Організація дистанційного навчання у навчальному закладі навчальна дисципліна циклу "Освітні вимірювання"\nОРГАНІЗАЦІЯ ДИСТАНЦІЙНОГО НАВЧАННЯ У НАВЧАЛЬНОМУ ЗАКЛАДІ\nНавчальна дисципліна циклу “Освітні вимірювання”\nДистанційна освіта - це освітня система, яка забезпечує отримання комплексу знань, умінь, навичок за допомогою дистанційних технологій навчання.\nкадровий склад адміністрації і технічних спеціалістів,\nнавчальні матеріали й продукти,\nметодики навчання і засоби доставки знань тим, хто навчається.\nДистанційне навчання - це навчальний процес, при якому усі або частина занять здійснюється з використанням сучасних інформаційних і телекомунікаційних технологій при територіальній віддаленості викладача й учнів.\nНавчальний процес при дистанційному навчанні містить у собі всі основні форми традиційної організації освітнього процесу та поєднує дослідницьку й самостійну роботу учнів; при цьому реалізація цих форм значно змінюється.\nДистанційне навчання характеризується високим професіоналізмом, прагненням до співробітництва, самоствердженням і високим рівнем комунікації з колегами. Йому властиве значне посилення соціально значущих мотивів: ділового, пізнавального, співробітництва, самореалізації та розвитку, самоствердження й комунікативності.\nПодання освітньої інформації\nПередача освітньої інформації\nЗберігання й обробка освітньої інформації\nзнайомство з теоретичними та практичними аспектами використання сучасних інформаційно-телекомунікаційних технологій та дистанційних форм навчання у професійній педагогічній діяльності: самонавчання, самоосвіта в підготовці;\nформування фахових компетентностей майбутніх учителів в області дистанційного навчання;\nформування базових знань у сфері організації дистанційного навчання у навчальному закладі;\nоволодіння принципами створення та функціонування дистанційних курсів;\nнабуття вмінь для роботи із електронними підручниками, дистанційними уроками та курсами.\nрозкрити значення основ дистанційних форм навчання в загальній та професійній освіті людини;\nрозкрити вплив засобів сучасних інформаційно-комунікаційних технологій та дистанційних форм навчання на науково-технічний та соціально-економічний розвиток суспільства;\nформування знань та умінь в галузі об’єктивного оцінювання, аналіз переваг і недоліків дистанційної освіти;\nоволодіння методикою дистанційного навчання,\nознайомити студентів із основними принципами побудови, типами дистанційних курсів та моделями дистанційної освіти;\nнавчити студентів створювати власні дистанційні уроки та курси;\nзабезпечити підготовку студентів для подальшої роботи з адміністрування та забезпечення коректної роботи дистанційних курсів.\nПісля вивчення дисципліни, студент повинен знати:\nпонятійний апарат дистанційної освіти;\nосновні принципи та моделі дистанційної освіти;\nорганізаційні форми дистанційної освіти;\nстратегії організації дистанційної освіти в навчальних закладах;\nтехнології створення та адміністрування дистанційних курсів;\nхарактеристики, особливості та технології роботи із електронними посібниками та підручниками.\nПісля вивчення дисципліни, студент повинен вміти:\nпрацювати із дистанційними курсами;\nпрацювати із електронними підручниками;\nпрацювати із програмними засобами, призначеними для конструювання дистанційних курсів;\nстворювати дистанційні уроки та курси;\nорганізовувати дистанційне навчання у навчальному закладі.\nМодуль 1. Теоретичні основи дистанційного навчання.\nТема 1. Психолого-педагогічні аспекти дистанційного навчання.\nТема 2. Понятійний апарат дистанційної освіти.\nТема 3. Педагогічні технології в системі дистанційної освіти.\nМодуль 1. Теоретичні основи дистанційного навчання\nЗміст та концептуальні засади відкритої освіти. Психологічні особливості взаємодії у дистанційному навчанні. Психолого-педагогічні аспекти дистанційного навчання. Інновації та конфлікти в освіті.\nПонятійний апарат дистанційної освіти. Історичні аспекти дистанційного навчання. Соціально-економічні потреби в дистанційній освіті. Основні принципи та моделі дистанційної освіти. Переваги та недоліки дистанційної освіти. Соціокультурні передумови та організаційні форми дистанційного навчання: західний досвід та перспективи вітчизняної вищої школи.\nПедагогічні технології в системі дистанційної освіти. Вимоги до знань та умінь викладача дистанційного навчання. Компетентності викладача дистанційного навчання.\nМодуль 2. Практичне впровадження дистанційного навчання. Інтернет – технології в дистанційній освіті.\nТема 4. Організації дистанційного навчання в закладах освіти.\nТема 5. Програмні засоби для створення курсів дистанційного навчання.\nТема 6. Освітні ресурси мережі Internet. Управління комунікативною діяльністю студентів в дистанційній освіті.\nМодуль 2. Практичне впровадження дистанційного навчання. Інтернет – технології в дистанційній освіті\nСтратегія організації дистанційного навчання в закладах освіти. Нормативна документація та економічна схема організації дистанційної освіти в установі.\nПрограмні засоби та оболонки для створення курсів дистанційного навчання. Використання сучасних електронних засобів навчання на базі інтерактивної дошки. Якість дистанційної освіти. Умови ефективності дистанційного навчання. Інформаційна безпека в освіті.\nПедагогічні та технічні аспекти вибору платформи дистанційної освіти. Аналіз світового досвіду.\nОсвітні ресурси мережі Internet. Проектна діяльність, конкурси та олімпіади для студентів в мережі Internet. Internet - спільнота учителів. Мережевий етикет в дистанційній освіті. Управління комунікативною діяльністю студентів в дистанційній освіті.\nМодуль 3. Підготовка навчальних та методичних матеріалів для дистанційної освіти\nТема 7. Електронні підручники та посібники\nТема 8. Побудова дистанційного курсу.\nТема 9. Проблеми організації дистанційної освіти в освітніх закладах України.\nЕлектронний підручник: основні характеристики, особливості та технології. Експертиза електронних навчальних матеріалів. Авторське право в дистанційному навчанні. Керування та адміністрування навчальною діяльністю в дистанційній освіті. Системи контролю та тестування в дистанційній освіті.\nПобудова дистанційного курсу. Методичні аспекти створення Інтернет - курсів. Структура дистанційного курсу. Створення проекту дистанційного уроку. Аналіз деяких систем підтримки дистанційного навчання: Moodle, Claroline, Dokeos,\nРефлексія в дистанційному навчанні. Форми аналізу дистанційних занять. Дистанційний урок.\nСистема дистанційної освіти в умовах навчального закладу. Проблеми організації дистанційної освіти в освітніх закладах України.


Микита Панфілов біографія, фото, особисте життя, сім'я і його дружина\nІм’я: Микита Панфілов\nДата народження: 30 квітня 1979 р. (37 років)\nМикита В’ячеславович Панфілов – цей актор, який зіграв персонажа на ім’я Стас в серіалі «Мажор» та Ігоря Андрійовича в телесеріалі «Солодке життя», також відомий постановок МХТ імені Чехова («Чайка», «З коханими не розлучайтеся» та інші).\nДитинство і родина Микити Панфілова\nМикита Панфілов з’явився на світ 30 квітня 1979 року в місті Москва. Його батько був художнім керівником Театру охочих комедіантів. Дуже яскравою і популярною особистістю була також і мама майбутнього актора, яка обіймала посаду режисера в театрі «Монотон». Подібне спорідненість вже з ранніх років зумовило захопленість Микити Панфілова сценічним мистецтвом.\nЗа порадою батьків Микита став виступати на сцені вже в п’ятирічному віці. Спочатку він зіграв Івана-Царевича в одній з дитячих постановок, а пізніше дивував публіку, перевтілившись у маленького Діда Мороза. Проте в ранньому дитинстві Микита Панфілов часто мріяв і про інших цікавих професій. З раннього віку він дуже любив спорт, а тому в якийсь момент став планомірно вибудовувати кар’єру професійного спортсмена.\nСпочатку його головним захопленням стала греко-римська боротьба, але згодом Микита став займатися також і іншими видами спорту. Вельми примітно, що подібний вибір сина батьків Панфілова анітрохи не бентежив. Батько завжди всіляко підтримував хлопця, і той довгий час з лишком виправдовував надані йому вісти. Микита перемагав на багатьох змаганнях, проте в якийсь момент постійні синці, травми і перманентна втому набридли хлопцеві, і він залишив спорт.\nМикита панфілов – проба На зміну мрії про кар’єру спортсмена прийшла мрія про кар’єру лікаря. Наш сьогоднішній герой дуже хотів стати хірургом, а тому завжди докладав особливих зусиль у вивченні анатомії. Однак з медициною все також не вийшло. Як згадує сам Микита Панфілов, після цього його мама наполягла на професії актора.\nЗоряний шлях та фільмографія актора Микити Панфілова\nЗакінчивши школу, Микита Панфілов поступив в інститут сучасного мистецтва, де став вчитися на актора. Однак закінчити ВУЗ у нього того разу так і не вийшло – причиною тому стала повістка в армію. Після служби молодий актор знову почав шукати відповідне місце навчання. Щоб потрапити до ВУЗУ напевно, він подав документи відразу в кілька навчальних закладів, але в результаті вибрав Школу-студію МХАТ, де його наставником став Ігор Золотовицький.\nСаме під його керівництвом Микита знову почав виступати на сцені. Перші свої ролі він виконав ще в студентському театрі. Проте вже зовсім скоро Панфілов також дебютував на сцені МХТ імені Чехова. Там він зіграв у виставі Євгена Гришковця – «Облога», в рамках якого виконав роль Ікара. Дана робота була позитивно прийнята критиками, а тому ще до закінчення Вузу Микита Панфілов «застовпив» за собою місце в МХТ імені Чехова.\nАктор Микита Панфілов Закінчивши МХАТ, Микита Панфілов став планомірно вибудовувати кар’єру професійного актора. Він часто грав у різних постановках: серед його ролей були образи лицаря Ганса у виставі «Ундіна», Степана в постановці «Одруження», Нікуліна в театральному шедеврі «З коханими не розлучайтеся», а також багато інші ролі.\nУ 2005-му році Микита Панфілов дебютував на телебаченні, зігравши головну роль в проекті «Ад’ютанти любові». Після цього були також невеликі ролі у фільмах «Мотузка з піску», «Погоня за янголом», а також і другорядні епізодичні ролі в серіалах «Атлантида», «Шляховики», «Мати-й-мачуха».\nСеред останніх робіт актора виділяється російський блокбастер «Духless», в якому Микита Панфілов зіграв Мішу Вуду. У цьому фільмі також знімалися Данило Козловський, Артур Смольянінов, Сергій Белоголовцев, Марія Кожевнікова. Даний проект став своєрідною перезавантаженням в кар’єрі актора. Принаймні, до такого висновку можна прийти, дивлячись список наступних робіт нашого сьогоднішнього героя. У 2013-му році актор виконав одну з головних ролей у бойовику «Точка обстрілу», а згодом також зіграв в українському фільмі «Суддя», який нині знаходиться у виробництві. Остання з названих стрічок повинна вийти на екрани в 2014-му році. У даному фільмі Микита знову грає головного персонажа.\nВельми примітно, що згодом саме другорядних персонажів Микита грав найчастіше. Так, зокрема, Микита Панфілов зіграв каскадера Витэка в серіалі «Одного разу буде кохання», розважливого хлопця Юрія в телепроекті «Кров не вода», а також поета Льва Графова в картині «Я повернуся».\nСеред найбільш великих ролей актора виділяються фільми «Братани» і «Братани-2», а також мелодрама «Все на краще», в рамках якої наш сьогоднішній герой виконав одну з головних ролей.\nАле справжню популярність Микиті Панфілову приніс який вийшов на телеекрани в травні 2014 року серіал «Солодке життя», де актор зіграв одну з шести головних ролей. Його персонаж на ім’я Ігор Андрійович – власник нічного клубу, закоханий у героїню Марти Носової.\nУ житті актора було два шлюби. Першою дружиною Микити Панфілова стала його колега – актриса Віра Бабенко. Однак їх союз виявився неміцним.\nУ 2010 році Микита Панфілов одружився з коханою дівчиною Ладою, що незабаром подарувала йому сина. Первісток актора отримав старорусское ім’я Добриня, яке досить вдало поєднувалося з по батькові хлопчика. До речі, під час пологів був присутній і сам Микита Панфілов, згодом назвав дане випробування складним у своєму житті.\nМикита Панфілов в даний час\nПрем’єра третього сезону серіалу «Солодке життя» була призначена на кінець весни 2016 року. В одному з інтерв’ю Микита Панфілов розповів, що прийдешнє продовження приємно здивує глядачів, адже у сюжетну лінію будуть введені нові персонажі, а характери вже знайомих героїв стануть більш багатогранними і непередбачуваними.\n«Солодке життя» з Микитою Панфіловим: тизер 3 сезону


Проєкт «Сприяння у доступі до медичного обладнання для соціально незахищених верств населення» - спостереження, новини, інтерв’ю, постаті\nПроєкт «Сприяння у доступі до медичного обладнання для соціально незахищених верств населення»\n12.03.2021, П’ятниця | 14:37\nІсторія інвалідного візка одночасно і стародавня і порівняно новітня. Перші вироби цього типу з’явилися, найімовірніше, ще до нашої ери в Стародавньому Єгипті. Черговий поштовх до розвитку візкового виробництва – Перша світова війна. Сучасний інвалідний візок, керований самим хворим, винайшов Емік Авагян, який сам з народження був людиною з інвалідністю. В 1961 року президент США Джон Кенеді удостоїв його нагороди за неоціненний внесок у вирішенні проблем всесвітнього значення.\nІнвалідний візок пройшов довгий шлях. В свій час він був рідкістю, ознакою розкоші. Але ось настає час повсюдного поширення візків. З одного боку, новітня історія візка позбавляє величезну кількість людей багатьох серйозних проблем, а з іншого – породжує нові смисли. І нові переживання. Людина на візку, згідно філософії нового часу – герой, і він мужньо і бадьоро воює зі своєю хворобою.\nЗавдяки проекту «Сприяння у доступі до медичного обладнання для соціально незахищених верств населення», Ви маєте прекрасну можливість випозичати, в тимчасове користування, інвалідні візки і багато іншого медико-реабілітаційного обладнання.\nЗвертайтесь в благодійний фонд «Карітас Харків» і ми Вам допоможемо!


