СБУ зірвала спробу ФСБ викрасти на Харківщині опозиціонера-росіянина - - Україна Молода\nГоловна > Суспільство > СБУ зірвала спробу ФСБ викрасти на Харківщині опозиціонера-росіянина\nСпецслужби РФ намагалися за допомогою криміналітету викрасти з території України російського громадянина, незгодного з політикою Кремля, але їм це не вдалося.\nЗавадили їм у цьому співробітники контррозвідки Служби безпеки України.\nЯк повідомляє прес-центр СБУ, громадянин РФ ще у 2014 році переїхав до України на знак незгоди з агресивною політикою Кремля.\nДля його незаконного переправлення на територію РФ представники російських спецслужб найняли групу жителів Харківської області на чолі з колишнім співробітником міліції.\nЦікаво, що ця група зловмисників періодично працювала на території РФ. Раніше її учасники були засуджені за насильницькі злочини в Україні та притягувались до адміністративної відповідальності в Росії.\n«Для викрадення росіянина за місцем його проживання і передання в умовленому місці на території Харківської області, ватажок зловмисників за винагороду в розмірі 23 тисячі доларів найняв представників місцевого криміналітету. Потім із використанням снодійних препаратів росіянина планувалося переправити через державний кордон України на територію Росії для передання представникам спецслужб РФ», — зазначено в повідомленні.\nУтім у результаті багатоходової спецоперації з залученням підрозділів ГУ Нацполіції в Харківській області оперативникам контррозвідки СБУ вдалося запобігти викраденню росіянина.\n«Правоохоронці затримали всіх учасників злочинної групи під час розрахунку з безпосередніми викрадачами і спроби вивезення росіянина. У зловмисників вилучено 23 тис. американських доларів, отриманих від спецслужб РФ за виконання злочинного завдання, і засоби зв’язку з російськими кураторами», — йдеться в повідомленні.\nНаразі правоохоронцями розпочато кримінальне провадження за ч.1. ст.111 (державна зрада) і ч.2 ст.146 (незаконне позбавлення волі або викрадення людини) Кримінального кодексу України.\nВирішується питання про оголошення затриманим підозри у скоєнні злочину й обрання щодо них судом запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою. Тривають невідкладні оперативно-слідчі дії.\nСлужба безпеки розкрила протиправну діяльність мережі медіа-структур, підконтрольних Російській Федерації, та затримала журналіста «РИА Новости Украина» Кирила Вишинського.\nЦю інформацію російських ЗМІ підтвердили у прес-центрі СБУ українським ЗМІ у вівторок. За словами ж колег Вишинського, його затримали на вулиці поруч із його будинком.\n«Дійсно, затримали журналіста «РИА-Новости» Кирила Вишинського. У нього вдома співробітники СБУ провели обшуки», — сказали у прес-центрі.\nЗазначимо, що Служба безпеки України 15 травня проводила обшук у київському офісі «РИА Новости Украина». Речник СБУ Олена Гітлянська зауважила журналістам, що мережа медіа-структур, підконтрольних Російській Федерації, нібито використовувались країною-агресором у рамках гібридної інформаційної війни проти України.\nЗа її словами, у слідчих СБУ все юридично обґрунтовано.


Ракети для авіації. Чому нам мало однієї РС-80 "Оскол" — DSnews.ua\nУсі ударні безпілотні машини вітчизняного виробництва озброєні виробами, які місцями навіть з водопровідних труб\nвівторок, 07 вересня 2021, 09:53\nРакети РС-80 "Оскол"\nНаша військова промисловість розвивається більш-менш у рамках пострадянської спадщини — в принципі в тому ж напрямку, що Китай і Росія, але їй катастрофічно не вистачає фінансування і державного підходу (насамперед у справі збереження виробничих потужностей). Розглянемо це на прикладі розвитку у нас і в РФ лінійки 80-мм некерованих авіаційних ракет С-8.\nРозроблена в кінці 1960-х ця ракета з твердопаливним двигуном випускалася на заводі "Авіаагрегат" у Куйбишеві (нині Самара) і до моменту розвалу Радянського Союзу була найпоширенішою некерованою зброєю бойових літаків і вертольотів. Такі ракети цілком успішно застосовувалися з борта фронтових бомбардувальників Су-17 і Су-24, штурмовиків Су-25 і всієї лінійки бойових вертольотів — від Мі-8 до Мі-24.\nУ ході війни на Донбасі саме ракети С-8 стали основним озброєнням української авіації, а скільки їх було вистріляно, складно сказати. Але в підсумку, навіть з огляду на те, що авіація застосовувалася відносно недовго — з травня по серпень 2014 р. виникли великі проблеми з наявності ракет.\nМало того, після 2014 р. установки для запуску некерованих ракет С-8 стали використовуватися на наземній базі — легкого артилерійського тягача МТЛБ. Застосовуються некеровані ракети і в складі озброєння перспективного наземного безпілотного БТР "Фантом-2". Знайшлося їм застосування навіть на морі — дві пускові установки встановлені на десантно-штурмових катерах класу "Кентавр" (проєкт 58181).\nТому виникла необхідність запуску в серійне виробництво нашого аналога, що реалізувало ДАХК "Артем". Нова ракета отримала позначення РС-80КО і власне ім'я "Оскол". При масі кумулятивно-осколкової бойової частини в 5 кг конструктори забезпечили бронепробиття в 400 мм гомогенної броні на дальності пуску в 1300-4000 м. При тому що на радянських С-8 встановлена бойова частина масою всього 3,6 кг.\nТоді ж були розмови і про створення нових боєголовок для ракети. Перш за все мова йшла про бойову частину з об'ємно детонуючою сумішшю, що в українських реаліях цілком здійсненне завдання. Адже на озброєння вже прийняті як ручні гранати, так і гранати для гранатометів.\nБільш того, ще до початку російської агресії КБ "Луч" представило коректовану авіаційну ракету АР-8Л. Вона є в каталозі "Укроборонпрому", проте інформації про державні випробування, серійне виробництво і тим більше надходження на озброєння армії цієї ракети немає.\nЦікаво, що в цьому ж напрямку працюють і російські зброярі — двічі поспіль на Міжнародному військово-технічному форумі "Армія" концерн "Калашников" презентує 80-мм коректовану ракету С-8Л з лазерною головкою самонаведення. Вона просувається як варіант озброєння безпілотної авіації, зокрема, на форумі "Армія-2021" ракета була продемонстрована у варіанті озброєння легкого безпілотного літального апарату вертолітного типу.\nТак як українська і російська ракети мають багато спільного, насамперед принцип наведення (лазерним променем з борту літального апарату або з землі), то має сенс порівняти їх характеристики. Концерн "Калашников" дає мінімум інформації, опускаючи найбільш важливі характеристики — масу бойової частини і радіус вражаючої дії. При цьому зазначено, що ракета може застосовуватися на дальності від 4 км (з вертольота) до 6 км (з борта штурмовика або бомбардувальника).\nУ той же час по ракеті від КБ "Луч" є всі характеристики. Дальність ураження цілей скромніша — 1200-4000 м. Бойова частина ракети масою 4,3 кг кумулятивно-осколкова, при цьому вона може пробивати гомогенну броню товщиною не менше 400 мм.\nЧи є зацікавленість вітчизняних збройних сил отримати такі коректовувані ракети, які явно мають більшу ефективність, ніж некерований варіант, поки незрозуміло. Однак у числі зразків, які пройшли або плануються на державні випробування, АР-8Л не фігурує.\nВодночас ніша для неї є. Зрозуміло, що це не масовий продукт, як РС-80 "Оскол", проте нашу безпілотну авіацію озброювати поки нічим. Всі ударні машини вітчизняного виробництва озброєні виробами, які місцями навіть з водопровідних труб, а для турецьких "Байрактара" купуємо імпортні коректовувані ракети і бомби за ринковими цінами.\nУ той же час у світі це висхідний тренд. Так, навіть не дуже просунута білоруська військова промисловість на недавній міжнародній виставці в Мінську MILEX-2021 представила боєприпаси для безпілотних літальних апаратів, що розроблені підприємством "Завод точної електромеханіки", — малогабаритну керовану плануючу авіаційну бомбу УПАБ-08 і коректовану авіаційну бомбу КАБ-05. Обидва зразки призначені для ураження живої сили, автомобільної, броньованої техніки, пускових установок ракет, елементів систем ППО і пунктів управління, а також інших елементів військової і промислової інфраструктури супротивника.\nКулеба жорстко поставив Путіна на місце з його "червоними лініями" Сьогодні 15:24\nДержава Газа мало: нардеп- "слуга" пояснив зміну правління "Нафтогазу" – Марія Чиренко Сьогодні 17:24\nДержава Путін як приклад. Чи змусить Зеленський журналістів працювати за держзамовленням – Юрій Вишневський Сьогодні 17:21\nДосьє Олексій Устенко – Віктор Костенко Сьогодні 17:15\nДержава Зеленський пропонує Раді захистити права політв'язнів: подано законопроєкт – Євген Журавльов Сьогодні 17:00


HDPE газові труби, Китай HDPE газові труби, Китай HDPE газові труби постачальники, Китай HDPE газові труби виробники, Китай HDPE газові труби завод, HDPE газові труби постачальники, HDPE газові труби виробники, HDPE газові труби завод Труби, газові труби HDPE, виготовлені в Китаї\nБудинок > Продукти > Труба HDPE > Газові труби HDPE\nСтандарт ISO4437 HDPE труба (полі труба) для зовнішнього газу жовтого кольору, доступна з dn20-630mm з тиском SDR11 SDR17.6, виготовленого з високоякісної сировини PE100. Будь ласка, зв'яжіться з нами вільно для більш докладної інформації про трубу HDPE газу !!!\nHDPE труби (полі труби) в жовтий колір для зовнішнього газу\nКупити кращу якість жовтого полі газові труби від Sunplast зараз. Найвища якість, великий вибір і експертні поради - наші характеристики, ви можете бути впевнені, що купуєте продукцію на нашому заводі. І ми запропонуємо Вам найкраще післяпродажне обслуговування і своєчасну доставку.\nПолі труби для газу\nКупити кращу якість жовтої газової труби HDPE від Sunplast. Найвища якість, великий вибір і експертні поради - наші характеристики, ви можете бути впевнені, що купуєте продукцію на нашому заводі. І ми запропонуємо Вам найкраще післяпродажне обслуговування і своєчасну доставку.\nТруба HDPE для газу\nЖовтий полі газові труби\nЖовта Газова труба HDPE\nПолі газові труби\nКупити кращу якість Poly Gas Pipe від Sunplast зараз. Найвища якість, великий вибір і експертні поради - наші характеристики, ви можете бути впевнені, що купуєте продукцію на нашому заводі. І ми запропонуємо Вам найкраще післяпродажне обслуговування і своєчасну доставку.


Площа Болгарії 110 912 кв. км. Протяжність з півночі на південь 550км., зі сходу на захід— 830км. Середня висота над рівнем моря — 480м. З точки зору географічного місцезнаходження, Болгарія більш ніж сусідні з нею держави заслуговує назви балканської країни, оскільки саме через її територію з північного заходу на південь проходить гірський ланцюг Балкани або Стара Планіна (стара назва — Хемус).Найвища вершина в країні — гора Муссала (2925м.), що належить до гірського комплексу Ріла, який примикає до Родопським гір на півдні країни. Гора одночасно і найвища на Балканах. Північний кордон Болгарії проходіт переважно по річці Дунай.\nВеликі міста: Пловдів, Варна, Бургас і Руссе. Територія країни поділена на двадцять вісім адміністративних областей.\nГромадянам України і СНД для відвідин країни потрібна віза.\nНа головних болгарських курортах пляжі піщані, загальні і безкоштовні. Цим найчастіше пояснюється їхня підвищена «густонаселеність», особливо у вихідні поблизу від великих міст. Парасольки і лежаки - за гроші: вартість лежака від 6 BGL, парасольки від 4 BGL. Більшість болгарських пляжів може похвалитися «синім прапором» Європейського союзу, знаком екологічної чистоти.\nКлімат у Болгарії помірно-континентальний клімат, в південних районах переходить до середземноморського. В цілому він прохолодніший, ніж в інших місцях Європи на тій же географічній широті. Середня температура в січні в Софії: 4-2°С, в липні: 16-27°С. У Варні середня температура січня: 1-6°С, липня: 19-30°С..\nОфіційна мова - болгарська. Вона належить до слов'янської групи мов. Самі древні слов'янські письмена написані кирилицею, створені братами Кирилом і Мефодієм. Її знаки і букви в основному запозичені з грецької азбуки і адаптовані з додаванням декількох букв. Саме ця абетка - кирилиця, з деякими змінами, існує з середньовіччя до наших днів у росіян, сербів і всього православного слов'янства. Читати болгарську кирилицю дуже легко. Немає труднощів у фонетиці та вимові.\nБолгарія - знаходиться в одному часовому поясі з Україною.\nЄдина грошова одиниця в Болгарії - лев, що складається з 100 стотинок. У обігу знаходяться купюри номіналом 2, 5, 10, 20, 50 і 100 лев і монети: 1, 2, 5, 10, 20 і 50 стотинок. Обмін валюти відбувається в банках, обмінних бюро (які зустрічаються на кожному кроці), в готелях, на пограничних пунктах, вокзалах і в інших місцях. У аеропортах і готелях курс обміну менш вигідний, чим при обміні в містах.Болгарський лев обмінюється на всі вільно-конвертовані валюти, проте, слід брати з собою євро. Обмінний курс оголошується щодня. Обмінні бюро відкриті повсюди. Але найнадійніше міняти валюту в банках. ніколи і ні в якому разі не потрібно обмінювати гроші на вулиці! Вас обманять на 100%!!! Туристичні ( дорожні ) чеки, Єврочеки і кредитні карти American Express, Visa, Master Card приймаються практично у всіх банках і крупних готелях. На курортах і в крупних містах добре розвинена мережа банкоматів.


