Ремонт техніки McCulloch\nЗаписи з тегом "McCulloch"\nРемонт продукції - McCulloch\nУ випадку, якщо Ваш пристрій потребує ремонту, рекомендуємо звернутися в авторизований сервісний центр McCulloch, адреси яких Ви можете знайти на нашому сайті.\n«Шведен Тулз Сервіс» – сервісний центр – Київ Київ, Київська область\nМістить детальну інформацію про ремонт продукції McCulloch. Сервісні центри, які проводять ремонт техніки та обладнання фірми McCulloch. Виберіть своє місто або найближчий до вас, щоб знайти зручний для Вас сервісний центр, в якому можуть виконати обслуговування і ремонт вашого продукту\nВи можете доставити Ваше обладнання у сервісний центр самостійно, або скористатися послугами кур'єрської служби. Для отримання додаткової інформації перейдіть на сторінку сервісного центру. Ваш пристрій McCulloch не працює, або працює некоректно. Що робити?\nЯкщо ви хочете зробити ремонт по гарантії, при зверненні в сервісний центр Вам потрібно буде заповнений гарантійний талон McCulloch з датою покупки Вашого пристрою. Без гарантійного талона або інших підтверджуючих документів компанія McCulloch не може надати ремонт по гарантії.\nЧому вигідно звертатися в авторизований сервісний центр McCulloch?\nНасамперед тому, що тільки фахівці авторизованих сервісних центрів проходять навчання у McCulloch і мають технічну базу для виявлення несправностей, що можуть кваліфіковано виявити поточну несправність і в найкоротші терміни її усунути.


7 травня 2019 р. студенти Криворізького державного комерційно-економічного технікуму (гр. ПТБ-18-1, ХТ-17-1, ГС-17-1) та викладачі-історики Демарецька Т.І., Василиненко Н.Б. відвідали Громадську організацію «Координаційний центр допомоги учасникам АТО їх сімʼям, ветеранам, інвалідам, переселенцям», де відбулась зустріч з учасником бойових дій двадцятого батальйону територіальної оборони «Дніпро» Аном Миколою Іллічем.\nРозповідаючи про бойові зіткнення на передовій, Микола Ілліч звернув увагу молоді на новітню зброю та техніку, яку російські військові випробують в зоні воєнних дій супроти наших воїнів, його побратимів.\nПід час зустрічі студенти мали можливість відчути на собі важкість бронежилетів та танкістських шоломів, потримали у руках зброю, уявили смертоносну силу осколків снарядів, які іноді не лишають шансів на виживання.\nРобітники музею передали нашим студентам прапор з музейного куточку КДКЕТ, який побував у багатьох місцях бойових дій, з новими пам’ятними підписами від бійців з фронту.\nВсі відвідувачі з інтересом та щирими почуттями болю, смутку і водночас гордості за героїзм наших захисників слухали оповідача; всі усвідомили цінність миру, хрупкість людського буття, трагічні наслідки, які завжди несе будь-яка війна.\nНаприкінці зустрічі студенти висловлювали глибоку подяку і шану героям за мирне небо та спокійне життя, сподіваючись що наші патріоти живими та здоровими повернуться додому.


Їм вигідніше вирощувати ягоди та заробляти 30-40 грн за кілограм порічок, розповіла в інтерв'ю Gazeta.ua виконавчий директор Української асоціації виробників картоплі Оксана Руженкова.\n- Українці скаржаться на дорогу картоплю. Чому ціни зросли?\n- Сьогодні професійні господарства відпускають дрібну картоплю по 3,54 гривні за кілограм. Її забирають супермаркети та перекупники. Якісну картоплю господарства продають по 7-8 гривень. Ціни задирають через великий попит. Це пов'язано з побоюваннями недобору врожаю картоплі. Однак він цьогоріч не низький. Середня європейська врожайність становить 33 тонни з гектару. По українським господарствам у Київській, Житомирській, Рівненській, Львівській, Волинській, Черкаській і Чернігівській областях урожайність склала від 40 до 48 тонн із гектару. Це більше, ніж в Європі. Якщо порівнювати з попереднім роком, то врожайність картоплі торік була 54-56 тонн із гектару. Це був унікальний рік. Але врожай торік був фактично гнилим. Господарства 30 відсотків зібраної картоплі відправляли на крохмальні заводи. Ми не радили споживачам затарюватися продукцією на весь сезон, бо вона зіпсувалася б у льохах і на балконах. Цьогоріч ситуація значно краща. Не бачили жодного поля із гнилою картоплею у професійних господарствах. Якщо споживачі, панікуючи, хочуть закупити картоплю, то можуть це робити. Продукція збережеться до березня, квітня і навіть початку травня.\n- Чому вирощувати картоплю стає невигідно?\n- Картопля понад 4 роки була збитковою для господарств. Виробник витрачає на один гектар понад 70 тисяч гривень. Це добрива, пестициди та дизпаливо. У цю вартість не входять зарплати, які для сезонних працівників суттєво зросли. Також вартість паїв і зберігання. При збиранні 40 тонн картоплі з гектару і витратах 70 тисяч гривень виробник заробляє копійки. Якщо він продасть картоплю по 3 гривні, то сумарно отримає 120 тисяч гривень. Це заробіток на рівні 50 тисяч гривень. На сьогодні вартість паю становить 5 тисяч гривень. Ще треба гроші на зарплати. Таким чином картоплярство останні 4 роки у вітчизняних аграріїв перетворилося на збиткове хобі.\n- Україна експортує картоплю за кордон?\n- Не можемо постачати картоплю до країн Євросоюзу через військові дії. Крім того, ЄС ввів єдині карантинні правила. Україна має право поставляти картоплю з ділянок, вільних від карантинних організмів. Це поля, які з моменту посадки картоплі інспектор перевіряє 3-4 рази на наявність різних шкідників і бур'янів. На жаль, за 2 роки тільки 8 господарств опанували такий механізм. Тому ми втратили білоруський ринок, який вирощував із українського насіння 70 відсотків картоплі. Це іноземні сорти, які розмножували в Україні.\n- Звідки завозимо картоплю?\n- Україні вистачає власної продукції. Ми займаємо 2-3 місце у світі з виробництва картоплі - 22 мільйони тонн. Внутрішня потреба становить 6 мільйонів тонн. Якщо у нас недобір врожаю на 50 відсотків, то це 11 мільйонів. Українці з голоду не помруть. Водночас зараз нас закидають гнилою російською та білоруською картоплею. Там кардинально розширили виробничі площі. Держави компенсували будівництво картоплесховищ. Сьогодні це один із елементів продовольчої війни. Українські супермаркети забирають білоруську картоплю, яку завернули Молдова, Сербія та Румунія. Якщо люди на хвилі паніки нахапають хворої картоплі та посадять її, то ми остаточно знищимо власні промислові підприємства. Говорити про вітчизняне картоплярство через 2 роки буде недоцільно.\n- Як боротися з неякісним імпортом?\n- Уже надіслали лист до Служби безпеки України, Державної фіскальної служби, до Кабінету міністрів з проханням повернути інспекторів на кордон. Щоб перевіряли картоплю, яку завозять в Україну. Звернулися із заявою до СБУ, що в українських супермаркетах продають контрабандну картоплю. Також мають діяти самі українці. На базарах не лінуйтеся запитувати, звідки привезли картоплю й яка це продукція. В Україну насіннєву картоплю не можна завозити під виглядом звичайної товарної, яку споживаємо. Першу тільки у процесі вирощування 12 разів обробляють пестицидами від шкідників. Вона небезпечна для здоров'я. Якщо на ринку побачили насіннєву картоплю, яку продають під виглядом товарної, пишіть скаргу до Держпродспоживслужби. Вона зможе взяти проби продукції на базарі та виставити ноту протесту Білорусі. Тоді вдасться закрити цей ринок для України.\n- Картопля подешевшає?\n- Цьогоріч через прохолодне літо картопля дозріла пізніше. Мали задовгу весну, а літа тільки півтора місяці. До цього не призвичаїлися ні селекційні компанії, ні виробники. Картопля так само, як помідор просто не встигла визріти. У середині серпня комбайни копали середні та пізні сорти. У них шкірка, як у молодої картоплі. Якщо збирати картоплю традиційно закінчували в останні числа вересня, то цьогоріч це буде 15-20 жовтня. Адже копати її у багатьох регіонах почали тільки 1 вересня. Крім того, через посуху земля закам'яніла. При копанні картопля пошкоджується. Чекаємо на дощ. В усіх професійних господарствах сховища будуть заповнені. Вони поки не викидають на ринок картоплі, як це раніше робили у серпні-вересні.\nДетальніше в цій категорії: « "Я не майстер трагедії, у мене все або позитивне, або ніяке" - Карпа Україна не дозволить російським фейкам впливати на позиції держав і міжнародних організацій - Кориневич »


Українська молодь: Фотовиставка Івана Лисюка «Фентезі-ню»\nМала опера (Київ, вул. Дегтярівська, 5)\nМагія. Містика. Езотерика. Таємні знання і сили. Багато з нас вірять, що матеріальний світ – це ще не все. Існує щось більше, щось невидиме оком, що не можна так просто побачити чи помацати. У дитинстві ми із задоволенням слухали казки; ми виросли, але прагнення до надприродного залишилося всередині нас.\nІван Лисюк запрошує пофантазувати разом – яким був би наш світ, якби в ньому було трішки більше фантастичного, надприродного, чарівного. Скористатися властивістю фотографії – показувати не лише те що є, а й те що могло б бути.\nІван Лисюк – київський фотограф, член Національної спілки фотохудожників України (НСФХУ), що уже 10 років працює у жанрі художнього ню. За його плечима – більше двох десятків виставок у Києві та інших містах України, численні майстер-класи, публікації та перемоги у фотоконкурсах, зокрема у всеукраїнському конкурсі «Ню-арт фото 2017».


«Молодий був, тупий», – Ярмоленко пригадав конфлікт зі Степаненком | 19-27\n«Молодий був, тупий», – Ярмоленко пригадав конфлікт зі Степаненком\nДинамо Київ 27 Травня, 16:19 1239\nВінгер «Вест Хема» Андрій Ярмоленко розповів про свій конфлікт з хавбеком «Шахтаря» Тарасом Степаненком у 2016 році.\n«Що стосується мене і Степаненка, за деякий час я шкодую про свій вчинок. Це неприпустимо. Молодий, гарячий, тупий. Я просто не люблю програвати, в той момент просто штормонуло, як кума (Дениса Гармаша, – прим. Футбол 24) іноді.\nЯ дуже поважаю Степаненка за те, як він вийшов з цієї ситуації. Він потиснув мені руку, як справжній мужик. Тому що якби він мене так вдарив, я не знаю, чи зміг би зробити так само. Але він потиснув мені руку і я його після цього дуже сильно поважаю.\nЗбірна України на Євро-2016 програла німцям в першому турі, після чого поступилася Північній Ірландії і Польщі.\nНе можу говорити, що був розвалений колектив. Ми програли німцям, якщо бути реалістами, вони сильніші за нас на голову. Проїхали. Друга гра – ми думали, як мені здається, що виграємо легко. Але пішло все не за нашим планом. І все, ми вже вилетіли.\nТретя гра нічого не вирішувала, а після другої нас так вбили, що не було ніяких сил грати. Після Євро була відпустка, я нікуди не полетів, просто сидів удома чотири дні. Алкоголь? Чесно, було, і немало», – сказав Ярмоленко програмі Бомбардир.


