На Тернопільщині фельдшер колонії збував наркотики засудженим - 0352.ua\nНа Тернопільщині фельдшер колонії збував наркотики засудженим\n14:25, 10 лютого 2011 р.\nТернопільський спецпрокурор порушив кримінальну справу щодо лейтенанта внутрішньої служби, фельдшера медчастини Копичинської колонії, що у Гусятинському районі. Користуючись своїм службовим становищем, медпрацівник перевозив на територію виправного закладу наркотики з метою збуту засудженим.\nПро це повідомила 10 лютого ЗІКупрес-секретар прокурора області Леся Долішна.\nДослідчою перевіркою встановлено, що упродовж 2010-2011 років фельдшер перебував у неслужбових стосунках з одним із засуджених і неодноразово приносив для нього різні заборонені предмети за винагороду.\nТиждень тому, виконуючи чергове прохання засудженого, фельдшер підібрав біля костелу у місті Копичинці поліетиленовий пакет, у якому були два пакунки з наркотичними засобами, і незаконно перевіз його на власному автомобілі «ВАЗ» до території колонії. Після цього медпрацівник поклав до кишені форменої куртки вміст одного з пакунків – одноразовий медичний шприц із ацетильованим опієм. Інший, з марихуаною, залишив у багажнику автомобіля, котрий згодом виявив працівник спецпрокуратури під час огляду транспортного засобу.\nБлизько 08.00 того ж дня лейтенант внутрішньої служби незаконно проніс шприц із наркотиками через контрольно-пропускний пункт на територію колонії та був затриманий правоохоронцями.


Цукрова маска для обличчя. — Журнал На каблучках\n21 лютого 2016 - Салон Краси\nПрактично всі кожен день використовують цукор у приготуванні страв, але не кожна господиня замислюється про користь даного продукту для шкіри. А даремно. Спробувавши раз цукрову маску, ви навряд чи захочете знову використовувати дорогі косметичні засоби. Цукрові маски здатні омолоджувати, освіжати, очищати і тонізувати шкіру. Отже, давайте поговоримо про дію цукру на шкіру.\nЗвичайно, всі дівчата знають, що цукор творить свої "солодкі" справи з їх фігурою. Цукор може принести і користь для вас і вашої шкіри.\nЧерез свій чудесний склад цукор можна застосовувати як косметичний засіб:\n1. Гликолевая кислота спрямована на вироблення еластину, за рахунок чого вона тримає в шкірному покриві вологу, зміцнює функції захистів, усуває будь-які забруднення.\n2. Тензини здійснюють регулювання функціонування жирових залоз, які прекрасно спалюють зайвий жир.\n3. Моносахарид рамноза усуває дрібні зморшки, реанімує еластин, вирівнює шкірний покрив.\n4. Моносахарид дігідроксіацетон може надати шкірі трохи бронзової засмаги.\nОтже, поговоримо про правила використання даних масок:\n1. Не можна використовувати надто великий цукор. Якщо немає іншого, то подрібніть цей, або в кавомолці, або в ступці.\n2. Застосовувати необхідно виключно пісок, для цих цілей рафінад не підійде.\n3. Перед тим як нанести готову маску на шкіру, протестуйте її на зап'ясті. Якщо не з'явилося через 15 хвилин ніяких алергічних реакцій, то можна спокійно наносити суміш на обличчя.\n4. Не розчиняйте цукор повністю, краще залишити маленькі крупинки, щоб був ефект скрабу.\n5. Наносьте суміш масажними рухами, так ви зможете підсилити ефект.\nОсь кілька прекрасних рецептів:\n1. Для сухої шкіри з бананом. Столова ложка цукрового піску, її перемішати з трьома ложками пюре банана плюс дві ложечки вершкового масла, яке заздалегідь було розтоплене.\n2. Для жирної шкіри. Столова ложка цукрового піску, три бананового пюре, все збивається з білком яйця.\n3. Гоголь-моголь. Столову ложку цукру змішати з білком. Підійде для будь-якого типу.\n4. Для поліпшення кольору шкірного покриву. По столовій ложці сиру і цукру, дві чайні ложечки меду, бажано рідкого.\n5. Для старіючої шкіри. Столова ложка масла жожоба, цукру, а також чайна ложка сметани і меду.\n6. Ефект пілінга. Три столові ложки йогурту (без добавок) перемішати зі столовою ложкою цукру.\n7. Омолоджуюча маска. По столовій ложці кокосового масла, меду, сметани, жовток, маленька ложечка цукру.\nРейтинг: 0 Голосiв: 0 432 перегляду\n69 0 5652


Предмет Судові експертизи в оподаткуванні База готових робіт з права та юриспруденції, роботи з правових предметів - multicellphone.info\nГлавная \_ База готових робіт \_ Готові роботи з правових дисциплін \_ Роботи з правових дисциплін \_ Судові експертизи в оподаткуванні\nСудові експертизи в оподаткуванні, як навчальна дисципліна\nПрофесійна судово – податкова експертиза – це здійснення аналізу експертами документів аналітичного і синтетичного обліку в регістрах бухгалтерського та податкового обліку.\nВ умовах мінливого податкового та бухгалтерського законодавства здійснення економічних експертиз набуває все більшого значення. З іншого боку, існування декількох систем оподаткування викликає труднощі у проведенні експертизи. Тому спеціалізація фахівців, що проводять експертизу, завжди висока.\nГоловною метою, яку переслідує встановлення професійної судово-податкової експертизи – це становлення реальних показників для розрахунку бази при нарахуванні податків. Зрозуміло, що в жорстких умовах ринкової економіки, щоб «вижити», малі підприємства можуть спотворювати, занижуючи або не показуючи у звітності реальні дані. У виявленні дійсної картини фінансового стану підприємства заборгованості за податками та іншими показниками обліку зацікавлені його власники, засновники.\nПри виявленні факту штучного банкрутства фірми обов'язково проводиться професійна судово – податкова експертиза.\nСудово – податкова експертиза – це один з її форм, що здійснюється згідно з законодавством для установлення дійсних показників, що використовуються при розрахунку податків.\nКурс «Судові експертизи в оподаткуванні» вивчається в професійному циклі магістерської програми «Судова фінансово-економічна експертиза». Даний курс є теоретичним і вимагає освоєння понятійного апарату судових економічних експертиз; знання класифікацій, розроблених в рамках кожного з родів судових економічних експертиз; і має своєю ціллю одержання знань щодо предмета судових податкових експертиз, їх об'єктів, завдань, особливостей їх призначення і проведення.\nЗавданнями оволодіння курсу «Судові експертизи в оподаткуванні» є: становлення в учнів знань фундаментальних теоретичних основ класифікації судових економічних експертиз, уявлення про можливості різних родів судових економічних експертиз, їх предмет, об'єкти, розв'язуваних задачах, особливості призначення та здійснення комплексних судових економічних експертиз.\nОпануванню даного предмету передує освоєння теоретичних курсів «Сучасна теорія судової експертизи», «Правове та методичне забезпечення судово-експертних технологій», «Правові положення застосування природно-наукових методів судової експертизи», «Правове забезпечення судово-експертної діяльності».\nУ підсумку оволодіння предметом студент повинен:\n- роль судових податкових експертиз в загальній структурі судової експертизи та їх класифікацію;\n- систему завдань, розв'язуваних у рамках кожного з видів судових податкових експертиз;\n- види об'єктів, які направляються для здійснення кожного з видів експертизи, та методи їх дослідження;\n- сучасні можливості судових податкових експертиз;\n- основи законодавства в галузі правового регулювання та законодавче забезпечення судово-експертної діяльності.\n- визначати вид судової податкової експертизи, яку необхідно призначити в конкретній слідчій ситуації;\n- формулювати питання, що виносяться на вирішення експерта при призначенні судових податкових експертиз різних видів;\n- оцінювати можливості кожного з видів судових податкових експертиз.\n- понятійним апаратом судових податкових експертиз.\nСвою увагу становленню дисципліни приділяли такі науковці: Гамова О.В, Голуб Н.О., Мельник О.О.\nОтже, курс «Судові експертизи в оподаткуванні» сприяє становленню та формуванню потрібних професійних компетенцій фахівців-експертів у сфері оподаткування.


Фінал Всеукраїнського університетського кіберспортивного турніру\nтурнір буде проходити 26 травня 2019 р. (День Києва) з 11:00 до 21:00 на літній сцені “Мушля” в Маріїнському парку. Esports Ukraine – Українська федерація електронного спорту в партнерстві з компанією Masterсard Ukraine, за підтримки Спортивного студентського співтовариства України і Національного університетом фізичного виховання і спорту, а також ряду інших організацій, організовують масштабний аматорський кіберспортивний…\n25.05.2019 ПрокоментуватиАфіша, Новини, СпортBy irina\nСтартує безкоштовна реєстрація на покази шостого фестивалю мистецтва кіно для дітей та підлітків «Чілдрен Кінофест», який відбудеться з 31 травня по 9 червня у 24 містах України. До конкурсної програми увійшли сім фільмів для глядачів від 4 років, відібраних на найбільших європейських кінофорумах. Спеціальною подією цього року стане показ класичної комедії «Цирк», присвячений 130-річчю від дня народження…\nВулиці цього старовинного району Києва відрізняються від його горбистого Верхнього міста. Поділ, в основному, рівнинний, його вулички строго простягаються, створюючи паралельні та перпендикулярні лінії. Та всі вони приводять до величного Дніпра, і гуляти по них – особливе задоволення, бо тут немає такого стрімкого руху, як на сучасних вулицях Києва і можна ходити неспішно, оглядаючи старовинні…\n25.05.2019 ПрокоментуватиГоловна, НовиниBy irina


