Десять кроків до письма – ДНЗ 35\n«Пиши рівно! Старайся! Брудно!» — чи знайдуться серед нас щасливчики, у чиїх зошитах у початкових класах не зустрічалися б подібні вчительські ремарки. Проте першокласник зазвичай не зовсім розуміє, що конкретно потрібно зробити, щоб вчителька була задоволена. Та й батьки зчаста не знають, як допомогти малюку освоїти пропис. Тож нерідко усе сходить на гримання, сльози й сварки, а почерк у дитини так і залишається негарним.\nспиратися на спинку стільця\nне спиратися грудьми на стіл\nноги тримати прямо, з упором на підлогу або підставку (якщо стілець занадто високий)\nтулуб і голову тримати рівно\nобидві руки — на столі, при цьому лікті виступають за край столу\nсвітло при роботі падає зліва (у шульг — справа)\nзошит слід трохи нахилити вправо, щоб його нижній лівий край був на рівні середини грудей. Таке положення зошита дасть змогу вільніше пересувати руку вздовж рядка;\nзошит спочатку потрібно підтримувати лівою рукою знизу, а коли сторінку буде майже заповнено — зверху;\nручку слід класти на лівий бік середнього пальця. Вказівним пальцем потрібно притримувати ручку згори, великим — з лівого боку. Усі три пальці мають бути злегка зігнуті. Вказівний\nпалець не повинен прогинатися. Рука під час письма має спиратися на верхній суглоб загнутого всередину мізинця. Вказівний палець слід тримати на відстані 2 см від кінчика стержня.\nзошит слід розмістити ближче до лівої руки і трохи нахилити вправо;\nручку потрібно брати трохи вище — на відстані 3—4 см від кінчика стержня Вказівний палець потрібно практично не прогинати Ручку слід класти плоскіше вздовж великого пальця. Кута між ручкою і кистю практично не повинно бути.\nТож спочатку дитина має освоїти поняття «вгору», «вниз», «справа», «зліва», «посередині» у грі, без графічних рухів (див. Додаток). Коли вона зрозуміє, чого від неї хочуть, слід запропонувати їй з’єднати точки за стрілочками у заданому напрямку: «вгору», «вниз», «вправо», «вліво».\nУвага! Необхідно домагатися, щоб рух дійсно починався і закінчувався у заданій точці.\nНепаралельність штрихів — найчастіше порушення почерку. До того ж зазвичай діти не розуміють, чому вони пишуть негарно, а дорослі не можуть їм цього пояснити. Домагатися паралельності за допомогою трафаретів і косих лінійок безглуздо, бо коли дитина перейде до роботи на аркуші без розлініювання, потрібно буде освоювати навичку наново. Ліпше відпрацювати її на до письмовому етапі.\nЩоб побачити і чітко зрозуміти, чим відрізняються круг і овал,\nкорисно малювати ці фігури поруч і порівнювати.\nКрок 7. Учимо дитину малюват зигзаги і прямі\nЩоб цього не сталося, треба на попередньому етапі навчити дитину вільно рухати руку вздовж рядка. Для цього варто обирати великі графічні елементи: «хвилі», «хмари», «дороги з гірками». Спочатку слід запропонувати дитині «проїхати широкою дорогою», потім — «вузькою стежиною». Потрібно розпочинати з пунктирних ліній, а коли вони почнуть виходити, можна вчити дитину виконувати суцільні лінії, не відриваючи руки.\nФактично, дев’ятий крок завершує дошкільний етап підготовки до письма. Наступний, десятий крок варто починати опановувати тільки у школі. Його побудовано так само, як і попередні: на основі усвідомленого виконання графічних рухів, подальшого вдосконалення зорово-просторового сприйняття, зорово-моторної координації, здатності до аналізу і синтезу, довільної регуляції уваги і організації діяльності. Але це вже тема для окремої розмови на сторінках видання для шкільних педагогів.