Анна Кареніна у Чернігові\n17:30, 23 лютого 2017\nЯк пройшла вистава за участю знаних українських акторів в облдрамтеатрі? Таємниці від Ольги Сумської.\nНаша знімальна група зазирнула до гримерної Народної арстиски України Ольги Сумської , яка приїхала до Чернігова з виставою " Анна Кареніна", щоправда тут вона грає не головну, а другорядну роль.\nВистава запланована на 19 годину, із реальною затримкою приїхали актори, в тому числі і українська Роксолана . Астистент швиденько заносить костюми, артистка, не дивлячись на те, що на збори залишається мінімум, почувається чудово. Радо наче старих добрих друзів зустрічає і телевізійників "Нового Чернігова".\nСукня , шляпи, сумочка - це все їй знадобиться під час виходу на сцену, де вона грає графиню Вронську , а поки вона звичайна, стиль спортивний, каже, це її улюблений образ , хоча професія вимагає гламуру.\nТа світські вечірки, червоні доріжки, на яких Ольга із своїм чоловіком часті гості, вона також полюбляє. Зараз розпочались гастролі, вдома її майже немає, сім"я живе без господині і її знаменитих борщів.\nПоки ми мріяли про прекрасне , годинник показував, що варто поспішати , тому ми залишили артиску аби через декілька хвилин побачити її в образі. Все ж таки вбрання та макіяж роблять свою справу - артистку не впізнати, і вона готова до виходу на сцену, ну майже готова.\nГоловну роль у виставі за романом Льва Толстовго зіграла молода акторка Інна Рощина , яка прекрасно вжилась в образ. Це трагедія душі, яка хотіла просто кохати і бути коханою. Інші ролі виконували знані столичні актори - Олександр Любченко , Віктор Черненко та Сергій Козлов.\nПро які таємниці розповіла нам зірка українського кіно, та чим вона живе зараз і про що найбільше мріє - вже скоро у програмі Культур Ревю.\nТеги: вистава анна кареніна чернігів, українські актори, анна кареніна ольга сумська


Дімітар Бербатов: Обамеянг може піти з Арсеналу за трофеями – Новости\nДімітар Бербатов: Обамеянг може піти з Арсеналу за трофеями\nКолишній нападник «Манчестер Юнайтед» Дімітар Бербатов прокоментував чутки про інтерес іспанських грандів до лідера «Арсеналу» П’єр-Емерік Обамеянг.\n«Барселона» і «Реал» – фаворити в боротьбі за Обамеянга, і у футболіста в такій ситуації може піти обертом. П’єру варто проаналізувати свої варіанти і визначитися, чи виграє він і буде щасливий перейти в такого роду команди. З його точки зору будь-якої з цих варіантів здається класним, адже це дві кращі команди світу. Але подивіться на їх склади – там грають Мессі, Суарес, Грізманн, Дембеле, Фаті, Бензема, Бейл, Азар.\nЧи буде в якийсь із цих команд отримувати достатньо ігрового часу? Він не стає молодшою, і йому потрібна команда, де він буде грати регулярно, до того ж в «Арсеналі» він капітан. Але найважливіший фактор тут – це трофеї.\nСпосіб життя, футбольна організація, одноклубники і сім’я в Лондоні можуть переконати його залишитися. Грати в футбол в Лондоні – це здорово, один з кращих можливих варіантів, особливо коли граєш в такому великому клубі, як «Арсенал». Бракує тільки титулів », – цитує Бербатова Daily Mail.


Огляд комп`ютерної гри Watch Dogs\nПривіт усім фанатам ігор у відкритому світі, сьогодні ми оглянемо один ігровий проект, що в свій час наробив багато шуму та тим самим викликав досить багато суперечок між його фанатами. Зустрічайте Watch Dogs – це комп'ютерна гра в жанрі Action-Adventure, Third-person shooter розроблена канадською студією Ubisoft Montreal та видана французькою компанією Ubisoft двадцять сьомого травня 2014 року на PC, Xbox 360, Xbox One, PlayStation 3 та PlayStation 4. Чому ж коло цього ігрового проекту було стільки галасу, а тому що вперше його презентували ще на Е3 2012 і на той час він виглядав бездоганно та перехоплював подих.\nСудячи з невеликого ролику показаного тоді, у гри було все добре, як з картинкою так і в плані геймплею. Відразу знайшлися певні особистості, що почали пророчити цій грі великий успіх, вказуючи на те, що вона навіть зможе переплюнути знамениту серію Grand Theft Auto, але ось вона дісталася релізу і результат більшість з нас знає. Тож, давайте розберемося детальніше, що представляла з себе Watch Dogs на 2014 рік, які у неї плюси та мінуси і чи варто витрачати на неї свій дорогоцінний час. Вже з перших хвилин гри ми переносимося до Чикаго, міста в якому вперше корпорація Blume вирішила випробувати та успішно втілила у життя свою нову комп'ютерну систему під назвою "ctOS".\nЦя автоматизована електронна система контролювала усі комунікації міста та пильно слідкувала за кожним із його жителів, вивчаючи їх психологічний профіль, смаки та вподобання через спеціальні камери відеоспостереження. Уряд міста разом з корпорацією Blume запевнили усіх у повній надійності системи та наголосили на тому, що від тепер Чикаго стане найбезпечнішим куточком у США, а усім злочинам на вулицях буде покладено край. Більшість люду позитивно сприйняли дану інновацію, але серед громадян знайшлися й ті, що вирішили боротися з системою та назвали себе незалежною групою хакерів DedSec, поставивши собі за мету розкрити усю правду про так звану "систему вашого майбутнього".\nСама "ctOS" стала справжнім "подарунком" для багатьох шукачів інформації чи легкої наживи, серед яких був і наш головний герой – Ейден Пірс. Того вечора він разом зі своїм найкращим другом Деміеном Бренксом вирішили добряче підзаробити, виконуючи чергове замовлення. Завітавши до найдорожчого готелю Чикаго, Ейден почав злам мережі за допомогою свого смартфону і майже добрався до бажаної цілі, але в один момент щось пішло не так і йому довелося стрімголов тікати. Провал такої операції зовсім не порадував замовників та, як наслідок, Ейден став мішенню для свого колишнього роботодавця.\nТож, одного дня, коли він повертався на автомобілі з риболовлі разом зі своїми двома племінниками – дев'ятирічним Джексом та шестирічною Єленою на нього напали. Це була страшна аварія, яку на превеликий жаль пережили не всі, а від отриманих травм дівчинка загинула, що стало справжнім ударом для Ейдена. Ледь залишившись в живих разом з Джексом та провівши декілька днів у лікарні, він присягнув собі за будь-яку ціну знайти і помститися усім хто винен в смерті його племінниці – так і розпочинається довга та заплутана історія головного героя гри.\nСюжетне оповідання стартує через рік після тих жахливих подій. За цей час Ейден не сидів склавши руки та отримав прізвисько "Vigilante" або месник. Він цілий рік шукав інформацію про замовників його вбивства, але поки що йому вдалося знайти лише виконавця контракту - бідного Моріса Вегу, який відразу отримав на горіхи за все те, що було зроблено ним у минулому. Протягом проходження основного сюжету та в гонитві за бажаною інформацією Ейден побуває у десятці напружених ситуацій, переживе збройні облави, добряче побігає від поліції, зустріне інших учасників DedSec.\nНаприклад, чарівну та водночас дуже обережну дівчину на ім'я Клара Лілл, що більшість часу ховається під нікнеймом Badboy17 або харизматичного Реймонда Кінні - розробника "ctOS" на прізвисько "Ті-Бон". Головний герой не побоїться кинути виклик вуличній банді Black Viceroys з їхнім лідером Делфордом Уейдом, якого усі називають "Ірак", чи зустрітися віч навіч з найвпливовішою людиною в Чикаго – Дермотом Куїнном – головою Chicago South Club. Безперечно радує те, що розробники постаралися зробити окрім основної компанії ще й декілька додаткових побічних завдань.\nТож, якщо вам в якийсь момент набридне проходити сюжет – можете взятися за пошук серійного вбивці, що тримає в страху все місто, зламуйте спеціальні точки доступу "ctOS" та дізнаватися ще більше інформації про жителів або перешкоджайте потраплянню нелегальних партій зброї на вулиці – вам буде чим зайнятися в Чикаго. Більшість з цих завдань є насправді цікавими та за проходження кожного з них на вас чекає винагорода – це може бути нова зброя, автомобіль, відкриття нового вміння Ейдена або додаткова батарейка для акумулятору смартфона.\nІгровий процес нагадує нам класичний шутер від третьої особи, але головною особливістю є акцент на варіативності проходження місій, які можна зіграти абсолютно трьома різними стилями. Першим є класичний Rambo style – берете з собою штурмову гвинтівку, гранатомет, побільше вибухівки та йдете влаштовувати смертельний феєрверк ворогам. Другим стилем проходження місій є стелс, якщо ви полюбляєте не піднімати багато шуму – ось вам пістолет чи автомат з глушником та поліцейська дубинка, яка стане у нагоді для швидкої нейтралізації супротивників у ближньому бою.\nМожна обрати і третій варіант у тому разі, якщо вам ніяк не хочеться лізти в осине гніздо та підривати у повітря всіх. На цей раз за допомогою камер відеоспостереження можна сканувати ігрову локацію та виявити спеціальну точку доступу, а потім, зламавши її та скачавши усю необхідну інформацію спокійно піти собі геть - ніхто навіть не дізнається, що ви були там. Ще однією особливістю гри є смартфон та гаджети головного героя, за допомогою якого можна взаємодіяти з системою "ctOS". Спочатку у Ейдена є мінімальний доступ, але по мірі проходження сюжету йому відкриються нові можливості.\nНаприклад, ви зможете переключати світлофори при втечі від поліції, відключати світло у цілому місті на декілька десятків секунд, щоб швидко накивати п'ятами від бандитської облави, збільшувати тиск в системі водопостачання і це ще не всі перелічені вміння головного героя. Місто не стоїть на місці, а живе своїм життям - вирішили влаштувати стрілянину на вулиці - одразу знайдеться добросовісний житель, що спробує викликати поліцію. Звісно можна запобігти цьому, використавши jammer і тим самим заблокувати сигнал або, якщо ви достатньо спритний, то можна спробувати підбігти до громадянина та добряче накричати на нього, від чого він відразу кине телефон.\nСлід зазначити, що Ейден не може зламувати систему "ctOS" раз за разом. На кожну дію він витрачає певний заряд батареї до свого смартфону – тож слід бути уважним, щоб раптом не залишитися з розрядженим акумулятором посеред втечі від поліції або бандитів. Важливою складовою гри є репутація головного героя, що впливає на ставлення жителів міста до нього. Якщо ви будете перешкоджати злочинам у Чикаго, нейтралізуючи зловмисників, то репутація Ейдена буде зростати і, як наслідок, громадяни будуть більш спокійними та пропонуватимуть різноманітні знижки у магазинах.\nУ тому випадку, якщо ваші дії на вулицях призведуть до масової загибелі ні в чому невинних жителів – репутація буде падати, а оточуючи вас NPC будуть боятися Ейдена і телефонуватимуть до поліції при першій нагоді. Гра має всього декілька значних недоліків. Першим з яких, як це не дивно, є сам головний герой – Ейден Пірс. Він жодним чином не змінюється протягом гри - весь час холоднокровний, ходить з кам'яним лицем та проявляє емоції лише у присутності молодшої сестри Ніколь та племінника Джекса.\nЙого переповнюють спогади про втрату племінниці Єлени та більшість часу він відчуває докори сумління, але в цілому його портрет можна назвати дуже мізерним. Смішно споглядати за тим фактом, що той же самий "Ті-Бон" чи Джорді Чин є набагато цікавішими за головного героя та мають ліпше опрацьований характер, а це лише другорядні персонажі гри. Проблемою під номером два є достатньо дивна фізична модель поведінки більшості авто. Наприклад під час погоні, коли важкий автомобіль не може "скинути" з дороги мотоцикл, яким керує наш головний герой.\nХтось може сказати, про проблему під назвою graphic downgrade, але ми не вважаємо її критичною. Погодимося, що гра не виглядає так захоплююче, як тоді на Е3 2012, але назвати візуальну картинку поганою у нас не повертається язик. Зрозумійте, що супер-мега графіка та високий рівень деталізації – це лише одна із складових будь-якої гри. Скільки разів ми бачили багато ігрових проектів з красивою картинкою, але крім неї у гри не було нічого цікавого, оскільки сюжет, опрацювання головного героя і оточуючого його світу було відверто на дуже слабкому рівні.\nВ цілому Watch Dogs – вийшла вельми суперечливою грою. З одного боку вона хоч і отримала високі оцінки від профільних ігрових ЗМІ, але більшість гравців сприйняли новий IP французів доволі прохолодно. Незважаючи на усі вище перераховані складності та недоліки, це не завадило розійтися їй загалом в більш ніж десять мільйонів копій на усіх платформах, що досить непогано, як для нового ігрового проекту. Купувати цю гру чи ні, як завжди вирішувати вам, а ми бажаємо усім нашим читачам удачі та до зустрічі у наступному випуску.\nСкріншоти комп`ютерної гри Watch Dogs