Капелан відвідав поранех бійців\n14 жовтня, на свято Покрови Пресвятої Богородиці, капелан з військової каплиці м. Великі Мости разом із волонтерами відвідав військовий госпіталь у місті Львові, де перебувають на лікуванні поранені із зони АТО.\nРозмова з бійцями, надання духовної та матеріальної підтримки були необхідними для учасників АТО та їхніх сімей. Волонтери та військовий капелан о. Роман Возняк поспілкувалися з бійцями із хірургічного та травматологічного відділень та передали їм на лікування пожертви у сумі 3500 грн.\nПриємно вражає те, що люди не є байдужими. Відвідувачів та волонтерів приходить дуже багато і кожен намагається чимось допомогти. Також багато священиків відвідують госпіталь, тому всі поранені нещодавно сповідалися та отримали Тайну святого Єлеопомазання.


Сів за кермо напідпитку та потрапив у ДТП: на Хмельниччині затримали горе-водія (фото) | СтопКор - корупція, хабарництво, компромат, останні новини\nСів за кермо напідпитку та потрапив у ДТП: на Хмельниччині затримали горе-водія (фото)\n17 грудня о 06.45 години у Славуті по вулиці Князів Сангушків неподалік залізничного вокзалу сталася аварія. Відомо, що дорожню пригоду спричинив 46-річний водій автомобіля «Фіат Добло». Під час його перевірки співробітниками поліції на стан алкогольного сп’яніння «Драгер» показав 1,8 проміле.\nУ результаті ДТП водій автомобіля «ВАЗ» отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, переломів стегнової кістки та колінного суглобу, політравми і був госпіталізований до місцевої лікарні. У його 47-річного пасажира діагностували закриту черепно-мозкову травму та забої різних частин тіла. Чоловікові надали медичну допомогу без госпіталізації.\nПо даному факту працівники поліції відкрили кримінальне провадження за ч. 1 ст. 286 (Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом) Кримінального кодексу України. Наразі слідчі дії тривають, повідомляє пресцентр Національної поліції в Хмельницькій області.\nНа Житомирщині зловмисник обікрав школяра У Дніпрі сталася ДТП: іномарка вилетіла на тротуар (відео)\nалкоголь ДТП поліція Хмельниччина\nНа Житомирщині зловмисник обікрав школяра На Тернопільщині чоловік зарізав злочинця — подробиці (фото)


Вибір ЛЕД екрану для установки в приміщеннях | Рекомендації від експертів PEL Digitus\nСвітлодіодний екран, призначений для внутрішньої установки, значно відрізняється від ЛЕД екрану зовнішнього застосування. До моделей, які встановлюються всередині приміщень, приймаються менші вимоги щодо захисту від пилу і вологи, адже вони не будуть мокнути під дощем і не опиняться під палючим сонцем.\nЗвідси випливають менш суворі вимоги до яскравості і стійкості до температурних перепадів. Якщо яскравість зовнішніх ЛЕД екранів повинна знаходитися в діапазоні 6-6,5 тис. Кд / м², то для внутрішніх моделей актуальний діапазон 1,5-3 тис. Кд / м². За рахунок різних характеристик внутрішні екрани більш компактні і мають меншу вагу, ніж зовнішні.\nLED екрани для внутрішньої установки називають ЛЕД-дисплеями. Для них характерний менший крок між пікселями, ніж у вуличних аналогів, а відповідно і більш якісна картинка. Також LED дисплей розробляється з урахуванням відстані до інформіруемих людей, яке в приміщенні магазину, наприклад, набагато менше, ніж на стадіоні.\nЯкщо використовувати в приміщенні зовнішній ЛЕД екран, у якого крок між пікселями дорівнює десяти міліметрів, то для людей, що знаходяться на відстані декількох метрів, картинка буде нечіткою, а текст - погано читаютися.\nОднак в концертних залах можна розміщувати зовнішні ЛЕД екрани - на великих відстанях видимість не постраждає. Що стосується звичайних приміщень, в них використовуються LED дисплеї з кроком від п'яти до двох міліметрів. Існують моделі з ще більш низьким кроком, але їх вартість дуже висока.\nВибір ЛЕД дісплея\nОптимальним варіантом ЛЕД дисплея стане модель з технологією SMD, що дозволяє транслювати відеоряд у високій якості Full HD і 4К.\nВартість LED дисплея залежить від величини кроку, розмірів, а також опцій програмного забезпечення. Управлінню та налаштування придбаного у нас екрану ми навчаємо ваш персонал цілком безкоштовно.\nЯкщо ви зайшли на сайт нашої компанії Peldigitus, значить ЛЕД дисплей вам дійсно потрібен, і ви анітрохи не помилилися з вибором магазину. Тут ви знайдете продукцію високої якості за доступною ціною з необхідними гарантіями і сервісним обслуговуванням. Будь-які неполадки в процесі роботи світлодіодних дисплеїв ми усуваємо якісно і оперативно.\nЗв'яжіться з нами по телефону або напишіть нам, щоб замовити ЛЕД дисплей або отримати кваліфіковану консультацію.


Ми український народ: національно-етнічна мозаїка: “Яким бути територіальному поділу країни”, “На Вінниччині не шанують видатних земляків”, “Польський посол фотографує Україну”\n21 червня 2002, 17:25\nКиїв, 21 червня 2002 -\nСьогодні у випуску “Яким бути територіальному поділу країни”, “На Вінниччині не шанують видатних земляків”, “Польський посол фотографує Україну”.\nЯким повинен бути територіальний поділ України, щоб відповідати українським традиціям? Про це розмірковує відомий історик, професор Анатолій Трубайчук:\nУспадкована від тоталітарно-більшовицького режиму система розподілу України на 25 областей і Кримську автономію жодною мірою не відповідає політичним, економічним, етнічним та соціальним засадам незалежної української держави. Райони та області в Україні, як в інших союзних республіках СРСР, утворювалися, насамперед, за кількістю комуністів у тій чи іншій територіальній одиниці. Режимові потрібно було утворити якомога більше райкомів і обкомів КПРС, обласних управлінь КДБ та інших каральних органів репресивної системи. Тому не бралися до уваги ні історичні, ні етнічні традиції України, ні географічна специфіка тих чи інших регіонів.\nНа мій погляд, цю систему потрібно якомога швидше системно трансформувати. І основі цієї реформи я пропоную покласти крайовий принцип.\nПочнемо з Північного Заходу. Це має бути Волинсько-Польській край, до якого мають увійти три споріднені за географічними, економічними та етнічними ознаками області: Волинська, Житомирська і Рівненька. Центр має бути у місті Рівне, оскільки воно має найкращу систему комунікацій. Наступний край – Галичина-Карпати, який мав би об’єднати Львівську, Закарпатську, Івано-Франківську та Чернівецьку області з центром у місті Львів, що відповідало б і прагненню населення цієї території, висловленому ще в 1918 році після розпаду Австро-Угорщини.\nДалі: виходячи з традицій українсько-козацької держави доцільно було б об’єднати в один край: Запорожжя – Дніпропетровську та Запорізьку області з центром у місті Запоріжжя. Само собою зрозуміло, що Донецький край має увібрати до себе Донецьку, Луганську та частину Дніпропетровської області, принаймні, ту її східну територію, яка за своїми вугільними запасами й специфікою індустрії якраз тяжіє до Донбасу.\nЩе один край – Подніпров’я або Гетьманщина мав би об’єднати Полтавську, Черкаську, частково Кіровоградську, окремі райони Київської та Сумської областей. Напрошується само собою, щоб був утворений Сіверський краї й Слобожанщина. До Сіверського мають увійти, насамперед, Чернігівська область, частина Сумської, Харківської та Київської областей. Щодо Слобожанщини, сюди має увійти Сумська, Харківська з центром у колишній гетьманській столиці місті Глухів. Що робити з тими мегаполісами, які колись і по нині ще є обласними центрами, такими, як Дніпропетровськ, Харків, Чернівці, Полтава, Одеса, Ужгород, Севастополь, Івано-Франківськ, Суми й Хмельницький.\nЯ запропонував би надати цим містам статус Магдебурзького права і перевести їх у безпосереднє республіканське підпорядкування. Крім того, такі міста, як Одеса, Ужгород і Севастополь мають набути статус вільних економічних зон.\nЯк уже здійснювати цю реформу, напрошується ще одна – негайна зміна топоніміки наших міст – великих і малих. Наприклад, чи це нормально, що існує таке місто досі, як Дніпродзержинськ, Дніпропетровськ чи Кіровоград? І два Миколаєва для України, здається, забагато. Якщо зберегти Миколаїв на Бузі, треба його чітко визначити як Святомиколаїв – що це місто назване на честь Святого Миколая, а не на честь Миколи-царя.\nЩе я обійшов увагою своєрідне Поділля. Колись, ще за царську Росію існувала одна Подільська губернія і з центром у Вінниці. А тепер зробили аж три Подільські області – Вінницька, Хмельницька та Тернопільська.\nЯ пропоную з’єднати докупи ці три області у край Поділля і покінчити з цим синдромом кордону по річці Збруч. Бо сам я народився над самим Збручем, і знаю, наскільки штучною була ця границя.\nМинув рік, як у Вінниці невідомими була знищена меморіальна дошка на честь Василя Стуса на вулиці його імені. Невдовзі, напередодні відкриття пам‘ятника Стусові, невідомі досі зловмисники пограбували майстерню скульптора Бурдейного, викравши частину скульптурної постаті поета. Тему продовжує Валерій Лазаренко:\nУ селі Рахнівка на Вінниччині – поки що єдиний на всю Україну музей Василя Стуса. Відкрито його у січні 1998. Уже була спроба пограбувати музей, однак, безуспішно. Проте, у селі Сестринівка Козятинського району, де часто бував перший президент України Михайло Грушевський поруйновано меморіальну табличку на честь цієї видатної людини. Крадіїв не знайдено.\nЦікаво зазначити, що влада досі не може знайти коштів, щоб відкрити тут музей Михайло Грушевського. А в Погребищах краєзнавчий музей таки вдалося облаштувати – непоганий, як на сьогодні, із добротними експонатами. Але невдовзі музей зник, чому? Приміщення було передано віруючим під церкву. Відтак, більша частина експонатів опинилася у школах і бібліотеках, а значна частина матеріалів просто зникла.\nУ київській галереї “Тадзьо” відкрито першу в Україні виставку фотографій, зроблених іноземним дипломатом - Надзвичайним і повноважним Послом Польщі Мареком Зюлковським. На виставці побувала Богдана Костюк:\nМарек Зюлковські про своє захоплення художньою фотографією каже: “Фотографував я з часу, коли був студентом. Усі ці фотографії з реального життя”.\nВ Україні польський дипломат фотографує архітектурні фактури й лінії електропередач, фрагменти вулиць і доріг, і людей у цьому оточенні. Несподіваний погляд фотографа на українську дійсність, яку Марек Зюлковські порівнює з дорогою зі специфічним візерунком, що нею йти нелегко, часто небезпечно, але іншого шляху немає.\nПро головні події, пов‘язані з міжетнічними стосунками в Україні і навколо неї, розповість у “Етнополітичному огляді тижня” Надія Шерстюк:\nНа цьому тижні в Україні з офіційним візитом перебував Верховний Комісар ОБСЄ з питань національних меншин Рольф Екеус. Одне з найважливіших питань його зустрічей з українським керівництвом стосувалося прав депортованих народів, і, зокрема, їхнього політичного представництва у владних органах.\nЗа ініціативою Уповноваженої ВР із прав людини Ніни Карпачової і за підтримки Верховного Комісара ОБСЄ з питань національних меншин Рольфа Екеуса в Україні почалася реалізація міжнародного проекту “Моніторинг дотримання прав національних меншин в Україні”. Об'єктами дослідження обрано шість регіонів – Крим, Донбас, Буковина, Львівщина, Закарпаття та Одещина. Україна, як поліетнічна держава накопичила чималий позитивний досвід у розв’язанні проблем національних меншин. Реалізація цього проекту, як вважають його організатори, дозволить виявити існуючі проблеми у розвитку міжнаціональних стосунків.\n12 червня Кабінет Міністрів затвердив розпорядження “Про видання збірки поетичних творів “Кобзар” до 190-річчя від дня народження Тараса Шевченка”. Планується випуск “Кобзаря” масовими тиражами протягом 2002-2004 років. На думку урядовців, це сприятиме патріотичному вихованню та зростанню національної свідомості молодого покоління українців.\nМіж тим інтелігенція Івано-Франківська стурбована наступом антиукраїнських сил. Вона звернулася до керівників держави з вимогою (цитую) “припинити безчинства українофобів”. Автори листа вимагають від Леоніда Кучми виправити ситуацію шляхом кадрових перестановок у силових структурах, особливо в Адміністрації Президента, де (цитую) “зібралося надто багато відвертих українофобів”.\n11 червня виповнилося 344 роки від придушення гетьманом Виговським промосковського заколоту Пушкаря та Барабаша. Перед мікрофоном ведучий рубрики “Сторінки національної історії” Віталій Пономарьов:\nОдразу після свого обрання гетьманом Іван Виговський уклав перемир’я з Річчю Посполитою, угоди з Туреччиною, Молдовою, Волощиною, Семиграддям, Кримом, підписав союзний договір із Швецією. Занепокоєний цим, московський уряд почав шукати охочих перехопити булаву у Виговського і невдовзі знайшов такого в особі полтавського полковника Мартина Пушкаря.\nДо змови долучилося і запорізьке «товариство Низове», невдоволене орієнтацією Виговського на шляхту, духовенство та заможне козацтво. Обурені тим, що їх не запросили на вибори гетьмана, січовики почали грабувати хутори так званих «статечних» козаків на півдні Київщини.\nПушкар та кошовий Запорозької Січі Яків Барабаш написали цареві доноси на Виговського, звинувативши його у намірах «продати Україну Польщі». Окрім запорожців та козаків Полтавського й Миргородського полків, проти гетьмана повстали «дейнеки» (від турецького слова «дрючок»), серед яких переважали, за словами Самійла Величка, «винники, броварники, пастухи та людські наймити». 6 лютого 1658 року заколотники розбили гетьманські загони Івана Богуна та Івана Сербина, а до Лубен прибув окольничий Богдан Хитрово і від царського імені обдарував Пушкаря соболями.\nНа початку травня двадцятитисячне військо Виговського з’єдналося з ногайською кіннотою Карач-бея. Під Красним Лугом союзники завдали поразки Пушкареві та Барабашу і змусили їх відступити до Полтави. Після двотижневої облоги міста Виговському вдалося виманити заколотників до урочища Жуків Байрак і там 11 червня нав’язати їм бій. Сам Пушкар, за висловом Величка, «працював у тому бою пребагато», але був убитий разом із п’ятнадцятьма тисячами своїх прихильників. Барабаш із частиною запорожців утік під захист московської армії, що йшла на допомогу повсталим, але у серпні був схоплений козаками Виговського і повішений. Дізнавшись про поразку повстання, московські частини залишили Лівобережжя.\nПро австрійського дослідника Буковини Раймонда Кайндля розповідає в “Етнографічному нарисі” Олена Боряк:\nАвстрійський історик та етнограф Раймунд-Фрідріх Кайндль народився у Чернівцях 31 серпня 1866 р. у родині вчителя. Його дід був родом з Нижньої Австрії, а баба - із міста Франкфурта-над-Рейном у Німеччині. Уже з молодих років він пильно придивлявся до побуту українців, молдаван, циган, які мешкали на Буковині. У Чернівцях Кайндль закінчив гімназію, у Чернівецькому університеті вивчав історію. До 1915 р., коли він переїхав до Австрії, обіймав спочатку посаду професора австрійської історії Чернівецького університету, потім - декана історичного факультету, а згодом - ректора університету. Всебічне вивчення наукової спадщини Раймунда Кайндля сьогодні надзвичайно ускладнено - у воєнне лихоліття його архів зник. Але й те, що відомо сучасним дослідникам, дає можливість визначити коло його зацікавлень.\nСеред численних розвідок ученого - праці про історію Буковини, а також етнографічні особливості цього краю. Кілька праць учений присвятив історії німців у Галичині та Буковині, німецькому праву, народній творчості колоністів. Він досліджував також етнографію й фольклор інших народів, що мешкали на Буковині - молдаван, циган і євреїв. Низку статей присвячено переселенцям із Росії, так званим липованам, які тікали на ці землі, рятуючуся від переслідувань царського уряду.\nСеред етнографічних груп Західної України велику увагу він приділяв гуцулам. Майже щороку подорожував по цьому краю. Місцеве населення добре знало його і називало “гуцульським німцем”. Після кожної поїздки з’являлися друком нові матеріали. Серед тем, які його особливо цікавили, - будівництво житла, опис гуцульської хати і хатнього начиння. Серед інших статей - дослідження вірувань гуцулів - народні погляди на погоду, замовляння, чари і закопані скарби. Він був першим і чи не єдиним, хто писав про рибальство і мисливство гуцулів, зокрема подав специфічну гуцульську термінологію, описав способи ловлі риби й полювання, зокрема, наприклад, на ведмедя.\nОригінальним є дослідження Р. Кайндля про звичаєве право гуцулів. Українознавчі дослідження Р. Кайндля (а всі вони написані німецькою мовою) стали відкриттям для зарубіжних етнографів.


