Економіка 2011-06-14 08:35 Ходорова Ірина\nЦе сталося!.. Хто досі не в курсі або не відчув – з березня 2011-го в Україні розпочато автоматичне відшкодування ПДВ, розрекламоване прем’єр-міністром Миколою Азаровим і його колегами ще в середині минулого року, під час презентації Податкового кодексу…\nКороткий екскурс у проблематику: ПДВ був і є ключовим бюджетоутворювальним податком (докладніше див. «Словник», «Фіскальний потік»), а з погляду адміністрування – найкорумпованішим, оскільки його держава не лише стягує, а й повертає платникам. Несумлінні фізичні та юридичні особи використовують усілякі схеми для фіктивного вилучення ПДВ із держбюджету (найчастіше товар перепродується через ланцюжок фірм, при цьому одна з них не сплачує податку, а інша подає заявку на його відшкодування). Структури, на яких концентрують невиконані зобов’язання перед бюджетом, податківці називають ямами. Саме боротьбою з ними формально пояснюють затримки з поверненням ПДВ платникам і відповідно зростання державних зобов’язань. По суті, відшкодування цього податку вже давно стало бізнесом – за певний відкат (20–40% суми) можна пришвидшити процес, а загалом маніпуляції з поверненням коштів дають державі змогу в ручному режимі латати бюджетні дірки, що виникають унаслідок недонадходження інших податків… Підприємці розцінюють проблеми з відшкодуванням ПДВ не інакше, як кредитування держави під 0% річних (це без урахування інфляції!) та примусове вилучення обігових коштів, що ставить бізнес на коліна в умовах кризи.\nПодатковим кодексом, як і обіцяв Микола Янович, передбачили можливість повернення ПДВ платникам автоматично – протягом 26 днів (а не 40, як раніше), без проведення виїзних фіскальних перевірок тощо. Але двох місяців роботи «автомата» вистачило, щоб зрозуміти – переплачений податок повертають швидко і без зайвих затримок, по-перше, лише обраним, по-друге, тільки в неформально лімітованих обсягах. Про необмежене відшкодування всім сумлінним платникам і тим більше погашення державного боргу не йдеться за визначенням. І підприємцям дали це зрозуміти. «У бюджеті немає грошей, вони намагаються звести кінці з кінцями, зокрема в Пенсійному фонді. Смішно і наївно було б очікувати, що нам повернуть весь ПДВ, – коментує ситуацію генеральний директор одного з машинобудівних підприємств України на умовах інкогніто. – Придумана автоматична схема відшкодування – це лише привід показати, що ПДВ не віддають тим компаніям, які не відповідають якимось критеріям. Тобто фактично нас ще й роблять винними!»\nА ось погляд з іншого боку барикад – оцінку тому, що відбувається, дає голова ДПАУ Віталій Захарченко: «Автоматичне відшкодування ПДВ передусім залежить від платників, а не від податківців… Більшість підприємств не потрапляють під нього через недотримання критеріїв, визначених Податковим кодексом України. Це свідчить про непрозорість схем, за якими працює реальний сектор економіки». Загалом підприємці та податківці говорять про одне й те саме, але з різними акцентами. Спробуємо з’ясувати, що до чого...\nПерше, що впадає в око, – це кількість підприємств, які отримали право на автоматичне відшкодування, – таких, м’яко кажучи, обмаль, враховуючи, що ПДВ в Україні сплачують десятки тисяч структур. Так, до березневого реєстру, підписаного головою ДПАУ, потрапили аж… 24 компанії (які відповідали всім критеріям), і їм держава повернула… 457 млн грн. У переліку щасливчиків опинилися як великі підприємства (наприклад, Запоріжсталь – 84 млн, Одеський припортовий завод – 62,65 млн грн, Нижньодніпровський трубопрокатний і Новомосковський трубний заводи – 62,76 млн тощо), так і середні (зокрема, Артемсіль, Дніпровагонмаш, Завод обважених бурильних та ведучих труб тощо). Неважко помітити, що левова частка компаній, обраних ДПАУ, є державними або належать не пов’язаним із владою олігархам… Виникає стійке враження, що перелік було сформовано таким чином, щоб уникнути звинувачень в упередженості та розмов, що ПДВ відшкодовують структурам спонсорів Партії регіонів. Але ж реальна проблема полягає не в цьому. І насправді немає нічого поганого, якщо ПДВ на законних підставах одержують підприємства Дмитра Фірташа чи Ріната Ахметова. Питання в іншому – заявки на повернення коштів подали 2 тис. фірм, а право на автоматичне відшкодування в березні дістали лише 24!\nУ квітні перелік розширився до… 37 компаній, а сума відшкодування збільшилася до… 672,8 млн грн. Решта охочих отримали… обіцянку Віталія Захарченка: до кінця липня обсяг оперативного повернення податку становитиме 18 млрд – половину річного плану. Чи справді ці фактичні відомості свідчать про те, що тисячі фірм – платників ПДВ в Україні працюють у тіні? Чи наважилися б їхні керівники (напевно ж, розуміючи складнощі виконання держбюджету в умовах кризи і тверезо оцінюючи свої можливості отримати автоматичне відшкодування без перешкод) подати заявки та зіпсувати офіційну звітність? Ці питання є риторичними. В Україні є безліч структур, які ще розраховують на автоматичне повернення.\n«До останнього часу були підстави не включати нас до переліку компаній, яким держава має автоматично відшкодувати ПДВ, – розповідає Тижню Олексій Черкаський, заступник директора з економіки та фінансів Турбоатому. – Однак наразі ми усунули всі недоліки і дуже розраховуємо потрапити під автомат уже наступного місяця». Цікаво, що в березні – квітні компанія не потрапила до заповітного переліку, попри те що органи ДПА визнали її «найкращим платником податку на прибуток» (з результатом 52 млн грн за підсумками І кварталу 2011-го). Держава винна Турбоатому 10 млн грн ПДВ і поки що не повертає.\n«Наше підприємство є містоутворюючим, ми платимо безліч усіляких податків, постійно фінансуємо соціальні та інфраструктурні програми. Але нам чітко сказали, що до переліку не потрапимо, бо є якісь розриви в обсягах ПДВ, сплачених нашими контрагентами… При цьому те, що місцева податкова адміністрація виконує план тільки завдяки нам, їх ні до чого не зобов’язує. Чому ми маємо відповідати за своєчасність сплати податків фірмами, з якими не пов’язані? Хіба це нормальний підхід?..» – обурюється фінансовий директор одного з кримських заводів, але не наважується назвати прізвище чи бодай структуру, яку представляє. Не хоче псувати відносин із фіскалами, повноваження яких після уведення в дію Податкового кодексу гіпертрофовані й становлять загрозу для будь-якого бізнесу.\nХарактерно, що в заповітному переліку немає жодної аграрної компанії. Хоча АПК займає третю позицію в рейтингу галузей-експортерів, поступаючись металургії та хімії. Цьому є пояснення. «Загалом у нас зерно експортують трейдери, які купують його в посередників. Виробники, що вирощують збіжжя в невеликих обсягах, трейдерам малоцікаві, – каже директор компанії Pro Agro Микола Верницький. – У законі чітко визначено, що покупцям товару в посередників претендувати на автоматичне відшкодування недоцільно»… Утім, жоден з опитаних керівників підприємств АПК і не мріє про повернення, всі звикли до протилежного: борг держави з ПДВ у цій галузі, за оцінками експертів, становить близько 3 млрд грн.\nЧим, власне, податківці пояснюють небажання повертати податок автоматично?\nГолова ДПАУ Віталій Захарченко визнав, що 90% тих, хто подав заявки на автоматичне відшкодування, не потрапили до переліку через невідповідність двом критеріям: 1) рівень зарплати працівників (має дорівнювати двом із половиною мінімальним – 2,4 тис. грн); 2) сплата податків контрагентами.\nДругий критерій ще можна якось зрозуміти – несплата податку контрагентом заявника на відшкодування може бути ознакою фінансової махінації. Хоча знову ж таки навряд чи є нормальною ситуація, коли сумлінний платник позбавляється обігових коштів через те, що хтось у ланцюжку щось недоплатив, прямо кажучи, через недолуге адміністрування. А ось критерій № 1 – нормативне ноу-хау. І цікавою тут є не показна турбота про рівень оплати праці на підприємствах – радше те, що держава не лише не повертає ПДВ своєчасно (хоча мала б це робити!), а ще й встановлює абсурдний принцип відшкодування, змістовно не пов’язаний з адмініструванням податку.\nВодночас критерій № 2 – це легалізована можливість не повертати ПДВ автоматично майже нікому. Важко уявити, скільки часу може знадобитися податківцям, щоб зібрати та проаналізувати відомості про оборудки на другій, третій, десятій ланках у контрагентному ланцюжку. За бажання податок можна не відшкодовувати роками. Приміром, «АрселорМіттал Кривий Ріг» – одному з найбільших меткомбінатів країни – станом на кінець квітня 2011-го держава заборгувала понад 2,3 млрд грн. Це при тому, що підприємство потрапило до переліку тих, кому… ДПАУ погодилася відшкодовувати ПДВ автоматично. Хіба не дивно?\nЄ й інші критерії фіскального кастингу: компанія повинна або мати в штаті не більше ніж 20 осіб, або довести, що вартість її основних фондів перевищує заявлену до відшкодування суму, або сплачувати більший податок на прибуток, ніж у середньому по галузі. Підприємство не повинно перебувати у стані банкрутства, мати претензії з боку держави щодо сплати інших податків і проблеми з документами. (Зрозуміло, що будь-який податківець може легко створити ці проблеми...) Протягом попереднього звітного року операції з нульовою ставкою ПДВ повинні становити не менш як половину загального обсягу поставок, сума розбіжностей між податковим кредитом заявника і зобов’язаннями його контрагентів не має перевищувати 10% заявленої до відшкодування. Et cetera.\nЗагалом усі ці критерії (в сукупності й окремо) можуть бути використані як формальний привід відмовити в автоматичному поверненні будь-кому і будь-коли. Чому б за таких обставин їх не уніфікувати, наприклад, відшкодовувати податок лише тим власникам, у кого на стіні в кабінеті є портрет улюбленого прем’єр-міністра?.. Таких може виявитися небагато, що дасть змогу вирішити проблему автоматично, навіть без застосування ультрасучасної комп’ютерної програми, яка обирає щасливчиків без втручання людини (якщо вірити Віталієві Захарченку).\nВІДРАЗУ НЕ БУДЕ\nВодночас навіть якщо компанія й отримує жадану перепустку до клубу «автоматників», це не означає, що їй автоматично погасять весь борг із ПДВ. Ось інформація з повідомлення прес-служби «АрселорМіттал Кривий Ріг»: «Підприємству в автоматичному режимі відшкодовано ПДВ у сумі 293 млн грн. Також було повернуто в звичайному режимі ПДВ за січень 2011-го 200 млн грн. Проте проблема відшкодування заборгованості з ПДВ за 2010 рік залишається». Запоріжсталь недоотримала 34,5 млн грн із погоджених до відшкодування в березні 84 млн тощо.\nЗагалом станом на 1 квітня 2011-го податковий борг держави сягнув рекордної позначки 12,6 млрд грн, грошей на виконання цих зобов’язань фактично немає. Є обіцянки. Так, за словами прем’єра Миколи Азарова, до кінця року кошти всім повертатимуть автоматично. А президент Віктор Янукович це припущення підтверджує: «Скажу чесно, ми запропонували систему, але вона ще не запрацювала належним чином. Сподіваюся, що до кінця року почне працювати на повну потужність і справді створить механізм, яким ми користуватимемося, і вже не буде нарікань з боку платників податків…» Після цієї заяви віце-прем’єр Сергій Тігіпко пообіцяв, що критерії відбору підприємств можуть стати ще жорсткішими. А експерти Тижня пропонують вирішувати проблему повернення дуже просто: «заморожувати» відповідну суму на спеціальному рахунку компанії, а потім проводити податкові перевірки. У разі якихось невідповідностей кошти повернути до бюджету, а з платника податку стягнути штраф і вилучити його зі списку доброчесних.\nПДВ податкова фіскали\nНБУ та податківці розчищають шлях для конкурентів Webmoney


