Розділ IV. ДИПЛОМАТИЧНИЙ ПРИТУЛОК - Право притулку - Л. Н. Галенськая.- Теорія держави і права\nРозділ IV. ДИПЛОМАТИЧНИЙ ПРИТУЛОК\nУ практиці держав зустрічаються випадки, коли притулок надається не тільки на території держави, але і поза нею: в будівлях дипломатичних місій і консульств, на борту військових кораблів л повітряних судів, на території військових баз і таборів. Надання притулку в будівлях дипломатичних місій і консульств носить назву дипломатичного притулку '.\nЦя форма притулку, природно, могла застосовуватися в практиці держав тільки після появи інституту постійних дипломатичних установ і наділення їх привілеями і иммунитетами2.\nПравомірність надання притулку в дипломатичних резиденціях пояснювалася їх імунітетом: оскільки місцеві власті не мають права вступати в будівлі дипломатичних представництв і здійснювати там свої функції, то будь-яке обличчя, що знаходиться в приміщенні місії або житлі посла, виявлялося недосяжним для місцевої влади, не могло бути звідти вилучене.\nДипломатичний притулок набуває широкого поширення в практиці всіх держав протягом XVI- XVIII віків. Але застосовується воно майже виключно до карних злочинців; політичні утікачі, як правило, видавалися. У 1540 році посол Франції щ Венециї Гильом Пелісье отримав важливі державні відомості від відповідальних посадових осіб - секретаря Ради десяти і членів Ради. Коли цей факт був розкритий, то вказані обличчя ховалися в будинку, в якому жив посол. Однак Рада десяти указала, що не існує права притулку для. зрадників, і лотребо-бал\nїх видачі. Французький посол видав бегледо!, В 1609 році на цей ¦випадок послався англійський суд, вимагаючи у Венециї видачі особи, обвинуваченої в образі королеви Єлизавети і що отримала притулок в приміщенні венецианского посольства в Лондоне3.\nУ Венециї в 1554 році був виданий статут, що регламентував надання права притулку. Згідно з даним статутом, політичні злочинці з дипломатичного притулку виключалися 4.\nУ 1645 році в Англії за наказом парламенту були зроблені обшуки в будівлях французької і іспанської місій в зв'язку з втечею з Тауера двох учасників ірландського заколоту. Англійський парламент вважав, що право притулку на зрадників не розповсюджується 5.\nНайбільшою популярністю користується випадок надання притулку в 1729 році іспанському прем'єр-міністру Ріпперда. Проводячи англофильскую політику, Ріпперда потрапив в немилість і, побоюючись переслідування, отримав притулок, в англійському посольстві в Мадриді. Іспанські власті приставили до будівлі посольства караул і запропонували Ріпперде покинути авое притулок. Оскільки останній відмовився це зробити, то вищий суд Іспанії постановив вилучити його силою, звинувативши в здійсненні політичного злочину. Рішення суду було виконане незважаючи, на протести англійського посла 6.\nУ 1747 році відбувається «казус Спрінгера». Кристов Спрінгер, звинувачений шведським судом в шпигунстві, ховався в приміщенні англійської місії в Стокгольмі. Весь квартал місії був оточений шведською поліцією і в результаті Спрінгер був виданий. Англійський дипломат Гидеканс згодом зажадав від шведської влади задоволення за насилля над його слугами, оточення будинку і пр., що привело лише до того, що йому було запропоновано покинути Стокгольм 7.\nВсі ці приклади підтверджують той факт, що в XVI- XVIII віках дипломатичний притулок на політичних злочинців не розповсюджувався. У той же час засуджувалося всяке порушення права дипломатичного притулку відносно карних злочинців.\nУ 1601 році в Мадриді між іспанськими і французькими солдатами сталася бійка, в якій трохи іспанців були такі, що поранилися і двоє убиті. Французькі солдати ховалися в приміщенні французького посольства\nв Мадриді, однак, незважаючи на протести посла, вони були арештовані іспанською владою. У виниклий між Францією і Іспанією конфлікт втрутився тато Клімент VIII, що засудив порушення дипломатичного притулку 8. У 1752 році в будинку шведського посольства в Петербурге були арештовані дві особи, що звинувачувалися в порушенні правил про продаж спиртних напоїв. Шведокий посланник оскаржив ці дії, і йому були принесені вибачення, а винні обличчя покарані lJ.\nПравом притулку в період, що розглядається володіли не тільки будівлі дипломатичних місій і житла пославши, до « цілі квартали, в яких знаходилися ці будівлі, - так звані дипломатичні квартали. Дипломатичні квартали в багатьох країнах користувалися таким же імунітетом, як > і посольські будівлі. Свобода дипломатичного кварталу неминуче приводила до того, що в них переховувалися преследуемие місцевою владою особи, карні злочинці. У Римі «цілі вулиці були забиті злодіями, повіями, шахраями і професійними вбивцями, які були поза досяжністю правосуддя тому, що герб іноземної держави вміщувався над дверми їх житла, і тому, що вони мали lettres de familiarite, що свідчили про їх зв'язок з тим або інакшим послом. Ці привілеї часто продавалися дворецькими послів, служба для них джерелом доходу і засобом поширення своєї влади і пекло сусідами. Під прикриттям такого захисту здійснювалися будь-які злочини, і цілі квартали, часами майже третини міста, що досягали, були вилучені з юрисдикції поліції» 10.\nПриродно, що з посиленням впливу централізованої влади починається боротьба з цим обмеженням суверенітету держави. У Іспанії свобода кварталу, а (отже, і право притулку в ньому відміняються ордонансом 1594 року і. Однак там практика надання притулку продовжується,. і лише після того, як тато Іннокентій XI видає в 1677 році декрет, скасовуючий свободу кварталу, в Іспанії в 1684 році знову приймається ордонанс з цього ж питання. По наполяганню тата свобода кварталу відміняється в Польщі в 1680 році, в Англії - в 1686 году12. Довго не погоджувався з скасуванням свободи кварталу французький король Людовік XIV. Його посол з'явився в Рим в супроводі\nЮоружанной свити з 800 чоловік для охорони свободи кварталу. Послу було отвазано татом в аудієнції, заборонено вступати в переговори з кардиналами, його глучили від церкви, і, незважаючи на це, він залишався в Римі аж до смерті тата Іннокентія XI в 1689 році, після чого був відкликаний. Лише в 1693 році король Франції дав згоду на скасування свободи кварталу 13. Таким чином, в країнах Європи свобода диплома-тичеокого кварталу і право притулку ', що супроводило йому були відмінені в XVIII віці і.\nАле на Сході привілеї дипломатичного кварталу зберігаються набагато довше. У Китаї вони були оформлені пекинским протоколом 1901 року і протоколом від 13 червня 1904 т.15 Правда,, у вказаних протоколах про право дипломатичного притулку не говориться. До речі, офіційно це право не було обумовлене ні в одному договорі, укладеному Китаєм з європейськими державами. Однак дипломатичний. корпус т Пекіні вважав це право витікаючим з прав дипломатичного кварталу і нерідко застосовував його. Наприклад, в 1917 році в приміщенні нидерландской місії отримав притулок китайський генерал Чан Сюн, а його колишній начальник штабу Ван Шен-ши-у французькій місії. Китайський уряд не заперечував надання притулку, а тільки запропонував видалити утікачів з Пекіна. Після тривалих переговорів утікачі були відправлені і а французький острів Реюньон 16.\nПотрібно відмітити, що з появою принципу невидачі політичних емігрантів притулком в дипломатичних місіях стали користуватися тільки політичні утікачі, тобто дипломатичний притулок до кінця IXVIII віку зазнає таких же змін, як і гер риториальное притулок. Але якщо в XVI-XVII віках док-1 трина виправдовує існування широкої практики - надання дипломатичного притулку (див. К. Бру-¦ нус, А. Гентіліс, Ф. Суарец, Г. Лроций), те в XVIII віці і доктрина, і практика йдуть по шляху обмеження дипломатичного притулку. Так, Е. В¦аттель вважав, що [питання про праві посла надати притулок повинен в кожному конкретному випадку вирішити государ, а Корне-Елиус ван Бінкерсгук оголошує право дипломатичного [ притулку абсурдної вещью17. У XIX віці доктрина - встає на позиції заперечення дипломатичного притулку,\nвважаючи, що цей інститут суперечить суверенітету держави, є зловживанням дипломатичним імунітетом, джерелом змов, не погодиться з цілями посольства і т. д.18 Доктрина відображає положення, існуюче на практиці: якщо в XVI- XVIII віках надання притулку в дипломатичних місіях широко практикувалося, то в XIX віці воно зустрічається як виключення. Літературні джерела дають відомості про декількох таких випадків.\nУ 1808 році в приміщенні російського посольства в Віні отримали притулок два солдати, що заявили, що вони російські військовополонені, що бігли з Франції. Австрійські власті зажадали видачі утікачів як дезертирів і оточили будівлю посольства. Російський посланник в Віні князь Куракин опротестував ці дії як порушення недоторканості посольської будівлі, з чим австрійські власті погодилися 19. У 1841 році датський посол в Іспанії шевалье Алибарго надав притулок ряду іспанців, обвинувачених в діяльності проти правительства20. У британському посольстві ib Мадриді знаходить притулок іспанський маршал Серано21. У Греції під час революції 1862 року посольства і консульства іноземних держав надали притулок ряду преследуемих осіб. У 1881 році ib Туреччини Мідхат-іаша знайшов притулок у французькому консульстві в Смірне, і консульський корпус відмовився видати їло владі. Тоді ж знайшов притулок у російського посла Маррожені-паша, обвинувачений в измене22. У грудні 1895 року колишній візир Туреччина Кучук-Саїд-паша зі своїм сином ховався в готелі посла Великобританії в Константінополе, вважаючи, що його життю загрожує опасность23.\nАле всі ці випадки мають місце саме як виключення, а загальновизнаним є заперечення дипломатичного притулку. Положення про неприпустимість надання притулку в дипломатичних резиденціях оформляється в ряді країн законодавче.\nПершими повстали проти практики дипломатичного притулку голландські Генеральні штати, видавши декрет від 25 червня 1663 р., що встановив, що «палаци резидентів або їх квартири ніяк не повинні вважатися вилученими з обшуку і слідства в тому випадку, якщо там знаходяться люди, яких хочуть заримувати або піймати на законних основах і по волі верховної влади або\nправосуддя» 24. Те, що даний декрет дотримувався в Голландії, (видно з наступного прикладу. У Гаагу з російським посольством прибув. польський шляхтич, який не захотів повертатися зворотно «в Росію і ховався в будинку польського резидента в Гаазі. На вимогу російського посла голландські власті оточили будинок резидента і зробили в ньому обиск25.\nПраво дипломатичного притулку в Іспанії було відмінене законом 1772 року 26. Карний «одекс Франції також не визнавав права притулку в дипломатиче- ских (резиденціях і в ст. 98 встановив, що наказ про арешт, явку «в суд, взяття під варту і пр. повинен ви-; піднятися на всій території республіки без всяких обмежень 27. Овід законів Російської імперії в додатку III до ст. 1400 затріщав затримувати боржника в квартирі дипломатичного агента 28. У той же час пояснювальна записка до Карного укладення 1903 року заперечувала право дипломатичного притулку. У вересні 1815 року папа римський видав постанову, яка обмежувала право притулку дипломатичних резиденцій в Ватікані: дозволялося вкривати в них тільки маловажних злочинців 29.\nЗабороняється надавати притулок і консулам. Ця заборона широко відбивається ib договорах. Так, в консульських конвенціях Росії з іноземними державами звичайно містилася така формула: «Само собою зрозуміло, що ці зовнішні знаки (герб і прапор) ніколи не повинні вважатися як би що дають право притулку». Положення, заперечливі право притулку, містяться і < в інших договорах. Наприклад, в Кошзен-['Циї про. впровадженні і торгівлі, укладеній між Рос-гсиєй і Швейцарією 14 грудня 1872 р. (ст. 10); в кон-ьсульской конвенції, укладеній 6 травня 1881 р. між Австрією і Сербією (ст. 6); в конвенції, укладеній 1 між Австрією і Португалією 9 січня 1873 р., і інш. 30 В XX віці доктрина і практика йдуть ще далі по шляху заперечення права дипломатичного притулку. Все більша і більша кількість капіталістичних країн не визнає цей інститут. Це знаходить відображення в [багатьох договорах. Наприклад, договір 1921 року між Афганістаном і Великобританією про встановлення добросусідських відносин в додатку «Місії і консульства» (п. < «а») спеціально оговорив, що в останніх\nнадання притулку запрещается3!. Аналогічна вказівка містилася в договорі про дружбу між Афганістаном і Німеччиною 1926 року (п. «з» ст. 2) 32.\nУ договорі РСФСР з Афганістаном 1921 року в примітці 1 до ст. 3 дається перелік окремих дипломатичних ' Привілеїв, серед яких п. «д» свідчить: «Екстериторіальність приміщень, зайнятих посольствами і консульствами, але без права надання притулку особам, яких місцевий Уряд офіційно визнає що порушили закони країни» 33.\nУ польсько-бельгійській конвенції від 12 червня 1928 р. (ст. 5) говорилося, що імунітет будівлі консульства не може бути шонят як вказівка на право притулку, а п. 3 ст. 3 ' підкреслював: «Зрозуміло, що будівля консульська не може ні в якому випадку служити місцем притулку» 34.\nУ Положенні від 30 червня 1921 р. про консульських представників іноземних держав при Рабоче-Кресть-янском уряді РСФСР говорилося: «... Канцелярія консульства не може служити притулком для осіб і предметів, до неї п, що не відносяться» (. «г» ст. 3) 35. У Положенні про дипломатичні і консульські представництва іноземних держав на території СРСР від 14 січня 1927 р. в ст. 4 встановлювалося, що «недоторканість цих приміщень не дає права... надавати в них притулок особам, відносно яких є постанова управомоченних на те органів Союзу ССР і союзних республік про їх арешт» 36.\nТаким чином, законодавство багатьох країн, а також цілий ряд двосторонніх договорів говорять про невизнання дипломатичного притулку. Однак не можна затверджувати, що дипломатична форма притулку заперечується всіма країнами світу, це суперечило б фактичному стану речей.\nПо відношенню до дипломатичного притулку всі держави можна розділити на чотири групи 37:\nДержави, які ие визнають і не практи\nкують його. Це найбільш численна група госу\nдарств, до якої потрібно віднести і СРСР.\nДержави, які не допускають дипломатиче\nского у1бежища на своїй території, але самі його предо\nставляют. До числа таких держав потрібно віднести\nФранцію, Великобританію, США 38.\nДержави, які самі надають дипло\nматическое притулок і ' дозволяють його надання\nна своїй території. До цієї групи відносяться латиноаме\nДержави, які самі притулок не предостав\nляют,, але дозволяють його надання на своєї терри\nторій (екоторие держави Латинської Америки, Гре\nНавіть це умовне ділення показує, що більшість держав (в тому числі і соціалістичні країни) не визнає дипломатичного притулку. Це дозволяє зробити висновок, що в сучасному міжнародному праві не існує загальновизнаної норми про дипломатичний притулок. У цей час тільки в Латинській Америці є договірні норми про дипломатичний притулок, однак практика їх застосування суперечлива. Але навіть якщо допустити, що латиноамериканские держави визнають цей інститут, то це може служити основою лише для затвердження про існування регіональної норми, але аж ніяк не загальновизнаної. Дійсно, договори універсального типу в принципі негативно відносяться до надання притулку в приміщеннях дипломатичних представництв. Цей висновок можна зробити з п. 3 ст. 41 Венської конвенції про дипломатичні стосунки 1961 року, яка встановила, що «приміщення представництв не повинні використовуватися в цілях, не сумісних з функціями представництва, передбаченими справжньою конвенцією або іншими нормами загального міжнародного права, або ж якими-небудь спеціальними угодами, діючою між акредитуючим державам і державою перебування» 39. Абсолютно очевидно, що надання притулку не має ніякого відношення до функцій, здійснюваних дипломатичними представниками.\nТой факт, що окремі держави допускають на своїй території виключення з цього правила, не міняє істоти справи. Норма про неприпустимість надання притулку в дипломатичних резиденціях адресована саме представництвам іноземних держав. Ці представництва, якщо немає на те ясно вираженої згоди держав, в яких вони акредитовані, не можуть переступати вказану заборону. У про-тивнам\nвипадку мова йде про зловживання дипломатичним імунітетом, про втручання у внутрішні справи даної держави. Таку кваліфікацію можна дати цілій серії дій ряду капіталістичних держав.\nМиколайчик - польський державний злочинець біг з Польщі за допомогою посольства США в Варшаве40. У 1944 році турецьке посольство в Будапешті надало притулок колишньому угорському прем'єру Коллаї, в 1945 році англійська місія в Бухаресті укрила колишнього румунського прем'єра Радеську. У > червні колишній секретар Болгарського землеробського народного союзу Дімітров отримав притулок в будинку американського представника в Болгарії41. У 1956 році в приміщенні американського посольства в Будапешті отримав притулок один з головних учасників контрреволюційного заколоту в Угорщині - кардинал Міндсенті, який знаходиться там до справжнього йремени 42.\nУ всіх цих випадках притулок надавався дипломатичними представниками в тих країнах, які не визнають дипломатичного притулку, в порушення законів цих країн.\nНайбільш грубе втручання у внутрішні справи держави шляхом надання дипломатичного притулку мало місце в Іспанії в 1936-1938 роках. У травні 1937 року в іноземних місіях в Мадриді ховалося біля 6000 контрреволюціонерів. За повідомленням же глави уряду Непріна на засіданні кортесов 1 жовтня 1937 р., в місіях знаходилося не менше за 20 000 чоловік 43. У посольстві Чілі знаходився центр підпільної організації бунтівників, ib одну з груп якої входили фашисти, що ховалися в будівлях іноземних місій 44. Іспанський республіканський уряд не визнавав права дипломатичного притулку, тому факт його надання потрібно розглядати як порушення міжнародного права.\nПитання про надання притулку іноземними посольствами і місіями в Мадриді обговорювалося на 95-й (надзвичайної) сесії Поради Ліги націй в грудні 1936 року і на 96-й сесії в січні 1937 року 45. Порада Ліги націй не висловилася з цього питання. Він внаслідок ряду опричин не побажав розглядати дану проблему і висловив побажання, щоб вона була вирішена\nшляхом прямих переговорів між зацікавленими сторонами.\nІнакший розвиток отримує інститут дипломатичного притулку в Латинській Америці. Біли з XVIII віку країни Європи всіляко обмежують право дипломатичного притулку, а в XIX-XX ваках взагалі відмовляються від його застосування, то держави Латинської Америки широко використовують даний інститут до справжнього вре-.\nмени. Там він отримав і певну договірну регламентацію. Однак практика дипломатичного притулку в Латинській Америці є нестійкою і дао багато чому визначається міркуваннями доцільності, добросусідства і пр.4а\nВ 1865 році в зв'язку з наданням притулку в приміщенні американського посольства в Ліме генералу Конзеко і чотирьом міністрам скиненого уряду Перу у французькому посольстві відбувається обмін думками з питання про дипломатичний притулок. Уряд Перу зажадав видачі утікачів, не визнаючи даного права, а весь дипломатичний корпус Ліми підтримав практику надання дипломатичного притулку. Дискусія, що тривала протягом декількох років, не привела до практичних результатів, зумівши лише. розмежувати питання надання притулку політичним і карним преступникам47. 20 січня 1889 tr. чотири латиноамериканских держави- Аргентина, Болівія, Перу і Уругвай - на I южноамериканском конгресі по міжнародному\n- приватному праву підписали конвенцію по міжнародному кримінальному праву. Стаття 17 цієї конвенції свідчить, що право притулку в місіях для осіб, преследуемих по політичних мотивах, повинне бути шановне, але розділ місії зобов'язаний повідомляти місцевому уряду про кожний випадок надання притулку. Останнє може зажадати, щоб той, що ховався в найкоротший термін покинув територію даної держави. Ті ж.\nумови повинні дотримуватися і відносно утікачів, які знайшли притулок на борту військових кораблів, що знаходяться в територіальних водах 48. Таким чином, з'явилася перша договірна норма,. що передбачає надання дипломатичного притулку політичним емігрантам, зумовлена лише зобов'язанням дипломатичних місій повідомляти місцеві\nвласті про факт надання притулку. Подальша практика розвивалася в тому ж напрямі.