Чому саме зараз? Це питання не сходить з вуст усіх, хто останній тиждень спостерігає за так званою справою «рюкзаків Авакова»\nІ головне, що планують робити далі всі залучені в цю історію сили – читайте у матеріалі «Української правди».\nУ справі про розкрадання піску чиновники прокуратури оприлюднили інші фрагменти розмов Чеботаря на робочому місці, які навіть стали доказами в суді, як стверджувала програма «Схеми».\nТак тривало аж до моменту, поки відео, де Чеботар та Олександр Аваков обговорюють тендер на закупівлю рюкзаків, не потрапило в розпорядження журналістів «Схем».\nСталося це на початку лютого 2016 року. Той період в українській політиці ознаменувався боротьбою президента Порошенка з прем'єром Яценюком. Петро Олексійович протягом кількох місяців усіляко «вмовляв» Яценюка поступитись кріслом комусь із президентських людей.\n«Згадайте, спершу вони зливали розмови Іванчука з Коломойським, потім вилізла історія Мартиненка, тоді рюкзаки Авакова. Шукали слабину серед найближчих, і всі знають, що це робив Петро», – впевнений один із близьких до Яценюка народних депутатів.\nІ їхня логіка максимально проста: «злити» відео в інтернет могли лише ті, хто його мав – СБУ чи ГПУ. А це, як відомо, відомства з «квоти» саме президента.\nСправу «рюкзаків Авакова» майже одразу після створення витребувало собі НАБУ і почало розслідувати.\n«Холодницький їм пояснив, що якщо мама вагітна, то має бути і татусь. Якщо в діях Чеботаря є склад злочину, то мають бути і ті, хто отримав вигоду з того тендеру по рюкзаках. Покажіть їх, знайдіть і приносьте підозри на всю групу», – розповів співрозмовник.\nЦі розмови з різною періодичністю тривали ледь не весь 2017 рік – НАБУ вимагало підписати підозри, Холодницький вимагав усіх фігурантів і «залізних» доказів.\nІ тому, коли на фоні всіх цих подій детективи НАБУ прийшли затримувати Авакова-молодшого, це одразу породило масу спекуляцій і версій: від помсти Порошенка до «грузинської» диверсії.\nНайгучніше про «помсту Порошенка»заявив у своїй статті на своєму ж сайті «Еспресо» депутат із неформальної групи Авакова в «Народному фронті» Микола Княжицький.\nУ його версії президент «натиснув на НАБУ», бо глава МВС начебто відмовився виконати вимогу Порошенка і розігнати рештки наметового містечка під Радою.\nЧерез це глава МВС і Порошенко досі не мали змоги зустрітись і поговорити «по душах», як це було, наприклад, в історії з хабарем Вадима Трояна.\nВесь 2017 рік НАБУ вимагало підписати підозри – а Холодницький вимагав усіх фігурантів і «залізних» доказів\n«Тут, швидше за все, був збіг багатьох інтересів, і всі вирішили, що можна зараз спробувати. Трошки Углава, близький друг Сакварелідзе, міг підтиснути. Трохи американці. Холодницький міг подумати, що момент нормальний, і принаймні Порошенко не буде особливо протидіяти. А міг і сам Порошенко „натякнути“, що можна спробувати. Тут багато гравців», – переконує УП один із найближчих до Авакова співрозмовників.\nУ самого Порошенка, до речі, завзято заперечують причетність президента до педалювання справи «рюкзаків».\nСпіврозмовники на Банковій схильні бачити в історії з рюкзаками«руку Вашингтона».\n«Порошенко, може, і радіє, але зараз він точно ні до чого. Дивіться на це питання ширше. Тут стоїть завдання повного перезавантаження еліти», – каже наближений до Порошенка співрозмовник.\nЗа словами іншого джерела, «США натиснули на Ситника, щоб він не загравався з Аваковим».\n"Для нас стало великою несподіванкою, що прокурорські підписали підозру в понеділок. У нас немає сумнівів, що на Холодницького вплинув «перший», – переконує співрозмовник УП в Бюро.\n«Він йому писав, але зустрітися і переговорити в понеділок вони так і не змогли», – зізнався співрозмовник.\nУ НАБУ вважають все, що відбувається, «тонкою грою президентської адміністрації».\n«Єдині, з ким ми не воювали, був Аваков і його міністерство. Крім того, вони серйозно допомагали нам в оперативній роботі – номери прикриття й інші речі Аваков закривав. Коли було затримання Насірова, то саме міністр дав машину „швидкої“, бо інші відмовилися.\nА тепер виходить, що ми воюємо з усіма, ми в цій історії втратили останнього союзника», – розповідає співрозмовник у НАБУ.\n«Ситник два дні перед обшуками провів в Авакова, і вони домовлялись про варіант закону про антикорупційний суд. Аваков сам йому запропонував протиснути з Яценюком це питання на зустрічі з Порошенком. А наступного дня Ситник дзвонить і каже: „Це не ми“. Ясно, що тепер Аваков з ним не говорить», – розповідають в оточенні міністра.\n«Ну це ж ні в одні ворота не лізе! Коли готуються затримання Павловського(заступник міністра оборони – УП), Ситник попереджає Полторака. Коли затримують сина – дзвонить Авакову. Як це можливо? Це таке у нас партнерство?» – обурюється поінформований співрозмовник у САП.\n«Чого Ситник ходить в АП, як по свячену воду? Хтось колись бачив там Холодницького? Ні. І що там постійно робить Углава? З корупцією бореться? А потім самі ж кричать, що Холодницький прогнувся під АП», – обурюються не під диктофон у САП.\nЩо стосується Углави, то співрозмовники УП в керівництві МВС переконують, що перед ним зараз постала «проблема громадянства» і «перспектива висилки».\n«Коли ухвалили новий закон про держслужбу, то Углава став держчиновником, хоча на той час не вийшов з грузинського громадянства, а значить працював незаконно. І Петро про це знає. Чи використав він уже цей „аргумент“, сказати складно», – розповів співрозмовник.\nВерсія «грузинської диверсії» базується на тому, що перед першим заступником директора НАБУ Гізо Углавою може постати «проблема громадянства»\nЯк розповідають наближені до нього джерела, міністр просто впевнений, що «справа рюкзаків» закінчиться для НАБУ провалом.\nПо-перше, підозра базується на відео, але «там неозброєним оком видно монтаж».\n«А оригіналу не існує. Його просто немає. СБУшники, коли відео вилізло в інтернеті, перелякались і знищили як оригінал відео, так і камеру, на яку його записали. А без початкового відео довести, що на змонтованому відео правда, а що монтаж – неможливо», – пояснила УП позицію Авакова людина з його оточення.\n«НАБУшники кажуть, що рюкзаки не 60-літрові, а 40-літрові. Але вони рахують тільки головний відсік. А там же ще три великі кишені – все сходиться. Потім кажуть, що нитки не ті, потім, що виробник не такий… Так вони самі замовили спортивні костюми в того ж Литвина», – обурюються в Авакова.\n«Розумієте, Аваков сам „підганяв“ Ситника: ти або закривай справу, або давай підозру. Той все кивав на Холодницького.\nА тепер – усе. Тепер МВС змусить їх долучити до справи всі свої експертизи і дані, – а їх, повірте, Аваков за два роки зібрав більш ніж досить, щоб виграти цей суд»,– переконують в оточенні міністра.


