Бізнес на цвинтарі: землю продають і перепродують. Як це робиться у Низкиничах - Радар\nГоловна / Новини / Бізнес на цвинтарі: землю продають і перепродують. Як це робиться у Низкиничах\n— 27/05/2018 10 3680\nСьогодні, в неділю, о 20.00 (плюс-мінус) ТРК “Україна” покаже журналістське розслідування, відзняте у передмісті Нововолинська – селі Низкиничі.\nСтоличних телевізійників привела сюди публікація на РАДАРІ про побори на сільському цвинтарі.\nВосени ми оприлюднили кричущий факт: людина сплатила “старості” 10 років тому значну суму за два місця (одне для померлого батька, друге лишила для себе), аж раптом виявила, що “її” місце зайняте! Вінки, квіти, свіже захоронення. А староста вже інший і криком кричить, що нічого не знає.\nЖурналіст-розслідувач Юлія Макаренко прибула на Волинь цими днями – і дещо відзняла прихованою камерою. Утім, на камеру люди говорили теж. І розповіли чимало…\nЗемля тут майже золота, але монастир нею не розпоряджається!\nУ передачі буде й епізод, який відзняв 21 травня нововолинець Валентин Мінчик. Це бліц-інтерв’ю з начальником Іваничівського відділу поліції Ігорем Дорохольським.\nЩе один колоритний епізод, на жаль, не увійшов у передачу. Там заступник керівника Володимир-Волинської місцевої прокуратури Іван Васьовчик посилає РАДАР у… компетентні органи. 🙂\nПокажемо цей відеозапис окремо – вже після передачі.\nОтже, сьогодні ввечері о 20.00 на ТРК “Україна”!\nНововолинськ, Низкиничі, Тишковичі, Гряди, Кропивщина, Хренів, підтягуйтесь.\nБуде дуже цікаво. І не лише для волинян!\nА початок тут:\nTagged with: Васьовчик, Гряди, Дорохольський, київ, кладовище, Низкиничі, Нововолинськ, побори, поліція, прокурор, розслідування, телевізійники\nПопередня стаття Підозріло тихо: суд у Ковелі триває, допитали свідка\nНаступна стаття Слідчий експеримент. У Нововолинськ привезли Терлецького. І він показав...\nНу, якщо там сказав щось прокурор Іван Васьсовчик, котрого нещодавно підвищили по службі, то це так би мовити, теє самеє, так сказать – то воно конєшно…\nто показуйте вже васьовчика\nта покажемо, покажемо 🙂\nСергій Сироватка: Сюжет переглянули. Хто притягнутий до відповідальності? Люди як платили, так і платять. Журналісти зверталися в поліцію з приводу нападу на них “свіжим” старостою?\nВсі ці журналістські розслідування лише підтверджують реальний стан речей, що люди самі знають. Показали – і на цьому “квітка”. Покараня ніхто не поніс, життя продовжується.\nВиходить , що на своєму паєві, можна робити приватні кладовища?\nТа за це нічого не буде?\nСтароста він же навіть не на своєму паєві робив, а на громадський землі , там кладовища не повинно бути взагалі, ніхто біля монастиря землю під кладовище не виділяв!\nі там іще цікавіше: ніхто не зміг показати бодай якихось документів про обрання старости. При монастирі ніякої церковної двадцятки немає у принципі. За статутом немає. Тобто монастир його туди не посилав. У сільраді теж не підтверджують його повноважень.\nДядько з вулиці, на чужій землі хоронить людей і за це бере гроші? Жах, Остап Бендер нервово курить в стороні.\nДобре, тоді питаня до Бородчука і його землеміра, вони не знали, що за стінами монастиря облаштували нелегальне кладовище? Чи вони сприяли цьому за мзду?\nНезабаром Гряди і Тишковичі об’єднаються в ОТГ із Нововолинськом. У випадку обрання В. Сапожнікова на 6-й термін М.Бородчук піде до нього першим заступником\_секретарем ради. Пригадаєте.\nНу, це все ж таки міська рада, а не мавзолей. Меру треба знати міру, бо люди сміятимуться вже не позаочі – у вічі.\nПисець буде і Низкіничам і Тишковичам тоді. Сапожніков наставить там екологічно грязних підприємств, будуть знати що таке лихо. І хай землю бережуть, бо це ОПГ як вдеребанить мало не покажеться.


Національне багатство та його структура.\nВаловий внутрішній продукт (ВВП) (англ. gross domestic product) - макроекономічний показник статистики народного господарства, обчислювальний як сукупна вартість кінцевої продукції галузей матеріального виробництва і сфери послуг. ВВП може бути обчислений по реальних витратах виробників на виробництво продукції, тобто без обліку податків і субсидій. У таких випадках показник зветься "валовий внутрішній продукт по факторній вартості". З обліком підсумкового сальдо податків і субсидій показник перетворюється в "валовий внутрішній продукт за ринковими цінами" і показує, у скількох він обійшовся споживачам. ВВП розраховується трьома способами:\n2) по розподілі - як сума державного і приватного споживання, державних і часток капіталовкладень, чи приросту зменшення усіх видів запасів і експорту;\n3) по доходах - як сума заробітної плати найманих робітників, усіх видів прибули, рентних доходів, амортизаційних відрахувань і непрямих податків. Усі три методи підрахунку валового продукту в кінцевому рахунку повинні давати той самий результат. Показник може бути обчислений або в поточних, або в постійних цінах. Для зручності міжнародних порівнянь ВВП розраховується в єдиній валюті - в американських доларах. Порівнянність показників забезпечується єдиною методологією національних рахунків, розробленою статистичною службою ООН і прийнятої в більшості країн капіталістичного світу. Динаміка ВВП є одним з найважливіших показників господарської кон'юнктури в країні.\nВаловий доход – сукупний грошовий виторг підприємства, отриманий у результаті діяльності основних, допоміжних і побічних виробництв підприємства, а також від реалізації підсобних послуг.\nНаціональний доход (НД) (national income) – вартість, знову створена протягом визначеного періоду (звичайно року) у народному господарстві тієї чи іншої країни (чи галузі), частина валового суспільного продукту, що залишається за винятком матеріальних витрат, витрачених на його виробництво (фонду відшкодування). Національний доход виражає весь обсяг чистої продукції країни (галузі). У національний доход включають продукцію сфери матеріального виробництва, а також вартість продукції сфери послуг. По методології міжнародної статистики кількісна різниця між валовим внутрішнім продуктом і національним доходом дорівнює вартості амортизаційних відрахувань. Національний доход поділяється на зроблений і використовуваний на споживання і нагромадження. Використовуваний національний доход менше зробленого на величину втрат у результаті стихійних лих, воєнних дій, у процесі транспортування і збереження і на величину незавершеного будівництва.\nВзагалі монополістичні тенденції в різних формах та з різною силою проявлялися на всіх етапах розвитку ринкового суспільства (з IV тисячоліття до н.е. до останньої третини ХІХ ст.), проте панівними вони стають лише наприкінці ХІХ ст. Саме в цей час (а особливо під час економічної кризи 1873 р.) почалася їх новітня історія.\nВзаємопов’язаність цих двох явищ — криз та монополій — показує одну з причин монополізації, а саме: намагання багатьох фірм вберегтися від кризових потрясінь у монополістичній практиці. Не випадково тогочасна економічна література давала досить дотепну і влучну назву монополіям: “діти криз”.\nВзагалі монопольного становища бажають досягти кожен підприємець чи підприємство. Це дозволило б їм уникнути цілого ряду проблем та небезпек, пов’язаних з конкуренцією, зайняти привілейовану позицію на ринку. Шляхом концентрації у своїх руках переважної більшості виробництва, маючи так звану господарську владу, такі підприємства в змозі нав’язувати іншим суб’єктам ринкових відносин свою волю. По суті справи, це можна вважати підкоренням інтересів суспільства власним інтересам фірми. Така тенденція була чітко висвітлена у відомому вислові: “Що вигідно для “Дженерал Моторз”, те вигідно й для Америки”.\nПриродна монополія виникла внаслідок об’єктивних причин. Вона відбиває ситуацію, коли попит на даний товар чи послугу найкраще задовольняється однією або декількома фірмами. В її основі полягають особливості технології виробництва та обслуговування споживачів. Тут конкуренція неможлива, та вона й небажана. Прикладом могуть слугувати енергозабезпечення, телефонні послуги, зв’язок, трубопровідний транспорт і т.д. Уявімо на хвилинку, що б було, якби наше суспільство обслуговувала більш ніж одна електрична компанія. Тоді кожен споживач повинен був би мати власну лінію напруги, технічне забезпечення, трансформатор і т.ін. Ці галузі зосереджує, як правило, у своїх руках держава (хоча в такій країні, як США, які можуть бути взяті за приклад як провідна держава світу, телефонний зв’язок, приміром, концентрується переважно у руках приватних фірм, таких як АТ&T, яка взагалі є фірмою, що має найбільшу кількість акціонерів в Сполучених Штатах). Заборона або розукрупнення таких монополій є справою економічно недоцільною.\nТеорія монополії є порівняно молодою. Через домінування на протязі всього ХІХ ст. першої точки зору на причини виникнення монополістичних тенденцій розробка такої теорії не стимулювалася. Одним з перших, хто спробував створити її, був уже згадуваний англійський економіст А. Пігу, який написав книгу “Економічна теорія добробуту”, що була видана вперше у 1912 р. На теренах колишнього СРСР більше відома праця В.І. Леніна “Імперіалізм як найвища стадія капіталізму”, у якій ідеолог комунізму, узагальнивши численні дослідження західних економістів, науково обґрунтував нові теоретичні положення. Проте перелом у економічному мисленні здійснили праці, що були опубліковані майже водночас у 1933 р. Йдеться про книгу викладача економіки Кембріджського університету Джоан Робінсон “Економічна теорія недосконалої конкуренції” та твір американця Едварда Чемберліна “Монополістична конкуренція”. Як висловився історик економічної думки Б. Селігмен, вони “вивели економістів із стану летаргічного сну” і навіть здійснили “малу революцію” в економічній теорії (великою революцією вважається поява теорії Кейнса). Ці праці переконливо довели монополістичний характер ринкової економіки сучасності. Це зрушило з місця розробки західної економічної теорії монополії.\nПрибуток. Норма прибутку. Норма амортизації, рентабельності.\nОсновну мету діяльності будь-якого виробника (фірми, ділового підприємства) складає максимізація прибутку. Можливості її одержання обмежені, по-перше, витратами виробництва і, по-друге, попитом на зроблену продукцію. Виробники, однак, однак, можуть зіштовхуватися з особливими ситуаціями, що висувають на перший план рішення проблем, що не укладаються в русло максимізації прибули, чи навіть зухвалі протиріччя з цією метою: наприклад, різке зниження цін для виходу на нові чи ринки приведення дорогих рекламних кампаній для залучення споживачів, здійснення мір екологічного порядку і т.п. Але всі подібні кроки носять усе-таки тактичний характер і в кінцевому рахунку підлеглі рішенню головній стратегічній задачі – одержання можливе більшого прибутку.\nГоловним обмежником прибули є витрати виробництва. До їхнього визначення і виміру існують різні підходи, у яких можна виділити погляд економіста, орієнтований на перспективу фірми, і позицію бухгалтера, яких насамперед цікавить фінансові звіти і баланси підприємства. Оскільки усі види ресурсів обмежені, будь-яке рішення про виробництво якого-небудь товару припускає відмовлення від використання тих же ресурсів для випуску якогось іншого виробу. Таким чином, усі витрати являють собою альтернативні витрати. Точніше кажучи, витрати будь-якого ресурсу, притягнуті для виробництва товарів, відбивають його цінність при найкращому з всіх альтернативних варіантів чи використання цінність тих альтернативних можливостей, якими приходиться жертвувати. Наприклад, метал, витрачений на виробництво озброєння вже неможливо застосувати для виготовлення чи устаткування автомобілів. І якщо робітник здатний робити як озброєння, так і медичне устаткування, то витрати, що несе суспільство при використанні даного робітника на військовому заводі, будуть дорівнюють внеску, що він міг би внести у виробництво медичного устаткування.