Як правільно їздити, щоб економити бензин? - RENTAL\nЯк правільно їздити, щоб економити бензин?\nБільшість тих, хто ще не користувався орендою автомобілів в Україні, але хоче відкрити для себе цю зручну послугу, має багато питань щодо самої процедури оренди і правил користування прокатним автомобілем.\nЯк правильно керувати автомобілем, щоб заощадити?\n1. Затори на дорозі\nСлідкуйте за місцями, в яких виникають затори на дорогах і уникайте їх. Стоячи в пробці, автомобіль даремно витрачає ваші гроші. Холостий хід двигуна вимагає багато пального.\n2. Прогрівання двигуна\nКількох хвилин прогріву більше, ніж достатньо. Тривалого прогріву швидше за все вимагають лише дуже "дорослі" автомобілі, яких в прокаті ви не зустрінете. (Якщо тільки не звернулися в прокат ретро автомобілів :))\nЗгадавши шкільний курс фізики ви зрозумієте, що закриті вікна сприятливо впливають на економію бензину, оскільки покращують аеродинамічні властивості авто.\n4. Все вимкнено\nЯкщо у вас немає необхідності використовувати кондиціонером, підігрівом сидінь або скла, краще утриматися від користування цими системами.\nЯкщо є шанс залишити автомобіль в тіні - краще скористайтеся цією можливістю.\nПерегрітий автомобіль швидше випаровує паливо, крім того, в спекотний день ви однозначно не обійдетеся без кондиціонера, якщо захочете знову відновити рух.\n6. Технічний стан\nЗабитий повітряний фільтр, неправильний тиск в шинах або проблеми з розвал-сходженням можуть також підвищити витрати палива.\nЯкісне пальне дозволить вам заощадити до 20%. Низькоякісні бензин та дизель негативно впливають на вприскування палива, як наслідок – підвищуються витрати, а двигун втрачає потужність.\nРекомендовані АЗС: OKKO, WOG, Shell, Лукойл, Socar, БРСМ, Marshal\nДотримуйтесь швидкісного режиму за містом, найнижчий витрата палива досягається на інтервалі швидкості від 90 км / год. до 100 км / год.\nДо того ж, набагато вигідніше їхати всю дорогу зі швидкістю 100 км / год., ніж першу половину шляху - зі швидкістю 80 км / год., а другу - зі швидкістю 120 км / год. В результаті середня швидкість буде однаковою, а ось витрата палива в другому випадку буде більше.\n9. Оберти двигуна.\nКонтролюйте обертів двигуна в діапазоні:\nБензиновий двигун - 2500 - 3500 об. / хв.\nДизельний двигун - 1500 - 2300 об. / хв.\nПеревищуючи норму, ви підвищуєте витрату палива.\nВ даному пункті мова піде про зайвий вантаж у багажнику та салоні автомобіля. Чим важчий транспортний засіб, тим більше палива він витратить.\nВибір добросовісної автопрокатної компанії, такої як rental.ua, відразу звільняє вас від проблем подібного роду, оскільки всі автомобілі в компанії не старше трьох років і проходять регулярне технічне обслуговування.\nЕкономна оренда - це просто!\nRENTAL - володій, не купуючи!


Зимові Олімпійські ігри у Ванкувері розпочалися трагедією » Замкова гора\nЗимові Олімпійські ігри у Ванкувері розпочалися трагедією\nУ канадському Ванкувері стартували XXI зимові Олімпійські ігри.\nУ церемонії відкриття змагань на стадіоні BC Place взяли участь близько 2,5 тисяч атлетів із 82 країн. На місці спостерігали за подією 60 тисяч глядачів.\nВогонь Олімпійських ігор запалили п`ять знаменитих канадських спортсменів: хокеїст Уейн Гретцкі, ковзанярка Катріна Лемей-Доан, баскетболіст Стів Неш, гірськолижниця Ненсі Грін і паралімпієць Рік Хансен.\nЗбірна Грузії вийшла на парад збірних із жалобними пов`язками. За декілька годин до старту Олімпіади загинув 21-річний грузинський спортсмен Нодар Кумаріташвілі. Він вилетів із дистанції й врізався в стовп під час тренувальних заїздів. Збірна Грузії ухвалила рішення залишитися у Ванкувері, незважаючи на трагедію. На церемонії відкриття присутні вшанували пам`ять загиблого хвилиною мовчання.\nОлімпіада у Ванкувері триватиме 17 днів. За цей час планується розіграти 86 комплектів нагород у 15 видах спорту.\n» Житомиряни – переможці V літніх спортивних ігор з триатлону\n» Глава держави вшанував пам’ять воїнів-афганців\n» Житомирщина - учасник Всеукраїнської спартакіади\n» На Житомирщині розпочалися олімпійські уроки\n» В Житомирі вшанували пам’ять жертв війни в Україні (фото)


Борт терміново сів – Разумков не чекав! Несправний апарат – повертається назад до Києва! |\nдодому УКРАЇНА Борт терміново сів – Разумков не чекав! Несправний апарат – повертається назад...\nБорт терміново сів – Разумков не чекав! Несправний апарат – повертається назад до Києва!\nСьогодні, 13 травня, в Херсонській області здійснив аварійну посадку вертоліт, на борту якого перебував спікер Верховної Ради України Дмитро Разумков. Коли апарат піднявся в повітря, датчик показав, що він несправний.\nПро це повідомило видання “Цензор.НЕТ”. Зазначається, що поломка вертольота була незначною, а приземлився він на те ж місце, з якого злітав.\nНа Херсонщину Разумков приїжджав із робочим візитом. Як написав політик на своїй сторінці у Facebook, у регіоні він перевірив роботу КПВВ “Чонгар” та “Каланчак”. Разом із ним на адміністративну межу з тимчасово окупованим Росією Кримом прибула й спікерка Сеймасу Литви Вікторія Чмілітє-Нільсен.\nНазад до Києва спікер Ради хотів повернутися повітрям, проте через несправність вертольота йому довелося пересісти в автомобіль.\nТакож Разумков заявив, що наразі кількість автівок, що перетинають адмінмежу з ТОТ АР Крим, зменшилася через коронавірус у рази, проте митники й прикордонники готові повернутися до режиму, в якому працювали раніше.\nЯкщо ми говоримо про організацію процесу, то ковід, згідно з тією інформацією, яка є сьогодні, значно зменшив кількість людей, які перетинають пункти пропуску. Якщо раніше це було до 500 автівок на день, то сьогодні – до 50. Але можливості достатньо великі, запас потужності достатньо серйозний», – сказав Разумков.\nЗа його словами, і прикордонники, і митники готові працювати в умовах, коли потік через адмінмежу збільшиться.\nСпікер ВР також зазначив, що і КПВВ «Чонгар», і «Каланчак», де він побував сьогодні разом зі спікером Сеймасу Литовської Республіки Вікторією Чмілітє-Нільсен, не потребують додаткових «глобальних покращень» – тут створені достатньо хороші умови для того, щоб і персонал нормально працював, і були достатньо комфортні умови для перетину людьми.\nпопередня статтяВсім 3натний лікар просить українців неrайно прuпинити готувати на соняшниковій олії…\nнаступна статтяСаакашвілі не став мовчати: “ворог народу”! Зеленський підтримав – ліквідувати ОАСК!


Троянди дарують п'янкий аромат, радують розмаїттям кольорів, їх пелюстки застосовуються в парфумерії, косметології, медицині і харчуванні. З троянд роблять ефірні масла, порошки, рожеву воду, відвари, мазі та настоянки. А джеми, варення і конфітюри з пелюсток не тільки смачні, але і володіють значним переліком корисних властивостей. Про це розповімо в нашій статті.\nУ свіжих пелюстках троянди присутня практично вся таблиця Менделєєва\nЦе не просто гучна заява. Хімічний склад рожевих пелюсток вражає:\nвітаміни C, E і K, вітаміни групи B;\nНавіть після приготування рожевого варення, велика частина корисних властивостей свіжої троянди зберігається і робить благотворний вплив на наше здоров'я.\nВарення з пелюсток троянд володіє протигрибковим і антибактеріальним властивостями\nРожеве варення допомагає вилікувати або істотно полегшити стан при захворюваннях горла і бронхів - всіляких бронхітах, ларингіті і фарингітах. Такий ефект досягається завдяки великому вмісту ефірних масел в пелюстках.\nЕфективне і смачне засіб при стоматиті\nСкладно знайти більш смачні ліки, ніж варення. В даному випадку це буде «холодну» варення, а точніше пелюстки троянди, перетерті з цукром або медом. Досить кілька разів на день змащувати їм у роті слизову оболонку, уражену стоматитом. Завдяки антисептичним і противірусну властивостям троянди, виразки і ранки швидко гояться, яким би збудником вони не були викликані стоматит.\nРожеве варення має антисептичні властивості\nКрім стоматиту, солодкі ласощі з пелюсток троянди при прийомі всередину є хорошою профілактикою виразки шлунка, полегшує стан роздратованого або запаленого кишечника. При зовнішньому вживанні - дезінфікує і загоює порізи і ранки.\nПоїдання рожевого варення або джему в помірних кількостях благотворно впливає на стан шкіри - зменшується сухість і кількість висипань, поліпшується колір обличчя. Якщо одночасно з цим робити протирання або компреси з рожевою водою, то ефект буде ще значніше.\nВарення насичене флаваноіди\nУ пелюстках троянд різних сортів містяться різні концентрації флавоноїдів. Найбільш відомі з фенолсодержащіх пігментів: рутин і кверцитин. Ці речовини в поєднанні з вітаміном C зміцнюють капіляри, покращують еластичність еритроцитів і розріджують кров, запобігаючи утворенню тромбів, а також використовуються для лікування порушень мозкового кровообігу і серцево-судинних патологій.\nКрім того, фенолсодержащие пігменти є сильними антиоксидантами і здатні нейтралізувати вільні радикали, а значить, успішно борються зі старінням.\nФлавоноїди в поєднанні з танинами і поліфенолами є основою дубильних речовин. Їх дія проявляється в в'яжучих властивості, що застосовується при лікуванні кишкових розладів, загоєнні ран, зупинки внутрішніх і зовнішніх кровотеч, проведення заходів по інтоксикації. Рожевому варення дубильні речовини надають терпкий відтінок і трохи терпкий смак.\nУ варення є вітамін В5\nПантотенова кислота (вітамін B5) в перекладі означає «всюди», тому що є присутнім у всіх клітинах. Частина вітаміну виробляється в кишечнику, решта надходить з їжею. В рожевому варення пантотенова кислота також присутня і впливає на процеси організму в такий спосіб:\nдопомагає перетворювати споживані продукти в глюкозу, що важливо для енергетичного запасу людини, особливо в дитячому віці;\nрозщеплює білки, жири і вуглеводи;\nсинтезує хороший холестерин.\nДостатня кількість вітаміну B5 в організмі сприяє підтримці психічного здоров'я і бадьорості.\nУ пелюстках троянд досить багато вітаміну К\nУ трояндах міститься жиророзчинний вітамін в формі K1 (филлохинон). Його ще називають вітаміном коагуляції, оскільки він безпосередньо задіяний в процесі згортання крові. Крім цієї функції, филлохинон бере участь в насиченні мінералами кісткової тканини, сприяє з'єднанню вітаміну D і кальцію. Ці його здатності використовують для профілактики рахіту і дефіциту кальцію в організмі.\nЗа допомогою троянд сама природа піклується про наше здоров'я. Авіценна одним з перших оцінив силу цієї рослини і створював з троянд не тільки мазі і притирання, але і корисні і смачні рецепти. Ось один з них:\nДля приготування медового варення з троянд потрібні пелюстки червоної троянди. Їх необхідно промити в холодній воді, обрізати тверді світлі частини і розкласти на тканині, щоб просохли.\nПотім в зручній ємності розім'яти пелюстки і додати трохи меду, щоб маса добре вимішуємо.\nДалі виставити на сонце на 40 днів у скляній або глиняному посуді.\nПеремішувати щодня вранці і ввечері. При необхідності додати ще меду.\nПотім прибрати в темне місце і наполягати протягом півроку. Пелюстки з варення не виймати - без них суміш заграє.\nТаке ласощі допоможе впоратися з лихоманкою і болями в шлунку.