100 найкращих ідей: гарні штори для залу | Ідеї дизайну та інтер'єру\n100 найкращих ідей: гарні штори для залу\nОформлення залу чи вітальні у будь-якому житлі – завдання пріоритетного характеру. Зал завжди на увазі, активно використовується всіма членами сім’ї та є візитною карткою будинку чи квартири. У дизайні цієї важливої сімейної кімнати важлива кожна деталь. Чи не останнім елементом, що формує образ приміщення, стає текстильне декорування вікон. Штори у вітальні – це ефектне завершення образу, не кажучи вже про основні функції текстильної драпірування – захист приміщення від сонячних променів та небажаних поглядів. З кожним новим сезоном дизайнери пропонують нам інноваційні рішення щодо вибору тканини, квітів та принтів для створення найактуальніших дизайн-проектів з оформлення віконних отворів. Пропонуємо вам ознайомитися з ними на прикладі нашої великої добірки інтер’єрів віталень різних розмірів, оформлених в різних стилістичних напрямках.\nАктуальні ідеї щодо драпірування вікон залу у 2018 році\nГасло нового сезону у сфері дизайну інтер’єрів – «простість та зручність у всьому». Прагнення створення мінімалістських, але при цьому комфортних і функціональних інтер’єрів – основне завдання сучасних дизайнерів. Прості рішення та форми, лаконічність виконання буквально у кожній деталі інтер’єру, використання ергономічного планування та облік особистого комфорту – концепція дизайну вітальні 2018 року. Оформлення вікон всі ці аспекти, безумовно, торкнулися. Навіть у залах, оформлених у класичному стилі, ми вже не бачимо розкішних багатоярусних драпірувань із використанням великої кількості декору. Якісною альтернативою стають звичайні штори традиційної моделі, але з використанням дорогих тканин, що складаються переважно з натуральної сировини.\nБагато дизайнерів у гонитві за мінімалістськими рішеннями щодо оформлення житлових просторів пропонують нам відмовитися від текстилю на вікнах, ратуючи за безперешкодне поширення сонячного світла в приміщенні. Безумовно, природна освітленість простору – один із найважливіших аспектів оформлення сучасного приміщення. Але не завжди такий вибір можна порівняти з реаліями нашого життя. Багатьом кімнатам необхідний захист від сонця (розташування на південній стороні будівлі), приміщення першого поверху і зовсім необхідно захистити від сторонніх очей, а тонкий тюль фіранок не завжди здатний впоратися з поставленими завданнями. Штори необхідні багатьом дизайн-проектам віталень ще й з міркувань традицій – у нашій країні найпопулярнішим способом драпірування вікон є тандем тонких фіранок та щільних штор.\nБезумовно, модні течії у сфері створення інтер’єру є важливими для вибору того чи іншого елемента актуального дизайну вітальні чи зали. Але існує чимало факторів, що впливають на вибір текстилю для драпірування вікон, крім моди:\nрозміри та форма віконних отворів;\nпараметри самого приміщення, його площу, форма, рівень природного освітлення;\nколірна палітра оформлення інтер’єру в цілому та колірне рішення оздоблення стін зокрема;\nоформлення основних предметів меблів (оббивка м’якого меблювання – дивана, крісел);\nваше бажання створити за допомогою текстилю на вікнах певний акцент (колірний чи фактурний) або гармонійно вписати забарвлення штор у створений образ приміщення;\nвласне уявлення про красу та практичність інтер’єру вітальні чи зали.\nПопулярні моделі штор для залу\nСкільки б нових варіантів тканин, кольорів і принтів не пропонували нам дизайнери, які нові способи кріплення полотен до карнизів не винаходили, найпоширенішим варіантом декорування вікон у вітальні була і залишається традиційна модель штор. Вертикальні полотна, що спадають від стелі до підлоги рівномірними складками – універсальний варіант текстилю для вікон, здатний не лише захистити приміщення від сонця та сторонніх очей, а й прикрасити вітальню, ефектно завершити її образ.\nТрадиційна модель штор універсальна не тільки тим, що підходить для віконних отворів будь-яких форм та розмірів, але й можливістю використання у найрізноманітніших стилістичних напрямках оформлення інтер’єру. Тільки на перший погляд у цих простих формах вертикальних полотен не можна вигадати нічого оригінального. Традиційні штори можна по-різному кріпити до карнизу, декорувати та поєднувати з іншими моделями штор або фіранок.\nТандем тонкого, напівпрозорого тюлю (як правило, білого кольору) і щільних, однотонних штор — найпопулярніший спосіб драпірування вікон у вітальні. Не дивно, що цей дизайнерський прийом актуальний вже багато сезонів. Тонкі фіранки допомагають трохи приховувати те, що відбувається в приміщенні, і приємно розсіюють сонячне світло, а за допомогою щільних штор можна повністю відгородитися від вулиці та природного освітлення, створити потрібну атмосферу залу.\nОдин із популярних та поширених способів кріплення традиційних штор до карнизу – використання люверсів. Йдеться про ластикові або металеві кільця, що обрамляють отвори в тканині штор, у їхній верхній частині. Люверси нанизуються безпосередньо на карниз або за допомогою зав’язок (найчастіше використовується перший варіант). Крім зручності використання штор на люверсах – полотна плавно переміщаються карнизом, такий спосіб кріплення оригінально, але при цьому сучасно і лаконічно виглядає і дозволяє створювати рівномірно розподілені, спадаючі складки тканини.\nНанизувати штори безпосередньо на карниз можна без посередника у вигляді люверсів. При обробці країв полотен у верхній частині відстрачується проміжок тканини, в який легко зможе пройти драпірування вікна. Якщо потрібно буде зняти штори з карниза для прання, то достатньо буде прибрати набалдашник і стягнути полотно. Спосіб кріплення менш витратний, ніж використання люверсів, але не дає можливості створення рівномірних вертикальних складок.\nНе складніше використовувати штори на перекидних петлях. Такий спосіб кріплення привносить деяку розслабленість образ віконної драпірування і всього приміщення в цілому.\nЯкщо ми маємо штори традиційної моделі від самої стелі і до підлоги (краще нехай вони буквально лягають на підлогу, ніж між нижнім краєм полотен і покриттям підлоги буде проміжок), це допомагає візуально збільшити висоту приміщення. А для вітальні цей аспект особливо важливий – кімнаті хочеться надати монументальності, простору, навіть за зовсім невеликих габаритів приміщення. Тому і в сучасних дизайн-проектах сімейних кімнат використовують «приховане» кріплення штор – полотна кріпляться до стелі, ховаючись за плінтусом, що захищає підвісну конструкцію.\nЩе один спосіб кріплення штор традиційної моделі, що не втратив популярності, — з використанням ламбрекена. Спочатку ламбрекен — неширока смужка тканини, що розташовується у верхній частині вікна, використовувалася для того, щоб приховати дефекти віконного отвору або оздоблення, карниза або кріплення. У наші дні ламбрекен несе винятково декоративне навантаження. Він допомагає ефектно завершити образ віконного драпірування, зробити текстильне оформлення більш презентабельним. У сучасних дизайн-проектах віталень найчастіше можна зустріти лаконічне виконання цього текстильного елемента – прямокутник тканини із жорстким каркасом.\nДругими за популярністю типами штор, які активно використовуються при створенні сучасних дизайн-проектів віталень, стали римські полотна. Це вертикальні прямокутники тканини з шириною, що дорівнює розміру вікна, що збираються в рівномірно розподілені горизонтальні складки вручну або за допомогою електричного приводу.\nРимські штори можуть бути безкаркасними — тканина збирається в плавні складки, що злегка провисають, або мати жорсткий каркас — в цьому випадку самі полотна і горизонтальні складки зовні нагадують тканинні жалюзі за типом чіткості і строгості дизайну.\nРимські штори якнайкраще відповідають мінімалістським настроям сучасного дизайну. Мінімальна кількість тканини, лаконічний зовнішній вигляд, можливість використання різних колірних і фактурних рішень і простота використання — основні переваги даного типу штор. На невеликих вікнах приміщень зі скромними габаритами римські штори виглядають неймовірно органічно.\nПалітра кольорів штор для сучасного залу\nПри великому різноманітті колірних рішень текстилю для вікон існує три основні варіанти виконання драпірування:\nштори виступають як колірний акцент, яскрава (темна) пляма, що чітко виділяється на загальному тлі інтер’єру;\nполотна зливаються із загальною кольоровою гамою вітальні;\nТекстиль виступає в колірній зв’язці з будь-яким елементом дизайну залу (найчастіше — це оббивка м’яких меблів, килимове покриття або інші предмети інтер’єру).\nНа вибір кольору (принта) текстильного оформлення вікон впливатимуть такі фактори:\nприродне освітлення, розташування кімнати щодо сторін світла (чи є необхідність захисту зали від сонячних променів);\nстиль оформлення та палітра кольорів простору в цілому;\nвиконання оздоблення стін – однотонне або з малюнком;\nколірне рішення основних предметів інтер’єру — дивана та крісел, систем зберігання (якщо є).\nДо універсальних кольорових рішень виконання штор для залу можна віднести всі відтінки білого кольору. Світлий тон завжди привносить до інтер’єру приміщення деяку свіжість, святковість і навіть урочистість. Якщо світлі штори прикрашають вікна у вітальні з аналогічною гамою кольорів, то загальна картина приміщення буде гармонійною, але оформлення віконних прорізів — злегка «розмитим». Якщо ж світлі штори розміщуватимуться на тлі стін, хоча б на два тони темніше або оздоблення з малюнком – образ приміщення буде ефектнішим, оригінальнішим.\nДо нейтральних колірних рішень віконного драпірування, які здатні органічно вписатися практично в будь-яку обстановку вітальні, можна віднести такі тони:\nрізні відтінки світло-бежевого;\nсірий колір і все різноманіття його відтінків;\nбезліч пастельних відтінків (сильно розбавлений білим тоном блакитний, персиковий, рожевий, фісташковий, м’ятний).\nВ іншій площині кольорових рішень для штор сучасної вітальні знаходяться темні, глибокі та складні тони – від практично чорного до темно-синього, гранітного тону, кольору гіркого шоколаду, темного хакі, тону перестиглої сливи, глибокий темний індиго. Темні штори створюють певну драматичність у настрої інтер’єру. Але такі дизайнерські рішення органічніше виглядають у просторих приміщеннях з великими вікнами – маленьку кімнату темні штори можуть візуально зробити ще скромнішими в обсязі.\nЯкщо говорити про штори з малюнком, то в тренді абстрактний та геометричний принт. Дизайнери не рекомендують вибирати тканину з малюнком, у якому використовується більше трьох кольорів (або їх відтінків) – навіть у використанні кольорів віконного текстилю проявляється помірність та лаконізм.\nбольшие и маленькие, классические и современные


Українські міста, де можна отримати безкоштовне житло | Alter Idea\nГлавная » Блог-пост » Українські міста, де можна отримати безкоштовне житло\n“Будинок за ціною чашки кави” – таку акцію колись проводила влада Сицилії, заманюючи інвесторів, готових відродити порожні міста, які залишили місцеві жителі в пошуках кращого життя. На той час багато вілл відомого острова були порожні, і муніципалітет міста Ганджі вирішив влаштувати розпродаж. У навантаження до новопридбаного житла додавалося зобов’язання привести будинок в порядок. Виявляється, в Україні також можна знайти житло за символічною ціною або взагалі безкоштовно. “Знай” склав список міст, яким не вистачає жителів, і де місцева влада готова прийняти будь-кого з розкритими обіймами.\nЧисельність населення міста на момент Чорнобильської аварії становила близько 11,3 тисяч осіб. Там працювали заводи, фабрики і комбінат побутового обслуговування, була школа, ПТУ і два будинки культури. Зараз у Поліському проживають близько десятка осіб – самопоселенців. Навпроти будинку культури питний заклад, так званий ресторан. Хоч він і будувався в радянські часи, будівля досі виглядає досить сучасно.\nНаселення – близько 4 тисяч осіб\nСтепногірськ розташований в 30 км від Запоріжжя, але не дивлячись на свою близькість до центру, людей тут рідко зустрінеш. Він нагадує “Зомбіленд”, тільки замість декорацій тут справжні руїни. Місто поки ще не встигло повністю спорожніти, хоча тут немає ні газу, ні тепла, ні води.\nУ 80-х в Степногорську, коли тільки побудували шахту, працювали понад 2 тисячі осіб. Але розвернутися на повну потужність підприємство не встигло і в середині 90-х шахту закрили. Степногірськ виявився нікому не потрібним – всі почали роз’їжджатися.\nНаселення – близько 6 тисяч осіб\nНаселення – близько 20 тисяч осіб\nКороткий URL: http://alter-idea.info/?p=12163


На Донеччині нагороджено переможців етнокраєзнавчого фестивалю «Люби і знай свій рідний край» | Донецька Обласна Державна адміністрація\nОпубліковано 01 грудня 2021 року, 17:44 , Департамент освіти і науки облдержадміністрації\nНагородження переможців щорічного етнокраєзнавчого фестивалю «Люби і знай свій рідний край» відбулось у Краматорську 30 листопада.\nФестиваль проходив у межах міжвідомчої регіональної програми «Екологічна просвіта та інформування для сталого розвитку Донеччини 2020-2025 роки». Організатори – департамент освіти і науки облдержадміністрації спільно з департаментом екології та природних ресурсів облдержадміністрації.\nПід час урочистостей було нагороджено переможців вебконкурсу інформаційних бюлетенів та вебвітрин, присвячених подіям та заходам природоохоронного спрямування. Свої роботи одразу в декількох номінаціях представляли команди-переможці. Юні екологи та краєзнавці у своїх проєктах приділяли увагу актуальним темам: «Малі річки моєї Батьківщини», «Моя батьківщина – відновлений степ», «Моніторинг видового складу рослин» тощо. Цікавими були презентації у номінації «Екологічні проблеми малих річок Донецької області та шляхи їх розв’язання» «Моє місто – найкраще». Атмосферу справжнього свята учасникам і гостям фестивалю створили інтерактивні виступи творчих колективів, а також тематичні квести.\nФестиваль проводиться щорічно з метою підвищення рівня екологічної свідомості дітей та учнівської молоді, формування активної позиції у збереженні довкілля, виховання любові до рідного краю, популяризації екологічного способу життя. Цьогоріч до фестивалю долучилися 500 учасників із різних куточків Донеччини: учні закладів загальної середньої освіти, вихованці гуртків Донецького обласного еколого-натуралістичного центру.\nНа Донеччині повну імунізацію від COVID-19 має понад 20% мешканців


