбільш точно і правильно, отже, сідати за них треба раніше.\nЯкщо тобі заздалегідь дали велике завдання з якогось предмета,\nпочи-най виконувати його одразу, не відкладаючи. Поділи завдання на\nневеликі частини, склади список і викреслюй з нього те, що зробив у міру\nтого, як будеш справлятися з завданням. Звичайно, учні, що сідають за\nуроки одразу, одержують кращі оцінки, ніж ті, хто відкладає це до\nБудь готовим до несподіванок. Якщо ти почав робити уроки раніше,\nу тебе в запасі буде більше часу і непередбачені труднощі або надзвичайна\nситуація не перешкодять тобі виконати все завдання.\nЯкщо дитина навчиться правильно готуватися до уроків, вона буде\nпочувати себе більш впевнено і зможе краще вчитися. Ось як слід\nготуватися до уроків:\nПідготуй усі необхідні книги, зошити, домашню роботу, олівці і\nПоказуй домашні завдання на першу вимогу вчителя. Записуй\nЯкщо ти готовий до уроку, тобі буде легше вчитися, і вчителі будуть\nвідноситися до тебе і твоєї роботи з повагою.\nЯкщо станеться якась надзвичайна ситуація і ти не зможеш\nправильно підготуватися до уроку, учитель буде знати, що це випадковість,\nі виявить поблажливість.\nПідготуватися до уроку — означає вивчити те, що задано на цей\nдень. Якщо ти будеш знати пройдений матеріал, тобі легше буде зрозуміти\nЗначна частина життя дитини проходить у класі, тому важливо, щоб\nвона вміла правильно взаємодіяти з учителями. Однією з навичок, яка їй\nдля цього буде потрібна, — привернення уваги вчителя. Наступні поради\nдопоможуть дитині у її формуванні.\nПочекай, щоб учитель тебе викликав. Спокійним голосом постав своє\nзапитання або дай відповідь на запитання вчителя.\nПам'ятай, що ти в класі не один. Потерпи, поки вчитель допомагає\nіншому учневі або відповідає на інші запитання.\nЯкщо тобі не вдалося привернути увагу вчителя в перший раз,\nЯкщо тобі ніяк не вдасться привернути увагу вчителя, поговори з\nним на перерві. Поясни ситуацію і запитай, що тобі необхідно зробити\nнаступною разу, щоб привернути його увагу на уроці.\n4. Як учити уроки\nНі в початкових, ні в старших класах не можна домогтися успіху,\nякщо не вмієш учити уроки, в інституті ця навичка ще більш необхідна.\nЗагальновідомо, що той, хто регулярно виконує домашні завдання, вчиться\nнабагато краще, ніж ті, хто їх не виконує. Наступні вказівки допоможуть\nвашій дитині у цій справі:\nНе тягни з уроками до останньої хвилини. Ти не знаєш, скільки часу\nтобі може знадобитися.\nЯкщо ти почуваєш, що перестаєш що-небудь сприймані або читаєш\nте саме місце по кілька разів, зроби невелику перерву і розімнися. Іноді\nбуває корисно планувати перерви заздалегідь. Знаючи, що через 15 хвилин\nтебе чекає перерва, буде легше зосередитися.\nНе слухай друзів, які будуть переконувати тебе, що навчання — це\nдурниця і уроки роблять тільки зубрилки. Приймаючи рішення, думай про\nсебе і своє майбутнє.\nВиконання домашніх завдань допоможе тобі краще підготуватися до\nуроків у школі і почувати себе більш упевнено.