Російсько-українська війна: цього дня 2014 року розпочались бої за Донецький аеропорт – Військовий навігатор України\nУ ніч на 26 травня 2014 року угруповання проросійських сепаратистів здійснило спробу захопити летовище, авіасполучення на якому було припинено ще 6 травня. З другої спроби бойовики зайняли частину приміщень будівлі.\nВони в ультимативній формі вимагали від українських силовиків, які знаходилися в старому терміналі аеропорту, скласти зброю і здатися. Український уряд, у свою чергу, теж висунув сепаратистам ультиматум про звільнення захоплених будівель.\nЖодна зі сторін не хотіла йти на поступки – розпочався бій.\nУ медіацентрі РНБО тоді заявили, що армійські підрозділи особливого призначення за підтримки бойової авіації завдали удару по терористах, які намагалися взяти під контроль міжнародний аеропорт Донецька. Була задіяна штурмова і армійська авіації, проведена висадка десанту. Силами АТО внаслідок ефективної спецоперації було знищено третину сепаратистського батальйону «Восток».\nУ лавах бойовиків почалася паніка, натомість українські військові підрозділи надійно закріпилися в районі аеропорту. Тривалий час ситуація навколо летовища залишалася доволі спокійною. Серйозні штурми цього надзвичайно важливого стратегічного об’єкта розпочались вже після підписання Мінських домовленостей у вересні 2014 року.\nОсобливо жорстокими були бої після початку нового, 2015 року.\n13 січня, після декількох місяців обстрілів, була зруйнована вежа, де майорів український прапор.\n21 січня 2015 року військовослужбовці ЗС України з боями вийшли з території терміналів, оскільки їхні позиції були зруйновані і прострілювалися прямою наводкою.\nRelated Topics:«кіборги»ДАПдонецький аеропортросійсько-українська війна


ПРЕЗЕНТУЮ ТЕБЕ, УКРАЇНО! - 10 Декабря 2013 - SCHOOL digest\nГлавная » 2013 » Декабрь » 10 » ПРЕЗЕНТУЮ ТЕБЕ, УКРАЇНО!\nУченицям 10 класу ГЗОШ І-ІІІ ст.№42 Агарковій Юлії, Чернецькій Аліні не байдуже, як буде розвиватись їх патріотичне, духовне, культурне, моральне виховання. Вони з тих, хто займає активну позицію в суспільстві та воліють змінити країну на краще, а в дечому її просто удосконалити. Вони стали учасниками Всеукраїнського конкурсу «Презентую тебе, Україно!». Основною метою проведення Конкурсу є патріотичне виховання молоді, надання можливості молоді, студентам вищих навчальних для інтелектуального самовдосконалення, виявлення своїх інтересів і творчого потенціалу, розвиток творчих здібностей молоді, підтримка талановитої молоді, відзначення найбільш талановитої студентської та учнівської молоді, яка зможе найбільш цікаво висловити свої думки про Україну у будь-якому творчому форматі (вірш, творча робота, фотографія тощо).\nМалюнок Юлії Агаркової, та фотографія Чернецької Аліни вразили журі конкурсу.\n22 листопада на засіданні правління ГГО "Молодые Регионы" були нагороджені лауреати конкурсу "Презентую тебе, Ураїно!". Поздоровляємо Чернецьку Аліну та Агаркову Юлію, які стали лауреатами у номінації "Лучшее художественное произведение".\nВід щирого серця ми бажаємо цим талановитим ученицям розвивати свої здібності та досягати нових висот!\nВчитель ОТМ ГЗОШ № 42 Потреба О.А.


Чи переменують Україну на Малоросію? | Хата скраю Hata skraju\nPosted on 20.01.2011 20.01.2011 by Olha Samborska Історія української діаспори, Віртуальний міст "Україна-Берлін"\nЧи переменують Україну на Малоросію?\nАвтор назви «Майдан Незалежності» категорично проти його перейменування.\nПро це заявив член Сумської обласної організації Української Національної Асамблеї (УНА) пан Петро Перепуст, який назвав цю площу столиці “Майдан Незалежності”.\nЗ цього приводу сайт Сумської обласної організації УНА-УНСО публікує спогади автора цієї сучасної назви головної площі столиці України.\nЗнайомтесь – член Сумської УНА-УНСО Петро Перепуст. Подаємо його розповідь.\nпід час відкриття першого в Україні пам’ятника Степанові Бандері в Новому Угриневі, 1990 рік. Зліва праворуч: світлої пам’яті Анатолій Доценко – кореспондент радіо “Свобода” ,організатор кореспондентської мережі в СРСР “Радіо Республіка”; Петро Перепуст – голова Правління Московського територіального об’єднання РУХу; Марійка Галабурда-Чигрин – кеореспондент державної української радіопрограми з Австралії, активістка української діаспори Австралії; Андрій Васькович, активіст української діаспори в Мюнхені.\nЦе було в 1990 році. 16 липня біля Верховної Ради Української РСР зібралося чимало люду з усіх кінців України й делегації українців з Росії, Білорусі, прибалтійських країн, з Молдови та, звичайно ж, Західної української діаспори. Причиною стало те, що напередодні ВРУ РСР розглядали проект Декларації про державний суверенітет України. Доречи, Російська Федерація вже на той час прийняла такий документ для своєї радянської республіки. Правда багато хто дивувалися – від кого це Росія хоче огородитися, чи не від самої себе?\nА справа була досить проста. Тоді головою Верховної Ради Російської Федерації був неугодний союзному керівництву пан Борис Єльцин. У російському парламенті більшість була його прихильників. Для того, щоб якось захиститися від натиску союзного Кремля пан Єльцин з однодумцями й вирішив проголосити декларацію про державний суверенітет Російської Федерації. Ну, а коли в Москві сказали «а», то й по всьому СРСР айкнулось. От і пішов «парад суверенітетів» у СРСР.\nУкраїнські ж комуністи не хотіли підтримувати починання єльцинської Росії та довго протистояли цій суверенній ідеї. Але в Україні тоді склалися обставини не на користь комуністам, бо їх головний предводітєль був запрошений на роботу в Кремль й покинув Україну. Люди це тикали комуністам на всіх рівнях й українські большевики подумали, що варто буде «кинути кістку» народу, нехай заткнеться. Вирішили, що цією кісткою буде Декларація про державний суверенітет України, бо вже не тільки Російська Федерація такий документ ухвалила, а й інші радянські республіки теж. Певно, що комуністи не надавали належного значення цьому документу, а зиск мали, бо видавали себе за «національних демократів».\nУ день розгляду цього питання, 15 липня, вияснилося, що для ухвалення документу не вистачає достатньої кількості голосів. Тодішній голова ВРУ РСР пан Леонід Кравчук відклав голосування на наступний день, тобто на 16 липня. З цього приводу було засідання ЦК КПУ де вирішено ухвалити Декларацію про державний суверенітет України, але дехто з оголтєлих комуняк все ж таки не підтримували цю ідею, їх потім виявилося всього чотири «штуки». Навіть нинішній одеський московський уніат, митрополит Агафангел, який тоді був депутатом ВРУ РСР, і той проголосував за ухвалення Декларації про державний суверенітет України.\nЗранку 16 липня, без особливих зволікань, бо все вже було узгоджено в комуняцькій камарильї, було ухвалено Декларацію про державний суверенітет України. Але дивним для людей видавалося те, що депутати продовжили пленарні засідання й не вийшли з привітанням до народу. Тільки представники демократичної меншості виходили й розділяли з людьми своє задоволення ухваленим документом, а решта депутатів розглядала питання про якусь колгоспну діяльність.\nДовкола ВРУ РСР люди зраділи цій ухвалі. Делегація московських українців на чолі з Петром Перепустом були затійниками різних народних дій під стінами ВРУ РСР, бо мали кілька мегафонів й були дуже активними. Московські українці відправляли кілька делегацій у місяць для підтримки демократичної меншості у ВРУ РСР. Особливо «затятими націоналюгами» були Євген Агітаєв, Володимир Бабко, світлої пам’яті Анатолій Доценко, Віталій Клочко, Сергій Крижанівський, Володимир Мартинюк, Мирослав Чмелик та багато інших.\nМосковське територіальне об’єднання Руху було одним з фундаторів Української Національної Асамблеї (УНА-УНСО) під проводом славного сина української нації паном Юрієм Шухевичем, двадцятилітній ювілей якої щойно урочисто відсвяткувала вся Україна.\nТак от, було вирішено купити багато квітів та скласти 450 букетів й подарувати всім депутатам ВРУ РСР, навіть тим, які проголосували проти ухвалення Декларації про державний суверенітет України. Перед першою перервою в засіданні ВРУ РСР жіноцтво вишикувалося біля входу ВРУ РСР з кількома чудовими букетами квітів (гроші не пошкодували). Решта букетів була рядом «на підхваті». Але, коли почали виходити депутати, то жіноцтво вручало по кілька букетів квітів представникам демократичного блоку, а іншим дісталося декому, дуже мало кому.\nПісля перерви було оголошено жінкам, які роздавали квіти, що вони поступили неправильно, бо не вручили букети всім депутатам, як було визначено. Вирішили купити ще квітів і у велику перерву знову вручати букети, але всім депутатам. Деякі з жінок були настільки налаштовані проти комуністів, що їх довелося відсторонити від цієї акції. Букети видалися гіршими, бо красивих квітів уже на базарі майже не залишилося, та й коштів було менше, то обійшлися по кілька великих красивих ромашок та троянд в букеті, але вручили кожному депутатові. Як не дивно, але й комуняки були дуже задоволені увагою народу.\nОсь тоді, на великій перерві ВРУ РСР, за ініціативи Петра Перепуста, було вирішено святкувати ухвалення Декларації про суверенітет України до кінця цього дня, тобто, до півночі. А розпочати о 18 годині мітингом на площі 50-ти річчя жовтневої революції – це сучасний Майдан Незалежності. Також було заплановано походи вулицями Києва до пам’ятника Батьку Нації Тарасу Шевченку, на Софіївську площу де проголошувалися важливі українські акти тощо.\nПеред закінчення цього пленарного дня у ВРУ РСР, приблизно за двадцять хвилин до вісімнадцятої години, колона людей під національними прапорами в піднесеному душевному настрої рушила до площі 50-ти річчя жовтневої революції. Очолювали цю колону делегація московських українців.\nЙдучи сучасно вулицею Грушевського, Петро Перепуст у мегафон почав запрошувати перехожих на площу 50-ти річчя жовтневої революції для участі в святковому мітингу на честь Дня Незалежності України, тоді слово суверенітет було замінено на незалежність. І тут Петро Перепуст в мегафон сказав, що від нині ця площа буде називатися Майданом Незалежності й продовжував запрошувати перехожих приєднатися до колони, яка йде на Майдан Незалежності, при цьому додаючи – це колишня площа 50-ти річчя жовтневої революції, а від нині буде називатися Майданом Незалежності. Люди це сприйняли й надалі тільки так її називали, а Київрада через якийсь час вже оформила цю назву в законний спосіб.\nА чому саме майдан, а не площа, як це прийнято називати в поселеннях України? Справа в тім, говорить Петро Пере6пуст, що ще в школі, коли вивчали вірш Павла Тичини «на майдані біля церкви…», то він запитав – а що то є за слово майдан? Учителька української мови Ольга Андріївна Хоруженко сказала, що то є теж саме, що й площа. Ця відповідь не задовольнила Петра Перепуста. Енциклопедій в той час «під рукою» не було. Це слово «засіло» десь у підсвідомості на довгі роки. І от, в час емоційного піднесення це слово вирвалося назовні й постало з вуст Петра Перепуста. Красиві слова – Майдан Незалежності!\nВласний кореспондент часопису\nСумської обласної організації УНА-УНСО\n«Нащадки Святослава» Євген Бобровський.\n← Відповідь “цій пані”.\nЗ опер в режисери. →\nOne thought on “Чи переменують Україну на Малоросію?”\nІ я пам”ятаю, що Україна стала незалежною внаслідок рішення Верховної Ради УРСР, більшість депутатів якої були комуністами чи безпартійними, а не дякуючи колаборантам. В Києві вже багато років існує Майдан Незалежності. Навіщо його перейменовувати? А всілякі байки про героїзм С.Бандери – то для тих, хто не знає історії України. Орест Суптельний пише про Бандерівців та Мельниківців. Так, було 2 течії колаборантів. Але Незалежність Україна здобула остаточно після референдуму, який відбувся в межах конституції радянського Союзу та конституції Української Радянської Соціалістичної Республіки, а не внаслідок громадянської війни чи діяльності диверсантів.\nЧим займався С.Бандера? спочатку він шукав прихисту в гітлерівців. Потім в нього з ними виник конфлікт не через незалежну позицію чи боротьбу за Україну, а небажання підпорядковуватися простій військовій дисципліні, як союзнику. С.Бандеру не знищили в фашистських концтаборах як 6млн. євреїв Європи. Там він перебував замість гаупвахти, оскільки не бувна той час офіцером збройних сил Рейху, а цивільним. Потім, як німці почали відступ, С.Бандера всупив до збройних військ Рейху на правах офіцера та був амністований. Коли Радянська армія та Союзники підійшли до Західного кордону СРСР німці створили УПА. С.Бандера після війни продовжував служити офіцером збройних військ ФРН, професійним диверсантом зі спеціалізацією по організації диверсій в Західних регіонах СРСР, а саме Україні та Білорусії. його вбили не в концтаборі чи ГУЛАГах, а він пережив і Сталіна. С.Бандеру вбили у 1959 році агенти СРСР за спеціальним завданням у Німеччині. Бо Україна страждала від післявоєнних лихоліть, а тут ще диверсанти з Федеративної республіки Німеччини. Народ прохав владу навести порядок. Влада відреагувала. Чого не зробив Сталін, зробив хтось з підлеглих Хрущова.\nА як Україна стала Незалежною? а після ГКЧП в Россії терпець урвався навіть у українських комуністів. Перший Президент України Л.М.Кравчук очолював відділ Ідеології ЦК Компартії України та Верховну Раду. Потім його за громадську позицію обрали Президентом україни. Пізніше він не витримав конкуренції з Кучмою. той був 2 строки. Після Л.Кучми народ обрав В.Ющенка. той протримався весь термін президенства, але на нових виборах навіть не став другим. Тепер Президент україни В.Янукович…\nbezbahv , 20.01.2011 at 14:59