Про компанію - Спортивно-танцювальний клуб Едельвейс на 032.ua\nСаме зараз триває набір в школу танцю! Запрошуємо всіх бажаючих!\nТанцювальний клуб «Едельвейс» пропонує послуги професійних хореографів-танцюристів у Львові, які мають великий досвід підготовки спортсменів різних рівнів і спеціалізуються у своїх напрямках. Вони поможуть Вам реалізувати Ваші найбільш яскраві ідеї і зроблять процес навчання легким і приємним. Танець – це таємна мова душі. Тіло ніколи не бреше, рух тіла людини – це слово, вимовлене душею.\nМи навчимо танцювати всіх і кожного!\nbelly dance та ультрамодний сучасний напрямок трайбл\nСхідний танець (танець живота)\nЦе чарівна сила красоти жіночого тіла і душі, одне із найбільш вражаючих видовищ, котре поєднує ритміку і пластику, граціозність і сексуальність.\nТанець живота дарує жінці не тільки тонку талію, округлі бедра, пружні сідниці, підтягнутий живіт, але і граціозну ходу, сексуальність, загадковість східної жінки. Разом з лишніми кілограмами зникають комплекси, поганий настрій. Заняття в групі однодумців дозволяють знайти нових друзів. Заворожуюча східна музика вселяє радість, оптимізм, бажання бути гарною, ніжною, любимою.\nНа наших заняттях Ви можете оволодіти базовою технікою, освоїти основні прийоми східного танцю («вісьмірки», «хвилі» та рухи живота, сідниць , бедер, різноманітні тряски).\nЦі танці зародились на багатолюдних вулицях мегаполісів, бурно увійшли в життя підлітків і впевнено зайняли свою нішу в сучасному танцювальному мистецтві. Вважається, що існує дев’ять основних напрямків street dance, із яких чотири най глобальніші – це реп, диско, техно і брейк-біт. Ці напрямки виникли на основі музики, в якій вони тісно між собою зв’язані. Коли появився новий напрямок в музиці, народився і відповідий йому танець. Кожен танець має характерні рухи, свою техніку і манеру виконання, які використовуються в даному стилі.\nповільний вальс , танго, віденський вальс, фокстрот, квікстеп\nсамба, ча-ча-ча, румба, пасодобль,джайв\nУ нас викладають професійні львівські хореографи, саме вони допоможуть Вам відкритися, перемогти всі комплекси і відчути надзвичайне задоволення від танцю!!!


У Житомирській області четверо чоловіків намагалися відкупитись від поліції за вчинені правопорушення - Лента новостей Житомира\nЗ 21 травня по 23 травня поліцейські викрили чотирьох жителів області у вчиненні правопорушень. Аби уникнути покарання, порушники намагалися відкупитись.\n«Увечері 23 травня у смт Червоному поліцейські зупинили для перевірки автомобіль ВАЗ під керуванням 29-річного жителя громади. Як було встановлено, чоловік сів за кермо у нетверезому стані, відтак запропонував інспектору поліції кілька сотень гривень, аби уникнути відповідальності за правопорушення», - йдеться у повідомленні.\nНагадаємо, 15 травня в Новограді-Волинському поліцейські зупинили автомобіль за порушення Правил дорожнього руху та виявили, що водійське посвідчення має ознаки підробки. Щоб уникнути відповідальності 24-річний водій намагався дати хабар – 1600 грн.\nЯк повідомляв Житомир.info, 6 травня 2022 року у Коростишеві поліцейські зупинили автомобіль «Мазда» за порушення правил, нетверезий водій спробував відкупитись – запропонував майже 3 тис. грн.


