Любіть стратегію або більше красиву графіку в стилі фентезі, але не завжди виходить знайти щось що вдало поєднує в собі і те і інше, тоді онлайн гра World of Battles саме для вас\nЛюбіть стратегію або більше красиву графіку в стилі фентезі, але не завжди виходить знайти щось що вдало поєднує в собі і те і інше, тоді онлайн гра World of Battles саме для вас. Це гра повністю від початку і до кінця була розроблена українськими розробниками. В її основу закладені сюжети багатьох настільних ігор. World of Battles - безкоштовна багатокористувальницька онлайн гра. Все що вам потрібно, це споряджати військо або вести кровопролитні війни. Реєстрація проста і не вимагає особливих зусиль, і безкоштовна. Придумавши собі запам'ятовується логін і незабутній пароль, дорога в світ неймовірних пригод з радістю відкриє перед тобою двері. Для початку вибери, за яку расу надалі будеш вести битви. Вам доведеться вибирати між 9 расами. Темні сили представлені - Окрамі, Темними ельфами та нежитю, світлі - дварфов, Ельфами і Лицарями, а є й ті, хто воліють тримати нейтральну сторону - Зверолюди, Варвари і Амазонки. Всі вони мають свої унікальні переваги і недоліки. Вам слід вибрати знищувати чи все на своєму шляху разом з прихильниками Зла або всіма силами захищати Раксіон. У вашому розпорядженні безліч новітньої зброї, воно представлено щитами, шоломами, обладунками. А такі аксесуари як амулети, сережки, кільця можуть і зовсім змінити хід війни. Кожна перемога наближає вас до отримання нового рівня Лідера, а за допомогою заклинань він буде допомагати вашому війську. Лідер - це Генерал армії. За кожну перемогу, він отримує досвід, що дозволяє йому розширювати свої війська, купувати нову екіпіровку, спорядження. Кожна перемога або поразка прямо впливають на ваш рейтинг. Проявіть всі тактичні варіанти, ваші можливості практично необмежені. Використовуйте всі здібності, не забувайте користуватися силами елітний загін, які є у кожної раси. Кожен юніт чудово оформлений графічно, він унікальний за своїми дизайнерським особливостям. Звичайно самому перемогти, навіть просто проіснувати, в цьому світі дуже важко. Для цього і створюються гільдії і альянси, щоб разом здобути перемоги. Боріться за території разом на Глобальній карті, позначте своїх ворогів, виділіть загальні цілі або захищайте спільно свої володіння. Кожен бій триває вісім хвилин, але ви навіть не встигнете помітити, як вони пролетять, адже події розгортаються швидко і захоплююче. Щоб отримати більше золота і досвіду, треба виконувати однокористувацький місії. Ці завдання розвивають тактику і стратегію! Армію можна скласти таким чином, щоб до неї входили всі типи бойових загонів. Їх більше вісімдесяти. Уміло керуючи ними і користуючись їх здібностями, ви можете стати великим полководцем, перед яким весь світ змушений, буде стати на коліна. Наприклад загін списоносців метає списи, але їх сила недостатня для того щоб уразити ціль, на допомогу їм можуть прийти ловці блискавки, які телепортіруя списи в необхідне місце. Почавши свій шлях всього лише з жменькою воїнів, ви перетворите їх в могутнє військо. Почни свій шлях з грою World of Battles прямо зараз! Грати вWorld of Battles


Зробити Тайвань чистішим | Газета «День»\nЗробити Тайвань чистішим\nНа острові провели екоакцію і міркують, як зменшити вуглецевий слід\n28 квітня, 2021 - 10:59\nНещодавно, з нагоди Дня землі волонтери та всі охочі прибирали пляжі острова Тайвань. Але проблемами довкілля переймаються і на владному рівні. Зокрема 22 квітня на тематичному форумі президентка країни Цай Інвень наголосила: «Ми повинні визнати, що єдиний дім людства, наша Земля, зараз стикається з серйозними проблемами. Тайвань є ключовим прикладом викликів, з якими ми стикаємось. Через наслідки екстремальних погодних явищ два-три роки тому ми переживали повені після проливних дощів. І з минулого року до цього часу ми переживаємо найсильнішу посуху за століття. Незважаючи на те, що наша ініціативна Програма розвитку інфраструктури посилила наші позиції, виклики, з якими ми стикаємося внаслідок екстремальних погодних умов, все ще є серйозними. Ми всі сподіваємось, що ці екстремальні погодні умови не стануть новою нормою. Тому ми несемо відповідальність ще більше працювати над вирішенням кліматичних питань». Вона додала, що Тайвань планує досягти нульового рівня викидів вуглецю до 2050 року як шляхом постійної трансформації енергії, так і шляхом розробки систематичних стратегій зменшення викидів у таких секторах, як виробництво, транспорт, житлове будівництво та сільське господарство.\nНа фото: Волонтери беруть участь у заході з прибирання пляжу, організованому з нагоди Дня Землі, у місті Кілунг, Тайвань.


Офіс Президента – AgroNews\nОзвучено винних у колосальних збитках ДПЗКУ\nАкціонерне товариство “Державна продовольчо-зернова корпорація України” за підсумками 2020 року отримало чисті збитки на суму 5,8 млрд грн. Політичний аналітик Олександр Кочетков пояснив у коментарі УНН, чому з ...\nНа Запоріжжі триває кричуще рейдерство, яке кришує місцевий голова. Віталій Желудько – звичайний фермер у Долинській ОТГ, що успадкував від батька не тільки земельну ділянку, ...\nУкраїна готова повністю забезпечити продовольчу безпеку Катару й експортувати високоякісну аграрну продукцію. Про це заступник керівника Офісу Президента Ігор Жовква повідомив Укрінформу, пише agronews.ua. Також ...\nРозвиток агросектору та стратегію охорони довкілля обговорили на нараді під головуванням Президента України Володимира Зеленського. Про це повідомила пресслужба Офісу Президента, пише agronews.ua. «Ніхто не може сперечатися ...\nВласники паїв з відчаю встановили безстроковий пікет\nТОВ «Відродження», яке контролюються директором В. М. Астіоном, і з якими селяни – власники паїв уклали договори оренди, досі не видало орендодавцям ні обіцяних грошей, ...


33 державні шахти зараз у критичному стані | NewsNetwork\n33 державні шахти зараз у критичному стані\nУсі українські державні шахти перебувають в аварійному стані. 33 з них в надзвичайно складному становищі у плані гарантування безпеки охорони праці. Про це заявив голова Незалежної профспілки гірників України Михайло Волинець.\nЗа його словами, на вугільних підприємствах не дотримуються пилогазового режиму, усі стаціонарні установки, транспортні засоби та спеціальна техніка, за допомогою якої виконується основна робота, доведені до жахливого, аварійного стану.\nТа все ж головною проблемою експерт назвав нехтування правилами техніки безпеки.\nТам завжди одна й та сама ситуація: давай-давай, видоботок і метри-проходки любим шляхом. І закривали очі на порушення техніки безпеки охорони праці. Ми ж бачимо пожежі одна за одною на блоках шахт управління "Покровського". Вона високотехнологічно оснащена. Там найкращі працівники сконцентровано, бо зарплати високі платили. Але там постійно закривали очі на порушення техніки безпеки охорони праці. Звідси й часті аварії і звідси травмування постійні. Прихований травматизм.\nНа думку Волинця, внутрішній контроль за технікою безпеки охорони праці не здійснюється, оскільки він підпорядкований безпосередньо керівництву. А воно зорієнтовано на прибутки та об’єми видобутку вугілля. Державна служба України з питань праці, яка мала б стежити за дотримуванням правил безпеки на підприємствах, не справляється зі своїми обов’язками.\nкоррупция экономика Кабмин Киев коррупция в Украине Новости Украины


Шкіра, схильна до постійним висипань, потребує щоденного догляду. Інакше дрібні прищики, які доставляють естетичні проблеми можуть перерости в підшкірні прищі.\nХворобливі, зовні абсолютно непривабливі підшкірні прищі є самими неприємними проявами запалення шкірних покривів. З медичної термінології дане захворювання називається фурункульозом, а поодинокі прояви – фурункулом.\nПідшкірний прищ утворюється як наслідок запалення сальної залози і волосяного мішечка. Гноєтворні мікроби, проникнувши в цибулину волоса через дрібні пошкодження шкірного покриву, викликають запалення.\nПричини, що сприяють розвитку фурункула:\nподразнення шкіри хімічними речовинами;\nпосилена діяльність сальних і потових залоз;\nВиникнути одиничний фурункул може на будь-якій ділянці шкіри, вкритої волоссям. Але найбільш часто прищі локалізуються на обличчі, шиї та передпліччя.\nРозвиток внутрішнього прища починається з освіти хворобливого щільного вузлика яскраво-червоного кольору, який піднімається над поверхнею шкіри у вигляді горбка. Через кілька днів в центрі утворюється гній, який виділяється при прориві фурункула. На місці прориву можна помітити омертвілу шкіру зеленувато-жовтого кольору. Це і є стержень фурункула, який також виходить разом з кров’ю і гноєм. Загоєння відбувається поступово з утворенням рубця. Якщо організм ослаблений внаслідок якихось причин, то процес прорывания протікає досить мляво, що призводить до надмірного накопиченню гною.\nПідшкірний прищик на обличчі становлять особливу небезпеку. Маючи навіть невеликі розміри, він може спровокувати попадання інфекції через нервову систему, мозок і викликати його запалення.\nЯкщо запалюються поруч кілька волосяних мішечків і пов’язані з ними сальні залози, то дане захворювання називають карбункул, яке є самим важким і небезпечним захворюванням шкіри і підшкірної клітковини.\nДане захворювання виникає при неправильному лікуванні фурункула при попаданні в пори шкіри гноєтворних мікробів. Карбункул має кулясту форму з лискучою шкірою червоного кольору, що має синюватий відтінок в центрі. Гнійники розкривають тривалий час (близько 20 днів), постійно виділяючи крапельки гною в місцях виходу волосся. При своєчасному лікуванні прищів відбувається поступове загоєння з утворенням значного рубця, а в запущених випадках і обезображивающего.\nВнутрішній прищ: як позбутися\nНе рекомендується проводити самостійне лікування фурункулів, так як це може викликати серйозні ускладнення. Ні в якому разі не можна видавлювати, проколювати або зрізати верхівку підшкірного прища. Не можна відвідувати сауну. Шкіру довкола фурункула можна протирати камфорним або саліциловим спиртом.\nЯк допоміжний засіб при лікуванні, призначеному лікарем, має позитивний результат застосування кровоочисний засіб і їжі, багатої вітамінами. Можна вживати настої трав череди, кульбаби і кропиви, які володіють антисептичними і протизапальними властивостями. З обережністю використовуйте крем від прищів.\nКілька слів про подушках


Собі – авто, вінничанам – обман: як працює «Вінницякарсервіс» і чому у вас знімає гроші\nПоки працівники «Вінницякартсервіс» катаються на новеньких авто за мільйон, замовляють рекламу на більше, ніж 300 тис.грн, у вінничан знімають кошти за неіснуючі поїздки.\nЗвичайно, головний господарник міста Сергій Моргунов не катається в громадському транспорті (за виключенням тестування і фото для соціальних мереж) і не грає вранці у дві лотереї: «влізу чи не влізу в транспорт» і «чи подарую сьогодні Вінницякартсервіс декілька додаткових гривень».\nСтворене у 2014 році КП «Вінницякартсервіс», мало стати новим кроком до обіцяних європейських стандартів, а стало – суцільною проблемою для містян. Запровадження електронного квитка у громадському транспорті було однією із обіцянок мера на 2019 рік.\n«Це 580 одиниць транспорту, 550 точок поповнення карток та 50 табло на зупинках. Також буде створено мобільний додаток та інтернет-портал» – пообіцяв Моргунов вінничанам на 2019 рік і успішно цю обіцянку провалив.\nВидавати «Картку вінничанина» мали ще з 2018 року, а насправді почали лише в кінці 2019 – на початку 2020 року. Але деякі вінничани скаржаться, що досі її не отримали. Тому питання, що можливо аудит вартістю у 250 000 гривень був потрібен підприємству просто «для галочки».\nАбо для початку потрібно навести порядок в системі, а потім витрачати 357 000 грн на рекламу недосконалої системи.\nДиректорка підприємства Катерина Бабіна, яка працює там ще з 2016 року за весь період заробила більше 953 тис. грн.\nТому на підприємстві гроші заробляють, вінничани – втрачають. Повідомлення про списання коштів вночі, через декілька днів та за неіснуючі поїздки можна побачити чи не щодня на сторінках у соціальних мережах та почути на зупинках громадського транспорту. Вінничанам вже настільки набриднув обман, що вони зареєстрували петицію, де просять залишити альтернативні методи оплати.\n«Списання дуже часто відбувається із великою затримкою, що унеможливлює контроль правомірності їх списання. Також інколи відбувається дублювання списаних сум, а особи, які перебувають у Вінниці тимчасово, вимушені купувати картку вінничанина за для кілька поїздок, яка коштує 60 грн», –йдеться в петиції.\nЧи зупиниться щоденний обман вінничан чи у міській раді будуть діяти по принципу «з кожного по 4 гривні і можна на нове авто назбирати»?