Чарльз Буковскі : Поштамт : Рецензії в пресі\nЧарльз Буковскі : Поштамт : Рецензії в пресі.\nРецензії в пресі на книжку Чарльз Буковскі. Поштамт. У жанрах Авторська проза, Сучасні переклади. Рецензії опубліковані в Критика, Буквоїд, Літакцент, bookw...\nЧарльз Буковскі Поштамт\nПопри це, таки треба визнати,\t... [ Показати всю рецензію ] що переклад стронґовського дуже дивакуватий, місцями й дикуватий. Дехто з критиків ставив під сумнів саму механіку перекладу: мовляв, стронґовський до ладу не знає англійської, а перекладає чи то тупо за словником, чи з російського перекладу. Втім, серйозний розгляд таких тверджень потребує деяких, сказати б, дослідницьких зусиль. Наразі залишимо це питання в спокої, а точніше, на совісті самого перекладача.\nАвтор рецензії: Ігор Доля (джерело: Буквоїд)\nГерой Бегбедера добре розуміє,\t... [ Показати всю рецензію ] яке зло несе у світ. Утім, це не заважає йому милуватися собою – навіть тоді, коли намагається виправити завдану ним особисто кривду світові. Герой Бегбедера зрештою повстає проти системи, якій свого часу продався за чималі гроші.\nБудь-який колекціонер або, простіше, збирач (якщо говорити, приміром, про маленьких дітей, які збирають наклейки чи ще якісь фантики, або інших фанатиків-«філателістів» металобрухту й міді), показуючи з гордістю свою колекцію, обов’язково в яскравих деталях розповість, за яких обставин він вирвав із пазурів конкурентів той чи інший особливо\t... [ Показати всю рецензію ] цінний експонат. Думаю, щось подібне відчуває читач, вдячний ось цьому письменнику за незабутні години й дні приємного спілкування за посередництва літер.\nАвтор рецензії: iov (джерело: bookworm)\nМаленький, але як заведено говорити в традиціях літературної України, ошатний томик Чарльза Буковскі навряд чи заслуговував би на ту увагу, якою я його наділяю, якби не загальна слабкість і тупість українського книговидання. Дивлячись на ті книжки, які зявляються друком у наших видаництвах, в мене часто виникають дві невтішні гіпотези: або українські видавці майже всуціль позбавлені смаку, або вони просто don't give a damn, що саме вони видають. У країні, де досі немає жодного видання Міллера, Кізі, Томсона, Керуака, Бероуза чи того ж таки Філіпа Діка видавці беруться за авторів, чиї імена зможуть\t... [ Показати всю рецензію ] щось сказати хіба що справжнім ерудитам від літератури. Схоже на те, ніби вони не розуміють значення розкрученого імені для успіху власного бізнесу. Власне з огляду на це поява перкладу Буковскі особисто для мене є своєрідним атестатом зрілості української культури.\nАвтор рецензії: Олеся Кравчук (джерело: «СУМНО?»)\n«Боже, поштарі тільки те й роблять, що листи розкидають і грають баб. Це робота для мене, о так, так, так, так». Власне, про ці речі здебільшого і йдеться у романі американського поета і прозаїка «Поштамт» Чарльза Буковскі. Головний герой роману Генрі Чинаскі працює на поштамті. Паралельно з цим він частенько змінює дівчат, з якими ділить ліжко. І якщо перше, тобто робота поштарем, Генрі досить напружує, то факт різноманіття сексуальних партнерок його аніскільки не бентежить. Навпаки, усі ці еротичні пригоди розслаблюють головного героя після напружених трудових буднів. «Я повернувся додому й\t... [ Показати всю рецензію ] прилаштувався до теплої Беттіної дупи». І начебто не було тієї біганини на роботі, усіх тих доган, які довелося викидати у смітник і нервового начальника Джонстона... Перефразовуючи відому рекламу – «прилаштувався до теплої Беттіної дупи» і нехай весь світ зачекає.\nАвтор рецензії: Ольга Іванова (джерело: «СУМНО?»)\nТрохи цифр. Буковскі витратив 20 днів на «Поштамт», що став його\t... [ Показати всю рецензію ] першим романом, в який він вклав досвід 50 років свого життя. У США книга розійшлася накладом у 75 тисяч примірників, у світі продано 500 тисяч.\n«Поштамт» від Стронґовського: куку на муню, або наша відповідь москалям\nЕпіграф: «Мені пощастило взяти ще один вихідний, і після подвійної зміни я притискався до Джойсової дупці... і солодко спав». Це цитата з роману Чарльза Буковскі «Поштамт» (1971) у перекладі Іллі Стронґовського (стронґовський). І якщо ви подумали, що головний персонаж цього твору працівник поштамту Генрі Чінаскі спав із покійним на той час видатним письменником Джеймсом Джойсом, то ви глибоко помилилися – це перекладач стронґовський у такий спосіб утворив присвійний прикметник від жіночого імені Джойс :).\nПереклад стронґовського, як можна судити із відгуків у мережі, належить до тих текстів,\t... [ Показати всю рецензію ] про які говорять або добре, або нічого. А даремно – переклад вартий того, аби про нього говорити і це, сподіваюся, зроблять фахові перекладачі, знайомі з текстом оригіналу. Утім, і без тексту оригіналу переклад вражає :).\nВласне, найадекватнішою думкою щодо перекладацьких досягнень стронґовського я б назвала твердження про те, що «Поштамт» перекладено «мовою 60-річної старушенції-філологині», якби, звісно, старушенція філологиня взялася за текст, головною темою якого є буденне життя працівника лос-анджелеського поштамту, а саме – виснажлива робота, й…не начальство і співробітники, випадкові сексуальні стосунки, гра на перегонах та пиятика, пиятика, пиятика. Особисто я, описуючи це життя простого поштаря Генрі Чінаскі – alte ego самого письменника, котрий одинадцять років провів на державній службі, не можу втриматися від матюків :).\nСтронґовський, критикуючи російські переклади Буковскі, зауважує, що в оригіналі роману «Поштамт» слово fuck зустрічається п’ять разів, тоді як північні сусіди вставили його еквіваленти в текст роману аж у 200 випадках!\nВласне, саме боротьба проти такого знущання над текстом письменника і покликала до життя український переклад, який називають «абсолютно цнотливим», а експерименти стронґовського – «милими вербальними брязкальцями», як от: вигранець, довбограник, дрантогуз, кунка, пичодайка, файдолитися та інші. Образ старушенції філологині потроху тьмяніє у вашій уяві? :)\nЗавдяки зусиллям перекладача, котрий вишукував зразки питомої національної лайки, аби уникнути огидних російських матюків, персонажі та оповідач у тексті українського «Поштамту» говорять… ну дещо не так, як, здавалось би, мають говорити представники досить середнього прошарку малооплачуваних поштових робітників. Бо говорять вони ніби персонажі Нечуя Левицького у його творах на селянську тематику. Або радше члени харківської «Просвіти», котрі гарячково намагаються перекласти подумки з російської і водночас цієї ж російської у мовленні уникнути.\nА проте без російського варіанту часом важко і втямити, про що взагалі править перекладач – члени харківської «Просвіти» також дуже люблять уживати «справжні українські» слова не зовсім доречно, а також ввернути часом галицький діалектизм (один мій добрий друг, котрого я страшенно люблю і поважаю, говорить суржиком із домінуванням російських слів, а наприкінці кожного речення вставляє «йдеться» – і завжди готовий вступити в гарячі дебати за темою «українська мова як квінтесенція національної гідності»).\nТак само у перекладі стронґовського подибуємо слівця «хлоп», «ніц», «файно», «прецінь», «малисьми», «абись», «виходок» тощо, але цілком спорадично, поряд із літературними варіантами і навіть (ганьба!) цілком москальськими «титьками»! Вочевидь, у такий спосіб перекладач намагався створити справжній західноукраїнський колорит у лос-анджелеському поштовому відділку. З цією метою він навіть убрав персонажа Буковскі у кептар (гуцульський верхній хутряний одяг без рукавів), котрий, проте, після звірки з російським варіантом виявився просто «кепкой»…\nУ цілому лос-анджелеські поштарі, як і харківські просвітяни, згідно зі стронґовським, спілкуються надзвичайно вишукано. Їм переважно не сумно, а журно, не хочеться, а багнеться, вони не ходять, а простують, не скучають, а тужать, роблять щось не навпаки, а навспак, не запитують одне в одного «ти куди?», а лише «куди шлях тримаєш?» (с. 31), не розуміють, а дають тямки (с. 25), кидаються не кавалком бруду, а плахою брудоти (с. 100) тощо. При всій своїй куртуазності вони досить недбало ставляться до роботи, хоча один зі старших працівників і попереджує Чінаскі, що «колись це тебе схопить, схопить тебе просто сюди!» («до тебя дойдет»). Утім, із персонажем цього не трапляється навіть коли він отримує «геть прийнятний» («не очень плохой») маршрут. Образ Чінаскі автор протиставляє образові старанного працівника Джи Джи, котрий згорів на роботі, «а ще виявився певною мірою кавалком лайна» (с. 52).\nІ, безумовно, вони не трахаються чи, боронь Боже чогось гіршого, а лише шпокаються, файдоляться, злигаються та ходять гопки (іноді навіть із будь чим, що має прутень). Певна річ, не можна й думати про те, щоб такі багаті на смислові обертони вирази можна було замінити короткими російськими… Як і прекрасні словесні іграшки «щоб тобі булька з носа вискочила», «бодай би жаба ногу відчавила», «сто чортів мені в бебехи», «як серпом по барабольках», «куку на муню» і навіть «триста чортів у дупу тій герані!».\nДумаю, члени харківської «Просвіти» померли б від заздрощів, якби на їх зборах з’явився такий собі хлоп у кептарі, звернувшись до когось із старушенцій філологинь: «Гей ти, дзюрко! Хочеш мого патика собі в кунку, нє? Цього тобі треба, пичодайко?» (с. 118) або: «Чи не хочеш бути шпокнутою великим прутнем?» (с. 195) :).\nНе згадуємо тут навіть про суто мовленнєві помилки на кшталт кличної форми «малюку» замість «малюче», «то нема чого пошту було палити», «мався я вийти за куснем хліба», творення присвійних прикметників, обдруківки та багато іншого.\nНазагал мертвотворена Стронґовським мова перекладу цілковито витісняє на задній план самого Буковскі. І щонайгірше – вона однаково не заімпонує членам харківської «Просвіти», бо для цього треба було б прибрати з тексту американського нонконформіста не лише матюки, а й бухло, секс та інші ганебні речі, що шкодять національно патріотичному вихованню молоді. Що ж до самої молоді, то певна її частина, здається, справді у захваті від екзотичних, жаба б їх убрикнула, мовних зворотів стронґовського. Вочевидь ці юнаки і дівчата, як і сам перекладач, лише нещодавно дізналися, що в українській мові часів Нечуя є такеееее… Можливо, вони й самі почнуть вживати питомо українські вирази замість матюків? :)\nРешті шанувальників творчості Чарльза Буковскі, боюся, доведеться почекати на переклади Жадана... Хоча це й жахливо непатріотично :).\nАвтор рецензії: Костянтин Родик (джерело: «Україна молода»)\nАмериканця Чарльза Буковскі (1920—1994) переклали у нас лише зараз. Але прочитали його раніше — початком 2000–х, коли росіяни швидко видали чи не всю прозу цього письменника. Відтоді Буковскі став індульгенцією як для російських, так і для українських «нових» літераторів — індульгенцією матюкатися у своїх творах навсібіч.\nУтім, як зазвичай, запозичили тільки форму. І відтепер уживане у тексті слово «х...й» стало маніфестом причетності автора–неофіта до світових літературних вершків: мовляв, «як у Буковскі». Здається, американський письменник передбачав таке анекдотичне прочитання своїх творів,\t... [ Показати всю рецензію ] бо заповів лишити на могилі коротку епітафію: «Не намагайтесь».\nМіф про Буковскі–матюкальника постав із легковажної руки сучасних російських перекладачів. Ілля Стронговський, що відтворив «Поштамт» українською, пише: «У тогочасній Америці fuck на кожному кроці не вживали» (ЛітАкцент, 15.01.2009). Ті, хто з американської літератури читали не сам–одного Буковскі, визнають правду і за іншим висновком нашого перекладача: «російський» Буковскі — це, радше, переспіви, бо природа лайки в американській літературі й традиції помітно інша, аніж у письменстві та суспільстві російських. А отже, «російські переклади адекватні російським реаліям». Навіщо було росіянам аж так «по–тамбовському» заземлити американця — тема окремої розмови. Але те, що адекватність оригіналу для них не закон, коли йдеться про потреби загадкової російської душі, — не дивина (згадати бодай виразно українофобський «переклад» роману британки Марини Левицької «Краткая история тракторов по–украински» — Москва: Эксмо, 2006).\nСтихія Чарльза Буковскі — гра. Ані він сам, ні його персонажі не говорять матюками, а з хитро–невинною усмішкою використовують їх, аби «розмалювати» сірий будень і так само знефарблений сенс буття. Простий, як балалаєчний акорд, набір класичної російської лайки тут не помічний. І Стронговський це добре втямив, увівши табу на сусідські матюки, натомість бавлячись — за лекалами самого Буковскі — у словесний конструктор. Так з’явилися словечка: вигранець, довбограник, дрантогуз, кунка, пичодайка, файдолитися та інші милі вербальні брязкальця.\nУмовно кажучи, жаргон Буковскі — це не тюремний шансон із чітким маркуванням «свій—чужий», а рок із його лексичним абсурдом здорового глузду. Власне, і шансон, і рок можна заярликувати, яко «брудний реалізм» — так класифікують прозу Буковскі. Проте літературна традиція, котра призвела до появи феномена під назвою «Буковскі», виразно викорінюється з творчості Еміля Золя, якого літературознавці іменують більш толерантно — натуралістом. Далі серед прямих попередників Буковскі — Джек Лондон: «Поштамт» — це своєрідна реінкарнація «Мартіна Ідена». Водночас і Еміль Золя, і Джек Лондон — це етапи становлення жанру, відомого як виробничий роман, що вповні оформився 50 років тому в книжках американця Артура Гейлі «Аеропорт», «Готель», «Лікарня».\nПопулярність виробничого роману ґрунтується на автентичності письменницького досвіду. Це не журналістське розслідування, коли автор лише опитує причетних до своєї теми осіб та експертів і шукає фактів по бібліотеках. Автор виробничого роману проживає — буквально — сюжет свого твору. Буковскі, наприклад, 11 років працював на звичайнісінькій пошті, і то спочатку як другосортний працівник — підмінював «тимчасовця». Отже, «Поштамт» — це лише зовні fiction, а по суті — non–fiction, література факту. Дуже точно, сам того не відаючи, описав процес народження виробничого роману Сергій Жадан: «Про справжнє життя вичитати в книжках було неможливо — справжнє життя було поруч і його треба було проживати» (Сергій Жадан. Біг Мак?. — К.: Критика, 2006).\nУтім виробничий роман — це не мемуари. Це — як і будь–яка справжня література — філософія буття. «Поштамт» і досі читають у Сполучених Штатах, бо це переконливе втілення абстракції на ім’я «американська мрія»: чорнороб стає зіркою. Причому для Буковскі (як і для американців узагалі) акцент у цій формулі лягає на з’єднувальну ланку «стає»: self–made–man — це результат культивованої протестантською традицією сили волі. Але наш читач, здається, сприймає і Буковскі, і «американську мрію» крізь призму казки про Попелюшку: навіщо 11 років гарувати на сортуванні листів та журналів, коли принц знайде тебе сам. Чимало таких читачів (цілком імовірно — під впливом Буковскі) подалися в літератори. Їх навіть тепер так і називають: сучасні українські письменники. Чарльз Буковскі про таку «творчість» якось написав: «Проникнуться симпатией к певцу было очень трудно. Он слишком громко пел о несчастной любви» (Чарльз Буковски. Юг без признаков севера: Истории загубленной жизни. — Санкт–Петербург: Азбука–классика, 2001).\nА ще він заповів: «Не намагайтесь».\nЧарльз Буковскі, «Поштамт», видавництво «Факт»\nАвтор рецензії: Світлана САМОХІНА (джерело: «Дзеркало тижня»)\nОстаннім часом, коли писати романи стало аж надто модно, а графоманство перетворюється на поняття дедалі розмитіше, усе важче визначати критерії справді якісної літератури. Та подекуди трапляється проза, в якій талант автора чутно за версту, тобто вже після кількох прочитаних сторінок. Роман «Поштамт» американського письменника Чарльза Буковскі, який уперше перекладено українською мовою, — бальзам на душу для освічених буквоїдів. Автори анотації слушно визначили книжку як таку, що її в будь-якому разі не вдасться зігнорувати.\n«Поштамт» — соціальний роман з антисоціальним головним героєм. Генрі\t... [ Показати всю рецензію ] Чінаскі протягом багатьох років працює на виснажливій принизливій роботі, з драконівськими вимогами та без належних умов. І хоча він ставиться до своєї праці легко, із часом вона відбирає його сили й здоров’я, претендуючи на більше — повну та беззастережну віддачу Системі.\nАби продемонструвати крайній полюс існування в ній, автор вводить до роману такого персонажа, як Джордж Грін, котрого «вже багато років звали Джи Джи, і він врешті став схожим на Джи Джи». Джордж Грін усе життя віддано працював на сліпу державну машину, «горів» роботою і зрештою згорів на ній.\nНа відміну від нього, Генрі Чінаскі — людина легковажна й непутяща. Він уживає забагато алкоголю, грає на іподромі, часто змінює жінок, ні до кого не прикипає душею й нічому не надає великого значення. Чінаскі не бореться із суспільством, він просто його не помічає. Разом з тим він навдивовижу добрий і чуйний — допомагає тим, кого інші давно б уже послали під три чорти.\nЦей твір — проста й глибока розповідь людини, на місці якої багато хто давно зламався б. Без жодного самозамилування, болісного «вгризання» у власне життя чи бодай натяку на його аналіз. Писаний простою мовою, він легко прочитується за один вечір, чому сприяє досить вдалий український переклад.