Вся сім’я дружно і з любов’ю готується до появи в будинку нового члена сім’ї. Купується все найкраще і красиве, накривається стіл, прикрашається дитяча кімната. Але найбільше значення бабусі і новоспечені мами приділяють тому, в чому буде одягнений новонароджений. Адже він буде винуватцем торжества, значить, повинен бути красивим, але при цьому малюкові повинно бути тепло і комфортно. Краще ніж конверт-ковдру в цьому випадку нічого не може бути. Це вже усталена традиція, яка дуже популярна на сьогоднішній день у всьому світі. Напевно, саме тому на ринках і в дитячих магазинах зараз така велика різноманітність ковдр-трансформерів для новонародженого. Можна вибирати будь-який, яка сподобається, але все-таки краще спробувати зробити для своєї дитини дитяче ковдру своїми руками. У цій статті ми представимо вам майстер-клас, який допоможе вам впоратися з цим завданням.\nЩо потрібно враховувати в процесі виготовлення дитячого ковдри на виписку?\nПерш за все, майбутній мамі потрібно визначитися зі стилем і дизайном майбутнього конверта для малюка. Адже вкрай важливо, щоб виріб був практичним, а ось його декоративна частина – це вже другорядне момент. Забезпечити красу конверту для новонародженого можна простими атласними стрічками, мереживом або бахромою. Зрештою, можна вирізати з дитячої простирадла мультяшного персонажа або казкового героя і зробити нашивку на ковдрі.\nЯк забезпечити практичність? Потрібно вибрати правильний матеріал для пошиття. Для цього потрібно, перш за все, враховувати кліматичні умови пори року, в який народився малюк. Якщо це зима, то вибір простіше – підійде будь-яка щільна тепла тканина, а ось якщо літо, то потрібно буде постаратися відшукати тканину, виготовлену з натуральної бавовни, який найкраще пропускає повітря, отже, не вона не допустить того, щоб малюк перегрівся. В принципі, підійде і фліс, і бязь, і фланель. Головне, щоб використовувалася тканину, яка чи не спровокує у новонародженого алергічну реакцію, небезпечну для життя в перші дні.\nУ цій статті ми розповімо вам, як пошити і зимовий, і літній варіант ковдр-трансформерів для новонароджених.\nЯк пошити літня ковдра-трансформер на виписку для новонародженого?\nДля виготовлення легкого одеялка-трансформера – предмета гардероба новонародженого, який можна використовувати і як конверта на виписку, нам знадобиться такий набір матеріалів:\n2 квадрата тканини розміром 85 х 90 см і 2 квадрата тканини з розмірами 55 х 25 см – ми використовували м’який фліс (їм обробляли внутрішню частину ковдри) і бавовна (для обробки внутрішньої частини);\nСинтепон, який ми будемо вшивати між двома тканинами;\nДві блискавки по 55 см і одна блискавка 20 см;\nГумка 50 см (краще використовувати тонку гумку);\nОсь така форма (її необов’язково роздруковувати на папері, можна просто нанести параметри викрійки на тканину за допомогою звичайного мила):\nТепер коротко опишемо хід роботи над ковдрою-трансформером:\nПочинаємо шити конверт.\nБеремо один квадрат тканини. Його потрібно скласти навпіл, а потім зшити по краях з двох сторін. Тут дуже важливо, щоб шви, що йдуть по горизонталі, були повними, а ті, що йдуть вертикально, повинні мати проміжки по 4-5 см. Це дуже важливо для того, щоб мати можливість правильно вивернути кишені. Вивернувши його, потрібно відразу ж розправити всі краї і шви, а потім пришити краю гумки (потрібно буде зробити всього два дуже міцних шва). Коли це буде готово – пришиваємо кишеню в центральній частині ковдри-трансформера так, щоб знизу залишалося буквально 3 см для шва.\nДля цього потрібно просто по периметру ковдри пришити блискавки. Коли ми їх застебніть, то у нас вийде ось таке гарне дитяче ковдру-трансформер, яке можна не тільки взяти на виписку, а й використовувати в подальшому для прогулянок в колясці.\nЯк пошити зимову ковдру-трансформер на виписку для новонародженого?\nДля виготовлення зимового варіанту конверта для малюка на виписку з пологового будинку, потрібно запастися:\nтканиною для верхнього шару, яка повинна бути не продувається, як плащівка, однак, можна взяти також флюс, хутряну тканину або плюш;\nбудь-яким утеплювачем, наприклад, синтепоном, вовною, хутряної тканиною або пухом;\nм’якою тканиною для внутрішнього шару, можна велсофт, а можна простий фланеллю;\nдвома блискавками довжиною 50см;\nЯким буде хід роботи над створенням цього ковдри на виписку з пологового будинку:\nВирізаємо шматки тканини, згідно викрійці, розкладаємо їх в правильному порядку і зшиваємо між собою (утеплювач, звичайно ж, потрібно покласти між тканинами).\nВиходить двошаровий тканину, до якої потрібно пришити за допомогою швейної машинки блискавки.\nДо частини, де буде розташовуватися головка дитини, пришити мотузочку або липучку, за допомогою якої ви будете фіксувати отвір для голови. Це дуже зручно в тому плані, що вам не доведеться переживати, що не задуває чи в вушка малюка холодний вітер.\nХотілося б сказати, що неважливо, якого кольору буде тканина, з якої ви будете шити конверти для діток. Як правило, для дівчаток все звикли використовувати рожеві тканини, а для хлопчиків – блакитні. Але ж можна просто пов’язати стрічки, що позначають стать дитини. Так робили в імператорської Росії за часів правління Павла I. Це було розумно і красиво. Чому б не повторити цю традицію, якщо для новоспечених батьків так важливо підкреслити статеву приналежність малюка.\nНа нашому сайті ви знайдете багато інших корисних статей, в яких представлені корисні майстер-класи щодо інших цікавих і потрібних речей для новонароджених. Наприклад, ви можете почитати нашу статтю, як зробити власноруч або в дитячу кімнату, за допомогою якого вам буде легко розміщувати над усіма речами, часто використовувані вами при пеленании дитини. Також ви зможете ознайомитися, як почити або зв’язати перший, який також ви надягнете на нього для виписки з пологового будинку. Нехай вашого малюка з перших днів життя оточує краса і любов материнських рук, якими можна творити дива і справжні витвори мистецтва.\nКовдра-трансформер для немовляти Ссылка на основную публикацию


Онлайн консультация врача акушер-гинеколог №315802 на Likar.Info\nПол: женский. Возраст: 25 лет. 2 роки приймала протизаплідні, приблизно 2 міс. назад припинила приймати та почала пити Фоліо (для планування вагітності) перші місячні почались на 42 день і зараз їх нема, а вже 33 день (всі признаки що мають бути є і тоді були, почались десь з 32 дня і відчуття дискомфоту було 10 днів). Менструація неболюча, нормальна, тривала 3 дні. Перед тим здавала аналізи все внормі, щитовидка також внормі. Підкажіть з чим це може бути пов’язано та що робити?\nДоброго дня, Юлія! Для того, щоб робити висновки, потрібно знайти Ваш анамнез. З якою метою Ви приймали КОК - суто з метою контрацепції чи ще додатково з лікувальною метою? Яким був менструальний цикл до прийому КОК? Чи протягом 2 років прийому КОК Ви робили перерви для відновлення власного гормонального фону? Які аналізи Ви здавали останній раз? Уточніть будь ласка.


Маргарита Жердинівська. Ігор Васильович Качуровський — Журнал «Всесвіт»\nВсесвіт Архів Маргарита Жердинівська. Ігор Васильович Качуровський\nМаргарита Жердинівська. Ігор Васильович Качуровський\nДо 90-річчя з дня народження\n1 вересня цього року Ігорю Васильовичу Качуровському, письменнику, літературознавцю, перекладачу, виповнюється 90 років. Він народився в Ніжині, дитинство провів у Крутах. Потім родина виїхала в Курськ, де Ігор Васильович закінчив Курський педагогічний інститут. Доля закинула його з батьками у далеку Аргентину, де він прожив двадцять років і став членом Спілки письменників цієї країни, публікуючи свої твори українською, російською та іспанською мовами. Аргентину недарма називають Європою в Америці, бо в цій країні живуть переважно вихідці з Європи.\nОтже, творчість І.В. Качуровського проходила поза межами України, краще сказати, поза її географічними межами. 1969 року Ігоря Качуровського запросили на радіостанцію “Свобода” в Мюнхені, де він працював до 1989 р., паралельно захистивши докторську дисертацію в Українському Вільному Університеті. Тут він викладав із 1973 р. до недавнього часу українську літературу, стилістику, теорію перекладу та віршування, середньовічну літературу Західної Європи. В еміґрації, як відомо, не кожному вдається знайти своє місце в чужому світі. Ігорю Васильовичу це вдалося. Він і далеко від батьківщини розвивав національні традиції української культури. Як сказав відомий український критик Іван Дзюба, Ігор Васильович Качуровський завжди залишався самим собою: не в сенсі незмінності, а в сенсі вірності своїй моральній сутності, своєму творчому та людському покликанню.\nЩе років п’ятнадцять тому його творчість була відома тільки вузькому колу літераторів України, оскільки творам з української діаспори був закритий доступ на батьківщину. Сьогодні ім’я Качуровського повернулося в Україну: про його творчість пишуть дослідження та дисертації, його статті, книги та переклади друкують в Києві та Ніжині, він лауреат премії імені Максима Рильського за кращі переклади (1994) та лауреат премії імені Володимира Вернадського (2004) за наукову працю, 2006 року отримав найпрестижнішу в країні Шевченківську премію.\nГідні подиву енциклопедичні знання Ігоря Васильовича. Мені довелося бути присутній на презентації його фундаментальної монографії “Променисті сильвети” (2000 р.) з питань історії української літератури в Українському Вільному Університеті в Мюнхені. Серед імен, представлених у монографії, є розвідки про прозову творчість Володимира Винниченка та Івана Багряного, який задовго до Олександра Солженіцина, і не у формі мемуарів, а у формі художнього твору описав сталінські в’язниці. Але якщо імена Володимира Винниченка та Івана Багряного були знайомі культурній еліті України, то такі імена, як Юрій Дараган, Олекса Ізарський, Борис Олександрів, Галя Мазуренко, Олекса Стефанович та інші були зовсім невідомі.\n© Маргарита Жердинівська, 2008.\nХочу навести кілька назв творів Ігоря Васильовича Качуровського, виданих останнім часом в Україні: “Село і Осінні пізньоцвіти” (“НІОС”. Київ 2000) “Ґенерика і архітектоніка”. Література європейського середньовіччя (Київ. Видавничий дім “Києво-Могилянська академія”. 2005); “Шлях невідомого” (Київ. Видавничий дім “Києво-Могилянська Академія”. 2006); “Крути мого дитинства” (Ніжин – 2007); “Круг понадземний”. Світова поезія від VI по ХХ століття. Переклади (Київ. Видавничий дім “Києво-Могилянська академія”. 2007).\nОстання книга для мене, як для перекладача, має особливе значення і являє собою приклад неперевершеного перекладацького мистецтва. 670 поезій, понад 350 авторів у перекладі з 23 мов – неосяжний океан всесвітньої поетики. Перекладна література в цьому разі стає показником не тільки художнього, а й загальнокультурного рівня українського народу.\nСформулювати основні теоретичні засади художнього перекладу виявилося надзвичайно складною справою. Ще й досі принципи перекладознавства постають іноді у вельми туманному вигляді, оскільки переклад залежить здебільшого від кваліфікації та індивідуальних здібностей перекладача. Основні дебати завжди точилися навколо питання про підрядковий (інтерлінеарійний) переклад, який часто призводить до того, що твір стає фактично двічі перекладеним і стоїть значно далі від першотвору, ніж прямий, безпосередній переклад. Але інколи бувають і винятки. У статті Ігоря Качуровського “Перекладацька діяльність Михайла Ореста” автор пише: “... переклади, зроблені за допомогою інтерлінеаріїв, тобто підрядників, виходили в Михайла Ореста так само високохудожніми...”.\nЩе у ХVІ столітті французький поет та перекладач Етьєн Доле (1509*1546) намагався сформулювати основні принципи перекладознавства, серед яких був один дуже важливий, а саме: переклад має читатися так само легко, як і ориґінал.\nІгор Васильович Качуровський в книзі “Променисті сильвети” висловив своє кредо щодо перекладача та художнього перекладу поетичних творів: “...виняткове знання й відчуття мови, помножене на власний поетичний дар, досконала віршова техніка плюс несхибний естетичний смак забезпечують перекладам художню рівновартість ориґіналам”. Це власне те, до чого мають прагнути всі перекладачі, і те, що притаманне поетичним перекладам Ігоря Васильовича.\nЧисленні переклади Ігоря Качуровського з іспанської мови, розпорошені по різних виданнях, були зібрані спочатку в книгу “Золота галузка”, видану 1991 р. в Буенос-Айресі. Це уривки з іспанського національного епосу “Пісня про мого Сіда”, сонети Хуана Боскана, Лопе де Веґи, Фрай Луїса де Леона, Міґеля де Сервантеса, Франсіско де Кеведо, поезії Хосе де Еспронседи, Мануеля Мачадо, Федеріко Ґарсіа Лорки, Хуана Рамона Хіменеса, з сонета якого взято назву книги “Золота галузка” — „Rama de Oro“ іспанською мовою, латиноамериканських поетів – мексиканця Амадо Нерво, аргентинців Альфонсіни Сторні та Хорхе Луїса Борхеса, чилійки Ґабріели Містраль тощо.\nПоетичні переклади Ігоря Качуровського завжди відзначаються великою, навіть абсолютною близькістю до ориґіналу, збереженням асонансу, рими та ориґінальної метрики. Тому і читаються вони так само легко, як ориґінали.\nПобутує думка, що з близьких, споріднених мов перекладати значно простіше, ніж із мов далеких, що належать до іншої лінґвістичної групи. Але це думка помилкова, бо часто схожі за фонетикою слова у споріднених мовах мають зовсім інше, іноді навіть протилежне значення. Досить навести українські, а також польські слова “урода” або “врода”, “вродливий”, що в російський мові, як відомо, мають зовсім інше, протилежне значення.\nПоет та перекладач Лев Мей колись переклав слово “старцн” з Шевченка не як “жебраки”, а як “старі”, а вони ж часто були підлітки, іноді зовсім діти. Ці приклади наводить у своїй книзі “Високе мистецтво” Корній Чуковський. Такий рядок у Шевченка, як “Пішла луна гаєм” той самий перекладач переклав як “Пошла луна лесом”, не здогадуючись, що слово “луна” українською мовою – це “эхо” російською. Поему Шевченка “Наймичка” перекладали Мей, а п’ятдесят років потому Сологуб, і обидва зробили помилку, перекладаючи такий рядок: /Ой у полі... Там удова ходила..../ Та синів двох привела.../. Вони так і переклали “привела”, замість “породила”.\nТаких прикладів можна було б навести багато, але я пишу про це тільки для того, щоб підкреслити виняткову обдарованість Ігоря Васильовича Качуровського як великого перекладача, знавця слова у всіх його іпостасях. Мабуть, тому в антології світової поезії, яку уклав канадський вчений Вотсон Кіркконел, Україну представляють Тарас Шевченко, Леся Українка, Іван Франко, Максим Рильський, Микола Зеров та Ігор Качуровський.\nЯк взірець поетичного перекладу, що стоїть на рівні ориґіналу, хочу навести переклад Ігоря Васильовича з російської мови київського поета, передчасно померлого, Леоніда Кисельова “Я забуваю біль образ”:\nЯ забуваю біль образ,\nКоли у спогадах прилине,\nДалека й люба водночас,\nДо мене пісня України.\nВ кімнаті, де лиш без кінця\nТотожні, мов хлібини, гості,\nВраз вибухнуть, мов чорні брості,\nЗакам’янілі їх серця.\nІ прийде здогадка раптова\nНад краєм прірви, в час тяжкий:\nВесь світ – лиш пісня в мові тій,\nЩо зветься українська мова...\nАбо відому поезію Дмитра Павличка, перекладену на російську:\nУтопить решил я горе – вглубь, на дно...\nВышел к морю рано утром – спит оно.\nИ будить его мне стало как-то жаль,\nИ осталася со мной моя печаль.\nРовно в полдень вышел к морю я, грустя.\nА оно светло смеётся, как дитя.\nОгорчить его мне снова стало жаль,\nВновь пришёл я к морю в темноте ночной,\nА оно рыдает, стонет предо мной.\nСамого тогда мне моря стало жаль –\nИ осталася во мне моя печаль.