\nУ 1891 році, під час революції в Чілі, скинений президент Бальмацеда знайшов притулок в аргентинском посольстві, а його сім'я і ряд чиновників - в американському. Незважаючи на те що чилийское уряд протестував проти цього, американський посол відмовився їх видать49. У січні 1917 року в американському посольстві в Коста-Рике отримав притулок скинений президент і інші офіційні особи, в травні 1917 року в тому ж посольстві ховалися члени сім'ї екс-президента Гонзалеса. Вони знаходилися там доти, поки місцевий уряд не погодився гарантувати їх безпеку; в травні 1919 року в Гондурасі стався державний переворот і багато які преследуемие особи знайшли притулок в посольствах (різних країн. Уряд Гондурасу, визнаючи право дипломатичного притулку, погодився на від'їзд цих осіб з країни 50.\nДуже часто надавався притулок і в консульствах. Країни Латинської Америки, як правило, включали норму про притулок в консульські конвенції. Наприклад, консульська конвенція, укладена в 1928 році між Мексікою і Сальвадором, дозволила надання притулку в приміщеннях консульств «у разі безладдя». Ряд же інших конвенцій забороняє подібну практику. Незважаючи на різний зміст договірних норм про притулок в приміщеннях консульств, останні часто використовуються як місце притулку 51.\nПроти практики надання дипломатичного притулку в країнах Латинської Америки виступав уряд Гаїті. Після поражания революції 1908 року в цій країні багато які її керівники ховалися в будівлях різних посольств. Уряд Гаїті заявив дипломатичному корпусу, що воно вирішило покласти кінець звичаю надавати притулок в посольствах і консульствах, що знаходяться на території країни 52.\nУ 1922 році дипломатичні представники Парагвая, Німеччини, Аргентини, Болівії, Бразілії, Уругвая, Куби, Іспанії, США, Франції, Великобританії і Перу підписують ще одну угоду про дипломатичний притулок для політичних беглецов53. А в 1927 році міжнародна комісія американських юристів виробляє\nпроект конвенції про дипломатичний притулок. Цей проект був встановлений в основу Конвенції про дипломатичний притулок, яка була прийнята в 1928 році на шостій панамериканской конференції в Гавані. Конвенція ця була ратифікована 13 государствами54. Згідно з даною конвенцією, притулок може надаватися в місіях, на військових кораблях, в. військових таборах або на військових літаках лише політичним правопорушникам. Надання дипломатичного притулку обумовлене в конвенції (рядом умов:\nдипломатичний притулок може надаватися\nголико в тій країні, яка визнає це /право;\nвоно надається лише в екстрених випадках,\nколи необхідно забезпечити безпеку особи;\nпро факт надання дипломатичного убе\nжища дипломатичний агент, командир військового кораб\nля, табору або літака про¦бязани повідомити місцевій\nуряд даної держави може потре\nбовать негайного видалення що ховалося з країни,\nа дипломатичний агент, в свою чергу, - гарантій\nбезпеки для даної особи;\nтих, що ховалися не можна висаджувати на території\nданої країни або близько від її меж;\nпри користуванні притулком що ховався не\nбуде дозволятися здійснювати дії, що суперечать\n7) держава не несе витрат по наданню\nПідписуючи дану конвенцію, США зробили обмовку про те, що вони не визнають відповідної міжнародному праву доктрину притулку і не приєднуються до неї. Як правильно відмітив А. Сабанін, значення цієї обмовки зводиться до бажання мати можливість надавати своїм політичним друзям право притулку в державах Латинської Америки, залишивши відкритим питання про можливість використання цього права вказаними державами на території самих Сполучених Штатів 55. Ця оцінка позиції Сполучених Штатів підтверджується і практикою, що пішла після прийняття конвенції 1928 року. США, не ратифікувавши конвенцію і не визнавши доктрину притулку, дуже часто надавали це право особам в своїх дипломатичних\nпредставництвах на території країн Латинської Америки. Більш того 2 жовтня 1930 р. американські дипломатичні агенти в Латинській Америці отримали інструктивний циркуляр відносно надання притулку, який 1 грудня 1932 р. був включений в Інструкцію дипломатичним агентам.\nУ розділі VII (з 6) інструкції говорилася, що надання притулку особам в дипломатичних місіях бажано суміщати з позицією уряду і з повагою до притулку, що надається; надання притулку не входить в меті дипломатичного агентства; право притулку не має загального застосування в міжнародному праві, а там, де воно застосовується, воно є не правом, а тільки звичаєм; йели притулок наданий, то тільки на ' час безпосередньої небезпеки для життя преследуемого від переслідування натовпу; в притулку потрібно відмовляти особам, які врятовуються від переслідування місцевого правительства56. Таким чином, не визнаючи права дипломатичного притулку, США в інструкції все ж передбачають можливість його використання. Ця можливість реалізовується на практиці.\nУ 1932 році в Болівії отримали притулок в американському посольстві президент і його сім'я. Під час державного перевороту в Нікарагуа на території військово-морського табору США ховався президент, його кабінет і члени їх семей57.\nГаванская конвенція 1928 року, будучи багатосторонньою конвенцією, уніфікувала практику латиноамериканских держав в питанні надання дипломатичного притулку.\nОднак інтерпретація деяких положень конвенції давала підстави для конфліктів. Труднощі виникли передусім з питання про кваліфікацію політичних деліктів і з питання необхідних гарантій безпеки утікачів. З'явилася необхідність в перегляді конвенції, і 26 грудня 1933 р. в Монтевідео на VII міжамериканській конференції була підписана Конвенція об враве політичного притулку, яка змінювала деякі положення Гаванської конвенції 1928 року 58.\nСтаття 2 цієї конвенції сформулювала наступне положення: «Визначення політичного (реступления\nНалежить Даючій притулок державі». Цікава і ст. 3 конвенції 1933 року: «Право політичного притулку «ак гуманітарного по своєму характеру інституту (Не підлягає взаємності. Всі люди можуть бути під його охороною, /по-якому б не було їх громадянство, без збитку для зобов'язань, які прийме на себе з даного питання держава, до якого вони належать; але держави, що визнають право політичного притулку лише з відомими обмеженнями або модальністю, можуть его'осуществлять в іноземних державах тільки способом і в межах, в яких вони його визнають».\nТаким образам, ст. 3 встановила, що взаємність в питанні надання дипломатичного притулку не застосовується, а це означає, що якщо з двох країн одна визнає, а інша не визнає дипломатичного притулку, то визнаюча країна не має права використати даний інститут на території непризнающей країни. Це положення представляється дуже важливим, так «ак саме таким шляхом держави, що підписали конвенцію 1933 року, старалися захистити державний суверенітет тих країн американського континенту, які не визнають дипломатичного притулку, сумістити право дипломатичного притулку з принципом суверенітету. А в цьому була настійна необхідність, про що свідчать спроба Гаїті відмовитися від права дипломатичного притулку в 1908 році і невизнання цього інституту зі сторони Перу.\nКрім розглянутих двох (багатосторонніх конвенцій Аргентина, Уругвай, Перу, Болівія, Парагвай і Чілі підписали 4 серпня 1939 р. на II южноамериканском конгресі по міжнародному приватному гараву южноамериканскую конвенцію про притулок, яка замінила статті 15-18 Конвенції по міжнародному кримінальному праву 1889 року 59.\nРозділ I цієї конвенції регламентує питання дипломатичного притулку. Стаття 1 її встановлює, що притулок надається обличчям будь-якої національності. Місцями притулку можуть служити посольства, консульства, військові кора, бли, військові літаки і військові табору; в них зможуть ховатися тільки обличчя, преследуе-: мие по політичних основах або за здійснення - політичного злочину (ст. 21). Визначення характеру\nзлочину по конвенції 1939 року надається державі, що дає притулок (п. 2 ст. 3); з права користування притулком виключаються обличчя, що здійснили загальні злочини, і дезертири, крім тих, хто здійснив дії політичного характеру (inn. 1 і 3 ст. 3). Дипломатичний агент або військовий командир повинні повідомити ім'я утікача місцевої адміністрації (ст. 4); користуючись притулком, утікач не повинен здійснювати актів, направлених проти місцевого уряду або займатися політичною діяльністю (ст. 5); на вимогу уряду обличчя, що ховалося повинне негайно покинути дану країну при необхідній гарантії його безпеки (ст. 6); дипломатичний агент або військовий командир можуть перемістити утікача в інше місце притулку в межах даної держави під охороною свого прапора (ст. 8).\nЗ приведених статей конвенції 1939 року видно, що вона те істоті не внесла нічого нового в регламентацію інституту дипломатичного притулку, повторивши положення конвенції 1933 року.\nНезважаючи на досить докладну регламентацію дипломатичного притулку, в країнах Латинської Америки продовжують виникати спори про його застосування. Найбільшою популярністю користується суперечка, виникла між Колумбією і Перу про надання притулку Айа де ла Торре, який ¦був предметом розгляду в Міжнародному Суді ООН в 1950 і 1951 роках. Обставини справи такі. У жовтні 1948 року в столиці Перу Ліме почалося повстання військово-морських сил, яке було в той же день пригнічено. Повстанням керувала партія «Американський революційний союз», у розділі якої стояв Віктор Рауль Айа де ла Торре. Після придушення повстання він був звинувачений перуанською владою в здійсненні вояцького злочину, однак уник арешту, отримавши притулок в приміщенні колумбийского посольства в Ліме. Незважаючи на неодноразові вимоги уряду Перу, Айа де ла Торре виданий не був. 31 серпня 1949 р. суперечка з цього питання був переданий на розгляд Міжнародного Суду.\nПо даній справі Міжнародний Суд виніс три\nрішення: 20. листопада 1950 р., 27 листопада 1950 р. і 13 червня\n1951 р. ^ijt&^tfb\nВ рішенні від 20 листопада 1950 р. Суд указав, що\nДипломатичний притулок може /бути наданий тільки в умовах необхідності; кваліфікація діянь утікача урядом Колумбії не обов'язкова для Перу; Перу не довело, що утікач шляється карним злочинцем; (Уряд Перу не зобов'язано видавати що ховався охоронну грамоту для виїзду з території. Таким чином, Суд вирішив ряд питань, але залишив без відповіді основній з них: чи повинна Колумбія видати Айа де ла Тор'ре? Тому відразу ж /після винесення цього рішення Колумбія звернулася до Міжнародного Суду з иросьбой інтерпретації цього питання.\nУ своєму рішенні від 27 листопада 1950 р. Суд відмовив Колумбію в її проханні на тому ооношанії, що при першому розгляді справи це питання сторонами не підіймався. 13 грудня 1950 р. Колумбія знову подає заяву в Міжнародний Суд з ініціативою про новий розгляд справи. 13 червня 1951 р. Суд виніс третє рішення по суперечці між Колумбією і Перу. У цьому рішенні він указав, що в цьому випадку притулок повинен бути негайно припинений, оскільки Перу нерегулярно підтримувало практику надання дипломатичного притулку; Колумбія ж не зобов'язана видавати утікача перуанським. владі. Суд /підкреслив, що надання притулку не може бути протипоставити діям юстиції 60.\nЗ рішення Міжнародного Суду ООН у справі Айа де ла Торре можна зробити ряд (Важливих висновків.\nПо-перше, Суд чітко розмежував поняття територіального і дипломатичного притулку. Надання першого /входить у виняткову компетенцію територіального суверена, який і вирішує питання про видачу. Що стосується дипломатичного притулку, то Суд ще раз підтвердив, що його надання не може бути здійснене в порушення гравши територіального суверена, а обличчя, якому наданий притулок, не може вилучатися з-під дії законодавства певної країни. Притулок може бути наданий тільки в тому випадку, якщо територіальний суверен дотримується такої ж практики, визнає цей інститут. Притулок повинен бути лише короткочасним і служити засобом забезпечення безпеки даної особи, обгороджування його від самосуду противника.\nПо-друге,. не можна затверджувати, що Суд категорично відкинув практику предост а веління дипломатичного притулку. Як відомо, він висловився проти видачі Айа де ла Торре перуанській владі, підтвердивши тим самим законність дій Колумбії по наданню притулку в. своєї дипломатичної миссии61.\nНа користь думки, що викладається можна додати ще і наступне. При рішенні справи Суд брав до уваги Гаванськую конвенцію 1928 року, учасниками якої були обидві сторони, що позиваються. У своєму рішенні Суд не оспорив дієвість норм цієї конвенції. Навпаки, він указав на факт порушення положень конвенції з боку Колумбії ((Конвенція передбачала надання тимчасового притулку лише у разі настійної необхідності, чого не було у випадку, що розглядається ). Але навіть при наявності порушень Суд не зажадав видачі Айа де ла Торре місцевій владі, а лише полічив необхідним припинити його притулок. Отже, саму конвенцію Суд розглядав як акт законного 62.\nУ рішенні Суду не можна убачити і обмежувального тлумачення норм Гаванської конвенції, як це роблять І. П. Бліщенко і В. Н. Дурденевський. Суд указав, що, згідно з конвенцією, притулок може бути наданий лише короткочасно, але такий (висновок витікає з положень конвенції 1928 року, що встановлюють, що місцевий уряд може зажадати негайного залишення країни що ховався. Постанова Суду про те, що шляхом притулку не можна вилучати особу з-під нормального (не виняткового) законодавства суверена, також відповідає нормі Гаванської конвенції про надання притулку тільки політичним злочинцям і лише у виняткових (екстрених) случаях63. Питання інше, що Суд дав обмежувальне тлумачення самому праву дипломатичного притулку, підкресливши, що воно не може бути протипоставити принципу суверенітету держав 64.\nАбсолютно очевидно, ' що право дипломатичного притулку не можна тлумачити расширительно і застосовувати його норми в тих країнах, які не визнають даного інституту, вважають його обмеженням своїх суверенних прав. Наприклад, оскільки Перу в 1955 році денонсувало Гаванськую конвенцію, то дипломатичні представники на її території з 1955 року не мають права надавати дипломатичний притулок. Кожний випадок його надання в Перу потрібно розглядати як зловживання дипломатичним імунітетом, як порушення норм міжнародного права. Але в. чи ряд можна заперечувати можливість надання даної форми притулку на території тих країн, які його визнають. Для цього немає ні юридичних, ні політичних підстав. У зв'язку з частими військовими переворотами і з разгуло'м реакції в цих країнах дипломатичним притулком користуються і прогресивні політичні діячі. Свідчення тому - численні факти, пов'язані з подіями в Гватемале і Бразілії в останні роки. Чи Потрібно засуджувати той факт, що в ' зв'язку з військовим переворотом в Бразілії в квітні 1964 року, внаслідок якого в країні почався розгул реакції, чилийское посольство надало притулок директору прогресивної - газети «Ултіма ора»65.\nТаким. образом, можна зробити висновок, що дипломатичний притулок може бути наданий лише в тих країнах, які його визнають. Надання ж його в державах, які не визнають подібної практики, неправомірне. До оцінки даного інституту потрібно підходити з позицій суверенітету держав.\nУ західній літературі до дипломатичного притулку часто відносять і надання заступництва на борту військових «ораблей, літаків або на території військових таборів. Як ми вже відмічали, латиноамериканские конвенції узаконили надання притулку і на цих умовних територіях держави.\nЯка ж практика інших ' держав відносно надання притулку на (борту військових кораблів, військових літаків, на території військових таборів? Чи Існує яка-небудь загальновизнана норма відносно такого притулку?\nЗаконодавство ряду держав дозволяє надання притулку на борту військового корабля. Наприклад, Морське регулювання США від 9 серпня 1948 р. в розділі VI встановлює (ст. 621): «Право притулку для політичних або інакших (біженців не має основ в міжнародному праві. Однак га країнах, де часто відбуваються перевороти і постійно нестабільні існуючі уряди, звичай санкціонує надання\nпритулку; але навіть, у водах такої країни офіцери повинні відмовляти всім в притулку, виключаючи випадки, коли таке надання диктується інтересами гуманності при крайніх або виняткових обставинах, таких як переслідування утікача натовпом. Офіцери не повинні прямо або непрямо запрошувати утікача отримати притулок» 66. У французькому декреті від 20 травня 1885 р., т ст. 148, визначено, що у разі політичного безладдя в іноземній державі командир корабля може надати притулок особам, які знаходяться в безпосередньої опасности67. У англійському королівському Адміралтейськом регулюванні 1913 року (ст. 2805) говориться: «Встановлено, що під час політичного безладдя або народних заколотів притулок може бути наданий особам, що побоюються від негайної особистої небезпеки» 68. Регламент морської служби Італії від 28 квітня 1927 р., Морської ордонанс Португалії 1930 року також дозволяють надання притулку на борту військових кораблів 69.\nТаким чином, для законодавства цих держав характерно, що дозволяється надавати притулок тільки у виняткових випадках, коли особі загрожує безпосередня небезпека.\nІсторія дає багато прикладів використання притулку на військових кораблях. Так, США надавали притулок на військових кораблях в Перу в 1831 році, в Парагває - в 1866 році, в Еквадорі - в 1883 році, в Гондурасі - в 1893 році, в Гватемале - в 1895 році, в Чілі-в 1891 році, IB Мексіці - в 1917 году70.\nМожна укласти, що в XIX віці випадки надання притулку військовими кораблями досить части, але в XX віці подібна практика незначна. Ніяких договірних норм 1в відношенні такого притулку не є (виключення представляють лише країни Латинської Америки). Враховуючи все це, можна прийти до висновку, що общеприананной норми міжнародного права відносно надання притулку на борту військових кораблів не є. Такий притулок може надаватися тільки в тих країнах, які його визнають, в іншому випадку має місце порушення суверенних прав держави, втручання в його внутрішні справи. Даний висновок справедливий і відносно надання притулку на борту військових літаків.\nЯка практика відносно торгових судів, ' чи можна на їх (борту надавати притулок?\nПоложення торгових судів в іноземних йодах відрізняється від положення військових кораблів: вони, як правило, не вилучаються з-під юрисдикції місцевої влади, тому немає підстав для використання ними права притулку. Проте договір від 20 грудня 1907 р. між республіками Центральної Америки дозволяє надання притулку політичним утікачам на борту торгового судна п.\nЗаконодавство США передбачає право торгових судів надавати притулок преследуемим особам п. Однак таку практику не можна визнати правомірною, оскільки відносно надання притулку на /борту торгового судна не існує навіть регіональної норми міжнародного права (адже тільки незначну кількість латиноамериканских держав визнають подібну практику). Тому згадані норми законодавства США направлені на порушення суверенних прав інших держав і знаходять підтвердження в міжнародному праві.\nУ практиці відомі випадки надання притулку торговими судами. Наприклад, в 1906 році Великобританія надала притулок на борту свого торгового судна, що знаходиться в Туреччині; в тому ж році надало притулок і італійське торгове судно; в 1915 році в Китаї надав притулок судно США 73.\nЯк вже говорилося вище, подібну практику не можна визнати правомерной74. Те ж потрібно надати і відносно надання притулку на борту транспортного літака. Абсолютно недопустимо надання притулку преследуемим особам на території військових баз і таборів. Будівництво військових баз на чужих територіях саме по собі - акт протиправний 75, тому протиправним є і надання притулку на їх територіях.\nГаванская конвенція 1928 року легалізує надання притулку на території військових таборів. Однак дана вказівка, прийнята явно під тиском США, в сучасних умовах потрібно розглядати як таке, що суперечить загальновизнаним нормам міжнародного права.