October 4, 2020, 12:16 PM 2020-10-04T12:16:55\nЖурі XI Одеського міжнародного кінофестивалю, який вперше відбувся в онлайн-форматі, оголосило імена переможців.\n«У конкурсі європейських документальних фільмів найкращим фільмом визнали кінострічку «Воєнні канікули» (режисер Моріц Шульц). Спеціальними дипломами журі відзначено картини «Земля Ґеварa» (режисер Кутайба Баргамджі) та «Перед оркестром» (режисер Анна-Карін Ґренрос)», – йдеться у повідомленні.\nЗазначається, що найкращим українським повнометражним фільмом журі визнало кінострічку «Бєс» (режисер Єгор Трояновський), а серед короткометражних переможцем став український фільм «Чачьó» (режисер Віталій Гавура).\nУ національному конкурсі перемогу на ОМКФ-2020 здобули короткометражний фільм «Прощавай, Головін» (режисер Мат’ю Ґрімар), повнометражний фільм «Не все буде добре» (режисер Адріан Пірву, Олена Максьом). Приз глядацьких симпатій – у авторів повнометражного анімаційного фільму «Віктор_Робот».\nЖурі також визначило найкращі акторську і режисерська роботу – переможцями стали Марія Хомутова за роль у стрічці «Двоє» (режисер Владислав Вітрів) та Адріан Пірва й Олена Максьом за стрічку «Не все буде добре».\nУ міжнародному конкурсі журі ОМКФ присудило ґран-прі фільму «Вечеря в Америці» (режисер Адам Ремейер). Найкращим фільмом визнано «Атлантиду» Валентина Васяновича. А переможцями у номінації «за найкращу акторську роботу» став ансамбль акторок з фільму «Материнство» (режисер Маура Дельперо): Лідія Ліберман, Деніз Каррізо та Аґустина Малале.\nУ номінації «за найкращу режисуру» переможцем визнано Фабріса дю Вельса, який зняв фільм «Обожнювання».\nСпеціальної згадки журі удостоєні фільми «Служителі» (режисер Іван Остроховський) і «Ти помреш у двадцять» (режисер Амджаж Абу-Алала).


ВОЛЯ НАРОДУ: громадсько-політичний портал - Дострокові вибори Ради можуть стати у пригоді ворогам Української держави, - політолог\nСубота, 18 травня 2019 20:06 | Політика\nСергій Грабовський: Кому й навіщо потрібні дострокові вибори?\nЧерговий напад суспільного божевілля в Україні втихомирився. Дата інавгурації нового президента визначена – 20 травня. Головний персонаж цієї події висловився лаконічно: "Нарешті!" Проте справа зроблена: три тижні країна, замість того, щоб осмислювати (і передусім на рівні інтелектуальних спільнот), якою мала би бути, умовно кажучи, «Україна Зеленського», які перед нею об’єктивно стоятимуть проблеми і якими є варіанти їхнього вирішення, обговорювала зовсім інше. Один блогер чітко означив це «інше»: «Коли Вові дадуть булаву – на 2 тижні раніше чи на 2 пізніше?»\nУтім, наступний напад суспільного божевілля, можливо, почнеться вже найближчими днями, продовживши попередній. І його лейтмотивом буде питання про те, чи розжене Зеленський Верховну Раду чи ні. На перший погляд, вихід фракції «Народного фронту» з коаліції та офіційне припинення її існування стають цьому на заваді – адже тепер ВР має місяць на формування нової коаліції, а по тому її вже не розпустиш. Проте існує кількамісячної давнини рішення Окружного адмінсуду міста Києва, який визнав, що коаліції немає, причому давно. Того самого суду, який скасував націоналізацію Приватбанку, відсторонив Супрун і поновив Насірова… Але кого наразі цікавлять такі «подробиці» діянь суддів, котрі свого часу забороняли Майдан та зобов’язували «Беркут» його розігнати? Спокуса зробити все по-своєму надто велика… При цьому принципові моменти («гріхи» Ради, законність підстав її розпуску, доцільність дострокових виборів і претензії до Кабміну) знов-таки залишатимуться «за бортом», натомість мова йтиме про «зловмисників», які «не дають працювати» новому главі держави. Але ж, як зазначив цитований вище блогер: «Скільки б там за нього не проголосувало, 73% чи 99,999%, його обрали президентом (тобто керівником однієї з гілок влади), а не королем-самодержцем. І ВР та Кабмін теж не менш поважні інститути влади!» Хоча президент і не одна з гілок влади (третя гілка – це влада судова), проте загалом твердження видається раціональним: є Конституція, є повноваження глави держави, є його обов’язки (які не можуть зводиться до забаганок) є виклики, на які держава має гідно відповідати…\nАле дострокові вибори відбудуться за чинним донині «законом імені Януковича» та за умов реінкарнації кланово-олігархічного устрою. Нагадаю, половина місць у ВР піде на мажоритарну складову; ці місця традиційно легко купуватимуться (тим більше, що «гречка» у незначних розмірах нині де-факто узаконена ЦВК і судами) або ж розподілятимуться за допомогою адмінресурсу висуванцям місцевих кланів. Бодай відносно чесні політики, як завжди, зможуть пройти лише в кількох десятках округів, оскільки вони за звичкою конкуруватимуть один з одним. Ну, а на півдні та сході на російські гроші та за сприяння російських мас-медіа до парламенту України пройде чимало представників «п’ятої колони». За партійними списками депутатами теж нерідко ставатиме казна-хто: скажімо, на Одещині в «команді Зе», за повідомленнями соціальних мереж, майже суцільно колишні регіонали…\nА на додачу за умов кланово-олігархічної системи політичні партії на виборах критично залежні від телебачення, основні канали якого належать провідним олігархам з вельми сумнівними чеснотами: Фірташу, Пінчуку, Коломойському, Порошенку, а то й ледь не напряму самому Путіну. Якогось успіху ще може досягнути партія, що має розгалужені структури по країні, що об’єднує не шукачів високих посад, а людей ідейних, але де такі партії? Їх можна побудувати – проте на це потрібен час, а його дострокові вибори не дають. На це потрібні гроші – а їх після президентських виборів катма…\nОкрім того, голоси на президентських виборах далеко не завжди будуть конвертуватися у голоси на виборах парламентських. Скажімо, за даними соціологів, третина виборців Зеленського – це прихильники «русского мира». Вони проголосують за «Слугу народу» тільки якщо ця партія і глава держави особисто поведуть об’єктивно антиукраїнську лінію. Проте в такому разі піде до інших політичних сил не менш чисельний електорат, який підтримав Зеленського, але має проєвропейську орієнтацію. Є, звісно, вихід: почати «пошук відьом» і розгорнути полювання на ідейних противників нового президента, створивши атмосферу суспільно-політичної істерики. Та чи варто пояснювати, чим може закінчиться таке полювання в країні, де сотні тисяч люду пройшли обкатку на фронті, а на руках – мільйони «стволів»?\nІншими словами, дострокові парламентські вибори не стануть ніяким «торжеством демократії», натомість їхнім наслідком цілком може виявитися проходження до ВР чималої «п’ятої колони», частина якої (можливо, значна) зайде до парламенту під вивіскою «Слуги народу» (адже це суто віртуальна партія, і сформувати свої списки з «ідейних борців» вона апріорі не зможе). Це означатиме фіаско «команди Зе», успішних результатів діяльності якої, згідно з даними соціології, 70% виборців готові чекати лише півроку-рік.\nІснують й інші. не менш серйозні речі. Як має бути відомо навіть шоуменам і політтехнологам, літо – це пора визрівання та збирання врожаю, пора напружених сільгоспробіт. В тому числі і для значної частини городян, які «відпочивають» на присадибних ділянках. А ще літо – пора інтенсивного закачування газу до підземних газосховищ, щоб країна не вимерзла взимку. Графік виборів за Конституцією це все враховує – і час масових відпусток для городян і канікул для студентів, і час вирощування та збирання врожаю, і час закачування газу до підземних сховищ. Такий графік враховує і те, що старий парламент й уряд допрацьовують майже до кінця року, поки «стане на крило» новообрана ВР і буде сформовано новий Кабмін, отже іноземні бізнесові та політичні партнери України можуть зарані розраховувати на стабільність у державі, на виконання взаємних зобов’язань. Натомість позачергові вибори з їхніми шаленими політичними збуреннями посеред літа, а вслід за тим формування принципово нового уряду (що матиме невідомо який склад) аж до початку осені здатні підірвати всі ці речі. Навіть якщо цей уряд виявиться куди більш ефективним і реформаторським, аніж нинішній. Адже, по-перше, для іноземних партнерів він буде «котом у мішку», і вони певний час до нього придивлятимуться, по-друге, новий уряд зуміє навчитися порядкувати в країні далеко не одразу.\nА це означає, що Україна може підірвати свої позиції на зовнішніх ринках збіжжя й іншої харчової продукції та не заповнити достатньою мірою газосховища для нормального життя взимку. До речі, саме збирання врожаю, успішний експорт сільгосппродукції та запасання газом уряди Яценюка та Гройсмана робили непогано. Ну, а якщо покотиться валютний курс, якщо не вдасться розрахуватися з кредиторами… Так, кредити – це ярмо для України, але оголошувати дефолт під зиму – це вбивство держави. Я свого часу бачив аргентинський документальний фільм про економічну кризу та дефолт 2001 року – не дай Боже нам пережити таке, навіть якщо винести за дужки те, що на більшій частині цієї держави не буває зимових холодів і снігу…\nА тепер замислимося: куди в ситуації економічного краху «команда Зе» кинеться шукати порятунку? Чи не до Росії? Чи не стане вона на коліна перед Путіним: великий і могутній, порятуй нас? Що ж, Путін дасть і не надто дорогий газ, і кредити – але в обмін, по-перше, на офіційне визнання Києвом російської належності Криму, по-друге, на відмову від європейського вектору розвитку, по-третє, на вільний доступ до приватизації українських орних ґрунтів, по-четверте, на нещадне нищення всього питомо українського. А це, пані та панове, громадянська війна у країні з чотирма атомними електростанціями. І навіть якщо вірогідність такого сценарію лише 10-20%, навіщо ризикувати? Тим більше, що Путін обов’язково підштовхне події, щоби зробити цю вірогідність більшою…\nЦього тижня 31230\nЦього місяця 31230\nЗа весь час 15070285


Додаток My Vodafone побив рекорд у вісім мільйонів користувачів з моменту свого запуску. Найуспішнішим став 2020 рік з його карантином. Тепер можна підвести деякі підсумки, наприклад, які послуги вважаються найпопулярнішими серед абонентів оператора.\nНайпопулярніші фішки і програми\nНайпопулярнішою послугою стала Vodafone Bonus, яка дозволяє одним кліком підключити програму лояльності з відповідними бонусами, які можна витратити на різні послуги і товари оператора. Також популярними послугами є роздача інтернету на місяць, додаткові ГБ 4G-інтернету, антивизначник номера, обмін хвилин і обмеження віддаленої заміни картки. Багато також використовували роумінгові послуги, такі як «Роумінг як вдома» і «ПолГіга в дорогу». Цілком логічним чином популярністю користуються також PASS-послуги, що дозволяють отримувати нетарифікований трафік на найпопулярніші сайти і додатки.\nСеред найпопулярніших «фіч» виявилися в минулому році чат з оператором, новорічна вікторина, Shake & Win, підключення преміум-передплати на Ютуб і Push-повідомлення про поповнення основного і додатково підключених номерів.\nПричини популярності додатки My Vodafone цілком зрозумілі. Ця програма дозволяє відключати і підключати послуги, змінювати свій тарифний план, змінювати його на інший при бажанні, і все це самостійно і в кілька клацань, без потреби відвідувати офіси оператора. Нарешті, ви можете з його допомогою зв’язатися з оператором технічної підтримки, дізнатися, де знаходяться найближчі точки мобільного оператора і багато іншого. Завантажити додаток можна в Play Market або App Store, також доступна і веб-версія, в якій є ті ж можливості, що і в додатку на смартфон.\nЯк ми писали раніше, Vodafone запустив безліміт всього за одну копійку в місяць. Для того, щоб підключити дану послугу, вам знадобляться дві картки Vodafone: та, яку ви використовуєте постійно, і інша, яка не використовувалася протягом двох місяців мінімум, але за винятком цього є робочою. З постійної карти створіть нове SMS-повідомлення, введіть в ньому номер старої картки в міжнародному форматі (+ 380XXXXXXXXX). Після цього відправте СМС з вашого основного номера на безкоштовний номер 3575.