Нещадна стихія забрала Рівне під воду: фото - ЗНАЙ ЮА\nНещадна стихія забрала Рівне під воду: фото\nВ деяких місцях міста води було по коліно, і пішоходи переходили вбрід дороги\n🕓 27 липня 2018, 12:28\nПотужна злива не обминула і жителів міста рівне. Так, 26 липня сильний дощ з грозами та вітром затопила вулиці міста. Про це повідомляють місцеві жителі і публікують кадри потопів на сторінках в соцмережах, пише Gazeta.ua.\nТак, сильний затор через затоплення утворився на вулиці Віденської. Також високо піднялася вода на вулиці Княгині Ольги.\nВ деяких місцях її було по коліно, і пішоходи переходили дороги вбрід. На вулиці Степана Бандери вода підійшла до під'їздів будинків і залила цілі двори.\nПід водою не було видно пішохідні переходи.\nЗа минулу добу рятувальники обласного центру чотири рази надавали допомогу населенню за звільнення доріг від повалених дерев.\nВ результаті негоди ніхто не постраждав. До ліквідації наслідків негоди були залучені дві одиниці спецтехніки та 10 рятувальників, які оперативно звільнили проїжджі частини доріг.\nНагадаємо, 27 липня, стихія перед обіцяною на вихідних спекою вирішила видати прощальний акорд, знову випробовуючи українців на силу і витривалість. Всю територію країни, як і в останні кілька тижнів, обдарує виснажливим теплом, потім дощем, потім знову спека, і знову дощ. Температура підніметься аж до 33 градусів.\nЯк повідомляв портал "Знай.uа", після потопу, який захлеснув Київ 25 липня, в мережі з'явилося безліч фото, відео і фотожаб щодо наслідків сильних злив. Так, в мережі з'явилося відео, на якому видно, як чоловік сплавляється по затопленій дорозі під мостом в районі Дорогожичів на надувному човні.\nТакож "Знай.uа" писав, нещадний циклон "Галина" накоїв чимало лиха в Україні. Київ змусив піти під воду, продавці скаржаться і підраховують збитки, а власники авто, на які впали дерева, шукають гроші на ремонт. Ремонту тепер вимагає ще і школа на Одещині, куди потрапила блискавка.\nОпубліковано: 27.07 12:28\nГрад, гроза і злива: у яких регіонах України стихія влаштує великий потоп


Молдова відклала висилку українського скандального судді Чауса, Ігор Додон, Кишинівський суд, Таїсія Прутян, новини, Україна, Обозреватель 19 лютого\nЧерез декрет: Молдова відклала висилку українського судді-банковика Чауса\n19 лютого 2018, 13:44 2.7тЧитати матеріал російською\nАпеляція на рішення президента Молдови Ігоря Додона про відмову в політичному притулкові скандально відомому українському судді-хабарнику Миколі Чаусу переноситься на невизначений термін через відхід у декрет судді Кишинівського суду Таїсії Прутян, яка розглядала зазначену справу.\nПро це "Обозревателю" стало відомо від власного джерела.\nТакож стало відомо, що Чаус прибув на засідання в гарному настрої, але з журналістами спілкуватися відмовився і втік від них.\nСуддя-корупціонер Микола Чаус\nНевловимий: опубліковано відео втечі скандального судді Чауса від журналістів у Кишиневі\nЩо стосується його адвоката Юліана Балана, то він приїхав до суду вже після зникнення свого підзахисного, проте також не дав жодних коментарів для ЗМІ. Балан запевнив, що володіє всією інформацією, але не має наміру розкривати її зараз.\nЯк повідомляв "Обозреватель", 9 серпня 2016 року НАБУ викрило Чауса, який вимагав та отримав хабар у розмірі $150 тисяч. Отримані гроші суддя зберігав закопаними в скляних банках. Після цього він утік на територію окупованого Криму, а Україна звернулася в Інтерпол із проханням знайти Чауса. У березні 2017 року корупціонер був затриманий у Молдові.\nІгор ДодонМикола Чаус


До резолюції ООН щодо Криму приєдналися 40 країн | Факти\nФакти / Україна / До резолюції ООН щодо Криму приєдналися 40 країн/ Листопад, 14 , 2017 в 8:38\nПро це повідомив заступник глави МЗС Сергій Кислиця, передає Укрінформ.\n– Станом на зараз ми маємо чотири десятки країн, які долучились до кола співавторів резолюції, внесеної на виконання ініціативи президента України Петра Порошенка, – сказав він.\nКислиця додав, що мова документа є доволі потужною та жорсткою з чіткими однозначними формулюваннями. Його мета – захист прав і свобод громадян на українському півострові.\nМоскву закликають негайно виконати наказ Міжнародного суду ООН та скасувати заборону Меджлісу. Окрім того, забезпечити жителям Криму доступ до кримськотатарської та української мов. В оновленій постанові чітко зазначено – між Україною і Росією точиться міжнародний збройний конфлікт.\nЧитайте: New York Times назвав Крим “спірною територією”\nДо процесу просування резолюці в ООН приєднаються також лідер кримськотатарського народу Мустафа Джемілєв та Ахтем Чийгоз.\nВодночас, у Кремлі цей документ розкритикували і заявили, що він може загрожувати суверенітету Росії.\nНагадаємо, оновлену резолюцію з прав людини в анексованого Криму Третій комітет Генасамблеї ООН розгляне 14 листопада.\nОпубліковано Листопад, 14 , 2017 в 8:38\nТеги: Анексія Криму, Крим, ООН


У Вінниці найдорожчі по Україні свічки через «кінець світу»? - 0432.ua\nУ Вінниці найдорожчі по Україні свічки через «кінець світу»?\n16:08, 19 декабря 2012 г.\nСтандартний набір для порятунку від армагедону - сірники, сіль та свічки - попри мусування у ЗМІ теми кінця світу не надто популярний у різних регіонах України.\nПро це дізналися кореспонденти, які промоніторили рівень роздрібних цін на ці продукти у 18 регіонах.\n«Жодного ажіотажу немає. Люди значно більше ковбасу купують напередодні свят, а сірників чи солі за день жодної пачки, буває, не продаємо», - так прокоментували ситуацію продавці відразу в кількох областях.\nДослідження засвідчило, що у переважній більшості, а саме в 14 областях, вартість такого набору майже не відрізняється, він обійдеться забобонним громадянам від 7 до 10 гривень. Ціна набору вища лише у трьох областях: Вінницькій - 10,22 гривень, Харківській - 10,30 гривень, та Запорізькій, де за товари першої необхідності в останні дні людства просять найдорожче, - аж 12,50 гривень. Найдешевше такий набір коштує на Закарпатті - всього 6,26 гривень.\nНайбільше грошей доведеться віддати за свічку - від 6 гривень у Вінниці до 2 гривень - в Донецьку, Івано-Франківську та Ужгороді.\nСіль коштує від 1,72 гривень у Вінниці до 4,50 гривень - у Запоріжжі.\nПриблизно так само обійдуться й сірники - від 1,85 гривень за упаковку з десяти коробок у Полтаві до 5 гривень в Запоріжжі.


Шеллі Коулі була на восьмому місяці вaгiтнoсті. Зовсім скоро їй і її чоловікові Джеремі належало взяти на руки свого первістка.\nАле день, який подружжя чекали так довго, мало не став для їх сім’ї фaтaльним.\nПoлoги почалися з кecapевого poзтuну. Опepaція завершилася успішно, і маленька Рілан з’явилася на світ абсолютно здоровою. Однак її молода мама, не витримавши пoлoгiв, впала в кoмy.\n«Лiкарі зробили все, що могли. Вони були впевнені, що Шеллі пoмpe, – згадує Джеремі, – ти такий щасливий побачити свою дочку, але в той же самий момент ти розумієш, що повинен попрощатися зі своєю дружиною назавжди. Словами це не описати».\nРаптом медсестрі на ім’я Ешлі Манус приходить в голову геніальна думка. «Ми знаємо, що шкiрний контакт матері і дитини допомагає малюкам. Я подумала, раптом в цьому випадку він спрацює навпаки? – розповідала Ешлі, – я сподівалася, що Шеллі все ще десь там, що вона відчує малюка своїм серцем, і материнські інстинкти розбудять її ». Але, торкнувшись Шеллі, її малятко відразу заснулo. «Ми лоскотали її, навіть посмикали, але нічого не допомагало. Вона спала, – говорив Джеремі, – але пройшло десять хвилин, і вона знову закpuчала! »\nСталося неможливе. «Ми всі бачили, як монітори раптом почали працювати. Моя дружина повернулася до життя! » – зі сльозами на очах згадував Джеремі. Стан Шеллі поступово стабілізувався, і через тиждень вона нарешті могла взяти свою дитину на руки. «Я дивилася на Рілан і думала, що вона найпрекрасніша у світі дитина, – казала Шеллі, – я знаю, всі мами так кажуть, але тепер я відчуваю, що у нас особливий зв’язок».\nЩе один щасливий кінець. Неймовірно, як любов матері і дочки перемогла смepть.\nЯкщо історія Шеллі і Рілан торкнула тебе, поділися нею зі своїми друзями!\n← Дyже Cильна Молuтва, яка змiнuть усе у Вашому жuтті. Її дія пoтyжнa. Результати будуть нeймoвіpно пpuгoломшливі! Після прочuтання цієї Оcoблuвої Молuтвu у Вашому житті почнуть відбуватися справжні дива\nМалюк у Юлиному лoнi вперше порухавsя того дня, коли вона пoх0вала чоловіка і саме мила посуд після пoмuнaльного обіду →\nAdmin Комментарии к записи В минулому році мене покликали в школу на зустріч випускників, ми святкували 35-річчя закінчення школи. Я не дуже хотіли туди йти, наче відчувала, що ця зустріч змінить все моє життя. В 52 роки я наважилася піти від чоловіка до свого колишнього однокласника, але мої діти мене не підтримали і перестали зі мною спілкуватися отключены\nAdmin Комментарии к записи Гороскоп на 6 січня: для когось цей день принесе сюрпризи і випробування отключены


The Allman Brothers Band | Musicedia - Музична енциклопедія\n1969 до 2014\nОллмен Бразерс Бенд\nАмериканський гурт. Утворений 1969 року у місті Джексонвіль штат Флоріда. До першого складу гурту входили:\nГрегг Оллмен (Gregg Allman), повне ім'я Грегорі Ленуар Оллмен (Gregory Lenoir Allman), 8.12.1947, Нешвілл, Теннессі, США — вокал, орган, фортепіано;\nДюен Оллмен (Duane Allman), повне ім'я Ховард Дюен Оллмен (Howard Duane Allman), 20.11.1946, Нешвілл, Теннессі, США — 29.10.1971, Мекон, Джорджія, США — гітара;\nДікі Беттс (Dickey Betts), справжнє ім'я Форрест Річард Беттс (Forrest Richard Betts), 12.12.1943, Вест-Палм-Біч, Флоріда, США — гітара, вокал;\nБеррі Оклі (Berry Oakley), повне ім'я Реймонд Беррі Оклі (Raymond Berry Oakley), 4.04.1948, Чикаго, Іллінойс, США — 11.11.1972, Мекон, Джорджія, США — бас;\nта Бутч Тракс (Butch Trucks), справжнє ім'я Клод Хадсон Тракс (Claude Hudson Trucks) — Джексонвіль, Флорида, США — ударні.\nБрати Оллмени виростали у Дейтона Біч штат Флорида, де 1963 року ввійшли до складу місцевого гурту The House Rockers, а 1964 утворили власний — Allman Joys. У його складі вони зробили перші записи, які пізніше потрапили на платівку «Early Allman». 1966 року у місті Декатер штату Алабама вони ненадовго приєднались до гурту Five Minutes. 1967 та 1968 року брати виступали у лос-анжелеському гурті студійних музикантів The Hour Glass. З цим гуртом вони записали два альбоми, до яких увійшло кілька композицій Грегга Оллмена. 1968 року Оллмени також взяли участь у запису альбому джексонвільського гурту 31st Of February. Того ж року Дуен влаштувався у відомій студії «Fame», де взяв участь у студійних сесіях багатьох зірок блюзу і соулу, таких як Уїлсон Пікетт, Арета Френклін, Кінг Кертіс.\nУтворена братами формація The Allman Brothers швидко здобула славу як гурт, що досконало виступає «живцем», а їх два перші альбоми, «The Allman Brothers Band» та «Idlewild South», презентували сильне захоплення блюзом та збуджуючий ритм. Однак найкраще гурт проявив себе на подвійному альбомі «Live At The Fillmore East», що зафіксував їх виступ 1971 року у нью-йоркському залі «Fillmore East», а 22-хвилинний твір «Whipping Post» з цієї платівки і сьогодні залишається одним з найкращих імпровізаційних творів в історії року. Великий успіх цієї роботи зробив з The Allman Brothers супер-зірок, а Дюена запросив Ерік Клептон для участі у запису альбому «Layla…» гурту Derek & The Dominoes, де перший презентував свою майстерну гру на гітарі технікою «slide». Гітарний дует Оллмена з Клептоном у заголовній композиції став найкращим досягненням Дюена серед його записів поза власним гуртом. На жаль, кар'єра цього талановитого музиканта була трагічно перервана 29 жовтня 1971 року в автокатастрофі.\nІнші учасники The Allman Brothers завершили роботу над альбомом «Eat A Peach», до якого ввійшли як студійні, так і концертні записи. Склад гурту поповнився другим піаністом Чаком Лівеллом (Chuck Leavell), але коли музиканти почали набирати обертів, знову сталась трагедія. 11 листопада 1972 року в автокатастрофі загинув Беррі Оклі. Як на іронію, це сталося неподалік від місця аварії, в якій загинув Дюен Оллмен.\nВідтоді The Allman Brothers почали справляти враження гурту, яка дещо отупіла, а її альбомам вже бракувало вогню, який був добре відомий слухачам з їх попередніх робіт. Стиль гурту став рішуче злагодженим, що знайшло своє відображення на альбомі 1973 року «Brothers & Sisters» (присвячений Оклі), а особливо на синглі «Ramblin' Man», що походив з цього альбому.\nТворча сила гурту почала згасати, коли її учасники захопилися власними проектами. Грегг Оллмен та Дікі Беттс розпочали сольні кар'єри, а Лівелл, Джоансон та новий басист Лемар Вільям (Lamar Williams), що замінив Оклі, утворили формацію Sea Level. 1975 року Грегг одружився з Шер (щоправда він з нею розлучився 1979 року), а навесні 1976 року гурт The Allman Brothers Band остаточно розпався в атмосфері ненависті та взаємних образ після судового процесу про продаж наркотиків, на якому Грегг дав свідчення проти їх менеджера концертних турне Джона «Скутера» Геррінга. В результаті Геррінг отримав 75 років ув'язнення, а інші члени гурту прокляли Оллмена за зраду ідеалам братерства. (Щоправда Оллмен сам стояв перед загрозою бути засудженим, якби не дав таке свідчення). Однак з часом колеги Грегга змінили свою думку стосовно нього і в жовтні 1978 року The Allman Brothers відродили свою діяльність у такому складі: Г.Оллмен, Беттс, Джохенсон, Трало, Ден Тоулер (Dan Toler) — гітара та Девід Голдфліс (David Goldflies) — бас. Записаний ними перший альбом «Enlightened Rogues» після дворічної перерви приніс гурту комерційний успіх, але наступними роботами це повторити не вдалося.\n1981 року гурт залишив Джоенсон, а замість нього прийшли Девід «Френкі» Тоулер (David «Frankie» Toler) — ударні та Майк Лоулер (Mike Lawler) — клавішні, а незабаром повернувся і Лівелл. Однак 1982 року The Allman Brothers в черговий раз припиняють свою діяльність.\n1994 року Воррен Гейнз та Аллен Вуді утворили власний сторонній проект Gov't Mule.\nРоки існуваня гурту :\n1969 – 1976, 1978 – 1982, 1989 – 2014\n1977: Dickie Betts & The Great Southern (разом з власним гуртом The Great Southern)\n1988: Pattern Disruptive (разом з власним гуртом Dickey Betts Band)