Турецький суд заочно заарештував проповідника Фетхуллаха Гюлена - ZAXID.NET\nТурецький суд заочно заарештував проповідника Фетхуллаха Гюлена\nСвіт — Андрій Стець, 17:59, 4 серпня 2016 0 0\nСуд у Стамбулі в четвер, 4 серпня, постановив затримати опозиційного проповідника Фетхуллаха Гюлена, який з 1999 року живе в США, за звинуваченням в організації державного перевороту.\nЯк повідомляє агентство «Анадолу», з відповідною вимогою до суду звернувся прокурор Генпрокуратури Стамбула Джан Тунджай.\nУряд Туреччини заявляє, що саме Гюлен був ідейним натхненником невдалого державного перевороту. Зазначимо, що раніше президент Туреччини Реджеп Ердоган закликав президента Барака Обаму видати Гюлена турецькій владі.\nСам 75-річний Гюлен, який проживає в Пенсільванії, спростовує свою причетність до державного перевороту в Туреччині. Також він висловив готовність до можливої екстрадиції в Туреччину.\nЯк повідомляв ZAXID.NET, у ніч на суботу, 16 липня, в Туреччині відбулася невдала спроба військового заколоту проти чинного президента Реджепа Таїпа Ердогана.\nФетхуллах Гюлен народився в 1941 році, а першу проповідь прочитав уже в 14-річному віці. До 1981-го, поки не пішов на пенсію, він був імамом і проповідником.\nГюлен був найближчим соратником Ердогана, проте в 1999 році вони посварилися. Після цього він виїхав до США на лікування і більше в Туреччину вже не повернувся. З того часу Гюлен проживає в штаті Пенсільванія (США).\nУ 2000 році Гюлена почали заочно судити в Туреччині за звинуваченнями у спробі нашкодити державному устрою Туреччини (в 2008 році слідство було припинено через нестачу доказів).\nБагато хто вваж є Гюлена одним з найбільш впливових людей світу через створену за його участі широку мережу університетів та шкіл (їх більше тисячі в понад 160 країнах, а загальна кількість випускників становить кілька мільйонів осіб).\nУ 2008 році Гюлен був названий найвпливовішим інтелектуалом світу за версією журналів Prospect і Foreign Policy, а журнал Time включив його до списку «100 найвпливовіших людей світу».\nНеодноразово турецька влада затримувала високопоставлених чиновників, яких звинувачували у зв’язках з «Хізмет» і з Гюленом.\nЗокрема, лише в квітні 2016 року турецька поліція затримала майже 90 осіб, підозрюваних у зв'язках з Гюленом.\nНа сайті «Хізмету» зазначено, що «Фетхуллах Гюлен послідовно виступає проти релігійного екстремізму і різних форм політизації ісламу і проповідує іслам як релігію співчуття, милосердя і соціального служіння».


Hog Slat: «День Свиноферми — платформа для нових знайомств і спілкування» – Асоціація свинарів України\nНа Вашу думку, чи сприятлива нині ситуація у свинарстві?\n«Ситуація для розвитку свинарства в Україні зараз складна. Поголів’я свиней продовжує скорочуватися. З одного боку це веде до підвищення закупівельних цін на свинину. З іншого — свинарям доведеться боротися за споживача, тому що, чим дорожчою ставатиме свинина, тим більше населення купуватиме інші, більш бюджетні, види м'яса. Однозначно у виграшному становищі будуть ті господарства, в яких ведеться аналіз собівартості виробництва, а також дотримуються суворі норми біобезпеки. Поширення АЧС — ще один фактор, який негативно впливає на галузь».\nЧи плануєте демонструвати технологічні новинки під час Дня Свиноферми?\n«В цьому році ми не будемо презентувати новинки, представимо перевірені часом і практикою технології вирощування свиней. Але без новин не обійдеться. Ми презентуємо проект аграрних розписок для виробників свинини, який будемо впроваджувати спільно з Міжнародною фінансовою корпорацією (IFC). Аграрні розписки поширюватимуться на комплекс обладнання, яке постачає HOG SLAT в Україні. Заставою може бути врожай чи тварини. Ще до презентації, спілкуючись з клієнтами, помітили інтерес, є попередні домовленості. Аграрні розписки — цікавий фінансовий інструмент, що довів свою ефективність у рослинництві. Сподіваємося на успішні проекти і в свинарській галузі».\nЯк Ви оцінюєте «вагу» події для галузі?\n«День Свиноферми — один з небагатьох заходів, де збираються представники господарств і постачальники технологій і йде обговорення всього комплексу питань. З іншого боку, не хотілося б, що захід остаточно втратив свою родзинку. Маю на увазі тури на діючі господарства. Зрозуміло, чому довелося відійти від унікального формату — візитів на ферми. Проте, на мою думку, не варто відмовлятися від турів — нехай і віртуально, але з наданням інформації про показники, складнощі і досягнення. Хоча з точки зору нас як комерційної компанії, ми раді можливості для зустрітися з представниками господарств. З цієї позиції День свиноферми продовжує бути важливою платформою для знайомства і спілкування з цікавими людьми, а також ресурсом актуальної інформації про галузь свинарства».