Крем від зморшок навколо очей - як вибрати, застосовувати\nДля будь-якої дівчини і жінки надзвичайно важливо виглядати завжди молодо, свіжо і привабливо і багато хто відчуває розчарування, коли раптом, абсолютно несподівано для себе, виявляють неприємну сіточку зморшок під очима. Причому статися це може навіть у вельми молодому віці, коли подібне здається тільки далеким майбутнім, до якого ще жити і жити.\nПравильний догляд - запорука довгої молодості\nТак і є, самі перші зморшки на личку у дівчини можуть з'явитися вже до двадцяти років, наприклад, мімічні зморшки у тих, хто любить посміхатися в куточках очей може розвинутися найтонша сіточка. Однак це зовсім не привід перестати посміхатися, а стати похмурою і непривітною, та й через передчасних зморшок можна не сильно хвилюватися, якщо правильно доглядати за шкірою і вчасно зайнятися собою і своїм чарівним личком. Відмінним виходом стане крем від зморшок навколо очей, який можна легко придбати, в практично будь-якому косметичному магазині.\nПравда, до вибору не можна підходити халатно і є кілька основних критеріїв, по яких і слід вибирати «свій» крем, який ідеально підійде саме вам, розгладить, скроєний, а то й зовсім, повністю знищить всі сліди таких неприємних для нас, проявів віку. У найпершу чергу, керуватися, вибираючи крем від зморшок навколо очей, потрібно власним віком. Не варто брати засіб, якщо воно призначене для іншої вікової категорії, так як воно може виявитися не просто марним, але навіть і шкідливим.\nКрем від зморшок для юної шкіри\nПочинаючи з двадцятирічної позначки, якщо навколо ваших очей поки немає абсолютно ніяких зморшок, а найчастіше так і буває, все одно, потрібно проявити турботу про шкіру, щоб запобігти її висихання і передчасне старіння. Адже це так важливо, не упустити той самий момент, коли почалися незворотні процеси, адже будь-яка людина може сам подбати про те, щоб довго залишатися молодим і красивим.\n• Не купуйте засоби, які можуть містити різноманітні підтяжки і ліфтинги, вам це зовсім ні до чого. Такого роду засоби можуть тільки зашкодити юної шкірі, привівши до протилежного результату.\n• Вибирайте такий крем від зморшок навколо очей, який має зовсім легку і повітряну текстуру, яка буквально «тане» під пальчиками, ідеально, якщо це буде крем-гель.\n• Чи не забудьте і про захист від шкідливих сонячних промінчиків, підберіть «своє» засіб, що містить екрани або фільтри від сонця. Саме зайва ультрафіолет може призвести до передчасного старіння, так що увагу треба приділити обов'язково.\n• Намагайтеся зберігати кремік, придбаний вами в холодильнику, якщо на упаковочку немає особливих вказівок на цей рахунок, в холодному вигляді, він краще зніме набряклість, додасть шкірі необхідний тонус і так далі.\nАнтіморщінний крем навколо очей з двадцяти п'яти\nВ організмі кожної жінки, приблизно з віку у чверть століття, кілька призупиняється вирабативание колагену. Через це, шкіра швидко може втрачати, так необхідну їй вологу, а в результаті і виникають так ненависні нам «гусячі лапки» і так далі.\n• Найперша вимога, яке і висуває в цей період наша шкіра, це якісне зволоження, достатня, щоб наситити шкіру, не давати їй пересихати протягом усього дня, тому вибирати крем потрібно з тривалим ефектом.\n• Не варто використовувати ліфтинги і підтяжки і в цей момент, адже тонка шкіра навколо очей може не витримати і «здатися»: «Хочете зморшок - будь ласка!». Будьте вкрай обережні у виборі крему, щоб не посилити справу.\n• Крім того, врахуйте, що, незважаючи на те, що шкіра починає виробляти колаген гірше, він не зникає повністю, тому креми, що містять цю речовину, можуть нашкодити, розслабивши природні процеси організму, привчивши шкіру до того, що колаген надійти ззовні і виробляти його зовсім необов'язково. Цього треба уникати.\n• Не забувайте також і про UVA-захисті, вона точно не зашкодить в будь-якому віці, застосовуйте засоби з фільтрами, якщо протипоказань немає, і з екранами, коли ваша шкіра надто чутлива.\nНамагайтеся брати менш жирні і маслянисті креми, вони погано підходять для молодої шкіри, тим паче, що від жирного крему моментально «злітає» весь макіяж, особливо в середині літа, коли стоїть спека.\nКрем від зморшок навколо очей від тридцяти, до сорока\nЦей вік, це якраз, той самий переломний момент, коли вікові зміни починає помічати кожна жінка, тому займатися своїм обличчям в цілому, а також і шкірою навколо очей особливо, слід більш інтенсивно і ретельно.\n• Підбирайте своє власне засіб, звернувши особливу увагу на зволоження та живлення, це має стати для вас авторитетом.\n• Намагайтеся не використовувати ліфтинги, або робити це якомога мінімальною, щоб довше зберегти природну здатність шкіри до омолодження і виробленню колагену. «Протримаєтеся» якомога довше, і в майбутньому ваша шкіра вас обов'язково віддячить, проте крем від зморшок повинен бути в такому віці вже активний, тому уважно читайте етикетку.\nАнтивіковий крем навколо очей після сорока\nЯк не крути, але пріоритетним і актуальним для шкіри навколо очей, в будь-якому віці, залишається якісне та інтенсивне зволоження, дайте свій шкірі стільки рідини, скільки вона вимагає. Однак зморшки все одно будуть з'являтися, і наше завдання, зробити їх якомога менш помітними.\n• От саме до сорока років і пізніше, і прийшла пора тих самих, знаменитих коштів, які містити підтяжки і ліфтинги. У цьому віці вони якраз стануть доречними, допомагаючи боротися з віковими змінами.\n• Не забувайте також і про харчування шкіри, краще всього придбати для себе два креми, один на ніч, а інший на день. Нічний буде більш жирним і поживним, а другий більш легким, зволожуючим.\n• Про сонечко також не варто забувати і зараз, адже окрім енергії і життєвої сили, воно так само здатне змусити шкіру швидко старіти, втрачаючи вологу, еластичність, набуваючи небажану пігментацію і так далі.\n• Регулярність і сталість, ось що має стати вашим девізом. Тільки при такому підході до власного личку, можна довго залишатися молодою і красивою, щоб перехожі просто оберталися вслід, а знайомі захоплювалися вашою зовнішністю.\nНа що звернути особливу увагу при підборі «свого» ідеального крему\nЯк уже неодноразово говорилося, потрібно обов'язково читати етикетку, адже як не крути, а такою ніжною частини обличчя, як шкіра навколо очей, дуже просто нанести непоправної шкоди. Тому не належите до вибору крему легковажно. Відмінно буде, якщо обраний вами крем від зморшок навколо очей буде містити безліч рослинних та інших натуральних компонентів.\n• Різні натуральні масла (авокадо, масло ши, кокос, виноградні кісточки, морквина і так далі)\nБагато виробників косметичних засобів останнім часом стали пропонувати максимально натуральну косметику навколо очей, майже не використовуючи хімічні сполуки і консерванти. Проте не потрібно забувати, що чим менше цієї шкідливої хімії у вашому кремі, тим менший термін придатності йому відміряють. Тому підходите до справи розумно і обов'язково запитуйте, в яких умовах зберігатися даний засіб. При неправильному зберіганні, навіть найідеальніший еліксир молодості, може перетворитися отруту і отрута, який зовсім не можна буде використовувати.\nКрім усього іншого, не шкодуйте розлучатися з простроченими, хоча й улюбленими флакончиками і тюбиками. Якщо виявили, що термін придатності закінчується, краще викинути старе, і придбати нове, навіть якщо деяка кількість крему ще залишилося. Адже не варто шкодувати грошей, на шкоду власному здоров'ю та квітучому зовнішньому вигляду.\nПам'ятайте, що наносити обраний вами крем від зморшок навколо очей потрібно тільки на чисту шкіру, не допускаючи брудних рук і так далі. Справа в тому, що наносити крем найкраще, кінчиками пальчиків, ніжно вбиваючи його в шкіру, не розтягуючи і не стискаючи її. А разом з кремом, в саму ніжну частину нашого обличчя, недовго «вбити» також бактерії і мікроби, що вже зовсім нікому не потрібно. А ще - не варто наносити крем на рухливе століття, це може викликати набряклість, кон'юнктивіт і тому подібні, вже зовсім малоприємні речі.


Чернігівський міський голова Владислав Атрошенко дав доручення перерозподілити наявні на кінець року кошти, орієнтовно 5 млн грн, з метою придбання ще однієї кисневої станції для лікарні, яка прийматиме хворих на коронавірусну інфекцію. Це дасть можливість забезпечити медичним киснем додатково ще 130 ліжок. Таким чином, у міських лікарнях загалом буде 385 ліжок, під’єднаних до кисню. За його словами, така необхідність виникла через чітку тенденцію до збільшення кількості хворих з важким перебігом COVID-19, що значно швидше наростає, ніж минулого року.\nПро це було сказано на щотижневій розширеній нараді в Чернігівській міській раді сьогодні, 12 жовтня.\n- Тим хворим, які лікуються вдома, мають нетяжкі симптоми, але потребують незначної кисневої підтримки, будуть надаватися кисневі концентратори додому для тимчасового використання, яких у наявності наразі 110 одиниць. Треба розуміти, що потужність і технічні характеристики їх недостатні для використання при лікуванні хворих з важким перебігом. Тому місту й необхідна ще одна киснева станція. Я думаю, що тоді ми зможемо впоратися з викликами, які будуть цього року, - зазначив міський голова.\nГенеральний директор міської лікарні №2 Владислав Кухар доповів, що наразі робиться все можливе для того, щоб пришвидшити виконання цього розпорядження.\nУ Чернігові за останній тиждень захворіло 639 осіб, з них 168 були госпіталізовані до ковідних відділень міських лікарень, одужало – 208, виписано 69 осіб. На жаль, кількість померлих від COVID-19 за тиждень – 18 осіб.\nУ лікарнях міста наразі перебуває 239 пацієнтів, з них 151 особа потребує кисневої терапії, на апаратах-ШВЛ знаходиться 11 хворих. Кисневої підтримки потребують майже 70% пацієнтів від загальної кількості госпіталізованих. Лише 17 пацієнтів з числа цих госпіталізованих мають щеплення проти COVID-19.\nЗагалом по місту наразі першою дозою вакциновано 60955 осіб, повністю вакциновані 48119 людей.\nМіський голова вкотре наголосив, що необхідно пришвидшити проведення масової вакцинації, зокрема, працівників структурних підрозділів та комунальних підприємств міської ради. Крім того, він звернувся до всіх керівників установ, закладів та підприємств усіх форм власності, які працюють у місті, з проханням відповідально поставитися до масової вакцинації, оскільки це єдине, що може вберегти від значного поширення коронавірусної інфекції. Враховувати також треба те, що у міста дуже мало лікарів саме цієї спеціалізації.\n- Давайте проводити роз’яснювальну роботу, щоб у нас мінімум 70-75% було вакцинованих працівників. Це фактично той рівень, де мінімальні ризики значного поширення цього вірусу. Найменше, що ми можемо зробити - це миття рук, дистанція, захисні маски та вакцинація. Наразі у лікарнях зайняті 239 ліжок пацієнтами з важкою симптоматикою. Якщо ця цифра буде 350, ми дивитимемося динаміку, стан перебігу хвороби, темпи зростання - і тоді на місцевому рівні будемо визначатися щодо тотального локдауну, коли буде зупинене все. Це будуть вимушені наші дії. Загальний ліжковий фонд – 530, який ми не зможемо забезпечити людським ресурсом, тобто якісним лікуванням. З лікарями у міста – найбільша проблема. Крім того, лікарі - живі люди, їм теж потрібно відпочивати, - зазначив міський голова.\nРаніше на цю тему: Киснева станція та власна ПЛР-лабораторія з’явилися в чернігівській лікарні №3


Супермодель по-українськи › Новини › Через проблеми з дочкою «Супермодель по-українськи» залишила мама трьох дітей Через проблеми з дочкою «Супермодель по-українськи» залишила мама трьох дітей\nІнтуїція допомогла Юлі Чорнобиль знайти роботу, а Сашу Кугат змусила страждати#TAMIPULMAKEMYDAY. Чи хороша ти подруга?Що отримують учасниці «Топ-модель по-українськи» в подарунок 8 БерезняНовий канал запускає «Топ-модель по-українськи»Учасниця «Супермоделі по-українськи» знялася у кліпі менеджера Daft PunkЩе Учасниця шоу «Супермодель по-українськи» сама хотіла просити експертів відправити її додому\nДругою учасницею, яка пішла з шоу «Супермодель по-українськи», стала 27-річна Катерина Лисенко. Експерти розкритикували її роботу на показі в торговому центрі і дефіле в залі суду в образі Феміди. Дівчина розплакалася перед суддями і пояснила, чому не впоралася з випробуваннями. Причина її розгубленості – неприємні новини з дому.\n– У день дзвінків рідним сестра сказала мені, що мою шестирічну дочку Ніку не прийняли до школи. У дівчинки помітили якісь відхилення і порекомендували нам зводити її на МРТ. Зізнаюся, що думками я була вдома, а не на проекті. На жаль, не змогла впоратися зі своїм хвилюванням. Відчуваю, що підвела тих людей, які в мене повірили, – говорить Катерина Лисенко.\nЕкспертів і ведучу сльози дівчини не зворушили. Вони обурені тим, що учасниця не розрахувала свої сили і не виправдала їхньої довіри.\n– Є величезна кількість доказів того, що в моделінгу можна успішно поєднувати материнство і кар’єру. Наприклад, світові знаменитості Хайді Клум і Наталія Водянова – мами чотирьох дітей, – каже Алла Костромічова.\nПриїхавши додому, учасниці вдалося залагодити проблеми з донькою. Дівчина стверджує, що якби її не вибили з колії домашні проблеми, вона не пішла б із проекту так рано.\n– Я впевнена, що не вилетіла б із шоу так швидко. У мене хороша інтуїція, відчувала, що дійду щонайменше до середини проекту. Так само сказала і моя мама. Вона єдина засмутилася через те, що я так рано повернулася. Зате діти в захваті, – говорить Катерина Лисенко.