ТОП 20 дитячих пісень для свята\nНайчастіше співають пісні з легендарного мультфільму “Бременські музиканти”, а найбільш часто замовляється з дитячого караоке-каталогу Evolution “Пісня трубадура”. Виконана Муслімом Магомаєвим у далекому 1973 році, композиція зворушує своєю щирістю серця вже декількох поколінь.\nНа другому місці за кількістю згадувань у першій десятці розташовані пісні з кінофільму “Мері Поппінс, до побачення” і серії мультфільмів про полярне ведмежа Умку. Напевно, кожному в дитинстві мама співала “Колискову ведмедиці” перед сном.\nЗавдяки співу дитина з самого раннього віку може розвинути багато необхідних навичок і вмінь, отримуючи водночас масу задоволення.\nІ куди без “Прекрасного далёко” з кінофільму “Пригоди Електроніка”? Мабуть, не існує пісень, які б також часто співали в шкільних хорах і на уроках музики. Ось уже майже 40 років цей дитячий кіношлягерів займає верхні позиції у рейтингах дитячих пісень і знайомий кожному.\n20 найпопулярніших дитячих пісень\nВсі ці пісні, а також сотні інших є в дитячому караоке-каталозі Evolution. З ним ви можете легко влаштувати дитяче караоке-свято, будь це день народження, тематична вечірка або Новий рік.\nПісня про маму караоке! Караоке-хіти на День матері\nМи всі полюбляємо співати і співаємо безліч відмінних пісень – для себе, для публіки, для коханих. Але іноді ми забуваємо присвятити пісню найближчій людині – мамі, хоча це відмінна ідея в будь-який день і на будь-якій вечірці.\nСпівати як зірка: 9 порад для вокалістів-початківців


Геодезичні роботи Крим, топозйомка ділянки, винесення меж ділянки\nГеодезичні роботи Крим, Сімферополь, Ялта\nОрієнтовна вартість робіт по Кримському регіону\nВинесення меж ділянки до 6 точок 3 500 грн.\nТопографічна зйомка ділянки приватного без погоджень 3 500 грн.\nТопографічна зйомка приватного ділянки з печаткою Головапу 7 000 грн.\nРозбивка геодезичних осей для будівництва 3 500 грн.\nВиконавча геодезична зйомка 3 500 грн.\nПрив'язка споруд і будівель та складання за результатами нівелювання профілів наявними на об'єкті трас залізничних або автомобільних доріг і трасування нових доріг.\nНаша компанія з радістю виконає весь список послуг по Криму:\nтопографічна зйомка ділянки або будмайданчика по Криму;\nкамеральне і польове трасування лінійних об'єктів Крим;\nгеодезичні роботи при монтажі і перевірки вертикальності колон;\nгеодезичні роботи при монтажі технологічного обладнання Крим;


«Ця дівчина не просто так, Маруся» (І варіант) | UA-GDZ\n«Ця дівчина не просто так, Маруся» (І варіант)\nЛіна Василівна Костенко — геніальна поетеса сучасності. «Спартанкою Києва» ввійшла вона в літературу XX сторіччя й одразу стала улюбленою авторкою багатьох українців, тому що була і є принциповою, відвертою, часто різкою, але завжди щирою та правдивою у своїх творах.\nУ 1979 році з’явився написаний Ліною Костенко роман «Маруся Чурай», який вона присвятила напівлегендарній постаті української дівчини-співачки, авторки близько 20 пісень. Для втілення свого задуму показати не тільки героїчне козацьке минуле України, але й створити глибокий психологічний портрет духовно багатої, та нещасливої в особистому житті дівчини Ліна Костенко вдало вибрала нечасто вживаний жанр роману у віршах. Це дало їй змогу прокласти духовні «мости» між сьогоденням і минувшиною. Так виник шедевр української літератури.\nНе змогла вона змиритися із зрадою, але і пережити своє кохання теж не хотіла: «Сама від себе вже вмерла. І ти це, Іване, знаєш. Оце, що від мене лишилось, то, власне, уже не я». Щастя надавало Марусі сил, вона творила пісню, яку підхоплював народ, і тільки заздрісники сичали: «Не вірю, щоб складала це вона», «…а про любов, походи і лабети — на це дівкам не вчеплено кебети». Пісні талановитої дівчини наснажували козацтво на боротьбу за рідну землю, вони фіксували краще від будь-яких літописців героїчні вчинки вояків. Роль Марусиних пісень розуміє і гетьман Богдан Хмельницький, розмірковуючи:\nЗа словами Івана Іскри, Маруся — це голос України, душа її. Органічно зливається її образ із образом України, ніби акумулюючи в собі весь творчий потенціал рідної землі. «Звитяги наші, муки і руїни безсмертні будуть у її словах. Вона ж була як голос України, що клекотів у наших корогвах», — говорить він на суді над дівчиною.\nТа зрада для дівчини, яка була «дитям любові», дорівнює загибелі. Говорить вона Іскрі: «Якби тепер, мабуть, я заспівала, було б це вже хрипіння, а не спів. Так і живу, без голосу, німа. Пісень немає — і мене нема.»\nНе показує Ліна Костенко смерті Марусі Чурай, але ми знаємо: від сухот тоді не лікували. Не стане Марусі, та залишаться повсякчас із нами її пісні, її душа, проспівана в них. Пісня — найкраща пам’ять про людину, тому і чуємо в останньому розділі відгомін найвідоміших пісень співачки:\nІ «Зелененький барвіночку», й «Не плач, не\n« Смерть і безсмертя в поезії Г. Р. Державина\nОбраз рідного краю в кіноповісті О. Довженка «Зачарована Десна» »


Кабмін реструктуризує близько сотні мільярдів гривень держборгу\nчетвер, 25 травень 2017, 7:42\nРішення випустити облігації внутрішнього боргу країни вже затверджене Кабінетом міністрів.\nДержборг становить 229 мільярдів гривень з погашенням в 2025-2047 роках для їх обміну на раніше випущені облігації з терміном погашення в 2017-2030 роках з номінальною вартістю в 221,6 млрд грн і невиплаченим купонним доходом по ним в 7 млрд грн.\nПостанова була прийнята сьогодні, 24 травня. Документ був прийнятий без обговорення і правок.\nЗазначається, що річна процентна ставка по нових облігаціях дорівнюватиме рівню інфляції за останній рік, до якого додасться 1,5 процентного пункту.\nПри цьому річна процентна ставка складе 1,5% в разі дефляції.