Літературно-критична діяльність Ксенофонта Олексійовича Полєвого з предмету Філологічні науки — скачати бесплатно реферат, дипломну, курсову, дисертацію, книгу\nГоловна → Філологічні науки → Літературно-критична діяльність Ксенофонта Олексійовича Полєвого\nЛітературно-критична діяльність Ксенофонта Олексійовича Полєвого\nмемуари " Записки о жизни и сочинениях Николая Алексеевича Полевого", серія видання "Русский архив" з 1867 року.\nТеоретичною базою дослідження є праці сучасних істориків і теоретиків літератури, у яких аналізуються проблеми літературної критики, документальних жанрів літератури, журналістики. Використовуються також роботи спеціалістів у галузі літератури Х1Х ст. та сучасників Ксенофонта Полєвого. У процесі розв'язання поставлених завдань застосовується метод системного аналізу творчості автора. Крім цього, використовуються також історико-генетичний та порівняльно-типологічний методи.\nНаукова новизна дисертаційної роботи визначається тим, що літературне надбання Ксенофонта Олексійовича Полєвого ще не було об'єктом спеціального аналізу. У процесі дослідження отримано нові факти про участь Кс. Полєвого у літературному процесі 20-х – 40-х років Х1Х ст., а саме:\nвиявлена роль Кс. Полєвого у боротьбі за становлення прогресивного романтизму;\nсформульовані положення теорії літератури, які Ксенофонт Полєвой обгрунтував першим , і в розробцi яких є його внесок;\nвстановлено авторство деяких статей, опублікованих у "Московському телеграфі";\nдоведена роль Ксенофонта Полєвого у розвитку журналістики;\nвиявлено новаторство Кс. Полєвого у розвитку жанру белетризованої біографії;\nвперше діяльність Ксенофонта Полєвго "післятелеграфного" періоду проаналізована з урахуванням ii естетичних чинників без ідеологічних настанов та політичної тенденційності.\nПрактичне використанняотриманих результатiв. Матерiали дослідження можуть бути використані у викладаннi вузівських курсів iсторiї російської літератури Х1Х ст., теорiї літератури, у процесі читання спецкурсів, проведення спецсемінарів, а також, при викладанні поглиблених курсів російської літератури в ліцеях, гімназіях, школах. Матеріал дисертації може бути використано для внесення уточнень у довідкові посібники з історії російської літератури та журналістики.\nЗв'язок роботи з науковими програмами, планами, темами. Дослідження проводилося в межах плану науково-дослідницької роботи кафедри світової літератури Харківського державного педагогічного університету ім.Г.С.Сковороди.\nАпробація роботи. Основні положення дисертації були викладені на конференціях, що проводилися у Донецьку (1996, "Спадщина М.М.Бахтіна і проблеми розвитку діалогічного мислення в сучасній культурі"), ХДПУ (1996, читання молодих вчених, присвячені пам'яті Л.Я.Лівшиця), Ніжині (1995, "Ніжинській вищій школі – 175"). У повному обсязі дисертація обговорювалася на засіданні кафедри світової літератури Харківського державного педагогічного університету ім. Г.С.Сковороди.\nСтруктура та обсяг дисертації. Дисертація складається із вступу, двох розділів, висновків та списку використаної лiтератури, у якому представлено 190 найменувань. Повний обсяг дисертації - 196 сторінок.\nУ вступі обгрунтовано актуальність теми, визначено предмет, об'єкт та матеріал дослідження, сформульовано його мету та завдання, розкрито наукову новизну та практичне значення, викладено теоретичні засади дослідження, які зумовлюють мотиви відбору питань для розгляду, аспекти висвітлення літературно-критичної та журналістської діяльності Ксенофонта Полєвого, принципи аналізу матеріалу. Зазначається, що відбір питань та аспекти їх розгляду зумовлені метою та завданнями дослідження, а також можливостями, які дає матеріал. З урахуванням цього аналізові підлягають перш за все роботи Ксенофонта Полєвого 20-х – 30-х років. Внесок автора у розвиток теорії літератури та критики не може бути виявлено без урахування творчих надбань, які існували до того часу, коли він вступив на арену літературного життя, тому літературно-критичні роботи Ксенофонта Полєвого розглядаються у контексті актуальних проблем літературного життя його доби. З іншого боку, значущість творчого надбання автора визначається і тим, наскільки питання, які він поставив, звернені до цінностей, не залежних від часу та простору, у зв'язку з чим аналіз літературної і особливо журналістської діяльності Кс. Полєвого проводиться і в зазначеному аспекті. Зміст літературно-критичних праць автора не може не залежати від його філософських та естетичних поглядів, що зумовило увагу до формування його філософської та естетичної концепцій, життєвої позиції, ідеалів. При дослідженні біографічної повісті, мемуарів, змісту журналу, редактором і видавцем якого Ксенофонт Полєвой був сам (тобто тиск збоку зводився до мінімуму), видається необхідним визначити, які погляди і як саме відбилися у відповідній сфері діяльності.\nУ вступі викладаються також принципи аналізу матеріалу, які мають забезпечити об'єктивність i достовірність дослідження, а саме: аналіз матеріалу без опори на ідеологічні настанови (це дасть можливiсть уникнути тенденційності оцінок, заідеологізованості суджень); опора на фактичний матеріал при аналізі системи поглядів автора ( це допоможе уникнути випадкових висновків, а також тиску поширених думок); аналіз фактів у взаємозв'язку та взаємодії (це захистить від однобічності спостережень i висновків).\nУ першому розділі – "Внесок Ксенофонта Полєвого у формування основ російської критики" – показано, як формувались філософські та естетичні погляди Кс. Полєвого, як вони відбилися на його літературно-критичній творчості, визначено внесок Ксенофонта Полєвого у теорію літератури та критику.\nДіяльність Ксенофонта Полєвого характеризується, з одного боку, цільністю, з іншого, - суперечностями. У 20 – 30 роки він перебував у перших лавах прогресивної частини суспільства, а в 40 – 50 опинився у таборі своїх колишніх опонентів. Вихід кожного нового числа журналу "Московский телеграф" був у свій час довгоочікуваною подією для читачів, а відхід від літературної діяльності одного з найактивнiших його творців, фактичного редактора Ксенофонта Полєвого викликав мовчання одних, зловтішні вітання інших, але не співчуття і не жаль. Колись відома людина померла у безвісності в своєму маєтку, а через багато років – уже в 20-30 роки ХХ століття – про неї знову згадали, відзначивши, що її внесок у розвиток літератури ще не виявлено.\nЩоб зрозуміти ці суперечності, треба з'ясувати, як відбувалося формування характеру, поглядів, літературного кредо Ксенофонта Полєвого, з яких причин змінилися його переконання і ставлення до нього сучасників.\nАктивне формування філософських та естетичних поглядів Ксенофонта Полєвого почалося в Москві, але основа для сприйняття нових ідей склалася набагато раніше – ще в Іркутську, де він народився і виховувався до приїзду в Москву. Вплив на розвиток Ксенофонта мав, з одного боку, батько – небагатий купець, людина освічена і ерудована, - з другого, - брат, у якого дуже рано проявилися літературні здібності і любов до читання, з третього – спілкування з освіченими людьми, що гостювали в родинi Полєвих. Опинившись після приїзду до Москви у вирi нових подій і вражень, Ксенофонт і його брат виявилися цілком підготовленими до їх осмислення. У виборі філософських та естетичних орієнтацій вони були дітьми свого часу – часу поширення та утвердження ідей романтизму. Незвичайність і навіть унікальність російського романтизму, яку неодноразово відзначали дослідники (С.Г.Бочаров, Ю.В.Манн, О.С.Курілов, В.О.Недзвецький, В.І.Сахаров, А.М.Соколов, А.Г.Цейтлін та інші), зумовила і процес формування


Для України вкрай важлива підготовка лікарів-епідеміологів – Віктор Ляшко — Здоров-Инфо\nМедицинский портал Новости Новости медицины Для України вкрай важлива підготовка лікарів-епідеміологів – Віктор Ляшко\n15.09.2020 12:17 | 162\nУ Міністерстві охорони здоров’я України відбулося перше засідання робочої групи з питань розвитку кадрових ресурсів у системі громадського здоров’я. Головував на цьому засідання головний санітарний лікар країни, заступник міністра охорони здоров’я Віктор Ляшко.\nНа першому засіданні були чітко окреслені головні завдання даної робочої групи. Перш за все, це забезпечення впродовж наступного року якісної підготовки лікарів таких спеціальностей, як епідеміологи, гігієністи, вірусологи, бактеріологи. Саме їхній гострий дефіцит в Україні відчувається в умовах пандемії COVID-19. Ще одне завдання робочої групи – розробити план та стратегію розвитку кадрових ресурсів у галузі громадського здоров’я, визначити підходи до оцінки кадрового потенціалу країни. Також робоча група буде займатися питаннями підвищення кваліфікації медиків та розроблення нових навчальних програм, які відповідають вимогам сучасності.\nНагадаємо, нещодавно національний класифікатор професій доповнився двома позиціями: фахівець громадського здоров’я та фахівець з довкілля та здоров’я. Проте гострий дефіцит спеціалістів у сфері громадського здоров’я відчувається саме зараз. Ще раніше пан Ляшко неодноразово наголошував на тому, що Україні конче бракує лікарів-епідеміологів та медичних фахівців деяких інших спеціальностей.


31.05.2021 11:01 давність новини: 185 дн.\nЗ 1 по 30 червня 2021 року пройде фотоконкурс «Вікі любить Землю» (Wiki Loves Earth).\n«Вікі любить Землю» – це частина міжнародного конкурсу Wiki Loves Earth, започаткованого в Україні 2013 року. Конкурс присвячений пам’яткам природи і цього року організовується у 30 країнах. В Україні конкурс проводить громадська організація «Вікімедіа Україна», яка офіційно представляє в Україні Фонд Вікімедіа – американську неурядову організацію, що підтримує функціонування популярної онлайн-енциклопедії «Вікіпедія» та її сестринських проектів. Фото, завантажені в рамках конкурсу, призначені зокрема для ілюстрування Вікіпедії – найбільшої онлайн-енциклопедії у світі. Проект привертає увагу до стану збереження природоохоронних територій та біорізноманіття.\nЗа всю історію конкурсу учасники української частини сфотографували понад чотири тисячі об’єктів і територій природно-заповідного фонду України, загалом зібрано понад 110 тисяч фотографій.\nНа території Черкаської області розташовано 563 території та об’єкти природно-заповідного фонду. За даними Громадської організації «Вікімедіа Україна» за 8 років проведення конкурсу було завантажено світлини 339-ти об’єктів (60%),тобто майже половина природоохоронних територій області все ще не представлена.\nВзяти участь у конкурсі можуть усі охочі, як професійні фотографи, так і аматори. Для цього потрібно протягом червня завантажити фото власного авторства, зроблені на будь якій території чи об’єкті природно-заповідного фонду. Це можуть бути фото краєвидів, окремих дерев, що є ботанічними пам’ятками, та макрофото флори і фауни ПЗФ.\nСписки пам’яток та інструкції з завантаження фото доступні на сторінці конкурсу у Вікісховищі: commons.wle.org.ua\nРегламент конкурсу доступний за посиланням: wikilovesearth.org.ua/rules\nКонтакти для довідок: info@remove-this.wikimedia.org.ua\n+38(050)050-68-14 (Анастасія Івашина, менеджерка з комунікацій Вікімедіа Україна)\nДжерело: Управління екології та\nприродних ресурсів Черкаської ОДА


Голова громади на Рівненщині у своєму будинку приписав майже сто людей. Область - Новини Рівного та області — Рівне Вечірнє\nГолова громади на Рівненщині у своєму будинку приписав майже сто людей\nНа початку травня депутати Млинівської ОТГ підтримали рішення про зміну ставки єдиного податку для підприємців першої та другої групи. З 2020 року він становитиме 1% та стане найнижчим в Україні.\nТоді голова громади Дмитро Левицький заявив, що готовий буде в своєму будинку приписати всіх, хто хоче розпочинати підприємницьку діяльність та на юридичній підставі з 2020 року сплачувати податки у Млинівській ОТГ.\nЯк повідомляє UA:Рівне, нині в будинку Дмитра Левицького приписано майже сто людей. Проте на його думку, під кінець року людей буде більше, оскільки рішення про 1% податку вступає в силу тільки з наступного року.\nМи прийняли цей податок по цілій громаді. І люди можуть реєструватись у будь-якому приміщенні громади. Багато хто шукає своїх родичів і не приписується у моєму будинку. Ідеально, щоб у нас зареєструвалось хоча би 1300 сільського населення, тоді би ми мали додаткову субвенцію по освіті, це близько трьох мільйонів, мали би інфраструктурну субвенцію. Ті люди, які реєструються в моєму будинку, планують починати підприємницьку діяльність, але вже з наступного року, коли вступить в силу оцей 1% податку. Вже є люди зі Львова та Києва, – розповів Дмитро Левицький.\n# Дмитро Левицький # Млинівська ОТГ # податок\nПопередня стаття Енергетики запевняють костопільчан, що хвилюватися не варто\nНаступна стаття Тарифи на воду для споживачів «Рівнеоблводоканалу» зросли, але нові платіжки отримають не всі