Міжнародний розвиток торгових відносин - Реферат Безплатно скачать реферат, курсову, дипломну роботу\nГоловна → Менеджмент → Міжнародний розвиток торгових відносин - Реферат\nМіжнародний розвиток торгових відносин - Реферат\nіншого. Перевізник не несе відповідальності, якщо він доведе, що ним і поставленими особами були вжиті всі необхідні заходи для того, щоб уникнути шкоди. У випадку, якщо перевізник доведе, що провина особи, що потерпіла, була причиною шкоди або сприяла цьому, суд може, відповідно до постанови свого власного закону, усунути або обмежити відповідальність перевізника;\n5) межівідповідальності перевізника - 17 спеціальних прав запозичення (СПЗ) або 51 старий золотий франк за 1 кілограм ваги брутто. Збитки, нанесені в результаті прострочення доставки, відшкодовуються в розмірі трикратних провізних платежів. Межі відповідальності можуть бути знижені за домовленістю сторін перевезення з відповідним зниженням провізних платежів;


Ляшко може стати міністром замість Степанова: коментар Голосу\nЛяшко може очолити МОЗ замість Степанова\n26 листопада 2020, 16:52 Читать новость на русском\nЛяшко може стати міністром замість Степанова / Колаж 24 каналу\nНа тлі загострення коронакризи, дедалі активніше обговорюється питання відставки міністра охорони здоров'я Максима Степанова. Відтак Верховна Рада може зібратись вже наступного тижня.\nНа заміну чинному міністрові партія монобільшості висуватиме головного санітарного лікаря України Віктора Ляшка. Таке припущення зробила членкиня комітету Верховної Ради з питань здоров'я нації, представниця фракції "Голос" Ольга Стефанишина в ефірі 24 каналу.\nВажливо Степанова хочуть звільнити до кінця року, шукають заміну, – ЗМІ\nКоли можуть розглядати питання про відставку Степанова\nЗа її словами, серед депутатів є підтримки відставки Степанова. Постанову про його звільнення майже 100 депутатів підписали ще влітку. "Голос" планував ще на цьому тижні зібрати позачергове засідання для розгляду питання його звільнення.\nЗараз, на жаль, багато депутатів хворіють. Ми сподіваємось, що наступного тижня Рада збереться і постанову про відставку Степанова вже винесуть на розгляд,\n– зазначила Стефанишина.\nНардепка також вважає, що на тлі Степанова "будь-який міністр буде ефективним". Крім цього, як вона зазначила, він за 9 місяців на посаді нічого не зробив.\nХто може бути натомість\nТакож нардепка зазначила, що Віктор Ляшко працює в МОЗ вже майже рік, його діяльність також оцінюватимуть. На запитання журналістки, чи Ляшко буде ефективнішим, ніж Степанов, нардепка відповіла: "Ми це побачимо".\n"Партія влади та монобільшості пропонуватиме ті кандидатури, які розглядатимуть замість Степанова і це буде на їхній відповідальності", – підсумувала Стефанишина.\nДивіться відео: Ляшко може стати міністром замість Степанова\nМожлива відставка Степанова: коротко\nУ ЗМІ з посиланням на власні джерела в Офісі Президента повідомили, що Степанова планують звільнити до кінця 2020 року. Нині вже розшукують кандидатуру на посаду нового голови МОЗ.\nРаніше нардеп Ярослав Железняк з партії "Голос" раніше розповів, що 13 листопада Кабмін підписав документ, який розпочне процес звільнення міністра охорони здоров'я. Одразу після цього Степанов пішов на лікарняний.\nМіністр охорони здоров'я тоді спростував інформацію про свою відставку.\nДо слова, починаючи з травня 2020 року активісти та громадські організації періодично проводять протести за відставку Степанова. В основному така реакція активістів виникала через певні рішення міністра в питаннях бюджету.\nНовини політикиНовини УкраїниЗдоров'яНовини Здоров’яНовини про медицинуМіністерство охорони здоров’яВіктор ЛяшкоМедицинаПартія ГолосМаксим Степанов


Гра головоломка Діснея Різдво\nголоволомка Діснея Різдво\nКласичні персонажі Walt Disney зібралися в це Різдво сцени в Будинок Миші програми. Для перегляду повної зображення, яке ви повинні заповнити цю головоломку. Для цього перетягніть кожен з частини, щоб їх місце. Якщо поставити в потрібному місці, частини відповідатимуть. У картині з'являються Міккі Маус, Мінні, Гуфі з тарілкою печива, Дональд (з'являючись кілька роздратовано), Дейзі і Плуто собака. За ними можна побачити великий ялинку і деякі гірлянди, які прикрашають сцену. Мати хороше Різдво з улюбленими персонажами.\nЦя гра була зіграна 11153 раз онлайн. рейтинг 2145 з Кращі ігри.\nРейтинг на основі 374 думок користувачів\nЗіграли 11153 разів\nМіккі, Мінні, Дональд, Дейзі, Гуфі і Плуто перші символи, які знялися деякі з коротких фільмів Walt картинки Діснея, як Silly симфоній. З часом, ці персонажі знявся разом другий мультсеріал і телевізійних шоу, таких як Будинок Mouse (приналежність зображення, яке ви бачите в цій онлайн-грі), і Клуб Міккі Мауса. Якщо ви думаєте, що вони смішні персонажі, то ви не повинні пропустити цю загадку, що, звичайно, ви будете любити.\nЩо це за гра про? Це безкоштовна гра під назвою головоломка Діснея Різдво для вашого браузера, без необхідності завантажувати або встановлювати що-небудь, цілком надійні. На цьому сайті ви зможете грати безкоштовно в цю гру Різдво спалах, яка називається головоломка Діснея Різдво. І пам'ятайте, що це безкоштовна гра під назвою головоломка Діснея Різдво і це пов'язано з Різдво. Наша нова гра головоломка Діснея Різдво є однією з кращих Різдво ігор ви можете знайти і ви можете поділитися ним з друзями і контактами в соціальних мережах. Це онлайн-ігри і відео гри під назвою Різдво, що ми запрошуємо вас грати, насолоджуватися і дізнатися про нього, а також поділитися в коментарях і зі своїми друзями в соціальних мережах.