Подорожуйте з комфортом нічним автобусом -> FlixBus\nГоловна ǀ Нічний автобус\nНе хочете витрачати весь день на дорогу? Бажаєте подорожувати Європою неймовірно швидко? Потрібна гнучкість у виборі рейсу?\nНаші нічні автобуси щоночі курсують між численними містами Європи. Ви можете придбати квиток безпосередньо у водія, тож вам навіть не знадобиться бронювати його заздалегідь! Оскільки вночі зупинок менше, ніж удень, ваша автобусна подорож буде значно коротшою.\nМи пропонуємо найвигідніші ціни на квитки. Щоб отримати найдешевшу ціну, бронюйте квиток заздалегідь. У нічних автобусах для вас — безліч послуг для максимального комфорту. Завдяки великому простору для ніг і регульованим сидінням ви зможете розслабитися та спати всю дорогу до місця призначення. У салоні автобуса можна придбати снеки та напої. Крім того, тут передбачено туалет, тож водію не доводиться робити короткі зупинки, а отже, подорож нічним автобусом із пункту А до пункту Б буде максимально швидкою. Нічний автобус обладнано розетками та Wi-Fi, щоб ви могли переглянути фільм і отримати справжнє задоволення від подорожі.\nМережа маршрутів нічних автобусів у Європі\nБерлін — Париж від 39 €\nГамбург — Париж від 36 €\nФранкфурт — Париж від 19 €\nГамбург — Берлін від 7,90 €\nГамбург — Штутгарт від 19 €\nБерлін — Амстердам від 29 €\nБерлін — Франкфурт від 19 €\nБерлін — Прага від 19 €\nШтутгарт — Берлін від 19 €\nБажаєте проїхатися нашим нічним автобусом із Праги до Гамбурга або з Роттердама до Парижа? Чи може вас зацікавить нічний маршрут Гаага – Париж? Незабаром ви зможете потрапити до будь-якого великого міста Європи за ніч, адже наша мережа маршрутів нічних автобусів розширюється з неймовірною швидкістю. Ви можете з легкістю забронювати квитки онлайн, за допомогою нашого додатку або придбати їх в одній із наших кас чи просто у водія автобуса. Під час автобусної подорожі ви зможете добре виспатися всю ніч і прибути до пункту призначення у повній готовності до пригод!\nПодорожувати нічним автобусом — це вигідно, адже жоден інший транспортний засіб не забезпечує таку економію енергії. Крім того, наші автобуси викидають в атмосферу значно менше вуглекислих газів в розрахунку на одну людину, ніж літаки, поїзди й автомобілі. Відкрийте для себе Європу, подорожуючи одним з наших екологічних, швидких і зручних нічних автобусів.\nВи можете поїхати вночі до Мілана, Парижа, Дюссельдорфа, Праги, Турина...\nта багатьох інших міст Європи! Якщо ви хотіли б вирушити у подорож Європою, але вам не до вподоби проводити в дорозі світлий час доби, купуйте квиток на наш нічний автобус. Наша мережа маршрутів нічних автобусів постійно розширюється, тож періодично відвідуйте цю сторінку — якщо наразі в нас немає нічного рейсу до потрібного вам місця призначення, він неодмінно з’явиться найближчим часом! Уподобайте нашу сторінку на Facebook і підпишіться на розсилку новин, щоб дізнаватися про наші нові рейси якомога раніше!\nЗнайти нічний автобус


Півзахисник Динамо може перейти до Хайдука - Korrespondent.net\nПівзахисник Динамо може перейти до Хайдука\nSport bigmir, 15 червня 2015, 14:47\nНіко Краньчар може перейти до Хайдука\nПівзахисник київського Динамо Ніко Краньчар може перейти до хорватського клубу "Хайдук".\nПівзахисник Динамо Ніко Краньчар веде переговори з Хайдуком, повідомляє 24sata. Зараз 30-річний футболіст, котрий останні 2 сезони провів на правах оренди в англійському КПР, обговорює з хорватською командою деталі співпраці.\nЧитайте також: Півзахисник Динамо: Я залишив Україну лише через футбольні причини\nЗа інформацією з видання, найближчими днями Краньчар розірве контракт з київським клубом, який закінчується влітку 2016 року, і на правах вільного агента підпише угоду з хорватським клубом.\nЗазначимо, що Ніко Краньчар виступав за Хайдук з 2004 до 2006 рік.\nНагадаємо, що гравцями Хайдука є 3 українських футболісти: минулого літа до хорватського клубу перейшов Артем Мілевський, а вже цього міжсезоння до команди долучились півзахисник Артем Радченко та екс-захисник Зорі Максим Білий.\nТЕГИ: футбол, трансферы, Хайдук, Нико Кранчар, Динамо\nБарселона безкоштовно підписала одного з лідерів Мілана2469\nМародери з російської армії вкрали футболку Рівалдо - Дмитрулін2396\nЛіверпуль може залишити ще один форвард1601\nОлександрію залишив один з лідерів команди1364\nМанчестер Сіті вже витратив гроші від продажу Жезуса1332


Відмінно зберігся бункер (42 фото) - Колизей приколів\nдодому Приколи Відмінно зберігся бункер (42 фото)\nВідмінно зберігся бункер (42 фото)\nБлогер saoirse-2010 побував в одному НДІ і в його закинутому бункері.\nПро його місцезнаходження, на жаль, він не повідомив.\nДивно, покинуте місце чудово збереглося.\nпопередня статтяВ. о. мами\nнаступна статтяНадано їм начебто літера\nМене задолбали те, що ми не цінуємо найближчими людьми: батьками, чоловіками, дружинами, коханими або просто друзями. Я не можу зрозуміти, чому багато хто дозволяє себе обманювати, кидати і ображати улюблених людей, виправдовуючи це тим, що зрозуміє, стерпить, пробачить.\n«Візуальна некромантия»: лякаючий світ цифрового художника Бориса Гроха\nЗлий жарт (3 фото)


Історичний пам'ятник спалахнув в Одесі: відео - ЗНАЙ ЮА\nЯк пише Думська, будівля знаходиться в Приморському районі на вулиці Садовій, 21. Пожежу гасять вісім пожежних машин. За даними журналістів. У будівлі жили бездомні. За попередньою інформацією, один залишився в приміщенні під час пожежі.\nРаніше портал "Знай.ua" повідомляв, що розслідування пожежі в одеському таборі "Вікторія" триває, і в справі з'явилися нові подробиці. Слідчі знайшли залишки кип'ятильника в осередку пожежі. Керівник художнього ансамблю, яка проживала в цій кімнаті, показала, що вона забула кип'ятильник і побігла.\nЩоб докопатися до істини, вивчають телефонні розмови, листування з батьками і інформацію про спроби самовільного гасіння пожежі.


Самостійний монтаж раковини в стільницю, не є складним завданням, і з нею впорається кожен майстер любитель.\nЗверніть увагу! Рекомендується встановлювати кухонну мийку в стільницю, яка не жорстко закріплена в кухонну шафу. Це полегшить виріз отвору і дасть можливість захистити краї стільниці від вологи. Крім точного вирізання отвору в столі також важлива відповідна гідроізоляція стику з раковиною.\nФото інструкція врізки кухонної мийки\nмийка та стільниця;\nпістолет з силіконом або герметиком;\nДля відображення об’єктивного приклад того, як самостійно монтувати раковину в стільницю, процес зазначений поетапно з фотографіями.\nПриступаючи до самостійної установки необхідно вибрати підходящий ділянку на стільниці, таким чином, щоб з одного боку ні що не заважало проведенню до раковини з нижньої частини холодної і гарячої води, та встановлення сифона з подальшим підключенням до каналізації. А з іншого, було правильно визначено розташування мийки щодо шаф і стін.\nЗверніть увагу! Щоб уникнути безглуздих ситуацій, під раковиною обов’язково повинні бути обладнані аварійні крани для холодної і гарячої води, і вони в жодному випадку не повинні бути захаращені сторонніми предметами, а доступ до них повинен бути легким і швидким.\nДля правильного вирізу отвори знадобиться створити спеціальний шаблон за допомогою картону. Потрібно робити його трохи вже самої раковини 3 — 5 мм, завдяки чому раковина буде тримаються стійкіші за краї стільниці. Шаблон рівне встановлюється в раніше обраному місці на столі, і за допомогою олівця прокреслюють майбутня лінія розрізу.\nНаступний крок-виріз отвору в стільниці. Для цієї мети найчастіше використовують лобзик, щоб почати роботу лобзиком з допомогою дриля робимо отвір у стільниці в яке можна буде вставити лезо лобзика. При цьому слід звернути увагу, що лінія різу повинна бути перпендикулярна, так, щоб край був рівним по всьому колу.\nПісля процедури обрізання встановлюємо раковину в отворі. У разі необхідності, нерівності шліфуються напилком, шматком наждачного паперу. В залежності від типу і кромки стільниці виріз обробляється або силіконом, або акриловим лаком або маслом для дерева.\nПотім на краю раковини знизу наноситься силікон. Після нанесення силікону на раковину, вона щільно притискається до стільниці. За допомогою викрутки обмотаною тканиною знімаються надлишки силікону навколо раковини, роблять це до того як висохне силікон, при цьому натиск повинен бути м’яким.\nПісля просихання силікону, встановлюється сифон, і кран. Проводиться перевірка сифона і крана на наявність протікань води, у разі їх відсутності, констатується закінчення роботи по установці раковини.\nРекомендуємо вам подивитися відео до цієї статті, щоб на власні очі побачити як відбувається врізка і установка мийки в стільницю.