Відпочивати частіше: фахівці пояснили чим небезпечне перевантаження на роботі – Свідок\n28 Червня 2018, 16:09\nНавчитися “активно відпочивати” – набагато складніше, ніж здається, але існують вагомі причини розвинути цю навичку, пише ВВС Україна.\nУміння італійців нічого не робити – dolce far niente (“солодке неробство”) – відоме світу ще з XVII століття, коли молоді європейські аристократи вирушали в подорожі Італією з метою освіти.\nЗ часом це призводить до фізичних хвороб – і, як не парадоксально, до відчуття марності всіх наших зусиль.\nАле якщо ми розтягнемо віджимання на кілька тижнів і робитимемо їх між іншими справами, досягнути мети стане набагато реальніше, каже Джош Девіс, автор “Двох чудових годин” (Two Awesome Hours).\n“Наш мозок в цьому сенсі дуже схожий на м’яз, – пояснює Девіс. – Задайте йому неправильні умови, і він зробить дуже мало. Але за правильних умов ми можемо впоратися майже з будь-чим”.\nОднак багато хто з нас вважає, що мозок – це комп’ютер, здатний до постійної роботи. Але такий підхід є не тільки неефективним, але й шкідливим.\n“Коли організм благає про відпочинок, а ви штовхаєте його до межі, він реагує хронічним уповільненим стресом, який з часом може бути дуже небезпечним”.\nУ Японії це навіть призвело до тривожної тенденції, яка отримала назву “кароші”, або “смерть від перевтоми”.\nНаприклад, робочий тиждень американця в середньому на 4,6 години довший, ніж у норвежця. Але ВВП на одну відпрацьовану годину в Норвегії становить 78,70 дол., тоді як у США – 69,60 дол.\nА італійці зі своїм “дольче фар нієнте” виробляють за годину майже на 40% більше, ніж Туреччина, хоча робочий тиждень в Італії триває в середньому 35,5 години, а в Туреччині – 47,9 години.\nВиявляється, всі ці перерви на каву – зовсім не марні.\nВзагалі 8-годинний робочий день виник, коли роботодавці з’ясували, що скорочення робочого часу мало зворотний ефект: всупереч очікуванням, воно підвищило продуктивність праці.\nРешту часу було витрачено на соцмережі, читання новин, спілкування з колегами, їжу – і навіть пошуки нової роботи.\nБільшість людей без перерви можуть осилити лише годину такої праці. А багато професійних музикантів, письменників та спортсменів, ніколи не присвячують своєму ремеслу більше п’яти годин поспіль на день.\nУтім, “відпочинок” – це не зовсім те, що відбувається в нашому мозку, коли ми думаємо, що нічого не робимо.\nДілянка мозку, яка активується, коли ми “нічого” не робимо, відома як мережа пасивного режиму роботи мозку (СППРМ). Вона відіграє вирішальну роль у формуванні спогадів та передбаченні майбутнього.\nІншими словами, якщо цю мережу вимкнути, ми б не змогли запам’ятовувати, передбачувати наслідки подій, розуміти соціальну взаємодію та себе, ми би були нездатні до етичних вчинків та співчуття. Отже, ми б не змогли функціонувати не тільки на робочому місці, а й у житті.\nУ нас також не з’являлися б нові ідеї та причинно-наслідкові зв’язки.\nСППРМ – це місце, де народжується творчість. Адже ця ділянка активується, коли в нас виникають асоціації між непов’язаними, на перший погляд, речами або коли нам на думку спадають оригінальні ідеї.\nАле найголовніше – якщо ми не знаходимо часу зануритися в самих себе, ми втрачаємо важливий ключ до щастя.\n“Переважну частину часу ми робимо речі, не замислюючись про їх сенс”, – зазначає Мері Хелен Іммордіно-Янг, нейробіолог з Інституту Мозку і творчості при Університеті Південної Каліфорнії.\n“Коли у вас немає можливості побачити ваші дії в ширшій перспективі, з часом вони починають здаватися марними і порожніми, непов’язаними з вашою особистістю. А це відчуття шкодить як психічному, так і фізичному добробуту”.\nХороша новина полягає в тому, що для відпочинку зовсім необов’язково в буквальному сенсі нічого не робити. Ви можете активно обмірковувати питання, яке вас турбує, або обговорювати його з друзями або просто захопитися гарною книжкою.\n“Якщо ви бездумно ковзаєте поглядом по світлинах ваших друзів, у мозку нічого не відбувається. Але якщо зупинитися і замислитися над тим, що відчуває людина на фото і яка історія прихована за ним, мережа пасивного режиму роботи мозку почне працювати”, – каже Іммордіно-Янг.\nІнший дієвий способі відновити мозок після тривалої праці – це медитація. Лише тиждень практики для тих, хто ніколи не медитував раніше, і один сеанс для досвідчених практиків, підвищує творче мислення, настрій, пам’ять та увагу.\nТа будь-яка інша діяльність, яка не потребує повної концентрації, як-от в’язання або малювання, також чудово допомагає.\nДослідники з Мельбурна знайшли спосіб поліпшити імунну…\nПісля виходу оновлення 1809 для операційної системи Windows…\nПарацетамол - пожалуй, одно из самых популярных лекарств в мире. Демократичная цена и быстрый…


Між чоловіками й жінками імені Айнур\nАйнур - звучне і мелодійне східне ім'я, яке носять і красиві дівчата, і мужні хлопці. Ім'я Айнур - мусульманське, воно тюркського походження.\nУ татар це красиве ім'я завжди було і залишається дуже поширеним і улюбленим, їм називають як дівчаток, так і хлопчиків. А значення імені Айнур дуже красиве - «лик місяця» або «луноликих».\nІм'я це повне, скорочені форми - Айнуша, Айнурік, Нуря або Нурік. Жіноче ім'я має також форми Айнур або Айнур. Оскільки це ім'я мусульманське, то іменин в православному церковному календарі для нього немає.\nДівчина - яка вона?\nДоля дівчини, чиє ім'я Айнур, дуже цікава. З народження вона наділена силою, сміливістю і мужністю, і здається, що її неможливо збити з наміченого шляху. Це весела, неймовірно оптимістична й життєрадісна дівчина, вона, як вогник, завжди світиться зсередини.\nСміливість і веселість роблять її життя яскравим, сповнене пригод і забавних історій - їй не нудно живеться. Айнур завжди на виду, вона дуже товариська, легко знайомиться і спілкується з людьми, всім подобається.\nВчиться не особливо старанно, але розумна і дуже талановита. Знає з ранніх років, чим хоче займатися в житті, тому витрачає сили тільки на те, що їй потрібно. Має безліч талантів і небайдужа до мистецтва, бачить світ через призму свого світогляду, так що може стати поетесою, письменницею, художницею.\nТакож її сильний дух і твердий характер допоможуть їй досягти великих успіхів у спорті і всюди, де потрібно змагатися. Вона може вибрати спортивну гімнастику або танці, біг, командні види спорту і добитися великих успіхів.\nЗначення імені Айнур повністю відповідає цій дівчині. Вона красива, її зовнішність приваблива, від неї виходить магічна енергетика, і це, безумовно, привертає чоловіків. Вона завжди в центрі уваги, але супутника життя собі вибирає з надзвичайною відповідальністю, шукає кращого, справжнього героя. Заміж виходить чи не зарано, а вже в усвідомленому віці і завжди залишається щаслива в шлюбі.\nЧоловік і його характер\nЧоловік, чиє ім'я Айнур, знає собі ціну. Для нього немає компромісів, він неймовірно цілеспрямований, сміливий і сильний. Але це не означає, що Айнур суворий або злий, зовсім немає. Він життєрадісний, веселий хлопець, душа компанії. Володіє прекрасним почуттям гумору, обожнює гучні компанії, у нього багато вірних друзів, його люблять дівчата. У цій людині добре розвинене все чоловіче - сміливість, чесність, відповідальність.\nВін домагається в житті всього, чого хоче. Коли бачить мету, то перешкоди перестають існувати, він згортає будь-які гори на шляху до свого успіху. У житті Айнур досягає блискучих результатів.\nЖиття для нього означає яскраве пригода, повне подолань і перемог. Лише в похилому віці цей чоловік погоджується на стабільність, спокійне і розмірене життя, коли вже досяг всього, створив велику міцну сім'ю і забезпечив безбідне існування собі і спадкоємцям.\nУ любові Айнур - завойовник і герой, справжній лицар, готовий рятувати принцесу з лап дракона. Він шукає справжню леді, красиву, жіночну, витончену і ніжну. Його дівчина повинна бути недоступна і чиста, щоб він довго завойовував її, показуючи свій героїзм. А коли він її завоює і підкорить, то відразу ж створить сім'ю. Айнур заводить багато дітей, найчастіше у нього народжуються сини, і він дуже відповідально підходить до їхнього виховання, стає чудовим сім'янином.\nЖіноче ім'я Айнур - які чоловічі імена найбільш підходять йому, а які ні?\nВідмінна сумісність: Максим, Олександр, Іван, Михайло, Данило, Андрій, Ярослав, Арсеній, Федір, Костянтин, Микола, Антон, Ігор, Леонід, Олег.\nСередня сумісність: Дмитро, Єгор, Георгій, Павло, Гліб, Петро, Тимур, Кирило, Тимофій, Володимир, Степан, Лев.\nНизька сумісність: Ілля, Артем, Сергій, Денис, Євген, Матвій, Роман, Олексій, Владислав, Микита, Григорій.\nДізнаємося різні ступені сумісності чоловічого імені Айнур з жіночими іменами.\nІдеальна сумісність: Поліна, Варвара, Ірина, Аріна, Мілана, Вероніка, Алеся, Надія, Світлана, Марина, Маргарита.\nХороша сумісність: Марія, Софія, Дарина, Анастасія, Єлизавета, Вікторія, Анна, Ксенія, Олександра, Аліса.\nНизька сумісність: Наталя, Таїсія, Валерія, Тетяна, Яна, Ангеліна.\nКрасиве ім'я дарує гарну долю. Айнур - особистість, народжена на світ для цікавої, яскравої і дуже щасливої долі! Автор: Василина Сєрова


Валюта YER - єменський ріал. Конвертер єменського ріала по курсу НБУ\nВи їдете у незнайому країну і вам потрібно знати курс єменського ріала до долару США? В таблиці вказані основні номінали купюр доларів та еквівалент в єменських ріалах. Ознайомтеся з історією грошей і як виглядають банкноти єменського ріала. Ви можете купити єменські ріали в Україні або поміняти кошти в аеропорті чи банку. Щоб дізнатися скільки єменських ріалів в певній сумі доларів, євро або гривень – скористайтеся конвертером валют.\nЄменський ріал (іран. ريال يمني) YER (886) - грошова одиниця Ємену, що знаходиться в обігу з моменту об'єднання країни в 1990 році. Формально розділяється на 100 філсів, хоча жодна монета з подібним номіналом не була випущена в обіг. Після об'єднання Єменської Арабської Республіки і Народно-Демократичної Республіки Ємен в 1990 в обігу на всій території країни залишилися як ріал Північного Ємену, так і динар Південного Ємену, прирівняні у співвідношенні 26 динарів за 1 ріал, а в 1993 були випущені перші нові монети. У 1996 динар був виведений з обігу, і ріал став єдиною валютою країни, причому старі грошові знаки були поступово замінені на нові. В даний час в обігу знаходяться монети в 5, 10 і 20 ріалів і банкноти в 50, 100, 200, 250, 500 і 1000 ріалів.