Рішення Понтія Пілата - На скрижалях\nHome / Духовність / Персони / Події / Світ / Рішення Понтія Пілата\nРішення Понтія Пілата\nВасиль Герей 12:58:00 Духовність, Персони, Події, Світ\n13 нісана за іудейським календарем в Єрусалимі за рішенням Синедріону, суду священиків, було заарештовано, а відтак доставлено прокураторові Іудеї Понтієві Пілату Ієшуа Га-Ноцрі, Ісуса з Назарету, — «підбурювача безпорядків». І навряд чи хто-небудь з вищого єврейського духовенства чи з представників римської влади міг собі уявити, що це — початок подій, які змінять хід історії.\nНЕСПОКІЙНА ПРОВІНЦІЯ РИМСЬКОЇ ІМПЕРІЇ\nДві тисячі років тому всі землі навколо Середземного моря знаходилися під владою Риму, утворюючи Pax Romana, Римський світ. Римлянам вдалося реалізувати заповітну мрію Олександра Македонського — створити універсальну багатонаціональну світову державу. Римляни дали організацію суспільства, яку пізніше, в IV столітті, успадкує Церква; греки заклали фундамент сучасної західної і православної культури; радикальний прорив у Богопізнанні відбувся у Палестині.\nОдначе сама Палестина на час приходу Христа була ареною як релігійних рухів, так і бурхливих політичних подій. Після завоювання в 63 році Єрусалиму Гнеєм Помпеєм вона перебувала під протекторатом Риму. В часи Ірода Великого Палестина ще була єдина, проте після його смерті царство розпалося і було розділене на 4 провінції чи тетрархії, якими правили нащадки Ірода. Проте з 6 року фактичним володарем Іудеї та Самарії став прокуратор, якого призначав римський імператор і який підпорядкувався намісникові Сирії.\nІудеї постійно готували повстання. Майже щороку з’являлися нові й нові пророки (Талмуд налічує їх близько 30), які провіщали, що ось-ось прийде Месія з роду Давида і звільнить «богообраний народ». Населення легко відгукувалося на заклики, але римляни жорстоко придушували заворушення. У відповідь непокірні євреї вдавалися до тероризму проти ненависних завойовників. Крім зелотів об’явилися ще й сікарії, які серед білого дня в натовпі вбивали римлян чи зрадників.\nАле навіть втрата незалежності не примусила об’єднатися єврейський народ. Суспільство було розбито на численні антагоністичні секти й політичні групи. У Талмуді слушно зауважено: «Ізраїль потрапив у рабство тому, що в країні виникли 24 секти». Гризня між сектами й партіями — ось типова причина занепаду держав у всіх народів в усі часи.\nЗ-посеред сект найвідомішими були фарисеї, що суворо дотримувалися букви Закону; ессеї чи «Сини Світла», які фактично є предтечами християн, та секта саддукеїв. До останніх належала освічена знать і вище духовенство. Побоюючись втратити своє становище, вони провадили щодо римлян політику лояльності й примирення. Про могутність цієї соціальної групи можна судити з того, що в Єрусалимі було 20 тисяч священиків, не рахуючи левітів — служителів Храму. І це — в місті, все населення якого становило максимум 120—150 тисяч. Тому будь-який виступ проти них, безумовно, був приречений.\nЗапобігали перед римською владою і першосвященики, дбаючи насамперед про спокій в Єрусалимі та в Палестині взагалі. На той час найвищу духовну посаду обіймав Йосиф Кайяфа, призначений в 25 році намісником Сирії Валерієм Гратом. Проте фактично духовна влада в Іудеї належала тестеві Кайяфи — Хананові (чи Анні) бен Шету. Світську ж владу ділили між собою сини Ірода Великого: Пилип володів Батаною, Антипа-Ірод — Галілеєю й Переєю, Архелай — Іудеєю з Єрусалимом.\nРим же в Іудеї репрезентував прокуратор Понтій Пілат. Уже одразу після призначення в 26 році в нього склалися дуже напружені стосунки з євреями. Його військовий загін увійшов до Єрусалиму з імператорськими знаками, на яких поряд з орлом було зображення імператора, котрий вважався божеством. Оскільки іудейська релігія забороняє зображати бога, то це сприйняли як намір осквернити Храм. Виник бунт, щоправда — пасивний, у формі громадської непокори. Також євреї поскаржилися до Риму. Пілатові довелося поступитися. Але глуха ворожнеча відтоді залишилася, і єрусалимська верхівка тільки шукала привід, щоб скомпрометувати прокуратора.\nНапередодні Пасхи, як і щороку, і Понтій Пілат, і першосвященики посилили пильність. Вони з надзвичайною підозрою ставилися до всього, що хоч чим-небудь нагадувало про політичні заворушення. В натовпі нишпорили сотні шпигунів. Пілат разом з усіма своїми збройними силами прибув зі своєї постійної резиденції в Кесарії до Єрусалиму й оселився у палаці Ірода, щоб особисто стежити за порядком. Задля свята прибув до іудейської столиці й правитель Галілеї Ірод-Антипа.\nБезумовно, в ці дні активізувалися й екстремісти: зелоти й сикарії. Вочевидь, були й виступи, навіть вбивства. Трьох з терористів Пілатові вдалось заарештувати. Імен двох не залишилось; Євангелія тільки розповідають, що їх розіп’яли разом з Ісусом. Зате третій з арештованих був, очевидно, досить відомою постаттю. Всі євангелісти називають його Варрава або, точніше, Бар-Абба (син Абби). Ім’я його, за дивним збігом, було Ієшуа, тобто — Ісус. Він був «ватажком розбійників» — сикаріїв чи зелотів і, мабуть, користувався великою популярністю серед жителів Єрусалиму та прочан, що прибули на свято. Проте для римської влади Бар-Абба вважався небезпечним злочинцем, і цілком можливо, що Пілат давно полював за ним. Ймовірно, що арешт народного улюбленця-бунтівника ще дужче наелектризував атмосферу в Єрусалимі.\nІ якраз в цей час, коли нерви були напружені до краю, Понтій Пілат і первосвященики спостерігають, як з’являється величезний натовп, що оточує якогось нового пророка, який верхи на ослику урочисто в’їжджає до Єрусалиму. Вивідачі доповідають, що пророк — Ієшуа Га-Ноцрі, що він має численних учнів, які називають його Месією, а натовп радісно кричить, що він — нащадок царя Давида і новий цар Ізраїлю. У тодішній політичній обстановці це було відкритим викликом. Адже проголосити кого-небудь царем — означало повстати проти влади Риму, а водночас — і проти єрусалимської священицької верхівки. Тим більше, виявилося, що прибулий діє дуже рішуче й безкомпромісно, наче навмисно провокує міняйлів з Храму.\nПроте невідомо, кого Понтій Пілат вважав небезпечнішим злочинцем: зелотського вождя Бар-Аббу чи пророка Га-Ноцрі, якого простолюд величає Месією. Адже римляни старалися не втручалися до релігійних суперечок підкорених народів.\nВ деяких списках «Історії іудеїв» Йосифа Флавія мовиться про те, що Ісуса заарештовували двічі, але першого разу прокуратор, переконавшись, що той — не «розбійник», відпустив його; очевидно, єврейський пророк не викликав в римлянина особливої підозри. Зате небезпечним Ісус був для іудейської верхівки — передовсім, як порушник спокою. Тому первосвященик Кайяфа та його тесть Ханан вирішили діяти рішучіше. На засіданні «Малого Синедріону» (чи президії) Кайяфа заявив: «Краще нам, щоб один чоловік помер за людей, аніж щоб увесь народ загинув».\nЩо трапилося далі — детально описано в Євангеліях: арешт в Гетсиманському саду, процес в Синедріоні, допит у Понтія Пілата. Цікаво, що троє євангелістів, Матвій, Марк та Лука, повідомляють, що Ісуса заарештували охоронці Храму, тільки в Євангелії від Іоанна мова йде також про римських легіонерів. Можливо, Іоанн сумістив арешт, здійснений Пілатом, і другий арешт — в Страсний четвер. Адже про небажання прокуратора встрявати до цієї справи явно свідчать подальші події.\nПонтій Пілат на той час встиг зібрати достатньо інформації про Проповідника з Назарету: і щодо його походження з царського роду, і про те, що він — безсумнівно, шановна й високоосвічена людина; недаремно учні називають його Равві, тобто Вчитель, а єврейська знать вважає за честь запрошувати його в гості, як наприклад, головний збирач податків Закхей, чи Йосиф з Ариметеї або Никодим, член Синедріону.\nЗ належною повагою ставився до Ієшуа Га-Ноцрі навіть тетрарх Ірод-Антипа. Проте розмови з тетрархом в Ісуса не вийшло. І його знову привели до Пілата. Прокуратор, звичайно, міг потримати заарештованого деякий час у в’язниці, щоб прискіпливіше розібратися із звинуваченнями — як-не-як, а підозра про належність до бунтівників залишалася. Так, при арешті Петро вдарив охоронця мечем. Існує припущення, що він разом з братом Андрієм належали до партії зелотів, як і апостол Симон, якого взагалі прозивали Зелотом. Якщо це так, тоді не дивно, що учні повтікали під час арешту в Гетсиманському саду.\nПроте несподівано Понтій Пілат починає квапитися з вироком. Та ще й намагається продемонструвати, що не бачить ніякого злочину в діях Ісуса, щоб викликати співчуття в натовпу. Що могло бути причиною такої зміни в поведінці прокуратора?\nСправа в тому, що в римлян існував звичай, добре відомий євреям: напередодні свята Пасхи відпускати одного в’язня. Кого саме — вирішував народ. І напевно Пілат боявся, що євреї можуть просити про свого улюбленця Бар-Аббу. А звільнити запеклого злочинця, можливо, навіть вбивцю, прокураторові аж ніяк не хотілося. Тому він вирішив пришвидшити процес над Ісусом з Назарету, мабуть, сподіваючись, що народ, який кілька днів тому так натхненно вітав свого Месію при в’їзді до Єрусалиму, тепер неодмінно вступиться за нього, тим більш, що заарештували його за наказом Кайяфи та Ханана, яких простолюд ненавидів.\nПонтій Пілат прорахувався. Багатотисячний натовп кричав: «Розіпни, розіпни Його!» А відпустити попросив іншого Ісуса — вождя розбійників Бар-Аббу. Чому?... Невже ближчим їм був той Варрава-розбійник? Чи були розчаровані Ісусом з провінційного Назарету? Бач, обіцяв, що царем стане. Повірили в Нього як в Месію, апостоли вже й суперечку затіяли — про гідне місце в Царстві, а Саломея, мати братів Зеведеєвих, тим часом поспішно просила в Ісуса для своїх синів місця по праву і по ліву руку. І після всього — таке розчарування...\nЗ тим і проводжали на Голгофу Того, кому зовсім недавно кричали «Осанну». Відтак спостерігали люди, цікаві до видовищ, за розп’яттям Месії — разом з двома розбійниками.\nАле на третій день було Воскресіння. І був початок уже нової ери в історії людства.\nРішення Понтія Пілата Reviewed by Василь Герей on 12:58:00 Rating: 5