Купити Електромеханічний замок YSD-220 на сайті protection-key.com.ua\nYSD-220 – електромеханічний замок, з датчиком стану замка для встановлення в розсувні двері. Робочий стан - без живлення відімкнений, є можливість відмикання за допомогою ключа. Замок призначений для замикання розсувни... Читати далі...\nВес, г 1500 Возможность открытия ключом есть Комплектация электромеханическая защелка, ригель с крепежной пластиной, комплект крепежных элементов, инструкция Материал металл Напряжение питания / источник питания DC 12 В / DC 24 В Рабочая температура, °C -10 ~ +50 Размеры, мм электромеханическая защелка 150 x 25 x 53, крепеж с ригелем 150 x 25 x 38 Тип установки внутренняя,врезная Тип устройства электромеханический замок Ток потребления, мА 850 / 1700\nYSD-220 – електромеханічний замок, з датчиком стану замка для встановлення в розсувні двері. Робочий стан - без живлення відімкнений, є можливість відмикання за допомогою ключа.\nЗамок призначений для замикання розсувних дверей, з можливістю їх дистанційного відмикання за допомогою контролерів систем контролю і керування доступом(СКУД), аудіо- та відеодомофонів, кодових панелей.\nЗамок відімкнений при відсутності напруги живлення, що забезпечує евакуацію при виникненні надзвичайних ситуацій з відключенням електроенергії. Може встановлюватися як на праві, так і ліві двері і вікна.\nЕлектромеханічний замок - замикаючий пристрій з механічним ригелем, відмикання якого проводиться за допомогою подачі електричного живлення, або механічним способом - ключем / кнопкою.\nДля роботи електромеханічного замка YEH-210 необхідне джерело живлення і контролер СКУД.\nРозблокування замка здійснюється шляхом подачі напруги за допомогою контролера СКУД.\nДЕ ВИКОРИСТОВУЄТЬСЯ ЕЛЕКТРОМЕХАНІЧНИЙ ЗАМОК YEH-210\nЕлектромеханічні замки використовуються в якості виконавчих пристроїв в системах контролю і керування доступом (СКУД). Найчастіше встановлюються на двері і вікна.\nТЕХНІЧНІ ХАРАКТЕРИСТИКИ YEH-210\n- Живлення: DC 12/24V\n- Струм споживання: 12V/850mA; 24V/1700mA\n- Діапазон робочих температур: от -20° до +50°С\n- Контакти датчика стану замка: NO/NC/COM\n- Розміри: електромеханічна защіпка 150x25x53мм; ригель з кріпильної пластиною 150x25x38мм\n- Електромеханічна защіпка\n- Ригель з кріпильної пластиною\nЕлектромеханічний замок YEH-210 сумісний з кодовими клавіатурами, зчитувачами, контролерами, радіоконтролерами, кнопками виходу і іншими пристроями систем контролю доступу.\nКомплектация электромеханическая защелка, ригель с крепежной пластиной, комплект крепежных элементов, инструкция


Мета: Поглиблювати знання про дієслово як частину мови, його граматичні ознаки; виробляти вміння розпізнавати часові форми дієслів, ознайомити школярів із змінюванням дієслів за часами. Сприяти розвитку пізнавальної активності учнів, розвитку зв'язного мовлення, виховувати любов до вивчення мови.\nМета: Поглиблювати знання про дієслово як частину мови, його граматичні ознаки; виробляти вміння розпізнавати часові форми дієслів, ознайомити школярів із змінюванням дієслів за часами. Сприяти розвитку пізнавальної активності учнів, розвитку зв’язного мовлення, виховувати любов до вивчення мови.\nОбладнання: ноутбук, проектор, екран, підручник, шкала самооцінювання.\nФорми роботи:вправа «Розумний куб», метод «Прес», вправа «Вилучи зайве», тестування.\n«Я уважний і серйозний, слайд 2\nХочу отримати знання.»\nДля чого людині потрібні знання? (Метод «Прес») слайд 3\nІІ.Оголошення теми уроку. Очікування результатів.\nНад вивченням якої теми працюємо? (Дієслово).\nТему сьогоднішнього уроку ви дізнаєтесь, якщо у запропонованому рядку роз’єднаєте слова.\nЗМІНЮВАННЯДІЄСЛІВЗАЧАСАМИ. (На дошці)\n( Учень роз’єднує слова. Читає речення вголос.)\nЧого кожен з вас очікує від уроку? Слайд 4\nЯ хочу висловити свої очікування від уроку:\nВи повинні довести, що вмієте розпізнавати часові форми дієслів та складати речення;\nТочно висловлювати думки;\nПереконаєте усіх, що хочете знати рідну мову.\nЩо ми знаємо про дієслово, з’ясуємо за допомогою «Розумного куба».