\nВарто так само виділити наступне визначення економічним витратам: економічні витрати фірми – це ті виплати, що вона зобов'язана зробити власникам ресурсів, щоб залучити ці ресурси для визначеного виробничого процесу і відвернути їхній тим самим від альтернативних варіантів застосування. Всі альтернативні витрати, що понесе фірма в процесі виробництва, можуть бути або зовнішніми (фактичними, явними), або внутрішніми (неявними). Зовнішні витрати приймають форму грошових платежів постачальникам факторів виробництва, проміжних виробів і ділових послуг. Тут говориться про заробітну плату робітників та службовців, витратах на сировину і матеріали, комісійних винагородах торговим фірмам, внесках банкам і іншим фінансовим заснуванням, розрахунках за юридичні консультації, транспортні послуги і т.п.\nУ процесі виробництва фірма так само може використовувати ресурси, що належать їй самої. У цьому випадку вона несе внутрішні витрати. Вони не передбачені контрактами, обов'язковими для зовнішніх платежів, і по цьому не здобувають грошову форму. У якості одного з елементів внутрішніх витрат розглядається і так називаний нормальний прибуток підприємця, тобто винагорода за виконувані їм функції.\nПрибуток є основним узагальнюючим показником фінансових результатів господарської діяльності підприємств усіх видів, незалежно від їхньої організаційної форми. Прибуток являє собою різницю між загальною сумою доходів і витратами на виробництво і реалізацію продукції з урахуванням збитків від різних господарських операцій. Має місце балансовий, валовий, оподатковуваний і чистий види прибули.\nБалансова – включає прибуток від реалізації продукції, інших матеріальних цінностей, від упровадження позареалізаційних операцій. До даних операцій відносяться:\n- пайова участь у спільних підприємствах,\n- здача майна в оренду,\n- дивіденди по акціях і інших цінних паперах, що належать підприємству й іншому роду діяльності.\nВалова відрізняється від балансового прибутку тим, що при включенні у валовий прибуток прибули від реалізації Основних Фондів і іншого майна, враховується перевищення між продажною ціною і первісне чи залишковою вартістю цього майна. При цьому зазначена первісна чи залишкова вартість збільшується на індекс інфляції. У прибуток валову, на відміну від балансової, так само включається сума перевищення витрат на оплату праці працівників, зайнятих в основній діяльності, над їхньою нормованою величиною.\nЧастина прибули підприємства, оподатковувана податком відповідно до закону України. Для визначення оподатковуваного прибутку необхідно з балансового чи валового прибутку відняти пільги по податку з прибутку, відрахування на прибуток у страховий чи інші аналогічні по призначенню фонди, а так само прибуток (доход), оподатковуваний податком в іншому законодавчому порядку.\nЧистий прибуток – прибуток підприємств, що залишається в їхньому розпорядженні після сплати всіх податків, акцизів і платежів у державні і місцеві бюджети. Для визначення чистого прибутку з балансу підприємства віднімається податок із прибутку, податок на рекламу й інші податки і платежі, що залишилася різниця у виді чистого прибутку використовується підприємством за своїм розсудом.\nНайважливішими факторами зростання прибутку є збільшення обсягу виробництва і реалізації продукції, упровадження науково-технічних розробок і, як наслідок, підвищення продуктивності праці, зниження собівартості, поліпшення якості продукції. Прибуток – основне джерело грошових нагромаджень підприємств. Загальна сума балансового прибутку обчислюється по формулі:\n, де Рб – балансовий прибуток;\nРр – прибуток від реалізації товарної продукції;\nРпр – прибуток (збиток) від іншої реалізації;\nРвн - прибуток (збиток) від нереалізованих операцій.\nЗагальна оцінка виконання плану прибули здійснюється порівнянням фактичної суми балансового прибутку з прибутком, передбаченої планом. Порівнюються темпи зростання прибутку стосовно попереднього року плановий і фактичний.\nУ процесі аналізу оцінюється вплив складу балансового прибутку на загальне відхилення фактичного її рівня від планового.\nПрибуток від реалізації товарної продукції – це різниця між виторгом від реалізації за оптовими цінами без податку з обороту і повної собівартості.\n, де Nр - виторг від реалізації товарної продукції в оптових цінах підприємства;\nSр – собівартість реалізованої продукції. Інша реалізація, заздалегідь\nОсновними факторами, що визначають розмір прибутку від реалізації продукції є:\n- зміна обсягу структури реалізації продукції;\n- зміна собівартості товарної продукції;\n- зміна цін на реалізацію продукції.\nВплив зміни об’єму реалізації на зміну прибутку визначається множенням планового прибутку на коефіцієнт перевиконання плану по об’єму реалізації в оптових цінах підриємства.\n, де ΔРр – відхилення фактичної суми прибули від планової в результаті зміни обсягу реалізації продукції;\nРрпл - прибуток від реалізації продукції за планом.\nВплив зміни структури визначається як різниця між плановим прибутком, скоректованої на фактично реалізовану продукцію і плановий прибуток фактичного обсягу реалізації.\n, де ΔРα – відхилення фактичної суми прибули від планової в результаті\nпорушення планової структури реалізації продукції;\nPp1 – фактичний прибуток від реалізації товарної продукції;\nNр1 – виторг від реалізацію продукції за звітний рік у діючих\nNр0 – обсяг реалізованої продукції за звітний рік у цінах, прийнятих у\nВплив зміни собівартості продукції визначається шляхом порівняння повної фактичної собівартості з планів, переліченої на фактичну реалізацію.\nΔРs – відхилення фактичної суми від планової в результаті зміни\nсобівартості реалізованої продукції;\nSрпл – планова повна собівартість реалізованої продукції;\nSp1 – фактично повна собівартість реалізованої продукції;\nРозрахунок впливу зміни обсягу реалізації на зміну прибули визначається добутком прибутку від реалізації продукції за планом на різницю (ДО – 1), де ДО – коефіцієнт, обумовлений відношенням планової повної собівартості фактичного обсягу реалізації продукції і планової собівартості.\nРозрахунок впливу зміни собівартості реалізованої продукції визначається шляхом порівняння повної фактичної собівартості з планової, перелічену на фактичну реалізацію.\nРозрахунок впливу зміни цін на зміну прибули визначається різницею між фактичною реалізацією фактичного обсягу продукції і плановою реалізацією фактичного обсягу продукції.\nОдним з найважливіших показників кінцевих результатів для підприємства є чистий прибуток – це різниця між балансовим прибутком і сумою внесених у бюджет податків.\nУзагальнюючим економічним показником, що показує усі витрати в грошовій формі на виробництво і реалізацію продукції є план по собівартості, прибутку і рентабельності. Усі витрати по собівартості можна розділити на двох груп:\nПрямі - витрати, безпосередньо зв'язані з виробництвом визначеного виду продукції (матеріали, заробітна плата).\nНепрямі – витрати, який не можна безпосередньо віднести на одиницю продукції (цехові, загальнозаводські). Вони визначаються через відсоток до основної заробітної плати.\nПо обсязі витрат розрізняють наступні види собівартості:\n- цехова собівартість;\nВитрати, зв'язані з виробництвом деталей у визначеному цеху\n- загальнозаводська собівартість;\nСума загальнозаводських витрат і цехової собівартості.\n- повна собівартість.\nСума загальнозаводської собівартості і витрат, зв'язаних з реалізацією і позавиробничими витратами (доставка, упакування і т.д.)\nУсі витрати в собівартості групуються по економічних елементах і статтям калькуляції.\nПо економічних елементах:\n- паливо й електроенергія;\n- заробітна плата (основна і додаткова);\n- інші витрати – сума витрат на виробництво продукції.\nТаке угруповання може використовуватися при складанні повного кошторису витрат на виробництво продукції.\nПо статтях калькуляції:\n- матеріали і сировина за винятком відходів;\n- покупні витрати, виробничі фонди;\n- природні відрахування в соціальні органи;\n- витрати на освоєння нових видів продукції;\n- витрати на зміст устаткування;\n- цехові витрати – разом цехова собівартість;\n- загальнозаводські витрати – разом загальнозаводська собівартість;\n- позавиробничі витрати – разом повна собівартість.\nТаке угруповання витрат використовується для розрахунку ціни.\nПлан по витратах, прибутку і рентабельності:\n- план починається з розробки завдання по зниженню собівартості, тому що від зниження собівартості залежить величина прибутку. Знизити собівартість можна по всім її складовим при проведенні аналізу виробничо-господарської діяльності, що дає можливість вишукати резерви;\n- складаються кошториси(кошторису цехових витрат, кошторису витрат на зміст і експлуатацію устаткування, повний кошторис витрат на виробництво продукції);\n- розробляються калькуляції собівартості по найважливіших видах продукції;\n- якщо на підприємстві виробляється велика номенклатура продукції, то визначаються витрати на один карбованець товарної продукції;\n- потім визначається передбачуваний прибуток і рентабельність.\n1. Лисицын В.В. Валовой продукт и его измерение. М.: Экономика, 1998.\n2. Каталог русскоязычных экономических газет и журналов - http://press.lipetsk.ru/\n3. Бобров В.Я. Основи ринкової економіки. — Київ: Либідь, 1995\n4. Гальчинський А.С., Єщенко П.С., Палкін Ю.І. Основи економічної теорії. — Київ: Вища школа, 1995\n5. Основи економічної теорії / за редакцією С.В. Мочерного. — Тернопіль: АТ “Тарнекс”, 1993\n6. Барановский А. Что такое монополия и как с ней бороться? // Финансовая Украина. — 26 грудня 1995. — №52\n7. Белобжецкий И.А., доктор экономических наук, профессор. Прибыль предприятия. \_ Жур. «Финансы» №3, 1993, с.40.\n8. Белобжецкий И.А., доктор экономических наук, профессор. Себестоимость и налогооблагаемая прибыль. \_ Жур. «Финансы», №1 1992, с.26.\n9. Кодацкий В.П. Проблемы исчисления и планирования прибыли. \_ Жур. «Финансы», №9, 1992, с.28.\n10. Молотков О.В. фондоотдача и механизм налогооблажения прибыли. \_ Жур. «Финансы», №1, 1992, с.51


Син щотижня приходив на могилу батька і у всьому рівнявся на нього… – Життя\nДва роки тому в моєму житті з’явився ще один друг. Йому було 25 років. Щотижня він приходив на могилу батька, який помер 12 років тому. Всі друзі були вражені, як сильно він був прив’язаний до свого батька. І через стільки років його любов до нього не згасала.\nВін розповідав про свого батька з теплотою і ніжністю. Завжди прагнув бути схожим на нього, працювати над собою. І ці старання не проходили дарма.\nВін був успішним бізнесменом. Справи його йшли дуже добре. Але ось особисте життя все ніяк не виходило влаштувати.\nЧесно кажучи він був гарною кандидатурою: гарне матеріальне становище, стабільна робота, порядний і вихований чоловік. Відбою від дівчат не було, але він все ж залишався самотнім.\nОдного разу він розповів нам, що зустрів гарну дівчину. Його очі просто сяяли від щастя, ми щиро раділи за нього. Все було серйозно, один збирався одружитися на дівчині. Обраниця нам всім дуже сподобалась, але було одне “але” …\nУ дівчини був дворічний син, якого вона виховувала одна.\nНашого друга це не зупиняло, але більшість в його оточенні вважали, що вона йому абсолютно не підходить. Навіщо йому на себе звалювати зобов’язання ще і за дитину. Можна ж знайти собі більш гідну партію. Відверто кажучи, я ніколи не заморочуюся над чужими долями і ні з ким цю тему не обговорюю. Коли людині добре – це головне. Все інше нікого не повинно хвилювати.\nОдного разу зібралися ми компанією і один з друзів вирішив йому відкрити очі на те, що відбувається. Адже навколо тисячі дівчат без зобов’язань і без дітей.\nДруг зробив паузу, а потім вимовив:\n– Я відвідую могилу батька протягом 12 років. Для мене він є найкращим авторитетом і життєвим прикладом. Я хочу бути схожим на нього. Моя мама вийшла заміж за тата, коли я був зовсім маленький. Протягом багатьох років я не знав, та й досі не знаю, хто мій біологічний батько. Я ніколи не відчував, що він вітчим. Для мене він був рідним батьком…