Кабмін продовжив режим спецзобов'язань для теплокомуненерго — УНІАН\nКабмін продовжив режим спецзобов'язань для теплокомуненерго\nЕнергетика 2 хв. 156\nРежим регульованої ціни на газ для тепловиків був продовжений на 20 днів.\nПро це новопризначений голова правління НАК "Нафтогаз України" Юрій Вітренко заявив під час своєї першої прес-конференції / фото УНІАН Володимир Гонтар\nКабінет міністрів продовжив режим спеціальних зобов'язань на ринку газу, згідно з яким теплокомуненерго купують газ за регульованою урядом ціною.\nЯк передає кореспондент УНІАН, про це новопризначений голова правління НАК "Нафтогаз України" Юрій Вітренко заявив під час своєї першої прес-конференції.\nЧитайте також"Нафтогаз" підняв травневий тариф для теплокомуненерго\nЗа його словами, в останній день його перебування на посаді в.о. міністра енергетики 28 квітня уряд продовжив режим спецзобов'язань для теплопостачальників.\n"Ми продовжили цей режим на 20 днів. Було це зроблено для того, щоб дочекатися підписання відповідного закону, який вирішить низку проблемних питань для теплопостачальних підприємств", - сказав він.\nГлава "Нафтогазу" допустив, що цей режим також може бути продовжений і далі.\nЗа його словами, також команда Вітренка постарається розв'язати проблему боргів на ринку газу.\nНаціональна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на квітень встановила оптову ціну на газ для виробників теплової енергії на рівні 6,52 грн за кубометр, що на 4% вище, ніж вартість газу для теплокомуненерго в березні.\nЗ 1 травня 2021 року завершується дія Положення про покладання спеціальних зобов'язань (ПСЗ) на суб'єктів ринку природного газу. Таким чином, теплокомуненерго повинні самостійно вибрати собі постачальника.\nГазопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" направила великим виробникам теплової енергії пропозиції щодо укладення контрактів на постачання газу на комерційній основі з 1 травня 2021 року за ціною 8,33 грн за куб. м, що на 6% більше, ніж у квітні.


Dmytryk Eugenia z d. Borys, córka Aleksandra i Elżbiety z d. Rud’\nДмитрик Євгенія, ур. Борис, донька Олександра і Єлизавети, ур. Рудь,\nВасилів Малий, повіт Томашів Любельський.\nСПОГАДИ ПРО ПЕРШУ ДОМІВКУ\nПишу ці спогади на схилі свого життя. Мова ж піде про події, що відбувалися у кінця 30-х років минулого століття. Тоді мені виповнилося дванадцять років. Вік достатній, аби запам'ятати і по можливості правильно висвітлити головне.\nНародилась я 3 грудня 1926 р. в селі Василеві Потуржинської гміни Грубешівського повіту Люблінського воєводства. Наша родина складалася з діда Кухарчука Петра Васильовича, баби Кухарчук Катерини Григорівни (уродженої Боднарчук), їхніх дітей – Кухарчук Ніни Петрівни і Кухарчука Івана Петровича, невістки Кухарчук Ольги Василівни (уродженої Вальчук), а також онуків – Василя і мене. Мама Ольга Василівна була родом із сусіднього села Новосілок. Там жили її мати, Вальчук Анастасія Дмитрівна, брат Михайло і сестра Євгенія.\nНіна Петрівна залишилась після першого біженства у Радянському Союзі, де в 1924 р. вийшла заміж за Хрущова Микиту Сергійовича. Існуючі тоді складні відносини між Польщею та Радянським Союзом зробили неможливим будь-який контакт її з родиною. Правда, у нас збереглися фотографія, на якій можна побачити Ніну Петрівну, Микиту Сергійовича та його дітей від померлої першої дружини – Юлію і Леоніда.\nСело наше за кількістю будівель і населення відносилося до середніх. Воно знаходилося осторонь від центральної магістралі. Від найближчих сіл Погуржина і Новосілок його відділяла невеличка річка. За потойбічним лугом простягався ліс. Все це робило місцевість досить мальовничою. З інших боків село оточували поля, а саме воно потопало в садах. Серединою села протікав струмок, на ньому були і гребелі, вони наповнювали два ставки, в яких водилась риба. На незначній відстані від села, мовби його продовження, знаходилась польська колонія. Вона не впливала на наше життя.\nОкрасою села вважалася школа, а також церква, яку спалили, можливо, ті, хто боровся із впливом релігії на населення. Школа була одноповерховою, але на високому фундаменті, стіни зовні дерев'яні й пофарбовані, дах – бляшаний. Навчання дітей проводилося в двох класних кімнатах, другу половину приміщення займав директор. Учитель наймав кімнату в селян. У наших умовах, де були відсутні найнеобхідніші джерела інформації, школа займала особливе місце. Тут діти здобували грамоту, знайомилися з історичними подіями і видатними особистостями. Про все розповідали вчителі, оскільки підручників не було. Учні навчалися у кожному класі по два роки. Семирічка була в Потуржині. Я встигла провчитися в школі три роки. Інколи для учнів організовувалися поїздки до міст. Так я побувала в Замості, а брат Вася під час навчання в Потуржині за відмінні успіхи був нагороджений безкоштовною поїздкою до порту Гдиню. Звідти він привіз морську воду, камінці й море вражень, про які ще довго розповідав.\nОфіційних державних установ у селі не було. Адміністративна одиниця гміна, як і поліцейська дільниця (постерунок), знаходилася в Потуржині. Одноосібним представником влади на селі був староста. Той, якого я пам'ятаю, самовіддано прислуговував поліцаям, видавав їм політично ненадійних, навіть родичів. Не мало населення й необхідної медичної допомоги. Тільки в Потуржині був медпрацівник, до якого мене одного разу й возили. В державному магазині села можна було придбати порошок від головного болю, однак за вказівкою влади магазин було закрито – не сподобалась організація торгівлі, яка нібито сприяла матеріальній зацікавленості покупців (щось подібне на одержання процентів від закупленої продукції). Негативних наслідків від закриття магазину вдалося уникнути зав-дяки проживанню в селі двох єврейських сімей, які торгували найнеобхіднішим і за рахунок цього жили.\nМешканці села займалися сільськогосподарським виробництвом в основному на своїх землях. Але були й такі, які землю орендували, або наймалися на роботу, переважно до поміщика. Дехто шукав кращого життя в інших місцях або за кордоном.\nНаша родина мала своєю землею і задовільним підсобним господарством. Новий будинок побудували вже при мені, хоч я пам'ятаю і старий, однокімнатний. У новому домі було вже три кімнати, правда, в одній із них зберігали зерно. Там підлога була дерев'яною, а в інших – глиняною. Біля дому росли молоді фруктові дерева та квіти. На протилежному боці розташувалося приміщення для зберігання снопів зернових, сіна, тік для обмолоту та для інших потреб. Приміщення поруч було відведено для коней, корів, свиней, гусей та курей.\nКількість землі, якою володіла родина, була визначена в судовому порядку. Мій дід у сім'ї був найстаршим, йому й була присуджена вся земля, за яку він сплатив гроші. Велику ділянку землі займав сад. У ньому росли ягідні й фруктові дерева. За садом доглядав батько. Він також займався бджільництвом, забезпечував сім'ю невеликою кількістю меду. Діти до роботи на землі залучалися дуже рано. Я не була винятком. Мені навіть довірили жати серпом зернові. За кожний сніп дід платив мені по грошу (у вигляді матеріальної зацікавленості). Частину цих грошей я привезла до Києва. Ще в дошкільному віці мене зобов'язали пасти гусей. Цей обов'язок виконувала і школяркою. Вставала до схід сонця, випасала гусей, а потім поспішала до школи. Так робили майже всі діти.\nРізноманітність у наше життя вносили свята, в основному релігійні. Серед них особливе місце займали ті, що відзначалися в окремих селах один раз на рік. Бажаючих приїхати і взяти участь у святкуванні було багато. Для нашого села святковим днем була Трійця. В цей день у церкві відбувалося Богослужіння. Навколо торгували солодощами, іграшками та іншим товаром. Молодь кружляла на каруселі. Потім гості розходилися до родичів та знайомих для продовження святкування.\nНа деякий час свята відволікали жителів від повсякденних проблем. Здавалося, за тривалий час можна 6уло б і змиритися з національним гнобленням, однак цього не відбулося. З кожним роком воно посилювалося, особливо перед нападом німців на Польщу в 1939 р. Влада забороняла українську мову – нею не можна було розмовляти в школі, в інших офіційних закладах, а тим більше вивчати. Про це переконливо свідчить наступний приклад. Нас, дітей, періодично збирали і знайомили з українською грамотою. Вчителями були молоді односельчани. Під час одного з таких занять нас застав староста. Він зібрав наші зошити й відніс їх до Потуржина. Туди нас поліцаї викликали на допит, а людину, яка навчала нас, кинули до в'язниці.\nЯк правило, перед початком навчального року українських дітей водили до православної церкви, а польських до костьолу. В школу на уроки Закону Божого також приходили православний та католицький священики. Потім українських дітей перед початком навчального року примушували відвідувати тільки костьол, і на уроки Закону Божого приходив тільки ксьондз. Доходило навіть до того, що до наших прізвищ добавляли "увна", прагнучи тим самим наблизити їх до польських. Так я стала Кухарчукувною. Населення агітували змінювати українську національність на польську, але на це погодилась тільки одна сім'я. У роки перед війною поляки руйнували православні церкви, нападали на українські села. Українці ж организували загони самооборони. Дітей на ніч ховали в ямах, викопаних у садах.\nЗрозуміло, що в таких умовах ще більше активізувалося і політичне життя. До нього прагнули залучити, по можливості, багатьох. Цю роботу очолювали комуністи і комсомольці. Нас, дітей, таємно збирали групами, розповідали про події, що відбувалися в світі, про життя в Радянському Союзі, вчили, як поводитися в тих чи інших обставинах. Багато молодих борців на роки були кинуті до польських в'язниць.\nНаступив вересень 1939 р., а з ним і визволення від польського поневолення. Не було меж радісним хвилюванням, коли Червона Армія вступила в наше село. Воїнів захоплено зустрічали квітами, пригощали, хто чим міг. Перед школою відбувся мітинг, у якому взяли участь як представники села, так і Червоної Армії. Це був незабутній момент у нашому житті.\nВересень став переломним і в житті нашої родини. Ми мали назавжди залишити рідні місця, які в майбутньому були перетворені на згарища. Але це буде потім. А поки ми мали пережити хвилюючу зустріч із Ніною Петрівною. Цей день я ніколи не забуду. Ми з мамою копали в полі картоплю. До нас прийшов сусід Павло Островський, розповів, що недалеко від села зустрів дві машини – легкову і вантажну. Пасажири попросили його показати наш дім. Як потім часто згадувала баба, в той час вона сиділа з сусідкою і розповідала сон, у якому вона бачила дочку. І саме в цей момент на подвір'я в'їхали дві машини. Я цієї зустрічі не бачила, і мені важко уявити, як вона відбувалася після довгих років розлуки. Прийшли з поля й ми з мамою. Відбулося знайомство.\nНіна Петрівна й ті, хто її супроводжували, були у військовій формі. Перед домом на зламаних молодих деревах стояв танк. Я дізналась, що моя родина погодилась переїхати до Києва. Наперед скажу, що це врятувало нам життя. Вороже настроєні до СРСР люди не пробачили б нам такого родинного зв'язку.\nНа другий день ми вже були готові до від"їзду. Знову сходились люди. На цей раз їх було багато. Ми попрощались із рідними мами з Новосілок. На господарстві залишились дідова племінниця, яка до цього часу працювала на чужих людей. Останній погляд на рідні місця і знайомі обличчя.\nМи їхали до Львова. Дорогою я бачила сліди війни, що прокотилась по Польщі: зруйновані будинки, глибокі ями від розривів бомб. Такого я не бачила вдома, оскільки наше село було далеко від безпосередніх боїв, ми тільки чули сильне гудіння, але розривів та руйнувань не було, а побачити німців можна було лише на центральній дорозі.\nДо Львова приїхали в другій половині дня. Ліфтом піднялися на потрібний поверх і зайшли в квартиру. Вона була великою й добре обставленою. Здавалося, що господарі тільки-но її залишили. Ранком мене розбудив бій на міській башті. Все це створювало враження казковості. В той же день ми повинні були зустрітися з Микитою Сергійовичем. Він приїхав до Львова, щоб узяти участь у роботі Народних зборів. І ось він стоїть перед нами, вітаючись з кожним за руку. Мені підказували поцілувати йому руку. Він же на це сказав, що такого робити не потрібно.\nДо Києва приїхали поїздом. Там нас чекало нове невідоме життя. Я тільки з часом зрозуміла, який вантаж і відповідальність взяла на себе Ніна Петрівна в зв'язку з нашим приїздом, адже ми довго жили в їхньому домі, поки не отримали свою квартиру. Я і Василь залишились у них жити. Родина Ніни Петрівни і при евакуації нас забрала до Куйбишева. Звідти брат, досягши необхідного віку, вступив до артилерійського училища, отримав звання молодшого лейтенанта артилерії. Потім він попав на фронт, а 10 квітня 1945 р. під час бою в Австрії у дев'ятнадцятирічному віці був розстріляний з автомата бандерівцем. Це бачив і після війни розповів мені учасник цього бою. А я ще протягом багатьох років жила в родині Ніни Петрівни, а потім підтримувала з ними постійні теплі відносини. Відчуття вдячності до неї не покидало мене протягом усього життя. Не покидає воно мене й зараз.\n1926 р.н., с. Василів\nВзято з сайту Київського Т-ва „Холмщина”.