\nНа гранях куба написи:\nУ реченні зв’язане…;\nНе з дієсловами… .\nЧи вмієте застосовувати теоретичні знання на практиці перевіримо за допомогою тестів.\nУ якому рядку записані тільки дієслова:слайд 5\nа) теплий, бігав, грів;\nб) зійшла, шумить, оживає;\nв) читання, малює, йде.\n2. Знайдіть дієслова, вжиті у неозначеній формі:\nа) дружать, співають, пишуть;\nб) дружба, співи, письмо;\nв) дружити, співати, писати.\n3. З якими словами не пишеться окремо:\nа) не(вчити), не(хоче), не(любить);\nб) не(ук), не(вдаха), не(билиця);\nв) не(навидіти), не(хтувати), не(волити).\n4. У якому рядку дієслова – синоніми:\nа)йдуть, стрибають, крокують;\nб) думають, міркують, гадають;\nв) говорять, балакають, мовчать.\nБ; 2) В; 3) А; 4)Б\nПрочитайте уривок з вірша. Хто автор?\nБула весна весела, щедра, мила. Слайд 6\n(Автор Леся Українка) Слайд 7\nВипишіть із вірша дієслова. Слайд 8\nПоставте до них питання.\nЩо можна сказати про описані дії? (Дія вже відбулася).\nЯк називається час, який вказує на те, що дія відбулася?Слайд 9\n(Отже, дієслова, що вказують на дію предмета, яка вже відбулася і відповідають на питання що робив? належать до дієслів минулого часу.)\nА тепер погляньте на екран і скажіть, чи могла вже відбуватись у природі побачена дія? Чому? (Ні. Бо ще не настала весна) Слайд 10\nЯк називається час, який вказує на те, що дія буде відбуватися?\nНа які питання відповідають дієслова майбутнього часу?Слайд 11\n(Отже, дієслова, що вказують на дію, яка буде відбуватись і відповідають на питання що робитиму?належать до дієслів майбутнього часу.)\nЯкий час дієслів ми ще не згадали? (Теперішній)\nЯкі дієслова належать до дієслів теперішнього часу? (Дія яких відбувається в момент мовлення) Слайд 12\nНа які питання відповідають? Приведіть приклади.\n(Отже, дієслова, що вказують на дію, що відбувається в момент мовлення і відповідають на питання що роблю?належать до дієслів теперішнього часу.)\nУ ескімосів Північної Америки і Гренландії існує 63 форми дієслів теперішнього часу. А англійці часових форм мають 16.\n1. – Пограємо гру «Це наш час». Слайд 13\n(Учні поділяються на три групи за часом. Промовляю речення, а учні промовляють: «Це наш час» і доводять свою думку.)\nМногоцвітна, тепла, ясна. (Іван Франко)\nЦвіте верба на березі. (В. Бондаренко)\nПосієш впору – матимеш зерна гору. (Народна творчість)\nСняться кольорові сни. (Б. Заверуха)\nА вже красне сонечко припекло. (О. Олесь)\nУ зеленому горщику. (Е. Горєва)\n- Знайдіть зайве слово.Доведіть чому.Слайд 14, 15\nПрилинула Задзюрчать Гріє\nПрипекло Розтанули Пахне\nПрокинуться Заспівають Заграло\nОжило Запахнуть Цвіте\nВправа 93 (усно).\nВисновок: Одне і теж дієслово може вживатися у різній часовій формі, тобто змінюватись за часами.\nРобота в зошиті і на дошці.\n– До виписаних дієслів дібрати форми теперішнього і майбутнього часу.\nВисновок. Одне і теж дієслово може вживатися у різній часовій формі, тобто змінюватись за часами.\n– У запропонованому тексті змінити дієслова і поставити:\nІ ряд – у минулому часі\nІІ ряд – у теперішньому часі\nІІІ ряд – у майбутньому часі\nЯкщо виникнуть труднощі, зверніться до сусіда по парті за допомогою.\n(Настати) весна. Все (оживати), (радіти). (Зеленіти) поля, (цвісти) садки, (щебетати) пташки. Слайд 16\nРобота з деформованим реченням. Слайд 17\n(Записати речення на дошці і в зошиті. Визначити головні та другорядні члени речення, яке речення за метою висловлювання, за інтонацією, за наявністю головних та другорядних членів речення. Знайти дієслово, визначити час.)\nСкласти речення у якому кожне слово починається з букви «В». (Записати речення у трьох часових формах)\nВи сьогодні були активними учасниками уроку. Тому, будь ласка, висловіть свою думку, чи збулися ваші очікування. Слайд 18\nПеред вами лежить шкала оцінювання. Обведіть той бал, на скільки ви оцінюєте свою роботу на уроці.\nVIII. Домашнє завдання. Слайд 19\nПрезентація сенканів на тему: "Зима"\nУРОК УКРАЇНСЬКОЇ МОВИ у 4 клас " Повторення вивченого про прикметник як частину мови. Спостереження за роллю прикметників у мовленні."