Скандинавська ходьба: відгуки, техніка, користь, протипоказання - легка атлетика - 2019\nГоловна - легка атлетика - Скандинавська ходьба: відгуки, техніка, користь, протипоказання\nВправи на свіжому повітрі - це один з найкращих способів поліпшити стан здоров'я і схуднути. Спорт повинен бути присутнім в житті людини будь-якого віку, але саме тренування на природі, в лісі або парку мають унікальні властивості. Вони допоможуть не тільки зміцнити м'язи, але і позбавити від стресів, які оточують сучасної людини.\nТехніка скандинавської ходьби була винайдена фінськими лижниками, які почали займатися бігом з палицями, щоб продовжувати тренування в літню пору. Це стало новим видом спорту, який отримав розвиток в 70-х роках. Ходьба з палицями по пересіченій місцевості була включена в офіційну програму тренувань фінських спортсменів.\nМайбутній олімпійський чемпіон Марко Кантанева зауважив, що навантаження на організм змінюється, якщо використовувати різні палиці. На цю тему було проведено наукові дослідження. В результаті були отримані дивовижні результати.\nСкандинавська ходьба, відгуки про яку наповнені захопленнями, являє собою доступний і досить результативний вид спорту. Використовується певна техніка ходьби із застосуванням спеціально призначених палиць, завдяки яким навантаження рівномірно розподіляється на всі м'язи.\nПравильна скандинавська ходьба знижує тиск на поперек на 35%, також знижується навантаження на тазостегновий, гомілковостопний, колінний суглоби. Якщо палиці підібрані правильно, то в процесі ходьби будуть задіяні 90% всіх м'язів організму.\nЧому так популярна скандинавська ходьба? Користь цього виду спорту очевидна. Великий внесок у розвиток скандинавської ходьби внесли німецькі медики. Саме вони провели глибоке вивчення і встановили високий оздоровчий потенціал ходьби з палицями. Застосування інструментарію дозволяє розподілити навантаження і залучити до тренування спину і плечовий пояс. А ось при бігу верхня половина тулуба задіяна слабо.\nМедики визначили, що якщо при звичайній ходьбі задіяні тільки 70% м'язів людини, то ходьба з палицями дає навантаження на 90% м'язів. При цьому використання інвентарю, а саме палиць, знижує навантаження на тазостегнові і колінні суглоби, шпори кістки. Завдяки цій обставині даний вид спорту підходить літнім і огрядним людям, пацієнтам із захворюваннями суглобів нижніх кінцівок, які страждають від подагри.\nЕфективна скандинавська ходьба для схуднення, так як при тренуваннях спалюється калорій в півтора рази більше, ніж при звичайній прогулянці. Рівномірне навантаження корисна для серця.\nХодьба з палицями допоможе розвинути витривалість, почуття рівноваги і поліпшити координацію рухів. Тренування допомагають поліпшити поставу. Так як задіяні м'язи спини і верхніх кінцівок, дихальний обсяг легенів збільшується майже на 30%. Клінічні дослідження показали, що у людей, які займаються цим видом оздоровчої гімнастики, знижується рівень холестерину, нормалізується робота кишечника і обмін речовин.\nЧим ще вигідна скандинавська ходьба? Користь від цього виду спорту настільки велика, що він призводить до загального омолодженню організму і сприяє виведенню токсинів. Ще одна перевага - високий рівень комфорту. Якщо людина втомилася або долає крутий підйом, він може спиратися на палиці. Вони допомагають дати відпочинок ногам і спині під час зупинки.\nВ Європі скандинавська ходьба застосовується як важлива частина відновлення рухової активності в реабілітаційних центрах. Вона відмінно допомагає після травм, операцій на опорно-руховому апараті. Завдяки курсу лікувальної фізкультури, елементом якої є скандинавська ходьба, пацієнти в короткі терміни повертаються до звичайного ритму життя. Так, пацієнти, які перенесли складну операцію з протезування тазостегнового суглоба, можуть повернутися до звичайного життя вже через місяць. Популярна стала скандинавська ходьба в Москві та інших великих містах Росії. Активно відкриваються спеціальні центри, де інструктори навчають бажаючих правильній техніці.\nСкандинавська ходьба, протипоказання до якої ми вивчимо пізніше, показана для відновлення, лікування і профілактики ряду захворювань. Це можуть бути:\nхронічні болі в шиї, спині, плечах;\nЩоб заняття приносили користь і були найбільш ефективні, важливо з самого початку виробити правильну техніку. Як ходити скандинавської ходьбою? Спочатку розігрійте м'язи і зробіть легку розминку. Почати тренування потрібно на рівній поверхні. На першому етапі важливо, щоб спортсмен звик рухатися в потрібному ритмі.\nСпочатку потрібно вивчити і зрозуміти можливості кріплення палок. Всуньте руки в петлі і опустіть їх, як при звичайній прогулянці. Спиратися на палиці не потрібно, вони повинні вільно ковзати за вами. Ідіть, поступово збільшуючи темп і розмір кроку. Одночасно починайте піднімати руки до рівня грудей і спиратися на палиці. Їх потрібно тримати якомога ближче до тіла. Ідіть, ритмічно змінюючи положення кінцівок і спираючись на палиці.\nНоги потрібно тримати напівзігнутими. Права рука при початку руху повинна бути витягнута вперед, а ліва - перебувати на рівні таза. Крокуйте, перекочуючись з п'яти на носок, торкаючись землі всією ступнею. Руки тримайте біля корпусу, розставляти їх широко не потрібно. Корпус нахиліть трохи вперед. Рухайтеся плавно, не потрібно різко опускати палиці, це порушить правильний ритм руху і буде шкідливим для суглобів.\nПри ходьбі потрібно спиратися одночасно на праву ногу і ліву руку, рухайтеся послідовно, підтримуючи рівномірний темп. Не слід різко набирати швидкість і гальмувати. При цьому палки не повинні подволаківаться за вами, плавно піднімайте і ставте їх на землю, спираючись.\nПереваги для літніх\nКому підходить скандинавська ходьба? Відгуки свідчать, що цей спорт воліють літні. Він дійсно ідеально підходить для людей у віці, так як передбачає невисоку і рівномірне навантаження. Для пенсіонерів багато видів спорту недоступні, так як припускають занадто високе навантаження або сложновиполнімие вправи.\nУ міру старіння координація рухів знижується, тому літні не можуть займатися активними видами спорту. У скандинавській боротьбі руху природні, серйозна підготовка не потрібна, а інтенсивність, тривалість тренування і складність маршруту регулюються індивідуально. Саме через м'яких вимог і рекомендується скандинавська ходьба.\nДля цього виду спорту протипоказань практично не існує. Завдяки низьким вимогам до підготовки і рівномірному навантаженні ходьбу з палицями рекомендують для будь-якого віку, станів і рівнів здоров'я.\nЩоб вправи приносили виключно користь, ні в якому разі не можна перевантажувати організм. Навантаження потрібно нарощувати поступово. Це просте правило може бути застосовано до будь-яких вправ.\nТаким чином, протипоказаннями для занять ходьбою є:\nзагострення хронічних захворювань з вираженим больовим синдромом;\nзахворювання, що вимагають дотримання постільного або полупостельного режиму.\nПри серцево-судинних захворюваннях потрібно проконсультуватися з лікарем. Скандинавська боротьба принесе своїм шанувальникам міцне здоров'я, нові відчуття і радість. Заняття сприяють зниженню ваги. Приступити до тренувань може будь-яка людина, що знаходиться в стабільному стані, проте рівень навантаження потрібно визначати індивідуально.\nДля тренувань знадобляться палиці для скандинавської ходьби. Як вибрати і використовувати спорядження? Для занять не підходять звичайні лижні палиці, так як вони не підходять по довжині. Якщо інвентар підібраний неправильно, то навантаження на опорно-руховий апарат, особливо на коліна, зростає.\nТакож на палицях для ходьби повинні бути спеціальні ремінці, які схожі на рукавички з обрізаними пальцями. Вони дозволяють працювати палицями, при цьому не стискаючи руків'я і не набиваючи мозолі.\nЯкщо крокувати збираються по землі, льоду, снігу, то палиці повинні закінчуватися гострим шипом. Для асфальту і бетону є спеціальні гумові наконечники, які пом'якшують удари об тверду поверхню. Вони поступово стираються і замінюються на нові.\nПравилами не визначається спеціальний одяг для заняття ходьбою, хоча в магазинах можна знайти призначену для цього виду спорту одяг і взуття. Одяг повинен бути виконана з натуральних матеріалів. Початківці можуть займатися в зручному спортивному костюмі і добре сидять на ногах кросівках. Підошва взуття повинна бути гнучкою.\nОтже, вам потрібні палиці для скандинавської ходьби. Як вибрати відповідне спорядження? В першу чергу має значення довжина палиць. Існують різні таблиці і формули, за якими можна розрахувати розмір палиць, однак можна визначити його і практичним шляхом.\nПотрібно взяти палиці в руки, поставити їх у шкарпеток. Лікоть повинен бути зігнутий на 90 градусів. Більш короткі палиці знизять навантаження на руки, важкі - збільшать. Довжину телескопічного інвентарю можна міняти самостійно.\nЗ якого матеріалу виготовляються палиці для скандинавської ходьби? Ціна багато в чому залежить від цього параметра. Можна знайти палиці з алюмінію, карбону, поєднання карбону і скловолокна. Чим більше композиційного матеріалу входить до складу, тим дорожче екіпірування. Найдешевші вироби - з алюмінію. Вони служать недовго, мають велику вагу і погано гасять вібрації. Палиці з карбону і скловолокна міцні, легкі і відмінно пружинять, що добре впливає на суглоби. Для огрядних людей найкраще підійдуть карбонові.\nЄ палиці з фіксованою довжиною, легкі і надійні. Їх зручно використовувати. Телескопічний інвентар налаштовується на різну довжину і дозволяє змінювати навантаження. Однак вони важать більше і коштують дорожче. Крім того, телескопічна палиця може вийти з ладу.\nІнвентар може бути оснащений різними насадками для різних поверхонь. Рукавичка найчастіше має універсальний розмір. Ручка не повинна ковзати.\nЯк купити спорядження\nПалки для скандинавської ходьби, ціна яких може коливатися від 1000 до 8000 рублів, можна купити в магазинах спортивних товарів. У невеликих містах потрібний інструмент може бути складно дістати, але можна звернутися в інтернет-магазини з доставкою.\nІснує кілька моментів, на які варто звернути увагу при покупці.\nВибирайте продукцію відомих виробників, наприклад, Exel або Leki. Дешеві китайські палиці будуть низької якості.\nВідмовтеся від покупки уціненого і бракованого інвентарю.\nВибирайте вироби з вмістом карбону від 20% і вище.\nВибирайте палиці зі знімними наконечниками.\nНе купуйте інвентар з пластиковими деталями.\nЗверніть увагу на гарантійний термін. Він повинен становити мінімум 2 роки.\nСкандинавська ходьба для схуднення принесе тільки задоволення, якщо поставитися до занять серйозно. Велике значення має підбір відповідного взуття. Найкраще підійдуть бігові кросівки з хорошою амортизацією. Взуття не повинна бути жорсткою, сковувати рухи. Але при цьому не підійде занадто м'яка і тонка взуття.\nУважно поставтеся до вибору інвентарю. Лижні палиці не підійдуть. Помножте своє зростання на коефіцієнт 0, 62 або 0, 64 і отримаєте довжину палиць. Для літніх і повних людей знадобляться палиці нижче, а ось треновані спортсмени можуть займатися з більш довгими палицями, щоб збільшити навантаження.\nЯкщо у вас проблеми з суглобами ніг, то переносите вагу на руки. Якщо болить спина, то робити цього не потрібно. Вносьте в тренування різноманітність, міняйте маршрути. При цьому навантаження на організм змінюється в залежності від поверхні. По землі і траві йти легше, по піску і снігу - важче.\nНе забувайте, що ви тренуєтеся, а не гуляєте. Ви можете знижувати темп і прискорюватися, щоб тренувати і передній м'яз стегна, і сідниці. З палицями можна не тільки ходити, але і бігати, робити гімнастичні вправи, стрибки.\nДалеко не всім припадає до смаку скандинавська ходьба. Відгуки деяких людей вчуваються розчаруванням. На жаль, не у всіх є можливість займатися з інструктором, тому вони роблять помилки на початковому етапі.\nНе використовуйте палиці для інших видів спорту.\nЧи не перехрещувати, не тягніть за собою палиці.\nНе намагайтеся повернути корпус під час руху.\nТисніть на інвентар не пензлем, а ліктем.\nНе надягайте одну пару шкарпеток, тільки дві, щоб уникнути мозолів.\nЧим хороша скандинавська ходьба? Відгуки свідчать, що цей вид спорту підходить буквально для всіх. Навантаження регулюється, а тренування можна проводити як на природі, так і в парку. Еко-фітнес сприяє підвищенню тонусу м'язів, схудненню і зміцненню здоров'я.