Головна → Я маю право! → 3 вересня 2019\nЗахист прав споживачів: перерахунок тарифів за тепло та гарячу воду\nЯкісні послуги та справедлива плата за них – важлива складова успішного суспільства із сильним середнім класом. Це те завдання, над яким Кабінет Міністрів України працює всі роки, приймаючи рішення, які покликані зробити комунальні послуги доступними для громадян.\nПроаналізувавши тарифи на послуги з теплопостачання по всій Україні виявилося, що жителі Черкаської, Кіровоградської, Волинської, Рівненської областей сплачують найвищу ціну - від 1795 до 2337 грн за 1 Гкал.\nУ лютому 2019 року Кабінет Міністрів України ініціював звернення до НКРЕКП щодо встановлення для облгазів вимоги перерахувати рахунки на природний газ без застосування відповідних коефіцієнтів. Як результат, у квітні платіжки із застосуванням коефіцієнтів перестали надходити громадянам.\nЗафіксовано граничну вартість тепла на рівні 1400 гривень за 1 Гкал за наявності лічильника або 35,21 грн за 1 м2 у разі відсутності лічильника. Таким чином, в середньому тариф на опалення по Україні зменшиться на 14%, а в окремих містах люди платитимуть менше на 25%.\nСпільно з системою Безоплатної правової допомоги запущено нову ініціативу #ЧеснаПлатіжка та інформаційну кампанію «Я маю право на чесну платіжку!», яка реалізується в рамках просвітницького проекту Мін’юсту «Я МАЮ ПРАВО!». Розроблені чіткі покрокові алгоритми дій, які допоможуть захистити права споживачів житлово-комунальних послуг. Також працівники юстиції та БПД пояснюватимуть, як діяти в разі отримання нечесної платіжки і як домогтися перерахунку вартості опалення.\nДодатково до 15 липня Міністерство юстиції оприлюднило повний перелік усіх постачальників комунальних послуг з детальним описом того, хто цими підприємствами керує, і хто є їх реальними власниками.\nВи маєте повне право бачити всіх «комунальних баронів», які роками нахабно наживаються на громадянах.\nНа сайті Урядового порталу та Міністерства юстиції з’явився калькулятор розрахунку #ЧесноїПлатіжки. Ви самостійно зможете вирахувати, скільки маєте сплачувати за тепло та гарячу воду.\nПечерський районний у місті Києві


Медичний центр Олтім Клінік ✯ Ми працюємо для Вас\nГастроентеролог, дієтолог, педіатр, терапевт, невролог\nРічні програми обслуговування, «Дитина першого року життя», «Дитячий садок», «Школа», «Програми для дорослих», «Сімейна програма»\nІн’єкції, крапельниці, перев’язки, накладання компресів\nМедичний центр Олтім Клінік — сучасний заклад охорони здоров’я, що надає амбулаторно-поліклінічну медичну допомогу дітям та дорослим. Розташований в самому серці Коцюбинського – в ЖК АТЛАНТ по вул. Доківській, 14/1. Працює у зручному для відвідувачів режимі: з 8 ранку до 8 вечора в будні та з 9 до 16 по суботах. Забір аналізів щоденно, з 8 до 11.30. Медичний центр надає широкий спектр консультативних та лікувальних послуг, а також володіє широкими діагностичними можливостями завдяки сучасній апаратурі експертного класу (УЗД-апарати, ЕКГ-апарати, відеокольпоскопи, ендоскопічне обладнання 2018 – 2019 років виробництва відомих світових брендів).\nУ клініці ведуть прийом такі спеціалісти:\nДорослий та дитячий ЛОР\nДорослий та дитячий ортопед - травматолог\nДорослий та дитячий невролог\nПроблеми з якими до нас\nНежить, кашель, біль у горлі\nЗагальне нездужання, погане самопочуття\nЯкі фахівці ведуть у вас прийом?\nДорослий та дитячий ЛОР-лікар\nДорослий та дитячий ортопед-травматолог\nДитячий та дорослий невролог\nЗвичайна вартість консультації становить 360 грн. Більш докладно про ціни ви можете дізнатися в розділі ЦІНИ.\nЯкі документи видасть мені лікар після прийому?\nВи отримаєте консультативний висновок із діагнозом, переліком обстежень (за необхідністю), медикаментозними призначеннями та рекомендаціями лікаря щодо умов лікування та охоронного режиму. Також за необхідністю пройти МРТ, КТ, коронарографію тощо для уточнення діагнозу ви отримаєте документ — направлення до інших діагностичних центрів. Окрім цього, після здійснення оплати ви отримаєте чек, що підтверджує вашу оплату.\nЯк потрібно готуватися до здачі аналізів?\nАналізи приймаються натщесерце. Напередодні варто уникати вживання алкоголю, а останній прийом їжі має бути не пізніше 18 годин вечора. За 2 години до здачі аналізів варто утриматися від паління тютюну. Попередьте медсестру, якщо ви змушені вживати ліки.\nЯк потрібно готуватися до УЗД?\nЗа 2 дні до запланованого УЗД органів черевної порожнини рекомендується НЕ вживати продукти, що провокують газоутворення (бобові, молоко, свіжі овочі і фрукти і т.ін.), а на саму процедуру потрібно йти натщесерце. За годину до трансабдоминального дослідження органів малого тазу необхідно утриматися від відвідування туалету і випити близько літра води без газу, тому що для цього виду діагностики важлива наповненість сечового міхура. Для проведення УЗД матки та придатків трансвагінальним датчиком сечовий міхур має бути спорожненим. Інші види УЗД не вимагають спеціальної підготовки.\nЧи укладаєте ви декларації?\nНаразі ми в процесі оформлення договорів із НСЗУ та плануємо долучитися до цієї програми найближчим часом.\nЧи видаєте ви листки непрацездатності?\nЧи співпрацюєте ви зі страховими компаніями?\nТак, співпрацюємо. Ви можете подивитися актуальний перелік тут.\nМи знаходимось за адресою: 08298, Київська обл., смт Коцюбинське, ЖК «АТЛАНТ», вул. Доківська 14/1.\nТелефонуйте (095) 240-80-03, (073) 240-80-03; тел./Viber (098) 240-80-03 або залишайте заявку на сайті, ми з вами зв’яжемося. Також ви можете написати нам повідомлення на сторінці facebook.com/oltimclinic/\nЧи можна у вас викликати швидку допомогу?\n«Олтім Клінік» не надає послуги невідкладної допомоги за викликом. У разі такої необхідності викликайте швидку допомогу за номером 103.


По всьому світу відзначили день святого Патрика / Украинский бизнес ресурс UBR.ua\nПонедельник, 18 марта 2013, 14:08 2739\nПо всьому світу відзначили день святого Патрика - покровителя Ірландії. Головний колір свята - зелений. У день свята річки й монументи фарбують зеленим. У всьому світі проводять святкові марші. Люди також вбираються в зелений одяг.\nТеги: ирландия праздник патрик\nИсточник: Телеканал UBR Просмотров: 2739


Серия Світоглядна література. Все книги серии Світоглядна література в интернет магазине Лавка Бабуин\nСвітоглядна література /\nСерия Світоглядна література издательства Наш Формат\nМортен Хансен, Джим Коллінз\nВ основі книжки – багаторічне дослідження, що мало наметі сформулювати головні принципи ведення бізнесу в несприятливих умовах. Ґрунтуючись на строгих наукових висновках, автори формують гіпотези, які потім підтверджують або спростовують фактами. Чому в у\nБатьківська гіперопіка, на думку Джулі Літкотт-Гаймс, уже набула масштабів катастрофи. Сучасна молодь не готова найближчим часом перебрати на себе відповідальність за долю країни. Ба більше, вона не готова навіть відповідати за власне життя. На численних


Побороти явище тортур за день чи навіть рік – неможливо | Національний превентивний механізм\nЧим корисний департамент проти катувань при Генеральній прокуратурі для монітора\nПобороти явище тортур за день чи навіть рік — неможливо. Саме тому від початку 2002 року, коли було ратифіковано Протокол до конвенції проти катувань, правозахисники шукали всіх можливих шляхів боротьби з цим явищем. Моніторинг дотримання прав людини в діяльності правоохоронних органів, розробка Національного превентивного механізму — це все суттєво змінило ситуацію з тортурами, проте залишається потреба в системних змінах в країні.\nЮрій Бєлоусов, який був монітором обох механізмів, нині став головою департаменту проти катувань при Генеральній прокуратурі України. Кожна з цих посад так чи інакше була спробою боротьби проти тортур в Україні. І наразі він працює над низкою способів призвести до системних змін в України.\nПри роботі Національного превентивного механізму ми багато стикались з небажанням прокуратури розслідувати катування, — зазначає він. — Попри те, що від моніторів надсилалась скарги під час візитів та Уповноваженого з прав людини — ці скарги гинули в паперах прокуратури.\nІ дійсно, такі справи в Європейському суді з прав людини як Іглін проти України, Ухань проти України, Мельник проти України, та інші, доводять, що у випадках, коли до прокуратури надходили скарги від потерпілих, ті часто відмовляли у порушенні кримінальної справи. Хоча відповідно до законодавства прокурор зобов’язаний розглядати скарги засуджених на погане поводження та тортури, збирати необхідні докази та відвідувати місця позбавлення волі для того, щоб опитати засуджених та працівників пенітенціарного закладу.\nПрикладом цього є справа Іглін проти України. Співкамерник Ігліна вдарив його по голові металевим кухлем, від чого в нього утворилась відкрита рана. Проте окрім перекису водню та бинту він нічого від адміністрації не отримав і мусив обробляти рану своєю сечею. Крім того його було сильно побито працівниками СІЗО і не надано гідної медичної допомоги. Намагаючись захиститись від такого ставлення, Іглін надсилав скарги у всі можливі органи, проте йому ніхто не допоміг. Прокуратура не знайшла підстав проводити розслідування.\nТаких справ проти України є безліч. Це доводить, що робота Генеральної прокуратури не була достатньо ефективною для боротьби з тортурами. Попри те, що засуджені та ув’язнені мали можливість звернутись за захистом — вони часто його не отримували.\nПротягом 7 років роботи Національного превентивного механізму нічого для розв'язання цієї проблеми не робилось. І лише за ініціативи прокурора Рябошапки Руслана, цей напрям став пріоритетним. Тому було створено Департамент процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про катування та інші серйозні порушення прав громадян з боку правоохоронних органів, який очолює Юрій Бєлоусов.\nЯк зазначено на сторінці прес-служби ГПУ про департамент проти катувань: Діяльність департаменту буде спрямована на процесуальне керівництво у провадженнях щодо злочинів, пов’язаних із грубими порушеннями прав людини на етапі досудового розслідування, таких як катування, перевищення влади та службових повноважень, пов’язаних із застосуванням насильства, незаконними затриманнями тощо.\nЗараз ми починаємо працюємо з Національним превентивним механізмом, — зазначає Юрій Бєлоусов. — Для оперативного і швидкого встановлення випадків катувань. Якщо монітори щось знаходять, ми хочемо, щоб вони швидко реагували та відправляли нам ці дані на дослідження. Ми сфокусовані на правоохоронну тематику, тому це стосується в першу чергу пенітенціарних установ.\nПопри те, що департамент існує лише кілька місяців, вже є докази якісних змін. Серед них: проведення для прокурорів низки тренінгів щодо розслідування випадків катувань, переглянуто провадження щодо катування, які вже довго не розслідуються, створено команду з прокурорів, які здійснюватимуть процесуальне керівництво у провадженнях щодо катувань та інших порушеннях прав людини, та інше — про що зазначив Юрій на своїй сторінці фейсбук.\nТому наразі відбуваються системні зміни щодо боротьби з тортурами в місцях несвободи. Те, що почалося, як ініціатива кількох правозахисників, які боролись проти тортур, набуло масштабів країни. Ті, хто вчора ходив у візити, сьогодні проводять державну політику на шляху до якісних змін. І ці зміни стануть помічником для моніторів Національного превентивного механізму, які знатимуть, що у разі знаходження випадків тортур в пенітенціарних установах — вони зможуть звернутись до Генеральної прокуратури України та залучити їх до боротьби.