Робота на своєму авто Київ від 10 % - Таксі Лінкор\nГлавная » Робота на своєму авто Київ\n40 грн до 1 км спальні райони Києва\n45 грн до 1 км Центр Києва\nДалі 6 грн км\nЗа місто 8 грн км\nНаше середне замовлення в районі 110 грн\n10% з своїх замовлень\n15% з партнерських замовлень\nПодивитися наш Ефір онлайн\nПодивитися тарифи детальніше\nБільш детальну інформацію та відповіді можливо отримати за телефоном\nЯкщо ви водій з досвідом роботи, вільним часом і бажанням поліпшити матеріальне становище, робота на своєму авто Київ — вірне рішення. Працюючи в службі таксі Лінкор, ви будете обирати зручний для себе графік, і отримувати хороші гроші за улюблене хобі!\nРобота на своєму авто Київ: де найвигідніші умови\nДля підтримки гідного рівня життя в Києві необхідно мати роботу з високою зарплатою. У зв’язку з цим багато хто прагне змінити сферу діяльності або додатково підробляти. Якщо у вас є водійські права, машина і прагнення заробити, безпомилковий і найпростіший варіант — робота в таксі на своєму авто. Але як зробити правильний вибір і влаштуватися в надійну компанію, яких в столиці більше двохсот?\nБудемо раді бачити вас в числі водіїв Linkor taxi\nДіяльність інформаційно-диспетчерської служби Лінкор — більш ніж успішна. За три роки роботи в перевезеннях ми домоглися популярності у населення і гостей Києва, і значно розширилися. Кількість клієнтів збільшується з кожним днем, відповідно, зростає і число замовлень.\nУ зв’язку з розширенням служба таксі Лінкор постійно шукає водіїв з досвідом роботи і наявністю власного авто. Ми гарантуємо чесне ставлення, комфортні умови праці і високий прибуток. Робота в Києві на своєму авто — відмінна можливість розпоряджатися часом і гарантія вашої високої матеріальної забезпеченості!\n5 причин, чому варто вибрати Лінкор Таксі\nПрофесія водія в столиці сьогодні дуже затребувана, вигідна й престижна. Без використання таксі важко уявити комфортне життя в Києві. Кияни та гості міста викликають таксі, коли потрібні швидкість, надійність і комфорт: дістатися до аеропорту, вчасно приїхати на зустріч, доставити документи і пошту.\nТому робота на власному авто — відмінний спосіб займатися улюбленим хобі — водінням, і отримувати за це гідну матеріальну винагороду. Приєднуйтесь до дружнього колективу компанії Linkor, і отримаєте максимум переваг:\nВисока заробітня платня. У компанії величезний потік замовлень. Тому сума, яку ви можете заробити, обмежена тільки вашим бажанням і можливістю працювати. Особливо старанні і відповідальні співробітники додатково винагороджуються преміями;\nВільний графік. Робота на своєму авто дозволяє відмінно заробити, і при цьому немає необхідності знаходитися чітко визначений час в офісі. Ви обираєте робочий час самостійно, і працюєте, коли зручно: це може бути день, ніч, або пара годин після основної роботи;\nМісце роботи. ІДС Лінкор максимально йде назустріч побажанням співробітників: водій на своєму авто Київ обирає графік і район, де працювати. У компанії ефективно спланований робочий процес шляхом поділу Києва на зони, тому обирайте будь-яку (поруч з будинком або навпаки) і отримуйте замовлення з неї;\nОбов’язкові замовлення відсутні. Братися за виконання малоприбуткових, але обов’язкових замовлень не потрібно — ви виїжджаєте на вигідне замовлення, яке вподобаєте;\nОформлення. У Linkor taxi по-справжньому цінується час, тому приїжджати в офіс немає необхідності — достатньо зателефонувати або заповнити форму.\nКрім перерахованого вище, ми гарантуємо чесне і поважне ставлення — приходьте працювати в Лінкор, і не пошкодуєте!\nРобота на своєму авто Київ в Лінкор: як почати працювати\nВи визначилися з бажанням гідно заробляти, мати вільний графік, і вибрали надійну стабільну фірму Лінкор в якості роботодавця. Але щоб почати працювати, необхідно відповідати простим умовам, прийнятим в компанії.\n«Стартовий набір» для роботи водієм\nІнформаційно-диспетчерська служба Linkor працевлаштовує всіх бажаючих автомобілістів, які:\nМають водійське посвідчення і досвід роботи за плечима;\nВолодіють автомобілем в хорошому стані, при цьому клас машини — не нижче Daewoo Lanos;\nОскільки робота таксі Київ своїм авто здійснюється в програмі Mobile taxi, потрібно мати телефон на базі Android (Андроїд).\nОдин з приємних бонусів роботи в службі таксі Лінкор — відсутність необхідності обклеювати машину логотипами і номерами телефонів компанії, встановлювати шашки. Сьогодні багато пасажирів вважають за краще замовляти таксі без розпізнавальних знаків, тому якщо не хочете псувати первинний зовнішній вигляд автомобіля — вибирайте Linkor taxi!\nЯкщо ви тричі кивнули, прочитавши перераховані вимоги, а також пунктуальні та відповідальні — починайте працювати прямо зараз. Для цього зателефонуйте:\nCallback 537 — і система одразу зробить зворотний дзвінок або\nНомер мобільного оператора Life +380931700714\nПісля з’єднання з диспетчером ви дізнаєтеся, які документи потрібно пред’явити для початку роботи.\nРобота в таксі на своєму авто — прибуткове, тому затребуване заняття. Якщо додзвонитися не вийшло, заповнюйте і надсилайте на обробку онлайн форму, і ми зв’яжемося найближчим часом. Вкажіть в формі дані про себе і автомобіль, прикріпіть фото машини і чекайте зворотного дзвінка.\nСпівпрацюйте зі службою Лінкор Таксі, і робота на своєму авто Київ буде приносити високий стабільний дохід і впевненість у завтрашньому дні!


Храм Дацзюєси поблизу Пекіну\nХрам Дацзюєси поблизу Пекіну\n2018-07-25 15:22:43 Джерело: Міжнародне радіо Китаю\nПекін – сучасний мегаполіс. Він має все, що відповідає подібним містам у світі – метро, машини, хмарочоси, багато людей з ранку до пізньої ночі. Але в Пекіні, а точніше в його передмісті, є місця, де можна відчути тишу і спокій. Храм Дацзюеси знаходиться в горах Сішань(в перекладі, Західні гори) в західній частині Пекіну.\nВін був побудований в 1068 році в епоху династії Ляо. На території храму є джерело, тому храм називається і «Храмом чистої води». В храмі Дацзюєси все нагадує про історію. Це і кам'яні стели епохи династії Ляо, і архітектурний ансамбль епохи династії Мін(1368 – 1644 рр.), і надпис імператора династії Цин(1644 – 1911 рр.) тощо. Навіть розташування храму пояснюється не просто. Про це розказав член Китайської асоціації Буддизму, головний радник з питань буддийської культури храму Дацзюєси старший монах Янь Цзан:\n«Фасад Храму Дацзюєси виходить на схід. Це каже про те, що перші промені сонця кожного дня освіщають храм, дарують надію всій нації. Варто сказати, що згідно традицій китайської архітектурі особливо важливі будівлі варто будувати так, щоб їх фасад виходив на південь. Як бачимо, храм Дацзюєси відрізняється своїм розташуванням від китайських традицій. Це свідчить про те, що китайська культура є багатогранною і гармонічною. Вона поєднує особливості культур багатьох національностей».\nБудівлі в храмі Дацзюєси піднімаються, слідуючи рел'єфу гори, де знаходиться сам храм. Зі сходу на захід храм складається з 4 дворів, які поєднуються один з одним. Архітектурний ансамбль храму в основному був побудований в епоху династії Цин. Величезні павільйоони відображають архітектурні особливості свого часу. Завершує територію храму гарний сад. В храмі панує спокій і тиша, тому що він оточений горами. На храм відкривається чудовий вид, а за ним високі горні вершини. З гори за храмом тече чиста пречиста вода. Вона тече каналами в південній та північній частині храму, а потім впадає у ставок. Чиста вода безперервно поступає в будь-яку пору року.\nГарне навколишнє середовище і давня архітектура храму Дацзюєси пережили багаторічні історичні зміни. Але храм Дацзюєси і до нашого часу чарує своїм видом. Про це пан Янь Цзан сказав так:\n«Храм Дацзюєси існував в династії Ляо, Мін і Цин і сьогодні він діє. Не дивлячись на зміни династій і різні політичні системи, являючись живою історичною пам'яткою, храм Дацзюєси залишається цікавим для людей. Східний ум, стійкий, трудолюбивий і смілий дух, терпимість і миролюбство китайської нації – якості, які існують протягом сторіч – проявляються досі, все, як і те, що в храмі цвіте магнолія».\nЩо стосується магнолії, то це один з класичних пейзажів храму Дацзюєси. Вона також є одним з символів храму. Щорічно весною в храмі Дацзюєси проводиться культурний фестиваль, присвячений магнолії. Магнолія всюди зустрічається в Пекіні, чому ж вона тут в храмі Дацзюєси так шанується? Пан Чжао Янь, головний редактор пекінського видавництва Яньшань, спеціаліст з вивчення культури храму Дацзюєси сказав:\n«Дереву магнолії в храмі Дацзюєси вже більше 300 років. Воно було пересаджено колишнім старшим монахом Дацзюєси з гори Лушань, що в південному Китаї. Тому магнолія в храмі Дацзюєси південна, а місцева. Дерево було пересаджено ще в останні роки правління імператора Юнчжен династії Цин. Магнолія цвіте щорічно весною на свято Цінмін. Саме дерево не високе, але в нього велика крона. І дуже гарні квіти. Тому про нього протягом сторіч було написано багато віршів».\nКожного року весною на цьому дереві цвіте багато квітів. За красою і ароматом, магнолія в храмі Дацзюєси вважається найкращою в Пекіні. І вона цього достойна. Серед старих дерев храму Дацзюєси дерево гінкго також відоме. Воно дуже високе і має дуже довгу історію. Його називають «Байгован», що в перекладі звучить як король білих фруктів. Дерево дуже велике. Щоб його обхопити треба не менше 6 чоловік. Майже половина двору знаходится в його тіні. Кажуть, що йому вже більше 1000 років.\nВ 1997 році в храмі Дацзюєси була відкрита чайна «Мінхуей», де можна випити ароматний чай. В храмі також відкритий ресторан шаосінської кухні. Шаосін – це стародавнє китайське місто в пров. Чжецзян. Це батьківщина відомого китайського письменника Лу Сіня і колишнього прем'єра Держради КНР Чжоу Еньлая. В храмі також відкрито готель, номера якого були раніше житлом для монахів. В ньому також є номер-люкс, де може зупинитись VIP-гість. Крім цього, при готелі є зал для проведення конференцій і інші приміщення для відпочинку і розваг. У дворі стоять чайні столики і лавки, які належать чайній «Мінхуей». Відвідувачі храму можуть посидіти там і випити чаю.\nВ храмі Дацзюєси можна милуватись чудовими пейзажами в будь-яку пору року. Споконвіку він став місцем, де полюбляють відпочити люди культури. Вони тут залишили багато цікавих віршів. Наприклад, відомий китайський письменник Чжу Цзицін під час екскурсії храмом Дацзюєси написав вірші: «В храмі Дацзюєси є дерево магнолія. Воно висотою більше 10 чи(«чи» – це китайська одиниця довжини, три чи дорівнюється одному метру), піднімаєш голову, щоб побачити все дерево, падає шапка з голови, ах, яке вилике дерево!...мабуть, тут дійсно є бог, він чекає, коли йому вклоняться».\nХрам Дацзюєси постійно відкритий для відвідувачів. Його особливо часто відвідують весною, коли цвіте магнолія.\n«Відвідання храму Дацзюєси, нам дуже цікаве. Тут тихо і спокійно, мені дуже подобається. Ми декілька разів на рік відвідуємо цей храм. Тут є гарне джерело і дерева...»