IX Міжнародна студентська конференція «Домінанти студентського самоврядування: захист прав студентів та сприяння якості освіти» • Університет Григорія Сковороди в Переяславі\nIX Міжнародна студентська конференція «Домінанти студентського самоврядування: захист прав студентів та сприяння якості освіти»\n26 Березня @ 10:00 - 17:00\n« Конкурс «З Григорієм Сковородою крокуємо в майбутнє»\nІІ тур Всеукраїнського конкурсу наукових робіт зі спеціальності «Історія і археологія» »\nУже дев’ятий рік поспіль Студентська Рада Університету Григорія Сковороди в Переяславі готується приймати на гостину студентів з різних закладів вищої освіти України. Не стане виключенням і 2021 рік, адже вже 26-28 березня у стінах нашого університету проходитиме IX Міжнародна студентська конференція «Домінанти студентського самоврядування: захист прав студентів та сприяння якості освіти».\nСеред ключових напрямків роботи конференції: виховний потенціал системи студентського самоврядування; імплементація положень Закону України «Про вищу освіту» в контексті розвитку студентського самоврядування; можливості до академічної мобільності студентів в Україні та світі; соціальне партнерство студентського самоврядування з різними інституціями (органами державної влади і місцевого самоврядування, громадськими організаціями, місцевими, регіональними та всеукраїнськими об’єднаннями органів студентського самоврядування, бізнес-структурами, роботодавцями); студентське самоврядування як засіб маркетингу вищого навчального закладу; сучасні механізми захисту прав студентів та засоби лобіювання позиції студентського самоврядування.\nПроте не напрямками єдиними, адже протягом трьох днів проведення гості університету проживатимуть у студентських гуртожитках, отримають нагоду ближче познайомитись з нашою альма-матер, презентувати свої навчальні заклади, пройти триденний курс по роботі в студентській самоврядуванні, відвідати екскурсію містом та інтеграційну вечірку.\nУсе що необхідно аби здійснити перший крок до участі – заповнити анкету за посиланням нижче та надіслати тези доповіді або статтю на електронну адресу studrada2017@gmail.com. Згодом матеріали конференції будуть надруковані у збірнику. По закінченню триденного зібрання студенти отримують сертифікат про проходження тренінгового курсу.\nРеєструйтесь для участі у конференції просто зараз за посиланням: https://cutt.ly/UkzTpCB\nОрганізаційний внесок – 350 грн. (сюди входить: друк збірника, харчування, проживання учасників, трансфер від міста Києва (Залізничний вокзал) до місця проведення заходу та у зворотному напрямку).\nПочаток роботи конференції: 26 березня 2021 року о 10:00.\nМісце проведення заходу: ДВНЗ «Переяслав-Хмельницький державний педагогічний університет імені Григорія Сковороди» (вул. Сухомлинського 30, м. Переяслав, Київська область).\nЗа додатковою інформацією щодо участі у конференції просимо звертатися до в. о. голови студентської ради університету Вікторії Власюк (тел.: +38 (097) 067-49-72, email: vlasyuk2111victoria10@gmail.com ) та голови оргкомітету Вадима Домарецького (тел.: +38 (066) 222-42-77).\nЯкщо студентське самоврядування – це вагома частина твого життя, ти хочеш покращити свої лідерські навички, та з користю провести вихідні в компанії активістів з усієї України, тоді тобі до нас. Переяслав на кожного з Вас!


Показано з 1 по 20 з Всього товарів: 21(всього 2 сторінок)\nЦіна 5 - 100 грн.\nDuracell 5 Etron 1 GP 2 Sony 1 Videx 8 НАША СИЛА 3\nVidex Батарейка лужна LR6 / AA Turbo 2pcs BLISTER (20/360)\nКод товару: 101250-1\nБатарейка 6F22 Крона 9V GP Powercell heavy duty 1604E 5445700\nКод товару: 5445700-1\nБатарейка aaa 1.5v r03p сольова videx 4pcs shrink 4 шт / уп 600147\nКод товару: 600147-1\nБатарейка Duracell DL 2032 (CR2032) DSN Litium, Оригінал 81469153\nКод товару: DL 2032-1\nБатарейка GP 15A-UE2 AA lr6 AA 009010\nКод товару: 009010-1\nБатарейка SONY New Ultra D/R20 Бочка 078012\nКод товару: 078012-1\nБатарейка Videx 1.5V LR20 D Alkaline 60012\nКод товару: 60012-1\nБатарейка Videx лужна LR6/AA 2pcs shrink card Оригінал\nКод товару: 290898-1\nБатарейка годинникова Videx G3 (LR41)\nКод товару: 101230-1\nБатарейка годинникова Videx G4 (LR626) 1.5V\nКод товару: 101229-1\nКод товару: 009006-1\nБатарейка крона соляна Videx 6F22/9V (Крона) 1шт\nКод товару: Videx 6F22/9V-1\nБатарейка літієва Videx CR2032, 3В, дискова\nКод товару: 101224-1\nБатарейка НАША СИЛА R03 AAA 009001 міні\nКод товару: 009001-1\nБатарейка НАША СИЛА R06 AA 009008\nКод товару: 009008-1\nБатарейки Duracell AA LR6/MN1500 ORIGINAL 1,5в(1.5v) 2шт Бельгія Оригінал\nКод товару: LR6/MN1500-1\nБатарейки ETRON D/R20, бочка\nКод товару: 54574-1\nБатарейки SONY New Ultra SUM1-NUP2A R20 SIZE D (2 штуки в Блістері) Оригінал\nКод товару: SUM1-NUP2A-NUP2A\nБатарейки T&E - Alkaline Battery AG13 LR44 1.55V 050799\nКод товару: 50799-1\nХто винайшов батарейки? Коли Луїджі Гальвані проводив випробування на тваринах, він подумати не міг, що стоїть на порозі важливого відкриття, яке стане корисним всьому людству. Вчений приєднав до жаб'ячої лапки смужки різних металів і помітив що протікає між ними струм. Експеримент продовжив фізик Алессандро Вольта. Він з'ясував, що струм утворюється між двома металами в певному середовищі. Такий середовищем став сольовий розчин. Алессандро помістив туди цинкову і мідну пластини. Так з'явилося перше подобу батарейки. Промислове виробництво елементів живлення почалося у Франції в 1865 році. Тоді ж став використовуватися марганцево-цинковий сольовий компонент, який залишається найбільш затребуваним сьогодні.\nЯкі батарейки підходять для дитячих іграшок?\nВ основі сольових елементів живлення оксид марганцю і цинку. Термін придатності становить 2 роки. Характеризуються порівняно невеликою потужністю. Рекомендується використовувати в приладах з низьким споживанням енергії. Найбільш затребуваними на ринку. Згідно відгуками, найбільш довговічні батарейки Duracell, Sony, Axent.\nЛужні (алкалінові) гальванічні елементи використовуються в багатьох електронних пристроях. В якості електроліту виступає луг, звідси назва батарейок. Характеризуються високою працездатністю, не втрачають потужності при низькій температурі. Термін зберігання становить 5 років. Імовірність саморазряда мінімальна. Дуже добре підходять для дитячих іграшок, оскільки не втрачають розряд, навіть якщо лежать без діла тривалий час. Лужні елементи живлення можна відрізнити по напису «Alkaline».\nЛітієві батарейки з'явилися недавно. Незважаючи на високу вартість, користуються великим попитом. Найдовговічніші акумулятори на сучасному ринку. Головна перевага - можливість перезарядки. Мають високу ємність і щільністю енергії. Термін зберігання до 12 років. Зберігають потужність при високих і низьких температурах, використовуються в приладах з високим енергоспоживанням.\nГрайте без зупинки разом з нами! Придбати елементи живлення ми рекомендуємо в дитячому інтернет-магазині Казкова Історія. Тут широкий вибір товарів від виробників. Продукція сертифікована, відповідає нормам стандарту. На нашому сайті ви ознайомитеся з відгуками і повною інформацією про батарейках найпопулярніших брендів. Оформіть замовлення всього за пару хвилин! У нас діє доставка по всій Україні. З елементами живлення дитина зможе грати, не перериваючись! Довговічні батарейки за приємною ціною порадують вас і вашого непосиду. Поспішайте зробити замовлення!\nМініатюрні моделі літаків, які можуть літати в точності як справжні, радіокеровані машини і музичні ляльки - ці та багато інших захоплюючі винаходи сьогодні не є рідкістю, але ще сто років тому мало хто міг уявити такий розвиток подій. Якби не популярність однієї маленької деталі, яка здатна привести в рух всі ці ігрові механізми. Як з'явилася батарейка і хто був той геніальний вчений, який назавжди змінив світ дитячих товарів?\nПочаток історії: титул короля електриків Як і багато важливих відкриття, хімічне джерело струму був виявлений випадково - анатом Гальвані ставив досліди і помітив появу електричного розряду при взаємодії двох металів в певному середовищі. Про його спостереженнях дізнався Алессандро Вольта, який на той час уже займався дослідженням цього питання.\nВчений розкрив принцип появи такої реакції і створив прообраз сучасної батарейки - "вольтів стовп". Знахідка зацікавила короля Франції - так італійський винахідник удостоївся уваги монаршої персони, яке виражалося в даруванні йому титулу і інших нагород.\nВинахід Вольта, яке складалося з мідних і цинкових пластин, поміщених в соляний розчин, довгий час використовувалося в первозданному вигляді. До тих пір, поки в середині дев'ятнадцятого століття ще один дослідник - цього разу француз Жорж Лекланше - не зайняв його удосконаленням. Він запропонував елемент живлення на основі марганцю і цинку.\nУ наступні десятиліття розроблені нові моделі - на основі срібла і лужного розчину. Сьогодні батарейками в побуті зазвичай називають одноразові елементи живлення без можливості перезарядки, також продаються акумуляторні - такі практично не відрізняються за зовнішнім виглядом, якщо не брати до уваги маркувань. За ціною вони виходять дорожче і під них випускають зарядні пристрої.\nРізні маркування та позначення:\nяк розібратися в складному коді?\nAA (маркування R6) - в розмовній мові більш відомі як пальчикові.\nAAA (позначаються шифром R03) - зменшена версія попереднього елемента, мініпальчіковие або мізинчикові.\nC (R14) і D (R20) - так звані "барила", використовуються в основному в аудіопристроїв, іграшках на радіоуправлінні.\nМініатюрний або кнопковий елемент живлення - "таблетка", використовується в основному в годинах, кухонних вагах.\nБатарейки: нюанси вибору з трьох варіантів Сольові (марганцево-цинкові) - найбільш ефективною областю застосування для них називають прилади із середнім і низьким енергоспоживанням, наприклад, пульти управління. З переваг - низька ціна, при цьому вони показують швидкий саморозряд. У відгуках їм ставлять низькі оцінки через протікання.\nАлкалінові або лужні - забезпечують більш тривалу роботу приладів. Їх купують для пристроїв середньої і високої потужності. Використовуються в ліхтариках, радіоняні, музичних іграшках, а також в плеєрах і фотоапаратах. Характеризуються хорошою герметичністю і надійністю.\nЛітієві - відрізняються тривалим терміном служби (до 10 років), розроблені для високотехнологічних гаджетів. Їх застосування в приладах з невеликим терміном служби вважається невиправданим, наприклад, дитяча іграшка може зламатися набагато раніше.\nІндустрія дитячих розваг представляє великий вибір інтерактивних іграшок, ефективна робота яких повністю залежить від батарейок. А замовити їх ви зможете за допомогою інтернет-магазину Казкова Історія - на сайті представлені лінійки відомих виробників з швидкою і доставкою в Червонограді та інших містах України.