Рецепт: Святковий морквяний торт або пиріг, Вегетаріанські страви\n1 Святковий морквяний торт або простий пиріг\n1.0.1 Тісто для морквяного торта\n1.0.2 Крем для торта\n1.0.3 Начинка для торта або пирога\n1.0.4 Готуємо торт таким чином\nСвятковий морквяний торт або простий пиріг\nМорквяний торт дійсно з моркви. Він дуже смачний, і є надія що корисніший за рахунок моркви в складі, чим інші повністю борошняні торти. Він дуже простий в приготуванні. А якщо ви регулярно п’єте фреши вранці – він ідеальний оскільки дозволяє безвідходний використати макуху. А якщо часу немає на торт – то можна його приготувати пирогом. Просто випекти один коржик потовще, зварити глазур і облити його – і все готово. Але нижче рецепт святкового торта з моркви і звичайно ж готуємо його без яєць.\nТісто для морквяного торта\n3 ст. тертої морквини(дрібно)\n1 ст манної крупи\nсода погашена оцтом – 1 ч. ложка\n400 гр. сметани\nНачинка для торта або пирога\n200 гр. чорносливу, заздалегідь розмоченого окропом(можна замінювати ківі, консервованими ананасами, – загалом, дуже добре поєднується з чимось кисленько-соковитим).\nДомашня шоколадна глазур по цьому рецепту\nГотуємо торт таким чином\nЯкщо у вас не терта морква, а макуха від соку, то: додайте в тісто кефір – від 1го склянки до 2х склянок(залежно від сухості і об’єму макухи) – так, щоб консистенція тесту вийшла як дуже густа сметана. Замість 100% пшеничного борошна – можна покласти половину вівсяною – так торт буде кориснішим.\nУсі інгредієнти крему дуже добре збити(до розчинення цукру) міксером і поставити в холодильник – при збиванні сметана стає рідкою. У холодильнику вона повинна знову загуснути. Це важливо оскільки інакше з коржів все стікатиме.\nПерший корж маститься кремом. Викладається рівномірно тонко нарізаний банан, трохи згори промазуємо крем і кладемо другий корж. Знову промазуємо його кремом. Потім чорнослив(розділений на половинки). І знову кремом. І так далі чергуємо до останнього коржа. Згори останній корж мастимо тільки кремом, оскільки ми його заллємо глазур’ю.\nКулінарний секрет: рекомендую коржі трохи промазати кремом коли вони ще теплі. Вони тоді краще просочаться. Але увесь крем на них не варто використати відразу, тому що від температури розтечеться. Потім потрібно дати коржам остигнути і вже на захололий корж класти основний шар крему.\nПриготуйте глазур по цьому рецепту. Як тільки глазур готова – поливаємо наш морквяний торт або пиріг згори і з боків.\nЯкщо у вас є час – те тортику непогано було б постояти в холодильнику декілька годин щоб просочитися. І ось ще сыроедческий шедевр – рецепт торта з лимонно-м’ятним кремом без борошна і цукру\nРецепт: Шоколадний чизкейк без яєць, Вегетаріанські страви\nРецепт: Домашня шоколадна помадка Нутелла, Вегетаріанські страви


Із Одеси стартують прямі рейси до Німеччини | Na chasi\nІз Одеси стартують прямі рейси до Німеччини\nIz Odesy startujuť prjami rejsy do Nimeččyny\nАвіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» влітку відкриває нові прямі рейси з Одеси до німецьких Берліна та Франкфурта. Авіаквитки на ці напрямки вже з'явилися в системі бронювання МАУ, пише LowcostUA\nAviakompanija «Mižnarodni avialiniї Ukraїny» vlitku vidkryvaje novi prjami rejsy z Odesy do nimećkyh Berlina ta Frankfurta. Aviakvytky na ci naprjamky vže z'javylysja v systemi bronjuvannja MAU, pyše LowcostUA\nСтарт перельотів з Одеси до Франкфурта заплановано на 14 червня. Спочатку авіарейси виконуватимуться один раз на тиждень – у четвер, а з 1 липня додадуть другий – у неділю. Скільки коштують квитки. Польоти здійснюватимуться в аеропорт Франкфурт-Хан, розміщений за 120 км від Франкфурта та Люксембурга. З цього аеропорту літають лоукостери Wizz Air та Ryanair. Найдешевші квитки лише з ручною поклажею в обидві сторони коштують €120 (3955 грн). Рейс Одеса – Берлін-Шенефельд відкривається 4 липня. У зворотному напрямку – 5 липня. З цього німецького летовища літають Wizz Air, Ryanair, easyJet, Norwegian, Pegasus Airlines та WOW Air. Ціна на квитки туди-назад без багажу стартує від €104 (3428 грн). Нагадаємо, грузинська авіакомпанія відкриває рейси із Харкова. Польоти здійснюватимуться двічі на тиждень – по вівторках і суботах, а час у дорозі становитиме 2 год 20 хв. Планується, що літак з Харкова відправлятиметься о 00:10, а прибуватиме до Тбілісі о 3:30. Зворотні рейси до Харкова виконуватимуться по понеділках і п’ятницях з вильотом з Тбілісі о 22:00 і приземленням у Харкові о 23:20. Вартість квитків в один бік без багажу стартує з 3 252 гривень, а в обидва боки – від 5 519 грн.\nавіакомпанії, Німеччина, рейси\nСтарт перельотів з Одеси до Франкфурта заплановано на 14 червня. Спочатку авіарейси виконуватимуться один раз на тиждень – у четвер, а з 1 липня додадуть другий – у неділю.\nПольоти здійснюватимуться в аеропорт Франкфурт-Хан, розміщений за 120 км від Франкфурта та Люксембурга. З цього аеропорту літають лоукостери Wizz Air та Ryanair. Найдешевші квитки лише з ручною поклажею в обидві сторони коштують €120 (3955 грн). Рейс Одеса – Берлін-Шенефельд відкривається 4 липня. У зворотному напрямку – 5 липня. З цього німецького летовища літають Wizz Air, Ryanair, easyJet, Norwegian, Pegasus Airlines та WOW Air. Ціна на квитки туди-назад без багажу стартує від €104 (3428 грн).\nНагадаємо, грузинська авіакомпанія відкриває Грузинська авіакомпанія відкриває рейси з Харкова рейси із Харкова. Польоти здійснюватимуться двічі на тиждень – по вівторках і суботах, а час у дорозі становитиме 2 год 20 хв. Планується, що літак з Харкова відправлятиметься о 00:10, а прибуватиме до Тбілісі о 3:30. Зворотні рейси до Харкова виконуватимуться по понеділках і п’ятницях з вильотом з Тбілісі о 22:00 і приземленням у Харкові о 23:20. Вартість квитків в один бік без багажу стартує з 3 252 гривень, а в обидва боки – від 5 519 грн.\nТеґи: авіакомпанії, Німеччина, рейси


| архів газети | 4:53 | 02.28.2021\nАнна Сергієнко працює в Семенівській центральній районній лікарні з 2019 року. Сама родом з Ічні, а в Семенівку приїхала працювати лікарем-дерматологом після закінчення медичного вишу. До речі, за цей час лікарка вийшла заміж за місцевого хлопця. Тому житло молодій родині дуже вчасно.\n«Вже не перший рік в нас діє програма, за якою всі молоді лікарі отримують житло, –говорить голова Семенівської ОТГ Сергій Деденко. – Це вже п’ята квартира, яку ми передали лікарю за програмою «Забезпечення житлом медичних працівників». Квартири ми не купуємо, а виділяємо із службового житлового фонду, який належить міськраді. Ми повністю робимо ремонт за кошти громади і передаємо в користування квартиру лікарям. Житло ремонтуємо за принципом, щоб можна було купити диван, телевізор, холодильник, зайти і жити. Тобто, клеяться шпалери, облаштовується ванна кімната і санвузол, купуємо газову плиту та деяку кухонну гарнітуру. Років зо п’ять точно це буде службове житло, а вже потім депутати можуть розглядати питання і передавати його у власність. Цього року до нашої лікарні має ще приїхати терапевт і ми вже почали готувати для неї житло, а наступного року очікуємо на хірурга. Вони проходять інтернатуру на договірній основі і ми вже точно знаємо, що вони повернуться до нашої лікарні».\nУ Семенівській ОТГ за цією програмою службове житло можуть отримати не тільки молоді приїжджі лікарі, а й місцеві лікарі , які вже давно працюють і мають такупотребу.