Achaenodon » Вимерлий світ\nЦе була велика тварина, що виглядала майже як дикий кабан, але завбільшки з американського чорного ведмедя (Ursus americanus): Achaenodon був довжиною близько двох метрів і важив близько 285 кілограмів. Морда Achaenodon була дуже короткою і міцною, з великими бічними розширеними виличними дугами, що робило череп надзвичайно широким. На черепі був дуже високий сагітальний гребінь, який пізніше з’єднувався з розширеним потиличним гребенем. Ці дві структури разом з великими виличними дугами вказують на те, що мускулатура щелеп була надзвичайно потужною.\nЗуби Achaenodon характеризувалися великими зігнутими іклами та великими зубами з бунодонтною структурою. Зубна формула була типовою для парнокопитних з трьома різцями, іклом, чотирма премолярами та трьома молярами. Перший нижній премоляр був присутній у юних тварин, але потім випадав, щоб звільнити місце для ікла. Верхні моляри мали квадратну форму і мали чотири великі конусоподібні кришки, оточені міцною та надзвичайно потовщеною емаллю. Один з видів (A. frendi) все ще мав протоконулу та гіпоконус, які зникли в інших ахенодонів.\nПередні ноги Achaenodon були короткими і мали чотири пальці. Задні лапи були трохи довшими.\nВперше описаний в 1893 році Едвардом Дрінкером Коупом (Edward Drinker Cope), Achaenodon найкраще відомий з викопних решток середнього еоцену у Вайомінгу. Типовим видом є Achaenodon insolens, але відомі й інші види (A. robustus, A. uintense, A. frendi), з Каліфорнії, Орегону, Юти та Вайомінгу. Родинні відносини Achaenodon неясні: тривалий час ця тварина зараховувалась до ентелодонтидів (Entelodontidae), так званих «жахливих свиней», характерних для олігоцену та міоцену. Така класифікація була в основному обумовлена великими розмірами ахенодона та подібністю в будові особливо масивних зубів. Насправді, схожість між Achaenodon та ентелодонтами були зумовлені в основному еволюційною конвергенцією та пристосуванням до великого розміру.\nЙмовірно, однак, що Achaenodon був вузькоспеціалізованим представником елоїдів (Helohyidae), групи примітивних парнокопитних, типових для північноамериканського та азіатського еоцену, зазвичай значно менших розмірів. Achaenodon, якщо він дійсно був гігантським елоїдом, також був би останнім представником родини (крім мексиканського Simojovelhyus, що датується верхнім олігоценом). Тварина, тісно пов’язана з Achaenodon, – Parahyus, однак він менших розмірів. Інші дослідження показали, що Achaenodon може бути базовим представником групи Cetancodontamorpha.\nAchaenodon і Parahyus.\nВеликі розміри Achaenodon робили його важкою мішенню для хижаків середнього еоцену. Це був перший великий парнокопитний ссавець і він залишився єдиним парнокопитним, що був частиною мегафауни протягом усього еоцену. Навіть після зникнення Achaenodon протягом принаймні 5 мільйонів років не було інших великих парнокопитних, аж до появи Archaeotherium.\nArchaeotherium і Achaenodon.\nЧереп Achaenodon robustus.\nКатегорії Статті Позначки Achaenodon, Artiodactyla, Chordata, Helohyidae, Mammalia Навігація по запису


Вєслав Мазур: "Це чергові дії груп, середовищ людей, які намагаються посварити Польщу з Україною" | БУГ - bug.org.ua\nСубота, 26 травня 2018, 22:09\nВєслав Мазур: “Це чергові дії груп, середовищ людей, які намагаються посварити Польщу з Україною”\n15:29 | 11.05.2017 / Рубрика: Інтерв'ю / 1 коментар\nУ Луцьку протягом року не було Генерального консула Польщі. У квітні 2017 р. цю посаду обійняв Вєслав Мазур.\nСьогодні ми пропонуємо Вашій увазі інтерв’ю, яке дав редакції «Волинського монітора» новий Генеральний консул, – повідомляє “Волинський монітор”.\n– Пане консуле, Ваша дипломатична місія в Україні розпочинається не з Луцька. Скажіть, будь ласка, кілька слів про роботу в попередніх дипломатичних представництвах.\n– Дипломатичну кар’єру я починав у Монголії, де був адміністративно-фінансовим керівником із консульськими повноваженнями. Пізніше протягом шести років я очолював Консульський відділ РП у Каїрі, а потім моя дорога вела в Україну. Із 2010 р. я був Генеральним консулом РП в Одесі. Потім став Генеральним консулом РП у Севастополі. Я відкривав це консульство, із самого початку його організовував, але, на жаль, саме я змушений був також припинити його роботу після анексії Криму Росією. 8 березня 2014 р. упродовж 24 годин я мав закрити дипломатичне представництво і тікати від москалів із Криму. Потім більше року я був Генеральним консулом РП у Львові і звідти мав приємність приїхати до Луцька.\n– Чи консульство Польщі було єдиним дипломатичним представництвом країни-члена ЄС у Криму?\n– Це було єдине консульство ЄС, тому інформацію про події в Криму, яка йшла у світ, надсилало саме польське консульство. Нашому життю загрожувала небезпека. Нас хотіли палити, різати, росіяни навіть приготували на мене засідку і хотіли мене викрасти. Але їм це не вдалося.\n– Росіяни як регулярні війська чи так звані добровольці?\n– Офіційно там не було російських військ, там були «зелені чоловічки». Але відомо, хто це був.\n– Пане консуле, яка доля польської спільноти в Криму?\n– Все складно, оскільки багато хто після анексії змушений був прийняти російське громадянство, дехто виїхав.\nЯ контактую із цими людьми. Багатьох із них я знав раніше ще як Генеральний консул РП в Одесі. У Криму було вісім польських організацій. 15 листопада 2013 р. ми відкрили Центр науки і польської мови у філії Російського економічного університету імені Георгія Плеханова в Севастополі. Ці установи діють сьогодні в зовсім іншому форматі. Тепер вони перебувають під опікою Генерального консульства РП в Одесі.\nЩо тут багато говорити. Поки Крим не буде вільним, тобто поки звідти не виженуть росіян, польські громадяни чи особи польського походження не матимуть там спокою і можливостей для нормальної діяльності.\n– Але ми можемо про це нагадувати ООН чи іншим інституціям.\n– Звичайно, і ми це робимо. Я особисто ніколи не погоджуся з тим, що Крим не український. Він повинен повернутися до України. Агресори не мають там перебувати. Польський уряд цього не визнав. Закриття єдиного консульства ЄС у Криму було прикладом того, що ми не маємо намірів визнавати анексію Криму.\n– Пізніше Ви працювали у Львові…\n– Спочатку була робота в МЗС, а потім, звичайно, Львів.\nЦе найбільше польське дипломатичне представництво у світі. Там переді мною стояли зовсім інші завдання. Головна проблема тут, в Україні, – це доступ до віз. Моїм завданням і моєю амбіцією було спрощення доступу до віз мешканцям Львівського консульського округу. Скажу нескромно, що мені це успішно вдалося, оскільки впродовж року при такому самому кадровому складі ми збільшили кількість виданих віз із 380 тис. у 2015 р. до 516 тис. у 2016 р., тобто майже на 40 %. Те саме нам вдалося з Картою поляка.\n– У Луцьку Ви матиме багато роботи.\n– Мене вважають доволі добрим організатором, тому я не приїхав сюди відпочивати. Перш за все, я хотів би, аби те, що до цього часу було дуже важливим у моїй роботі, реалізовувалося. Передусім, щоб консульство було відкритим до людей. Я можу задекларувати, що мої дії будуть спрямовані на те, щоб усі працівники йшли назустріч і намагалися допомагати тим, хто приходить до нас.\n– Яку функцію Генеральне консульство виконуватиме в нових безвізових реаліях?\n– Я переконаний, що в найближчому часі ліквідують візовий режим у Шенгенській зоні для власників закордонних біометричних паспортів. Польська дипломатія, і ми зокрема, дуже лобіює безвізовий режим для громадян України. Проте він стосуватиметься власників закордонних біометричних паспортів, а справа національних віз залишатиметься актуальною. Я розумію, наскільки затребувані такі візи, і не приховую, що польське МЗС і ми, як працівники консульства, робимо все, щоб покращувати нашу діяльність.\n– Як Ви вважаєте, чи вдасться нарешті ліквідувати так званий візовий бізнес?\n– Недавно ми змінили спосіб реєстрації для подання документів на візу. Тепер візовий центр сам телефонує до особи, яка записується на подання документів. Людина не повинна платити комусь, хто може її зареєструвати. Бачимо, що ця система справно діє. Ми намагатимемося зробити все, щоб особи, які хочуть отримати візу, не користувалися послугами посередників, а щоб могли природним і нормальним чином зареєструватися й подати документи.\n– У Луцьку й досі надають багато різних посередницьких візових послуг. Часто можна почути, що консульство також до цього причетне.\n– Якщо мій підлеглий, консул чи місцевий український працівник, чинить нечесно, тоді я за це відповідальний. Ми готові вислухати зауваження щодо того, що робиться всередині консульства. Проте, вибачте, але за те, що робиться поза консульством і поза візовим центром, польська сторона не може нести відповідальності.\n– Львів – це патріотичне місто. Чи у Вас не було там жодних проблем з українськими органами влади?\n– Зовсім навпаки. Коли я від’їжджав сюди, до Луцька, я зустрівся з головою Львівської обласної державної адміністрації Олегом Синюткою, головою Львівської обласної ради Олександром Ганущиним і мером міста Андрієм Садовим. Ми розійшлися з ними як друзі.\nЯ отримав також письмову подяку за добру співпрацю та зміцнення добросусідських відносин. Моя роль як консула – це тісна робоча співпраця з органами місцевої влади, тобто постійні особисті зустрічі з ними, спільні розмови, вирішення проблем, аналіз ситуації, запобігання певним явищам. Згадати хоча б справу з підривом пам’ятника в Гуті Пеняцькій. Наші спільні дії з головою облдержадміністрації призвели до того, що ми швидко опанували ситуацію.\n– Як у Польщі, так і в Україні є сили, зацікавлені в тому, щоб зіпсувати добросусідські відносини між обома народами.\n– Історія Польщі й України має не лише білі, але й чорні сторінки. Я вважаю, що цими справами повинні займатися історики. Якщо ми не прийдемо до спільної оцінки складних подій, то завжди матимемо проблему з тим, щоб одне одного зрозуміти.\n– Чи в добре майбутнє ми можемо увійти завдяки спільному польсько-українському підручнику з історії?\n– Засновано Польсько-український форум партнерства, до складу якого входять історики та науковці з обох сторін. Вони зустрічаються, розмовляють і намагаються знайти спільну позицію, яка не викликала би стільки емоцій, як сьогодні. Я вважаю, що ці кроки робляться в доброму напрямку.\nОсновний елемент – це справа майбутнього. Тут ми ще маємо дуже багато роботи. Польща була і є поборником вступу України до ЄС. Разом ми можемо багато зробити у сфері самоврядування, є безліч програм Євросоюзу, і я робитиму все для того, щоб ми могли реалізувати якнайбільше проектів, які служитимуть спільним справам, зокрема й безпеці України.\n– Чи обстріл консульства стане поворотним моментом у польсько-українських відносинах?\n– Немає тут жодного поворотного моменту. Це чергові дії груп, середовищ людей, які намагаються посварити Польщу з Україною. І тут я не бачу нічого такого, що кидало би тінь на співпрацю. Зовсім навпаки – демонстрація єдності, взаємодія, спільне вирішення проблем призведе до того, що ми виб’ємо аргументи цим групам, які неприязно ставляться до Польщі й України.\n– Мабуть, таким поворотним моментом, перевіркою наших стосунків було би відкриття пам’ятників у Сагрині та Острівках.\n– Я би не зазначав, що буде погано, якщо чогось не зробимо. Це крайнощі. Мені здається, що оцінка взаємовідносин повинна відбуватися по-іншому. Важливо те, як ми між собою розмовляємо, що репрезентуємо, як ставимося одне до одного, як одне одного розуміємо, чи можемо вести діалог.\n– Пане консуле, ми увесь час згадуємо третю сторону. Недавно в інтерв’ю для «Радіо Марія» один професор із Любліна розкритикував такий спосіб тлумачення подій у польсько-українських відносинах. Він сказав, що виникла «секта прихильників третьої сили», до якої належать посли РП в Україні й України в Польщі, а також низка видатних дипломатів.\n– Важко заборонити людям висловлювати різні думки. Це погляди цього професора, а не уряду, тобто це не офіційна позиція держави, і я не зважаю на такі висловлювання. Про мене також різні речі говорять, але коли людина зі мною познайомиться, порозмовляє, оцінить мою роботу, мої дії, то лише тоді зможе сказати, яка я людина. У нас демократія, і люди мають право висловлювати різні думки. Я братиму до уваги офіційну позицію польського уряду, а прикладів співпраці на рівні президентів, парламентарів, спікерів парламенту ми маємо багато.\n– Ви познайомилися з поляками в Криму, Одесі та Львові. Що би Ви сказали місцевим полякам на початку своєї місії?\n– Перш за все, хочу Вас запевнити, що консульство існує для Вас і що я у Вашому розпорядженні. Я хотів би подякувати всім польським організаціям за їхню діяльність, за збереження польської культури, за те, що Ви показуєте, як можна жити в суспільстві й гідно співпрацювати задля розвитку добрих відносин між Польщею й Україною.\nКоли я завершуватиму свою роботу в Луцьку, то хотів би розійтися з Вами так, як розійшовся з поляками у Львові.\n– На Волині зменшується кількість поляків, проте кількість так званих польських організацій, які не завжди об’єднують осіб польського походження, збільшується. Інколи складається враження, що вони створюються лише для того, щоб видавати Карти поляка або врегульовувати візові питання членів своїх товариств.\n– Перша й основна річ – жодна польська організація не може займатися візами чи Картами поляка. Якщо якісь товариства мали привілеї, то із цього моменту їх не матимуть, бо не організація клопочеться про видачу Карти поляка, а людина, яка повинна відповідати вимогам, прописаним у законі про цей документ. Моє завдання – подбати про те, щоб була можливість доступу до консула, подачі документів, проведення розмови з метою видачі Карти поляка.\nЯ не можу ділити мешканців області на кращих і гірших поляків, бо це дуже суб’єктивна оцінка. Передусім для мене важлива активність цих людей, те, що вони роблять, із якими ініціативами виступають.\n– Пане консуле, розкажіть, будь ласка, що Ви любите читати, яку музику слухаєте і чим займаєтеся у вільний час?\n– Я читаю в основному філософські та історичні книжки. Люблю класичну музику. Коли маю ті вільні хвилини, люблю готувати. Здається, я непоганий кухар. Окрім цього, люблю подорожувати. Із дружиною разом живемо 40 років, ми звичайна сім’я, маємо одного сина, уже дорослого. Можу сказати, що я щаслива людина. А те, що я дипломат, змушує мене бути більш офіційним і стриманим.\n– Які місця на Волині Ви хотіли би відвідати?\n– Коли я був у Львові, то я вчився Львова. Тепер я приїхав сюди й буду вчитися Волині. Я не матиму багато часу на подорожі, але, перш за все, хотів би побачити головні міста. Розпочав би від Луцька, від відвідування замку й монастирів. Хотів би побачити також Рівне, Олику, Тернопіль…\n– Пане консуле, якщо хтось «кидатиме у Вас каміння», то чи з цього «каміння» Ви не будуватимете стіни між Польщею й Україною?\n– У суспільстві є різні сили і, попри те, чи це мені подобається, чи ні, вони будуть. Зараз важливо тільки те, як, якщо у нас не складуться дружні відносини, ми сприйматимемо одне одного й будемо співпрацювати. Якщо хтось зі мною не погоджується, то має на це право, але це не означає, що відразу потрібно кидати в мене каміння. Я ніколи не намагаюся відповідати тим самим, бо це не має сенсу. Потрібно поважати одне одного, завдяки цьому ми можемо краще порозумітися.\nЯ хочу, щоб громада мене пізнала, щоб побачила, що я гідна довіри людина. Я люблю Україну. І приїхав до Луцька, бо це я його вибрав. Вважаю, що моє місце – в Україні. Це прекрасна країна, тут живуть прекрасні люди. Це сусідка Польщі, й тут я бачу можливість докласти свою цеглинку у взаємовідносини, щоб вони насправді були добрими.\nНа території Володимир-Волинського району податківці вилучили товару на 60 тисяч гривень та готівки 100 тисяч\nВолодимир-Волинська єпархія УПЦ святкує своє 1025-річчя\nгість / 11.05.2017 - 18:38 / Відповіcти\nдавно пора розібратися з сеймом..