Близько 3 тисяч українців взяли участь у патріотичній Одеській велосотці-2019: яскраві фото - Спорт 24\n17:42, 7 квітня 336 Читать новость на русском\nФото з Одеської велосотки-2019 / ГО "Експедиція"\nВелопробіг стартував з приємною патріотичною тенденцією – дітям у навколишніх населених пунктах учасники роздавали сотні державних прапорів.\n"З 2014 року ми додаємо яскравості івенту, забезпечуючи його на старті синьо-жовтими стягами та українськими прапорцями. Особливістю кількох останніх років стало спонтанне створення нової традиції: велогонщики на старті беруть сотні маленьких прапорців для дітей із селищ Одеської області, які вони проїдуть під час перегонів. А діти вже чекають на ці маленькі подарунки", – розповів учасник Андрій Павленко.\nПринцип велоперегонів: хто вкладеться в дистанцію 100 кілометрів за 10 годин, той і переможе.\nОднак Павленко переконує, що для учасників немає значення, хто отримає першість.\nВже на старті перемогла Україна, і цього досить. Ми вкотре продемонстрували, що Одеса – українське місто,\n– підсумував велогонщик.\nОднак традиція є традицією, і переможців таки назвали. Першим до фінішу дістався одесит Олександр Погибко з результатом 2:33:09, відразу за ним приїхали його товариші – Станіслав Рудий (2:33:10) і Ельчин Асадов (2:33:11).\nПісля фінішу переможець розрізав величезний 15-кілограмовий торт. Всіх учасників також пригощали юшкою, яку приготували у великому 350-літровому баняку.\nНа Одеській велосотці пригощали юшкою//Фото: ГО "Експедиція"\nЩо відомо про Одеську велосотку? Одеська велосотка присвячена Дню визволення Одеси від німецько-фашистських окупантів 10 квітня 1944 року. Щороку кілька тисяч людей з’їжджаються з усієї країни, щоб проїхати 100 кілометрів за 10 годин. Крім того, деякі люди долають сотку пішки або бігом – за 24 години. Щорічний пробіг проводять з 1974 року, а велоралі – з 1983 року. Одеська велосотка також покликана популяризувати велоспорт.\nТеги: Новини України Новини Одеси Спорт Новини Спорту Велоспорт\nЮрій Семенюк 2118


Судова реформа - в чому суть закону про ВККС\nПерші ластівки судової реформи: що дасть перезавантаження ВККС\n01 липня 2021 | 14:30\nНа днях ВРУ ухвалила президентський законопроект, який дозволяє перезавантажити Вищу кваліфікаційну комісію суддів (ВККС). Наріжним каменем було питання участі міжнародних експертів у формуванні цієї структури, але Зеленському вдалося організувати підтримку цієї ідеї в парламенті. Проте тут сформувались певні міфи, якими активно оперують різні політичні сили, адже без «зради» ми жити не можемо.\nТож варто розібратись, що дає ухвалений закон для судової реформи та чому участь міжнародних експертів - це радше добре, ніж погано.\nСтарт реформі чи формальність\nФактично законопроект № 3711-д дав старт довгоочікуваній судовій реформі. Щоправда, першу спробу почати реформування судової гілки влади Зеленський почав ще у 2019 році, але тоді Конституційний суд значну частину положень ухвалених законів визнав неконституційними, тому довелося все починати знову. Квінтесенція ухваленого закону полягає в наступному: конкурсна комісія, яка має формувати склад ВККС буде складатися з трьох представників ради суддів України та трьох представників, рекомендованих міжнародними організаціями, а рішення приймається чотирма голосами, два з яких мають належати міжнародним експертам. Якщо ж голоси діляться порівну – то трійка, в якій не менше двох міжнародних партнерів, фактично приймає рішення.\nТож наріжним каменем даного законопроекту була правка № 453, яка й визначала, що незалежні міжнародні експерти у конкурсній комісії матимуть вирішальний голос при відборі кандидата до ВККС. Її підтримало 255 депутатів. Категорично проти виступили дві фракції - «Батьківщина» та ОПЗЖ, які вважають, що дана правка є втратою Україною суверенітету в судовій владі.\nЯкщо «Батьківщина» цим і обмежується, наполягаючи, що міжнародні експерти не знають української специфіки й не зможуть приймати об’єктивні рішення, то в ОПЗЖ йдуть далі й розповідають про зовнішнє управління, вторячи Путіну…\nРозберімося з цими посилами.\nПо-перше, такий механізм для України не новий. Тут можна згадати процес формування Антикорупційного суду, який працює з 2019 року. І в підсумку він спрацював, адже наразі ми не говоримо про якісь корупційні скандали навколо цього суду чи про його несправедливі рішення, ухвалені в інтересах якоїсь особи чи будь-що подібне. Так само не говоримо й про його «роботу» на Захід. Тож ефект від залучення міжнародних експертів все ж таки є.\nПо-друге, це тимчасовий захід, адже за два роки вже другий склад Конкурсної комісії буде формуватись без участі міжнародних експертів. Тоді Конкурсна комісія складатиметься з: трьох представників Ради суддів та по одному представнику від Ради адвокатів, Ради прокурорів та Національної академії правових наук. Тобто це тимчасовий запобіжник, який нам рекомендувала запровадити Венеціанська комісія.\nПо-третє, ми говоримо лише про Конкурсну комісію з питань доброчесності, куди будуть входити міжнародні експерти, а не про саму ВККС, яка й буде відповідальною за формування судівського корпусу, переведення суддів, забезпечення їх належного кваліфікаційного рівня. Сама ВККС складатиметься з 16 членів, 8 з яких призначаються з-поміж суддів або суддів у відставці. Іншими членами можуть бути громадяни України, які володіють державною мовою, мають вищу юридичну освіту та стаж професійної діяльності у сфері права не менше 15 років, відповідають критеріям доброчесності, професійної компетентності, а також за своїми моральними якостями здатні виконувати повноваження члена ВККС. ВККС вважається повноважною за умови призначення до її складу не менше 11 членів.\nПо-четверте, на міжнародних експертів - членів конкурсної комісії розповсюджуються усі обмеження, передбачені законом, вони не мають особливого статусу, окрім того, що їх голоси матимуть вирішальне значення.\nПо-п’яте, в ситуації низької довіри до судової системи, коли звідусіль чутно, які погані у нас судді або коли кажуть, що вони всі підконтрольні владі, звернення до міжнародних експертів, які неангажовані у внутрішні корупційні й владні кліки, є логічним кроком. Це засіб підвищення довіри й акцентування уваги на незалежності судової гілки.\nЦе важливо як для громадян України, так і для наших міжнародних партнерів й потенційних інвесторів. До речі, таке рішення вже привітали в США та в ЄС.\nБезумовно, Україна здатна й сама розв'язувати чисельні проблеми, зокрема у сфері судової влади, але елементи зовнішньої легітимності у вигляді залучення міжнародних експертів до Конкурсної комісії, яка формуватиме ВККС, точно не завадить й так само не нашкодить, адже остаточні рішення щодо формування суддівського корпусу, переведення суддів та забезпечення їх належного кваліфікаційного рівня будуть ухвалювати громадяни України й лише вони. І порушення Конституції тут немає, адже Конкурсна комісія займається лише добором кандидатів, а не призначенням суддів.\nНаступними важливими кроками у сфері судової влади є перезавантаження Вищої ради правосуддя та реформування Конституційного суду України.


Академія податкової поліції ФСНП РФ\nСучасна соціальна політика ЄС 4\nФункції інститутів Європейського Союзу 6\nЄвропейський Союз і Росія 12\nНа рубежі XXI ст. Європейський союз вступає в новий, безпрецедентний етап свого розширення. Число його членів за рахунок держав Центральної та Східної Європи і Прибалтики намічається довести з 15 до 26. Враховуючи супутні геополітичні чинники, серйозні спостерігачі порівнюють таку подію за зна-чімості зі створенням самого Спільного ринку сорок років тому.\nКрокуючи на Схід, ЄС помітно нарощує свій ресурсний потенціал (тер-ритора - на 34%, населення - на 29%), перетворюється на найбільший у світі ринок з 500 млн. споживачів, зберігає просторову динаміку інтеграції. Політі-но складається гегемонія Євросоюзу на основній частині території Європи, що надає йому вже зовсім інший міжнародну вагу, статус і позиції. Архітектори розширення не без підстав сподіваються, що в новому форматі він буде набагато активніше "затребуваний" при прийнятті глобальних рішень, зміцнить свої позиції в СОТ, МВФ, ОЕСР та НАТО, стане визнаним лідером у тому, що стосується моделей інтеграції і в розвитку сучасного міжнародного права. Не випадково голова КЄС Ж. Сантером розцінює прийдешнє розширення не інакше як "велика подія в європейській інтеграції", "чудовий подарунок, який ми цим підносимо самим собі, що приєднується країнам, а також світу в цілому".\nСучасна соціальна політика ЄС\nНа сучасному етапі розвитку ЄС відбулося нове перерозподіл з-соціальне функцій між її інститутами та національними урядами. Виходячи з положень згаданого Договору, Європейська комісія підготувала три програм-мних документа - Зелену книгу "Альтернативи для Союзу", присвячену європей-кою соціальній політиці (листопад 1993 р.), Білу книгу "Європейська соціальна політи-ка: шлях для Союзу" ( Липень 1994) і "Середньострокову програму соціальних дій, 1995-1997" (квітень 1995 р.). У цей перелік неодмінно повинна бути включена також Біла книга про зростання, конкурентоспроможності та зайнятості (грудень 1993 р.), в якій сформульовано принциповий підхід ЄС до взаємозв'язку економічної і соціаль-ної політики в цілому, і в першу чергу - до визначення оптимального балансу між сприянням підвищенню конкурентоспроможності та економічному зростанню, з одного боку, і забезпеченням високого рівня зайнятості, гарантіями соціального захисту - з іншого.\nДовгострокова політика зайнятості названа пріоритетом № 1 у всіх найважливіших документах EC, опублікованих в 1993-1997 рр.. Цей курс спрямований на досяг-ня двох взаємопов'язаних цілей - по-перше, ефективно використовувати человечес-кі ресурси, щоб повністю реалізувати вигоди найбільшого в світі єдиного ринку, зміцнивши тим самим позиції ЄС у світовій економіці, і, по-друге, підняти рівень політичної підтримки населенням планів подальшого об'єднання Європи.\nНовий підхід до проблеми зайнятості, мабуть, найбільш чітко сформульований в Білій книзі про соціальну політику: "Занадто довго Європа концентрувала основні зусилля на регулюванні безробіття, тоді як вищим пріоритетом має стати стимулювання створення нових робочих місць". Розв'язання такої зада-чи потребує узгодження цілого ряду напрямів економічної і соціальної політики, оскільки необхідно, з одного боку, стимулювати економічне зростання і виробничі інвестиції, що створюють нові робочі місця, а з іншого боку - збільшити вкладення в "людський капітал", тобто у підготовку робочої сили нової якості. Цей підхід знайшов відображення у стратегії зайнятості, затвердженої на сесії Європейської ради в Брюсселі в грудні 1993 р. У ній було виділено сім основних напрямків дій:\n- Вдосконалення системи освіти та професійної підготовки;\n- Більш гнучка політика на рівні підприємств і на ринку праці в цілому;\n- Організаційна перебудова роботи на рівні окремих підприємств;\n- Цілеспрямований курс на зниження непрямих витрат на робочу силу;\n- Більш ефективне використання державних фондів, створених для вирішення проблем безробіття;\n- Реалізація спеціальних програм з метою професійної підготовки молоді;\n- Сприяння зростанню зайнятості з урахуванням нових вимог.\nТака переорієнтація стратегії зайнятості нерозривно пов'язана з вирішенням задачі створення єдиного ринку робочої сили в ЄС. Як зазначається в Білій книзі про соціальну політику, "реальний європейський ринок робочої сили до цих пір не ство-дан". Вирішити це завдання не просто, оскільки мобільність робочої сили набагато поступається мобільності капіталу. Соціальна програма ЄС передбачає при-нятие низки заходів, що сприяють підвищенню мобільності робочої сили, таких як забезпечення права на проживання, визнання професійних дипломів, урегулі-вання пенсійних прав і порядку оподаткування громадян однієї держави-члена, що працює в іншій державі-члені, і т . п. Передбачено також з-лення ряду положень, що стосуються прав трудящих-мігрантів з третіх країн, якщо ті в'їхали, проживають і працюють в країнах ЄС на законних підставах. (У середині 90-х років мігранти з третіх країн становили близько 5% економічно активного населення Євросоюзу.\nФункції інститутів Європейського Союзу\nФункції інститутів ЄС дуже важливі і різноманітні. У їх числі: розробка стратегії, рамкових програм, спільних орієнтирів; проведення досліджень, сприяння розвитку діалогу шляхом організації конференцій та інших форм дискусій; збір і поширення інформації, в тому числі статистики; аналіз ситуації та контроль за дотриманням узгодженого курсу та виконанням прийнятих-тих рішень у державах-членах, а в разі необхідності вироблення рекомендацій-цій їх урядам; загальна координація дій держав-членів; розробка наднаціональних нормативних документів та контроль за їх імплементацією в національні законодавства; нарешті, розробка і здійснення власних програм, що фінансуються з бюджету ЄС, за рахунок кредитів Європейського інвести-ційного банку (ЄІБ) або з інших джерел. Організаційно розробка і здійснення спільної стратегії зайнятості забезпечується функціонуванням як головних інститутів ЄС - Європейської ради, Ради, Комісії, Європарламенту, Суду, а також Економічного і соціального комітету та Комітету регіонів, - так і спеціалізованих установ, функціонально пов'язаних з соціальної політи-кою в широкому сенсі слова.