\nІноді діти запевняють, що шум анітрохи не заважає їм робити уроки,\nуважно слухати те, що ми їм говоримо, або виконувати інші завдання, бо\nвимагають зосередженості. Буває, вони намагаються нас переконати, що\nдля того щоб зосередитися, їм просто необхідна музика, телевізор або\nдрузі. Що б вони не говорили, треба пам'ятати, що шум та інші\nвідволікаючі фактори знижують здатність дитини концентрувати увагу. Як\nже навчити їх займатися в класі, де так багато відволікаючих факторів? Ось\nкілька кроків, що у цьому допоможуть:\nЯкщо ти будеш тренуватися зосереджуватися на завданні у спокійній\nобстановці, у тебе краще вийде бути уважним і тоді, коли навколо багато\nЯкщо хтось постійно тобі набридає, постарайся не звергати на нього\nуваги — зрештою ця людина відстане.\nДля того щоб навчитися зосереджуватися, потрібна практика.\nНамагайся робити це, навіть якщо спочатку в тебе нічого не вийде.\nІноді під час уроку дітям незручно буває скаржитися на тих, хто їм\nзаважає. Можна поговорити про це з учителем після уроку.\nНавряд чи кому-небудь з дітей подобається залишатися осторонь від\nжиття колективу, однак буває, що дитина просто не знає, що потрібно\nзробити, щоб включитися у загальну справу або соромиться попросити про\nце. Ось деякі кроки, що допоможуть їй зробити це з меншими зусиллями:\nЗапитай, що ти повинен робити (або сам запропонуй зайнятися\nчимось, що тобі особливо подобається).\nСпівпрацюй з іншими учасниками — слухай і приймай те, що\nпропонують вони, і висловлюй свої думки.\nПостарайся зрозуміти, що всі ми відчуваємо деяку боязкість, коли\nприєднуємося до незнайомої групи. Кожний, хто в даний момент належить\nдо цієї групи, колись був тут новеньким.\nПодумай заздалегідь, якою може бути твоя участь у даному випадку.\nПідготувавшись таким чином, ти відчуєш себе більш упевнено.\nЯкщо тебе не приймуть відразу, через якийсь час спробуй ще або ж\nспробуй удачі в іншій групі чи з іншим видом діяльності.\nІноді діти можуть змусити тебе зробити щось негарне або\nнебезпечне. Помітивши це, постарайтеся якнайшвидше залишити цю\nкомпанію. Якщо тебе хочуть підбити на щось погане, повідом своїм\nбатькам або скажи про це вчителеві.\nПоради батькам . Як оцінювати шкільні «успіхи» своїх дітей\nЗ боку батьків у стосунках зі своїми дітьми необхідно зменшувати\nхворобливість переживань дітей з приводу невдач, допомогти їм емоційно\nпереборювати ситуації, які пов'язані із шкільними оцінками. Похвала\nнеобхідна, але треба вказати на помилки, недоліки, неточності.\nЯк ставитись до шкільної оцінки в сім'ї? Як зробити так, щоб ваше\nставлення позитивно впливало на вашу дитину, а не пригнічувало її ще\nПравило 1: заспокойтеся. Сконцентруйте свою увагу на диханні:\nодин, два, ... десять ... Відчуйте спокій, рівновагу. Згадайте про свої\nколишні «успіхи». «Постійте в черевиках» своєї рідненької дитини. А\nтепер можна починати розмову, а може... тільки послухати дитину,\nспівчуваючи її бідам, а може... допомогти розібратися у складній теоремі, а\nможе... Пам‘ятайте, що спілкуватися в люті, роздратуванні – все одно, що\nвключити в автомобілі «газ» і натиснути на гальма\n.