Хто стоїть за смертоносним кар'єром у Макарівському районі | Моя Київщина\nХто стоїть за смертоносним кар'єром у Макарівському районі\nКар'єр мав бути закритий ще у 2004 році, але ділки продовжують добувати каміння попри заборони\nНезаконний видобуток природних копалин поруч з поселеннями може спровокувати розвиток хронічних обструктивних захворювань легень, а що гірше – рак легенів. На жаль, ці хвороби загрожують жителям одного з сел на Київщині. Слід від "чорних копачів" тягнеться до колишніх "регіоналів"\nДо редакції порталу "Моя Київщина" звернулися активісти села Соснівка Макарівського району, які вже тривалий час потерпають від незаконного видобутку щебеню у "Соснівському гранітному кар’єрі". Цей кар'єр було відкрито у 1954 році. Тоді було проведено геологічну експертизу надр та надано ліцензію на видобуток граніту на термін у 50 років. Відповідно, кар'єр мав бути закритий ще у 2004 році.\nУтім, за словами місцевих жителів, територію гранітного кар'єру рейдерським шляхом захопила та закрила ТОВ "Енергетична група" у вигляді своєї філії "Соснівський гранітний кар’єр", надаючи фіктивні документи про оренду території. Варто зазначити, що договір оренди території з Соснівською сільською радою так і не було заключено. Для проведення махінації була вигадана схема, згідно якої Соснівський гранітний кар'єр формально приписали до сусіднього села Томашівка Фастівського району. Для цього були оформлені відповідні документи, які начебто засвідчують добування та переробку граніту на території Томашівської сільської ради.\nЦікаво, що гранітний кар'єр працює переважно вночі, щоб приховати пил від дробильно-переробного комплексу. До того ж це дозволяє економити на світлі, адже за електроенергію вони платять по нічному тарифу.\nДиректором компанії "Соснівський гранітний кар’єр" є колишній депутат Макарівської райради від "Партії Регіонів" Іван Онацький. Проте, зважаючи, що "Соснівський гранітний кар’єр" є філією ТОВ "Енергетична група", то варто згадати співвласників даної компанії - Юрія Кулачека, Олександра Сорочинського і Світлани Антошко.\nПочнемо із Юрія Кулачека, який є досить цікавим персонажем. Минулого літа він балотувався у народні депутати від "Блоку Петра Порошенка" у Волинській області по 23 одномандатному виборчому окрузі. Співзасновником компанії також фігурував банкір Володимир Клименко, який був головою ради директорів ТОВ "Енергетична група" у 2007-2010 рр.. До речі, Клименко є власником "Укрінбанку", а Кулачек у 2010-2013 рр. очолював наглядову раду цього банку.\nВ середині 2000-х ще один власник "Енергетичної групи" Олександр Сорочинський разом із Володимиром Клименком працював у структурах, пов’язаних із "Брокбізнесбанком". Нагадаємо, цей банк належав колишнім нардепам-"бютівцям", а пізніше - "регіоналам" Сергію та Олександру Бурякам.\nУ 2010 році Сорочинський разом з Буряками засвітився у земельному скандалі. Компанія "Оста-плюс" незаконно отримала в оренду майже 25 га землі в районі Конча-Заспи, які потім забудувала.\nВідповідно до інформації Держреєстру підприємств, серед засновників фірми "Оста-плюс" числиться Олександр Сорочинський, а керівником даної компаннії є Андрій Бичков-Андрієвський. Останній також значиться головою правління іншої фірми – "Торговий дім "Брокбізнес", а Сорочинський входив до ревізійної комісії того ж "Брокбізнесу" - сателіту "Брокбізнесбанку".\nЩо ж до Світлани Антошко, то вона, як не дивно, з 1998 по 2012 рік була співробітницею того ж самого "Брокбізнесбанку", власниками якого і були брати Буряки.\nЯкщо повернутися до ТОВ "Енергетична група", то вона кілька разів потрапляла у тендерні скандали. У 2014 році в ЗМІ публікувалася інформація про те, що Антимонопольний комітет оштрафував компанію за "вчинення антиконкурентних узгоджених дій". Тоді "Енергетична група" вступила у змову із конкурентом ТОВ "Бюро Ейнштейн" під час торгів із закупівлі бітуму Київським обласним дорожнім управлінням. Як виявили журналісти, "Бюро Ейнштейн" через директора було пов’язаною із компанією доньки Кулачека, Анною Пилипчук.\nЗ викладеного вище стає зрозуміло, що де-факто кар'єр є власністю Буряків, які прикривають свою діяльність через ряд підставних осіб колишнього "Брокбізнесбанку".\nТому нема нічого дивного в тому, що селяни скаржаться на бездіяльність місцевої і центральної влади, а правоохоронні органи не вбачають жодних порушень чинного законодавства. Місцеві жителі підозрюють, що перевірки екологічних інспекцій проплачують, а Соснівська сільська рада та Макарівська РДА постійно надають відписки та фіктивні документи, чим прикривають незаконну діяльність гранітного кар'єру.\nЦього року чиновники уже встигли сфабрикувати громадські слухання за участю жителів Соснівки. До участі в них було запрошено лише 20-25 чоловік – працівники кар'єру, їхні дружини та деякі "загитовані" жителі села. Всі інші навіть не знали про громадські слухання та затвердження детального плану території кар'єру. В результаті, поки брати Буряки і далі отримують надприбутки з "закритого" кар'єру, жителям Соснівки доводиться і надалі дихати смертоносною пилюкою...\nДітям Макарівщини подарували великодні паски до свята (ФОТО)\nМакарівські гімнастки вибороли перемогу на Всеукраїнському турнірі\nНа Макарівщині у гаражі згорів чоловік\nВіталій Гедз (кандидат історичних наук, Макарів): Перша нагорода Героя Радянського Союзу Г.Т. Скирути (Частина І)\nУ Макарівському районі через недбалість господарів згорів будинок (ФОТО)\nУ Макарівському районі чиновники з місцевими жителями обговорювали проблеми експлуатації кар'єру Буряків


Розділ 1. Необхідність прийняття Конституції України\t5\n1.1. Конституція України 1996 року\t5\nРозділ 2. Сучасний конституційний процес в Україні\t11\nРозділ 3. Конституційні реформи в Україні\t17\nПОНЯТТЯ ТА ЗНАЧЕННЯ КОНСТИТУЦІЇ / 3109\nВерховна Рада України прийняла діючу Конституцію у червні 1996 року – чи не найпізніше з усіх республік колишнього Радянського Союзу. Власне, український законодавець вирішив, що Верховна Рада може виконувати установчу функцію, відповідно, він вибрав і шляхи введення Конституції – голосуванням кваліфікованої парламентської більшості, реалізуючи при цьому свій представницький мандат. Верховна Рада могла б зажадати проведення і загальнонаціонального референдуму з приводу Конституції. Але якщо ми згадаємо всі ті перипетії, які виникали навколо конституційного процесу, то побачимо, що відкладати введення в дію основного закону просто не видавалося можливим .\nЧинну Конституцію України було прийнято парламентом - Верховною Радою України. Голосування було проведено 28 червня 1996 . о 9 годині 33 хвилини. В голосуванні взяло участь 387 народних депутатів України («за» - 338, «проти» - 18, «утрималось» - 5, «не голосувало» - 26).\nКонституція України 1996 року за своєю структурою складається з преамбули та п'ятнадцяти розділів:\nСудді Конституційного суду вже опосередковано розглядали питання про установчий характер Верховної Ради. Зокрема, в окремій думці судді Конституційного суду Савченка М. Д. у справі щодо конституційності здійсненого президентом права вето стосовно прийнятого Верховною Радою Закону України “Про внесення змін до статті 98 Конституції України” зазначено наступне: “Верховна Рада України як єдиний орган законодавчої влади в Україні здійснює не лише законодавчу функцію, яка є пріоритетною, а й інші функції держави, зокрема установчу... приймаючи Конституцію України, Верховна Рада України діяла як орган установчої, а не законодавчої влади”.\nКонституція є первинним нормативно-правовим актом щодо законів, які конкретизують і деталізують її положення в межах об’єктивного змісту. Тобто первинним у даному випадку є той акт, положення якого сприймаються у прямому (а не опосередкованому чи умовному) сполученні з положеннями іншого, вторинного акта, що саме прийняття перших основних законів у багатьох країнах історично засвідчило початок становлення реальної галузі конституційного права .\nПроте ще за минулих часів була сформульована теза, за якою радянська конституція сприймалась як змістова основа системи права, як юридична база усього, так званого, поточного законодавства. Таке трактування конституції акцентувало увагу на її нібито здатності, змістовно і формально узгоджувати розвиток усіх галузей права і скеровувати кожну з них. З цього робилося кілька висновків щодо змісту регулювання, здійснюваного на основі конституційних норм. Зокрема, стверджували, що не усі вони слугують завданнями галузевого конституційно-правового регулювання, оскільки частина їх виконує роль “джерела” для інших галузей. Також зазначили, що у багатьох випадках конституційні норми є водночас нормами кількох галузей права. З іншого боку, вважали, що для інших галузей конституція виконує роль змістового наповнення і юридичної форми не в цілому, а лише на рівні її окремих норм. Подібні оцінки Основного Закону досить поширені і в наші дні, що не відповідає його змісту і регулятивному призначенню.\nВерховна Рада України приймає закони України, постанови та інші акти. Така організована визначеність форм правотворчості й правозастосування має принципове значення: Верховна Рада зобов’язана приймати саме такі акти. Кожен із видів актів Верховної Ради має своє функціональне призначення, закріплює (регулює) певний вид суспільних відносин. Найважливіші із цих відносин регламентуються за допомогою законів, тобто актів нормативного характеру. Правозастосувальна діяльність знаходить своє опосередкування в актах-постановах, деклараціях, зверненнях, заявах.\nВ Конституції України у ст. 106 є вказівка на те, що Президент України на основі і на визнання Конституції і законів України видає укази й розпорядження, які є обов’язковими до виконання на території України. Кабінет Міністрів України видає постанови і розпорядження. Органи місцевого самоврядування мають право приймати рішення в межах повноважень, визначених законом .\nВластивості конституції — це її специфічні риси, які відрізняють конституцію від інших нормативно-правових актів, характеризують її сутність та зміст. Виділяють юридичні, політичні та ідеологічні властивості конституції.\nТаран Ю. Чи достатньо демократичною була процедура прийняття української Конституції? // Журнал „Діалог”. - №6. - 4 червня 2006 року.\nКравченко В.В. Конституційне право України. – К.: Атіка, 2006. – С. 67.


Ріпчасту цибулю: як виростити хороший урожай? | Big\nот admin Оставьте комментарийРіпчасту цибулю: як виростити хороший урожай?Общее\nЦибуля-одна з цінних овочевих культур, яку можна вирощувати і мати в свіжому вигляді цілий рік. Особливість цибулі – невелика коренева система, яка розташована в поверхневому шарі грунту, тому його слід вирощувати на родючих, добре оброблених, легких ґрунтах, змінюючи місце посадки кожен рік. Ріпчасту цибулю краще вирощувати через севок. Приступаючи до посадки севка, його слід опустити в насичений розчин марганцівки на годину-півтори для знезараження посадкового матеріалу. Це стосується севка, придбаного в магазині. Якщо у вас севок вирощений самостійного і ви впевнені в його якості, це можна не робити.\nЯкщо грунт у вас на ділянці глиниста, необхідно підсипати на грядку торф, пісок, компост, а якщо ще й кисла, то золу або доломітове борошно для розкислення грунту. При посадці буде незайвим підсипати в рядок солі, це допомагає в боротьбі з цибулевою мухою. Якщо не сипали сіль при посадці, можна пізніше підсипати зверху і розпушити. Ну, або полити цибулю підсоленою водою.\nПоряд з грядкою цибулі обов’язково садять грядку з морквою, цибулю і моркву взаємно відлякують цибульно-морквяну муху, яка шкодить цим культурам. Особливо коли почнете проріджувати моркву, вона летить на запах. Я вже кілька років саджу цибулю і моркву за такою схемою: на одній грядці два ряди цибулі – два ряди моркви. І ні цибуля, ні морква мухою не уражаються, чистенькі.\nЗа вегетаційний період для цибулі потрібно зробити три підгодівлі. Перша підгодівля в фазі 2-3 листочків-пір’я. Підгодовуємо коров’яком або курячим послідом (можна купити сухий в магазині) розведеним по інструкції. Друга підгодівля через два тижні після першої – суперфосфатом. Третя підгодівля ще через 2 тижні – суперфосфатом + калієм.\nНе слід перегодовувати цибулю азотним добривом. Перо буде хорошим і красивим, а ось цибулини – ні. Та ще й зберігатися цибуля буде погано. Прибирати цибулю слід вчасно, в кінці липня, до дощів, в суху погоду. Якщо цибуля перестоит на грядці – він підмочиться і буде гнити. Такий лук зберегти буде проблематично.\nПри прибиранні цибулю бажано спочатку підсушити на сонці, а потім перенести в сухе приміщення і дати йому посушитись ще 10 днів і тільки потім можна зрізати пір’я і чистити. Правильно вирощений і висушений цибулю прекрасно зберігається на кухні в картонній коробці всю зиму. З мого досвіду, особливо добре у мене зберігався Ред Барон, мій улюблений червоний лук, що володіє приємним солодкувато-гострим смаком. Щороку саджу цей сорт і дуже ним задоволена.\nАвтор статті: Agrotech-trading\nПлюсы и минусы минитрактора Уралец 220\nХто помер від алкоголю. Вітчизняні артисти померлі від алкоголізму