\nЦю систему взаємодії інститутів ЄС і держав-членів, так само, як і організаційний механізм, за допомогою якого здійснюється узгоджена політика зайнятості, можна назвати типовою для нинішнього етапу розвитку ЄС. Зокрема, це стосується до напрямів діяльності ЄС у соціальній сфері. Їх можна об'єднати в три групи:\n1. сприяння вирішенню специфічних соціальних проблем, які поглиблюють становище окремих категорій працівників (жінки, молодь, люди похилого віку та особи похилого віку, непрацездатні або обмежено працездатні) або працівників, зайнятих в окремих галузях економіки (сільське господарство, рибальство, транспорт і т.д.);\n2. сприяння поліпшенню охорони праці та здоров'я, підвищення якості життя;\n3. сприяння поступовому зближенню національних соціальних систем шляхом розробки спільних соціальних нормативів, включаються до права ЄС.\nЩо стосується першої групи, то у функції інститутів ЄС входять як правове регулювання, і координація дій держав-членів, так і здійснення власних програм ("ініціатив") за рахунок коштів, що виділяються з бюджету. Bo-другому і в третьому випадках переважної, якщо не виключною, формою дій на рівні ЄС є правове регулювання, що має чітку межу. Як підкреслюється в Білій книзі, "нинішній підхід має на меті не; гармонізацію національних систем соціального захисту, а ефективну координацію-цію цих систем в рамках Союзу", і цей принцип ще раз підтверджується у Середньо-строкової програмі соціальних дій: "повна гармонізація національних курей -сов соціальної політики не стоїть на порядку денному діяльності Комісії та Спілки ". У той же час Європейська комісія наполягає в Білій книзі на те, що необхід-мо більш інтенсивно переносити законодавство в національну сферу та підвищення-сить ступінь його виконання.\nУ наведених формулюваннях є деяка суперечність, але воно відображає динаміку інтеграційних процесів, яка визначається зіткненням двох начал - на-нальні та наднаціонального. Загальним підсумком був, як правило, поступовий "перелив" функцій з національно-державної сфери у наднаціональну (або транснаціональну). Є спокуса спрогнозувати подальший розвиток цієї тенденції по експоненті. Але тут слід було б проявити обережність. До цього скло-вується і глибший аналіз взаємодії двох рівнів прийняття рішень у про-процесі розвитку європейської інтеграції.\nСправді, ні її теоретики, ні політики, які розробляли інтеграційно-ву стратегію Співтовариства, а потім Союзу, ніколи не розглядали наднаціональ-ні інструменти її здійснення як єдині. Дискусії з приводу співвідно-шення двох рівнів прийняття рішень зачепили всі напрями регулювання економіки і соціальної сфери. Але звинувачення на адресу противників розширення ком-ної наднаціональних інститутів, мабуть, ніде не звучали так гостро і не мали такого відвертого ідеологічного характеру, як по відношенню до соціальної політики. Це великою мірою було пов'язане з діяльністю лівих сил, особливо комуністичних партій і які перебували під їхнім впливом профспілок. Тим часом питання про співвідношення національної і наднаціональної соціальної політики не зводиться до зіткнення "новаторів" і "ретроградів" чи до "антагонізму" інте-сов праці і капіталу. Питання це заслуговує аналізу в рамках функціонального підходу. Почнемо з того, що політика, здійснювана інститутами Співтовариства, із самого початку і протягом всієї історії європейської інтеграції, була над-будівництвом над політикою, що проводиться національними урядами. Ці два рівні прийняття рішень і їх виконання відрізняються один від одного функціонально. Базовим був і залишається національний рівень - навіть там, де до органів співтовариств (а нині - Союзу) перейшло виключне право прийняття рішень (наприклад, митна політика, укладення торговельних угод з третіми країнами, валютна політика), оскільки передача державою- членом якоїсь частини своїх суверенних прав не означає його відмови від них. Як правило ж, ці два рівні співвідносяться як взаємодоповнюючі. Саме цей варіант реалізований сфері соціальної політики.\nОсновною функцією соціальної політики держави в західноєвропейських країнах є перерозподіл суспільного продукту в смереках забезпечення кол-колективних соціальних потреб (охорона здоров'я та охорона праці, щита навколишнього середовища, освіта та професійне навчання) і соціального забезпечення тих груп населення, які потребують підтримки держави (пенсіонери, особи з нульовою або обмеженою працездатністю, безробітні, багатодітні сім'ї тощо). Саме ця нова функція, ці нові напрямки державного ре-вання знайшли відображення в теорії та практиці "держави добробуту".\nОсновна функція наднаціональної соціальної політики полягає в координації соціальної політики, здійснюваної державами-членами, і лише по-друге - у використанні і перерозподілі обмежених фінансових ресурсів для здійснюва-лення соціальних програм, що становлять спільний інтерес для держав-членів і сприяють розвитку інтеграції в цілому. Співвідношення національного і над-національного рівнів соціальної політики, як і відмінності між їх функціями, мабуть, найбільш наочно проявляються при порівнянні фінансових ресурсів, які використовуються на соціальні цілі ЄС.\nСоціальні витрати включають в себе не тільки витрати на соціальні цілі, вироблені з державного бюджету. Останні - приблизно вдвічі мен-ше. Але й кошти з структурних фондів витрачаються, строго кажучи, не лише на соціальні цілі. Можна з абсолютною впевненістю стверджувати, що на протя-жении найближчих 10-15 років жодних порядкових змін у цьому співвідношенні не відбудеться.\nПрагнення держав-членів протидіяти тенденції до надмірної централізації функцій управління в ЄС знайшло відображення статті 5 Договору, що заснував Європейське (суспільство (консолідована версія), згідно з кото-рій компетенції інститутів різного рівня: від місцевого до наднаціонального - рас-ії на основі принципу субсидіарності. Суть принципу полягає в тому, що на більш високий рівні приймаються тільки ті рішення, які не можуть при-няти на більш низькому рівні. Країни ЄС по - раніше знаходяться на різних рівнях економічного розвитку, тому соціальні витрати в розрахунку на душу населення-ня, виражені в абсолютних показниках, різняться у кілька разів. Так, в 1994 р. трійку країн з найвищими показниками становили Данія (8020 екю), Люксембург (7279) і Німеччина (6 520), а трійку з найнижчими показниками - Греція ( 1 236 екю), Португалія (1 435) та Іспанія (2 451). І хоча в ЄС здійснювала-нюється певний перерозподіл виробленого валового продукту (в тому числі через спеціально створений для цього Фонд згуртування), масштаби його весь-ма скромні. Очікувати їх збільшення не доводиться, оскільки це було б пов'язано зі зниженням соціальних стандартів і реального рівня життя в "багатих" стра-нах. У всякому випадку національні системи соціального забезпечення і особливо їхні фінанси напевно залишаться у веденні держав-членів. Дещо інша справа з гармонізацією соціальних систем і соціаль-ної політики. Постмаастріхтская програма дій у соціальній області пре-редбачає подальше просування в цьому напрямку, хоча зараз завдання пів-ної гармонізації не ставиться. Тим не менш, ця тенденція буде розвиватися. Чим далі заходить процес формування єдиного економічного простору, тим сильніше діють імпульси до формування єдиного соціального простору. Стосовно до економічного простору іноді говорять також про його однорідності. Насправді, якщо така однорідність і є, то вона відносна навіть в нинішньому ЄС, а після вступу до нього країн Центральної та Східної Європи про неї доведеться просто забути.\nЦе відноситься і до формування єдиного соціального простору в ЄС. Воно не є однорідним, якщо мати на увазі фактичну соціальну ситуа-цію в окремих державах-членах та їх регіонах. Більшою мірою імені поета-му такий простір складається повільно. Але воно поступово формується як єдине в правовому відношенні. Крок за кроком ЄС просувається по шляху розробки та прийняття спільних правових норм, регулюючих вільний рух осіб, їх трудо-ву і професійну діяльність, безпеку праці та охорону здоров'я, за-щита навколишнього середовища і прав споживачів і т.д. і т.п. Ключову роль у цьому поступі зіграли базові документи - договори, які заснували три Європейсь-ких співтовариства (особливо Римський договір, що заснував ЄЕС), Єдиний європейський акт, Маастрихтський та Амстердамський договори. Кожен з них встановлював про-щие рамки та основні напрямки розвитку комунітарного права, визначаючи пра-вовое поле, в якому можуть діяти головні інститути Союзу, що приймають нормативні рішення. Саме таким способом йшло розширення правового регулювання-вання в соціальній сфері. накопичення масиву відповідних нормативних доку-ментів, розвиток права ЄС, яке визнано пріоритетним по відношенню до націо-нальному законодавству і підлягає включенню в останнє. У постмаастріхтс-кий період масштаби та інтенсивність дій ЄС в цьому напрямку значно зросла і, ймовірно, буде зростати й надалі. Як писав співробітник Європейського університетського інституту у Флоренції Дж. Маджоне в 1993 р., "Майбутня" соціальна Європа "виникне не як наднаціональне держава добробуту, а й усе більш багате простір політики та інститутів соціального регулювання. Звіти про дії ЄС в соціальній галузі, які є складовою частиною щорічних "Загальних доповідей про діяльність Європейського союзу", свідчать про те, що в період 1992-1998 р. насичений-ність простору соціального регулювання помітно зросла. Однак є сумніви в тому, що й надалі це просування буде настільки ж динамічно .\nПо-перше, немає ясності в тому, як буде змінюватися світогосподарська кон'юнктура, вплив якої на всі без винятку країни і регіони в епоху глобалізації істотно збільшилася. По-друге, перехід ЄС до єдиної валюти пов'язане з певними труднощами, які можуть позначитися і в соціальній сфері. По-третє, економічне змагання зі Сполученими Штатами і Японією складалося в 90-ті роки не на користь ЄС. За темпами росту він відставав від США, а в галузі науково-технічного прогресу - від обох конкурентів. Головна мета пере-ходу до ЕВС і євро полягає в тому, щоб подолати негативну динаміку зі-пернічества, але шанси Союзу на успіх швидше за все не вище, ніж вірогідність невдачі. По-четверте, все більш суттєвим негативним фактором соціального розвитку в більшості країн Союзу, особливо в найбільших країнах - Німеччині, Франції, Великобританії та Італії, стають несприятливі демографічні процеси. Це перш за все вкрай низька народжуваність і як наслідок - стагна-ція чисельності корінного населення та його прогресуюче старіння. Крім від-відносна або навіть абсолютного скорочення ресурсів робочої сили, економі-но активного населення доведеться нести більшу податковий тягар, щоб забез-печувати прийнятний рівень життя пенсіонерам. Навряд чи можна розглядати як сприятливу тенденцію і подальше зростання імміграції з неєвропейських країн. Згідно з розрахунками, у найближчі 25 років 75% приросту населення в країнах Західної Європи відбудеться за рахунок міжнародної міграції і більш високої народжуваності в родинах мігрантів. Процес соціальної і тим більш культурної інтеграції мігрантів неєвропейського походження протікає вкрай повільно. Нарешті, в перше десяти-річчя XXI ст. має бути нове розширення Союзу. У його порога стоять в очікуванні 13 країн із загальною чисельністю населення в 170 млн. чоловік і виробництвом ВВП на душу населення в межах 25-70% від середнього рівня в ЄС. Поки ніхто з відпові-дальних осіб не роз'яснив, на які витрати готовий піти Союз в ім'я розширення "єдиної Європи", але навіть при скромній кошторисі витрат економічна і со-альна ціна ухвалення хоча б частини цих країн не може не бути дуже значи-тельной . Враховуючи все це, перспективи подальшого розвитку соціальної політи-ки Союзу можна було б оцінити як досить невизначені, а в кращому випадку - помірно оптимістичні.\nЄвропейський Союз і Росія\nОдин з найважливіших питань європейської зовнішньої політики - це питання про те, що Європейський союз і Російська Федерація має право очіку-дати один від одного і як можна розвивати стратегічне партнерство, кото-рої представляє інтерес для обох сторін.