Молоді та зухвалі. Назар Холодницький - перший антикорупційний прокурор - Погляд\nHome / політика / Молоді та зухвалі. Назар Холодницький - перший антикорупційний прокурор\nМолоді та зухвалі. Назар Холодницький - перший антикорупційний прокурор\nВ розмові з «Главкомом» прокурор зізнався, що сам неодноразово порушував закон і вже написав… заяву про звільнення\nКерівник створеної менше року тому Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Назар Холодницький, незважаючи на свою зразкову публічність, залишається утаємниченою фігурою. З одного боку, настільки стрімкому кар’єрному зльоту у 30-річні зазвичай завдячують сприянню авторитетного покровителя. З іншого – червоні дипломи, численні статті у наукових журналах вселяють надію у професіоналізм першого українського антикорупційного прокурора.\nПриблизно те саме – із іміджем чесного та непідкупного. Так, у Холодницького немає ані колекції дорогих годинників, ані безсовісно дорогих автівок, ані дизайнерського одягу за тисячі доларів. Однак саме у той момент, коли починаєш вірити у справедливість долі, яка послала нам такого прокурора, чуєш від нього тривіальну історію про те, як держава безкоштовно виділила йому дві ділянки землі у Києво-Святошинському районі. А як відомо, у прокуратурі саме цього району у передмісті столиці Холодницький працював з 2006 по 2014 рік.\nОднак лише роботою життя Назара Холодницького не обмежується. Виявляється, поза межами просторого кабінету голова САП може втрапити в історію, коли через нього викликають поліцію. Ба більше, в інтерв’ю «Главкому» антикорупційний прокурор зізнався, що сам неодноразово порушував закон, пояснив, чому його новий автомобіль оформлений на іншу людину та повідомив, що вже написав… заяву про звільнення.\nУ мене з математикою завжди було погано, точні науки не йшли. Біологія, фізика – взагалі ніяк. Чому прокуратура? Адвокатом не хотів бути. От не хотів і все. Тим більше, я бачив, як працюють адвокати – як правило, «професійність» адвоката визначалась його здатністю «вирішити питання». А прокуратура – це державна служба. Форма ще, напевно, подобалася. А щоб піти суддею, тоді потрібно було мати вік 25 років і не менше трьох років юридичного стажу – помічником судді. Знову-таки, на практиці в суді я побачив роботу помічника судді: виписувати повістки, інколи писати проекти рішень. Суддя – це кабінетна робота. А прокурори тоді ще «на трупи» виїжджали, розслідували вбивства – це робота жвавіша, з людьми.\nПризначення Назара Холодницького антикорупційним прокурором (фото: Укрінформ)\n«Після призначення на посаду почали раптово дзвонити однокласники, однокурсники, яких не бачив 10-15 років»\nПро бажання звільнитися\nЗаява про звільнення лежить у мене в сейфі з другого дня роботи. Там тільки не вказано ім’я генпрокурора і дата. Це своєрідне свідчення для себе того, що я не тримаюся за цю посаду, це крісло. Не подобається – можна піти. Піти завжди легше і потім кричати по ТБ і в Фейсбук, що хтось заважав. Але ми прийшли сюди не для того, щоб почепити на себе лаври героя, якому не дали працювати. І НАБУ, і САП за цей незначний проміжок часу (майже рік, - «Главком»)спромоглися відбутися як єдиний антикорупційний механізм. Коли Артема (Ситника, - «Главком») призначили, і мене призначили на другий же день мені вже в месенджері писали: коли вже прем’єр-міністр сяде в тюрму (на той момент Арсеній Яценюк, - «Главком»).І це в той момент, коли тут є тільки я і ці рибки в акваріумі. Тому плюнути і піти – завжди можна. У нас часто плюють, йдуть, а потім стають «великими» політиками і критикують-критикують-критикують. А ти піди сам на конкурс, пройди чотири етапи і попрацюй – а у нас ще є досі 7 вакансій! – і покажи результат. Мені нескладно піти, але ж ми прийшли, щоб щось змінити.\nПро власну безпеку\nЯ написав три чи чотири листи про виділення охорони – ось-ось обіцяють. За законом я маю бути захищеним, але... Скажу так, «спасенне утопающих – дело рук самих утопающих».\nПро бажаючих «домовитися»\nЯкщо я скажу, що до мене ні разу не підходили, не пробували поговорити щодо тієї чи іншої справи, то збрешу. І так, напевно, можна сказати про представників усіх правоохоронних органів. Інше питання – ставлення до цих розмов. Я всіх таких прохачів проганяю геть. Причому деякі з них навіть шукають родичів, знайомих, з ким я колись разом працював чи перетинався. «Ну, приходьте попити чаю...» Я ж людина соціальна, у мене є друзі, знайомі, однокурсники, однокласники, є люди, з якими працював. Я можу, наприклад, раз на три місяці заїхати у прокуратуру, з якої починав свою кар’єру. І зі знайомими, які там лишились, можу випити пива, звичайно, в кінці робочого дня. Але питання антикорупційної роботи залишаються тут, у цьому приміщенні. Я із самого початку себе привчив – ніколи не беру роботу додому. Я краще буду сидіти до дванадцятої ночі тут. Дім – це дім, а тут є всі умови для роботи. Всі робочі зустрічі, коли пропонують випити кави десь, не тут – ні. Кава у нас є, можемо пригостити.\nНовий колектив з’явився – ми дружимо всі. Інколи збираємося. Можемо повечеряти – не якісь лобстери дорогі, звичайні продукти. Тут поблизу є один підприємець кавказької національності, у нього дуже смачні кебаби. Робимо йому хороший виторг, якщо у когось день народження. Коло старих друзів – їх небагато, можна перерахувати на пальцях рук, вони залишились. До Львова приїжджаю – з кумом і з дитиною завжди погуляю. Звичайно, після призначення на посаду почали раптово дзвонити однокласники, однокурсники, яких ти не бачив 10-15 років, а тут – опа! – «Привіт, давно не бачились!». Де ви були раніше? Такі як об’явились – так і зникнуть, коли написаний рапорт піде в хід.\n«Придбав Volkswagen Touareg. Правда, ще за неї не виплатив всю суму, тому власник не хоче переоформлювати її на мене»\nПро те, як приймає рішення\nПрактика показує, відсотків 90 імпульсивних рішень виявляються неправильними. Тому ніколи не треба робити щось згаряча. Треба сісти, подумати. У нас такого немає: є цар і всі інші. Працює колектив. Приходить прокурор, я слухаю його висновки, його думку. У відносинах НАБУ і САП кінцева інстанція – це не директор НАБУ, це прокурор – процесуальний керівник, бо він приймає рішення і саме йому потім в суді підтримувати обвинувачення. Я вислуховую дві сторони і ми приймаємо рішення. Як правило, спільне.\nПро любов до машин\nВ останні тижні закинув тренажерний зал, але треба відновити. Як осінь прийшла – важко стало прокидатись. Якісь там перукарі, манікюри-педікюри – таким не захоплювався ніколи. Люблю сам машиною покерувати.\nЯ недавно змінив машину: продав свій Mitsubishi Outlander, придбав Volkswagen Touareg, 2013 року. Пробіг 80 тис. км. Правда, ще за неї не виплатив всю суму, тому власник не хоче переоформлювати її на мене, поки не погашу борг повністю. Захотілося, хоча інколи не розумію, для чого, бо є службова машина. Я на своїй катаюся десь раз на три тижні, на вихідних. Виявляється, що це відпочинок, коли ти сам за кермом. Я розпланував, що, може, до кінця року сплачу всю суму. Лишилося десь ще 150 тис. грн.\nПро перші великі гроші\nСвій Mitsubishi Outlander я придбав у 2010 році. Тоді моя зарплата була десь тисяч 60-70 у рік при курсі 8. За які гроші придбав машину – поясню, вже можна, бо строки давності пройшли (сміється – «Главком»). Львів – близька до Польщі територія. Свого часу, коли я ще навчався в університеті, коли були лекційні дні, бувало, я возив цигарки і горілку на польський кордон. Це був хороший заробіток – за одну поїздку можна було заробити десь $100 – на різниці цін. Плюс, зараз це теж можна розказувати, будучи студентом другого курсу я писав курсові для студентів 3-4-5 курсів інших ВНЗ. Тоді в залежності від складності це коштувало від 50 до 100 доларів. 50 доларів – це проста курсова, 30 сторінок тексту. Написати курсову, не сильно думаючи, можна було за один день: піти в бібліотеку, взяти 5-6 книжок. На четвертому і на п’ятому курсі я взявся писати три магістерські роботи. Вони «коштували» дорожче: одна 500, дві інші – по 700 дол. Але магістерську писати складніше– це 1,5-2 місяці сидіти фактично кожні вихідні, там треба думати.\nДалі про гроші – у мене бабці були депортовані, потім їм у 2000-2001 роках німецький уряд виплачував кошти за те, що вони були вивезені. Одна бабця отримала 12 тис. марок – тоді з доларом вони були десь один до одного. Друга отримала десь 8 тис. Одна баба, по маминій лінії, у якої було шестеро внуків, поділила на всіх, а мама мого батька віддала все одному внуку – мені. Я збирав, не витрачав. Закінчивши університет, у мене перед прокуратурою було своїх грошей близько 20 тис. дол. Десь в 2009 році, коли мені було 24, захотілося машину. Сестра, яка на той момент вже якийсь час проживала в Італії, дала ще 5 тис. євро і мама додала – як готівка вони тепер у мене вказані. Я тоді взяв собі Mitsubishi Galant. Поїздив 3 місяці, потім – ДТП. Скажімо так, добре, що була застрахована. Я не був за кермом, був пасажиром. Страхова компанія виплатила кошти. Фактично за ці кошти я взяв тоді Outlander.\nМені, наприклад, байдуже, на чому їздити щодня. Маючи високу зарплату, не маючи поки сім’ї, дітей – захотілось для себе щось покращити. Можна було б, звичайно, «вилізти зі шкіри» взяти машину за 2016 рік, але навіщо? Так само як брав зимові колеса: одне колесо 250 доларів коштує, а з диском – 1000. І нащо мені той диск за 1000, коли машина три тижні стоїть на паркінгу – хто на них дивитися буде?\nЯ отримав землю в Києво-Святошинському районі. Прописаний і живу в Вишневому. Писав заяви у різні сільські ради, і от у 2012 році в Білогородці сесія надала ці земельні ділянки: 10 і 12 соток.\nВідповідно до ст.121 Земельного Кодексу, Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності. Водночас під час неофіційних бесід юристи стверджують, що отримати таким чином ділянку без зв’язків чи хабарів чи потрібних знайомих (тим більше дві, та ще й під Києвом) практично неможливо.\nУ мене є чотири годинники, найдорожчий - 400 доларів. Це Jacques Lemans, не механічний, батарейковий. Є ще досі годинник, який з третього курсу носив, – Orient. Я не звик носити годинники. Напевно тому, що годинник є на телефоні, а телефон завжди при собі. Якщо десь побачите мене з годинником, це рідкісний момент. Але буває, коли от хочеться одягнути годинник.\nСрібний ланцюжок – це подарунок матері, за два роки до смерті. Хотіла золотий купити, але я знаю, що від поганого оберігає саме срібло. Золото – це від лихого, тому я прихильник срібла. Ланцюжок, хрестик і браслет завжди при мені – три елементи срібла.\nВідкрию таємницю – одяг з Італії. Нема улюблених брендів, є улюблені речі. Якщо говорити про костюми, у мене їх декілька – це переважно Voronin. Вони на мене добре лягають. Коли призначили на посаду, на другому тижні роботи поїхав в «Оушен Плазу», купив за 10 тис. грн. Pierre Сardin. Там був якийсь розпродаж. В магазині якось добре лежало, а приїхав додому – не дуже. Я його, може, пару разів одягав. Після призначення мені казали, що от, мовляв, ти маєш бути охайним, одягати щось дорожче. Колеги радили – бери. Взяв – і не ношу.\nДесь з 2004 року мені все купує старша сестра, яка уже років 18 живе в Італії. По-перше, одяг там якісніший. По-друге, не так дорого коштує, як у нас. Три роки тому сестра купила спортивний костюм – в Україні він рівно втричі дорожчий. Як правило, ці оновлення гардеробу відбуваються двічі на рік: перед Пасхою та Різдвом. Для мене в 2016 році абсолютно непринципово, що це сорочка з колекції 2015-го року. Сестра мій смак знає, я їй повністю довіряю. Вже багато років вгадує.\n«Були такі періоди: дзвониш мамі, кажеш, що все добре, а кладеш трубку – і сльоза навернеться, бо хочеш все кинути»\nПро ставлення до багатства\nЯ виріс в небагатій родині, в комунальній квартирі. Але у мене немає «ефекту Януковича», який ріс у бідноті і потім будував Межигір’я.\nБув період, коли я тільки приїхав у Київ і впродовж 9 місяців жив у репетиторії (приміщення у гуртожитку Музичної академії Чайковського, де проводяться репетиції). Треба було десь жити – держава житлом не забезпечувала ні тоді, ні зараз. Було холодно, але треба це пережити, воно якось загартовує. Були такі періоди: дзвониш мамі, кажеш, що все добре, а кладеш трубку – і сльоза навернеться, бо хочеш все кинути і повернутися додому. Стримувало бажання самоствердитись. Потім зняв кімнату на Нивках в хрущовці у одного нероби, який жив на ті гроші, що я йому платив, це був 2007 рік. У 2008 році у Вишневому міська рада виділила кімнату у гуртожитку, де я успішно прожив до 2015 року, яку я досі орендую. Я там зареєстрований. Живу в квартирі, яка в декларації вказана як власність матері. У декларації за 2016 рік вона вже буде вказана як спадщина.\nСказати, що гроші непотрібні – це неправда. Інша річ – власне ставлення до накопичення та витрачання. Я не вважаю, що треба жити заради грошей. Дивлячись на всі ті кеши (у деклараціях чиновників – «Главком»), складається враження, що люди живуть, щоб складати гроші.\nВсі кажуть про наші великі зарплати. У жовтні я заробив 140 тис. Але ж це загальна сума, з них 29800 пішло на податки та інші збори, на руки отримав 111 тис. Навіть якби я хотів витратити ці кошти, у мене просто немає часу на це. У нас проблема не в тому, що є багаті, а в тому, що є багаті, які не можуть пояснити, звідки у них мільйони. А коли ти заробив, відкрито це показуєш і кажеш, що ти заплатив 30 тисяч грн. податків за місяць, а це 20 мінімальних пенсій, а за рік – помножте на 12 – це близько 350 тис. грн. Я це покажу в декларації: за 2016 рік збираюсь подати ще у січні, до Різдва, щоб потім не сидіти в останні дні і не звинувачувати комп’ютер, яких висне за два дні до дед-лайну.\nТреба, щоб кожен посадовець міг так пояснити. Зараз на слуху скандал зі слідчим ГПУ, у якого жінка, відповідно до декларації, за рік заробила 30 тис. грн., а купила 3 квартири і 5 ділянок. Або якщо у нас в декларації показують, що Lexus купили за 5 тис. дол. – він же так не коштує.\nПро е-декларування і його наслідки\nПісля заповнення е-декларацій у нас зчинився ґвалт: всі заявляли, що будуть їх перевіряти. Але є НАЗК – спеціально створений орган, який має перевіряти достовірність цих даних. Давайте НАБУ перевірить, ГПУ теж хоче… Це як і з питанням підслідності. Розслідувати корупцію хочуть всі, бо це зараз PR-тренд. Але так не можна, у органів є чітко визначені компетенції. У країні можна спостерігати якийсь правовий безлад: кожен робить не те, що повинен, а те, що він хоче... Це може призвести до розвалу всієї правової системи. Я дивуюсь, чого вони тільки зараз починають формувати процедуру перевірки, це треба було зробити ще до декларування. А то виходить, що спершу декларуємо, а потім думаєм, як будем перевіряти.\nВ законі виписано чітко: якщо будуть встановлені речі, які не задекларовані і вартість яких перевищує встановлену суму, є різні види покарань. До певної суми – це адмінвідповідальність, понад – кримінальна відповідальність. Це стосується і грошей, і майна. Зараз задача компетентного спеціального органу (НАЗК – «Главком») встановити наявність таких невідповідностей, інформувати компетентні органи, які повинні розслідувати цей злочин (НАБУ – «Главком»). Якщо це адмінправопорушення – скласти самим протокол і направити в суд.\nЯкщо обіцяне підвищення «мінімалки» до 3200 грн пройде з 1 січня, то автоматично зросте сума готівки та інших речей, які треба декларувати. Якщо брати особисто мене, я задекларував, що мені двоє людей винні по 2 тис. дол. Станом на зараз це близько 57 тис. грн. – та сума, яка становить 50 мінімальних заробітних плат. Тобто, у наступній декларації – якщо буде «мінімалка» 3200 – я вже не повинен це вказувати, бо ці гроші не сягають встановленої суми. Тоді можна зробити висновок, що мені цей борг повернули. Хоча він не є повернутим. Побачимо, як буде.\nДиректор НАБУ (Артем Ситник – «Главком») мені доповідав, що вони дійсно почали перевірки шляхом аналітики топ-20 одіозних декларацій. Аналітичний підрозділ займається, але це не є поки що сфера кримінального права. Це збір інформації.\nПро прихований конфлікт з Ситником\n(Холодницький несхвально оцінив перебіг та результати розслідування НАБУ історії з квартирою Лещенка. Після цього в середині жовтня Ситник заявив, що хотів би бачити від прокурорів САП більш активну роботу в суді, - «Главком»).\nПо квартирі Лещенка вже розпочато провадження. Генпрокуратура розпочала – хай розслідують. Я в своєму листі щодо квартири Лещенка писав про необхідність внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Директор НАБУ прийняв рішення – це його право – що у рамках ЄРДР розслідувати не було підстав. З приводу коментаря про «активність» – у нас була розмова з директором НАБУ. Негоже слідчому коментувати активність прокурора. Я думаю, він просто не те мав на увазі, не так висловився. Питання активності прокурорів завжди залежить від питання достатньої кількості зібраних доказів слідчими. Слідчий завжди повинен зібрати докази, тому що саме і лише прокурору треба йти в суд з ними. Якщо доказів немає – прокурор не піде в суд. Без прокурора, відповідно до чинного КПК, детективи багато не можуть зробити, бо завжди потрібно погоджувати слідчі дії. Саме прокурор організовує досудове слідство (це його конституційна функція) і визначає достатність чи недостатність тих чи інших доказів. Це нормальна робоча обстановка, коли слідчий вважає, що йти можна, а прокурор каже, що ще не можна. Тому маємо юридичні дискусії, але жодним чином не конфлікт. Гірше було б, якби таких дискусій не було, і прокурори спрямовували до суду те, з чим прийшов детектив. Сам факт затримання когось – ще не є результат. Результатом буде обвинувальний вирок у суді.\nПоки що ті справи, які в судах, – ми в них впевнені. Чого вироків немає? Це вже дійсно питання до судів. Поки що не можу сказати, хто ці відомі люди – навіщо людям серцеві хвороби провокувати? І думати, куди втікати. Хоча, судячи з кеша, вони вже все вирішили.\nПро фотографії з Лещенком\nТак, справді обідав у Верховній Раді з Лещенком. Це було у вересні, перша сесія Ради, де ми знімали юридичну, скажімо так, «цноту», недоторканість з судді Чауса. Це було за три дні до початку квартирного скандалу. Тоді був виступ президента, після якого Парубій оголосив перерву перед зняттям недоторканості з Чауса. Я пішов у їдальню, мені підказали, куди пройти. Були якісь сходи вниз, і я заблукав. Дивлюсь, іде Лещенко. І я питаю: «Сергій, де столова?». Він каже: «Я якраз туди йду, я проведу». Мене з Лещенком хтось сфотографував, але ж не показали, що за столиком нас було четверо. Ще був представник парламенту Канади і радник посольства. Просто така логіка у блогерів.\nПро незвичайне хобі\nЧитати художню літературу я не маю, на жаль, часу, це раз. Друге – останні місяці я писав наукову статтю для «Вісника прокуратури» про боротьбу з корупцією на Наддніпрянській Україні на поч. ХХ ст. На написання цієї статті у мене пішло півроку. Мені це цікаво. Коли я був першим заступником прокурора Криму, почав досліджувати тему екзилу, екзильні уряди(уряд у вигнанні, - «Главком»). Писав тоді статті. Було більше вільного часу, ніж тут. Цікаво було подивитися, що таке екзильні уряди, як вони формувались, функціонували. У 2015 році вийшли дві мої статті у «Віснику прокуратури». Опублікував їх для себе. У нас, як правило, наукові статті пишуть здобувачі дисертацій, яким треба назбирати 10 публікацій, щоб роботу допустили до захисту. Мені цього не треба – напевно, просто хобі. Просто цікаво. Писав на вихідних чи ввечері, якщо не спиться.\n«Уявляєте, який був би «джек-пот» для поліцейського: антикорупційного прокурора під градусом зловити?»\nЯкщо отримаю, це буде #зрада. При наших зарплатах, я це всім своїм кажу: на квартири не надійтеся. Я в жодній квартирній черзі в Генпрокуратурі не стою. У Вишневому колись стояв на черзі. У позачерговій черзі був десь 800-м. А там ще була черга звичайна і першочергова. Знаєте, видача квартир – це такий архаїзм, коли держслужбовцям дають низьку зарплату і надію на те, що колись можливо отримаєш квартиру. Толку з такої держслужби не буде. Коли я був у відрядженні в США (у лютому), спілкувався з колегами. Тоді подумав: «Цікаво запитати у них, чи будують у них будинки для ЦРУ чи для ФБР?» Вони ж собі такого навіть уявити не можуть! А у нас звикли: міліцейські будинки, прокурорські, сбушні і таке інше. Це неправильно, людині потрібно давати гідну зарплату, а вона вже сама вирішить: чи жити з батьками і їздити на крутій машині, чи інакше витрачати ці кошти.\nЖити у Львові зараз не планую. Але я періодично буваю там – може, раз на місяць, на вихідних. Це місто, де я виріс, знаю всі вулички. Ностальгія. Довго іноді сам гуляю по місту. Куртка, кепка... 15-20 кілометрів находжу за вечір, просто гуляю. Часто заходжу в двір будинку на Франка, де знаходиться комунальна квартира, в якій я виріс. У мене там ще є друг, з яким ми росли разом. Зідзвонюємось, домовляємось, що називається, «піти на район попити пива». Беремо пива, горішків, заходимо у дворик – там лавочка зі столиком є. Якось навіть поліція приходила – цього року, весною. Знаєте, у кожному дворі є активна бабця, яка слідкує за порядком. Приїхав патруль, підходять до нас, представляються. Починається дискусія з приводу того, чи це громадське місце чи ні. Переконали, що це не громадське місце – під деревом. Один з них на мене уважно дивиться, потім відвертається і я бачу, що в телефоні гуглить. Я сміюсь, кажу «та я це, я». Він хотів зі мною сфотографуватись. Кажу «Хлопці, це з вами фотографуються, я ж нецікавий». Уявляєте, який був би «джек-пот» для поліцейського: антикорупційного прокурора під градусом зловити? А для журналістів так взагалі... Якось зайшов на подвір’я своєї школи, хотів зайти всередину, постукав охоронцеві. А він: «Я зараз міліцію викличу, ідіть геть!». Я й пішов.\nЗа останні два роки до влади прийшли чимало молодих політиків та чиновників. Універсального рецепту успіху у представників «нової хвилі», яким ще немає й 35, не існує: одним, за їх словами, просто пощастило, інші стверджують, що отримали посаду завдяки досягненням. Історію першого учасника проекту «Молоді та зухвалі» читайте тут – «Молоді та зухвалі. Народний депутат Олексій Мушак і його історія успіху»\nМолоді та зухвалі. Назар Холодницький - перший антикорупційний прокурор Reviewed by віталій on 16:48 Rating: 5