Список обзорных лекций для Государственного экзамена 1 страница — Студопедія\nСписок обзорных лекций для Государственного экзамена 1 страница\nРозвиток трудового законодавства у світі. Особливості конституційного закріплення і реального забезпечення соціально-економічних прав в СРСР. Новітня історія захисту трудових прав людини: утворення МОП.\nСпецифічні риси, які відрізняють соціально-економічні права від прав першого покоління.\nПоняття соціально-економічних прав і міжнародно-правові документи, в яких вони знайшли своє відображення.\n3. Різні наукові підходи до розуміння соціальної ролі прав другого покоління (античні уявлення про соціальну справедливість; середньовічні погляди, що обумовили майбутній розвиток соціально-економічних прав людини; вчення нового часу, що утворили основу для розвитку системи соціально-економічних прав у подальшому).\n1.Соціально-економічні права — це можливості людини брати участь у виробництві матеріальних та інших благ. Ці права належать кожному громадянинові. Вони визначають місце людини в економічному і соціальному житті та складають основу правового статусу громадянина як трудівника.\nЕкономічні, соціальні та культурні права належать до прав другого покоління. У соціалістичній концепції прав людини вони були домінуючими, а західна політико-правова думка завжди протиставляла їх громадським та політичним правам. Адже ці права вважалися західними правознавцями абсолютними, невід'ємними, і повинні беззаперечно визнаватися і виконуватися державою, в той час як ступінь дотримання соціально-економічних прав знаходиться в залежності від стану економіки кожної конкретної країни. Тому західна доктрина вважає, що і конституційно-правовий механізм їх закріплення та регулювання має бути максимально гнучким.У Міжнародному пакті про економічні, соціальні та культурні права визначається (ст. 2), що ці права повинні забезпечуватися поступово та в максимальних межах наявних ресурсів держави. Але як бути, коли цих «наявних ресурсів» обмаль? Відповідь на це питання можна знайти в концепції соціальної держави, центром якої є принцип відповідальності держави за забезпечення прожиткового мінімуму громадян. На визнання соціально-економічних прав як складової правового статусу особи значний вплив відіграла регламентація цих прав у конституціях соціалістичних країн. Пізніше вони були віднесені до Загальної декларації прав людини, Міжнародного пакту про економічні соціальні та культурні права та закріплені низкою інших міжнародних документів. Однак і сьогодні далеко не всі держави можуть реально захистити всі важливі права цієї групи. Основна причина – стан економіки країни. Адже соціальна функція може здійснюватися в повному обсязі лише за умов високого рівня економічного розвитку, що дозволяє розумно перерозподіляти засоби та ресурси, зберігати свободу ринкової економіки та підприємництва. До того ж, друге покоління прав часто залежить не тільки від рівня розвитку суспільства та його багатства, а й від влади, її стану та точки зору владних чиновників.Обов'язок держав у сфері захисту соціально-економічних прав полягає в тому, щоб здійснювати прогресивні економічні та соціальні реформи, забезпечувати участь громадян в економічних процесах та надавати всім рівні можливості при здійсненні цих прав.\nСоціально-економічні права вперше дістали міжнародне закріплення, зокрема, у численних конвенціях Міжнародної Організації Праці (МОП), заснованої у 1919 р. Ці права можуть бути забезпечені передовсім за допомогою державних механізмів влади. Було покладено край досі традиційній точці зору на те, що держави самі вирішують, як їм ставитися до своїх громадян: права людини було віднесено до сфери (предмета) міжнародного права.\nНайважливішим із цих прав є право на володіння та розпорядження приватною власністю. Воно належить кожній людині і є одним з наріжних каменів свободи особи, а також – однією з основ конституційного ладу. Прагнення мати власність і захищене право на неї в часу перших буржуазних революцій XVII ст. визнається природним прагненням більшості людей. Власність є базою справжньої незалежності людини та її впевненості у завтрашньому дні. Великі мислителі минулого (Г.В.Ф. Гегель, І. Кант та ін.) обгрунтували вирішальний внесок приватної власності у формування вільного громадянського суспільства. Сьогодні конструктивний характер приватної власності в розвитку економіки, моральності та соціальної справедливості визнається навіть у рамках соціал-демократичних учень і програм.\nУ розумінні природи, ролі та меж приватної власності західне суспільство значно еволюціонувало. Велика французька революція проголосила це право як "священне й недоторканне", але тепер про такий його характер уже не говорять, хоча й не заперечуються невід'ємність і недоторканність. У ранніх конституціях принцип священності й недоторканності приватної власності був доведений до логічного закінчення, що набуло втілення в забороні яких-небудь конфіскацій або реквізицій інакше, як у суворо встановлених законом випадках (як правило, за вироком суду або з воєнною метою). Типовою щодо цього є ст. 11 бельгійської Конституції 1831 p.: "Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як для суспільної користі, у випадках і в порядку, установлених законом, і за умови справедливого попереднього відшкодування". Західне суспільство усвідомило необхідність раціонального регулювання приватної власності, що зумовило певні підстави для обмеження цього права. Такі обмеження були зумовлені потребами державного регулювання економіки, розвитком трудового та соціального законодавства. Суспільству стало очевидно, що необмежене право приватної власності веде до господарської сваволі на підприємствах, до соціального невдоволення і конфліктів, до несправедливого розподілу матеріальних благ. Це сприяло утвердженню етичних обмежень, що стримують сваволю, та підштовхувало державу до вжиття таких заходів, які б зробили власниками більшість, а не вузький прошарок людей. Повсюдно було визнано можливість відчуження власності для суспільних потреб ("соціалізація"), але, зрозуміло, з відповідним відшкодуванням. У нових конституціях закріплено можливість відчуження приватної власності в інтересах суспільства. Як приклад можна навести ст. 43 Конституції Італійської Республіки, де сказано, що для загальної користі закон може експропріювати приватну власність за умови винагороди і передати в суспільне користування.\nЦе найбільш фундаментальне право забезпечено всіма способами юридичного захисту від зазіхання як з боку окремих осіб, так і органів самої держави. Охорона права приватної власності здійснюється кримінальним, цивільним, адміністративним та іншим видами законодавства. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як за рішенням суду. Це, зокрема, означає, що державні органи не мають права, посилаючись на будь-яку доцільність і навіть закон, позбавляти людину майна проти її волі. Власник завжди має право звернутися в суд, доводячи неконституційність застосовуваних проти нього закону або дій.\nПримусове відчуження майна для державних потреб можливе лише за умови попереднього та рівноцінного відшкодування. Тим самим забороняються насильницька націоналізація й реприватизація без компенсації, що прийняті в тоталітарній державі. Приватна власність може перейти в розряд державної, а державна – у розряд приватної (приватизація), але тільки відповідно до закону й з відшкодуванням, передбаченим договором або обумовленим ринковими цінами.\nЗміст права приватної власності досить широкий. Розглянемо основні моменти цієї категорії. Власник має право вчиняти відносно свого майна будь-які дії, включаючи створення приватних підприємств, фермерських господарств та іншу економічну діяльність. Власник робить це вільно, без дозволу державних органів (що не виключає реєстрації підприємства або\nгосподарства), якщо його дії не суперечать закону та іншим правовим актам і не порушують прав і законних інтересів інших осіб.\nПраво на економічну діяльність включає низку конкретних прав, що забезпечують можливість починати й провадити підприємницьку діяльність. Для цього суб'єкт права на економічну діяльність може створювати підприємства під свій ризик і відповідальність, вільно вступати в договори з іншими підприємцями, здобувати й розпоряджатися власністю. Жодний державний орган не має права диктувати підприємцеві, яку продукцію він зобов'язаний виробляти і які повинні бути на неї ціни (якщо межі цін не регулюються законодавством). Підприємець сам наймає й звільняє працівників з дотриманням трудового законодавства, сам розпоряджається своїм прибутком. До свободи підприємництва також входить право здійснювати зовнішньоекономічну діяльність, створювати союзи й об'єднання з іншими підприємцями, відкривати рахунки в банках.\nВизнання права на економічну діяльність породжує для держави певні обов'язки, що виступають як гарантії цього права. Державні органи, наприклад, не можуть відмовляти підприємству в реєстрації, посилаючись на недоцільність. Вони повинні боротися з рекетом і вимаганням, захищати майно приватного підприємця нарівні з державною власністю. Усією своєю економічною політикою уряд правової держави сприяє й допомагає приватному бізнесу, заохочує його розвиток і захищає від незаконних зазіхань. Будь-який збиток, завданий підприємству з вини посадових осіб державних органів, підлягає відшкодуванню.\nВодночас це право підлягає певним обмеженням. Держава забороняє певні види економічної діяльності (виробництво зброї, виготовлення орденів та ін.) або обумовлює таку діяльність спеціальними дозволами (ліцензіями). Держава регулює експорт й імпорт, що накладає на багатьох підприємств певні обмеження. Нарешті, державні органи мають право вимагати від підприємця фінансову звітність, не порушуючи при цьому комерційної таємниці. Ці й низка інших обмежень необхідні в інтересах всієї національної економіки, але мають спиратися на законодавчу базу.\nСвобода праці розкривається як право кожного вільно розпоряджатися своїми здібностями до праці, вибирати рід діяльності й професію. Людина має право як працювати, так і не працювати. Людина вільна як у влаштуванні на постійну роботу, так і у звільненні з неї, у переході на іншу, більш цікаву або вигідну. Свобода праці реалізується через індивідуальну трудову діяльність, заняття підприємницькою діяльністю тощо. Найманий робітник має право вимагати дотримання визначених на рівні конституції або спеціального трудового законодавства умов, а саме: щоб умови праці відповідали вимогам безпеки та гігієни, а винагорода за працю виплачувалася без якої 6 то не було дискримінації й не нижча за встановлений законом мінімальний розмір оплати праці. Варто зазначити, що найповніше названі питання відображені в законодавстві економічно розвинутих країн. У державах "третього світу" вони найчастіше є лише декларативними положеннями. Наймані робітники в умовах безробіття та слабкості держави змушені погоджуватися з тими умовами праці, які їм пропонують підприємці.\nСвобода праці пов'язана із забороною примусової праці. Заборону примусової праці передбачено ст. 8 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права. Такою працею вважається не лише відверто рабська праця, що нині трапляється вкрай рідко, а й будь-які форми примусу людини працювати на недобровільно прийнятих умовах або під загрозою якого-небудь покарання.\nПраво на працю не означає чийогось обов'язку надавати роботу всім бажаючим. В умовах ринкової економіки держава не в змозі пропонувати такий обов'язок підприємцям.\nДосить докладно соціально-економічні права трудящих регламентуються в Главі II Конституції Федеративної Республіки Бразилії 1988 р. Найважливішим завоюванням трудящих є право на страйк, що проголошується або визнається державним правом усіх демократичних країн. Водночас закордонне трудове законодавство передбачає різні способи та методи обмеження цього права. Особливо поширеною є заборона загальних страйків, політичних страйків, страйків солідарності, пікетування. Широко застосовуються примусовий арбітраж, арешт страйкових фондів, заборона або припинення страйків судовими наказами тощо.\nСеред економічних завоювань трудящих можна назвати також страхування на випадок безробіття, надання пенсій громадянам похилого віку й інвалідам, охорону жіночої та дитячої праці. У деяких сучасних країнах існує фактична нерівність жінок, що особливо виявляється в соціально-економічній сфері. Жінки, як правило, одержують меншу заробітну плату за ту саму працю, що й чоловік.\nПраво на захист від безробіття передбачає обов'язок держави провадити економічну політику, що сприяє по можливості повній зайнятості, а також безкоштовно допомагати громадянам, які не мають роботи, у працевлаштуванні.\nПраво на страйк узгоджується із правом на індивідуальні й колективні трудові суперечки з використанням установлених законом способів їхнього вирішення. Страйк – це припинення роботи працівниками для справляння тиску на роботодавця з метою задоволення своїх економічних вимог. Страйк не свідчить про бажання працівників розірвати трудовий договір, а тому неправомірна заборона страйку розглядається як форма примусової праці. Відповідно до конституції, а також до Міжнародного пакту про економічні, соціальні та культурні права, право на страйк реалізується за законом. Тому закон має право заборонити страйк у ряді галузей господарства (транспорт, громадське обслуговування та ін.). Однак ця заборона стосується не всіх працівників галузі, а лише тих, припинення чиєї роботи може завдати шкоди здоров'ю інших осіб, безпеці держави тощо. Установлювати заборону на цих підставах може лише суд.\nЯк правило, законодавством у зарубіжних країнах заборонено також деякі види страйків. Крім того, конституційне й трудове законодавство побудоване так, що колективний трудовий конфлікт не обов'язково приводить до страйку; перш ніж оголосити його, потрібно використати процедури примирення, передбачені законом про порядок вирішення колективних трудових суперечок. У такий спосіб сучасне законодавство мінімізує страйки. Слід зазначити, що в конституціях соціалістичних країн право на страйк практично не відображене.\nПраво на відпочинок має кожна людина, але для тих, хто працює за трудовим договором (тобто осіб найманої праці), конституція зазвичай гарантує певну тривалість робочого часу, вихідних і святкових днів, оплачуваної щорічної відпустки (щорічна відпустка надається всім працівникам зі збереженням місця роботи та посади й середньої заробітної плати). Найдокладніше це право відображене в конституціях країн Латинської Америки. Крім того, воно є традиційним об'єктом уваги конституцій країн тоталітарного соціалізму.\nДержава захищає ці права, розвиваючи охорону здоров'я матері й дитини, соціальне забезпечення, охорону праці працюючих матерів, законодавство про шлюб і сім'ю та ін. Законодавство забезпечує особливу охорону трудових прав жінок і створення їм сприятливих умов праці, що відповідають їхнім фізіологічним особливостям. Держава всіляко сприяє зміцненню сім'ї, усуваючи дискримінацію у вступі в шлюб, утверджуючи рівність прав чоловіка і жінки, що засновують родину.\nНезаперечним принципом демократичного суспільства є те, що кожна людина зобов'язана забезпечити своє існування сама. Але в будь-якому суспільстві живуть люди, які від народження, через хворобу або старість не можуть цього робити. Недостатньо підприємливі люди, самотні жінки, інваліди, багатодітні громадяни часто є малозабезпеченими, непрацездатні люди потребують догляду й лікування тощо. Суспільство не може кинути таких людей напризволяще, а тому створює державну систему їхнього забезпечення матеріальними благами за рахунок суспільства. У цьому виявляються людська солідарність і гуманізм. Кожна людина повинна пам'ятати, що рано або пізно вона може опинитися в скрутному становищі, що вимагає суспільної допомоги. Тому наступною важливою категорією є право на соціальне забезпечення. Соціальне забезпечення гарантується кожному за віком, у випадку хвороби, інвалідності, втрати годувальника, для виховання дітей і в деяких випадках, установлених законом. Кожний із цих випадків (соціальних ризиків) характеризується втратою заробітку або його недостатністю для життєзабезпечення людини та непрацездатних членів її сім'ї. Людина заздалегідь має знати, на що вона може розраховувати у разі настання тих або інших соціальних ризиків, тобто які підстави, умови, рівень забезпечення, порядок одержання тощо. Вихід на пенсію – це право, а не обов'язок людини.\nКонституційне право на житло виражає сутність системи задоволення житлових потреб суспільства, тобто є сутнісним, фундаментальним правом. Право громадян на житло може бути зведене до трьох юридичних можливостей: стабільне, стійке, постійне користування житловим приміщенням у всіх різновидах житлового фонду; поліпшення житлових умов у будинках усіх різновидів житлового фонду; забезпечення здорового середовища перебування, житлового середовища, гідного цивілізованої людини (останнє випливає з норм міжнародного права).\nОхорона здоров'я – комплексний інститут, що включає підготовку медичних кадрів, численні соціальні, організаційні, економічні, науково-медичні, санітарно-епідеміологічні й профілактичні заходи, яких зобов'язана вживати держава в інтересах своїх громадян. Право на охорону здоров'я означає виконання всієї сукупності цих обов'язків. Право громадян на охорону здоров'я забезпечується охороною навколишнього природного середовища, створенням сприятливих умов праці, побуту, .відпочинку, виховання та навчання громадян, виробництвом і реалізацією доброякісних продуктів харчування, а також наданням населенню доступної медико-соціальної допомоги.\nПраво на медичну допомогу – суб'єктивне право людини на лікування в поліклініках, лікарнях і спеціальних медичних установах. Медична допомога включає профілактичну, реабілітаційну, протезно-ортопедичну й зубопротезну допомогу, а також заходи соціального характеру щодо догляду за хворими, непрацездатними й інвалідами, включаючи виплату допомоги з тимчасової непрацездатності.\nПраво громадян на сприятливі умови життя передбачає реальні можливості проживання в здоровому, такому, що відповідає міжнародному й державному стандартам, навколишньому природному середовищі, брати участь у підготовці, обговоренні й прийнятті екологічних рішень, контролювати їх реалізацію, одержувати належну екологічну інформацію, право на відшкодування збитку.\nВідповідно до ст. 13 Загальної декларації прав людини визнається право кожного на освіту. Під освітою розуміється цілеспрямований процес навчання та виховання в інтересах особи, суспільства, держави, що супроводжується констатацією досягнення визначених державою освітніх рівнів. Під здобуттям громадянином освіти розуміється досягнення ним певного освітнього рівня, що засвідчується відповідним документом. Зарубіжні конституції передбачають поряд із самим правом на освіту також право на вибір місця її здобуття. Таке положення, наприклад, зафіксоване в ст. 12 Основного закону ФРН: "Усі німці мають право вільно обирати для себе... місце здобуття освіти". У деяких країнах держава забезпечує безкоштовність певних рівнів освіти. Це знайшло відображення, наприклад, у ст. 26 Конституції Японії 1947 р. Крім того, батьки або особи, що їх замінюють, мають деякі права й обов'язки щодо освіти дітей. Зокрема, вони визначають, чи відвідувати дітям уроки релігійного характеру.\nОсновою оцінки рівня освіти й кваліфікації випускників незалежно від форм здобуття освіти є державні освітні стандарти.\nПраво на свободу у всіх сферах творчої діяльності означає неприпустимість втручання органів державної влади й органів місцевого самоврядування у творчу діяльність громадян і їхніх об'єднань, за винятком випадків, коли така діяльність веде до пропаганди війни, насильства й жорстокості, расової, національної, релігійної, класової та іншої нетерпимості, порнографії. Заборона будь-якої культурної діяльності можлива лише на підставі судового рішення, а автори подібних творів, як і органи, що публікують їх, несуть кримінальну відповідальність. Гарантією права на свободу творчості в засобах масової інформації є встановлення неприпустимості цензури.\n2. У результаті наукової систематизації прав людини в історичному огляді з'явилася теорія трьох поколінь прав людини.\nКаталог природних і громадянських прав і свобод людини поповнився соціально-економічними і соціально-культурними правами і свободами в ряді конституцій XX ст. (Мексиканські Сполучені штати, 5 лютого 1917 p.; Італійська Республіка, 2 грудня 1947 р. та ін.), у внесених доповненнях і поправках у старих конституціях. Соціальні, економічні та культурні права знайшли нормативне вираження у Загальній декларації прав людини 1948 р. і особливо Міжнародному пакті про економічні, соціальні і культурні права 1966 р.\nЛекція по темі 2. Поняття, історія становлення та специфічні | Список обзорных лекций для Государственного экзамена 2 страница