Перший шедевр Коноплянки зірвав овації фанів Севільї (відео) | Факти\nФакти / Спорт / Перший шедевр Коноплянки зірвав овації фанів Севільї (відео)/ Липень, 22 , 2015 в 15:28\nПерший шедевр Коноплянки зірвав овації фанів Севільї (відео)\nНа одному з тренувань Севільї Євген Коноплянка майстерно забив гол.\nПід час відкритої тренувальної сесії, за якою міг спостерігати кожен бажаючий, футболісти андалузців відпрацьовували різні технічні елементи. В одній із управ, де гравці відточували техніку ударів по воротах, відзначився півзахисник збірної України.\nЧитайте: Динамо купує лідера Валенсії\nКоноплянка на швидкості прийняв м’яч, увірвався до штрафного майданчика й ефектно підсік сферу над голкіпером Севільї, пробивши точно під поперечину. Красивий гол Євгена зірвав овації присутніх глядачів.\nОпубліковано Липень, 22 , 2015 в 15:28


Головна/Україна і світ/Як Україна може перемогти Путіна\n1 13 хвилин читано\nПутін мусить зруйнувати Україну в тому вигляді, в якому вона зараз існує. Залишити її такою для нього — це знищити себе самого та власні амбіції. Йому потрібно виграти через свої воєнні злочини: масові вбивства, катування на Донбасі та в Криму та збиття Боїнга МН17.\nНинішня думка, яку демонструє національне керівництво держави словом та ділом, про те, що “війна йде на Донбасі та вона буде іти тільки на Донбасі”. Це є найнебезпечнішою політичною та військовою проблемою для України. Путін хоче та потребує, щоб це було так. Європа та США хочуть і потребують цього ж. Путін із задоволенням витрачає український людський капітал на Донбасі з обох сторін, поки він готує свою армію для великої гри. Нещодавні російські навчання, під час яких літаки ВКС РФ сідали на магістральних шляхах показують серйозність намірів РФ, з якою може зрівнятися серйозність лише деяких країн НАТО.\nСепаратисти — це просто гарматне м’ясо. Їхнє завдання “купувати час”, поки Росія готується. Вони — також частина російської стратагеми. Вище військове командування України діє так, ніби вони вірять, що перемагають, тому що вони зафіксувалися на своєму успіху у дуже обмеженій тактичній війні. Вони разом з Міністерством оборони пропускають головне, тому що недостатньо швидко готуються до стратегічної та оперативної війни, яка, ймовірно, буде за межами Донбасу, і яка не дасть часу на мобілізацію великих резервних сил. Через це країна програ́є в більшій грі, і поки вона стає тактично сильнішою в статичній війні, Росія загалом рухається швидше та набуває стратегічних переваг.\nМобільне поле бою потребує мобільних штабів. Сектори та штаби АТО – статичні, відтак є цілями високого пріоритету для російського удару. Штаби секторів повинні вийти зі своїх поточних місць розташування “в полі” та стати мобільними штабами на колесах. Вони повинні змінювати позиції кожного тижня. Організації не повинні залежати від електропостачання з елекричних мереж, але повинні мати свої власні генератори. Начальниками сектору повинні бути лише ті офіцери, які успішно командували бригадою. Їх слід залишити на командуванні до перемоги або поки їх не буде просунуто по службі. Персонал штабів секторів слід змінити на молодих офіцерів (капітанів і майорів) з досвідом бойових дій та командирів з батальйонного рівня. Реорганізуйте сектори як дивізії.\nСлід розглянути можливість створення аеромобільного піхотного батальйону швидкого реагування з протитанковим резервом на основі наявних гелікоптерів як національного стратегічного резерву. Це потрібно для виграшу часу у разі раптової атаки або несподіваного прориву. Це було би ідеальним місцем для розгортання та навчання, як використовувати “Джевеліни”. Це було би відповіддю на вимоги США щодо безпеки “Джевелінів”, але водночас дасть змогу доправити сили на лінію фронту швидко й коли б це не було потрібно.