\nНе дивно, що багатьом в Росії та інших країнах важко зрозуміти, що таке Європейський союз і яким він хоче бути. Зрештою, ЄС - це складний і унікальний "звір", і його природа змінюється. У Європейського союзу немає характеристик, коштів або устремлінь, властивих національ-ному державі. Не можна розглядати відносини ЄС з Росією з точки зору боротьби за політичне чи ідеологічне вплив. ЄС не являє-ся агресивним утворенням. Він не потребує геополітичних "зонах впливу". У дійсності він являє собою результат спільного бачення і загальної волі, виражених в ряді чітких правил, викладених у міжнародних рідних договорах. За цими правилами, проте, лежать основоположні принципи, яких дотримуються всі країни-члени. Договори припускає-лага відкрите суспільство, засноване на демократичному контролі і ба-лансу та ринкової економіки. Таким чином, закон заохочує вільний споживчий вибір і сприяє інновацій. Правопорядок, свобода преси, повага до людських свобод і інститути, здатні терпляче примиряти наявні думки, - ось основа не тільки успіху Союзу як такого, а й стилю життя, який ми прагнемо створити. Це і є ключ відносного процвітання ЄС.\nНе дивно, що Євросоюз хотів би спроектувати ті ж принципи і цінності за своїми межами. Вони викладені у міжнародних узгод-шеніях, включаючи Угоду про партнерство і співробітництво з Росією. Безумовно, вони піднімають низку серйозних питань. Чи правильно, що ЄС наполягає на позиції, що це універсальні цінності і що у нас можуть бути привілейовані відносини з тими, хто розділяє їх? Чи не занадто вимогливий ЄС до своїх партнерів, включаючи і Росію? Чи не повинен він визнати, що необхідно проявити більше розуміння до російського уряду в той час, коли воно вирішує величезну завдання зробити Росію більш керованою, створити новий політичний і економічний порядок і повернути назад безпрецедентне падіння життєвого рівня? А якщо так, що сперечатися про абстрактні принципи? Може бути, неможливо сумістити несумісне і подружити кита зі слоном?\nОчевидно, що у громадян ЄС багато аналогічних бажань і побоювань. У наших спільних інтересах, щоб Росія швидко пройшла перехідний період і стала близьким і надійним партнером у міжнародних справах. Євросоюз хоче побудувати партнерство, в якому зможе розвивати і поглиблювати загальні інтереси і знаходити шляхи вирішення тих питань, за якими немає згоди.\nЄС вже є серйозним торговим партнером, і європейські компанії зацікавлені інвестувати в Росію за умови наявності належної правової бази. ЄС і Росія є, по суті справи, двома великими гравцями на нашому континенті, І ЄС пропонує працювати разом над усіма важливими питаннями, що стосуються Європи, починаючи з реконструкції на Балканах і за-канчівая розробкою нових концепцій співробітництва в галузі безпеки.\nЄС досягнення Росії за десять років з моменту створення сучасної держави, чітко розуміє масштаб соціальних, політичних та економічних змін у Росії. Тому ЄС завжди був готовий працювати з усіма складами російського уряду, тому з 1991 року ЄС безоплатно надав більше 2 млрд. євро у формі технічної допомоги через програму ТАСІС і на підтримку ядерної безпеки. Більш того, важливість і масштаб порядку денного нашої співпраці відображені в нашому двусто-роннем Угоді про партнерство та співробітництво і в багатосторонніх іні-ціатівах, таких, як "Північний вимір", спрямований на координацію політики Євросоюзу і ресурсів для вирішення деяких важливих проблем, стоячи -щих перед країнами Балтійського моря та Північної Європи.\nПотрібно виходити з того, що, якщо Росія і ЄС об'єднають свої сили для вирішення завдань нового сторіччя, вони зможуть добитися величезних змін. А це в основному нові завдання. За винятком економічних відносин, десять років тому ні одна з цих завдань ніколи реально не була предметом наших дискусій. Серед багатьох питань, що обговорюються з російськими партнерами, можна виділити чотири ключові області, які є основоположними для спільного майбутнього.\nНа ЄС припадає близько 40 відсотків всього експорту Росії, він є найбільшим ринком Росії частково тому, що жоден інший великий ри-нок не пропонує кращого доступу для російського експорту. У результаті в 1999 році Росія мала позитивний торговельний баланс не менше 11 млрд. євро, і підрахунки говорять, що в минулому році ця цифра збільшилася до 25 млрд. євро. Росія є для ринку ЄС основним постачальником енергії, осо-бливо природного газу. Незважаючи на деякі торговельні суперечки, за останні 10 років наші комерційні відносини значно зміцнилися. Вони, безумовно, будуть розвиватися і далі, якщо Росія буде робити кроки для вступ-лення до Світової організації торгівлі. Процес вступу увазі як прийняття ясних основних правил - прозорості та правової визначеності, так і класичний доступ до ринку, а це якраз те, що потрібно для стимулювання і розширення торгівлі.\nУ той же час відносини ЄС і Росії будуть ще сильніше залежати від інвестицій. Великою помилкою у розумінні механізму дії ринкової економіки було б вважати, що державна влада може вказувати західним інвесторам. Вони діють виключно виходячи зі своїх власних інтересів та інтересів своїх акціонерів. Єдине, що можна зробити, так це працювати, щоб допомогти урядам створити належні умови для залучення інвестицій і, коли вони з'являться, вка-мовити нашим інвесторам на досягнутий прогрес і потенційні переваж-вин, наявні для них.\nІнвестори - серед найбільш важливих імпортерів технологій та нави-ків управління, які потрібні Росії. Більш того, якщо Росія хоче побудувати стабільну і здійсненні систему для ділової активності і застосовувати принципи національного режиму, що містяться в Угоді ЄС про партнерство і співробітництво, а саме щоб до інвесторів на ринку було таке ж відношення, як і до будь-якої іншої російської компанії, тоді інвестори ЄС займуть своє місце серед найбільш серйозних роботодавців, платників податків та експортерів Росії. Недавні успіхи в стабілізації економіки та реформування податкової та митної систем йдуть, безумовно, в потрібному напрямку. Успіх економічної програми уряду буде залежати від подальших кроків у судовій та адміністративній реформі. Потрібно вірити, що правопорядок та еконо-чеський розвиток йдуть рука об руку. А в інвестиційній політиці це спра-ведливо як ніде. Говорячи просто, якщо інвестор не може захистити свої договірні права та права з угодою, він не прийде до Росії. Якщо він не може покластися на закон, щоб захистити себе, свою сім'ю і своїх робітників, то він повезе свої гроші і ноу-хау куди-небудь ще. І буде дуже шкода, якщо так станеться.\nРосія явно потребує інвестицій в енергетичний сектор, де сконцентрована велика частина її експорту в ЄС, але в рівній мірі це важливо і для інших секторів, щоб вона могла розширити свою експортну базу. Дійсно, тільки нафта і газ склали 45 відсотків експорту Росії в ЄС в 1999 році, а в 2000 - можливо, і значно більше. Нафта і газ, продавані Росією Європейському Союзу, можуть скласти 20% все-го експорту Росії всьому світу. Більш того, залежність ЄС від імпорту вугле-водневого сировини, судячи з усього, зросте. Таким чином, як обговорювалося на нашому саміті в жовтні минулого року в Парижі, діалог у галузі енергетики буде ключовим елементом в економічних відносинах з Росією на довгий час. Це не тільки торговий питання. Це здебільшого, якщо не більше, інвестиційний питання, і тут застосуй-ми ті ж аргументи: як Росія може бути надійним енергетичним постав-ком для ЄС на тривалий час без технологій і капіталу для гарантованого збільшення видобутку? І як це може бути гарантована-вано без правильного правового клімату? Це перше завдання, яке треба вирішити.\nПо-друге, такі питання, як здоров'я людини і навколишнє середовище, зачіпають усіх. Росія зіткнулася з такими новими і тривожними проб-проблемами, як поширення ВІЛ. У той же час несприятливі пос-ледствія колишньої радянської політики є предметом загальної для миру. Промислове забруднення вплинуло на здоров'я частини россійс-кого населення. Витоку нафти і газу призвели до поразки цілих регіонів. Є широке коло питань з ядерної безпеки, якими необ-хідно займатися. Але немає нічого більш насущного, ніж ядерна безпека та підводні човни. У морях і на узбережжя Кольського півострова знаходить-ся близько 300 ядерних реакторів - приблизно 20% наявних у світі - і тисячі елементів відпрацьованого ядерного палива. Відсутність відпо-лькості зберігання або установок з утилізації відпрацьованого палива та радіоактивних відходів реакторів ядерних човнів - це дамоклів меч, висить над нашим майбутнім.\nТому ЄС так зацікавлений у якнайшвидшому прогрес міжнародних зусиль у вирішенні цього питання. Багатостороння екологічна програма співробітництва в галузі утилізації відходів ядерної енергетики в Російській Федерації була створена, щоб об'єднати зусилля Росії і між-народного співтовариства у вирішенні питання щодо цього сумного спадщини; тривають переговори з Росією щодо правовій базі. Необхідно мобілізувати ядерну промисловість ЄС для виконання роботи з очищення цього радіоактивного матеріалу, і вони будуть брати участь в цьому, тільки якщо будуть відповідно захищені їхні інтереси. Так, сущест-вують проблеми суверенітету, а також фінансові та юридичні питання. Але потрібно рухатися вперед і робити це швидко. Немає сумнівів,, що ядерна безпека залишиться ключовим елементом взаємин ЄС і Росії.\nТретє завдання - організована злочинність і незаконна торгівля. Ця проблема стає все серйознішою у всіх країнах, а розвал радянських структур і труднощі в забезпеченні правопорядку в країні в цілому призвели до загрозливого темпу зростання злочинності в Росії. Необхідно спільно працювати над масою проблем - незаконне відмивання грошей, торгівля наркотиками і краденими товарами, особливо автомобілями, незаконна міграція і - найбільш гостра з усіх - торгівля людьми, особливо моло-дими жінками. Тільки побачивши фотографії цих людей, розумієш всю глибину страждань і деградації, яка породжує цей вид злочинності. Це образа не тільки національної гордості Росії і гордості країн-членів ЄС, а й почуття людяності всіх нас. Росія налаштована виріши-тельно боротися з цим, і вже погодила напрямки співробітництва між судовими та правоохоронними органами Росії і ЄС. Новий орган ЄС зі співробітництва правоохоронних органів - Європол також отримав мандат на ведення переговорів з Росією за угодою про співпраці у цій галузі. Необхідно терміново створити ефективні структури для боротьби з незаконною імміграцією.\nІ нарешті, хотілося б звернутися до більш загальної і більше делікатній темі - питання про місце Росії в світі і в новому європейському порядку. Тут є ряд взаємопов'язаних питань. З одного боку, як повинна Росія реагувати на розширення ЄС, на розвиток європейської позиції в області безпеки і на діяльність Європейського союзу на Балканах, в регіонах Балтійського та Чорного морів? І навпаки, як повинен ЄС реагувати на способи вирішення Росією конфлікту в Чечні?\nЄС був задоволений позитивним заявою Президента Путіна на останньому саміті ЄС - Росія, що Росія вітає розширення ЄС. Хоча Росія не може бути безпосередньо залучена до рішення, що приймаються сов-місцево з країнами - кандидатами на вступ до ЄС, абсолютно зрозуміло, що вона хотіла б знати про наслідки розширення і про те, які завдання, що вимагають серйозного ставлення, можуть виникнути в зв'язку з цим . Ці питання вже докладно обговорюються в органах, створених в рамках Угоди про парт-Хартії Україна і співпрацю.\nУ цьому контексті часто піднімається питання про Калінінграді. Комісія тільки що представила документ для обговорення, в якому вивчається вплив розширення на Калінінград, а також розглядаються й інші питання, що представляють взаємний інтерес, як, наприклад, спільна робота із захисту навколишнього середовища в регіоні Балтійського моря. Мета документа - надати аналіз та ідеї для обговорення з Росією, а також з Польщею та Литвою і гарантувати, що Калінінград виграє від величезної економічної експансії, очікуваної в результаті розширення. Документ охоплює некото-які вельми практичні питання, такі, як візи та прикордонні формаль-ності для поїздок між Калінінградом і рештою Росії, для ведення тор-Гауліт та здійснення інших економічних зв'язків.\nЩо стосується ролі Росії в ближньому зарубіжжі, то це вкрай тонкий пи-рос. Чи слід ЄС очікувати, що Росія повинна відіграти роль у забезпеченні миру і стабільності за її межами? Безперечно. Але як Росія буде грати цю роль? Щиро чи хоче Росія працювати разом зі своїми партнерами з міжнародного співтовариства на основі загальних норм і цінностей, узгоджених, наприклад, в Організації з безпеки і співробітництва в Європі і в Раді Європи? Те, як Росія поставилася до цих питань на недавній зустрічі ОБСЄ на рівні міністрів, і те, як у відносинах з Грузією вона застосовує візовий режим і користується своєю монополією на постачання газу, - все це не може не викликати полеміки і певної тривоги в Європейському союзі . Чи сприяло це поліпшенню міжнародного іміджу Росії? Зміцнило або завдало шкоди її зусиллям грати роль чесного брокера? ЄС готовий підтри-жати суверенітет і цілісність усіх держав регіону, включаючи саму Росію. Це поза сумнівів. Будь-яка країна, що є членом ООН, ОБСЄ і Ради Європи, має право на міжнародну підтримку, і якщо Росія повинна взяти на себе ту міжнародну роль, вона повинна грати, то вона повинна исхо-дить із правил і критеріїв, під якими ми всі поставили свої підпису. Спо-ри, як, наприклад, з Грузією, повинні вирішуватися шляхом переговорів, або двусто-ронніх, або через ОБСЄ. Я впевнений, що міжнародне співтовариство і, безу-немов, Європейський союз будуть позитивно і з рішучістю працювати з Росією, щоб покласти край конфліктам на Кавказі.