32-річний житель Мукачівщини обікрав будинок на Виноградівщині / Суспільство - Прозак\n32-річний житель Мукачівщини обікрав будинок на Виноградівщині\nУ поліцію із заявою про злочин звернувся житель села Великі Ком’яти Виноградівського району. Заявник повідомив, в його будинок проникли невідомі особи й викрали гроші та золоті вироби.\nКрадій приїхав у Великі Ком’яти під приводом жебракування. Ходив по людських домівках і де не було нікого вдома, незаконно проникав всередину, звідки й викрадав цінні речі господарів та гроші.\nВ будинок потерпілого крадій проник знайшовши біля вхідних дверей ключ. Злодій знайшов у спальні 100 тисяч гривень і 2500 доларів, а також золоті вироби. Забравши все, втік із місця події.\nЧастину речових доказів, зокрема викрадені ювелірні вироби, правоохоронці вже вилучили, й після проведення необхідної експертизи їх буде повернуто власникові. Крадія також перевіряють на можливу причетність до скоєння аналогічних злочинів на території області.\n0 15:46 | 06 Серпень | Суспільство


Корисні поради на всі випадки життя » Цікаве » Іменини Микити: історія, дата шанування\nДуже красиве і мужнє ім'я Микита з грецької мови перекладається як "переможець". Цікавлячись питанням, коли православні відзначають іменини Микити, треба відзначити, що їх кілька. І для початку давайте розберемося, як прославилися святі, названі цим ім'ям. Серед старослов'янських знахідок археологи знайшли багато старовинних хрестів та ікон із зображенням святого мученика Микити Бесогона. Він зображувався з палицею і кайданами, які тримав у руках і бив ними біса. Іменини імені Микита відзначаються кілька разів в році.\nНайбільш відомими є: Микита Бесогон (як писалося вище), Микита Готський (відносився до першим християнським мученикам, які зазнали тортур у Константинополі), а також Микита Стовпник (що жив в Росії в XVIII столітті).\nРозбираючись з питанням, коли відзначають іменини Микити Бесогона, треба відзначити, що його іконописний сюжет ілюструє історію візантійських апокрифічних текстів житія святого. За деякими даними, він був сином царя Максиміана. Увірувавши в Христа, він викликав велике обурення батька-язичника і був підданий численним жорстоким тортурам, а потім кинули до в'язниці, куди одного разу до нього в образі ангела з'явився сам біс і став умовляти його повірити в язичницьких ідолів, пообіцявши йому звільнення від мук. Микита не повірив цій страшній ангельської сутності і став посилено молитися Господу, і тоді з неба спустився архангел Михайло і наказав піддати випробуванням помилкового ангела. Тоді Микита схопив біса і став бити його своїми кайданами, і той змушений був зізнатися в тому, що він нечистий дух.\nПотім цар знову викликав до себе Микиту, але той прийшов не один, а привів із собою біса, щоб показати всім, хто взяв владу над ними. А щоб остаточно переконати, Микита воскресив давно померлу подружню пару. Але це не подіяло на Максиміана, тоді проти нього повстали і цариця, і народ. В цей день святий Микита хрестив 18400 чоловік, але незабаром віддав Богові душу.\nСвятий великомученик Микита Готський\nУ темі «Іменини Микити» обов'язково треба згадати і преподобного Микиту Готського, який теж був християнським святим. Він був готом за походженням і народився на берегах могутнього Дунаю. Його хрестив єпископ Феофіл, який брав участь у Першому Вселенському Соборі. Микита разом з єпископом Вульфилой поширював християнство серед своїх племен і був воїном готського вождя Фритигерна, воював проти Атанариха, коли між тими стався міжплемінний конфлікт.\nАле після того як до влади знову прийшов Атанарих, Микита продовжував проповідувати християнство. Тоді його взяли під варту, довго мучили і витонченими тортурами намагалися вибити з нього зречення від християнкою віри. А потім його стратили через спалення і, згідно житію, тіло святого Микити вогонь не опалив, але його все одно просто вбили, і це було в 372 році. Тіло мученика забрав його друг Маріанн, і воно було поховано в Кілікії. Але через деякий час частина мощей була перенесена в Константинополь, а частина - в сербський монастир (Високі Дечани).\nВідповідаючи на питання, коли іменини Микити, необхідно розповісти і про преподобного Микити Столпнике, який жив у Переславле-Залеському в XII столітті. Він рано одружився і вдавався до всіляких пороків, сварився з багатими, гнобив бідних і нечесним чином стягував з людей завищену винагороду, за рахунок цього він нажив собі велике стан.\nОдного разу на службі в церкві він почув слова з писання Пророка Ісайі, в якому говорилося, щоб люди очистилися і ви обмились, перестали робити зло і шукали правду. Далі сталося справжнє диво: Микиту ці слова зворушили до глибини душі. Він вирішив відмовитися від своїх багатств і своє порочне життя і присвятити себе служінню Богові, і, недовго думаючи, пішов у монастир. Микита добровільно поклав на себе важкі залізні вериги й усамітнився на кам'яному стовпі. До останнього свого дня на землі він перебував у пості і молитві, день і ніч замолюючи свої гріхи перед Господом. За таку жорстку подвижницьке життя Микита отримав від Бога дар чудотворення і міг лікувати хворих.\nАле одного разу до нього прийшли дві людини, щоб попросити благословення. Він добре знав їх. Його стерті вериги блиснули перед їх заздрісними очима, і їм здалося, що вони срібні. Тоді вони взяли і вбили Микиту, щоб заволодіти цим багатством. Це сталося 24 травня 1186 року.\nМощі преподобного Микити були оглянуті і знайдені 29-31 травня 2000 року, з благословення російського Патріарха Алексія II і архієпископа Ростовського і Ярославського Міхея.\nМикита: іменини, день ангела\nУ житіє сказано, що святий Микита допомагає в навчанні, долає бісів, надає можливість покаятися в гріхах і захиститися від прельщений диявола.\nІменини Микити Бесогона і Микити Готського в Православному календарі - 15/28 вересня.\nПам'ять преподобного Микити Стовпника відзначається 24 травня за юліанським календарем.


Літня спека розслаблює всіх. Хочеться думати тільки про відпочинок. Однак опалювальний сезон не «за горами», i про підготовку до нього потрібно думати вже зараз. Про те, що нового для опалювальних систем пропонує провідний виробник помпового обладнання, ідеться у цій статті\nIL, DL, BL\nНайбільш істотних змін зазнають добре відомі помпи із «сухим» ротором серій Ipn, DPn, Bn. На заміну їм Wilo пропонує помпи нового покоління IL, DL, BL. Нові моделі втілюють у собі всі передові розробки конструкторів концерну Wilo, а саме:\n• новий конструктивний принцип: робоче колесо розташоване на окремому валу, з’єднання з валом мотора здійснюється через розбірну муфту. Перевага – застосування двигунів стандартного ряду;\n• новий конструктивний елемент – ліхтар із проточками для відведення конденсату;\n• нова технологія – катафорезне покриття: демінералізація гідравлічних частин помпи, нанесення грунту на основі фосфату цинку, електролітичне нанесення матеріалів з епоксидних смол. Сумарна товщина такого покриття становить 20 мкм. Результат – підвищення зносостійкості матеріалу і зниження шорсткості;\n• новий профіль робочого колеса та гідравлічної частини помпи, що мають більш високий ККД.\nОсобливо слід відзначити конструктивне виконання робочого колеса помп серії BL. У них використаний ефект рециркуляції: невелика частка рідини по обвідному каналу повертається у гідравлічну частину помпи. Перевага – для помп серії BL необхідний менший антикавітаційний підпор, ніж для помп IL, DL.\nПрофіль робочого колеса помпи BL\nЯк основний матеріал для робочих коліс моделей IL, DL, BL використовується чавун. На замовлення це може бути і бронза.\nРезультат усіх вищеперелічених нововведень – більш високий коефіцієнт корисної дії нових помп. Середнє значення ККД помп модельних рядів IL, DL, BL складає 70%. В окремих моделей BL це значення сягає 88%!\nПомпа серії IL\nСлід додати, що нові помпи, як і їхні попередники, призначені для перекачування води та водогліколевих сумішей у системах опалення, охолодження та кондиціонування. Об’ємна частка гліколю може складати до 40%. Температура перекачуваного середовища – -20...+140 OС. Робочий тиск – до 16 бар.\nВідбулося поповнення і в сімействі електронних помп із «сухим» ротором. Новинка цього року – IL-E...BF. Помпи цієї серії є продовженням модельного ряду Il-E – in-line помп із вбудованим частотним перетворювачем. Переваги таких помп – можливість роботи у різних режимах (установлюються користувачем):\n• робота за постійним перепадом тиску (∆p-const);\n• робота за змінним перепадом тиску (∆p-variabel);\nПомпи IL-E...BF розширюють можливість застосування помп із частотним керуванням потужністю від 11 до 22 кВт. Стандартний інтерфейс дозволяє підключати помпу до загальної системи автоматизації будівлі. У цих помпах також втілені вищеперераховані особливості нової серії помп IL.\nПринциповою новинкою цього року стала модель IL-Z – циркуляційна помпа для систем гарячого водопостачання.\nЇї особливість полягає в тому, що це помпа із «сухим» ротором. Таким чином, IL-Z можна сміливо використовувати для води із підвищеним вмістом солей жорсткості (солі кальцію та магнію) – до 10 мг-екв./л. Модель IL-Z вигідно відрізняється тим, що не піддається негативному впливові сольових відкладень (часточок накипу). Саме ця проблема, властива циркуляційним помпам для ГВП із «мокрим» ротором, стала передумовою розробки моделі IL-Z. Гідравлічна частина помпи виконана з нержавіючої сталі.\n"Напередодні опалювального сезону: Новинки від Wilo"\n(журнал "М+Т" №06.2003)


ВІДДІЛ ОСВІТИ СНІГУРІВСЬКОЇ РАЙДЕРЖАДМІНІСТРАЦІЇ МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ » 9 листопада – День української писемності і мови\nНайбільше і найдорожче добро кожного народу – це його мова,\nі свої сподівання, роздуми, досвід, почування.\n9 листопада українська громада відзначає велике духовне свято – День української писемності і мови, що яскраво засвідчує багатолітній тернистий шлях розвою рідного слова і його безсмертних творців.\nУчні Центральної ЗОШ І-ІІІ ступенів теж долучилися до відзначення цього вагомого свята. Вчителі української мови і літератури у кожному класі провели змагання на визначення кращого знавця рідної мови.\nРанок 9 листопада розпочався святковою лінійкою, у ході якої учні закликали один одного любити, шанувати і розвивати «солов’їну» мову. А кульмінацією свята стала сценка, під час якої Параска та Палажка довели усім присутнім, що українська мова – гордість українського народу.\nТож наше сьогоднішнє завдання – берегти цей неоціненний дар нашого народу, примножувати його, не засмічувати грубими і чужими словами, не забувати, не цуратися, щиро любити. І хоч наша мова зазнала гоніння, переслідування, зараз вона живе, квітне і вдосконалюється.\nС.С. Царинська, вчитель української мови і\nлітератури Центральної ЗОШ І-ІІІ ступенів