Правило 2: не поспішайте. Старий, вічний педагогічний гріх. Ми\nочікуємо від дитини «все й одразу». Ми вимагаємо негайних успіхів, іноді\nне отримуємо їх, але при цьому навіть не уявляємо, як нашкодили. Нам\nпотрібно, щоб дитина вчилась сьогодні добре, ми примушуємо її – вона\nвчиться, але стає «зубрилкою» і ненавидить учення, школу, а може і й ...\nПравило 3: безмежна любов. Ви любите свою дитину, незважаючи\nна її «успіхи» у школі. Вона відчуває вашу любов, і це допомагає їй бути\nвпевненою в собі і подолати невдачі. А як же ставитися до невдачі? Вона\nвас засмучує і ... все.\nПравило 4: не бийте лежачого. Недоцільно двічі карати за одні й ті ж\nпомилки. Дитина очікує від батьків не докорів, а спокійної допомоги.\nПравило 5: щоб позбавити дитину недоліків. Намагайтесь вибрати\nтой, якого ви найбільше хочете позбавитися, і говоріть тільки про нього.\nПравило 6: вибирайте найголовніше. Порадьтеся з дитиною, почніть\nз ліквідації тих шкільних труднощів, котрі найзначніші для неї. Але якщо\nвас турбує, наприклад, швидкість читання, не вимагайте одночасно і\nвиразності, і переказу.\nПравило 7: головне – хваліть виконавця, а критикуйте невиконання.\nДитина схильна будь-яку оцінку сприймати глобально, вважати, що\nоцінюють всю її особистість. У ваших силах допомогти відокремити\nоцінку її особистості від оцінки її роботи.\nПравило 8: найважче. Оцінка повинна порівнювати сьогоднішні\nуспіхи дитини з її власними вчорашніми, а не тільки з державними\nнормами оцінювання та успіхами – не успіхами сусідського Івана.\nПравило 9: не скупіться на похвалу. Будуючи стосунки з власною\nдитиною, не орієнтуйтеся тільки на шкільні оцінки. Немає такого\nдвієчника, котрого не має за що похвалити.\nПравило 10: виділіть у морі помилок острівок успіху, на якому\nзможе триматися, укорінюватися дитяча віра в Себе і в успіх своїх\nнавчальних зусиль. Оцінювати дитячу працю потрібно досить\nіндивідуально, тактовно. Саме при такій оцінці в дитини нема ні ілюзії\nповного успіху, ні відчуття повної невдачі.\nПравило 11: ставте перед дитиною найбільш конкретні та реальні\nцілі, і вона спробує їх досягти. Не спокушайте дитину цілями, яких\nПравило 12: не рвіть останню нитку. Досить часто дорослі\nвимагають, щоб до занять улюбленою справою (хобі) дитина виправила\nсвою успішність у навчанні. У ряді випадків така заборона має\nстимулюючий характер і справді спонукає дитину до навчання. Але буває\nце тоді, коли справи з навчанням ще не дуже запущені і до нього ще є\nінтерес. Якщо ж зацікавленості вже нема, а в дитини є хобі, сфера живого\nінтересу, то треба не забороняти, а всіляко підтримувати, бо це саме та\nниточка, за яку можна «витягнути» дитину до активного життя у навчанні.\n• ПРОЦЕС ГЛИБИННИХ ЗМІН У ЖИТТІ НАШОГО СУСПІЛЬСТВА ВИСУВАЄ ЯК\nПРІОРИТЕТНУ ПРОБЛЕМУ ВИХОВАННЯ ВИСОКОКУЛЬТУРНОЇ, ТВОРЧОЇ\nОСОБИСТОСТІ, ГОТОВОЇ ВЗЯТИ УЧАСТЬ У РОЗВ‘ЯЗАННІ НАГАЛЬНИХ\nПЕРСПЕКТИВНИХ ЗАВДАНЬ ДЕРЖАВИ, ЗДАТНОЇ ЗАБЕЗПЕЧИТИ ПРОГРЕС НАЦІЇ,\nВИХІД УКРАЇНИ НА РІВЕНЬ ЦИВІЛІЗОВАНИХ КРАЇН СВІТУ.