Утеплення стін будинку – необхідна умова для ефективного енергозбереження, а також для поліпшення комфорту в приміщеннях. Найбільш популярні такі способи утеплення:\nзовнішнє, з використанням плит на основі мінеральної вати або пінополістиролу;\nзовнішнє, виконане за допомогою теплоізоляційної штукатурки і пінополістиролу;\nІснує багато видів матеріалу для утеплення, наприклад: стело- і мінеральна вата, пінополістирол, пінополіуретан, пінопласт. Кожен з них відповідає протипожежним вимогам (не підтримують горіння), всі вони вологостійкі, екологічні, мають досить малою вагою, щоб не створювати зайвих механічних навантажень на стіну. Крім того, у них хороша опірність вітру, вони не бояться агресивних середовищ і є хімічно інертними.\nЗовнішня теплоізоляція краще, так як має ряд переваг. Стіна з таким матеріалом додатково набуває естетичний зовнішній вигляд. Знижуються її усадочні і механічні деформації в зв’язку зі зменшенням температурних коливань конструкційного шару. Зменшується вбирання вологи з навколишнього повітря. Такий спосіб утеплення дозволяє споруджувати будинок з легких огороджувальних конструкцій, що володіють незначною товщиною, що успішно використовується в каркасному будівництві.\nНайдешевший спосіб утеплити стіни оброблювані сайдингом – рулонні утеплювачі (скловата, мінеральна вата).\nУтеплювач зовні стін перешкоджає руйнуванню бетонних конструкцій завдяки створенню бар’єру для вологи, вуглекислого газу та інших агресивних до цього матеріалу речовин. Одночасно з цим, в панельних будинках герметизуються шви між плитами. Цегляні стіни, утеплені таким чином, не покриваються «висолами». Звукоізоляція будівлі будь-якого типу також підвищується.\nЗовнішня теплоізоляція може бути закрита різними матеріалами, найбільш популярним з яких є сайдинг. Стіни, оброблювані сайдингом, можна утеплити чотирма способами. Найбільш дешевий – за допомогою рулонних утеплювачів (скловата, мінеральна вата). Такий матеріал розмотують і наклеюють на стіну, а поверх нього монтується решетування, до якої кріпиться сайдинг. Таке утеплення – не найкращий варіант, але від протягів це позбавить.\nМіжкаркасного утеплення – другий спосіб: між штахетинами вставляється жорстка мінеральна вата або пенополиуретановие (пінополістирольні) плити. Кріпляться до стіни вони за допомогою клею і вінілових грибків з великими капелюшками, всередину яких вкручуються довгі саморізи. Брус кріпиться такої товщини, щоб він виступав за площину утеплювача, а сайдинг кріпиться до бруса.\nТретій варіант – за допомогою перехресного каркаса. Це найкращий спосіб, хоча і найдорожчий. Таким чином може бути встановлений утеплювач для стін каркасного будинку, призначеного для постійного проживання. В принципі, цей спосіб має схожість з другим варіантом, але при цьому каркас під сайдинг розташовується горизонтально, поверх якого кріпиться ще один каркас, але тепер уже – вертикально. Утеплювач, крім того, що утримується каркасом, повинен бути закріплений додатково механічним способом. Цей метод дозволяє позбутися від усіх містків холоду, але при цьому витрачається велика кількість пиломатеріалів.\nЧетвертий спосіб: до стіни кріпляться коротиші з дощок і матеріал утеплювача. До цих оцупків кріпляться рейки, а до них, у свою чергу – сайдинг наприклад з імітацією цегли. Метод дозволяє застосовувати обрешітку, виконану з металевих профілів.\nНедоліки зовнішнього способу утеплення\nОднак, у зовнішньої теплоізоляції є і недоліки. При цьому порушується екстер’єр будівлі, що в ряді випадків неприпустимо. Часто для реалізації даного завдання потрібні висотні роботи, що робить теплоізоляцію більш складною і дорогою. Крім того, це можна виконати тільки в теплу, безвітряну погоду без опадів.\nУтеплювач для стін всередині приміщення може бути застосований такий же, що і для зовнішнього застосування. При цьому треба мати точний розрахунок його шару (виходячи з основних параметрів матеріалу), в іншому випадку ефект може бути протилежний: точка замерзання зміщується в бік приміщення. Зовнішнє облицювання утеплювача виконується, зазвичай, за допомогою листів гіпсокартону.\nПри виконанні робіт слід використовувати прокладки під стійки металевого профілю, щоб уникнути утворення містків холоду. Також необхідна обробка сирих кутів протівоплесневимі засобом.\nВнутрішнє утеплення має істотний недолік: зменшується корисна площа приміщення. Також пред’являються особливі вимоги до пожежної безпеки і токсичності матеріалу: він не повинен виділяти різких запахів і шкідливих речовин. Але, на відміну від утеплення зовні, внутрішнє може виконуватися при будь-якій погоді і не вимагає висотних робіт.\nЯкий утеплювач вибрати для стін зовні і всередині? Ссылка на основную публикацию


Вашингтон. 12 вересня. ІНТЕРФАКС – Федеральне бюро розслідувань США в ніч на неділю опублікувало перший документ, пов’язаний із атаками 11 вересня 2001 року, згідно з указом президента США Джо Байдена, повідомляє The Hill.\n"Цей матеріал публікується у відповідь на виконавчий указ, підписаний 3 вересня 2021 року, про розсекречення деяких документів, що стосуються терористичних атак 11 вересня 2001 року", – зазначено на сайті.\nУ розсекреченому і опублікованому документі містяться витяги з інтерв’ю з людиною, яка контактувала з аль-Байюмі. Ім’я цієї людини не повідомляється. У розсекреченому звіті також йдеться, що допитаний контактував із співробітниками консульства Саудівської Аравії в Лос-Анджелесі і запитував американське громадянство.\nВідомо, що аль-Байюмі контактував з бойовиками Навафом аль-Хазмі і Халідом аль-Міхдаром, які прибули в США у 2000 році. Аль-Байюмі допоміг учасникам терактів 11 вересня знайти і орендувати квартиру в США, перекладав для них з англійської та допомагав у оформленні документів. Про це він повідомив самостійно під час надання свідчень відомствам Мін’юсту. Він заявив, що вперше зустрів цих двох осіб у ресторані в Лос-Анджелесі, подружився з ними і допоміг співвітчизникам з доброти. Однак незадовго до терактів 11 вересня аль-Байюмі покинув США. ФБР також підозрювало його в тому, що він був співробітником саудівської розвідки.\nПрезидент США Байден на початку вересня підписав указ, яким зобов’язав міністерство юстиції і пов’язаним із ним відомствам, оприлюднити деякі документи, пов’язані з атаками 11 вересня.\nАмериканська громадськість наполегливо вимагала публікації засекречених документів, пов’язаних із терактами. Родичі загиблих вважають, що уряд Саудівської Аравії мав відношення до організації терактів, і що в ФБР могли спробувати це приховати. В Ер-Ріяді заперечують ці обвинувачення.


Динамо Брест - Городея 3:1. Чергова вольова перемога Бреста ᐉ UA-Футбол\nДинамо Брест - Городея 3:1. Чергова вольова перемога Бреста\nБілорусь 20 червня 2020, субота. 19:50\nЧемпіон продовжує серію перемог і закріплюється в трійці лідерів.\nГол Мілевського почав камбек "Динамо", який знову привів до вольової перемоги чемпіона Білорусі. Цього разу переможена "Городея".\nЧитайте також Динамо Брест - Городея. Прогноз на матч чемпіонату Білорусі\nУ стартовому складі "Динамо" все ж вийшов Євген Хачеріді, зате не виявилося там правого захисника Юзепчука, якому тренерський штаб дав можливість відпочити. У воротах грав все ж Ігнатович, а не Павлюченко, в іншому ж склад чемпіона не був несподіваним. У "Городеї" взагалі ми змогли безпомилково вказати всю стартову одинадцятку в своєму анонсі на матч.\nВарто відзначити бойовий настрій гостей на цей поєдинок, до перерви вони навіть виглядали трохи краще "Динамо" і закономірно відкрили рахунок. Сергій Архипов відгукнувся на навіс справа і прошив руки воротаря ударом головою. Правда тривало щастя "Городеї" недовго, атака господарів у відповідь завершилася навісом Печеніна на дальню штангу зліва, там Лаптєв виграв другий поверх, але пробив у газон невдало. Благо, на дальній штанзі чатував Артем Мілевський, який і переправив круглого в сітку з близької відстані.\nЗа час, що залишився у першому таймі, "Городея" створила ще кілька моментів і знову могла виходити вперед. Правда "Динамо" пощастило, самі ж брестчани, склалося враження, максимальні швидкості включати не поспішали.\nДійсно, з настанням другого тайму "Динамо" пожвавилося і почало регулярно створювати моменти. Незабаром Гордійчук міг забивати, але врятував Довгялло, а добивання Мілевського заблокував захисник. І все ж Брест забив другий гол, причому знову його створив лівий захисник Печенін. Цього разу Кирило безпосередньо віддав гольовий пас, а забив той, хто асистував в першому таймі Мілевському, Денис Лаптєв.\nЧерез п'ять хвилин після другого голу "Динамо" остаточно вирішило питання з переможцем матчу, оформивши і третє взяття воріт. Цього разу Гордійчук отримав м'яч на лівому куті штрафного, прибрав на замасы захисника і низом відправив м'яч у лівий нижній кут.\nУже в компенсований час у "Городеї" було подвійне потрапляння в поперечину і ще один момент з небезпечним ударом повз дальній кут. Але все ж "Динамо" довело справу до перемоги.\nГоли: Мілевський (29), Лаптєв (66), Гордійчук (71) - Архипов (28)\nДинамо: Ігнатович - Веретило, Павловець, Хачеріді, Печенін - Кисляк, Нойок - Биков, Мілевський (Юзепчук 76), Гордійчук (Садовський 90+1) - Лаптєв (Вітус 86).\nГородея: Довгялло - Ігнатенко, Павлючек, Шестіловскій, Йоксімовіч - Сазонович (Воловик 76), Ясковіч (Сорокін 69) - Байдук (Шібун 71), Пушняков, Сайчіч - Архипов.\nПопередження: Павловець (75), Хачеріді (88) - Шібун (75), Павлючек (79)