- Сектум семпра! - крикнув Снейп. Але закляття,... = Книга: Джоан К. Ролінг. ГАРРІ ПОТТЕР І СМЕРТЕЛЬНІ РЕЛІКВІЇ =UkrKniga.org.ua= =УкрКнига.орг.юа=\nДитина народжує батьків. / Станіслав Єжи Лєц\n- Сектум семпра! - крикнув Снейп.\nАле закляття, скероване на смертежерову руку з чарівною паличкою, пролетіло повз ціль і влучило в Джорджа...\nА далі - Снейп стоїть навколішки у Сіріусовій кімнаті. Сльози крапають з кінчика його гачкуватого носа, а він читає старого листа Літ. На другій сторінці було всього кілька слів:\n...товаришував будь-коли з Ґелертом Ґріндельвальдом.\nЯ особисто думаю, що вона вже починає втрачати глузд!\nСнейп узяв аркуш, що зберігав підпис Лілі та її любов, і заховав під мантію. Тоді роздер надвоє фотографію, яку також тримав у руках, залишив собі ту половинку, з якої всміхалася Лілі, і кинув на підлогу під комод ту, де були ДжеймсіГаррі...\n- Директоре! Вони розбили намет у Дійовім лісі! Бруднокровка...\n- Не вживай цього слова!\n- ...ну, те дівчисько Ґрейнджер назвала це місце, коли відкривала свою сумочку, і я почув!\n- Добре! Дуже добре! - вигукнув портрет Дамблдора з-за директорського крісла. - Тепер, Северусе, меч! Не забувай, що його можна отримати лише за великої потреби і справжньої мужності... і він не повинен знати, що його поклав ти! Якщо Волдеморт прочитає думки Гаррі й довідається, що ти йому допомагаєш...\n- Я знаю, - коротко кинув Снейп. Він підійшов до Дамбл- дорового портрета і потяг його вбік. Портрет відсунувся, відкривши приховану нішу, з якої він дістав Ґрифіндорів меч.\n- Ти й досі не хочеш мені сказати, чому так важливо дати Поттерові цього меча? - запитав Снейп, накидаючи на мантію дорожній плащ.\n- Не хочу, - відповів портрет Дамблдора. - Він знатиме, що з ним робити. І ще, Северусе, будь дуже обережний, бо вони твою появу можуть сприйняти не дуже люб’язно після того, що сталося з Джорджем Візлі...\n- Не турбуйся, Дамблдоре, - сказав холодно. - У мене є план...\nІ вийшов з кабінету. Гаррі виринув із сита спогадів, а наступної миті він уже лежав на встеленій килимами підлозі того ж таки кабінету - так, ніби Снейп щойно зачинив за собою двері.\nНарешті правда. Лежачи долілиць на запилюженому килимі в кабінеті, де колись, як йому здавалося, він пізнавав таємниці подвигу, Гаррі збагнув, що йому не судилося вижити. Його завдання полягало в тому, щоб спокійно піти в гостинні обійми смерті. По дорозі він мав би знищити все, що пов’язувало Волдеморта з життям, щоб урешті-решт перетнути Волдемортову стежку й навіть не намагатися захиститися чарівною паличкою. Це буде остаточний кінець, і те, що не було завершено в Ґодриковій Долині, матиме невідворотну розв’язку: жоден з них не залишиться живий, жоден не вціліє.\nВін відчував, як несамовито калатає в грудях серце. Як дивно, що під загрозою смерті воно починало битися сильніше, героїчно підтримуючи в ньому життя. Але незабаром воно мусить зупинитися, і то дуже швидко. Його удари полічено. Скільки ще лишилося часу, щоб встати, востаннє пройтися замком, вийти на подвір’я і зайти в ліс?\nЯкби ж він був помер того літнього вечора, коли востаннє вийшов з будинку номер чотири на Прівіт-драйв, а шляхетна чарівна паличка з феніксовою пір’їною його врятувала! Якби ж він був помер, як Гедвіґа, так швидко, що нічого не встиг би й збагнути! Або якби він міг стати грудьми перед чиєюсь чарівною паличкою, рятуючи тих, кого любить... Він заздрив тепер навіть тому, як загинули його батьки. Бо це холоднокровне наближення миті власного нищення потребуватиме зовсім іншої відваги. Відчув, як затремтіли пальці, і спробував їх опанувати, хоч ніхто його й не бачив. Усі портрети на стінах були порожні.\nПоволі, дуже поволі, він сів, і відчув себе таким живим, відчув своє живе тіло, як не відчував ніколи досі. Чому він не цінував це диво: мозок, нерви і серце, що стукає в грудях? Це все назавжди зникне... або, краще сказати, він назавжди зникне. Дихання стало повільне й глибоке, у роті і в горлі пересохло, очі теж були сухі.\nДамблдорова зрада майже нічого не означала. Звичайно, існував інший, важливіший план. Просто Гаррі був такий наївний, що сам цього не бачив і зрозумів усе аж зараз. Він ніколи не сумнівався, що Дамблдор хотів урятувати йому життя. Атепер розумів, що тривалість його життя була наперед визначена часом, потрібним на знищення горокраксів. Дамблдор доручив йому цю роботу, і він слухняно обрізав усі ниточки, що пов’язували з життям не лише Волдеморта, але і його самого! Як вишукано, як елегантно, не марнувати життя інших людей, а доручити небезпечне завдання хлопцеві, котрому й так невдовзі вже йти на забій, і чия смерть не обернеться бідою для інших, але завдасть непоправного удару Волдемортові.\nІ ще Дамблдор знав, що Гаррі не втече, що піде до кінця, навіть якщо це буде його кінець - він бо добре вивчив Гаррі. Дамблдор знав, так само, як знає Волдеморт, що Гаррі не дозволить нікому гинути заради себе, коли дізнається, що може все зупинити сам. Образи Фреда, Люпина і Тонке, що лежали мертві у Великій залі, знову виникли в його свідомості, і на якусь мить йому забило дух: Смерть така нетерпляча...\nАле Дамблдор його переоцінив. Він провалив завдання. Змія й досі жива. Це той один-єдиний горокракс, що втримає Волдеморта на землі навіть після смерті Гаррі. Авжеж, знищити його буде неважко. Гаррі подумав, хто міг би це зробити... Рон і Герміона, звісно, знали б, що треба зробити... мабуть, саме тому Дамблдор і хотів, щоб Гаррі всім ділився з друзями... бо навіть якщо суджене йому долею здійсниться трохи раніше, вони довершать задумане...\nЗдавалося, Рон і Герміона десь далеко, на іншому краю світу. Він відчував, що розлучився з ними хтозна-коли. Не буде ні прощань, ні пояснень, він це твердо вирішив. У цю дорогу вони не могли вирушити разом, а їхні спроби його зупинити лише змарнують дорогоцінний час. Подивився на пошарпаний золотий годинник, подарований йому на сім-надцятиліття. Минуло майже півгодини часу, виділеного Волдемортом, щоб здатися.\nПідвівся. Серце знавіснілим птахом билося в клітці ребер. Мабуть, воно знало, як мало йому залишилось, можливо, хотіло завчасно вичерпати увесь запас визначених йому в цьому житті ударів. Не озираючись, Гаррі зачинив за собою двері.\nГаррі накинув плащ-невидимку й почав спускатися на нижні поверхи, аж поки зійшов у вестибюль. Крихітна іскорка надії, що хтось його відчує, побачить, зупинить, ще жевріла, проте плащ був, як завжди, непроникний і досконалий, тож Гаррі без перешкод дійшов до вхідних дверей.\nІ там ледь не зіштовхнувся з Невілом. Удвох із кимось вони заносили з двору мертвого. Гаррі глянув і відчув черговий тупий удар у живіт. Колін Кріві, ще неповнолітній, мабуть, нишком прокрався в замок, як і Мелфой з Кребом та Ґойлом. Мертвий, він здавася ще дрібнішим, ніж живий. - Знаєш, я донесу сам, - сказав Олівер Вуд, закинув Коліна на плече, як це роблять пожежники, і поніс його до Великої зали.\nВін зійшов сходами вниз і опинився в темряві. Надходила четверта ранку, і мертва тиша панувала на шкільних угіддях, наче вони самі затамували дух, щоб побачити, чи здійснить він те, що мусить.\n- Невіл є.\n- О Боже, Гаррі, в мене трохи серце не стало!\n- Куди це ти зібрався? - підозріло запитав у нього Невіл. - Усе за планом, - відповів Гаррі. - Я мушу дещо зробити.\n- Гаррі! - Невіл раптом перелякався. - Гаррі, ти ж не надумав здатися?\n- Ні, - легко збрехав Гаррі. - Авжеж, ні... це геть інше. Але якийсь час мене тут не буде. Невіле, ти знаєш Волдемортову змію? Він має таку величезну зміюку... назвав її Наджіні...\n- Ячув, ага... і що з нею?\n- її треба вбити. Рон і Герміона про це знають, але про всяк випадок, якщо вони...\n- Про всяк випадок, якщо вони... будуть зайняті... а тобі трапиться нагода...\n- Убити змію?\n- Убити змію, - підтвердив Гаррі. - Добре, Гаррі. З тобою все гаразд?\n- Усе гаразд. Дякую, Невіле.\nГаррі хотів було йти, але Невіл ухопив його за руку.\n- Гаррі, ми всі битимемося й далі. Ти це знаєш?\nВін знову відчув, як здушило горло, і не зміг договорити.\n- Усе нормально, - заспокоювала її Джіні. - Усе добре. Зараз ми занесемо тебе в замок.\n- Я хочу додому, - шепотіла дівчина. - Я вже не хочу воювати!\n- Я розумію, - голос Джіні зірвався. - Усе буде добре.\nУ Гаррі мороз пішов по спині. Він хотів розірвати ніч криком, хотів, щоб Джіні знала, що він тут, поруч, хотів, щоб знала, куди він іде. Хотів, щоб його зупинили, відтягли звідси силоміць, відіслали додому...\nАле ж він і був удома. Гоґвортс - його перший і найкращий дім. Усі покинуті хлопці - і він, і Волдеморт, і Снейп - знайшли тут свій дім...\nЗ темряви випливла Геґрідова хижа. Вікна не світилися, Іклань не шкрябався в двері й не зустрічав гостей глухим гавкотом. Гаррі згадав усі візити до Геґріда, блиск мідного чайника на вогні, тверде, як камінь, печиво і велетенських черв’яків, і його широченне бородате обличчя, і Рона, що блював слимаками, й Герміону, що допомагала рятувати Норберта...\nМіж деревами аж кишіло дементорами. Він відчував їхній холод і не мав певності, що зможе повз них пройти. Сили вичаклувати патронуса вже не було. Він не міг стримати тремтіння. Помирати, зрештою, не так і легко. Кожен його подих, пахощі трави, подув прохолодного вітерцю на обличчі - це все таке дорогоцінне. Інші люди мали перед собою довгі роки, час, який можна марнувати, час, який тягнувся повільно - а він хапався за кожнісіньку секунду. Думав, що вже не може ступити й кроку, і водночас розумів, що мусить це зробити. Завершилася довга гра, снич уже в руках, пора спускатися на землю... Снич. Негнучкими пальцями він намацав його в капшучку на шиї і вийняв.\nШвидко й важко дихаючи, придивився до нього. Зараз, коли він хотів, щоб час спливав якомога повільніше, а час, навпаки, пришвидшився, розуміння прийшло негайно, випередивши думки. Наприкінці - це ж зараз. Ця мить настала.\n- Я скоро помру.\nІ знову Гаррі все збагнув, навіть не замислюючись. Не йшлося про те, щоб повернути їх сюди, бо він сам незабаром мав до них приєднатися. Не він їх витягував, а вони кликали його.\nВін заплющив очі і тричі повернув камінь у руках. Він знав, що це сталося, бо почув навколо себе легенькі порухи - і припустив, що це тендітні тіла шукають точки опори на землі, на всіяному гілочками ґрунті узлісся.\nЛілі всміхалася йому найширше. Підійшовши близько, вона відкинула своє довге волосся і її зелені очі, такі ж, як у нього, жадібно вбирали кожну рисочку його обличчя, немовби вона ніяк не могла надивитися.\n- Ти такий відважний.\n- Ти вже майже там, - сказав йому Джеймс. - Дуже близько. Ми так... пишаємося тобою.\n- Помирати? Анітрохи, - відповів Сіріус. - Швидше й легше, ніж засинати.\n- І він воліє, щоб це сталося швидко. Хоче покласти цьому край, - додав Люпин.\n- Я не хотів, щоб ти помер, - сказав Гаррі. Ці слова злетіли самі по собі. - Ніхто з вас. Вибачте... Він звертався насамперед до Люпина, благаючи його. - ...якраз, коли в тебе народився син... Ремусе, мені так гірко...\n- Мені теж гірко, - зітхнув Люпин. - Жаль, що я його вже не побачу... але він знатиме, для чого я загинув, і маю надію, що зрозуміє. Я намагався зберегти світ, у якому він житиме щасливо.\n- Ви будете зі мною?\n- До самого кінця, - відповів йому Джеймс. - А вони вас не побачать? - запитав Гаррі.\n- Ми - частина тебе самого, - пояснив Сіріус. - Неви дима для інших.\n- Будь біля мене, - тихенько попросив.\nЙого тіло й свідомість зараз існували ніби відокремлено, кінцівки рухалися без усвідомлених інструкцій мозку, наче він був пасажиром, а не водієм у тілі, яке незабаром мав покинути. Небіжчики, що йшли поруч із ним у лісі, здавалися йому реальнішими за живих, що лишалися в замку. Рон, Герміона, Джіні йусі інші стали для нього примарними. Він відчував це, ковзаючись, спотикаючись і наближаючись до завершення свого життя, до Волдеморта...\n- Там хтось є, - пролунав грубий шепіт на відстані руки. - У плащі-невидимці. Може, це?..\nЗ-за найближчого дерева з’явилися дві постаті. їхні чарівні палички світилися, і Гаррі побачив Якслі й Дологова, що вдивлялися в темряву- саме туди, де стояв Гаррі, його батьки, Сіріус і Люпин. Смертежери, очевидно, нічого не бачили.\n- Я точно щось чув, - завагався Якслі. - Звір, мабуть, що скажеш?\n- Той причмелений Геґрід тримав тут повно різних почвар, - відповів, озираючись, Дологов.\n- Час майже скінчився. Поттер мав годину. Вже не прийде.\n- Він був певний, що прийде! Він не зрадіє.\n- Краще вертаймося, - сказав Якслі. - Послухаємо, що далі робити.\nВони з Дологовим розвернулися й подалися вглиб лісу. Гаррі пішов за ними, знаючи, що вони його виведуть саме туди, куди треба. Скоса глянув на батьків, і мама йому всміхнулася, а тато підбадьорливо кивнув головою.\nІшли всього кілька хвилин, і ось Гаррі помітив попереду світло. Якслі з Дологовим вийшли на галявину, де, як упізнав Гаррі, колись жив потворний Араґоґ. Рештки його величезної павутини ще збереглися, а от зграю нащадків, яких він наплодив, смертежери погнали звідси воювати на їхньому боці.\nПосеред галявини палахкотіло вогнище, в його мерехтливому світлі видно було юрбу мовчазних і пильних смертежерів. Дехто й досі був у масках і каптурах, а дехто вже відкрив обличчя. Трохи поодаль сиділо двоє велетів, кидаючи позад себе здоровенні тіні. Обличчя в них були жорстокі і мовби грубо витесані з каменю. Гаррі побачив Фенріра, що тинявся по галявині, гризучи свої довжелезні кігті. Білявий здоровило Роул мацав закривавлену губу. Побачив Луціуса Мелфоя, розбитого й охопленого жахом, і Нарцису з запа-лими й повними страху очима.\nМогло здатися, що він комусь молився або щось подумки рахував, і Гаррі, що стояв тихенько на краю галявини, стрілила в голову абсурдна думка про дитину, що лічить до п’яти у грі в хованки. За Волдемортовою головою, наче потворний ореол, звивалася кільцями у летючій зачарованій клітці величезна змія Наджіні. Коли до кола підступили Дологов і Якслі, Волдеморт підняв голову.\n- Його ніде не видно, володарю, - повідомив Дологов.\n- Я думав, що він прийде, - прорік Волдеморт своїм високим чітким голосом, не зводячи очей з язиків полум’я. - Я сподівався, що він прийде.\n- Здається, я... помилився, - сказав Волдеморт.\n- Не помилився.\nГаррі сказав це якомога голосніше, зібравши в кулак усю свою волю. Він не хотів видати свій страх. Воскресальнии камінь вислизнув з онімілих пальців, і краєм ока він побачив, як зникли батьки, Сіріус і Люпин, коли він ступив наперед, на світло вогнища. У цю мить відчув, що ніхто й ніщо вже не має значення, крім Волдеморта. Залишилися тільки вони вдвох.\nЦя ілюзія розвіялась так само швидко, як і з’явилася. Заревіли велети, смертежери зірвалися на ноги, залунали крики, охкання, навіть регіт. Волдеморт закляк на місці, однак його червоні очі знайшли Гаррі й дивилися, як він підходить, і ось їх уже не розділяло нічого, крім вогню. І тут хтось закричав...\n- ГАРРІ! НЕ ТРЕБА!\n- НІ! НЕ ТРЕБА! ГАРРІ, ТИ ШО?!\n- ТИХО! - гаркнув Роул, махнув чарівною паличкою - і Геґрід затих.\nБелатриса, зірвавшись на ноги, напружено поглядала то на Волдеморта, то на Гаррі, а її груди пришвидшено підіймалися й опускалися. Усі заклякли, окрім вогню і змії, що звивалася кільцями в блискучій клітці за Волдемортовою головою.\nГаррі відчував на грудях свою чарівну паличку, але не робив жодної спроби її вийняти. Він знав, що змію добре захищено, і розумів, що й не встигне ще націлити чарівну паличку на Наджіні, як у нього влучить з півсотні заклять. Тож Волдеморт і Гаррі й далі дивилися один на одного, тільки Волдеморт трохи нахилив убік голову, оцінюючи хлопця, що стояв перед ним, і дивно безрадісна посмішка скривила його безгубий рот. - Гаррі Поттер, - вкрадливо сказав він. Його голос зливався з шелестом вогню. - Хлопець, що вижив.\nНіхто зі смертежерів не ворухнувся. Вони чекали. Усі і все чекало. Геґрід пручався на дереві, Белатриса важко дихала, а Гаррі несподівано подумав про Джіні, про її палкий погляд, про смак її вуст на його губах...\nВолдеморт підняв чарівну паличку. Голова його все ще була схилена набік, наче в допитливої дитини, якій цікаво знати, що буде далі. Гаррі подивився прямо в ці червоні очі, воліючи, щоб усе відбулося зараз, швидко, поки він ще стоїть на ногах, поки він ще панує над своїми почуттями і не виказує свого страху...\nМайже одразу після того, як дійшов такого висновку, Гаррі усвідомив, що абсолютно роздягнутий. Був упевнений у своїй цілковитій самотності, тому це не надто його схвилювало, радше трохи заінтригувало. Стало цікаво, чи він тільки відчуває на дотик, чи може й бачити? Розплющив очі, і в такий спосіб пересвідчився, що вони в нього є.\nВін лежав у яскравій імлі, зовсій не схожій на звичайний туман. Усе навколишнє не було сховане за цією імлистою мрякою. Радше, ця мряка ще не сформувалася в оточення. Підлога, на якій він лежав, сприймалася білою - не теплою й не холодною, вона просто була - щось пласке й невиразне, на чому можна було бути.\nТоді дивний шум долинув до нього крізь несформовану порожнечу, яка його оточувала: м’яке й неголосне тупання чогось, що чапало, крутилося й пручалося. Це були звуки жалісливі і водночас трохи непристойні. Гаррі відчув певну незручність, немовби підслуховував щось приховане й ганебне. Уперше йому захотілося бути вдягнутим. Ледве бажання виникло в голові, як неподалік з’явилася мантія. Він її взяв і накинув на себе: вона була м’яка, чиста й тепла. Було щось надзвичайне в тому, як вона з’явилася - просто так, у ту ж мить, як він забажав...\nВін зіп’явся на ноги і роззирнувся. Може, це була якась величезна кімната на вимогу? Що довше він дивився, то більше починав бачити. Високо вгорі виблискував під сонцем великий скляний купол. Можливо, це був палац. Скрізь панувала тиша й непорушність, окрім того дивного тупання і скиглення, що долинало з імли десь неподалік...\nГаррі поволі повертався на місці, і навколишнє немовби само себе творило в нього на очах. Широкий відкритий простір, яскравий і чистий, приміщення, набагато більше за Велику залу, з прозорим куполоподібним скляним дахом. І було порожньо. Він був тут єдиний, окрім...\nВін аж відскочив. Помітив те, що створювало дивні звуки. Воно скидалося на малу голу дитину, що скрутилася калачиком на підлозі. Шкіра в дитини була подразнена і в ранах, наче її здирали з неї, і ця дитина лежала, трясучись, під стільцем, де хтось її покинув, запхав, щоб не бачити, і тепер вона, нікому не потрібна, відчайдушно хапала ротом повітря.\nВін її боявся. Була маленька, квола й поранена, але він не хотів до неї підходити. Проте підступив на кілька кроків, готовий щомиті відскочити. Підійшов так близько, що міг до неї доторкнутися, проте не наважувався. Почувався останнім боягузом. Мав би її заспокоїти, але вона викликала в нього відразу. - їй нічим не допоможеш.\nВін різко обернувся. До нього йшов Албус Дамблдор, бадьорий і стрункий, у просторій темно-синій мантії.\n- Гаррі. - Він широко розставив руки - білі, цілі й неушкоджені. - Ти чудовий. їй відважний, ти хоробрий. Пройдімося.\nДамблдор повів приголомшеного Гаррі від обдертої дитини, що лежала й скиглила, до двох сидінь, яких Гаррі раніше не помітив і які стояли трохи віддалік під високою блискучою стелею. Дамблдор сів на одне, а Гаррі впав на друге, не зводячи очей з обличчя старого директора. Дамблдорове довге срібне волосся й борода, пронизливі блакитні очі під окулярами у формі двох півмісяців, гачкуватий ніс. Усе було таке, як він пам’ятав. І все ж...\n- Але ж ви мертві, - сказав Гаррі.\n- О, так, - буденно підтвердив Дамблдор. - Тоді... я теж мертвий?\n- Ох, - ще ширше всміхнувся Дамблдор. - Гарне питання. Якщо брати загалом, любий хлопче, то гадаю, що ні.\n- Ні? - перепитав Гаррі.\n- Ні, - підтвердив Дамблдор.\n- Але ж... - Гаррі машинально підняв руку до шраму-блис-кавки. Його, здається, не було. - Але ж я мав загинути... я навіть не захищався! Я ж хотів, щоб він мене вбив!\n- І саме це, на мою думку, - сказав Дамблдор, - і було найсуттєвішим.\n- Поясніть, - попросив Гаррі.\n- Ти ж уже й сам знаєш, - відказав Дамблдор і стулив кінчики пальців.\n- Я дозволив йому мене вбити, - сказав Гаррі. - Це ж так?\n- Так, - кивнув головою Дамблдор. - Далі!\n- Тому та частинка його душі, що була в мені... - Дамблдор ще радісніше закивав головою й заусміхався, спонукаючи Гаррі говорити далі. - ...зникла?\n- О, так! - підтвердив Дамблдор. - Так, він її знищив, Гаррі. Твоя душа тепер цілісна і належить лише тобі.\n- Але тоді...\n- Що це таке, пане професоре?\n- Те, чому жоден з нас уже ніяк не допоможе, - відповів Дамблдор.\n- Але ж, якщо Волдеморт наслав смертельне закляття, - знову почав Гаррі, - і ніхто цього разу не загинув, захища ючи мене... чого ж я живий?\n- Думаю, ти знаєш, - відповів Дамблдор. - Подумай, що було. Згадай, що він зробив у своєму невігластві, жадобі й жорстокості.\nГаррі замислився. Обвів поглядом усе, що його оточувало. Якщо вони й справді сиділи в палаці, то це був якийсь дивний палац - з короткими рядами лавок, з огорожками то там, то тут, і, крім нього, Дамблдора й тієї хирлявої істоти під сидінням тут більше нікого не було. Тоді відповідь сама, без жодних зусиль, злетіла з його вуст.\n- Він узяв мою кров, - сказав Гаррі.\n- Точно! - вигукнув Дамблдор. - Він узяв твою кров, щоб відтворити собі живе тіло! Твоя кров тече в його жилах, Гаррі, Лілін захист- у вас обох! Поки він живе, ти житимеш теж!\n- Я житиму... поки він живе? Але я думав... я думав, що станеться якраз навпаки! Я думав, що ми обидва помремо? Хіба це одне й те саме?\n- Ви певні, що ми нічого не можемо зробити? - Тут уже нічим не допоможеш.\n- Тоді поясніть... більше, - попросив Гаррі, і Дамблдор усміхнувся.\n- Ти був сьомим горокраксом, Гаррі, горокраксом, якого він не мав наміру творити. Він довів свою душу до такого нетривкого стану, що вона розкололася, коли він скоїв те невимовне зло - вбивство твоїх батьків, спробу вбивства дитини. Та з вашого дому вирвалася навіть менша частка його, ніж він думав. Він тоді втратив не лише тіло. Він залишив частинку себе, причеплену до тебе, до вцілілої жертви.\n- Гаррі, його знання завжди були жалюгідні й поверхові! Те, чого Воддеморт не цінує, він навіть не намагається збагнути. Про ельфів-домовиків і дитячі казочки, про любов, вірність і невинність Воддеморт нічого не знає і нічого не розуміє. Нічогісінько. Він так і не осягнув тієї істини, що все це має силу більшу, ніж у нього, силу, що сягає за межі всіляких чарів.\n- Він узяв твою кров, вірячи, що вона його посилить, прийняв у своє тіло крихітну часточку чарів, що їх твоя мати, помираючи, наклала на тебе, щоб захистити. її жертовні чари живуть у його тілі, і поки вони там, живеш ти сам і живе Волдемортова остання надія.\n- І ви це знали? Увесь час?