В рамках проекту, фінансованого Національним управлінням океанічних і атмосферних досліджень (NOAA), вчені виміряли рівень шуму в найглибшій точці Світового океану. Замість того, щоб почути тишу, вони виявили какофонію звуків - як природних, так і викликаних людською діяльністю.\nНа початку 2017 року планується повернути гідрофон в «Безодню Челленджера» на більш тривалий час © twitter.com / NOAA\nЯк повідомляє Science Daily, проект, який фінансується NOAA, був розроблений для того, щоб встановити базовий рівень фонового шуму в найглибшій точці Тихого океану - «Безодні Челленджера» в Маріанської западини. Створений людиною шум постійно зростав протягом останніх десятиліть. Вчені сподіваються, що ці записи дозволять їм в майбутньому визначити, чи продовжує зростати рівень шуму і як він може вплинути на морських тварин, які використовують звук для спілкування і навігації.\nВчені помістили гідрофон в титановій оболонці на глибину більш ніж 10 тис. Метрів. Протягом 23-х днів пристрій безперервно записували навколишні звуки на дні океану, поки повністю не був заповнений флеш-накопичувач. Дослідники були здивовані тому, що вони почули.\n«Можна було б подумати, що найглибша частина океану є одним з найбільш спокійних місць на Землі, - сказав Роберт Дзяк, океанограф NОАА і керівник проекту. - Тим не менше, там існує майже постійний шум. Серед навколишнього звуку домінує звук землетрусів, а також різні стогони вусатих китів і шум тайфуну ». Крім того, гідрофон записав звуки суднових гребних гвинтів. На початку 2017 року планується повернути гідрофон в «Безодню Челленджера» на більш тривалий час.\nВідео: Маріанської западини І ЇЇ МЕШКАНЦІ (Mariana Trench)\nAnimalUkr.ru » Різне » Вчені виміряли рівень шуму в найглибшій точці світового океану


На страховому ринку розпочалася чистка | Mind.ua\nНа страховому ринку розпочалася чистка\nЧому дрібні компанії позбавляються ліцензій\nЛюдмила Слєпцова, 7 липня 2021, 09:00\n6 липня Нацбанк анулював ліцензії страхової компанії «Міжнародна СК», а чотирма днями раніше з Моторного (Транспортного) Страхового Бюро були виключені «Міжнародна СК» і СК «Глобал Гарант». Страховики вважають, що це лише перші з безлічі компаній, які залишать ринок у найближчі кілька років. Mind розбирався, чому так відбувається і до чого варто готуватися гравцям, що «вижили».\nЧому страхові закриваються? Причин для закриття компаній – декілька. Основна – нормативи платоспроможності, які набрали чинності ще 2018 року, але через перехідні періоди та відстрочки почали регулюватися вже після «спліту», коли страховий ринок було перепідпорядковано Нацбанку. Компанії мали кілька років на те, щоб підготуватися до перевірок, продатися, ухвалити рішення про відхід з ринку.\nЧастина гравців – невеликі компанії – сприйняли ці нормативи як нереальні для себе та почали залишати ринок.\nЯк пояснює В'ячеслав Черняховський, генеральний директор Асоціації «Страховий бізнес», за чинною методикою резервування майже всі страховики перебувають у ситуації, коли розрахунок за формулами в методиці призводить до значного перерезервування.\n«Для багатьох гравців ринку вимога мати не менше 30 млн грн капіталу (для СК зі страхування життя – 45 млн грн. – Mind), введена в розпал коронакризи, стала нездоланним бар'єром. Адже кожна четверта компанія, особливо в регіонах, мала оборот до 50 млн грн на рік. Для таких страховиків, які здійснювали виплати на 10–20 млн грн на рік, а при цьому мали 25–30 млн грн сукупного резерву й запасу платоспроможності, треба було забезпечити ще понад цього й 30 млн грн капіталу», – розповідає В'ячеслав Черняховський.\nДля компаній з оборотами в сотні мільйонів або мільярди гривень така вимога не викликала проблем. «Ми підтримуємо дії Національного банку», – підтверджує голова однієї з найбільших компаній «Арсенал-Страхування» Сергій Авдєєв.\nДля невеликих страховиків зник економічний сенс вести діяльність із такими вимогами, коли власникам потрібно створювати грошові запаси, що в рази перевершують не лише річні виплати, а й річні надходження платежів. І невеликі компанії почали закриватися. «Деякі з них вели діяльність десятки років – і були змушені здати ліцензії та вийти з ринку», – говорить В'ячеслав Черняховський.\nЗокрема, у 2020 році та з початку 2021-го добровiльно здали або здають ліцензії компанії «Мономах» (на ринку з 1993 року), «Стройполіс» (на ринку з 1998 року) «Гарант-Система» (на ринку з 2001 року) , «Варта» (на ринку з 1993 року) та інші.\nКому це вигідно? Голова однієї компаній, яка працювала від початку 1990-х, але нещодавно залишила ринок, неофіційно розповів: «Є завищені вимоги за нормативами до страховиків. Я думаю, що це вигідно великим гравцям, тому що регіональні та маленькі гравці такого навантаження ніколи не витримають. Якщо наша компанія мала зобов'язання трохи більше ніж на 100 000 євро, і я міг ці зобов'язання забезпечити перестрахуванням і своїми активами, то чому від мене вимагали ще постійно мати 1,5 млн євро понад це? Подібні стартові умови для невеликих компаній недосяжні».\nЗа словами В'ячеслава Черняховського, претензій до діяльності таких страховиків, кожен з яких працював у своєму сегменті, клієнти загалом не мали, співпрацюючи з ними протягом багатьох років. «І це – тільки вершина айсберга. Вже сьогодні в половині обласних центрів немає своїх місцевих страхових, і кількість таких областей зростає», – розповідає він.\nЦе підтверджує і Денис Ястреб, голова Національної асоціації страховиків України: «До компаній, які працювали на ринку по 20 років, претензій немає. Головні питання виникають у ринку до учасників МТСБУ, які мають багато зобов'язань перед Бюро, клієнтами та іншими страховиками за регресами».\nЩо чекає тих, які залишилися? Особлива увага до страховиків – членів МТСБУ, які йдуть з ринку, пов'язана з тим, що при банкрутстві за їхніми зобов'язаннями платитимуть інші компанії.\nНагадаємо, у березні Нацбанк заявив, що 46 страховиків порушують нормативи. А у квітні були зупинені ліцензії СК – членів МТСБУ: «Ю.Ес.Ай», «Глобал Гарант», «Ю.Бі.Йа-Кооп» і «Міжнародної СК». Вони мали усунути порушення та довнести капітал і резерви. Тоді «Міжнародна СК» одразу заявила про те, що виходитиме з гри. Три інші компанії почали пошук інвесторів.\nСтурбованість на ринку викликала ситуація з компанією «Ю.Ес.Ай», яка 2020 року, за даними рейтингу Insurance Top, є п'ятою на ринку ОСАЦВ. Отримані цією компанією премії в сегменті «автоцивілки» – понад 270 млн грн. А «Міжнародна СК» посідала за минулий рік 21-е місце в цьому рейтингу з преміями в понад 110 млн грн.\n«З огляду на солідарну відповідальність, відхід будь-якої страхової компанії з МТСБУ справляє прямий ефект на гравців ринку. Відхід «Ю. Ес. Ай.» може обтяжити решту учасників МТСБУ додатковими витратами. За моїми розрахунками, у розмірі декількох мільйонів гривень на кожного», – застерігає Дмитро Грицута.\nДо моменту виходу цього матеріалу Галина Кім, яка очолювала СК «Ю. Ес. Ай », не відповіла на запитання Mind.\nНа кому зрештою відповідальність? Деякі експерти й учасники ринку не схильні вбачати причину того, що відбувається, лише в «непідйомних» вимогах – і вважають наявне очищення природним процесом. «Проблема не в нормативах, а в тому, що компанії обрали недалекоглядну стратегію та не прорахували свою роботу в нових умовах регулювання. НБУ зі свого боку має лише контролювати якість роботи компаній. Провина за відхід з ринку – це питання менеджменту», – вважає Денис Ястреб.\nЗгоден з ним і Дмитро Грицута, голова компанії «Княжа» – одного з лідерів ринку ОСАЦВ. «Здебільшого причиною є недооцінка ринку. Страхування – це дуже дорога діяльність, що вимагає значного капіталу для розвитку. Працювати на цьому ринку з мінімальним статутним капіталом не вийде», – говорить він.\nПри цьому страховики прогнозують вихід інших гравців з ринку, вважаючи, що процес очищення триватиме кілька років. «У зв'язку з жорсткістю вимог до активів і капіталу страхових компаній низка членів МТСБУ вже залишили ринок, а частина компаній змушені будуть піти найближчим часом. Але споживачам не слід цього боятися, оскільки за зобов'язаннями компаній-банкрутів заплатить Моторне бюро», – зазначає Сергій Авдєєв, голова компанії «Арсенал-Страхування».\nЗа його словами, для зменшення ризиків для членів Моторного бюро, які залишилися в грі, президія МТСБУ вирішила збільшити додаткові гарантійні внески для всіх компаній. Особливо це торкнеться страховиків з аномальним зростанням продажів і тих, хто затягує виплати постраждалим.\n«Є ризик, що компанії продовжать йти. З одного боку, це буде очищенням ринку. З іншого – за вихід кожного члена Бюро всім іншим доведеться платити. Можливо, у підсумку ми побачимо ефективніший і сильніший ринок», – припускає Дмитро Грицута.\nЄвропа +1: Україна отримала статус кандидата в члени ЄС. Як не згаяти шанс23 червня 2022, 08:00\nСтрахування НБУ Банкрутство компаній MIND ПОЯСНЮЄ