На Дніпропетровщині знову різко зросла кількість хворих на COVID-19 — НИКОПОЛЬСКИЙ ИНФОРМАЦИОННЫЙ ПОРТАЛ\n6 Мая 2020 09:35 | Областные новости\nВчора коронавірус підтвердили ще у 41 жителя Дніпропетровської області. Два нові випадки зафіксували у Дніпрі, 35 – Кривому Розі, ще чотири – у Софіївському районі. Про це повідомляють у Дніпропетровській облдержадміністрації.\nЗагалом в Україні на COVID-19 захворіли понад 12,6 тис людей. Із них 519 – мешканці Дніпропетровщини. 70 жителів регіону вже одужали.


Лист до короля – Дитина Waldorf\nІз книги "Лист до короля", видавництво НАІРІ, 2020\n23 квітня, 2020, 8:00\nТіурі напружився і повернувся до вікна. Нічого не видно – навіть тіні, можна було подумати, що йому це причулося. А якщо не причулося! Не міг він зробити того, про що прохав цей голос. Навіть якби це було щось важливе й нагальне. Він сховав обличчя в долонях, намагаючись зосередитися, відкидаючи всі зайві думки.\nТа він знову почув голос, дуже чітко, хоча це був просто шепіт:\n– Заради Бога, відчиніть!\nСхоже на благання про допомогу.\nТіурі зиркнув на друзів. Здавалося, вони нічого не чули. Але він же чув! «Заради Бога, відчиніть!»\nЩо робити? Не відчиняти ж двері… А раптом ця людина потребує допомоги, а якщо це утікач, який шукає притулку в церкві…\nТіурі знову прислухався. Тиша. Йому здавалося, голос ще звучить, і він знав, що ніколи цього не забуде. Чому це сталося саме зараз?! Чому саме він почув прохання про допомогу?! Йому не можна відповідати – але як він почуватиметься, якщо не відповість?!\nХлопець вагався. І раптом насмілився.\nПовільно, насилу підвівшись (від тривалого стояння навколішках на холодній підлозі ноги задерев’яніли), попростував до дверей – уздовж стіни, повсякчас озираючись на друзів. Він не вірив, що вони щось помітили, чи все ж таки… Арман поглянув у бік Тіурі, проте Арман ніколи його не видасть.\nНемовби вічність минула, перш ніж він дістався до притвору. Тіурі ще раз озирнувся на друзів, вівтар, щити над ним, яскраві вогники свічок, що тонули у напівмороці під низьким склепінням. Потім ступив крок до дверей і торкнувся ключа.\n«Коли я відчиню двері, подумав Тіурі, – то порушу правила. І лицарем мені вже не бути».\nВін повернув ключа, прочинив двері й визирнув назовні.\nНа порозі стояв чоловік, закутаний у довгу рясу з каптуром. Тіурі не бачив його обличчя: було занадто темно. Він прочинив двері ширше й мовчки очікував, що скаже незнайомець.\n– Дякую тобі! – прошепотів той. Тіурі не відповів.\nЗа мить незнайомець пошепки продовжив:\n– Мені потрібна допомога, це справа життя і смерті! Тіурі знову промовчав, а незнайомець вів далі:\n–Ти мені допоможеш?! Допоможеш?! Боже милий, чого ж ти мовчиш?! Чому не відповідаєш?!\n– Чим я можу вам допомогти? – сердито прошепотів Тіурі. – Через вас я порушую правила, і завтра мене не посвятять у лицарі. – Чому ви приїхали саме сюди? Хіба ви не знаєте, що завтра посвята і я не маю права ні з ким говорити?!\n– Знаю, – відповів незнайомець. – Тому саме сюди і прийшов.\n– Ви мали їхати в інше місце, – сердився Тіурі. Через вас я порушую правила, і завтра мене не посвятять у лицарі.\n– Вас неодмінно посвятять. Хіба лицар не мусить приходити на допомогу кожному, хто її потребує? Вийди з церкви – і я розповім, що треба зробити. Швидше, треба поспішати, не гаятимемо часу.\n«Що ж, – подумав Тіурі. – Я порушив обітницю мовчання і відчинив двері, і, якщо тепер вийду з церкви, гірше вже не буде».\nНезнайомець повів Тіурі вздовж церковної стіни. Рука його на дотик була кістлявою та зморщеною, як у старого.\n«І голос старечий, – подумав Тіурі. – Хто б це міг бути?» Незнайомець зупинився біля маленької ніші.\nСховаймося тут, – прошепотів він, – говори тихіше, щоб ніхто нас не почув. Як тебе звати?\n– Я довірюся тобі, Тіурі.\nНезнайомець нахилився до нього й прошепотів:\n– Маю листа, дуже важливого листа. Можна сказати, що благополуччя та безпека цілого королівства залежить від нього. Листа до короля Унаувена.\n– Король Унаувен! Певна річ, Тіурі чув про нього. Він правив королівством, що на захід від Гір, його вважали шляхетним та справедливим королем.\n– Листа треба доставити королю якнайшвидше.\n– Ви хочете сказати… – почав, не вірячи власним вухам, Тіурі, та незнайомець перебив його.\n– Лист королю доставить Чорний Лицар з Білим Щитом. Він зараз у трактирі Айкарвара, у лісі. Прошу тільки відвезти йому листа. Сам я не в змозі цього зробити: я старий, мене переслідують вороги.\n– Чому б вам не попросити когось іншого? У місті чимало лицарів, серед них багато таких, кому можна довіритись.\n– Я не можу звернутися до жодного з них – усі вони надто помітні. Хіба я не сказав тобі? Ми оточені ворогами. Місто переповнене шпигунами, вони хочуть знайти та викрасти цього листа. Не можу я шукати допомоги в лицаря, якого всі знають. Мені потрібен той, кого ніхто не знає, ніхто не помітить. Я шукаю справжнього лицаря, який ще не встиг прославитися. Мені потрібен саме ти: тебе вважають гідним посвяти у лицарі, але твої славетні справи ще попереду!\nЗаперечити було важко. Юнак намагався розгледіти обличчя незнайомця, але не зміг.\n– Цей лист насправді дуже важливий? – запитав він.\n– Надзвичайно. Не вагайся, – наполягав незнайомець, і голос його затремтів, – не можна гаяти часу. За церквою на лузі пасеться кінь, візьми його й дістанешся трактиру години за три, а можливо, й раніше, якщо поквапишся. Зараз чверть на другу, до сьомої, коли за вами прийдуть, щоб відвести до короля Дагонаута, ти встигнеш повернутися. Будь ласка, зроби це!\nТіурі відчув, що не може відмовити старому. Правила, яких мусить дотримуватися лицар, звісно, дуже важливі, але цей заклик про допомогу був ще важливішим!\n– Ну гаразд, – погодився він. – Я зроблю це. – Давайте мені листа та поясніть, як знайти трактир.\n– Дякую, – видихнув незнайомець і прошепотів:\n«Трактир Айкарвара. Знаєш мисливський будиночок короля Дагонаута? За ним – вузька стежина на північний захід. Вона приведе тебе на галявину. Там дорога розгалужується. Поїдеш ліворуч – і дістанешся прямісінько до трактиру. Дай слово лицаря берегти листа як зіницю ока та не віддавати нікому, окрім Чорного Лицаря з Білим Щитом».\n– Я ще не лицар, – заперечив Тіурі, – проте, якби був ним, присягнув би честю лицаря.\n– Гаразд. Якщо хто-небудь намагатиметься відібрати листа, знищ його негайно, але роби це лише в крайньому разі. Зрозумів?\n– Та добре запам’ятай: коли зустрінеш Чорного Лицаря з Білим Щитом, спитай його: «Чому ваш щит білий?» А він має відповісти: «Тому, що білий містить усі кольори» і спитає тебе: «Звідки ти прибув?» А ти відповіси: «Я приїхав здалеку». Тільки тоді можна віддати йому листа.\n– Пароль! – пробурмотів Тіурі.\n– Так, пароль. Зрозумів, що слід робити?\n– Так, пане. Давайте листа.\n– І ще одне. Будь обережним, дивися, чи не стежать за тобою. Ось лист, бережи його.\nХлопець узяв листа. Це був маленький плаский папірець. Тіурі відчув пальцями воскову печатку й обережно сховав його на грудях, під сорочку.\n– Не загубиш? – спитав незнайомець.\n– Ні, так надійніше. Незнайомець потиснув йому руки.\n– Поквапся, і нехай Господь благословить тебе!\nВін відпустив руки юнака, пішов геть і незабаром зник з очей.\nТіурі трохи зачекав і безшумно рушив у протилежному напрямку. Глянувши на ледь освітлені вікна церкви, де залишилися його друзі, він подумав, що мусить поспішати – тож, не гаючи часу, пішов шукати той луг, де, за словами незнайомця, мав стояти кінь.\nТак розпочинається захоплива історія юнака Тіурі. Він іще не підозрює, скільки небезпек йому доведеться подолати на шляху до королівського замку, зі скількох халеп виплутатися. Книга нідерландської письменниці Тонке Драгт, створена в середині ХХ століття, — класичний лицарський дитячий роман, сповнений пригод, романтики й благородства. Його відзначено низкою престижних літературних премій, видано багатотисячними тиражами, перекладено багатьма мовами світу, екранізовано американською студією Netflix.\nЗамовити книгу українською можна за посиланням.