\n• В УМОВАХ КАРДИНАЛЬНИХ ЗМІН ТЕОРЕТИКО-МЕТОДОЛОГІЧНИХ ЗАСАД\nВИХОВАННЯ, УТВЕРДЖЕННЯ ГУМАНІСТИЧНОЇ ПАРАДИГМИ ОСВІТИ ЗНАЧНО\nПІДВИЩУЮТЬСЯ ВИМОГИ ДО РІВНЯ ЗНАНЬ І ВМІНЬ КЛАСНИХ КЕРІВНИКІВ.\n• СУЧАСНИЙ КЛАСНИЙ КЕРІВНИК ПОВИНЕН ЗНАТИ І ВМІТИ ВИЗНАЧАТИ РЕАЛЬНИЙ\nРІВЕНЬ ДУХОВНОГО, СОЦІАЛЬНОГО, ПСИХІЧНОГО, ФІЗИЧНОГО РОЗВИТКУ УЧНІВ\nКЛАСУ, ПРОГНОЗУВАТИ РЕЗУЛЬТАТ СВОЄЇ ДІЯЛЬНОСТІ, ОБИРАТИ ІЗ УЖЕ ВІДОМИХ,\nКОНСТРУЮВАТИ АБО ВИРОБЛЯТИ ЄДИНУ ВИХОВНУ ТЕХНОЛОГІЮ, ЯКА Б\nЗАБЕЗПЕЧИЛА ОСОБИСТІСНЕ ЗРОСТАННЯ ВИХОВАНЦІВ..\n1. Бех І. Виховання особистості. – К.: Либідь, 2003\n2. Бех І.Д. Особистісно зорієнтоване виховання: Науково-метод. посібник.\n– К.: ІЗМН, 1998\n3. Бойко А.М. Оновлена парадигма виховання: шляхи реалізації. – К.,\n4. Гільбух Ю.З., Киричук О.В. Шкільний клас: як пізнавати й виховувати\nйого душу. К., 1996.\n5. Концепція національно-патріотичного виховання\n6. Національна програма виховання дітей та учнівської молоді в Україні\n//Світ виховання. - 2004. - № 4 (5). - К., 2004. - С. 6-29.\n7. Орлов В. Професійне становлення вчителя як предмет педагогічних\nдосліджень //Педагогіка і психологія. – 2005 - № 1 (46). – С. 42-48.\n8. Педагогічна майстерність: Підручник /За ред. І.Зязюна. – К.: Вища\n9. В.Сухомлинський «Серце віддаю дітям» . – К.: Радянська школа,\n10. Чорна К.І. Основні пріоритети у вихованні національної свідомості і\nгромадянської культури старшокласників. (Педагогіка і психологія. 1994. -N 1. - с. 125 - 131).\nСамойлова Ольга Леонідівна,вчитель початкових класів,КЗ"Татарбунарський НВК"ЗОШ І-ІІІ ступенів-гімназія"\nЯрмарка педідей - 1.19 MБ\nІсторія України (1959)\n11 клас (4856)\nМатеріали до уроків (12189)


Маршрут Судак → Рівне дорога та відстань | Мапа України\nМаршрут Судак → Рівне дорога та відстань\nДетальний маршрут Судак - Рівне\nВідстань між містами Судак та Рівне\nАбо якщо казати точно, то з центра Судака до центра Рівного, відстань між містами складає метрів.\nЧас в дорозі з Судака до Рівного\nЗ Судака до Рівного, їхати хвилин, за умови дотримання правил дорожнього руху, та відсутності перешкод та заторів.\nВітаємо на карті маршруту від міста Судак до міста Рівне. Відстань між містами Судак та Рівне вимірюється в кілометрах, з допомогою карт гугл. Подорожуючи на авто українськими містами ви можете узнати оптимальний маршрут, що в свою чергу допоможе розрахувати споживання палива и вартість подорожі. Покрокова схема маршруту Судак - Рівне показана знизу під мапою. З допомогою масштабу ви можете віддалити мапу маршруту з Судака, та дізнатися деталі шляху, а так само дізнатись яка краща дорога до Рівного.\nВ Інтернеті багато різних сервісів для розрахунку маршрутів. Кожен має свої недоліки. Наш сервіс допоможе дізнатися як дістатися в Судак, як дістатися в Рівне, та розрахувати відстань від міста Судака до міста Рівного. Щоб побудувати новий маршрут з міста Судака або в місто Рівне, впишіть українськими літерами назву міста. Якщо маршрут існує, то з’явиться опис з деталями шляху. Мапа з маршрутом використовує дані гугл карт, котрі дають кращі дані про українські дороги.