Креативний директор Ubisoft розповів правду про причини проблемного релізу гри Assassin's Creed: Unity » Скачать бесплатно игры на PC, XBOX, PS2, PS3, Wii, MacOs, PSP\nГоловна » Ігрові новини » Креативний директор Ubisoft розповів правду про причини проблемного релізу гри Assassin's Creed: Unity\nКреативний директор Ubisoft розповів правду про причини проблемного релізу гри Assassin's Creed: Unity\nАвтор: Inthedark 10-05-2015, 11:13 Ігрові новини\nКреативний директор Assassin's Creed: Unity зізнався - розробники знали, що робота над грою ще не закінчена на момент її офіційного релізу. Як стало відомо, причини, з яких видавець вирішив випустити незакінчену версію гри в продаж насправді лежить на поверхні.\nКористувач Reddit під псевдонімом w3r3w0lv33 відвідав студію Ubisoft Montreal завдяки програмі Make A Wish Foundation. У студії йому вдалося поспілкуватися з Алексом Хатчинсоном (Alex Hutchinson), креативним директором серії, який розповів всю правду про події в студії на момент релізу Assassin's Creed: Unity.\nЗа словами Хатчінсона, всі розуміли, що Unity ще потрібно якийсь час для усунення всіх неполадок. Як би там не було, все стало ясно тільки перед самим релізом. Команді довелося прийняти складне рішення - випустити незакінчену гру, щоб не псувати майбутнє всієї серії.\n«Він сказав, що оскільки гра вимагала постійне з'єднання з мережею, це сильно вплинуло на її продуктивність. Саме тому, коли граєш без з'єднання з інтернетом, все працює куди краще. Як би там не було, в Ubisoft не хотіли переносити реліз на 2015 рік, оскільки це позначилося б на майбутніх іграх Assassin's Creed », - розповів w3r3w0lv33.\nНі для кого не секрет, що Ubisoft намагається випускати по одній грі серії щороку. Очевидно, з перенесенням релізу Unity, релізи нових ігор серії також довелося б зрушувати. Більше того, від успіху ігор серії залежить і майбутнє компанії, оскільки Assassin's Creed є однією з найуспішніших серій французького видавця.\nНа підтвердження своїх слів w3r3w0lv33 опублікував перелік фотографій зі своєї поїздки. Як би там не було, перевірити достовірність опублікованої нею інформації неможливо - зображення були видалені разом з ім'ям користувача на Reddit.\nЗа даними, 12 травня розробники готуються представити нову частину серії під назвою Assassin's Creed: Syndicate. Дія гри буде розгортатися в Лондоні за часів Промислової революції.\nКомпанія Ubisoft візьме перерву з релізом нових ігор після Assassin's Cree ...\nПерегляди: 987 Коментарі (0)


Google продовжує роботу над модульним смартфоном - TechToday\nДодому Новини Google продовжує роботу над модульним смартфоном\nGoogle продовжує роботу над модульним смартфоном\nПроект модульного телефона Project Ara мав дати можливість кожному створювати свій власний апарат\nУже у 2016 році ми повинні були міняти частини наших смартфонів так само легко, як сьогодні встановлюємо в них нові додатки. Однак найбільш прогресивний проект модульного телефона Project Ara розробники з Google по-тихому прикрили. Виявляється, що ідею не полишили назовсім – компанія продовжує роботу над таким девайсом.\nПро те, що ідею модульності не облишили в Google, говорять нові патенти, які нещодавно отримав пошуковий гігант. Це як мінімум два патенти Modular Device (модульний пристрій), заявки були оформлені в кінці 2018 року і опубліковані в січні 2019-го.\nПерший патент описує дивний смартфон у стилі «зроби сам». Модулі кріпляться до основного шасі магнітними коннекторами – схоже передбачалося в Project Ara. Задумано окремі компоненти для дисплея, фронтальної і основної камер. Пристрій також підтримує додаткові модулі, зокрема, змінні батарею, фітнес-трекери, пам’ять тощо.\nІнший патент ще більше нагадує розробки Project Ara. У ньому описано ідею, коли низка модулів кріпляться на основу. Кожен із цих блоків може управлятися окремо операційною системою пристрою.\nПроект модульного телефона Project Ara мав дати можливість кожному створювати свій власний апарат. Його компоненти були легкозмінними, і їх планувалося продавати в спеціальному магазині на кшталт наявного Google Play для програм. Апаратні модулі були відкритими, і їх міг розробляти кожен. За задумкою Google, це мало породити таку ж екосистему апаратних компонентів, яка сьогодні існує для програм.\nМодульний смартфон мав уперше з’явитися в Пуерто-Рико у 2015 році. Останні плани Google, які компанія оголосила в травні 2016 року, повинні були надати до кінця того року доступ розробникам до ранніх версій. Уже тоді концепція телефона Ara змінилася. Замість окремих знімних компонентів користувачі мали отримати гаджет, у якому вже вбудовані основні частини – процесор, радіомодуль тощо. Замінювати можна було лише периферію.\nВи помітили, що ноутбуків з 2К-екраном немає? Чому в цьому винні 4К-телевізори\nПакет «Оптимальний» у Vodafone TV розширився каталогом Amediateka


Сочевиця мікроелементи, Україна\nВибираєте для сочевиці мікроелементи і хочете суттєво підвищити показники врожайності на ділянках підприємства? Ми можемо запропонувати великий асортимент добрив і препаратів, ефективність яких перевірена часом. Розцінки на стимулятори і мікродобрива у нас прийнятні і необхідні надані для Вас можуть бути в будь-яких кількостях. Звертайтеся до нас за ними вже прямо зараз.\nСочевиця, мікроелементи ми пропонуємо для якої, піддається впливам ззовні і погодним. Практично всі культури рослин вимагають пильної за собою уваги і своєчасної підгодівлі. Наші мікродобрива безпечні і насправді ефективні, в їх якості переконалося значна кількість вдячних і завжди задоволених покупців. Мікроелементи для сочевиці можна замовити оптом про запас, в компанії завжди готові оформити і комплексне замовлення. На сайті у нас можна знайти безліч корисних препаратів для самих різних рослин, з хорошими добривами можна підвищити продуктивність на ділянках відчутно. Для сочевиці мікроелементи є на складі завжди і в будь-який час вони відправлені можуть бути замовнику. Ми відповідаємо за якість своєї продукції і оформити Ваше замовлення можемо оперативно, купувати добрива і мікроелементи в нашій фірмі для Вас буде простіше і вигідніше. З більш детальною інформацією про препарати можна ознайомитися у нас в розділах сайту або при особистій консультації.\nВирощується на ділянках підприємства сочевиця? Мікроелементи для прискореного її зростання можна придбати у нас на найвигідніших умовах.\nЗадавайте питання по мікроелементам для сочевиці компетентним співробітникам по телефону. Ми розповімо про принцип дії кожного препарату і для культур на Вашій ділянці запропонуємо оптимальні рішення. Сьогодні мікродобрива майже для кожної рослини використовуються, наші істинно безпечні і дуже ефективні.


Ацетобілий епітелій: що це таке? » Діагноз\nАцетобілий епітелій: що це таке?\nПісля кольпоскопичекого обстеження лікар може виявити аномальні ознаки, які відносяться до інтраепітеліальної неоплазії. Свідченням цього можуть стати хронічні цервіцити, метаплазії та ацетобілий епітелій.\nАцетобілий епітелій що це таке, як проявляється і як з ним боротися?\nВизначення ацетобілий епітелій відноситься до області кольпоскопії. Щоб відповісти на питання: ацетобілий епітелій що це, необхідно розглянути термінологію кольпоскопії і ацетобелого епітелію.\nАцетобілий епітелій (його ще називають уксуснобелий) це будь-яка ділянка епітелію геніталій, які з певною інтенсивністю набувають білий колір, вступаючи в реакцію з розчином етановой кислоти (оцет) Бувальщин епітелій - важливий кольпоскопічний ознака. Більшість авторів стверджують, що ділянки, де розвивається CIN, по-різному проявляють свою інтенсивність у взаємодії з оцтовим розчином.\nУ будь-якого ступеня CIN цей признок проявить себе у взаємодії з розчином етановой кислоти, так як для цієї проби вразливий епітелій з порушеннями. Необхідно пам'ятати, що ацетобілий епітелій може бути свідченням ВПЛ-інфекції, запалення, незрілої метаплазії, вродженої ЗТ, репарації та регенерації, CIN, РШМ або аденокарцинома. Інтенсивність побелей прямо пропорційно тяжкості захворювання.\nЯкщо побели в результаті взаємодії з оцтовою кислотою відбуваються не інтенсивно, але на великих ділянках - не слід говорити про аномалії.\nЗа ступенем інтенсивності можна виділити густий білий епітелій, білуватий і білий; Епітелій буває папілярний і плоский.\nЦі показники можуть бути свідками LSIL, запалення, цервіціта і HSIL. Також ацетобілий епітелій буває ніжний і грубий. Грубий ацетобілий епітелій можна побачити без спеціальних засобів. Головною причиною для занепокоєння є інтенсивне біління тканини після обробки і тривале збереження такого ефекту. Це говорить про серйозність ураження тканини. Висока йязицірність атипії.\nАцетобілий епітелій може з'явитися так само і поза зоною трансформації, на тлі незміненого МПЕ, це характерно для ПВІ та вогнищевого цервіціта. У цьому випадку прогноз буде більш сприятливим.\nПроба Шиллера це вид кольпоскопії, з допомогою якого на шийку матки, піхву або епітелій впливають люголем. При нормальному функціонуванні клітин після дії на них люголя, вони будуть пофарбовані в коричневий колір. Якщо ж серед цих клітин будуть уражені, то вони будуть виділятися від загальної маси.\nЗа кольором забарвлення тканин можна визначити, який вид захворювання у клітин епітелію, ступінь зрілості та їх зроговіння. Якщо клітини набувають світло-коричневе забарвлення і виділяється плямами серед інших, то це свідчить про патологічних змінах шкіри. В нормі слиз не проникна для мікробів, але в середині менструації вона стає більш рідкою і в наслідок цього більш проникна для мікробів. Саме цей період більш небезпечний для зараження.\nІснують такі патології, які неможливо виявити без проби Шиллера. Після проведення проби Шиллера необхідно проводити повторну діагностику органів, але вже з використанням етановой кислоти. Слід взяти аналіз ураженої тканини і провести біопсію.\nКольпоскопія - це метод дослідження, який застосовується для виявлення патологій у піхву. Вона є основним елементом гінекологічного обстеження пацієнтів. Кольпоскопія допомагає своєчасно виявити захворювання шийки матки і тому необхідна при стандартних обстеженнях на прийомі у гінеколога. Рання діагностика захворювань дуже важлива, так як на ранній стадії захворювання простіше всього вилікувати і запобігти подальший їх розвиток.\nПроста кольпоскопія - це основний процес перед глибокою кольпоскамией. Після обробки оцтовою кислотою епітелій на деякий час набрякає, кулястий шар набухає. Зменшується кровопостачання і скорочуються подэпителиальние судини.\nПри кольпоскопії розглядають:\nмежі виявлених утворень\nнаявність і форма залоз.\nПісля кольпоскопічного дослідження пацієнту видається висновок лікаря, який виконував дослідження. Дітям, які не досягли 16 років пробу Шиллера дозволяється брати тільки за згодою батьків.\nПричинами будь-яких злоякісних хвороб можуть бути пошкодження клітинного матеріалу, яке проявляється через впливів зовнішнього середовища. Головні фактори ризику - це вірусні захворювання, такі як герпес або папілома. Якщо вірус довгий час живе в шийці матки, то він починає мутувати і це є основною причиною появи аномалій. Існує думка, що поява ракових клітин може сприяти раннє статеве життя, безладні статеві зв'язки. Ще причиною є травми шийки матки і куріння.\nКров'яні виділення статевих органів після статевого акту, до них приєднуються болі в спині, ногах, різке схуднення, набрякання кінцівок, кров у сечі. Ці симптоми проявляються в більш пізніх стадіях.\nЩо в цьому випадку необхідно вживати\nЯкщо були виявлені все це симптоми, необхідно негайно звертатися до гінеколога. Він повинен визначити ступінь захворювання і вирішити питання, що стосується методу лікування ракової пухлини. При виборі процесу лікування важливо враховувати розташування пухлини на шийці матки, її типологію, наявність метастазів, вікові особливості та наявність бажання надалі мати дітей. Основна боротьба з раком шийки матки - це хірургічне видалення з використанням подальшою хіміотерапією та променевою терапією.\nЩоб уникнути виникнення раку шийки матки необхідно щорічно показуватися гінеколога. У разі виявлення папіломи або передракових захворювань необхідно точно дотримуватися вимог лікаря.\nНа сьогоднішній момент існує вакцина проти папіломи, яку проводять жінкам у віковій категорії від 11 до 26 років. Ця щеплення зарекомендувала себе в багатьох країнах і вже починає активно впроваджуватися і в Росії.\nЕпітелій в мазку Гінекологія Розширена кольпоскопія Гінекологія Кольпоскопія - це боляче? Гінекологія Як розпізнати і лікувати хронічний цервіцит? Народне лікування Є ЕРОЗІЯ ЗЕМЛЯНА, А Є ЕРОЗІЯ ШИЙКОВА Гінекологія Псевдоерозія шийки матки Діагноз