Бюджетні заклади Сумщини можуть залишитись без тепла – не відбулися тендери | Соціальне Телебачення Сумщини\nБюджетні заклади Сумщини можуть залишитись без тепла – не відбулися тендери\n9:01 / 13 Жовтня\nБюджетні заклади Сумської області можуть залишитись без тепла. Причина — тендери, які не відбуваються. Про це повідомили в обласній адміністрації 11 жовтня.\nСкільки саме таких установ на Сумщині, Суспільне наразі уточнює інформацію. У системі публічних закупівель Прозорро за останній місяць, з 12 вересня, нараховується понад 90 аукціонів, які не відбулись. Стосувались вони придбання газу – як палива для садочків, шкіл, лікарень у постачальників напряму.\n“На тендери не вийшли постачальні компанії, тобто ніхто не запропонував для саме цих комунальних установ ціну на газ, ту яка б була приваблива. Це – перший крок до того, щоб все-таки на державному рівні щось потім декларувати або знаходити джерела фінансування відшкодувань. Бо через два-три тижні у нас все одно буде зниження температури нижче середньої, 8 градусів.\nОбов’язок всіх буде — увімкнути теплопостачальні компанії, забезпечити теплом шкільні, дошкільні, комунальні заклади медичного напрямку. Тут питання в тому, що все ж таки хто на себе візьме цю відповідальність і де джерела фінансування”, — сказав громадський інспектор із питань ЖКГ Олексій Пархомчук.\n30 вересня під час Конгресу за участю представників уряду”, Нафтогазу” та очільників громад уклали меморандум про фіксацію ціни на газ, у тому числі для бюджетних установ, на цей опалювальний сезон. Для них вона мала б бути – понад 16 грн за метр кубічний з ПДВ. Ринкова ж ціна газу, зокрема, від компанії “Нафтогаз Трейдинг” на жовтень та листопад 2021 року – на сьогодні понад 37 грн за кубометр. Проблеми можуть виникнути й з централізованим опаленням, говорить Олексій Пархомчук, оскільки різницю в ціні послуги перекладають на місцеві бюджети.\n“Влада їх, скажімо, посадила за стіл — підписати меморандум і все. Це лише наміри. Фактично на сьогодні немає віри у тому, що буде відшкодування, бо говорять про відшкодування різниці. Немає, не закладено, але, можливо, і закладено, однак поки що не оприлюднено саме джерела відшкодування цих різниць”, — говорить він.\nТакож Пархомчук зазначає:\n“На місцеві бюджети, те що державна влада намагається зробити, — щоб місцеві органи самоврядування забезпечували. У них немає цього ресурсу. Вони не можуть забезпечити цю різницю. Тому меморандум є меморандумом, а тут має бути не тільки добра воля, а й політична воля в частині, м’яко кажучи, примусу, а потім і відшкодування”.\nУ 2020 році для “Сумитеплоенерго” Нацкомісія погодила новий тариф, але підприємство працювало за старим. Нині, каже директор підприємства Дмитро Васюнін, також входять в сезон зі старою ціною, але не гарантують, що вона не зміниться.\n“В разі, якщо тариф буде змінюватися у бік збільшення, то передбачено компенсаторний механізм державою, за яким різницю між діючим тарифом та тим, який є економічно обґрунтованим і який має бути встановлено, повинен компенсувати органи місцевого самоврядування — за рахунок додаткових дотацій у вигляді направлення 4% ПДФО з бюджету та додаткових 13% з акцизного збору. Тариф, дійсно, через зазначені вище причини, перш, за все через паливну складову, через зростання мінімальної зарплати, через закупівлю матеріалів із терміном експлуатації – він має збільшитися, на це є об’єктивні причини. Однак чи відчують це мешканці міста, залежить від того, як спрацюють”, — каже Васюнін.\nНатомість на території Сум, яку обігріває Котельня північного промвузла, тариф буде новий, каже директорка Ірина Рибальченко.\n“Значно збільшуються тарифи, якщо населення платило 1600 гривень за одну гігакалорію попереднього опалювального сезону. Наразі тариф буде 2700 – це на понад тисячу гривень більше, й основна складова – це газ та електроенергія. По бюджету, якщо вартість газу зросла у чотири рази, то тариф теж дуже збільшується. Було 1600 гривень за одну гігакалорію. Зараз для категорії тариф збільшується на 4300 – це майже 2,6 раза”, — зазначає вона.\nКоментарів обласного управління житлово-комунального господарства щодо ситуації з початком опалювального сезону в області наразі немає. 12 жовтня його начальник Сергій Луговий не знайшов для цього часу.