Як винайшли вакцину від паліомієліту – Карпатський Оглядач\nЯк винайшли вакцину від паліомієліту\nВже, як 64 роки хворі на паліомієліт отримують вакциу, яку 26 березня 1953 року американський лікар Джонас Солк з університету міста Піттсбург оголосив успішною знахідкою протестованою на невеликій групі дорослих і дітей.\nПоліомієліт як хвороба відома людям уже декілька тисячоліть. Але у працях давніх вчених, зокрема Гіпократа та Галена, йдеться лише про поодинокі випадки. Так само рідкісною була ця хвороба в часи Середньовіччя. З середини XIX століття поліомієліт з’являється в Західній Європі та США у такій формі, що в багатьох хворих залишаються наслідки хвороби на все життя. Парадоксальним чином він набув особливого поширення внаслідок загального покращення гігієни в кінці XIX століття, що призвело до послаблення автоімунних реакцій організму. Коли в 1887 році у Стокгольмі було виявлено численні випадки хвороби, поліомієліт, спинномозковий параліч, був визнаний епідемічною хворобою. Першою науково описаною епідемією поліомієліту був спалах хвороби в 1894 році у США, відомий під назвою «епідемія поліомієліту в Оттер Велей»\nУ Європі й США регіональні епідемії траплялися кожні 5-6 років. Однією з найбільших епідемій був спалах хвороби в східних штатах США у 1916 році, коли від поліомієліту загинуло 6000 чоловік. У Європі епідемії були зокрема у 1932 році в Німеччині (3700 випадків) та у 1934 році в Данії (4500 випадків). Серед потерпілих від епідемії 1921 року в США був майбутній президент США Франклін Рузвельт, який заснував у 1938 році Національну фундацію з боротьби проти поліомієліту. У середині XX століття зростання захворюваності на поліомієліт набуло в багатьох країнах Європи та Північній Америки характер національного лиха – лише в США в 1952 році було зафіксовано 58 тисяч захворювань і 3 тисячі померлих від цієї хвороби.\nПерші успішні результати були отримані в 1950 році; через два роки доктор Солк провів перші випробування на людях – в експерименті взяли участь хворі на поліомієліт і його родина. Про створення ефективної вакцини він оголосив 26 березня 1996 року на радіо CBS і у статті, опублікованій в журналі Американської медичної асоціації через два дні. У лютому 1954 року почалось перше практичне застосування вакцини проти поліомієліту, розробленої доктором Джонасом Солком, – цього дня почалось щеплення більше 5000 учнів початкових класів Пітсбурга. Про результативність вакцини було оголошено 12 квітня 1955 року і цей день майже став національим святом у США.\nЗапровадження в практику вакцин проти поліомієліту призвело до швидкого зниження захворюваності, а на багатьох територіях — до практично повної його ліквідації (в СРСР захворюваність знизилася з 22 000 випадків у 1961 році до 4 000 випадків в 1962-у і надалі реєструвалося не більше 100—150 випадків на рік). Найбільшу роль у подоланні недуги відіграла безкоштовна вакцина для прийому всередину, розроблена американським імунологом Альбертом Себіним, – в 1957 році вона пройшла успішні випробування й була визнана ВООЗ найдієвішою.\nЛікар паліомієліт США


Природні чудеса Карпат: Озеро Синевир + водоспад Шипіт\nПриродні чудеса Карпат: Озеро Синевир + водоспад Шипіт\nВодоспад Шипіт – рахується одним з найкрасивіших водоспадів України. Він бере свій початок у великому підземному джерелі , в одному з найпрекрасніших місць українських Карпат – полонині Боржава. Цей водоспад допоможе вам відпочити від сірих буднів та дасть вам нові життєві сили.\nНапевно всі чули про озера України але одне з них особливе його в нороді називають як “Морське Око “ а справжня назва Синевир. Це озеро незрівнянної краси , а гірські пейзажі перехоплять у Вас дух. Озеро Синевир утворилось 10000 років тому на висоті 989 метрів а максимальна його глибина 22 метри . Більшість туристи їздять в Карпати , щоб подивитись на це озеро , бо воно заманює своєю красою.\nОзеро Синевир може зачарувати не тільки своєю красою. Ще є Національний природний парк “Синевир” в ньому розташований Реабілітаційний центр бурого ведмедя площею 12 гектарів. У зв’язку з браконьєрами і діяльністю людини цей найбільший і прекрасний хижак України опинився на межі винищення. Цей центр створений для допомоги ведмедям , які зазнали жорстокого поводження в неволі та , які зазнали травм від стихійного лиха.\nОстанні з Роял Львів Тур\nВесняна екскурсія «Долина крокусів»\nПрочитано 1050 разів\nОстаннє редагування Неділя, 27 січня 2019 17:23\nЧитайте також: Весняна екскурсія «Долина крокусів» »


журналістика Архіви – Очевидець.Медіа\nІз десяти промоніторених тернопільських новинних сайтів лише два можна назвати прозорими. Із телеканалами ситуація дещо краща: з чотирьох у регіоні один телеканал відповідає вимогам абсолютної прозорості, два подають читачам та глядачам достатньо інформації про себе, аби їх можна було назвати прозорими. Такими є результати моніторингу, проведеного у вересні 2021 року регіональною представницею Інституту масової інформації […]\nМатеріали у справі щодо погроз журналісту надіслали на ще одну експертизу\nУ серпні на Тернопільщині не було жодної заяви про порушення прав журналістів. Про це регіональній представниці Інституту масової інформації в регіоні повідомили в секторі захисту інтересів суспільства і держави Головного управління Нацполіції області. Тим часом стало відомо, як просувається справа щодо випадку із погрозами редактору видання “Береж.Інфо” (Бережани, Тернопільська область). Нагадаємо, у квітні 2021 року […]


Прогноз погоди на 20 серпня: в Україні стало прохолодно, але майже без дощів — Укрaїнa — tsn.ua\nУ п'ятницю, 20 серпня, в Україні буде прохолодно, місцями - опади.\n"Буде багато сонця": синоптикиня розповіла про погоду на День Незалежності\nСиноптики обіцяють мінливу хмарність. Грозові дощі, а місцями град і шквали прогнозують у південно-східній частині, Харківській та Полтавській областях. На решті території - без опадів. Вітер переважно північний, 7-12 м/с.\nВдень в Україні обіцяють в межах 28-33 градусів тепла. Спекотніше буде на сході: стовпчики термометрів сягнуть до +31 градуса. Прохолодніше - у західних областях: близько 25 градусів тепла. Прохолодно буде на півночі та місцями у півдненних областях: 26 градусів тепла.\nУ Києві 20 серпня буде хмарно. Дощів сьогодні не прогнозують. Швидкість північного вітру 7-12 м/с. Температура становитиме 25-27 градусів тепла.\nНовини України: як у свято Яблучного Спасу спрогнозувати погоду на осінь\n"Багато грошей я втратив за свою позицію": Усик пояснив, чому не заробляє на рекламі


У Дніпрі батьки учнів та депутати цькують проукраїнську вчительку, чоловік якої зaгuнyв в АТО.\n27 Січня, 2021 27 Січня, 2021 admin\t0 коментарів\nУ Дніпрі в школі №137 спалахнув скандал: батьки учнів вимагають відсторонити від роботи вчительку за її проукраїнську позицію.\nТак, за словами батьків, педагог розповідає дітям про те, що Росія – країна-агресор, а росіяни вбивають українців. Також, вчителька не приховує, що Сталін – кровопивця, а росіян завезли в Україну. Жінка викладає виключно українською та вчить, що потрібно спілкуватися українською, адже російська – це мова ворогів і вбивць наших співвітчизників.\nЩо ж тут не так? Вчителька ж говорить правду.\nАле батьки школярів так не вважають. Вони звинувачують педагога в “нацизмі” і називають “бандерівською тварюкою”. Окрім того, “активісти” впевнені, що у 2-му класі дітям взагалі не можна розповідати про “такі речі”, а до викладання українською дітей потрібно “плавно адаптувати”.\nСкаргу невдоволених батьків опублікувала депутатка Обласної ради Олена Зеєва і закликала керівництво “підтримати обидві сторони”. Тоді як профільний департамент вже відповів невдоволеним батькам, що нічого протиправного педагог не здійснила. Важливо, що Зеєва розмістила лише “жахастики” від батьків, а вчителю слова не дала.\nUPD Допис видалила, але є скріншоти.\nТішить одне: батьки нині скаржаться, що “діти вимагають від нас спілкуватися українською, інакше ми – вороги”. Яка чудова вчителька! Навіть другокласникам зуміла донести такі важливі речі – а батьки так і не зрозуміли. Пропонуємо направити їх на уроки разом з дітьми – може й до них “дійде”.\nЗа матеріалами Файне місто Дніпро\n← 3бoжeвoлiв? Відео глави РФ здiйнялo рeзoнaнc в мeрeжі: В прямому ефірі Пyтiн повідомив про те, що Україна..\nКоболєв не чекав! Через ситуацію, що склалась – звільнити його із займаної посади – нардепи звернулися до Прем’єра →


Організація тилового забезпечення бригади (полку) при розташуванні на місці.\nПри розташуванні бригади (полку) в районі зосередження (вихідному районі, районі відпочинку та інших) її підрозділам тилу призначаються основні і запасні райони розміщення в середині основного та запасного районів розташування; підрозділи батальйонного тилу і тилу дивізіонів розміщуються в районах розташування відповідних батальйонів (дивізіонів). Призначені підрозділам тилу райони повинні забезпечувати: розосереджене і приховане їх розміщення, можливість швидкого збору за тривогою та висування в потрібних напрямках; зручність роботи і відпочинку особового складу; сприятливі умови в санітарно-епідемічному відношенні; наявність достатньої кількості джерел води, а також доріг та під`їзних шляхів, призначених для руху техніки тилу. Розміри районів розміщення бригадного (полкового) тилу залежить від характеру місцевості, розміру районів розташування бригади (полку), складу підрозділів тилу, ступеня впливу противника та інших умов обстановки.\nВибір (уточнення) районів розміщення бригадного (полкового) тилу і під`їзних шляхів до них здійснюється офіцерами служб та представниками підрозділів тилу, призначеними заступником командира з тилу до складу групи, яка проводить рекогносцировку районів бригади (полку). На території, яку раніше займав противник, особлива увага приділяється виявленню заражених, замінованих ділянок місцевості і джерел води, а також визначенню придатності води до вживання.\nЗаймання підрозділами тилу призначених районів здійснюється у міру їх підходу. Зупинка колон на дорогах в очікуванні виходу в ці райони не допускається. Підрозділи тилу розміщуються розосереджено, на відстанях, які забезпечують зниження ступеня ураження їх високоточною зброєю, ударами авіації та вогнем противника, з урахуванням швидкого виходу на\nмаршрути для переміщення за своєю бригадою (полком) в готовності до виконання завдань щодо забезпечення її наступних дій.\nЗимою для розташування підрозділів тилу вибираються райони, які мають запаси палива та захищені від вітру. Цим вимогам найкраще відповідають райони з лісовими масивами, гаями, перелісками. Особлива увага приділяється підтриманню у проїжджому стані доріг, працездатності техніки за умов низьких температур, а також проведенню заходів щодо запобігання переохолодження та обмороження особового складу, отруєння його відпрацьованими газами. При наявності в районі розташування населених пунктів утеплені приміщення відводяться передусім для медичних пунктів, а також для почергового обігріву особового складу.\nВ лісі підрозділи тилу розташовуються вздовж доріг і просік, що сприяє швидкому виходу із району. На випадок виникнення лісової пожежі готується можливо більша кількість шляхів, просік та визначається кілька варіантів використання їх підрозділами при виході у запасні райони. Рятівні роботи і тушіння пожеж здійснюються спеціально виділеними підрозділами, які забезпечені засобами тушіння пожеж та технікою, а за необхідності – всім особовим складом.\nПри розташуванні підрозділів тилу в горах доцільно вибирати для них райони, характер місцевості та дорожня мережа яких забезпечують укрите і розосереджене їх розміщення, швидке висування на необхідні напрямки. Для укриття підрозділів використовують складки гірської місцевості, тунелі, гірські виробки та печери. Не допускається розташування підрозділів у місцях, де можливі обвали, снігові лавини та паводки.\nПри розташуванні бригади (полку) в степовій місцевості підрозділи тилу розміщуються, використовуючи для укриття та маскування зниження між грядами, пагорби, чагарники та інші природні укриття. На місцевості, яка не має природних масок, широко застосовуються табельні маскувальні засоби, а також маски, які виготовляються із місцевих матеріалів. Крім того, техніка фарбується під колір місцевості.\nДля підвезення матеріальних засобів та евакуації несправного і непотрібного озброєння, техніки і майна використовуються наявні автомобільні дороги, найближчі військово-автомобільні дороги оперативних об’єднань, а також шляхи підвезення та евакуації, які обладнуються у межах району розташування.


У 2021 році Мінцифри планує запустити ЦНАП нового формату - Центри Дія | ПРИСТОЛИЧНА СІЛЬСЬКА РАДА Бориспільський район\n» Новини » У 2021 році Мінцифри планує запустити ЦНАП нового формату - Центри Дія\nУ 2021 році Мінцифри планує запустити ЦНАП нового формату - Центри Дія\nДата: 25.03.2021 11:27\nКабінет Міністрів ухвалив постанову, яка визначає порядок та умови надання субвенції для розвитку мережі ЦНАП. Завдяки постанові з’явиться чіткий механізм надання та використання коштів з державного бюджету місцевим бюджетам для розбудови мережі ЦНАП. Сьогодні українці можуть отримати адмінпослуги у 687 центрах. Про це повідомляє Урядовий портал.\nУ 2021 році Мінцифри запускає перші Центри Дія — one-stop shop із комплексом усіх необхідних послуг для громадян. У Центрах Дія люди зможуть швидше та зручніше отримати послуги: кілька послуг одразу замість кількох візитів, як це відбувається зараз.\n- забезпечити ефективний розвиток мережі ЦНАП в Україні;\n- розподілити кошти між громадами;\n- наблизити якісні адміністративні послуги для громадян;\n- створити додаткові робочі місця в громадах.