Як вберегтися від похмілля: поради від Супрун\nПерший Здоров'я 29 грудня 2018, 04:47\nЗаїдати алкоголь купою активованого вугілля неефективно.\nПро це в.о. міністра охорони здоров'я Уляна Супрун написала на своїй сторінці у Фейсбуці.\nВона спростувала міф про те, нібито для того, щоб уберегтися від похмілля і швидкого сп'яніння, потрібно з'їсти жменю активованого вугілля.\nЗа її словами, активоване вугілля може зв'язуватися з токсичними речовинами, але не всіма. Вугілля працює як своєрідна губка - швидко вбирає і пов'язує речовини, наприклад, ліки або токсини. Через це токсичні речовини не встигають всмоктатися в шлунково-кишковий тракт, а потім виводяться з організму природним шляхом.\nСупрун розповіла, що є невелике дослідження, яке показує відсутність будь-якого ефекту від вживання вугілля перед застіллям. Учасники дослідження двічі приймали однакову дозу етанолу. Перед другим разом вони прийняли 60 грамів активованого вугілля. Після вживання активованого вугілля концентрація алкоголю в крові залишилася така ж, як і без нього. Як висновок - вживання вугілля нічого не змінює.\nЧитати також: Чи може боліти голова через магнітні бурі: пояснення Супрун\n«Пийте воду. Алкоголь має сечогінний ефект, тому поповнювати водний баланс необхідно. Пиття води допоможе уникнути дегідратації і потенційно зменшити кількість випитого алкоголю. Не пийте алкоголь на голодний шлунок. До речі, вуглеводна їжа може допомогти зменшити інтоксикацію організму», – написала Супрун.\nВона порадила не змішувати алкоголь з газованими напоями. Алкоголь в поєднанні з ними швидше всмоктується в кров, тому можна і швидше сп'яніти.\n«Краще з'єднайте алкоголь з фруктовими соками або водою. Пам'ятайте, що жодна таблетка н позбавить вас від наслідків надмірного вживання алкоголю. Перевірений спосіб, щоб уникнути похмілля, - їсти збалансовану їжу і не переборщувати», – порадила міністр.\nПопередня новина 29 грудня 2018, 02:23 Про субсидії українців інформуватимуть СМС-ками\nНаступна новина 29 грудня 2018, 07:01 Яку пісню найчастіше «крутили» на українських радіо