\nЯкщо визначити одну тему, єдину для всіх цих чотирьох областей - заохочення торгівлі та інвестицій, ядерна безпека та навколишнє середовище, боротьба зі злочинністю і міжнародна роль Росії, - то це необхідність дотримання поділюваних цінностей як усередині країни, так і за її межами. Досягнення прогресу в будь-який з цих областей залежить від об'єктивного застосування національних і міжнародних законів. Це є основою довгострокового стратегічного партнерства, яку ЄС хоче створити з Росією.\nРосія - велика країна з багатою історією і безцінними культурними досягненнями. Будь-якому більш-менш освіченій європейцю відомо про величезний внесок Росії в літературу, художнє та музичне спадщину європейської цивілізації. Весь світ хоче, щоб Росія грала повноцінну роль у міжнародній спільноті. Тому її пріоритетом має стати при-нятие нових міжнародних зобов'язань, включаючи правила Всесвітньої торгової організації, Договору до Європейської енергетичної хартії і Багатосторонньої екологічної програми співробітництва в галузі утилізації відходів ядерної енергетики для Росії. Однак Росія також повинна віддати пріоритет шляхи виконання і дотримання тих зобов'язань, які вона прийняла на себе в го-ди, які сталися після створення держави, на всіх рівнях у російському уряді та суспільстві. Повага міжнародних зобов'язань є, врешті-решт, основною складовою правопорядку. Вони включають основ-ні гарантії свободи вираження думок, включаючи думки, висловлені засобами інформації, свободи совісті як щодо політичних, так і релігійних питань, а також інші індивідуальні права людини, які країни ЄС і Росія, будучи членами ОБСЄ та Ради Європи, орга -лись дотримуватися. Європейський союз зацікавлений працювати з Росією, і працювати над усіма завданнями, про які було сказано вище, в дусі партнерства. У сьогоднішньому уряді у ЄС є надійні партнери, з якими він може вести серйозний діалог як за короткостроковими, так і за довгостроковими питань. Цей діалог з політичних, економічних та екологічних питань може досягти позитивних результатів. ЄС також готовий зосередитися чить своє фінансове сприяння на підтримку нової програми реформ і цілях, зокрема в Угоді про партнерство і співробітництво.\nХочеться сподіватися, що Європейський союз і Росія дійсно схожі на тих слона і кити, які ніколи не зустрінуться з-за несумісності своїх середовищ існування. ЄС і Росія домовилися про спільні цінності та прин-ціпах і виклали їх в Угоді про партнерство і співробітництво. Ми під-твердили відданість цим цінностям, будучи членами відповідних міжнародних органів. Як би не були відмінні точки відліку, ми живемо, об'єднані географічними, політичними, комерційними, екологи-ними і культурними чинниками.\n1. МЕ і МО, № 8 - 2000\n2. МЕ і МО, № 3 - 2001\n3. «Європа» (журнал Європейського Союзу), № 3 - 2001\n4. «Регіон: економіка і соціологія», № 3, 1999\n74.3кб. | скачати\nЄвропейський союз ЄС\nЄвропейський союз 3\nЄвропейський Союз та його проблеми\nЄвропейський союз в інтеграційних процесах\nЄвропейський союз у світовій економіці\nЄвропейський Союз та його зовнішньоекономічні проблеми\nЄвропейський Союз як елемент міжнародних відносин


Наукові дослідження торгівлі на еBay | Журнал "Інформаційні технології. Аналітичні матеріали"\n2. Багато "психологічно нестійких" продавців бояться продати товар дуже дешево і тому виставляють мінімально допустиму ціну продажу. В такому випадку торги приваблюють набагато менше учасників і остаточна ціна залишається нижчою.\n3. Аукціони з фотографіями завжди значно популярніші за аукціони без фотографій. А чим більший трафік - тим активніше йдуть торги і тим вища остаточна ціна. Вчені з Стенфорда визначили, що поява одного додаткового претендента на товар, підвищує остаточну вартість товару, в середньому на 5,5%. Це для аукціонів, в яких брало участь як мінімум 2 учасники. Якщо враховувати всі аукціони, то зростання було ще вагомішим: 11,4%.\n4. Порада для продавців: не наповнюйте ринок однотипним товаром. Краще продавати його поступово, а не все за раз. Тут спрацьовує баланс попиту і пропозиції.\n5. Перевіряйте граматику і правопис. Англійські вчені виявили, що товари, в описі яких допущені граматичні помилки, продаються значно гірше.\n6. Рекламуйте товар за допомогою слоганів і вказуйте високу ціну такого ж товару в магазині. На думку дослідників, вказання високої ціни в магазині піднімає остаточну вартість лоту на 7%.\n7. Проводьте довгі аукціони. Дослідження показали, що ціни на три- і п'тиденних лотах практично не відрізняються, а при зростанні тривалості аукціону до семи днів, ціна зростає на 24%. А за результатами 10-денного аукціону ціна стає вищою на 42% відсотки за середню.\n8. Не використовуйте пікові години відвідуваності сайту як час закінчення торгів. На перший погляд може здатися, що в такий час буде більше покупців, але насправді остаточна ціна лотів в пікові години нижча на 9,6%, тому що товарооборот в цей час також вищий. Приблизно 35% усіх товарів продається між 17.00 і 20.59 і тільки 25% ставок робиться в цей час.\n9. Беріть невелику плату за доставку. Дослідження продемонстрували, що покупці під час торгів не звертають увагу на вартість доставки. Через це компакт-диски з стартовою вартістю 1 цент і вартістю доставки $3,99 продаються, в середньому, на 21% дорожче ніж компакт-диски з початковою вартістю $4 і безкоштовною доставкою. Проте треба бути обережним, щоб не перегнути палку: через зависоку вартість доставки товар можна не продати взагалі.\n10. Уникайте негативних відгуків. Численні дослідження показують, що при наявності у продавця позитивних відгуків, активність покупців зростає.\nЦі 10 порад корисні як для продавців, так і для покупців, для яких діє зворотний принцип: купуйте в пікові години, вибирайте аукціони з високою початковою ціною, товари без фотографій, короткі аукціони і лоти з невеликою кількістю конкурентів.\nЗапозичено : звідси\nposition 256 in list


Стати технічним партнером, а не просто постачальником! - RWS\nRailway Supply » Інтерпайп » Стати технічним партнером, а не просто постачальником!\nДосвід ІНТЕРПАЙП у постачанні колісної продукції на ринок Індії та країн Південно-Східної Азії.\nВибудувати стосунки та потрапити в пул надійних постачальників на ринках Індії та країн Південно-Східної Азії – завдання не одного року, оскільки завжди вимагає знання не лише особливостей країни, а й вибудовування особистих стосунків із клієнтом.\nЯк українському виробнику преміальної колісної продукції ІНТЕРПАЙП вдалося за п’ять років наростити у 15 разів частку експорту до Індії та інших країн Південно-Східної Азії, розповідає менеджер відділу продажу залізничної продукції на ринках далекого зарубіжжя компанії ІНТЕРПАЙП Олег Водолажський.\nЗа його словами, особливістю ринку Індії та країн Південно-Східної Азії є розрізненість щодо технічної частини та відсутність певної уніфікації, яка притаманна країнам СНД, Європи, США. Кожна країна регіону Південно-Східної Азії користується різними технічними специфікаціями, має різні і, як правило, унікальні дизайни коліс. Це сформовано історичним розвитком залізничної галузі у регіоні, і безпосередньо залежить від цього, яка західна країна грала лідируючу роль постачанні рухомого складу.\nВсе це вимагає від компанії, яка планує зайти на ринок Індії та країн Південно-Східної Азії, залучення технічних служб та R&D, оскільки паперові креслення часто бувають поганої якості, а клієнт може використовувати технічні специфікації 1980-х років.\n«ІНТЕРПАЙП під брендом KLW розвиває високотехнологічний експорт та кооперацію з індійськими залізницями (Indian Railways) вже понад 25 років. За цей час здійснили постачання в Індію цільнолиті колеса різного призначення: для вантажних та пасажирських вагонів, локомотивів, міського транспорту та метро», – зазначає Водолажський.\nЗа його словами, побудувати довгострокові відносини з національним оператором залізниць Індії вдалося завдяки системному підходу до задоволення потреб клієнта та сильного блоку R&D.\n«За ці роки ми стали для Indian Railways не просто постачальником продукції, а технічним партнером, – наголошує наш співрозмовник. – Маючи багаторічний та міжнародний досвід постачання коліс по всьому світу, наші технічні фахівці завжди в курсі останніх нововведень у міжнародних специфікаціях, типах упаковки та захисного покриття коліс, досвіді співпраці з передовими європейськими компаніями у залізничній галузі. Вже на стадії технічних переговорів ми ділимося цими знаннями з клієнтом і пропонуємо покращити специфікацію продукту.\nНерідко ІНТЕРПАЙП є розробником дизайну коліс. Так він є автором модифікованого дизайну коліс для пасажирських поїздів в Індії. Управління R&D компанії має можливість та досвід розробки дизайну коліс та вдосконалених марок сталей під потреби клієнта, враховуючи не лише технічні, а й географічні умови експлуатації конкретної залізничної лінії, оскільки клімат та перепад висот може значно впливати на особливості експлуатації та, як результат, термін служби коліс. Нова конструкція суттєво підвищить безпеку руху після вагоноремонтів пасажирських вагонів».\nЗараз, спеціально для Indian Railways, ІНТЕРПАЙП розробив покращений дизайн колеса для пасажирського транспорту відповідно до умов експлуатації в Індії і вже розпочав виконання цього замовлення.\nКомпанія розраховує, що поставить індійському національному залізничному оператору рекордний обсяг коліс. Це допоможе ІНТЕРПАЙП зміцнити довгострокові відносини з Indian Railways.\nЗа словами Водолазького, партнерський підхід дає результат не лише в Індії, а й на ринках таких країн Південно-Східної Азії, як Пакистан, Таїланд, Бангладеш, Індонезія, Шрі-Ланка. Частка поставок до цих країн у загальному обсязі продажів колісної продукції ІНТЕРПАЙП з 2017 року зросла у 15 разів: з 0,37% до 5,61%.\nУ 2020 році ІНТЕРПАЙП поставив першу партію коліс до Таїланду, виконавши замовлення для швидкісного наземного метро Бангкока. – «Поки що це невелика партія коліс для ремонту залізничного транспорту, але ми розраховуємо закріпитися на тайському ринку» – каже Олег. – Для цього необхідно навчитися успішно конкурувати з Китаєм, який історично посідає сильні позиції за рахунок географічної близькості та низьких витрат.\nМи намагалися вийти на цей ринок давно, але місцеві залізничні оператори традиційно співпрацювали з японськими постачальниками. Більше року тому технічна делегація тайського клієнта провела аудит Інтерпайп НТЗ.\nІ ось стався справжній прорив: ІНТЕРПАЙП зробив перше постачання пасажирських залізничних коліс для швидкісного наземного метро в Бангкоку. Замовлення досить складне як у виробництві (особливі вимоги до свердловки), так і логістично – продукція повинна бути надійно упакована, щоб витримати агресивне середовище підвищеної вологості більше місяця.\nПозитивний досвід першого постачання стане хорошою рекомендацією для Державних залізниць Таїланду».\n“Інтерпайп” за 11 місяців збільшив виробництво колісних пар на третину


Главная/Аналитика/"Триста гіднюків". У Верховній Раді запахло "русским миром" – Береза\nУ народі це об’єднання вже прозвали “триста гіднюків”. Бачу аналогію з російськими скрєпами, більше нічого, пише Борислав Береза для Gazeta.ua.\nПоки члени цього об’єднання не скажуть, чим вони будуть займатися – нічого не зрозуміло. Але вже зараз від цього не дуже гарно пахне.\nЯкщо у парламенті починають протягувати щось скрєпне, то це новий прихід “русского мира” в Україну. Тоді на всіх питаннях, які мають відношення до Стамбульської конвенції (міжнародна угода Ради Європи про попередження насильства проти жінок та домашнього насильства. – Gazeta.ua), можуть ставити хрест. Тому що 300 нардепів – це більшість, яка не голосуватиме за законопроекти, які пропонують наші європейські колеги, щоб Україна еволюціонувала.\n— 22.01.2020 11:28\nБерезу пора на березу\nКочетков: Перестав быть “президентом мира” в глазах даже своих поклонников, да еще и на фоне экономических проблем, президент Зеленский продолжит терять электоральные симпатии 3745\nЗа “золото” – більше 3 млн гривень. Скільки отримають українські спортсмени за медалі на Олімпіаді-2020 1067