Січень | 2013 | Блог Василя Ільчишина\nАрхів за місяць: січня 2013\nВасиль Кук: “У мене немає орденів”. Останнє інтерв’ю з командиром УПА\nPosted on 12/01/2013 by ilchyshyn\n“Тих, хто хотів частіше брати участь у бойових акціях, ми переправляли на Полісся. Там УПА звільнила від фашистів цілі райони – і чималу роль у тому відіграли східні українці. А на Дніпропетровщині ландшафт невідповідний – ну як у степу партизанити?”\nУ травні 2007 року ми з колегою Наталею Бублій підготували для “Газеты по-киевски” два інтерв’ю до Дня Перемоги – вони сусідили на шпальтах під спільною назвою “Два генерали”.\nІшлося про генерал-майора Збройних сил України Євгена Березняка (легендарного “майора Вихора” – радянського розвідника, який порятував від знищення нацистами Краків) і генерал-хорунжого Української Повстанської армії Василя Кука – останнього Головного командира УПА (1950-1954).\nЗапитання в обох інтерв’ю були однакові і стосувалися переважно Другої світової війни. На жаль, газета припинила своє існування, включно з сайтом. Але інтерв’ю з Василем Куком збереглося завдяки сайту “Майдан”, який тоді його передрукував.\nСьогодні, в ювілейну дату від дня народження останнього командира УПА, я наважився передрукувати цю бесіду. Так вийшло, що вона стала останнім інтерв’ю Кука – у вересні того ж року ветеран помер.\nКілька вражень про спілкування. Вперше я познайомився з Куком, якщо не помиляюся, у 2005-му. Мені, тоді романтичному й пафосному “борцю”, запам’яталися його слова про те, що зараз не треба відроджувати УПА. “Ми перемогли, в нас з’явилася держава, тепер треба її будувати, а не партизанити”, – казав генерал-хорунжий.\nЯкось попросив його надіслати власне фото часів УПА. Але такої фотографії в гарній якості в Кука не було – я побачив їх пізніше, вже з архівів СБУ.\nІнтернет-адреса Василя Кука була [email protected] – на честь його народження. Останній командир УПА народився 100 років тому, 11 січня 1913 року.\nПро нього шанобливо відгукувалися навіть радянські спецслужби: “Останній із могікан, суперник, який дійсно викликав повагу”. Василь Кук провів 17 років – з 1937-го по 1954-ий – у підпіллі, в тому числі й антифашистському.\n– Що для вас означає День Перемоги?\n– День перемоги над фашизмом. Гітлеризм – це жахливо, і з ним воювала вся Європа, а не тільки Червона Армія. У тому числі з фашистами билася і Організація українських націоналістів (ОУН), і Українська повстанська армія (УПА).\nМи почали боротьбу майже тоді ж, коли і Червона Армія – з липня 1941-го. Німці почали заарештовувати оунівців, які оголосили незалежність України у Львові, і було вирішено створювати бойові групи для боротьби з фашистами.\nЗ цих бойових груп і виросла УПА, створена в жовтні 1942-го. УПА – єдина з усіх сил європейського антифашистського опору, яка вела бойові дії проти нацистів без іноземної допомоги.\n– УПА звинувачують ледь не у співпраці з німцями…\n– Це брехня. Тисячі бійців і підпільників ОУН і УПА загинули в нерівних боях з гітлерівськими загарбниками. Група, до складу якої я входив, в 1941-му прямувала до Києва і була заарештована в Василькові німцями. Нас везли до Львова – на слідство і, швидше за все, розстріл.\nВасиль Кук і провідниця референтури пропаганди ОУН Філя Бзова. Краків, 1940 рік. В той час Кук проходив у Кракові старшинський вишкіл і організовував нелегальні переходи кур’єрів через новий радянсько-німецький кордон. Це й інші фото – з архіву ЦДВР\n– Де ви зустріли 9 травня 1945?\n– В Умані, в бойовому підрозділі УПА. У той день ми випустили дві листівки – від імені Головного командира УПА Романа Шухевича і від імені ОУН. У листівках було привітання – всіх жителів України з перемогою над фашизмом.\nТам іще підкреслювалося, що разом із гітлерівським імперіалізмом потрібно перемагати і імперіалізм комуністичний. Причому ми зверталися саме до солдатів Червоної Армії – нагадували, що боролися проти фашистів плечем до плеча і закликали їх звернути зброю проти гнобителів із більшовицької номенклатури.\n– Що відчували ви в той день, не пригадуєте?\n– Чесно кажучи, тоді ми розуміли – радянську бюрократичну машину нам не повалити. Але ми хотіли продемонструвати юному поколінню і нашим нащадкам, що без власної держави, без своєї армії, без опору гнобителям всіх мастей їх будуть знищувати, як поголовно знищували тих комуністів у ВКП(б) України, котрі стояли на національних позиціях.\n– Ви пам’ятаєте Київ воєнних років?\n– Практично ні. Коли ми організовували підпілля для боротьби з фашистами, то в Київ вирушив уже згаданий Дмитро Мирон разом із Пантелеймоном Саком, вихідцем із села Бишів Макарівського району Київщини. Моя група діяла у Дніпропетровську.\nЯ очолював Провід ОУН на Південно-східних українських землях – в цей територіальний підрозділ входили і Донбас, і Запоріжжя, і Крим, і Одещина… Був у Києві нелегально навесні 1943-го, коли німці заарештували, а потім замучили в катівнях гестапо Пантелеймона Сака – і мені довелося у спішному порядку відновлювати підпільну організацію в столиці.\n– Чи вважаєте ви себе киянином?\n– Повноцінним киянином я став уже в 1960-му році, коли вийшов із радянської в’язниці. Переїхав до Києва, працював під наглядом КГБ в Інституті історії АН УРСР, навіть писав статті в Українську Радянську Енциклопедію, доки не звільнили в 1972-му – разом з “забороною працевлаштування в наукових та освітніх установах”.\nЛедве знайшов нову роботу – в комбінаті “Побутреклама”, де і пропрацював до 1986-го. З того часу й досі живу на Дарниці.\n– Чи були чудеса у вашому житті? Випадки, коли ви були впевнені, що із ситуації вибратися можна. А ви рятувалися.\n– Постійно. Якось ішли з нашим підрозділом по Волині у 1944-му, і раптом – облава НКВД. Ми сховалися в кущах, залишалося тільки молитися, а більшовики пройшли практично по наших головах, поруч, і нікого не помітили.\nА в 1942-му в Дніпропетровську німці вирахували мою квартиру і прийшли заарештовувати – і тільки завдяки нашому агенту в місцевій поліції мені вдалося вислизнути в останню хвилину.\n– З радянським підпіллям в Дніпропетровську не співпрацювали?\n– У нас були обмежені контакти – щоб отримувати інформацію – але співпраці не було. Вони більше займалися терористичними акціями проти німців, а ми пропагандою. Дніпропетровська мережа націоналістичного підпілля – більше 1000 чоловік.\nТих, хто хотів частіше брати участь у бойових акціях проти німців, ми переправляли на Волинь, у Полісся. Там УПА в запеклих боях звільнила від фашистів цілі райони – і чималу роль у цьому зіграли загони, сформовані зі східних українців.\nА на Дніпропетровщині ландшафт для партизанських дій був невідповідний – ну як у степу партизанити?\n– Ви рахували свої ордени? Який iз них найдорожчий для вас особисто?\n– У мене немає орденів [у 2002-му Василь Кук відмовився від звання Героя України, яке йому хотів вручити Леонід Кучма – П.С.], Є лише президентська відзнака – “За участь у національно-визвольній боротьбі”. Багато гідних людей погодилися прийняти це звання – і я не відмовився.\n– Чи відчуваєте ви турботу з боку держави, яку ви рятували від фашизму?\n– Не дуже. Ми продовжуємо вимагати, щоб усіх учасників національно-визвольного руху вважали борцями за волю України і дати їм статус “борця за незалежність України”, а не “ветерана ВВВ”.\nВлада західноукраїнських областей організовує свого роду неформальні пільги для ветеранів УПА, київська влада підтримує організацію “Меморіал”, яка збирає та поширює інформацію про нашу боротьбу.\n– Є щось, що ви зберігаєте з часів війни, що особливо дороге вам?\n– Залишилася пам’ять. Майже всі мої бойові товариші загинули – хто від рук німців, хто від рук “совітів”. Адже теперішні ветерани УПА – це не учасники бойових дій, а переважно цивільне населення, яке давало притулок і їжу повстанцям, за що й поплатилася багаторічними термінами в таборах. Тепер я один, але зберігаю найдорожче – пам’ять.\n– А з радянськими ветеранами які у вас стосунки?\n– Ми не відзначаємо 9 травня, оскільки це свято Червоної армії. Але ветерани УПА підтримують прекрасні стосунки з ветеранами ЧА, які підтримують ідею незалежності України. Я навіть входжу в президію Об’єднання ветеранів війни під керівництвом академіка Ігоря Юхновського. Ми не підтримуємо лише позицію ветеранського об’єднання, яким керує член КПУ Іван Герасимов.\nОсобливо хочу зазначити, що УПА ніколи не воювала з народом України або з Червоною Армією. Та комуністичний режим і не виставляв на передній фланг боротьби з УПА звичайних червоноармійців, адже часто бувало, що радянські і наші командири робили вигляд, що не помічають один одного – і мирно розходилися.\nА воювали ми проти спецвійськ НКВД – цих карателів спеціально кидали проти УПА – і проти фашистських загарбників.


Тимошенко чи Порошенко: Кому поставить підніжку генерал Смешко - новини України Depo.ua\nТимошенко чи Порошенко: Кому поставить підніжку генерал Смешко\nЧерговим кандидатом у президенти України виявив бажання стати Ігор Смешко. Шансів перемогти у нього мало. Проте цікаво, у кого він може відібрати голоси\nІгор Смешко, голова Служби безпеки України у 2003-2005 роках, повідомив, що готує документи для реєстрації його в ЦВК як кандидата в президенти. Про це рішення начебто його "просили" неназвані потенційним кандидатом "дорогі друзі" - принаймні, про це він написав на своїй сторінці у Фейсбук. Хто вони, ці друзі? Адже досі про Смешка, як про можливого учасника перегонів, не згадували.\nМожливо, таким "другом" є відомий журналіст і ведучий Дмитро Гордон. Заяву про намір балотуватися спецслужбівець зробив 13 січня саме під час програми "Live Гордон" на телеканалі "112 Україна". Більше того, днем раніше у відеозверненні на своєму каналі в YouTube Гордон закликав Смешка оголосити про висунення своєї кандидатури – заявивши, що вважає його "ідеальним кандидатом на посаду президента", який міг би "консолідувати і принести користь країні в переломний момент". А ще раніше Гордон інтригував читачів своїх інформаційних ресурсів натяками на те, що скоро вони побачать потужного кандидата, який сплутає всі карти на президентських виборах. Виявилося, йшлося про Ігоря Смешка.\nСтисло нагадаємо про майбутнього кандидата. 63-річний уродженець Черкащини, генерал-полковник, доктор технічних наук і професор. У 1992-1995 роках був військовим аташе України в США та аташе з питань оборони. У 1995-1999 р. – голова, пізніше заступник голови Комітету з питань розвідки при президентові України Леонідові Кучмі. Із вересня 2000-го рік відпрацював у Швейцарії на посадах аташе з питань оборони, військового аташе при посольстві України в цій державі, постійного представника Міноборони України при міжнародних організаціях у Женеві. Далі працював у Раді нацбезпеки.\nЗ 1997-го до 2000-го Смешко очолював Головне управління розвідки Збройних сил України. З вересня 2003-го до лютого 2005-го керував українською спецслужбою – зокрема, під час "першого Майдану" 2004 року. Гордон стверджує, що саме Смешко не допустив тоді кровопролиття, завдяки вжитим оперативним заходам зупинивши внутрішні війська, які йшли на Київ розганяти Майдан за наказом тодішнього прем'єра Віктора Януковича.\nПроте запам'ятався Смешко не цим. Припускають, що кандидата у президенти Віктора Ющенка у 2004 році отруїли під час приватної вечері з тодішнім головою СБУ Смешком, що відбулася на дачі заступника голови СБУ Володимира Сацюка. Цю версію підтримував і отруєний. Утім "діоксинову справу" досі не розкрито. Сам же Смешко стверджував, що отруєння взагалі не було.\nНевдовзі після того Майдану він звільнився з СБУ. На якийсь час відійшов у тінь. Створив і очолив громадську організацію "Сила і Честь", яка пізніше стала партією, яку називали "партією відставних військових і силовиків". Вона брала участь у виборах до парламенту 2014 року, але до Ради не потрапила (її результат – 0,08% голосів). При цьому сам Смешко до виборчого списку партії не увійшов. Після виборів "Сила і Честь" знов стала непомітною. Серед нечисленних публічних проявів її позиції можна згадати хіба що січневу 2018 року вимогу до уряду не зменшувати розмір грошового забезпечення військовослужбовців і перерахувати їхні пенсії.\nУ 2014-2015 рр. Смешко був радником президента України, очолював комітет з питань розвідки при президентові України. Після ліквідації комітету є позаштатним радником президента Петра Порошенка.\nОтже, після реєстрації генерал-полковника Смешка претендентів на звання "сильної руки" виборів-2019, очевидно, побільшає. Кому з кандидатів слід починати хвилюватися? Міністру оборони у 2005-2007 рр. Анатолію Гриценку чи главі СБУ у 2006-2010 і 2014-2015 рр. Валентину Наливайченку, які теж заявили, що йдуть на вибори?\nІ справді, публічні позиціювання цих трьох політиків настільки схожі, що можуть злитися в очах виборця в єдине ціле, вичленити з якого конкретного кандидата у кабінці для голосування пересічній людині буде складно. Отож, чимала кількість потенційних "рятівників Вітчизни" може розсіяти симпатії виборців, які мають намір голосувати за кандидатів з військовим чи правоохоронним минулим. Більше того, на цьому ж полі працює і чинний глава держави.\nІ з цим пов'язана ще одна версія, оприлюднена сайтом "Страна". Його неназвані джерела назвали завданням Смешка виконати роль "технічного кандидата коміка Володимира Зеленського". Начебто генерал публічно критикуватиме дії Порошенка у військовій сфері, забираючи у президента патріотичного виборця і зменшуючи його рейтинг на темі армії і оборони. А паралельно час від часу буде говорити хороші речі про Зеленського, вважають анонімні джерела "Страни".\nУ цього плану, якщо не вважати його фантастикою, є одна велика прогалина: сьогодні у Смешка практично відсутній рейтинг. Іншими словами, його майже не знає пересічний виборець. І те, кого він критикуватиме, і кого хвалитиме, гіпотетично може мати той чи інший вплив хіба на ті кола, з яких Смешко вийшов – частину високопоставлених військових і силовиків.\nДо речі, з огляду на психологічні моменти дуже сумнівно, що навіть компліменти на адресу Зеленського, які суто теоретично можуть прозвучати з вуст генерал-полковника, змусять це середовище підтримати похід коміка в президенти.\nНе можна відкидати і версію щодо гри Смешка на боці Юлії Тимошенко – особливо враховуючи, що й сам Зеленський раптом може виявитися симпатиком ЮВТ. Особливо беручи до уваги певні симпатії до лідера "Батьківщини", про які заявляє у ЗМІ бізнесмен Ігор Коломойський, що його називають "старшим партнером" Зеленського – попри заперечення останнього.\nПраві автори приведеної вище версії чи ні – покаже перелік гостей телеефірів каналу "1 +1" і афільованих медіа, пов'язуваних з Коломойським. Якщо Смешко стане постійним гостем цих ефірів, то рейтинг спецслужбівця може почати повільно зростати. Але в будь-якому разі двох з половиною місяців, які залишилися до дня голосування на президентських виборах (це 31 березня), вочевидь мало для "розкрутки" кандидата до рівня загальнонаціональної впізнаваності.\nЯкщо, звісно, не брати в розрахунок появу "чорних лебедів" - певних подій, які неможливо передбачити і які спроможні кардинально змінити інерційний хід подій (тут знову пригадаємо отруєння Ющенка, яке мало значний вплив на вибір українців у 2004-му). А за штатного перебігу кампанії Смешко відбиратиме голоси хіба що у своїх прямих конкурентів – Гриценка з Наливайченком.