Реферат: Життя і творчість Майкла Фарадея - BestReferat.ru\nНазвание: Життя і творчість Майкла Фарадея\nТип: реферат Добавлен 02:45:08 25 апреля 2009 Похожие работы\nПри утворенні магнітного контакту відхилення стрілки було таке, що указувало на струм електрики, індуктованний в напрямі, зворотному тому, яке здатний утворити магніт тієї ж полярності, якої виходив насправді при зіткненні із смуговими магнітами. Так, коли полюс з міткою * і полюс без мітки були розташовані, як зображено на мал. 3, тік в спіралі проходив у вказаному на малюнку напрямі, де Р є кінець дроту, що йде до позитивного полюса батареї, тобто той кінець, до якого звернені цинкові пластини, аN — негативний дріт. Такий струм намагнітив би циліндр в протилежному напрямі в порівнянні з магнітом, який утворюється при зіткненні з полюсами А і В; а такий струм направлений протилежно струмам, які, згідно прекрасної теорії Ампера, утворюють такий магніт, який зображений на малюнку.\nЛопух 09:49:24 08 июля 2017\n22:24:24 28 ноября 2015\nРаботы, похожие на Реферат: Життя і творчість Майкла Фарадея


Віртуальна корпорація - це організація, яка створюється для виконання будь-якої роботи або реалізації виникає потреби. Це дозволяє уникнути постійних змін\n. Поняття віртуальної корпорації\n. Структура віртуальної корпорації, її відмінні риси\n. Віртуальна корпорація в галузі вищої освіти\n. Робота віртуальної корпорації\nНепостійний характер функціонування;\nЗдійснення зв'язків та управлінських дій на основі інтегрованих і локальних інформаційних систем і теле комунікацій;\nВзаємовідносини з усіма партнерськими та іншими зацікавленими організаціями через серію угод, договорів і взаємне володіння власністю;\nОсвіта тимчасових альянсів організацій в суміжних областях діяльності;\nЧасткова інтеграція з материнською компанією і збереження відносин спільної власності до тих пір, поки це вважається вигідним;\nДоговірні відносини працівників з адміністрацією у всіх ланках.\nз централізованим типом управління, при якому координуючі функції передаються «головного» підприємству, а знання та ресурси доступні всім «агентам»;\nз розподіленим типом управління, де знання та ресурси розподіляються між «агентами», але зберігається загальний орган командного управління, приймає рішення в конфліктних ситуаціях;


Андрій Парубій: під питанням залишилися вибори місцевого рівня - Україна реалії\nСпікер Верховної Ради Андрій Парубій в ході сесії погоджувальної парламентської ради закликав законодавців врегулювати ситуацію з місцевими виборами в українських регіонах, де оголошено військовий стан.\nСпікер парламенту нагадав, що законодавці підтримали проведення виборів голови держави в березні наступного року, при цьому оголосивши воєнний стан в десяти областях. Однак у зв’язку з законом про введення ВС, виникли питання виборів місцевого рівня.\nЧерез це обрання українців до об’єднаних територіальних громад в цих регіонах знаходиться під загрозою зриву, підкреслив спікер. Парубій висловив переконаність в тому, що ВР повинна розв’язати цю проблему та визначитися з виборами в ОТГ в областях з чинним ВС.\nЯк анонсував голова парламенту, відповідний проект закону внесе Петро Порошенко. Він висловив надію, що поставлене ним питання буде розглянуто негайно.\nНагадаємо, що десять областей знаходяться на військовому становищі у зв’язку з президентським рішенням. На такий крок Київ пішов після «Азовського інциденту», коли в районі Керченської протоки російськими силовиками були обстріляні та захоплені кораблі ВМСУ разом з екіпажами. При цьому один з плавзасобів піддався навмисному тарану, а шестеро українців отримали поранення. На даний момент захоплені моряки знаходяться в СІЗО Москви.\nЧехія готова щорічно приймати 40 000 робітників з України


У Вакарчука прокоментували підтримку Порошенка на виборах: “Багато пліток”. Politeka\nУ Вакарчука прокоментували підтримку Порошенка на виборах: “Багато пліток”\nІнформація ряду ЗМІ про те, що лідер групи “Океан Ельзи” Святослав Вакарчук може підтримати Петра Порошенка на виборах президента в березні не відповідає дійсності\nЯк зазначила менеджер “Океану Ельзи” Вікторія Хоменко, ЗМІ поширили неправдиву та відверто брехливу інформацію про Вакарчука.\n“Навколо імені Святослава останнім часом багато пліток, маніпуляцій, слів, вирваних з контексту, або відвертої брехні. Ця” інформація “- саме з такої категорії”, – підкреслила вона.\nСайт Страна.ua повідомляв, що Святослав Вакарчук нібито схиляється до підтримки президента Петра Порошенка на майбутніх виборах.\nЗокрема, видання посилається на ймовірного знайомого артиста, який назвав дві так звані причини такого рішення Вакарчука. Перша – матеріальний інтерес, так як Порошенко міг би заплатити йому гроші. Другий варіант – діючий президент обіцяв співакові домогтися приведення його власної партії в парламент.\n22 січня в Лондоні Святослав Вакарчук розповів, що в політику його тягне розчарування у зв’язку з нинішнім станом української політики. Він пообіцяв розповісти про свої плани найближчим часом. Артист зазначив, що хотів би привести в українську політику якомога більше нових осіб, адже Україні потрібні нові лідери.\nУкраїнці в соціальних мережах відреагували на заяву Вакрчука.\n«Удачі!», «Це унікальний шанс для Вакарчука», «Я піду за ним. Саме вирішення внутрішніх проблем країни її зміцнює. Чесний чоловік. Хочу вірити »,« Я вірю в вас »,« Святослав, народ чекає Вас, балотуйтесь на президентські вибори. У Вас великий шанс на перемогу, молодь за Вас, адекватні за Вас! »,« Успіхів і мудрості », – підтримали українці Вакарчука.\nЯк повідомляла Politeka, про скандал з паркуванням Вакарчука на переході.


На Львівщині триває капітальнии? ремонт автомобільноі? дороги місцевого значення Шопки – Станимир – Ганачівка - Стрічка новин Львова\nНа Львівщині триває капітальнии? ремонт автомобільноі? дороги місцевого значення Шопки – Станимир – Ганачівка\nВ області триває капітальнии? ремонт автомобільноі? дороги місцевого значення С141101 Шопки – Станимир – Ганачівка на ділянці км 3+200 – км 6+350 (від а/д Куровичі-Рогатин в сторону с. Лагодів), а також на ділянці км 6+420 – км 11+600 (від а/д Куровичі-Рогатин в сторону с. Станимир).\nЗа дорученням заступника голови Львівськоі? ОДА Юрія Бучка хід ремонтних робіт на ціи? дорозі проінспектував директор департаменту дорожнього господарства Орест Шуліковськии?.\n“На ремонт ділянки км 3+200 – км 6+350 передбачено фінансування 9 млн 894 тис грн. В межах виділеного фінансування буде виконано підготовчі роботи з видалення кущів та дерев; земляні роботи об’ємом 3 549 м3; перенесення лініі? електропередачі, встановлення залізобетонних лотків; влаштування дощовоі? каналізаціі?, залізобетонноі? труби та дощових колодязів, основи дорожнього одягу, двошаровоі? георешітки, а також нижнього шару дорожнього покриття з гарячоі? асфальтобетонноі? суміші”, - зазначив Орест Шуліковськии?.\nЗа и?ого словами, на ремонт іншоі? ділянки км 6+420 – км 11+600 передбачили фінансування в обсязі 10 млн 861 тис гривень.\n“В межах виділеного фінансування буде виконано такі роботи: перенесення лініі? електропередачі, земляні роботи об’ємом 1 360 м3; влаштування основи дорожнього одягу, влаштування нижнього шару дорожнього покриття з гарячоі? асфальтобетонноі? суміші”, - додав Орест Шуліковськии?.