Біфідок: користь і шкода для організму, інструкція із застосування, відгуки ⋆ Жіночий Світ\nМолочні продукти цінують як дорослі, так і діти за корисні якості і відмінний смак. Користь і шкода бифидока давно обговорюються лікарями та працівниками харчової промисловості, але на сьогоднішній день його натуральність і лікувальні властивості незаперечні. Він все більше витісняє звичні нам кефір і йогурт, а дієтологи вказують на його величезну користь бифидока для мікрофлори кишечника.\nЩо таке біфідок\nСклад і калорійність бифидока\nКорисні властивості бифидока\nБіфідок при вагітності та грудному вигодовуванні\nЧи можна давати біфідок дітям і з якого віку\nЯк правильно пити біфідок\nЯк зробити біфідок в домашніх умовах\nЧим відрізняється біфідок від кефіру\nБіфідок для волосся, нігтів і шкіри обличчя\nБіфідок – це молочний напій, приготований з коров’ячого молока шляхом закваски за допомогою спеціальних кефірних «грибків» і введення в склад біфідобактерій з виключно корисними властивостями.\nНаявність великої кількості біфідобактерій – головне корисна властивість напою. Однак цей кисломолочний продукт має багатий склад:\nамінокислоти – користь замінних і незамінних амінокислот: регенерація тканин і клітин в організмі;\nвітаміни групи В беруть участь у всіх обмінних процесах, зокрема в енергетичному обміні;\nвітамін С – основна речовина для підтримки імунної системи, допомагає в боротьбі з вірусами;\nвітамін K – антиоксидант, його користь полягає у покращенні реологічних властивостей і згортання клітин крові;\nферменти беруть участь у всіх метаболічних процесах організму.\nКалорійність 100 мл бифидока становить 50 ккал.\nБіфідок є джерелом здоров’я для людини і нерідко призначається лікарями в лікувальних цілях через свого цінного складу.\nКрім очищення організму та схуднення користь бифидока для організму в наступному:\nнормалізація балансу патогенних і непатогенних мікроорганізмів у кишечнику після лікування антибіотиками;\nусунення проносу і запору;\nполіпшення кольору шкіри, її пружності;\nзниження ризику виникнення кровотечі;\nпозитивний вплив на діяльність серця та судин;\nполіпшення кислотно-лужного балансу, процесів метаболізму.\nЗауваження! Крім усього іншого біфідок приносить користь після похмілля, так як високий вміст корисної флори в ньому здатне швидко і ефективно сорбувати і виводити з організму токсини.\nБіфідок корисний і безпечний під час вагітності, так як має низьку калорійність, ідеально підходить для дієтичного меню. Годуюча мама може приймати біфідок на ніч з користю для малюка. Робити це потрібно з другого місяця грудного вигодовування по 1-2 склянки не більше трьох-чотирьох разів на тиждень.\nПротипоказання і шкоди при вживанні бифидока дітьми старше трьох років не виявлено.\nШкода цій молочної продукції не був доведений, протипоказаннями є індивідуальна непереносимість та ранній дитячий вік. Немовлятам не рекомендують приймати біфідок внаслідок того, що при грудному вигодовуванні утворюється природна мікрофлора і властивість кислого молока змінювати її склад може принести шкоду.\nКористь і шкода бифидока, як будь-яких інших речовин, визначається нормою споживання. При його надмірному вживанні можуть виникнути метеоризм, болі в животі, діарея. Лікарські засоби в такому випадку не потрібно, необхідно просто зробити перерву у вживанні молочних продуктів.\nДля поліпшення роботи кишечника і в профілактичних цілях необхідно приймати біфідок по 2-3 склянки на тиждень. Для відновлення нормальної флори кишечнику після прийому ліків – 200 мл в день протягом місяця. Якщо прийом необхідний для схуднення, потрібно випивати склянку кисломолочного продукту увечері, за годину-дві до сну.\nРада! Лікарі і дієтологи рекомендують вживати кисломолочні продукти на ніч, в такому випадку розщеплення ліпідів буде відбуватися під час сну і денні тренування стануть набагато ефективніше.\nНатуральний і корисний біфідок можна без праці приготувати в домашніх умовах.\nНеобхідно придбати в аптеці біфідобактерії в рідкому вигляді і додати їх у склянку молока (1 доза = 300 мл).\nНакрити щільною тканиною або кришкою і залишити в кімнатній температурі на добу.\nНа наступний день вийде багатий корисними біфідобактеріями молочний продукт.\nЗберігати біфідок слід в холодильнику при температурі 6…8 °C. Чим довше він стоїть, тим більша користь для організму. Неправильне приготування може завдати шкоди, тому слід готувати біфідок строго за рецептом.\nБіфідок і кефір – кисломолочні продукти з однаковою консистенцією, смаком і способом приготування. Відмінність – у змісті біфідобактерій. Простими словами, біфідок – це кефір, що містить велику кількість корисних мікроорганізмів, які захищають кишечник від шкідливого впливу хвороботворних бактерій.\nОчищення організму від токсинів неминуче призведе до поліпшення шкіри, волосся і нігтів. Тому корисно не тільки приймати біфідок всередину, але і робити маски. Вітамін С прочищає пори, зміцнює нігті, а вітаміни групи В роблять волосся блискучим і зміцнюють волосяні фолікули.\nМаска для очищення шкіри обличчя:\nЗмішати всі інгредієнти і нанесіть на шкіру обличчя на 15 хвилин. Змити маску теплою водою.\nреп’яхову або рицинова олія – 1 столова ложка;\nбіфідок – 3 столових ложки;\nЗмішати всі інгредієнти і нанесіть на голову. Обернути плівкою або шапочкою, залишити на 60 хвилин. Через годину вимити голову з шампунем.\nВажливо! Біфідок корисний жінкам, у яких тонкі, сухі або посічене волосся. Маски зволожують, живлять шкіру голови і відновлюють структуру волосся.\nКористь і шкода бифидока на сьогоднішній день не повинні викликати сумнівів. Він з’явився на прилавках магазинів відносно недавно, але швидко набирає популярність і випереджає звичний нам кефір. Це можна легко пояснити кількістю корисних властивостей. Біфідобактерії необхідні людині в будь-якому віці для захисту його шлунково-кишкового тракту від патогенних мікробів і токсинів.\nПавлов Дмитро Вікторович, 45 років, Перм р.\nЧув раніше про позитивні якості кефіру і бифидока, але не думав, що вони настільки корисні. Антибіотики допомогли від грипу, а ось кишечнику заподіяли істотну шкоду: відчував дискомфорт у животі, почалася діарея. Пішов до лікаря – виписали дорогий препарат. А дружина сказала, що краще пити біфідок на ніч. Через тиждень симптоми пройшли. Тепер постійно п’ю кілька разів в тиждень і раджу всім оцінити його корисні властивості.\nРассолина Анастасія Іванівна, 29 років, р.\nСтала пити біфідок на ніч кожен день, так як мрію схуднути, але жодні ліки пити для цього не хочу. Через кілька тижнів помітила, що схудла на 2 кг! А подруга сказала, що біфідок корисний для волосся. Адже і шкоди ніякої! Буду продовжувати пити.\nМаренов Петро Степанович, 31 рік, р. Єкатеринбург\nДуже люблю молочку: ряжанку, сир, кефір! Місяць тому спробувала біфідок, залишилася задоволена його чудодійними властивостями: відчувається легкість, травлення покращився, навіть ніби схудла! Користь для організму колосальна і без зайвих витрат!


Змінення або видалення зв’язку даних - InfoPath\nЗв’язок даних — це зв’язок між формою Microsoft Office InfoPath і зовнішнім джерелом даних, таким як база даних, веб-служба, XML-файл, список або бібліотека документів служб Microsoft Windows SharePoint. Зв’язок даних використовується для запиту і надсилання даних. Якщо зовнішні джерела даних змінюються для шаблону форми, іноді потрібно змінювати чи видаляти відповідні зв’язки даних із шаблону форм.\nМожна видаляти лише вторинні зв’язки даних із шаблону форми. Не можна видалити основний зв’язок даних із шаблону. У разі видалення вторинного зв’язку даних застосунок InfoPath видаляє відповідне вторинне джерело даних із шаблону форми. Елементи керування, пов’язані з видаленим джерелом даних, залишаються в шаблоні форми, але вони вже не прив’язані до полів і груп у видаленому джерелі даних. Якщо необхідно використовувати ці елементи керування, виконайте одну з таких дій:\nПрив’яжіть вільні елементи керування до полів або груп у головному джерелі даних або до іншого наявного вторинного джерела даних.\nДодайте новий вторинний зв’язок даних до шаблону форми, а потім прив’яжіть елементи керування до полів або груп у цьому вторинному джерелі даних.\nПримітка.: Змінення або видалення зв’язку даних із шаблону форми може призвести до втрати даних у наявних формах, основаних на цьому шаблоні даних. Коли користувач відкриває наявну форму, InfoPath шукає розташування, де опубліковано нову версію шаблону форми. Якщо нова версія існує, InfoPath відображає форму, використовуючи нову версію шаблону форми. Якщо користувач вводить дані в елемент керування, який було прив’язано до поля у старій версії шаблону форми, а зв’язок даних було змінено, то в результаті видалення цього поля з джерела даних буде втрачено дані користувача, які зберігались у полі, видаленому з джерела даних.\nПеред зміненням або видаленням зв’язку даних оцініть можливий вплив на елементи керування і джерела даних у наявних формах, основаних на цьому шаблоні форми. Після змінення або видалення зв’язку даних перевірте внесені зміни, перш ніж дозволити користувачам заповнювати форму, основану на зміненому шаблоні форми.\nЗмінення зв’язку даних\nУ списку Зв’язки даних для шаблону форми виберіть зв’язок даних, який потрібно змінити.\nЗапускається майстер зв’язку даних, який допоможе виконати змінення зв’язку даних. Наступні сторінки майстра залежать від типу зв’язку даних, який потрібно змінити.\nДотримуйтесь кроків, запропонованих майстром зв’язку даних.\nПримітка.: Посилання на додаткові відомості про використання майстра зв’язку даних для прив’язування форми до певного зовнішнього джерела даних можна знайти в розділі Див. також.\nВидалення зв’язку даних\nУ списку Зв'язки даних для шаблону форми виберіть зв’язок даних, який потрібно видалити.\nПримітка.: Якщо кнопка Видалити неактивна, це означає, що вибрано основний зв’язок даних у шаблоні форми. Не можна видаляти основний зв’язок даних у шаблоні форми.