\nДобровольчі резервні підрозділи повинні бути створеними, обладнаними та навченими як єдині підрозділи, а не на основі індивідуального резерву, як це є сьогодні. Цей індивідуальний метод було дискредитовано багато років тому на уроках воєн у багатьох країнах. Це так не працює. Індивідуальні резерви рідко можуть вписуватися у чинні бойові підрозділи, якщо вони не служили в цьому підрозділі протягом останніх 1-2 років. Додані до нових підрозділів, вони потребують 3-4 роки тренування, щоби бути повною мірою боєздатними. Резервісти, які у великій кількості приєднуються до підрозділу, роблять його слабкішим, а не сильнішим, оскільки їм потрібен додатковий час тренування, щоб допомогти їм освоїти особливості методів управління та культури підрозділу. Грузинська армія намагалась це зробити та програла. “Те, до чого ти готуєшся під час миру, не спрацює під час війни”.\nКлючова необхідна системна зміна — в керівництві. Радянський менталітет передбачає контроль і покарання. Це має бути заміщено дорученням, мотивацією та винагородою. Система, заснована на силі, — це похмілля, залишене “совєтами”, і воно не пасує новій сучасній Україні. Це вбиває Армію. Офіцерів, які покладаються на владу та контроль, потрібно усунути, тому що вони ніколи не матимуть духовної спритності та мудрості, аби тренувати війська для швидкої мобільної битви або, щоб вести її.\nПереконайтеся, що всі сфери роботи керуються командуючими, а не штабами. Змініть номенклатуру відповідно до західних позначень. Називайте когось не “Начальником ВМС”, а “Командувачем флотом” і дайте йому/їй бюджет та повноваження діяти – командири не повинні покладатися на вказівки Генерального штабу.\nТака сама логіка стосується і Командувача Збройними Силами, який повинен мати повноваження та завдання вести армію в бій. Якщо він не в змозі це зробити, зніміть його. Дайте їм бюджет та відповідальність за залучення, підготовку і підтримку війська на місцях під час війни. “Генштаб вбиває організацію української армії та, можливо, майбутнє нації. Вони досі не змінилися та не покращилися настільки кардинально, наскільки повинні були від початку війни — замініть їх молодими офіцерами та активнішою цивільною молоддю. Вони мали свій шанс і втратили його. Будьте безжалісними у цих речах, адже виживання української нації залежить від них”.\nОригінал: Glen Grant: How Ukraine can build an army to beat Putin\nПереклад: “Громадське радіо”


Гареми для чоловіків Нетішин | perspekt.org.ua\nГареми для чоловіків\nМаловідомі тексти давніх літописів, де йдеться про чоловічі гареми, збереглися й до наших днів.\nЯк розповідають матеріали, невесело було чоловікам при царюванні ассирійської цариці Семираміди. Вона наказала каструвати всіх рабів при своєму дворі.\nКлеопатра утримувала рабів у храмі кохання, де могла упродовж однієї ночі іноді віддаватися сотні чоловіків. Витонченим штучкам кохання її навчили повії Александрії. Аби утримувати коханців у потрібній кондиції, вона наказувала видавати їм одурманюючі речовини. Не дивлячись на «подвиги» на любовному ложі, «найгарніша жінка у світі» була дуже нещаслива і на 38-му році життя наклала на себе руки.\nВізантійська імператриця Теодора (VІ століття до н.е.) на прогулянки брала з десяток молодих чоловіків. Після променаду вони навперебій годили своїй господині. На жаль, мало відомо про спеціальні казарми, в яких відбирали солдатів з точки зору їх придатності для імператорських покоїв. Спершу іспит на вміння приймали довірені жриці кохання, які потім рекомендували ту чи іншу кандидатуру для імператриці.\nУ ХVІІ столітті як найжорстокіша німфоманка зарекомендувала себе ангольська цариця Зінгуана. Як правило, вона вибирала зі свого чоловічого гарему двох рабів, які в поєдинку між собою повинні були вирішити, хто достойний опинитися в ліжку з царицею. Після виснажливої ночі кохання вона наказувала вбити й переможця, тобто свого коханця. Не рятували ні його врода, ні вміння на ложі. Лише коли їй виповнилося 77 років, вона відмовилася від цього варварського способу кохання, повернулася в лоно католицької церкви і до кінця своїх днів відмолювала загублені чоловічі душі.