Пошук готелів біля Кет Сіті\nПопулярні на даний момент в Кучінг Найкращий продавець Place2Stay Business Hotel @ Waterfront Lot 299-303, Section 49 KTLD, Jalan Abell, 93100 Kuching, Sarawak Двомісний Стандарт поліпшеного типу заброньованих 5 хвилин, 56 секунд тому Basaga Holiday Residences Lot 69 Jalan Tabuan, Sarawak Головний корпус, номер делюкс класу "king" заброньованих 1 година, 44 хвилин, 16 секунд тому Ariva Gateway No. 9 Jalan Bukit Mata Номер підвищеного комфорту заброньованих 3 години, 3 хвилин, 29 секунд тому Merdeka Palace Hotel & Suites Jalan Tun Abang Haji Openg, P.O. Box A298 Односпальні апартаменти заброньованих 4 години, 9 хвилин тому Чому мені слід бронювати саме через agoda?\nТакі місця, як Кет Сіті приваблюють мандрівників до Кучінг. Окрім низької ціни на готелі у місті, Agoda.com пропонує безліч варіантів проживання поблизу Розваги. Знайдіть ідеальне проживання поблизу Кет Сіті, за вибором на ваш смак Transit Point та The Apartments at Merdeka Palace Hotel. Бронювання готелів у Кет Сіті здійснюється легко через безпечну форму онлайн-бронювання на Agoda.com. Зручні засоби пошуку та інформативна сторінка про готель роблять пошук готелю у Кучінг простим. При наявності у своїй базі понад 22,000 міст по всьому світу, все більше мандрівників обирають Agoda.com для пошуку готелю поблизу таких пам"яток, як Кет Сіті.\nГотелі біля Кет Сіті найближчий готель\nПопулярні готелі біля Кет Сіті


Патріотизм – це прибрати двір від сміття, а не лише співати про Путіна\n05 липня 2014, 07:30\nПатріотизм - це прибрати двір, а не співати про Путіна\nУкраїнці стомилися лише пишатися – хочуть діяти. Сучасний патріотизм зовсім не шароварний, кияни роблять Україну кращою, не чекаючи допомоги від уряду. Радіо Свобода дізнавалася, що може змусити пересічного українця прокинутись вранці і піти прибрати двір від сміття.\nКоли інші люблять Україну лише на словах – ці ініціативні кияни вирішили змінювати країну не словом, а ділом. Розпочали з двору на Михайлівській, 24. Київська влада продала цю землю ще за часів мера Черновецького та відгородила її залізним парканом. У лютому активісти Майдану розібрали його на шматки. Частина згодилась на щити. Решта – на барикади. Виявилось, що останні вісім років тут, у самому серці столиці, був великий смітник. Учасниця проекту Ярина Шеремет, що відразу долучилась до прибирання двору впевнена: українців може об’єднати спільна ідея.\n«Ініціативна група, просто громада об’єдналася. Все розпочалося 1 березня, коли ми прибрали і вивезли прибрали 4 вантажівки сміття. Потім на наступні рази приходили, прибирали. У нас був тут сухостій, тобто засіялося дуже багато рослин непотрібних. При чому, що мене дуже вразило – це жінки, діти, чоловіки. Коли один за одним в ланцюжок треба було виймати каміння. І люди організовувалися. Зовсім незнайомі люди підходили одне до одного і питали: «Чим вам допомогти?» – розповіла вона.\nНа місці смітника тепер – арт-сквер імені Небесної Сотні. Тут активісти вирішили висадити громадський город: салат, капусту, перець, полуницю. Цим зможуть поласувати усі охочі. Організаторка проекту Євгенія Кулеба обіцяє: паркану більше не буде. Активісти вірять, що загиблим героям не потрібні монументи. Ініціаторка проекту Євгенія Кулеба переконана: достатньо, щоб кожен робив для України щось корисне.\nЖалітися й скиглити може будь-хто, і критикувати владу теж. Ми робимо, що ми можемо, те, що в наших силах\n«Ми виходимо з того, що жалітися й скиглити може будь-хто, і критикувати владу теж. Ми робимо, що ми можемо, те, що в наших силах. Тут усі люди працюють, у всіх є професії. А це така соціальна відповідальність, соціальний проект. І кожен у межах своїх знань, у межах своїх можливостей допомагає. Люди, які тут жили і живуть – це така специфічна аудиторія. Тому що це люди, які жили всередині барикад. І, звичайно, байдужих не було. Виникла ідея зробити тут сквер. Ми розуміли, що держава поки що не буде цим займатися», – говорить Кулеба.\nЗупинятися на одному сквері активісти не планують. Вони запрошують усіх бажаючих приєднатись і привести до ладу занедбані куточки Києва. Адже патріотизм не повинен обмежуватися піснею про Путіна.


Почему Национальный банк Украины повысил учетную ставку | Экономическая правда\nПятница, 13 июля 2018, 10:47\nПідвищення ставки – це не механічна реакція на минулі події, а оцінка ризиків майбутнього. Це заклик до реформ, без яких буде важко втримати економічну ситуацію.\nЦентральні банки використовують облікову ставку для впливу на інфляцію. Облікову ставку піднімають для зниження інфляції. Якщо є або очікується підвищення інфляції, центральний банк піднімає ставку. Так чинить і НБУ.\nАле поточна ситуація з інфляцією покращується. Відбувається поступове зниження інфляції.\nРівень інфляції за червень близький до 0%, а за рік (рік до року) – 9,9%. Тому підвищення ставки є реакцією на очікування підвищення інфляції в майбутньому.\nНа які економічні показники і прогнози про майбутнє дивляться центральні банки? В чому НБУ бачить ризики підвищення інфляції? Зазвичай, центральні банки враховують:\n1) інфляційні очікування населення та бізнесу;\n2) можливі зміни в економіці (економічні шоки), які впливають на інфляцію та очікування інфляції і поведінку економічних агентів у встановленні цін та зарплат;\n3) характер розвитку економіки, структуру сукупного попиту, стійкість економіки та її вразливість до шоків.\nЩо ж змінилось? Чому існують ризики підвищення інфляції в майбутньому?\nПо-перше, змінюються інфляційні очікування (немає очікувань значного уповільнення інфляції).\nПо-друге, економіка України адаптувалась до шоку розриву зв’язків з непідконтрольними територіями (зростання цін не буде стримано факторами, пов’язаними з війною).\nПо-третє, змінилась структура шоку базової і небазової інфляції.\nПо-четверте, відбулися істотні зміни в глобальному економічному оточенні (ризики для економічного зростання України, менш вигідні умови по залученню міжнародних кредитів).\nПо-п’яте, підвищуються ризики зриву програми співпраці з офіційними кредиторами. Це обмежує можливість дій НБУ та створює загрозу відновлення спекулятивних настроїв щодо курсу гривні.\nПо-шосте, зростають ризики політичного бізнес-циклу. Бізнес та населення спостерігають за негативними політичними баталіями, коаліційним розбратом та ризиком перетворення передвиборчого періоду у війну усіх проти усіх.\nЦі ризики трансформуються у істотні проблеми (касові розриви) бюджету. Цей перелік можна продовжити. Всі ці ризики посилюють ймовірність підвищення інфляції в майбутньому.\nПосилення інфляційних ризиків дедалі більше визначається очікуваннями. Відповідно, підвищення ставки – це оцінка ризиків майбутнього.\nБільше того, це сигнал економічним агентам, що НБУ прагнутиме стримувати інфляцію. Також це сигнал уряду і політикам, що бюджетний дефіцит та очікування що "якось все буде добре", як мінімум, не доречні.\nНБУ демонструє готовність до жорсткої монетарної політики. Це заклик до реформ, без яких буде складно втримати ситуацію, коли і якщо вона виявиться для нас вкрай непривабливою.\nСоавтор — Тимофей Милованов, член Совета НБУ, почетный президент Киевской школы экономики\n"Заробитчане" как спасательный круг, или Зачем НБУ повысил учетную ставку 13 июля 2018, 10:00\nЧто нужно для успешного достижения целей по инфляции\nКризис мультипликатора или мультипликатор кризиса


Мудра Пушан - Alyona's yoga journal\nМудра Пушан або мудра бога Пушана надає розслаблюючу дію на область сонячного сплетення , запобігає інтоксикації організму, регулює енергію вегетативної нервової системи, активізує функцію мозку, впливає на енергетичні потоки відповідальні за поглинання і переробку їжі, а також за виведення з організму продуктів розпаду. Активізує дихальний процес, а саме поглинання кисню та виведення вуглекислого газу з легких. Ця мудра працює як загальний енергетичний насос, активізує функцію мозку, загострюючи мислення. Впливає позитивно на пам’ять, настрій і наснагу.\nПорядок виконання (варіант I):\n• На правій руці з’єднати кінчики великого, вказівного і середнього пальців.\n• На лівій руці з’єднати кінчики великого, середнього і безіменного пальців.\n• Інші пальці лівої руки випрямити.\nПорядок виконання (варіант II)\n• З’єднати кінчики мізинця, великого і вказівного пальців правої руки.


Як голод впливає на організм? | Новини здоров'я, лікування та здорового харчування та очищення\n→ Новини, Харчування → Як голод впливає на організм?\nГоловна / Новини, Харчування / Як голод впливає на організм?\n23:00, 26 Січ 2014 · Категорія: Новини, Харчування · Переглядів 6296 ·\nЛюдський організм здатен витримати без їжі більше, ніж 70 днів. Проте, як саме тривале голодування може позначитись на здоров'ї?\nтривале голодування може стати причиною психічних порушень\nЯкщо не їсти протягом шести годин, то тіло почне розщеплювати речовини, які знаходяться в організмі для утворення глюкози. Технічно відчуття голоду може і не буде, але режим обміну речовин буде змінений.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: Причини хронічного голоду\nПри голодуванні близько 30 годин ваш організм буде споживати рештки глюкози, які знаходяться в вашому організмі, мозкова діяльність стане утрудненою, можлива поява дратівливості та сильної втоми. З часом потреба організму в глюкозі знизиться.\nПри голодуванні, яке триває більше, ніж 72 години білкові клітини почнуть руйнуватись. Причиною цього є те, що організм виводитиме необхідну глюкозу саме з цих клітин. М'язова маса активно руйнуватиметься.\nПри подальшому голодуванні почне збиватись робота імунної системи. Причиною цього стане гострий дефіцит організму у вітамінах та поживних речовинах. В будь-який момент ваш організм може вразити захворювання пов'язане з порушенням імунітету.\nНагадаємо, раніше сайт "Здоров'я" писав про 10 продуктів, які не можна їсти на голодний шлунок.\nМітки: голодування, здоров'я, організм\nнавушники 7, психіка 130, легені 64, новини 468, казино 5, Європа 5, абрикоси 15, реплантація 1, цинк 22, рак 887, коронавірус 127, очистка 133, черешня 12, ефективність 13, парне 2, імунітет 217, випробування 2, додатки 9, переробка 1, годування 4, харчування 5073, соки 52, оздоровлення 43, пожежі 2, смородина 13, полуниця 38, біль 439, вентилятор 3, шашлик 10, солодощі 113, кордони 2, раціон харчування 4, шкіра 1131, Трамп 4, гіпертонія 180, вода 322, аналізи 21, кіберспортсмени 1, кашель 129, Вікторія Бекхем 4