Улексит своєю назвою зобов’язаний німецькому хіміку Г. Л. улексит, саме на честь нього мінерал отримав свою назву. Назви та різновиди мінералу — боронатрокальціт, стіберіт, телевізійний камінь, Франкланда. Часто відполірований улексит називають «котячим оком» і все через його характерного блиску, кольору і витягнуту мерехтливу смужку світла.\nУлексит — це боронатрокальціт (руда бору, водний борат). Мінерал має сірувато-зелене забарвлення і сіру. Кристали улексіта бувають непрозорі, напівпрозорі, прозорі. Мінерал має шовковистий блиск.\nУ 20 столітті створили нескладну технологію виготовлення синтетичних каменів, який в точності повторювали структуру і склад улексіта.\nРодовища. Основні родовища мінералу — Казахстан, Чилі, США, Росії.\nЗастосування. Синтетичні камені улексіта використовуються в стекловолоконной оптиці. З ним виготовляють ювелірні прикраси зі срібла та золота.\nШтучні камені безбарвні і хімічно чисті, і тому під час кристалізації вони забарвлюються домішками в будь-який колір. Штучний камінь при обертанні володіє самим вираженим явищем біжить відблиску.\nЛікувальні властивості. Як вважають народні цілителі, улексит благотворно позначається на психічному стані людини. Також вони радять улексит при депресіях, нервових виснаженнях.\nЛитотерапевти вважають, що улексит, за винятком обробленого каменю, з ефектом так званого «котячого ока» допоможе поліпшити зір. Для цього кожен день слід вдивлятися в камінь кілька хвилин. Камінь підніме настрій і підвищить тонус. Деякі народні цілителі вважають, що улексит допоможе при ожирінні, так як може значно знижувати апетит.\nУлексит позначається на тім’яної чакри.\nМагічні властивості. До цих пір практично невідомо, які магічні властивості улексіта у нього переважають. Наприклад, улексит запам’ятовує і примножити особистісні якості господаря і позитивні і негативні. Улексит поступово протягом тривалого періоду вбирає особистісний код власника.\nМаги виготовляють обереги і улексіта і вважають, що вони зможуть захистити власника від негативного впливу і заздрості оточуючих людей. Цей мінерал може притягти увагу оточуючих.\nЧий знак зодіаку найбільше любить улексит, для астрологів залишається загадкою.\nТалісмани і амулети. Талісман з улексіта ідеально підійде людям, які займаються громадською діяльністю. Зазвичай для виготовлення талісмана беруться відшліфовані камені з «котячим оком». Людям, чия діяльність пов’язана з публічними виступами, талісман з улексіта створить навколо них атмосферу підвищеної уваги, викличе у навколишніх інтерес і позитивну думку.\nГепард — справжня дика кішка\nЯблучний пиріг з коньяком\nХитрі задачки на нестандартне мислення\nВафлі з яблуками і горіхами\nЛимонний кекс з глазур’ю\nБодяга від шрамів і рубців\nАфродизіаки — продукти для чоловіків\nСистема харчування Галини Шаталової\nЛікування застуди ГРЗ


Сайт про моду » МОДА » Ідеальна зовнішність\nЯка зовнішність вважається ідеальною? Напевно це питання не раз задавала собі майже кожна дівчина, адже представниць прекрасної статі завжди хвилює те, наскільки привабливий зовнішній вигляд. Багато жінок намагаються за допомогою косметики або навіть більш радикальних способів відкоригувати форму свого носа, губ, розріз очей і так далі. Але чи необхідно це робити? Давайте спробуємо розібратися в тому, яка ж вона - ідеальна зовнішність і існує для всіх єдиний ідеал?\nІдеальна зовнішність дівчини\nЗгідно загальноприйнятим стандартам фігура дівчини повинна відповідати параметрам 90-60-90», обличчя - овальне, губи - пухкі, очі - мигдалеподібні загалом, можна з упевненістю сказати, що не знайдеться на землі людини, яка б в точності відповідав таким параметрам - хоч щось та буде «не так». Чи означає це, що ідеальної жіночої зовнішності не існує? Ні, тут швидше справа в тому, що ідеал у кожного свій власний.\nНаприклад, згідно з багатьма соціальними опитуваннями, можна зрозуміти, що чоловіків не особливо приваблюють обличчя з параметрами 90-60-90». Деяким навіть навпаки подобаються «пишечки». Все дуже і дуже відносно. Дівчата з ідеальною зовнішністю, звичайно ж, існують. Ту ж Анджеліну Джолі знають у всьому світі як одну із самих неймовірних красунь. Але тут справа не тільки в тому, що вона чудово виглядає, але і в тому, що вона вміє себе подати.\nТак що якщо ви ставите питанням, як зробити свою зовнішність ідеальної, то не витрачайте весь час на маски для обличчя і постійний догляд за собою - не забувайте приділяти увагу і того, наскільки ви чарівно посміхатися, смієтеся, наскільки красиво ходіть, яке у вас найчастіше вираз обличчя. Це не менш важливо, ніж догляд за собою. І якщо ви хочете бути жінкою з ідеальною зовнішністю, то приділяйте увагу не тільки зовнішнім аспектам, але й внутрішнім. Коли ви чарівно посміхатися, то ніхто не помітить, що у вас тонкі губи або глибоко посаджені очі - вмійте перетворювати свої уявні недоліки в «родзинки» зовнішності.\nРазом з "Ідеальна зовнішність" також читають:


Кілька сотень людей під Офісом президента вимагають відставки Супрун, - ЗМІ - 112 Україна\nКілька сотень людей під Офісом президента вимагають відставки Супрун, - ЗМІ\nКілька сотень людей, більшість з яких - працівники медичних установ та лікарських об’єднань, зібрались під Офісом президента, передає кореспондент УНН.\n"Ми не проти охорони здоров'я, але вона має бути з людським обличчям", - стверджують організатори акції.\nНа мітингу чутно вигуки "Супрун, геть" і "Супрун, ганьба".\nЗі слів одного з координаторів акції, координатора медичної служби Євромайдану Андрія Гука, три роки діяльності останніх урядів "показали неспроможність виконувати дієву реформу охорони здоров'я".\n"Ми сюди прийшли, щоб налагодити діалог з новою адміністрацією ОП, для того, щоб знайти консенсус в подальшому проведенні реформ охорони здоров'я", - сказав він.\nЗ його слів, він очікує, що до людей сьогодні вийде хтось з представників влади.\nЯк передає кореспондент, з ОП на Банкову вже вийшов радник президента Михайло Радуцький. Наразі він спілкується з організаторами.\nДодамо, Кабмін у липні 2016 року призначив Супрун першим заступником міністра охорони здоров'я України. Відповідно до розпорядження Кабміну, з серпня 2016 року вона виконує обов'язки міністра охорони здоров'я України. У лютому 2019 року Супрун за рішенням суду заборонили виконувати обов'язки очільниці МОЗ. Однак за кілька днів Кабмін дозволив Супрун виконувати обов’язки в.о. голови МОЗ.


» Прикарпатські пасічники розпочали збирати липовий мед. ВІДЕОВільне.ІНФО\nДля прикарпатських пасічників зараз гаряча пора – у розпалі збір липового меду. Щоправда, цьогорічний урожай чи не вдвічі менший, ніж зазвичай, – розповідає бджоляр з Перерова Віктор Кондрюк. Перепади температур і тиску, аномальне цвітіння липи, втручання людини у природу негативно вплинули на продуктивність бджілок.\nУ далеких пилипівських лісах чотири роки тому екологічну пасіку «Золоті крилечка» відкрив бджоляр із Перерова Віктор Кондрюк. У роботі керувався основним правилом – створити бджолам ідеальне місце, найбільш наближене до природи. За кілька місяців нелегкої праці все вдалося. Результат, навіть, перевершив сподівання. Маленький рай для бджілок перетворився в оздоровчо-відпочинковий куточок, куди приїжджають покращити здоров’я та настрій гості зі всієї України і навіть з-за кордону.\nЗ першим промінням сонця родина перерівських пасічників вже біля вуликів. Треба встигнути до полудневої спеки відкачати якомога більше солодкого продукту, бо після обіду ні сонце, ні бджілки не дадуть якісно працювати. Та ще й дощ часто зриває роботу. Саме такі нестабільні температурні показники є однією із причин неврожаю липового меду, – розповідає голова родини Віктор Кондрюк. Каже, цьогоріч липа дуже швидко відцвіла та й сам цвіт був неякісним. За сприятливих умов з одного вулика можна зібрати й до 20 літрів меду. Цього року ця цифра чи не вдвічі менша.\nРоботу на пасіці розподілили. Досвідчені пасічники відкривають вулики та забирають рамки. У процесі вилучення рамок, їх обережно струшують, щоб бджоли могли впасти назад у вулик. Комашок, які залишилися, потрібно забрати щіткою. Тут треба працювати швидко, а ще бути готовим до бджолиного укольчика, адже захищаючи свій дім, хоча б одна бджілка таки вжалить.\nЗа однією з версій, прополіс виробляють бджоли для своїх побутових потреб, це будівельний матеріал, за допомогою якого вони латають своє житло, дезінфікують його використовують для муміфікації інших комах. Він чудово допомагає боротися із застудою, грипом, вірусами, захворюваннями верхніх і нижніх дихальних шляхів, хворобами порожнини рота, шкіри, суглобів, кишківника та інших внутрішніх органів.\nМед має здатність перетворюватися на тверду масу. Кристалізація натурального продукту займає приблизно 3 місяці. Далі він остаточно густіє і стає твердим. При цьому, користь липового меду анітрохи не зменшується.\nТеги: бджолярі, збирання меду, пасічники