\nЛітописці приписують жорстоке ставлення до чоловіків з боку легендарних амазонок. Військовополонені у них ставали сексуальними рабами. Войовничі дами навмисно ламали їм кості, оскільки чомусь вірили, що скалічені чоловіки якісніше виконують любовні акти…\nЛюбила міняти чоловіків, як вередлива дама рукавички, імператриця Катерина ІІ (1729-1796 рр.). Правда, гарему не тримала, вона їх знаходила серед офіцерів, солдатів, привабливих вельмож. Цариця, яка володарювала на троні, була фізично і розумово розвинутою жінкою, вона сміливо переступила через всі перепони своєї статі. У її грудях не лише палахкотів вогонь кохання до чоловіків, а було ще бажання сповна скористатися їхнім розумом, порадами, відчути іншу силу волі. Не випадково Катерина якось писала своєму фавориту Потьомкіну, що вона без нього, як без рук…\nНайбільше царицю тягнуло до молодих, вона збуджувалась при появі на горизонті кожного нового офіцера-гвар-дійця. «Я надаю послуги державі, виховуючи вмілих молодих людей», – якось заявила своїм міністрам. У 1789 році, коли їй було уже за шістдесят, закрутила роман з 22-річним прапорщиком Зубовим. «Це була моя весна, знову вернулася до життя, наче муха, яка заснула від холоду», – записала у своєму щоденнику.\nВсіх, кого відправляла у відставку від любовних втіх, щедро осипала милостями, видавала з казни солідні суми в готівці, дарувала маєтки з кріпаками, нагороджувала званнями й титулами. Наприклад, маловідомий Кормаков за «вахту» в царських покоях, яка тривала 15 місяців, отримав від імператриці чин генерала-ад’ютанта і камергера. І в цілому обійшовся Катерині в один мільйон рублів. На ті часи – величезні кошти.\nПідготував Олександр Хоменчук


Японія виділить «франківцям» гроші - Korrespondent.net\nЯпонія виділить «франківцям» гроші\nКорреспондент.net, 31 січня 2001, 17:53\nУряд затвердив рішення підписати українсько-японську міжурядову угоду про надання Національному академічному драматичному театру ім. Івана Франка японського культурного ґранта на постачання аудіообладнання.\nЦю постанову Кабмін прийняв у середу на засіданні, повідомила по його закінченні прес-секретар українського прем'єра Наталя Зарудна.\nЗа її словами, згідно з документом, українсько-японська міжурядова угода буде укладена у формі обміну нотами, передає Інтерфакс-Україна.\nГоворячи про можливість спекуляцій у зв'язку з тим, що міністр культури і мистецтв України Богдан Ступка є актором театру ім. Івана Франка, Зарудна повідомила, що переговори про надання цього гранта театру ім. Франка почалися 3-4 роки тому, коли Богдан Ступка ще не був міністром.\nЗарудна також повідомила, що подібні гранти з Японії вже надані Національній філармонії і Національному історичному музею. Очікується, що в майбутньому гранти будуть виділені Національному оперному театру і Національній консерваторії.\nЦеремонія підписання угоди відбудеться 1 лютого в театрі ім. І.Франка.


COVID-19. Чи безпечна вода у кранах запоріжців?\nПИТНА ВОДА У ЗАПОРІЖЖІ АБСОЛЮТНО БЕЗПЕЧНА З ЕПІДЕМІЧНОЇ ТОЧКИ ЗОРУ. Додаткові заходи з очищення і знезараження питної води у зв’язку із запровадженням карантину НЕ ПОТРІБНІ.\nНаразі, в лабораторіях КП «Водоканал», як і завжди, ми прискіпливо вивчаємо кожну пробу води. Цілодобово проби води відбираються на виході з наших водопровідних станцій ДВС-1, ДВС-2. Крім того, якість питної води контролюється у 59 точках на водопровідній мережі по всьому місту щоденно без вихідних. Ми цілодобово дбаємо, щоб у своїх домівках запоріжці мали гарантовано безпечну питну воду.\nЧи треба купувати бутильовану воду або зберігати питну воду про запас? Наразі немає жодних підстав думати, що запровадження карантинних заходів у місті хоч якимось чином вплине на надійне та безперебійне постачання води в домівки запоріжців. Запорізький водоканал готує якісну та безпечну питну воду 24 години на добу 7 днів на тиждень, незважаючи ні на що.\nЧи можна безпечно вживати воду з автоцистерн КП «Водоканал»?\nПитна вода з автоцистерн КП «Водоканал», яку ми подаємо до будинків, що тимчасово відключені від водопостачання через аварійні ситуації, абсолютно безпечна і придатна для пиття та приготування їжі. Усі автоцистерни проходять належну обробку та дезінфекцію перед кожним наповненням.