7 рослин, які не пропадуть навіть у самих ледачих господинь - mskaya17.com.ua\nдодому Главная страница Оранжерея 7 рослин, які не пропадуть навіть у самих ледачих господинь\n7 рослин, які не пропадуть навіть у самих ледачих господинь\nЧасто господиням не вистачає часу, щоб доглядати за своїми квітами. Однак існують такі культури, які практично не вимагають догляду.\nза певних умов алое росте досить швидко. Дотримуватися їх не складно, адже дана культура славиться своєю невибагливістю. полив влітку виробляють раз на тиждень, але рясно, а ось взимку, коли алое відпочиває, культурі вистачить двох разів на місяць. Головне-не допускати переливання, застою води в грунті. Холодної води при поливі бути не повинно, слід наполягати її або ж використовувати рідину кімнатної температури. алое любить сонце, тому в літній період потрібно надавати йому достатню кількість світла і температуру від 22 до 25℃. А в зимовий-злегка затінене місце і більш низьку нагрітість повітря – трохи вище 10℃.\nдерево життя – так прозвали каланхое. Адже квітка не тільки відрізняється своєю невибагливістю, але і користю. У літній період йому буде комфортно стояти на західному або східному вікні, а в зимовий – на південному. Таке розміщення вважається найкращим, так як при ньому квітка не отримає опіки. каланхое може рости в будь-якому грунті. Поливати його потрібно регулярно, а в спекотні дні – ще й рясно. У літню пору необхідно дотримуватися температури від +18 до + 30℃, а в зимовий – знизити до 15-18℃.\nтолстянка, дерево удачі і щастя – у цієї рослини кілька назв. Вважається, що воно приносить благополуччя в сім’ю. Однак, хоч культура і невибаглива, вона вимагає певного догляду. так як батьківщина дерева – південна африка, надлишок вологи в грунті призведе до загибелі квітки. Полив в літній час слід здійснювати 1-2 рази на тиждень, а в зимовий – 2-3 рази на місяць. чудове місце для товстянки – вікно з південно-східного боку, де світла їй буде достатньо. Слід посадити її в дерновий грунт для якнайшвидшого зростання. Влітку необхідно дотримуватися температури від 18℃ до 25℃ і виносити дерево на свіже повітря, а взимку температуру слід знизити до 10-15℃.\nтак як рослина з’явилося в сонячній країні, то і в квартирі, де воно росте, слід забезпечити достатню освітленість. звичайно, культура може рости і в тіні, але тоді його листя втратять свій колір, а саме воно буде слабо розвиватися. тещин язик може рости при будь-якій температурі,але ідеальною для нього буде 15-17℃ влітку і 5-10℃ взимку. Якщо щось піде не так, у квітки можуть почати гнити коріння. сансевієрія може тривалий час обходитися без води, тому її слід поливати не так часто, тільки в міру пересихання – влітку раз на тиждень, а взимку – раз на місяць. А через 15-20 хвилин після поливу необхідно злити всю воду з піддону.\nневибагливий квітка користується популярністю завдяки своїй дивовижній листі. Освітлення для сприятливого зростання має бути яскравим, але розсіяним. Деякі види культури потребують більше світла, ніж інші. Слід ховати їх від прямих сонячних променів. при цвітінні рекомендується поливати рясно і часто, взимку – тільки тоді, коли просохне вся грунт, а влітку, коли пересохне тільки верхній шар грунту. У теплу пору року температура повітря повинна бути 25-30℃, а в холодну – не більше 10-12℃.\nфікус – один з найбільш невибагливих квітів. Він любить тепло, світло і постійну вологість грунту. Професіонали стверджують, що при покупці відразу ж потрібно визначити постійне місце для нього, так як він болісно переносить будь-які переїзди. молоді рослини слід поливати тоді, коли грунт просохла на 2 см.у теплу пору року після поливу необхідно залишати воду в піддоні, а в зимовий, навпаки, рідина радять зливати. Після кожного поливу потрібно протирати листя, а влітку обприскувати з пульверизатора. фікусу слід забезпечити яскраве освітлення, інакше через нестачу світла можуть виникнути проблеми. Температура в зимовий час не повинна бути нижче 16℃, а в літній — 25℃.\nрослина є світлолюбною, тому відмінне місце для еуфорбії – південний підвіконня квартири. Якщо ж світла буде не вистачати, то пагони стануть витягнутими і непривабливими. культуру рекомендують регулярно обприскувати, щоб видалити пил. Еуфорбія чудово переносить сухість грунту. влітку її поливають при пересиханні більшої частини землі (приблизно раз на тиждень), а взимку – 1 раз на місяць. У теплу пору року необхідно дотримуватися 20-25℃, а в холодну — 16℃.\nпопередня статтяПриродне світло у фотографії. Як створити і використовувати жорсткий і мякий світло при студійній зйомці\nнаступна стаття11 фруктів і овочів, які ви можете виростити на підвіконні будинку\nВ якості стаканчиків для розсади можна використовувати харчові відходи, непотрібну пластикову тару і багато іншого. Це дозволить не тільки заощадити, але і істотно зменшити кількість викидається сміття.\nОсобливості вибору і монтажу добірних елементів для даху з металочерепиці\nЯкі радіатори опалення краще для квартири, а які — для будинку


Новини ГПУ – Генпрокуратура заявляє, що жодних слідчих дій проти голови правління Центру протидії корупції Віталія Шабуніна не ведеться » Слово і Діло\nЖодних кримінальних проваджень стосовно Шабуніна не порушено – ГПУ\n27 березня 2016, 15:31\nПрокурор Генеральної прокуратури України Владислав Куценко заявив, що ГПУ не порушувала кримінальних проваджень проти голови правління Центру протидії корупції Віталія Шабуніна.\nПро це він сказав під час власного брифінгу, повідомляє «Слово і Діло» з посиланням на «Укрінформ».\n«Я хочу розвіяти будь-які міфи. Про що йдеться в ухвалі суду, яка була розповсюджена у ЗМІ? В ухвалі суду йдеться про доступ до документів цього центру, пов'язаних з іноземною допомогою», – заявив Куценко.\nЗа його словами, Генпрокуратури перевіряє ефективність та законність використання коштів іноземної допомоги ЦПК, а особисто Шабуніна це не стосується.\n«Ні про які репресивні дії по відношенню до пана Шабуніна наразі не йдеться. Жодних кримінальних проваджень стосовно будь-якої особи, Шабуніна, його колег та підлеглих - немає, про будь-які обшуки не йдеться», – додав прокурор.\nВін також зазначив, що така перевірка не є ініціативою ГПУ. Куценко повідомив, що ініціатива про перевірку була з боку депутатів парламенту.\nНагадаємо, раніше Печерський районний суд міста Києва надав слідчим ГПУ доступ із правом вилучення фінансовий документів Центру протидії корупції.


Главная / Всі новини / Хатня призьба / Вікенд / У книзі цій – сама суть, квінтесенція всієї творчості письменниці!\nНа думку письменниці Лілії Бондаревич-Черненко, Віра – наша спроба долучитися до незбагненного, того, що не вкладається в прокрустове ложе буденних реалій. Господь ніколи не обезцінюється – переконує вона. Адже всі генії людства тонко відчували Його безкінечність та Божественність: від Гомера – до Гете, від Рафаеля – до Достоєвського, від Сковороди – до Баха, від Данте – до Шекспіра... Вони вірили в гармонію з Ним, шукали та знаходили її.\nКнижкові новинки. «Букет бузку для Ісуса». Лілія Бондаревич-Черненко\nКарантин занурив нас у глибину, зазначає письменниця: тепер усе бачиш, як 3Д («три де») – в обсязі. Ми стали фотопапером, який опустили в проявник-карантин. Що ж це наразі за процес? Початок вмирання чи очищення? Рух до цілісності? Ми перестали надто метушитися, й уже не біжимо, стрімголов, до супермаркету та інших крамниць. І це добре, бо в суєті втрачається істинний та глибокий сенс того, що відбувається кожної секунди в природі й душі.


Закоханий канадець відправився на пошуки незнайомки в Ірландію | Наші поради\nопубліковано: 20.10.2018 Особисте життя\nСправжнє кохання не знає кордонів, саме так вважає молодий канадець Сенді Крокер, який вирішив відшукати серед кількох мільйонів представниць прекрасної статі Ірландії дівчину, яку бачив лише один раз в житті.\nРомантична історія почалася влітку 2011 року, коли Сенді подорожував по Ірландії. 34-річний молодий чоловік побачив в кафе рудоволосу дівчину, яка сиділа за столиком і снідала. Канадець вирішив підійти до ірландці після того, як вона закінчила трапезу, але бесіда виявилася вельми нетривалої. Дівчина трохи поговорити з хлопцем і пішла, а пам’ять про неї до сих пір живе в серці Сенді Крокера.\nБудучи впевненим в тому, що саме ця загадкова незнайомка є його долею, навіжений канадець з вельми консервативною професією зубного техніка відправився на пошуки рудоволосої німфи.\nПоки молода людина борознить простори Європи, букмекерські контори вирішили підзаробити на його мрії і приймають ставки на результат романтичної історії. Ставки на те, що канадець знайде незнайомку і одружується з нею, приймаються 50/1. Організатори придумали і ще один варіант результату ситуації — молодий канадець може знайти в Ірландії дружину, але вона буде не тієї леді, яку він зустрів влітку 2011 року, ставки на такий розклад приймаються 10/1.\nПопередня стаття До чого сняться змії — Змії в вашому сні — Дізнайтеся до чого сняться змії по\nНаступна стаття У дитини болить живіт і рве — ця проблема може спричинити серйозні\nРецепти курника з куркою і картоплею з пісочного тіста, секрети


Kyiv Boryspil Express: перший млинець глевкий | Події економіки: оцінки, прогнози, коментарі з Німеччини та Європи | DW | 05.12.2018\nKyiv Boryspil Express: перший млинець глевкий\nТермінал D аеропорту "Бориспіль"\n"Укрзалізниця" з великою помпою запустила 30 листопада з київського вокзалу Київ-Пасажирський до аеропорту Бориспіль потяг Kyiv Boryspil Express (KBE). Першими пасажирами експресу стали, зокрема, президент України Петро Порошенко та прем'єр-міністр Володимир Гройсман. Проте вже наступного дня фірмовий рейкобус KBE зламався, не доїхавши кількох кілометрів до аеропорту. У соціальних мережах публікували відео пасажирів, які вистрибують з потягу на сніг та біжать у напрямку аеропорту. "Укрзалізниця" пояснила поламку рейкобусу поганими погодними умовами. Проте історія повторилася 4 грудня - експрес заглухнув ще в Києві, і до аеропорту його із запізненням дотягнув звичайний локомотив. Причини цього інциденту поки що не відомі.\nНовий маршрут - стара техніка\nЗа тиждень до запуску Kyiv Boryspil Express виконувач обов'язків голови правління "Укрзалізниці" Євген Кравцов повідомив, що маршрут від Києва до Борисполя обслуговуватимуть п'ять дизельних рейкобусів польського виробництва Pesa - чотири курсуватимуть на маршруті, а один перебуватиме в резерві. За даними київського Центру транспортних стратегій, у 2004-2012 роках "Укрзалізниця" закупила 14 рейкобусів цієї марки, але досі експлуатуються тільки дев’ять з них.\nЗа даними експерта з транспортних питань, екс-заступника міністра інфраструктури Олександра Кави, рейкобуси Pesa, що працюють на маршруті від Києва до аеропорту, були випущені 2008 року. Втім, за його словами, термін експлуатації такої техніки техніки - 40 років, тож 10 років для цих рейкобусів - ще дуже малий вік. "Проблема їхньої експлуатації пов'язана з тим, що вони не отримували відповідного сервісного обслуговування від виробника. Але якщо не виділяти гроші на ремонт, то підтримувати їх у робочому стані непросто", - каже експерт.\nПрезидент Туреччини Реджеп Таїп Ердоган відкрив аеропорт "Стамбул", який має стати найбільшим у світі. Планується, що за десять років він обслуговуватиме 200 мільйонів пасажирів щорічно. (29.10.2018)\nЕксперт громадської кампанії "Європатруль" В'ячеслав Коновалов, у свою чергу, нагадує, що аналогічний проект "Повітряний експрес", який розроблявся ще за правління екс-президента Віктора Януковича, передбачав закупівлю нового рухомого складу. Проте проект вартістю 372 мільйони доларів так і не було реалізовано, а отриманий на нього кредит Експортно-імпортного банку Китаю був використаний не за призначенням. Kyiv Boryspil Express натомість коштував Укрзалізниці 480 мільйонів гривень (близько 17 мільйонів доларів за поточним курсом), проте економія на новому рухомому складі далася взнаки вже в перші ж дні роботи експресу.\nПерекидання рейкобусів на Київ за рахунок регіонів?\nНа маршруті між Києвом та аеропортом "Бориспіль" однозначно потрібен новий рухомий склад, вважають експерти. За їхніми словами, ті рейкобуси, які використовуються зараз, були зняті з приміських маршрутів у Полтавській та Сумській областях. "Вони абсолютно не відповідають тим вимогам, які ставляться до сполучення між столицею та найбільшим аеропортом країни", - переконаний Кава. А Коновалов зазначає, що перекидання рейкобусів на Київ призвело до скасування низки приміських рейсів у регіонах.\nПредставники української влади з гордістю заявляли, що "Укрзалізниця" реалізувала проект Kyiv Boryspil Express за власні кошти. Проте Олександр Кава не вважає цю тенденцію позитивною. "Український уряд, на жаль, ставиться до залізниці як до державного активу, який можна змушувати будувати економічно недоцільні для підприємства об'єкти, а потім експлуатувати та нести це соціальне навантаження", - каже Кава. На його думку, питання закупівлі потягів для KBE треба вирішувати не за рахунок "Укрзалізниці" та її бюджету, а виділяти на це гроші або уряду, або аеропорту, або Київської області. А поки що треба просто якісно обcлуговувати наявний рухомий склад.\nТим часом станом на 5 грудня експрес знову курсує в штатному режимі. Директор департаменту з організації внутрішніх та міжнародних пасажирських перевезень "Укрзалізниці" Олександр Красноштан порівняв поламки KBE із ситуацією з потягами Hyundai, що теж ламалися на початку їхньої експлуатації в 2012 році, проте тепер без них неможливо уявити пасажирське залізничне сполучення в Україні. "Коли щось нове починає працювати, без збоїв неможливо", - зазначив Красноштан. За його словами, одному з пасажирів, який 1 грудня запізнився-таки на свій рейс, "Укрзалізниця" компенсувала витрати на авіаквиток.\nПостійне посилання https://p.dw.com/p/39Cgo\nТеми "Укрзалізниця", Київ, Залізниця\nКлючові слова Kyiv Boryspil Express, Київ, аеропорт Бориспіль, Укрзалізниця, транспорт, залізниця\nПостійне посилання https://p.dw.com/p/39XKa\n"Укрзалізниця" запустила експрес з Києва до аеропорту "Бориспіль" 30.11.2018\n"Укрзалізниця" запустила швидкісний потяг-експрес з Києва до аеропорту "Бориспіль". Маршрут працюватиме цілодобово.\nЕкспрес до аеропорту "Бориспіль" за 80 грн: а як в інших країнах? (30.11.2018) 30.11.2018