Уляна Баран: Вся Україна читає дітям - Варіанти\nВаріанти, 26 січня 20151564\nУляна Баран: Вся Україна читає дітям\nРозмова з президенткою Центру Дослідження Літератури для Дітей та Юнацтва (ЦДЛДЮ) Уляною Баран.\nПані Уляна запропонувавши мені заголовок до інтерв’ю, одразу ж додає: "Варто назву матеріалу доповнити істотним підзаголовком – Читайте своїм дітям хоча б 20 хвилин щодня".\nПогоджуюсь. Оскільки мені теж доводиться брати участь у домашніх читаннях: семирічний онучок зобов’язує.\nОтже, пані Уляно, скільки часу ЦДЛДЮ (далі – Центр) вже працює з дітьми та юнаками, маючи на меті готувати гідну зміну для українського суспільства?\nУпродовж п’ятьох років. А останній захід – розширене засідання круглого столу "Вся Україна читає дітям. Вся Польща читає дітям. Вся Європа читає дітям", проведений Центром дослідження літератури для дітей та юнацтва та Західним науковим центром НАН України та МОН України за участі Ірени Кожмінської, президента фундації "Вся Польща читає дітям".\nСаме пані Ірена на початку 2013 року звернулася до мене на Ляйпцігському книжковому ярмарку, де на конференцію зібралися провідні експерти з усього світу, завдання яких – промоція читання. Запросив мене німецький "Фонд читання".\nВласне, Ірена Кожмінська запросила Україну через мене долучитися до її ініціативи – "Вся Європа читає дітям", після чого Ірена побувала в нас на IV Міжнародному симпозіумі "Література. Діти. Час" та Літературному фестивалі "Дивокрай", що у 2013 році пройшли у Львові та Рівному.\nПознайомившись із фахівцями з усієї країни, давши інтерв'ю на прес-конференції у Львівській міській раді за підримки Ірини Подоляк та участі Ірини Магдаш, пані Ірена однозначно висловила свою підтримку.\nВи були підготовлені до проведення такої міжнародної акції?\nЗвичайно, що ні. Нам для цього треба було, і далі треба, ще багато зробити. Адже фундація "Вся Польща читає дітям" вже функціонує понад 10 років. Цю ініціативу від Польщі вже підтримують Чехія, Литва, Словаччина.\nПравда, досі Центр реалізовував такі читацько-промоційні проекти як "Творче читання" Галини Павлишин, "Багатомовне читання" Наталі Трохим, "Люди-легенди" Мар'яни Савки та провів 5 Літературних фестивалів для дітей "Дивокрай" у Львові, Тернополі, Івано-Франківську, Рівному, Миколаєві.\nА в рамках проекту "Вся Україна читає дітям" з 2013 р. ми організували такі заходи з метою дослідити читацьку аудиторію:\nСценічні читання в рамках Літературного фестивалю для дітей "Дивокрай" (координатор – Ольга Довгань-Левицька за методологією Мартіни Дюкве, експерта Фонду читання з Німеччини, також гості проекту від Центру) за участі письменників і театралів, акторів.\nФестивальні бібліотечки під відкритим небом в рамках фестивалю "Франко. Місія" (2013) у дружній співпраці з МО "Дзига" в Поповичах та Нагуєвичах (по три дні у кожному селі). За ці шість днів діти з навколишніх сіл мали змогу користуватись книгами, які привіз Центр. Роботу фестивальних дитячих бібліотечок курувала Наталя Трохим, а акторські дитячі постановки та сценічну читку – Ольга Довгань-Левицька.\nРазом з дитячою письменницею Галиною Малик, з листопада минулого року ми започаткували спеціальну програму на Закарпатському телебаченні Тиса-1 – "Читайте з нами!", в рамках проекту "Вся Україна читає дітям".\nУ Львові, разом з Іриною Концевич (керівник "Європейської домівки") ми започаткували клуб "Сімейного читання", куди щонеділі збиралися батьки з дітьми, і ми разом читали добрі книжки. На жаль, ситуація в країні (Майдан) "скрутила нам руки" на якийсь час.\nСловом, працюєте, дай Боже.\nІнакше не можна. Використовуємо різні можливості. Так, ще 2013 року, опонуючи дисертацію у Таврійському університеті в Криму, ми обговорили з професором Олександром Пронкевичем з Миколаєва проведення V Міжнародного симпозіуму "Література. Діти. Час" від ЦДЛДЮ у співпраці з Чорноморським державним університетом імені Петра Могили.\nОлександр Пронкевич, а також – і Тарас Кремінь (голова МОДА), спромоглися в нелегкі часи 2014 р. організувати Літературний фестиваль для дітей «Дивокрай» по всій Миколаївщині.\nІ нам все таки вдалося разом провести ці заходи в рамках проекту "Вся Україна читає дітям" на високому рівні, незважаючи на неспокій на Сході та Півдні України. Центр приїхав сюди, як і багато учасників з різних міст України.\nДіти Миколаївщини мали чудову можливість поспілкуватися з кращими українськими дитячими письменниками: Володимиром Рутківським, Анатолієм Качаном, Галиною Малик, Наталкою Трохим, Сашком Дерманським, Оксанкою Яблонською та ін.\nА як Вам це вдається? Де шукаєте спонсорів?\nЗаходи ми проводимо своїми силами. Конференції зазвичай є самоокупними, бо люди, звісно, як і в усіх країнах світу, сплачують конференційні внески.\nВже 5-й рік поспіль на наш симпозіум, незважаючи на різні складні обставини (особливо – цього року), провідні дослідники дитячої літератури, практики-педагоги, вчителі та бібліотекарі з’їжджаються, щоб мати змогу познайомитись із найновішими надходженнями в галузі сучасної літератури для дітей та юнацтва, а також – і поспілкуватися із самими письменниками та дітьми-читачами-слухачами.\nА от що стосується культурних заходів, то цього року забезпечення "Дивокраю" довелося вже взяти мені на себе особисто (із власної стипендії від Міжнародної дитячої бібліотеки у Мюнхені).\nГоловне, що Симпозіум та Літературний фестиваль "Дивокрай" на Миколаївщині вже відбувся в рамках проекту "Вся Україна читає дітям", гасло, – яке радо підтримала уся Миколаївська преса, включно із головними телеканалами, що транслювали зустрічі з авторами.\nТак само і в рамках грудневого семінару "Література для дітей та юнацтва в Україні: між західним та східним каноном": з’їхалися власним коштом члени Центру з усієї України: Бердянськ, Краматорськ, Миколаїв, Полтава, Київ, Рівне, Ужгород, Івано-Франківськ, Тернопіль.\nУсі презентували дослідження на дуже високому фаховому рівні і, заслухавши виступ із презентацією проекту "Вся Польща читає дітям. Вся Європа читає дітям" Ірени Кожмінської, виявили велике бажання розпочати негайну роботу над спільною національною ідеєю "Вся Україна читає дітям" по своїх містах.\nТак, Оксана Проселкова, вчителька української мови з Краматорська, член ЦДЛДЮ, організовує учнівський конкурс "Зимові читання" в рамках проекту "Вся Україна читає дітям", запрошуючи читати дітям усіх вчителів та бібліотекарів свого міста.\nГалина Малик, звичайно, продовжує програму на телебаченні Тиса-1, а Ірина Мацко, власне, вже розпочала роботу над впровадженням такої передачі для дітей поряд з іншими численними проектами і в Тернополі.\nДобре, а тут, у Львові, що діється?\nЗвичайно, що такої програми, як у Польщі, в нас поки що не вийде. Калька буде неефективною. Ми зрозуміли, що лише за їхньою методологією ("Вся Польща читає дітям") ми не зможемо здійснити добру справу в Україні.\nПодібно, як і в Польщі, в Україні цей рух розпочали дитячі бібліотеки ще у 2010 році. Відбулися численні заходи за участю авторів та зірок.\nБібліотекарі з Ужгорода (та й з інших міст), наприклад, розповідали нам, що такі акції стали вже нормою, що письменники в бібліотеках постійно читають дітям.\nАле для України, яка все ж таки є великою країною, з мультикультуральними світоглядами – внутрішнім і зовнішнім, – цього зовсім недостатньо.\nТа тому, що Україна – найбільша країна Європи, в якій (країні) досить важка політико-економічна ситуація. І далеко не так багато дітей відвідують сьогодні бібліотеки.\nНе всі батьки мають для цього час, або розуміння, що дітей треба записати в бібліотеку (це, знову ж, вимагає часу та купу формальностей). Та якщо і запишуть, то не факт, що дитина самостійно прийде в бібліотеку, щоб почитати.\nТакож мусимо визнати, що сучасну, особливо дорослу, людину часто переповнює цинізм та скептицизм, а це, відповідно, означає, що зірки, які читають, дуже часто не служать жодним прикладом для наслідування.\nАвторитет вчителя, на жаль, також втратив своє значення. Фактично, залишаються лише батьки. А батьки, знову ж таки, сьогодні покинуті напризволяще державою і вимушені щоденно боротися передусім за виживання своїх сімей.\nТобто можна констатувати, що сімей читаючих небагато?\nНа жаль. А от силою чи насаджуванням впливати на такі сім’ї також категорично заборонено. Врешті, з примусу ніколи нічого не спрацьовувало як слід.\nА як тоді пожвавити роботу в цьому напрямку?\nНа моє переконання, нікого не треба ні до чого змушувати, а тим більше до читання книжок. Не треба насаджувати нікому жодних ідей. Врешті, ніхто не має право принижувати людину, яка не читає.\nЯкщо людина – інтелігент, вона ніколи не опуститься до того, щоб принизити іншу людину, навіть якщо інша людина не прочитала так багато книжок, як нібито треба би було.\nЦілком імовірно, що той, хто не зовсім добре справляється з гуманітарним арсеналом, може добре орієнтуватися, наприклад, у математиці. Або дитина володіє різними іноземними мовами, а от книжок читати не любить.\nУсі організації, які зацікавлені в тому, щоб діти більше читали, мають спільне переконання: книжка розвиває дитину, їй легше тоді адаптуватися у суспільстві. Ми теж такої думки.\nТо ж Центр дослідження літератури для дітей та юнацтва, разом із студентським клубом "Гілель", яким керує Олена Андронатій, запрошує усіх громадських діячів, організації, просто добрих людей до спільної роботи в рамках проекту "Вся Україна читає дітям".\nЗокрема, щодо розробки дієвих технологій з реальної промоції читання в Україні.\nЧим ще може похвалитися Центр?\nПрацює не тільки Центр. От, 18 грудня минулого року організатор-волонтер Мирослав Вовк скликав зібрання юнацького волонтаріату координаторів проекту "Вся Україна читає дітям".\n20 дівчат і хлопців віком 13-16 років (пластунів) зібралися, щоб обговорити можливості їхньої співпраці та участі в рамках даного проекту.\nОкрім цього, що вони запропонували організувати регулярні юнацькі читання у Львові, що проводяться вже від 15 січня 2015 р. у книгарні "Є" під назвою "Коло книжки", волонтери взялися за дослідження читацьких інтересів серед ровесників у Львові та Львівській області.\n20 волонтерів повинні опитати по 200 дітей (13-16 років), чи можуть ті назвати улюблених українських та зарубіжних авторів, твори яких вони читали. Але, попередньо, вони склали власний перелік. Який передали мені.\nІ що Ви з цього переліку дізналися?\nЩо до числа улюблених письменників на сьогодні опитувані віднесли Івана Франка (його, вважають ці юнаки, досі ніхто ще не перевершив), Михайла Коцюбинського, Ліну Костенко (переважно її "Марусю Чурай"), Івана Багряного (зокрема "Тигролови"), а з молодих – Андрія Кокотюху та Любка Дереша.\nА з зарубіжної?\nОрвела, Бредбері, Уайльда, Шекспіра. А ще – Стівена Кінга та Дена Брауна. Повний список я оформила і розмістила у Фейсбуці для розгортання дискусій. І почалося.\nТе, що я хотіла. З’ясувалося, що волонтери-пластуни насправді дуже мало читають сучасних українських письменників.\nЇх переважно цікавить історична, психологічна та, зрідка, фантастична література, переважно – класика (шкільна програма), яка дивним чином поєднується у списках підлітків із досить скандальною масовою літературою сучасності.\nВихід простий: дорослі повинні завжди питати дітей, що вони читають, якщо читають. Не завжди, щоправда, нам приємно почути, що саме вони читають (у віці 13-16 років вже не простежиш за дитиною, яка самостійно купує ту чи іншу книгу в книгарні). Але ми повинні сприймати їх такими, якими вони є, не відкидати їхніх інтересів.\nАле, водночас, працювати і працювати разом і об’єднано над викресленням певних потенційних читацьких орієнтирів. Дітям треба правильно пропонувати, але не осуджувати, якщо їх ваша пропозиція не цікавить, – не принижувати.\nА найбільше, що ми усі можемо разом зробити, – то це просити усіх дорослих України, батьків, дідусів та бабусь читати своїм діткам вголос від народження і до необмеженого віку добру казку, добру історію, говорити з ними, слухати їх, відповідати їм на їх запитання.\nТоді не лише виховаємо покоління книголюбів, але й укріпимо родинні теплі стосунки, чим завжди славились українці.\nДитина, яка 20 хвилин слухатиме цікаву історію, притулившись до батька чи матері, дідуся чи бабусі, буде вдячна за це і щаслива завжди. Думаю, 20 хвилин на день, незважаючи на жодні складні обставини, в яких перебувають зараз дорослі, вони таки можуть знайти, щоб подарувати їх своїй дитині і почитати з нею разом.\nТо ж, батьки, читаймо! Нехай "Вся Україна читає дітям!"\nСпілкувався Богдан Залізняк.\nМітки: Вся Україна читає дітям, Ірена Кожмінська, МО «Дзиґа», Уляна Баран, франкомісія, Центр дослідження літератури для дітей та юнацтва\nШкола Перфомансу у Львові. #10. Львівські кнайпи і креативний тоталітаризм Привиди Дзиґи Дронографія Львова: Палацик зі сфінксами Флюгери Львова 2017