Дослідження економічної доцільності впровадження незалежних систем опалення з метою зниження експлуатаційних витрат. Визначення інвестиційних ризиків і шляхів їх зниження. Чутливість проекту до вартості енергоносіїв і обладнання. Термін окупності проекту.\n- проведення розрахунків показників ефективності проекту; - проведення всебічного аналізу проекту;\n– пізнє закінчення і-ої події;\n– резерв часу і-ої події.\nМетоди скорочення тривалості виконання роботи Скорочення окремих робіт для забезпечення запланованого строку виконання називається – оптимізацією сіткового графіку.\nДіаграма Ганта названа за ім’ям німецького інженера Генрі Ганта який, вперше запропонував цей інструмент календарного планування проектів (рис. 3.1.1). Діаграма Ганта – один із способів відображення календарного плану.\nРозрахуємо щорічний грошовий потік економії, який забезпечить реалізація цього проекту, курс долара США приймаємо 8 грн. Економія = Капіталовкладення / Ток (4.2)\nТаблиця 4.1 - Розрахунок чистих грошових надходжень, тис. грн. №\nРік життєвого циклу\nЗбільшення обсягу реалізації\nБалансовий прибуток 2+3+4-5-6-7\nЧистий прибуток 8-9\nПотік чистих грошових надходжень 10+7-1\nВ процесі оцінки можливого розміру фінансових втрат від здійснення інвестиційної діяльності використовуються абсолютні і відносні їх показники. Абсолютний розмір фінансових втрат, які пов’язані з інвестиційним ризиком, представляють собою суму збитку, нанесеного інвестору (або потенційно можливою) в зв’язку з виникнення несприятливих обставин, характерною для даного ризику, відносний розмір фінансових потреб, пов’язаних з інвестиційним ризиком, представляє собою відношення суми збитків до вибраного базового показника (наприклад, до суми очікуваного доходу від інвестицій; до суми інвестиційного капіталу). Інвестиційний ризик вимірюється різними методами — шляхом розрахунку середньоквадратичного відхилення, коефіцієнта варіації, — коефіцієнта, а також експертним методом. Ризик оцінюється по кожному інвестиційному проекту (фінансовому інструменту).\nЗміна тарифу на електроенергію\nЗміна тарифу на електроенергію, %\nАналіз чутливості показав, що проект чутливий більшою мірою до ціни на енергоресурси. Оскільки вони є сировинним ресурсом. Рис.5.1 Чутливість економічного ефекту до зміни вартості енергоресурсів\nОстання цифра варіанту\nПереривання проекту після роботи, імовірність\nПодорожчання роботи, імовірність\nТаблиця 6.2 – Визначення грошових потоків за деревом рішень Роки\nОсновні види діяльності ЕСКО\n* Проведення енергетичних обстежень (енергетичних аудитів) підприємств різної форми власності з створенням гарантій розрахункової економії грошових коштів за умови виконання рекомендацій. Виконання обмежених, демонстраційних, повних та інвестиційних енергоаудитів. * Розробка та впровадження організаційних і технічних заходів, спрямованих на зменшення енерговитрат. Створення на підприємствах і в установах ефективних структур енергоменеджменту. Менеджмент до і після впровадження проектів енергоефективності. * Проектування, поставка, впровадження та супровід автоматизованих систем контролю, обліку та управління енерговикористанням для об'єктів бюджетної сфери, промисловості, енергетики і комунального господарства. * Розробка техніко-економічних обгрунтувань інвестиційних проектів, бізнес-планів, виконання інвестиційного аналізу ефективності проектів енергозбереження, зниження викидів парникових газів і захисту навколишнього середовища. Моніторинг ефективності проектів після впровадження. Створення комп'ютерних систем моніторингу фактичної економії фінансових та енергетичних ресурсів. * Розробка та супровід програм енергозбереження для регіонів, муніципалітетів, районів і підприємств. Надання консультацій з енергозбереження, ревізія договорів з енергопостачальними організаціями з метою зменшення платежів за спожиті енергоносії. Створення механізмів економії грошових ресурсів та їх акумуляції для подальшого реінвестування. * Участь у міжнародних проектах і програмах енергоефективності та охорони навколишнього середовища.\nКонтактна особа по проекту: Посада: технічний директор\nЗагальний обсяг інвестицій( тис. дол. США): 490 В т.ч. обладнання: 315\nМета роботи – впровадження незалежних систем опалення, зниження експлуатаційних витрат. В ході виконання роботи розглянуті основні процеси планування, економічні показники, а також ризики, які можуть вплинути на ефективність проекту.ЧТВб\nпроекту за життєвий цикл 7 років складає 143,27 тис. грн., воно біліше ЧТВінт\nза рахунок того, що в розрахунках я не враховувала податок на прибуток .Якщо ЧТВінт більше ЧТВб\n, то усі позитивні ймовірності більше, ніж негативні. Отже всі показники вказують на економічну доцільність впровадження такого проекту.


uasol.com - Ушкодження сухожиль\nУшкодження сухожильно - –зв’язкового апарата є однією з найчастіших причин, що обмежують фізичну діяльність людей, ведучих активний спосіб життя. Основними причинами таких ушкоджень є гостра травма (вивих сухожилля або його розрив), високе навантаження протягом тривалого часу й різні захворювання.\nЩо таке сухожилля й види його ушкоджень\nСухожилля – це сполучнотканинна частина м’язів, за допомогою якої вони прикріплюються до кісток і забезпечують передачу м’язових зусиль. Сухожилля бувають короткі й довгі, широкі, вузькі, округлі, шнуровидні й стрічкоподібні, а також пластинчасті – апоневрози.\nУшкодження сухожиль можуть бути закритими (підшкірними) і відкритими.\nЗакриті ушкодження сухожиль\nЗакриті (підшкірні) ушкодження сухожиль бувають у вигляді вивихів і розривів. Вивихи сухожилля зустрічаються рідко, вони можуть відбутися в результаті травми при розриві утримуючих сухожилля зв’язувань. При цьому спостерігається крововилив, припухлість, місцева хворобливість, порушення функції сухожилля. Можливий вивих сухожилля довгого малогомілкового м’яза гомілки при деяких уроджених особливостях розвитку кістково-м’язової системи. Бувають вивихи сухожиль розгиначів пальців кисті при ушкодженні сухожильних пластинок у результаті різкого розведення пальців.\nЛікування вивиху сухожилля полягає в його вправлянні й накладенні фіксуючої пов’язки у вигляді гіпсової лонгети на 3–4 тижня. При застарілих вивихах показана операція.\nЗакриті розриви сухожиль відбуваються через безпосередню травму або при різкім скороченні м’яза. Звичайне сухожилля відривається від місця прикріплення до кістки, іноді разом з кістковим фрагментом. У деяких випадках сухожилля розривається в місці переходу в м’яз, рідше - протягом.\nПри розриві сухожилля чутний тріск, з’являється гострий біль, порушується функція відповідного м’яза. Частіше інших спостерігається розрив сухожилля двоголового м’яза плеча, чотириглавого м’яза стегна, згиначів і розгиначів пальців кисті. Розрив п’яткового (ахіллова) сухожилля наступає при різкім скороченні ікро ніжного м’яза або при прямому ударі по ньому. Підшкірний розрив сухожилля може бути наслідком частих дрібних травм (мікротравм) у спортсменів або робітників деяких професій (шліфувальників, закрійників і інших). Крім того, він зустрічається при переломах, інфекційних хворобах (наприклад, при туберкульозі). Розрив сухожиль можливий у будь-якому віці, але частіше він зустрічається в людей похилого віку у зв’язку зі зменшенням еластичності тканин.\nІноді розрив сухожиль відбувається без яких-небудь виражених навантажень. Це відбувається або на фоні постійних мікротравм, різних обмінних, інфекційних або обмінних (наприклад, цукрового діабету, ожиріння і так далі) захворювань, які приводять до порушення харчування тканин і запальним процесам.\nЛікування закритих розривів сухожиль може бути консервативним або оперативним, залежно від місця й давнини ушкодження. Наприклад, лікування розриву сухожилля двоголового м’яза плеча, чотириглавого м’яза стегна, п’яткового (ахіллова) сухожилля, сухожиль згиначів пальців і довгого розгинача великого пальця кисті, як правило, оперативне. При розриві сухожилля розгиначів інших пальців кисті сприятливі результати дає фіксація пальця в пишучім положенні протягом 5–6 тижнів гіпсовою пов’язкою або спеціальними шинами. Можна також фіксувати палець у положенні розгинання спеціальною спицею. Надалі показане фізіотерапевтичне лікування.\nПри правильнім і своєчаснім лікуванні прогноз при закритих розривах сухожиль сприятливий.\nВідкриті ушкодження сухожиль\nВідкриті ушкодження сухожиль виникають при пораненні гострим предметом (склом, ножем і так далі) або при влученні кінцівок у частини, що рухаються, машин. В основному спостерігаються ушкодження сухожиль м’язів верхньої кінцівки на рівні кисті й передпліччя, частіше згиначів пальців. Зустрічаються ізольовані ушкодження сухожиль, але частіше вони сполучаються з пораненням нервів і кровоносних судин.\nВлучення кінцівки в механізми, що рухаються, викликає рвано-роздроблені рани з відривом або розволокненням сухожиль. При цьому кінці сухожиль значно розходяться через скорочення м’язів.\nЦілісність ушкоджених сухожиль відновлюють за допомогою накладення сухожильного шва. Протипоказанням до накладення такого шва при відкритих ушкодженнях є наявність рвано-роздроблених ран, перелому кісток і ушкодження суглобів. При застарілих ушкодженнях сухожиль показане проведення пластичних операцій, тобто заміщення дефекту сухожилля трансплантатом, узятим з іншого сухожилля цього ж хворого.\nПрогноз при відкритих ушкодженнях сухожиль також сприятливий за умови своєчасного надання допомоги.\nАвтор: uasol | Відгуки: 0 | Перегляди: 7295 | 25/05/2011 Медицина і здоров'я - Все про суглоби