Собачий вальс і єднання в ненависті | Главное.Коментарии\nСобачий вальс і єднання в ненависті\nСмерть бездомного пса не лише може перевершити людські трагедії, але й довести, що іноді співчуття – гірше глупоти.\nОдна з тем, яку найчастіше обговорювали протягом останніх днів в інтернеті, змушує замислитись над механікою людської взаємодії й переглянути територію порозуміння, яка раніше називалась “загальнолюдськими ціннотами”, а тепер більше нагадує континент загальнолюдських слабин.\nВ основі цієї топової (принаймні для блогсфери) новини – випадкова концентрація уваги на події, яка могла б і розчинитися серед інших банерів кшталту “внук поласував бабусею” або “економічні мародери запроваджують геноцид незахищених народів”.\nТакий собі митець Гільєрмо Варгас “Абакук” влаштував у одній із галерей Нікарагуа перформенс, який нібито мало чим поступається щоденній праці гицля. Протягом кількох днів він “експонував” зловленого на вулиці бездомного пса. Інформацію витлумачили таким чином, ніби цей арт-бармалей не давав тварині ані їжі, ані води, аж поки собака здох на очах шанувальників сучасного мистецтва. Повідомлення ілюстрували справді жахливі світлини з виснаженим собакою. Найпікантніша деталь полягає в тому, що Варгасу нібито запропонували відтворити вбивчий “проект” на цьогорічному бієнале в Гондурасі. Відтак блогери багатьох країн активно взялися підписувати петицію проти художника-шкуродера. Кількість небайдужих сягнула більш як мільйона осіб.\nПопри те, що інформація про перформенс Варгаса вельми неоднозначна, обурення людське розлилось безкраїм морем-океаном. І навіть подальші уточнення, що собака нібито не постраждав, і поводилися з ним насправді гуманніше, ніж на вулиці, мало що прояснили.\nКамінь покотився згори – і поки обростав лавиною вербального шаленства, справжня доля пса й справжні наміри митця мало кого цікавили. Всі прагнули дати собаці м’яса, а недорікуватому художнику – щонайменше, по морді.\nІноді співчуття людське – гірше глупоти. Варгас, витівка якого (навіть у випадку містифікованої загибелі пса від голоду і спраги) позбавлена що мистецького, що ідейного виправдання, легко і переконливо довів: знущання над твариною викликає більший емоційний відгук, аніж щоденне приниження людьми представників свого виду і їхнє щонайбрутальніше взаємознищення. Це зрозуміло: насильство поміж людьми, безмежно поширюване ЗМІ та сучасним мистецтвом, виробило якщо не імунітет, то принаймні механічний захист сприйняття. Кожна нова історія про садиста-маніяка, кривавого різника й пожирача плоті потрапляє у відповідний фільтр, після якого залишається вже не трагедія, а лише нагадування про давно знану ницість людської природи. Ще в більшому масштабі (наприклад, геополітичному) насильство взагалі просочується крізь сито “загальнолюдських ціннот”, як чисте повітря: супердержава може розчавити впертий народ, перетворити його на бездержавного злидаря планети Земля, знищити одними лише “миротворчими зусиллями” тощо.\nІнший – і вельми показовий – наслідок цієї акції, що відбулась насправді не в Центральній Америці, а в медіапросторі, набагато прикріший. Сучасні медіа не лише торгують новинами – вони спонукають людей відчути лікті ближнього. Сенс будь-якого повідомлення з’ясовується лише на рівні масового, узагальненого сприйняття. Якщо подія не здобулася на спільний емоційний знаменник для всієї аудиторії – її не було або ж вона не така важлива. Зазвичай ми тішимо себе, що – попри усі щоденні жахіття й катастрофи – єдиним універсальним мірилом інформації залишається людяність, і саме вона убезпечує нас від остаточної моральної деградації. Втім, занадто часто, як у випадку з “перформенсом” Варгаса, об’єднавчим чинником для захисників тварин став не жаль, не співчуття до буцімто замордованої собаки, а саме ненависть до художника. Не прояв людяності, а жага до знищення чергового покидька. Можливо, це і є нова механіка творення загальнолюдського порозуміння, адже ненависть – набагато ефективніша спонука до усвідомлення людьми ідентичності, ніж особистісне переживання чужих страждань.\nІ ще про один собачий вальс, який – свідомо чи ні – виконав чужими руками Гільєрмо Варгас. Ненависть як умова емоційного відгуку стає запорукою успішної медійної діяльності. Й умова ця стає важливішою, ніж вичерпність інформації, – ця норма з кожним роком – дедалі примарніша, наче виснажений денним світлом упир. Адже доступність інформації не підвищує бажання її перевіряти, масштабність обговорення проблеми не спонукає до того, щоб дізнатися про неї більше. Споживачеві потрібні емоції, а не факти. Більше того, якщо факти руйнують емоційний шал спільноти – ними з легкістю нехтують.\nЛюдина-споживач свідомо відмовляється від права дізнатися більше правди про навколишній світ – натомість воліє зжерти усі можливі враження про неї. За таких обставин саме питання, чи була собака, і якщо так – то де вона закопана, безглузде. Якщо існує мільйон підписів проти художника-шкуродера і десятки тисяч коментарів запліднили медіапростір цією подією – це означає, що пес справді загинув мученицькою смертю. Навіть якщо цього не було.\nИсточник: Михайло Бриних.


Як лікують маззю «Карталин» псоріаз? Відгуки пацієнтів\nПсоріаз, або так званий лускатий лишай являє собою неінфекційне захворювання хронічної форми, що найчастіше вражає шкірні покриви.\nТака хвороба має аутоіммунну природу. Згідно фахівцям, для псоріазу характерне утворення надмірно сухих, червоних і піднятих над шкірою папул, які, зливаючись один з одним, утворюють великі бляшки. Вони являють собою ділянками хронічного запалення, а також надлишкової проліферації макрофагів, лімфоцитів і кератиноцитів шкіри.\nПоява такого захворювання може значно погіршити якість життя людини. В залежності від локалізації і тяжкості псоріатичних уражень пацієнти можуть відчувати психологічний і фізичний дискомфорт, а також деякі труднощі з професійною і соціальною адаптацією.\nЩоб позбутися від бляшок на шкірі, фахівці рекомендують звернутися до досвідченого дерматолога. Останній зобов’язаний провести повне обстеження, а також призначити відповідне лікування. В якості нього може послужити не тільки пероральний прийом певних препаратів, але використання місцевих мазей. Одним з найефективніших засобів є крем «Карталин». Псоріаз (відгуки про медикаменту будуть описані далі) цей медикамент лікує дуже добре. Як саме його слід використовувати, ми розповімо трохи нижче.\nВ якому вигляді можна придбати препарат «Карталин»? Псоріаз (відгуки про згаданому засобі мають переважно позитивний характер) цим медикаментом слід лікувати місцево. Саме тому він випускається у формі мазі. Вона являє собою щільну і густу масу. В залежності від використовуваної партії солідолу колір даного препарату може коливатися від жовтуватого до темно — коричневого.\nТакож слід зазначити, що мазь «Карталин» від псоріазу має специфічний запах. Проте він менш виражений, ніж у інших препаратів на солидоловой основі.\nАктивними інгредієнтами цього засобу є:\nевкаліптова і лавандову олію;\nВипускається препарат у банках по 125 г у тубах по 100 мл\nЯк діє мазь від псоріазу «Карталин»? Відгуки свідчать про те, що цей засіб надає виражені регенеруючі, протизапальні та кератолітичні властивості. Воно добре і швидко розм’якшує псоріатичні бляшки, а також сприяє відходженню рогового шару.\nНе можна не відзначити і те, що даний медикамент усуває лущення та свербіж, сприяє очищенню поверхневих шарів шкірних покривів і відновленню епідермісу.\nЯк відомо, кортикостероїдні засоби показують високу ефективність щодо шкірних захворювань. Однак вони мають велику кількість серйозних побічних ефектів. Що стосується розглянутої нами мазі, то вона не викликає таких реакцій. Це пов’язано з тим, що даний препарат не містить в собі гормони і складається лише з натуральних компонентів.\nЯкі ще властивості притаманні препарату «Карталин»? Псоріаз (відгуки про ефективність цих ліків представлені в кінці статті) цим медикаментом слід лікувати тільки після консультації з лікарем.\nЗгідно інструкції, цей засіб не викликає лікарської залежності. Воно може використовуватися протягом тривалого часу без шкоди для здоров’я.\nДіючі інгредієнти цієї мазі надають цілеспрямоване лікувальну дію на осередки уражень, ефективно очищають шкіру від відмерлих клітин, а також забезпечують глибоке проникнення активних речовин.\nНатуральні елементи даного засоби сприяють швидкому загоєнню епідермісу і відновлення її цілісності.\nПри яких захворюваннях використовують мазь «Карталин»? Відгуки (псоріаз – це далеко не єдина хвороба, яка вимагає застосування згаданого препарату) фахівців свідчать, що даний медикамент може бути призначений для лікування наступних захворювань шкіри:\nекзема різного походження;\nЯкщо пацієнт схильний до алергічних реакцій, препарат слід використовувати спільно з антигістамінними засобами.\nВ період лактації мазь дозволена до застосування, так як вона не чинить системного впливу на організм матері, а її компоненти не проникають у молоко. Однак призначати такий засіб повинен тільки досвідчений фахівець. Використовувати його дозволяється з особливою обережністю з метою обробки невеликих ділянок псоріатичних висипань.\nКоли не слід використовувати мазь від псоріазу «Карталин»? Відгуки повідомляють, що даний засіб погано впливає на пацієнта, якщо його застосовувати при непереносимості компонентів.\nЦим препаратом забороняється обробляти шкіру обличчя. Якщо в цьому є гостра необхідність, то слід діяти з особливою обережністю. Мазь наносять на ділянку обличчя тонким шаром, уникаючи її потрапляння на ніжну область навколо очей.\nУ період використання даного засобу забороняється приймати сонячні ванни, щоб уникнути надмірного накопичення вітаміну Д в організмі.\nТакож слід зазначити, що даний препарат протипоказаний дітям до 3-річного віку. Від терапії «Карталином» краще утриматися і вагітним жінкам на ранніх термінах. Це засіб допускається застосовувати лише з третього триместру за призначенням лікаря і під його суворим наглядом.\nЯк використовувати мазь «Карталин»?\nПсоріаз (відгуки про ефективність його терапії ви зможете знайти трохи нижче) згаданим засобом слід лікувати поетапно. Спочатку необхідно відновити епідерміс, а потім закріпити результат.\nПісля першого використання мазі у пацієнта може спостерігатися загострення ознак захворювання (збільшення псоріатичних бляшок, посилення свербежу та інші). У зв’язку з цим у перший місяць лікування цей препарат рекомендують поєднувати з прийомом антигістамінних засобів.\nКурс терапії цими ліками досить тривалий. Він може тривати 2-4 місяці.\nТак як застосовувати «Карталин» при псоріазі? Відгуки повідомляють, що мазь слід наносити на вогнища ураження. При цьому її не рекомендується втирати, а також залишати на шкірі більше 12-ти годин.\nОсередки псоріазу в перші 10 діб досить обробляти один раз в день. В подальшому препарат необхідно наносити на уражені ділянки двічі на добу з інтервалом 12 годин (поки шкірні покриви повністю не очиститься, а бляшки не зникнуть).\nЗгідно пацієнтам видимі результати терапії відзначаються вже через 7-15 діб.\nСпочатку спостерігається поступове зникнення папул, на місці яких залишаються темні або білі дисхромические плями. Потім, в ході закріплює лікування, досягають стійкого результату і чистої шкіри.\nТепер вам відомо, як слід використовувати «Карталин» при псоріазі. Відгуки спеціалістів вказують на те, що під час лікування цим препаратом немає ніякої необхідності використовувати пов’язки і закривати оброблені ділянки.\nТакож слід враховувати, що лікарська мазь на основі солідолу досить швидке бруднить одяг і важко відпираються. У зв’язку з цим на час терапії рекомендується виділити окрему білизна.\nЗгідно споживачам, іноді в ході лікування на тілі пацієнта можуть з’являтися прищі і масляні вугри. У цьому випадку за 30 хвилин до нанесення мазі рекомендується провести водні процедури. Для цього шкіру миють з милом або настоєм череди, а потім ретельно висушують м’якою серветкою.\nПри наявності великих поразок лікування «Карталином» необхідно починати поступово (з ніг). Через три доби мазь можна нанести на руки, а ще через три дні — на все тіло.\nЯк бачите, досить легко використовувати мазь «Карталин» при псоріазі. Відгуки споживачів свідчать, що таке лікування може посприяти розвитку фолликулита, тобто появи вугрів. Іноді у пацієнта спостерігаються алергічні реакції у вигляді набряклості, інтенсивного свербіння, роздратування і почервоніння.\nЯкщо це сталося, то застосування препарату слід припинити і відразу ж звернутися до дерматолога.\nВідгуки людей про «Карталин» при псоріазі\nВідгуки більшості споживачів підтверджують відсутність лікарської залежності і хорошу переносимість даного медикаменту. Згідно з їхніми повідомленнями, розглянута мазь досить швидко усуває симптоми запалення і сприяє загоєнню пошкоджених шкірних покривів.\nТакож достоїнствами цього засобу є його доступність і порівняно недорога вартість.