«Надихаюся героями своїх сюжетів», — спецкореспондентка «Ранку на Суспільному» у Рівному Настасія Захарчук - UA: РІВНЕ\n«Надихаюся героями своїх сюжетів», — спецкореспондентка «Ранку на Суспільному» у Рівному Настасія Захарчук\n15 липня виповниться рік із часу прем`єрного ефіру міжрегіонального шоу «Ранок на Суспільному». Про Рівне і його мешканців телеглядачі всієї України дізнаються від спецкореспондентки Настасії Захарчук та відеографа Миколи Штемпеля.\nЖурналістка привітала усіх із річницею проєкту на впізнаваних локаціях і нагадала про цікавинки міста і його надзвичайних мешканців. Адже тільки у Рівному є музей під відкритим небом «Городище Оствиця» та один з найвеличніших храмів України — Рівненський Свято-Покровський кафедральний собор.\nУпродовж цього року телеглядачі Суспільного побачили історії десятків цікавих жителів Рівного та області, серед них: Олена Медведєва, яка створює рукотворні видання, які не мають аналогів в Україн, Іван Сівак — заслужений майстер спорту України зі спортивних танців на візках, Олександр Майструк — відомий фотохудожник з вадами опорно-рухового апарату. А ще Настасія Захарчук ділиться лайфхаками з усією Україною у ранковій рубриці «Господині на замітку».\n«Я надихаюсь героями своїх сюжетів. І теж створюю історію свого міста та ділюся лайфхаками з усією Україною. В мене для вас є ще багато історій. Щодня я їх збираю містом, щоб розказати зранку», — каже Настасія.\nКрім основних рубрик, ранкова команда із Рівного готувала актуальні подієві увімкнення, у яких разом із експертами, висвітлювали важливі для Рівненщини та усієї країни теми.\nНагадаємо, «Ранок на Суспільному» виходить на UA: РІВНЕ та інших регіональних телеканалах Суспільного щобудня з 6:30 до 9:00.\nОперативні новини Рівненщини — читайте на цифрових платформах Суспільного UA: РІВНЕ:


Владислав Ващук побував на зйомках «Зважені та щасливі-6»\nУ шоу «Зважені та щасливі» взяв участь відомий футболіст\nНе так давно на знімальному майданчику популярного проекту «Зважені та щасливі» побував один з відомих футболістів України Владислав Ващук. Що привело його на найвагоміше шоу країни?\nЯк вдалося з’ясувати, відомий футболіст приїхав спеціально, щоб підтримати одного з учасників проекту, для якого поява Владислава мало бути сюрпризом.\n«Як тільки Владислав приїхав на майданчик, він відразу ледь не зайшов в кадр. Якби учасник його помітив завчасно, сюрприз не вийшов би. Але мої колеги вчасно перехопили нашого гостя і повели в бік до потрібного моменту», – посміхається режисер проекту.\nПісля закінчення зйомок Владислав подарував учасникові м’яч зі своїм автографом і зіграв з ним у футбол.\n«Я не думав, що він мене відразу впізнає і так зрадіє – Владислав Ващук посміхається. – Наш учасник завжди стояв на воротах, тому що був дуже великим і там потрібно мало рухатися. Тепер його позиція на полі змінилася, як і його життя».\nКого приїхала підтримати зірка футболу? Як пройшов матч між Владиславом і учасником шостого сезону проекту? А також – як на появу відомого футболіста відреагували інші? Про це ми дізнаємося вже зовсім скоро!\nНе пропустіть прем’єру «Зважені та щасливі-6» у четвер, 1 вересня, о 20:00 на СТБ!


PINNACLE PCTV Hybrid Express Card 320CX\nАнтенний вхід 75 Ом, S-Video, Композитний вхід (RCA), Аудіо стерео, Компонентний вхід\nОсновні особливості — Прийом та перегляд аналогового телебачення — Прийом та запис FM або iнтернет радiо — Програмований або миттєвий запис TВ передач — Запис вiдео на жорсткий диск в форматах MPEG-1,2 та DivX — Управлiння ефiром за допомогою функцiї Time\nПрийом та перегляд аналогового i цифрового (DVB-T) телебачення, Управлiння ефiром за допомогою функцiї TimeShifting, Програмований або миттєвий запис TV програм, Запис вiдео на жорсткий диск в форматi MPEG-1,2,4 або DivX, Програвання та запис CD/DVD, Запи\nS-Video, composite, 2 audio RCA через адаптер, Composite (RCA)\nІнформація про виробника: Pinnacle\nЯкщо ви отримуєте задоволення від перегляду домашнього відео, бажаєте мати можливість швидко та зручно розміщувати відео на ваб порталах, користуватися усіма функціями для перегляду ТВ або прослуховувати ваші цифрові медіа колекції в дорозі, тоді Pinnacle та його рішення створенні саме для вас! Pinnacle Systems – підрозділ компанії Avid, надає споживачам своєї продукції можливість насолоджуватися своїми медіа колекціями будь-де та будь-коли. Pinnacle представляє повний асортимент продукції, що включає рішеня для монтажу відео та створення музики в домашніх умовах, TV тюнери для персональних комп’ютерів та цифрові медіа-адаптери. Заснована в Mountain View, Каліфорнія у 1986 році, компанія Pinnacle продовжує розширювати та посилювати свою репутацію визнаного інноватора, що створює справді легкі у використанні рішення. На сьогоднішній день компанія нараховує понад 10 мільйонів унікальних зареєстрованих клієнтів, що представляють повний асортимент продукції Pinnacle : Pinnacle PCTV™, Dazzle®, Pinnacle ShowCenter™, Pinnacle Mobile Media™ та його флагман лінійку Pinnacle Studio™. В серпні 2005 року Pinnacle Systems увійшла до складу Avid Technology, Inc – світового лідера з нелінійних цифрових рішень для створення, управління та видачі для мовлення медіа файлів.


Секрети фарбування волосся вдома\nЯкщо ваше волосся «сьогодні не в формі», причому це повторюється щодня, і ви з нетерпінням чекаєте, коли ж можна буде помчати до перукаря, не впадайте у відчай! Не потрібно купувати капелюха та носити його вдома, тому що ви вже боїтеся зазирнути в дзеркало. Своїми рекомендаціями по догляду за волоссям із нами ділиться кваліфікований перукар.\nНа перший погляд усе виглядає дуже просто — просто розпакуйте коробку з фарбою для домашнього використання та підфарбуйте відросле коріння. Але результат вас може гірко розчарувати. Якщо ви думаєте, як пофарбувати волосся без допомоги, скористайтеся кількома рекомендаціями від фахівця, щоб вашому перукареві не довелося виправляти наслідки ваших невдалих спроб.\nЧому ми часто не задоволені результатом фарбування волосся вдома?\n«Ваш перукар часто змішує кольори спеціально для вас — ми змішуємо кілька різних тонів, щоб отриманий колір відповідав бажанням клієнта. Тобто те, що ви ретельно створювали разом зі своїм перукарем, можна легко зруйнувати вдома. Не рекомендую намагатися самостійно висвітлювати волосся, адже це може стати справжньою катастрофою, і на відновлення волосся прийдеться чекати навіть декілька місяців. Однак, фарбуючи волосся вдома в чорний колір, ви навряд щось зіпсуєте, бо, відверто кажучи, не так багато жінок приходить до перукаря, щоб пофарбуватися в чорний».\nЯк пофарбувати волосся без наслідків\nОскільки фарбування волосся в домашніх умовах несе певні ризики, наш фахівець радить, як відкласти фарбування на пізніше, самостійно приховавши відросле коріння й недоліки.\n«Найпростіший спосіб — це придбати тонуючий спрей для відрослого коріння волосся, що переважно використовується жінками, чиє волосся вже сивіє, і яким довелося б відвідувати перукарню щодва тижні. Зараз він може стати в пригоді й іншим жінкам. Загалом можна порекомендувати використовувати трохи темніший відтінок спрею, тому що гарніше виглядає відросле коріння, яке не просвічується на фоні шкіри голови. У більшості випадків тонуючий спрей тримається лише до наступного миття голови».\nNotino рекомендує: тонуючий спрей для відрослого коріння волосся L’Oréal Paris Magic Retouch у різних відтінках чудово тримається на волоссі та миттєво висихає.\nЩе один варіант — не фарбувати волосся, а лише тонувати його! «Ви можете вдосконалити свою маску для фарбованого волосся та з її допомогою оновити колір. Наприклад, змішавши коректори для волосся Kérastase Reflection з маскою для фарбованого волосся, можна повернути колишню насиченість кольору. Цей варіант підходить для всіх дівчат і жінок із волоссям каштанового, рудого або червоного відтінку».\nNotino рекомендує: тонуючий шампунь Redken Brownlights оптимально підходить для підтримування прохолодних відтінків каштанового кольору.\nА якщо я блондинка?\n«Якщо вас турбують червоні та мідні відблиски, існують методи, як їх позбутися. Це, звичайно, не замінить перманентну чи безаміачну фарбу, але волосся знову стане блискучим і привабливим. Усім блондинкам, у яких починає проявлятися жовтизна, раджу скористатися фіолетовою поживною маскою Kérastase Blond Absolu Masque Ultra-Violet.\nЯкщо залишити її на волоссі на 5–15 хвилин, вона нейтралізує жовті тони. Крім того, це не перешкоджатиме подальшому освітленню, що є великим плюсом для перукаря. Однак кожне волосся реагує по-різному, тому в декого може з'явитися сірий, у декого — білий чи навіть фіолетовий відтінок. Тому настійно рекомендую: починайте поступово, наносіть меншу кількість маски та не залишайте її на волоссі надовго. Потім, залежно від результату, можна буде збільшувати як кількість засобу, так і тривалість витримки».\nNotino рекомендує: маску можна також комбінувати з шампунем Blond Absolu Bain Ultra-Violet з тієї ж лінії препаратів.\nВаш перукар навряд чи буде у захваті від вашого наміру, але якщо ви все ж таки вирішите пофарбувати волосся вдома, ось кілька основних порад.\nУважно прочитайте всю інформацію на упаковці, особливо процедуру фарбування волосся.\nМожете спробувати поживну маску без перманентних кольорових пігментів. Вона оживить ваш колір, а якщо результат не буде відповідати вашим очікуванням, через кілька процедур миття голови небажаний відтінок змиється.\nУ разі відсутності сивини купуйте не перманентну фарбу, а тільки тимчасову — вона поступово змиється та не залишить помітного відрослого коріння.\nЯкщо у вас є можливість, зателефонуйте своєму перукареві та порадьтеся з ним.\nЯкщо ви вже твердо вирішили та вибрали відтінок фарби, прочитайте конкретні рекомендації, як пофарбувати волосся в домашніх умовах без небажаних наслідків.\nПеред фарбуванням нанесіть вздовж крайньої лінії росту волосся будь-який крем, щоб уникнути плям на шкірі обличчя, шиї та вух. Прослідкуйте, щоб крем не потрапив на волосся, оскільки такі ділянки можуть не зафарбуватися як слід.\nЯкщо це можливо, обов'язково попросіть когось допомогти вам, щоб запобігти нерівномірному фарбуванню, зокрема в потиличній частині голови.\nВізьміть якісний пензлик для фарбування волосся.\nНаносіть фарбу лише на прикореневу зону, не розтягуючи її по всій довжині волосся (або лише на дуже короткий час). У протилежному випадку цілком можливо, що ваше волосся гратиме цілою палітрою відтінків.\nПісля нанесення фарби обережно зітріть нанесений на шкіру крем.\nЗалиште фарбу на волоссі на час, рекомендований в інструкції.\nНіколи не забувайте про подальший належний догляд за пофарбованим волоссям. Ретельно змийте фарбу шампунем, після чого по всій довжині волосся та на його кінчики нанесіть якісну маску.\nL’Oréal ParisMagic Retouchспрей для миттєвого маскування відрослих коренів волосся відтінок Mahogany Brown 75 мл\nRedkenColor Extend Brownlightsшампунь-тонер для волосся коричневих відтінків 300 мл


Виступ Президента України Віктора Януковича на Урочистій академії з нагоди 1025-річчя хрещення Київської Русі | Посольство України в Сполучених Штатах Америки\nЩе раз підкреслюю - для держави всі церкви і релігійні організації є рівні. Ми поважаємо вибір наших громадян і гарантуємо кожному конституційне право на свободу віросповідань.\nЗгадаймо мудрі слова славетного українського митрополита Іларіона: «Служити народові - то служити Богові».\nМи повинні бути свідомі того, що є спадкоємцями видатної традиції, яку започаткував один із європейських цивілізаційних форпостів - Київська Русь. Вона продемонструвала усьому тогочасному світові високі зразки духовності, правового мислення, самоорганізації громад і державної політики.\nНа знімку: Президент України Віктор Янукович\nЗустріч Посла України в США Олександра Моцика з сенатором Джеймсом Рішем\nЗвернення Президента України Віктора Януковича з нагоди Дня хрещення Київської Русі