Перервати низку любовних невдач • ❤ gu-gu.info ❤\nПерервати низку любовних невдач\nЯкщо наші історії кохання одна за одною заводять в глухий кут, значить, ми слідуємо несвідомому сценарієм, який склався ще з дитинства. Розшифрувавши його, можна змінити роль і почати історію з щасливим продовженням.\nВона весь час знайомиться з чоловіками, нездатними на серйозні відносини. Він постійно стикається з егоїстичними жінками, які його використовують. Повторення цих розчарувань і невдалих романів часом створює враження, що знову і знову розігрується одна й та ж п’єса, в якій змінюються лише актори, а ролі залишаються колишніми.\nДеякі з них легко впізнати. «Папік» — його люблять, тільки поки він щедрий; «годувальник» з ранку до ночі зайнятий забезпеченням вічно невдоволеної сім’ї; «добра самаритянка» рятує страждають депресією; «самотня душа» безуспішно, але вперто намагається заповнити нестачу любові.\nВ останню категорію потрапляє, наприклад, 30-річна Альбіна, редактор модного журналу. «Я приходжу до тями після трьох пристрасних романів, які трапились один за іншим. Кожен раз це була любов, в якій зливаєшся воєдино з коханою людиною, і кожен раз вона була приречена.\nЦе ніби про мене сказано: «У любові нас ніхто не обманює, крім нас самих». При знайомстві з людиною щось всередині мене немов заздалегідь вловлює в ньому здатність доставляти неприємності». У любові більше, ніж де-небудь ще, ми — жертви передусім самих себе, а не когось іншого.\nНе вважати себе жертвою\n«Головний урок історії — що ми не робимо з неї уроків, — розмірковує транзактний аналітик Вадим Петровський. — Цей вислів повною мірою стосується і до наших любовних історій. Ми схильні підбиратися до краю обриву, а то й стрибати з нього, як якщо б нас вабила невідома сила.\nЩо це за сила така? Психологи використовують термін «сценарій». Він виникає в результаті наших неусвідомлених рішень, які ми приймаємо в дитинстві, до 13 років. В основі сценарію — наші відносини з батьками і відносини батьків між собою».\nПобачивши, наприклад, що батько і мати щодня сваряться, і не маючи перед очима інших прикладів, дитина може зробити висновок, що взаємна ворожість нормальна для будь-якої сім’ї, і вирішити про себе: я так не хочу, краще вже нехай у мене зовсім не буде сім’ї.\nЯкщо кожен перестане вважати себе жертвою, відмовиться від цієї кисло-солодкою ролі, то тяга до страждання ослабне\n«Є й інші джерела предрешенного розчарування, — продовжує Вадим Петровський. — Наприклад, зрада близького друга або подруги, яке було пережито в дитинстві. Раптова смерть близької людини. Не залежать від нас розставання — наприклад, батько отримує призначення в інше місто, сім’я переїжджає, і розриваються дружні зв’язки.\nВсі ці події западають у серце дитині. І можуть інтерпретуватися так: «Не вступай у близькі стосунки, все одно вони закінчуються крахом». Тоді, подорослішавши, ми несвідомо будемо вибирати партнерів, які тримають дистанцію, залишаються емоційно недоступними. І відносини знову і знову не будуть складатися. Але ми не бачимо, яку роль граємо в цьому самі, і скаржимося: «Мені весь час трапляються одні і ті ж!»\nПсихотерапевт Маріз Вайан не визнає такого детермінізму: «Якщо кожен перестане вважати себе жертвою, відмовиться від цієї кисло-солодкою ролі і визнає — без самозвинувачень — себе частково відповідальним за свої невдачі, то тяга до страждання ослабне. Щоб вибратися з нескінченного повторення, важливо перестати боятися його. Воно може бути негативним досвідом, але можливо також, що з його допомогою ми готуємося до справжньої любові».\nЗавершити едипів конфлікт\nЗустріч закоханих — це як раз той самий момент, коли два несвідомих зустрічаються, дізнаються і вибирають один одного, отримуючи можливість заповнити те, чого так болісно не вистачало кожному з них. Однак поки ми не усвідомлюємо того, чого потребуємо, від чого страждаємо, зміна партнера не має сенсу: ми будемо лише відтворювати ті ж самі сценарії і переживати невдачі.\nНа думку психоаналітика Катрін Бержере-Амселек, навіть хороші стосунки з батьками можуть стати джерелом любовних розчарувань у майбутньому: «Коли, вже ставши дорослими, ми все ще залишаємося в полоні свого едіпового комплексу, своєї любові до батька чи матері, ми провокуємо невдачі у відносинах з партнером. Тому що в глибині душі ми не прагнемо по-справжньому зустрітися з іншою людиною. Навпаки, ми намагаємося заново знайти ту зв’язок з улюбленим батьком, яка у нас була в дитинстві, тобто такі відносини, які нам вже знайомі і надають нам впевненості».\n«Я ніколи не вміла правильно оцінювати чоловіків, з якими мала справу, — підтверджує Альбіна. — Мені хотілося, щоб вони мене тримали на відстані, були досить сильні і незалежні і в той же час досить слабкі, щоб у мені потребувати». Пізніше вона зрозуміла, що участь у цих не приносять задоволення відносинах її штовхала брак материнської любові, яку вона так сильно відчуває з дитинства. У відносинах з чоловіками вона прагнула заново пережити це відчуття відсутності — адже у неї просто не було іншого досвіду любові.\n«Не усвідомлюючи цього, ми відтворюємо свої ранні дитячі переживання, пов’язані з розставанням з матір’ю, — пояснює Вадим Петровський. — Батьки завжди повертаються, але потім знову йдуть, тому близькість для дитини завжди пов’язана з розставанням. Спускаючись вниз по сходах минулого, ми мимоволі відновлюємо своє дитяче переживання. Альбіна повторно програвала відносини за принципом «ближче–далі» — своєрідний любовний Тянитолкай».\nПовторення ситуацій може виявитися корисним для нас, якщо ми в кінці кінців усвідомлюємо його як закономірність\n50-річний Павло, співробітник комерційного відділу, тільки що пройшов через розлучення. Він зізнається, що сам руйнував всі романи, які у нього траплялися. «Спочатку все чудово, але з часом я, наче комусь зло, починаю все псувати і нічого не можу з цим вдіяти, — розповідає Павло. — Я стаю замкнутим, потайним, агресивним».\nПавло зрештою помітив, що він відтворює ту нездатність до спілкування, яку в дитинстві спостерігав у своїх батьків. «Я був вражений, коли зрозумів, що відтворю все ту ж ситуацію — можливо, для того, щоб якось її подолати. Але виходить завжди одне і те ж — у мене не виходить».\nНа думку Катрін Бержере-Амселек, «багато хто з нас співвідносять себе з батьківського парою. Вже безвідносно до нашого эдипову комплексу ми можемо спробувати відтворити такі ж відносини, які були між нашими батьками, якщо вважаємо їх добрими. Або йдемо від зворотного: якщо відносини в батьківській парі здаються нам жахливими, нам іноді хочеться поправити цю картину, відтворити несложившиеся стосунки, щоб потім спробувати їх налагодити.\nПовторення ситуацій може виявитися корисним для нас, якщо ми в кінці кінців усвідомлюємо його як закономірність і зможемо встановити дистанцію між собою і цією ситуацією. У 20 років і 40 років ми переживаємо не одне і те ж, і кожен етап відкриває нові можливості.\nМолода актриса 26-річна Ксенія швидше потрапляє в категорію «добрих самаритянок»: «Я часто закохувалася у чоловіків, які потребували допомоги або страждали депресією. Але я кожного разу була іншою, і я подорослішала, допомагаючи їм. Ненавиджу, коли мені кажуть: «Подумай про себе, ти надто добра, перестань займатися іншими!» А що якщо така участь — допомагати їм допомагає мені самій? А що, якщо мені подобається така роль «рятівника»? Мені неприємна думка про те, що потрібно боротися зі своєю схильністю до повторень в любові. Насамперед тому, що ніколи не виходить повторити відносини в точності — кожна нова зустріч унікальна. Якісь з них просувають мене вперед, нехай навіть через біль. Так що ж, обходити їх стороною?»\n«Відмовлятися від відносин не обов’язково, але цікаво було б задати собі питання: чому я потребую в таких зв’язках, які завдають мені болю?» — розмірковує психотерапевт і сексолог Ален Эриль.\n«Щастя, що існують люди, готові допомагати іншим, — впевнена Маріз Вайан. — Що б стало з цим світом, якби він був населений одними егоїстами? Мені не подобається цей політкоректний штамп: щоб любити іншого, треба насамперед любити самого себе. Скажіть це по-справжньому великодушною жінці, і ви скривдите. Хоча, звичайно, на цьому шляху треба пам’ятати і про себе».\nЗабути про ідеальну любов\n«Наші несложившиеся романи говорять і про те, що страхаємося вдалого роману», — зазначає Ален Эриль. Для кого-то щасливе кохання, як це ні парадоксально, перекидає звичні з дитинства схеми відносин в парі. Адже навіть якщо ці схеми спричиняють нестерпний біль, ми до них уже звикли.\nЦе невротичні орієнтири, які надають нам впевненості, і ми воліємо чіплятися за них, замість того, щоб йти назустріч щасливого кохання. Деякі готові на все, щоб тільки не довелося пережити цей досвід, оскільки вони бояться втратити себе…\nЯкщо наше бажання зробити роман успішним перетворюється на нав’язливу ідею, ми збільшуємо ризик аварії\n«Міф про ідеальну любов став частиною нашої культури, — зазначає Ален Эриль. — Знаменитий філософ античності Платон створив свого роду фантазію про злиття: нібито десь на землі є наша друга «половинка», яка могла б нас доповнити і дати нам усе те, чого бракує. Але як раз в тому випадку, коли нам не вдається провести відмінність між собою та іншим, любов стає руйнівною. І пара перетворюється в оксюморон — «ніжне насильство».\nЗ цього випливає досить несподіваний висновок: якщо наше бажання зробити роман успішним перетворюється на нав’язливу ідею, ми збільшуємо ризик аварії. Тому що в цьому випадку кохана людина стає засобом нашого власного руху до досконалості, а для самої любові не залишається місця.


Генеральний прокурор Ірина Венедіктова підбила підсумки року, порівнявши Медведчука з драконом та згадала підозру Порошенку - Zаробітчани LIVE - онлайн видання. Тільки актуальні новини. Новини України та світу для заробітчан.\n30.12.2021 admin\t0 коментарів\nГенеральний прокурор Ірина Венедіктова підбила підсумки року, вперше висловившись щодо підозри 5-му президенту України Петру Порошенку у справі про закупівлю вугілля в ОРДЛО.\nДжерело: колонка Венедіктової на УП\nПряма мова: “Певно найгучнішими цьогоріч стали два повідомлення про підозру нардепові (очевидно – Медведчук –ред.) у державній зраді, а також замаху на розграбування національних цінностей і сприянні діяльності терористичних організацій. Скептики вважали, що цей дракон нам не по зубах. Але закон для всіх один і ніяке кумівство його не зупинить.\nУ вугільній справі він був одним із перших підозрюваних, однак ми як і обіцяли, крок за кроком, викриваємо причетних до організації незаконних поставок вугілля із підконтрольних терористам “ЛНР” та “ДНР” територій.\nМені по-людськи неприємно і десь навіть боляче, що лава підозрюваних збільшується, а особи, з якими доводиться мати справу – люди з електоральною підтримкою. Втім, електоральними симпатіями слід користуватись під час виборчих кампаній, а не з метою порушення закону.\nНагадаю, що розраховувались за вугілля із бойовиками валізами готівки в часи найкривавіших подій у Дебальцевому та Донецькому аеропорту. Серед підозрюваних вже також міністр енергетики та вугільної промисловості та президент України на той час”.\nДеталі: Варто зазначити, що “Українська правда” зверталася за коментарями щодо підозри Порошенку та мотивації ініціативи його арешту до самої генпрокурора, її заступника Олексія Симоненка, який наразі виконує обов’язки Венедіктової та підписував підозру, до пресслужби ОГП, але відповіді так і не отримала.\nПорошенку підписали підозру в держзраді та сприянні тероризму. Справа стосується незаконного постачання вугілля з окупованого Донбасу.\nЙого викликали на допит на 23 грудня.\nПорошенко на це заявив, що повернеться в Україну лише у першій половині січня.\nОфіс генпрокурора погодив клопотання про обрання запобіжного заходу експрезиденту Петру Порошенку у вигляді арешту з можливістю внесення застави у розмірі 1 млрд грн.\n← Песков про розмову Путіна з Байденом: “Мета розмови дуже зрозуміла – продовжити обговорення тих питань, які були на порядку денному досить нещодавньої розмови по відеоконференцзв’язку\nВчені дослідили перебіг COVID-штаму Омікрон та смертність від нього: Надія на кінець пандемії →\nСічневий перерахунок пенсій: кому з українців і скільки додали\nОй, хто це прийшов: Леді Ю знову змінила імідж\n25.01.2021 zarobitchany 0