Протести "жовтих жилетів" у Франції, що відбувається, хто протестує, що вимагають, як реагує влада - 112 Україна\nУ Франції вирують протести. Навіть незважаючи на поступки, на які напередодні пішла влада, протести тривають, оформивши свій епіцентр у столиці.\nПариж заповнений протестувальниками, одягненими в жовті жилети. Влада оголошує мобілізацію поліції та інших правоохоронних структур, заявляючи про побоювання щодо збройного перевороту.\nСитуація дуже напружена і загрожує непередбачуваними наслідками.\nЗокрема, видання Le Figaro повідомило, що спецслужби попередили адміністрацію президента про "заклики демонстрантів вбивати і стати до зброї, щоб завдати удару по парламентарях, уряду, виконавчій владі та правоохоронцях".\nТакою є приблизна диспозиція станом на тепер. А зараз про те, що варто знати про протести. Особливо якщо ви тільки-но почали уважно за ними стежити.\nЗ рішення влади підвищити податок на паливо, що своєю чергою призвело би до підвищення цін на бензин і дизель.\nДля порівняння: минулого року ціну дизеля було збільшено на 23%, а ціну на бензин – на 15%.\nЗ 1 січня 2019 року ціна палива мала вже обкладатися податком ще в 6,5 центрів за літр, а бензин – 2,9 цента за літр.\nНа тлі цього піднялася хвиля невдоволення з приводу нібито "відсутності турботи про простих людей з боку уряду Макрона".\nЗакликом до дії називають публікацію в травні онлайн-петиції з метою зниження ціни на паливо. Ця петиція залишалася непоміченою до 12 жовтня, коли її опублікували у французькій газеті Parisien.\nОсь тут і "піддали жару"\nПротягом двох тижнів петиція набирає 225 тис. підписів, до кінця листопада кількість підписантів перевищує мільйон.\nЗ різних частин Франції лунають заклики від фермерів і водіїв, які можна охарактеризувати як "прийдіть і відчуйте, як живеться простим людям".\nПотім водій з регіону Іль-де-Франс закликає 17 листопада блокувати Паризьку окружну дорогу і деякі паризькі вулиці. Цю ідею підхоплюють й інші французькі регіони.\nВся організація протестів координується через соціальні мережі.\nТак і виникають "жовті жилети".\nТут все гранично просто: жовтий жилет – обов'язковий атрибут кожного французького водія на випадок аварії або поломки авто.\nПротестувальники заявляють, що таких немає, а сам протест – це воля французького народу.\nАле все ж певні імена проскакують. Ми виділимо два основних.\nПерше ім'я – це 32-річна представниця малого бізнесу Прісцилла Людоскі. Саме вона склала вищезгадану петицію, що стала каталізатором подальших протестів.\nДруге ім'я – це 33-річний водій Ерік Друе, який став одним із перших ініціаторів акції "жовтих жилетів" 17 листопада.\nДуже жорстко і криваво. Зіткнення з поліцією, руйнування, бійки, поранення і навіть смерті. Поранення дістали понад 100 людей, заарештовано понад 400 осіб, загинуло, за останніми даними, четверо людей.\nСотні машин спалено, сотні магазинів потрощено, пошкоджено навіть Тріумфальну арку.\nЗа даними МВС, у демонстраціях по всій країні взяли участь майже 300 тис. осіб.\nСпочатку ніяк. Тобто заявами про те, що жодні протести не змінять рішення. Але згодом все-таки змінили.\nБуло оголошено піврічний мораторій на підвищення податків на автомобільне паливо. Прем'єр-міністр країни Едуар Філіп у телезверненні заявив, що до кінця зимового сезону не підвищуватимуться тарифи на газ та електроенергію.\nЧи влаштувало це протестувальників? НІ\nУ русі заявили, що розраховували на "скасування підвищення податків", а не на мораторій.\nА вищезгаданий Ерік Друе закликав у суботу вийти на вулиці Парижа щоб висловити невдоволення оголошеними заходами уряду.


неділя, 26 червня 2022, 05:57\nПро це повідомила заступниця міністра оборони України Ганна Маляр на пресконференції у Медіацентрі Україна-Укрінформ.\n«З початку війни, з 24 лютого, було збільшено грошове забезпечення для всіх військовослужбовців на 30 тис. грн на місяць у випадку, якщо немає боїв. І з розрахунку 100 тисяч за місяць військовослужбовцю, який безпосередньо бере участь у боях. Якщо поділити на дні, тут іде розрахунок, що небойовий день, але під час війни, для військовослужбовців – це тисяча гривень. Якщо ми говоримо про день, коли йдуть бої, то це 3 тисячі гривень на день», - поінформувала Маляр.\nВона пояснила, що дані про кількість бойових днів конкретного військовослужбовця отримуються від підрозділів ЗСУ. Міністерство оборони перераховує ці гроші на війська і вони безпосередньо розраховуються з військовослужбовцями.\n«Станом на 10 травня міністерство перерахувало 34,5 млрд грн, і це грошове забезпечення і доплати з розрахунку 30 тисяч грн на місяць. Далі ми плануємо вже до 20 травня сплатити ще 34 млрд грн на війська, і це вже будуть виплати бойові й інші виплати», - повідомила заступниця міністра.\nМаляр також наголосила, що непорозуміння щодо оплати військовослужбовцям, які фіксувались у перший місяць війни, були ретельно вивчені та вирішені. Їх причиною були неналежне оформлення документів або проблеми з підрахунком та доказами.\nЧитайте також: Маляр: Нова мета вільного світу - не зупинити, а перемогти кремль\nЯк повідомляв Укрінформ, 24 лютого російська федерація розпочала новий етап війни проти України - повномасштабне вторгнення. російські загарбники обстрілюють та бомбардують мирні міста й села України, катують і вбивають мирне населення. Сили оборони України чинять спротив ворогу та завдають йому великих втрат.\nБуданов спрогнозував, коли можна очікувати результат від контратак у районі Херсона


Новини | Наминайко | Page 2\nТМ «Наминайко» впроваджує новинки – «Хот-дог» та «Гамбургер»\nЗ березня ТМ «Наминайко» вводить у асортимент точок гарячої випічки два принципово нових вироби – «Хот-дог» та «Гамбургер».\nНовий «Хот-дог» відноситься до так званого «французького» різновиду – без салатів, з сосискою та соусами в хрумкій булочці, обсмаженій на грилі. Його дуже зручно споживати “на ходу”. Виріб виготовлятиметься у двох варіантах – вагою 110 і 165 грамів.\n«Гамбургер» ТМ «Наминайко» складається з пухкої булочки з сезамом, сиру та натуральної котлети 3-х видів на вибір – свинно-яловичої, курячої або рибної.\nВідбулась зустріч франчайзі ТМ «Наминайко»\n24 лютого ТМ «Наминайко» вчергове зібрала своїх партнерів для підбиття підсумків роботи, відзначення найкращих та обміну ідеями.\nНа зустрічі франчайзер оголосив результати акції «Заробляємо із задоволенням», що проходила з жовтня по грудень 2011 року. Протягом цього терміну менеджери ТМ «Наминайко» оцінювали роботу партнерів за якістю обслуговування на точках, якістю продукту та зовнішнім виглядом торгової точки. Метою заходу було мотивувати франчайзі дотримуватись Стандартів ТМ «Наминайко» й таким чином підвищувати ефективність роботи точок. 50 власників точок та 20 пекарів отримали свої винагороди у вигляді премій, додаткових оформлень точок та інших бонусів.\nНовинка – піца «Салямі»\nНова пропозиція від ТМ «Наминайко», яка прийшла на заміну піці «Грибній» – піца «Салямі». Вона виготовляється з шматочками апетитної салямі, кукурудзою, печерицями та великою кількістю сиру. Вага виробу – 150 грамів.\n«При розробці рецептури ми врахували побажання споживачів, які надають перевагу багатшому смаку за рахунок поєднання більшої кількості складників.\nНовинка – «Рулетик з капустою та шинкою»\nОновлено асортиментну лінійку гарячої випічки ТМ «Наминайко». Замість слойки з капустою компанія випустила «Рулетик з капустою та шинкою». Начинка нового рулетика – тушкована капуста і шматочки копченостей. Важить він 75 грамів.\nДодаткове навчання технології випікання від ТМ «Наминайко»\nТМ «Наминайко» розпочала проект по підвищенню якості продукції в місцях продажу. З цією метою компанія сформувала штат регіональних технологів, які перевіряють якість вже випеченої продукції на вітринах точок всієї мережі.\n«Раніше ми покладались на те, що власник сам зацікавлений у контролі за якістю продукції та дотриманням технологій випікання, тому проводили майстер-класи для пекарів тільки на етапі запуску нових точок, – розповіла директор ВП «Завод хлібобулочних напівфабрикатів» ПАТ «Концерн Хлібпром» Галина Куліковська. – Адже для отримання продукції високої якості достатньо просто дотримуватись інструкцій по технології випікання. Але з тих чи інших причин, як виявилось, деякі точки не можуть забезпечити виробам належну якість.\nТМ «Наминайко» запровадила виробництво пісної випічки\nТМ «Наминайко» розпочала випуск пісної продукції, що не містить у своєму складі тваринних жирів. Це спеціальна пропозиція, яка полягає в заміні рецептури для частини асортиментної лінійки продукції ТМ «Наминайко» на пісну. Асортимент пропозиції, що діятиме на час посту, складається з таких ситних слойок, як: «Гребінець з картоплею та грибами», «Соте з грибами та соусом Болоньєз», «Слойка з капустою», і солодкої випічки: «Мереживо з яблуком та корицею», «Хвилька з маком», «Коса з абрикосом».\nВ тепловій вітрині ці вироби на ціннику матимуть наліпку з поміткою «Пісна».\nНовинки та акція для франчайзі ТМ «Наминайко»\nЗвертаємо увагу партнерів на асортиментні новинки ТМ «Наминайко» – «Гребінець з картоплею та грибами» та «Хвильку з бринзою та кропом». До складу «Хвильки з бринзою та кропом» входить бринза у поєднанні зі свіжою зеленню, а начинка «Гребінця з картоплею та грибами» – це картопляне пюре з тушкованими грибами, цибулею та спеціями. В порівнянні з іншими виробами нові «Гребінець» та «Хвилька» мають більшу вагу – 100 грамів.\nДо кінця грудня 2011 року франчайзі можуть замовляти першу партію нових виробів у міксованому фасуванні – по 30 шт «Гребінця з картоплею та грибами» і 30 шт «Хвильки з бринзою та кропом». Кількість акційної продукції обмежена.\nУ слойках ТМ «Наминайко» на третину збільшились начинки\nТехнологи ТМ «Наминайко» вдосконалили рецепти виробів з солоними начинками. У слойках побільшало начинки і вона стала смачнішою.\n«Ми врахували побажання споживачів і збільшили на третину кількість начинки, а також покращили звичні рецепти нашої гарячої випічки, – розповіла директор ВП «ЗХНФ» Галина Куліковська. – Приміром, м’ясо для слойок тепер не вариться, а обсмажується з додаванням італійських трав. Ми змінили спосіб приготування начинки для «Піци з грибами», покращили рецепт «Піци з куркою» – до начинки додаємо шпинат. Змінено начинку також і для інших асортиментних позицій.\nНайкращі точки ТМ «Наминайко» будуть винагороджені\nВ рамках акції «Заробляйте із задоволенням!», що проходить з жовтня по грудень 2011 року, роботу всіх точок випікання ТМ «Наминайко» оцінять менеджери франчайзера. Основні критерії оцінки – якість обслуговування, якість продукту та вигляд торгової точки. Метою заходу є додаткова мотивація франчайзі у дотриманні ними в своїй роботі Стандартів обслуговування ТМ «Наминайко».\nНайкращі точки, які за результатами оцінки відповідатимуть вимогам франчайзера на 80-100% будуть винагороджені.Серед призів – запрошення у Львів на урочисту зустріч франчайзі, додаткове брендування торгової точки, грошова винагорода для пекарів.\nПрограма компенсації залишків для франчайзі ТМ «Наминайко»\nТМ «Наминайко» розпочала реалізацію проекту з компенсації залишків для своїх партнерів. За його умовами в кінці проектного місяця «Концерн Хлібпром» компенсовує точці витрати, пов’язані з нерозпроданою продукцією на кінець кожного акційного дня. Натомість учасники програми забезпечують чітку звітність по своїй роботі, дотримання Стандартів роботи ТМ «Наминайко» та присутність всього рекомендованого асортименту продукції на вітрині.


Литва святкує День відновлення незалежності\nЛюдмила Пилип Рига, 11 березня 2008 (RadioSvoboda.Ua) – Сьогодні Литва відзначає 18-ту річницю відновлення незалежності держави. 11 березня 1990 року Верховна Рада країни, висловлюючи волю литовського народу, ухвалила рішення про відновлення державності Литовської Республіки, якої була позбавлена у 1939 році згідно з пактом Молотова-Ріббентропа.\nЛитовська Республіка проголосила свою незалежність 90 років тому. 16 лютого 1918 року була ухвалена Декларація про незалежність держави. Однак незалежною Литва пробула лише до 1939 року, коли 23 серпня, згідно з пактом Молотова-Ріббентропа, її територія відійшла Німеччині. 28 серпня того ж року угоду відкоригували, і Німеччина віддала Литву Радянському Союзові.\nНинішнє святкування розпочнеться урочистим засіданням Сейму Литви, яке також буде присвячене 90-річчю від дня народження командира литовських партизанів, командувача сил оборони Руху боротьби за свободу Литви генерала Адольфаса Раманаускаса-Ванаґса. У литовському парламенті відбудеться День відчинених дверей. По всій країні пройдуть святкові богослужіння та інші заходи. Сьогодні в Литві вихідний день.\nСвяткуватимуть і в Україні\nУрочисті заходи з нагоди 18-ї річниці відновлення незалежності Литви відбудуться і в Україні в рамках «Днів Литви в Україні – 2008», у перебігу яких Литва презентує свою культуру, мистецтво, історію та економіку.\nАташе з питань культури посольства Литви в Україні Ґабріеле Жайдітє вважає: «В Україні є багато того, чого можемо навчатися, чого ми не знаємо і від чого ми можемо стати багатшими. Тому, якщо говорити концептуально і символічно про ідею програми, то це діалог культур. Хотілось би, щоб цей діалог склався між нашими країнами. І не тільки між країнами, а й між людьми».\nСьогодні ж у Києві з нагоди святкування відновлення Литовської держави в історичній залі Андріївської церкви лунатиме програма “Perpetuum mobile”, яку виконає «Квартет гітар Балтії».