Народ проти: блогери YouTube зажадали змінити умови підписки на сервіс\nТворці контенту втрачають перегляди і прибуток через те, що сервіс вибірково повідомляє користувачів про оновлення\nКористувачі популярного відеосервісу YouTube зажадали змінити умови підписки. Відеосервіс вибірково повідомляє передплатників каналу про оновлення, що призвело до падіння переглядів і, відповідно, прибутку блогерів.\nПрограмне забезпечення YouTube визначає сегмент користувачів, які отримають оновлення про публікацію нового контенту, на основі даних про перегляди.\nYouTube введе платну підписку на популярні відео канали\nГлядачі YouTube перевантажені великою кількістю повідомлень. Вони підписуються на десятки каналів, але дуже рідко відписуються від непотрібних, заявили представники YouTube на щорічній онлайн-відеоконференції VidCon.\nКористувачі можуть підписатися на оновлення цікавого їм автора відеоконтенту, натиснувши на іконку у вигляді дзвінка в його профілі, зазначив директор із продуктів YouTube Тодд Бопре (Todd Beaupre). Однак Бопре вважає, що відеосервіс «може зробити краще».\nБлогери YouTube визнають, що показники могли частково знизитися через падіння інтересу користувачів, але все одно вважають підхід YouTube дивним.\n«Це неприйнятно! Це необхідно змінити», – повідомив зірка інтернету Кінгслі з 3 млн передплатниками.\nНагадаємо, що YouTube за три місяці видалив більше 8 млн роликів, після того, як вручну перевірив популярні кліпи на екстремізм\nІнвестори Facebook вимагають відставки Марка Цукерберга\nСтартап Exodus представил новую версию своего криптокошелька\nNext story Названа рыночная стоимость Instagram\nPrevious story Google и Intelsat схлестнулись в борьбе за C-диапазон\nкриптовалюта смартфоны смесь автомобиль технологии Huawei станция США Apple microsoft Samsung техника Google игры iphone аэрация активный сточные facebook кислород xiaomi Интернет установка среда материал


— Чуєш, Зосю! — гукала через пліт сусідка Мариня. — Десь мій Василь пропав. Часом не ти його переманила? — Якби я хотіла, то молодим би його брала. А старий він мені не потрібний, свого маю – Українці Сьогодні\nYou are here: Home / Життєві історії / — Чуєш, Зосю! — гукала через пліт сусідка Мариня. — Десь мій Василь пропав. Часом не ти його переманила? — Якби я хотіла, то молодим би його брала. А старий він мені не потрібний, свого маю\n— Якби я хотіла, то молодим би його брала, — віджартувалася Зося. — А старий він мені не потрібний, свого маю. За матеріалами\n— Знаєш, Зосю, жарти жартами, але як мене не стане раніше від Василя, то приглянь за ним. Бо як не буде кому поставити перед ним миску на столі, то він сам не візьме, захляне з голоду… Я його так навчила.\nА восени Мариня таки злягла. Передчувала, що зими не перeживе. Так і сталося. Поховав Василь дружину і почав рахувати дні в тижні. Жив від суботи до суботи, бо у вихідні приїжджав хтось із дітей чи внуки. Готували дідові їсти, поралися по господарству. На два дні ставала хата веселою, а відтак знову перетворювалася на пустку. Навіть не хотілося туди заходити.\nПоговорили чоловіки між собою, а Зосі нічого не сказали. Та через два місяці Мариня справді забрала Максима. Не стало чоловіка раптово. І Зося стала самотньою, як палець. Тоді й розповів їй Василь Максимів сон. І вона згадала, як просила колись Мариня піклуватися про Василя.


Компанія COLLAR на найбільшій європейській виставці Zoomark! - COLLAR Company\n6-9 травня у Болоньї, Італія, міжнародна виставка продуктів та амуніції для тварин Zoomark відкриє свої двері для тисячі виробників зоотоварів з усього світу.\nВиставка не лише найбільша в Європі — вона також одна з найстаріших: цього року Zoomark святкує тридцятирічний ювілей. За ці роки виставка виросла від невеликого заходу до шоу, на якому очікується понад 30 000 відвідувачів.\nЗвичайно ж, Компанія COLLAR не проґавить шанс поспілкуватися з тисячами нових потенційних клієнтів з усього світу.\nНаша команда нарівні з найбільшими світовими брендами представить на виставці як свої бестселери, так і новинки, такі як:\nPULLER — тренувальний снаряд для собак, який забезпечує повноцінне фізичне та емоційне навантаження;\nEVOLUTOR — найміцніша амуніція з міжнародною довічною гарантією;\nWAUDOG Printed — нова серія шкіряної амуніції, прикрашена барвистим зносостійким малюнком;\nWAUDOG Waterproof — нова серія водостійкої амуніції, виготовленої з інноваційного матеріалу COLLARTEX;\nAiryVest — найлегша у світі двостороння куртка для собак;\nFlyber — перша у світі двостороння літаюча тарілка для собак;\nLIKER — іграшка, яка подобається і собакам, і власникам!\nNanoSoft — перший у світі LED світильник із гнучким корпусом.\nЧекаємо на Вас на Zoomark, зал 30, стенд E31-39!\nКругла рулетка WAUDOG перемогла на щорічному міжнародному конкурсі представників зообізнесу…