Любов до життя, несприйняття брехні і зла — у піснях Майстра - Біла хата\nГлавная / Всі новини / Хатня призьба / Вікенд / Любов до життя, несприйняття брехні і зла — у піснях Майстра\nДень народження поета, співака і актора Володимира Висоцького — 25 січня. Проте, ювілейні заходи на честь митця, тривають і понині. Згадали Володимира Семеновича і 25 липня 2018 року — на 38-і роковини з дня його передчасної смерті. Цього дня у Чернігові відбувся пам'ятний концерт за участю солістів Чернігівського обласного філармонійного центру фестивалів та концертних програм.\nСвоє бачення творчого спадку легендарного барда також продемонстрували лауреати міжнародних конкурсів «Андрій Дерзкий & СОMPANY», Іванна Подольська, В’ячеслав Петрик, Максим Пузан, В’ячеслав Мацівко, Дмитро Обєдніков, Олександр Кропельницький та театр танцю «Екватор».\nВажливо наголосити, що частину зібраних під час проведення концерту коштів організатори дійства передадуть Чернігівському військовому госпіталю на потреби бійців, поранених під час українсько-російської війни на Донбасі.\nТекст: Олександр Соломаха


Як відрізнити вивих від перелому |ЯкПросто\nПри травмах кінцівок часто виникають вивихи і переломи, які вимагають обов’язкової консультації лікаря та своєчасного лікування. І при переломах кісток кінцівки, і при вивихах суглобів основними скаргами пацієнтів стають різкий біль в місці травми і порушення функції кінцівки.\nПри переломі відбувається порушення цілісності кістки, а при вивихах в суглобі відбувається різке розтягнення зв’язкового апарату, розриви капсули суглобів і зв’язок, що провокує зміну співвідношення суглобових поверхонь і блокує руху в травмованому суглобі.\nДля перелому характерна біль на всьому протязі сегмента кінцівки і поява патологічної рухливості в тих місцях, де повинна бути цілісна кістку. Часто вдається при переломах зі зміщенням промацати два або кілька уламків, які можуть рухатися. Гематома і набряк розвиваються, перш за все, саме над місцем перелому і тільки потім поширюються в обидва боки, у напрямку до двом найближчим суглобам, відмежовує сегмент кінцівки. При постукуванні по напрямку осі пошкодженої кінцівки пацієнт скаржиться на біль, який найбільше виражена саме в місці перелому.\nДля вивиху характерна біль саме в травмованому суглобі, різка зміна його форми, біль і набряк з’являються спочатку над травмованим суглобом, а тільки потім поширюються в обидва боки від суглоба. При обмацуванні області суглоба найбільша біль буде саме над суглобом, і під шкірою часто можна промацати суглобові поверхні, які знаходяться на певному стані один від одного.\nПри переломі напрямок дії травмуючої сили може бути направлено під будь-яким кутом по відношенню до осі кінцівки, тоді як при вивихах напрям травмуючої сили часто направлено під прямим кутом до осі пошкодженої кінцівки.\nПри вивихах практично ніколи не змінюється форма травмованої кінцівки, але ступінь її вкорочення, при порівнянні зі здоровою кінцівкою, залежить від ступеня вивиху і зміщення суглобових кінців кісток, які травмований суглоб складають. При переломі часто змінюється і форма кінцівки, і її довжина, що можна пояснити розбіжністю суглобових уламків при переломах зі зміщенням.


Адміністративний центр — село Харалуг.\nСільська рада утворена в 1948 році.\nТериторія ради: 14,643 км²\nНаселення ради: 424 особи (станом на 2001 рік)\nАДРЕСА: 34723, Рівненська обл., Корецький р-н, с. Харалуг, вул. Шкільна, 1\nТЕЛЕФОН: +380 3651 2-54-40\nФІЩУК НАДІЯ ІВАНІВНА\nдата народження: 12.06.1964\nФІЩУК ТЕТЯНА ЄВГЕНІЇВНА\nдата народження: 01.08.1959\nПоходження топоніма Харалуг\nЩодо цього є декілька гіпотез. Перша - ця назва взята від давньоруського слова "харва" - сітка для ловлі риби. Це слово було відоме на Україні до XVIст. Зважаючи на те, що і нині місцева річка багата на рибу, можна припустити, що в ті далекі часи рибальство тут було досить розвинене. :\nСпівставивши існуючу в слов'янських мовах спільність "значення" двох слів "ліс-гора" з назвою села Харалуг, можна зробити висновок, що давньослов'янський синонім "гора-ліс" і є основою для назви поселення Харалуг, виникнувшого в ту далеку пору. Ця назва склалась, виходячи з оточуючого ландшафту місцевості у верхів'ї невеликої річки, коли на підвищених берегах проростав дрімучий ліс і знаходився примикаючий до річки луг.\nЩе одну, гіпотезу про походження назви села висунув відомий краєзнавець Володимир Світящук. В цій місцевості є поклади болотних руд. Добування руди - справа дуже важка. Тому на цих роботах використовували полонених степовиків - кіпчаків. Для зручності й легкості вимовляння русичі їх стануть називати „топчаками". Ці невільники з дня в день, з місяця в місяць копали знаходячись у болотній рідині, тягали у кошиках, відрах, просушували руду. Невільників палило літнє сонце, прали осінні дощі, сікли зимові вітри, постійно атакували полчища кровожерних комах. Проклинати, лаяти цей луг степовики мали всі підстави. Десятки, сотні разів щодня вони повторювали "харальгна харалуг, харальгна харалуг” – „будь проклятий ти, залізний луг”. Це і дало підстави комусь з місцевих прозвати прибульців "харалужниками"чи "халалужниками". Утворене нове слов'янське слово з татарською основою від калмицького "харальгна" чи "хала" і слов'янського "луг" і дасть спочатку назву урочищу Харалуг, а пізніше тут виникне поселення, яке й збереже за собою назву урочища.


Площа — 17 075,4 тис км кв.\nНаселення — 148,3 млн. чоловік.\nАдміністративний поділ. До складу Російської Федерації входять 21 республіка, 6 країв, 49 областей, міста федерального значення Москва і Санкт-Петербург, автономна область і 10 автономних округів.\nГлава держави. Президент, що обирається на 4 роки.\nНайвищий законодавчий орган. Двопалатні Федеральні збори (Рада Федерації і Державна дума).\nВеликі міста. Санкт-Петербург, Новосибірськ, Нижній Новгород, Єкатеринбург, Самара, Омськ, Казань, Перм, Уфа, Ростов-на-Дону, Волгоград.\nЕтнічний склад. 81% — росіяни, 3,8% — татари, 3% — українці, 1,2% — чуваші, 0,9% — башкири. Всього в Росії проживає більше 100 народностей.\nВалюта. Рубль = 100 копєйкам.\nОдна з найбільших за площею, кількістю населення, економічним потенціалом країна світу. За площею вона посідає перше місце в світі, за кількістю населення — шосте.\nПісля розпаду СРСР з березня 1992 р. його правонаступницею в ООН та в Раді Безпеки, в інших міждержавних організаціях стала Росія, що визначило її високий міжнародний статус. Проте геополітичне положення країни змінилося: утворилися нові державні кордони з суверенними державами – колишніми республіками СРСР; обмежився вихід у Балтійське море, а також до портів та військово-морських баз Чорного моря, що переважно знаходяться нині в Україні.\nРосія – євразійська країна: 1/3 території її знаходиться в Східній Європі, 2/3 – в Північній Азії.\nНа заході Росія межує з Норвегією, Фінляндією, Естонією, Латвією, Білоруссю, на південному заході – з Україною, на півдні – з Грузією, Азербайджаном, Казахстаном, Монголією, Китаєм, КНДР. На сході територія Росії омивається морями Тихого, на півночі – Північного Льодовитого океанів, на півдні виходить до Чорного, Азовського та Каспійського морів. На морські кордони припадає майже 2/3 всіх кордонів країни. До Російської Федерації належить розташована окремо на заході Калінінградська область, яка межує з Литвою й Польщею, омивається водами Балтійського моря.\nРізко континентальний клімат є причиною поширення багаторічної мерзлоти в Сибіру, площа якої перевищує 10 млн км кв. Багаторічна мерзлота ускладнює господарське освоєння північно-східних територій.\nРослинний і тваринний світ сильно розрізняються в залежності від широти місцевості і її клімату. Велику частину території країни займають ліси — близько 65%, і в них представлені всі види хвойних і широколистяних дерев: сосна, ялина, ялиця, кедр, береза, осика, граб, бук, дуб, ясен і багато інших.\nНа території країни зустрічається близько 150 тис. видів тварин. З них 300 видів ссавців, 300 видів прісноводих риб і 250 видів морських риб, які мають промислове значення. Для арктичної і тундрової зон характерні наступні представники фауни: білий ведмідь, північний олень, песець, лемінг. З морських тварин в цій зоні зустрічаються ластівка, білуха, морж, тюлень. Птахи — чайки, кайри, гаги, білі гусаки. Серед мешканців тайгової зони можна назвати бурого ведмедя, лося, рись, соболя, білку. На Далекому Сході зустрічаються тигр, плямистий олень. У зоні змішаних і широколистяних лісів поширені зубр, бурий ведмідь, кабан, вовк, лисиця, кріт, їжак, з птахів: лелека, журавель, глухар, тетерук, рябчик, синиця, дятел, соловей, ластівка, горобець. Для степової зони не рідкість такі тварини: заєць-русак, хом'як, ховрах; птахи — дрохва, орел. У напівпустелі проживають сайгак, тушканчик.\nУ Росії близько 120 тис. річок (завдовжки понад 10 км.). Найбільш великі з них: — Лєна, Іртиш, Єнісей, Об, Волга, Амур. На відстані понад 400 тис. кілометрів річки Росії придатні для судноплавства та лісосплаву. їх води є основним джерелом водопостачання міст та промислових підприємств, а в південних районах вони використовуються для зрошення. Річки багаті на гідроресурси, особливо в східних районах країни. Найбільші озера — Каспійське море, Байкал, Ладозьке, Онезьке. У РФ майже 2 млн прісних і солоних озер.


Вірш: “Спогади душі” – "Поезія Душі…"\n06.12.2021 / 2 коментарі\nСтоїть душа перед усім святим,\nЩо стало вічністю і спогадом лишилось.\nНабутись хоче вдосталь з ним,\nЩоб пригадати, як життя творилось.\nВ калейдоскопі днів і літ\nМайнуть всі злети і падіння.\nВона ж погляне їм услід\nІз вдячністю свого прозріння.\nВсміхнеться в зморшках на чолі,\nВіддасть всьому велику шану.\nІ піде мандрувати по землі,\nЯк і було не раз безперестану…\nВідео-вірш “Весною можна все почать з нуля”\n07.12.2021 at 06:41 Відповіcти\nНай будуть мандрування вдалі і цікаві, в чомусь повчальні в чомусь може ні… Та я в Вас вірю дуже і беззастережно… Дай Бог Вам вистояти у пекельному життєвому вогні… Вірш дуже – дуже гарний… Вперед до перемог із легкою душею. Писать новий сюжет нової повісті… Хай Вам щастить іБожа ласка буде завжди з Вами. А ми молитимося будемо за Вас щоб там не стало.\n08.12.2021 at 08:08 Відповіcти\nДякую Вам за таку духовну підтримку!