\nВООЗ зазначає, що «на сьогодні немає жодних доказів того, що вірус COVID-19 передається через каналізаційні системи». Таку ж позицію озвучив Федеральний інститут безпеки та гігієни праці Німеччини (BAuA): «Передача віруса COVID-19 через каналізаційні мережі малоймовірна, адже основним джерелом передачі є повітряно-крапельний шлях через дихальні шляхи або через руки, що контактують зі слизовою оболонкою носа, рота чи очей».\nЧастіше мийте руки та зберігайте спокій!\nДата: 20 березня 2020, 15:47


"Ваш вік визначають не лише аркуші календаря. Вік тіла також можна обчислити за показниками стану здоров'я. Ось тест для розрахунку вашого біологічного віку ..."\nБританські вчені вважають, що справжній вік тіла людини можна обчислити за показниками фізичного здоров'я. Експерт по старінню проф. Роберт Віл зазначив, що біологічний вік може бути більшим за календарний. Газета Daily Mirror також опублікувала тест на підрахунок біологічного віку.\nУ міру старіння шкіри речовини колагену і еластину зменшуються і втрачають свою еластичність. Потягніть шкіру на руці, як щіпку, і потримайте її хвилину. Коли ви залишаєте шкіру, скільки часу потрібно, щоб знову стати нормальною, рівною?\n1 - 2 секунди: 30 с\n3 - 4 секунди: 40 с\n5 - 10 секунд: 50 с\n11 - 30 секунд: 60 с\n31 - 45 секунд: 70-ті\nПонад 45 секунд: Ви перебуваєте у тесті відповіді 80-х\nШвидкість реакції зменшується з віком. Щоб виміряти це, відкрийте руку, якою ви писали, і попросіть друга, щоб він тримав лінійку 45 см над вашою рукою. Коли ви відпустите лінійку, зловіть її. Місце, яке ви тримаєте, показує, як швидко ви можете зреагувати. Де ви ловите лінійку:\nДо 14 см: 20 с\n15 - 24 см: 30 с\n25 - 29 см: 40 с\n30 - 35 см: 50 с\n40 см і вище: Вам 60 років. Психічна підготовленість\nВідраховуйте 7 на 7 від 100 назад до 0. Як довго ти можеш рахувати? Тривалість, що перевищує 25 секунд, є показником психічного старіння.\nМенше 20 секунд: вам менше 40 років\n25 секунд: Вам 40-60 років\nПройдіть ще один тест, щоб бути впевненим. Скільки назв фруктів та овочів спадає на думку за хвилину? Люди віком до 60 років можуть отримати принаймні 15.\nВстаньте на ліву ногу, зігнувши праву ногу під 45 градусів, покладіть руки на стегна і закрийте очі. Виміряйте, як довго ви можете стояти, не втрачаючи рівноваги і не поклавши праву ногу на землю. Повторіть цей рух 3 рази з інтервалом у кілька хвилин і підрахуйте, скільки часу ви можете стояти таким чином.\nБільше 70 секунд: 20 с\n60 - 69 секунд: 30 с\n50 - 59 секунд: 40 с\n40 - 49 секунд: 50 с\n30 - 39 секунд: 60 с\n20 - 29 секунд: 70-ті\nМенше 19 секунд: Вам уже за 80. Розмір зіниці\nУчні стають меншими з віком. Однак, оскільки світло також призводить до зменшення зіниці, ви повинні робити цей тест при звичайному денному світлі.\nЯкщо діаметр вашої зіниці становить 4 мм, ваш біологічний вік становить 30 років; 2 мм - це 60.\nТест на рогівку\nПодивіться на своє очне яблуко в дзеркалі. Чи є біля вашої рогівки дугоподібна біла лінія? Довга біла лінія може свідчити про те, що у вас також високий рівень холестерину. Коли ви досягаєте 80-х років, білизна навколо рогівки набуває форми повного кола.


Підготовка судової промови - Физкультура\nГотуючись до виступу, судовий ритор повинен з’ясувати для себе три питання:\nПідсудний звинувачується у підробці розписки на дванадцять тисяч карбованців; підробка зроблена вельми майстерно. Теоретично головне положення звинувачення – підсудний винуватий у тому, що підробив розписку; але можливо, що звинувач обмежить своє завдання доказуванням: а) того, що підсудний не мав у своєму розпорядженні 12 тисяч карбованців, які нібито позичив потерпілому, і б) якщо розписка підроблена, ніхто інший, крім підсудного, не міг здійснити підробки. Захисник може обмежитися доказуванням того, що розписка могла бути підробленою іншою особою ‘.\nВсі три питання взаємопов’язані між собою, оскільки в них одна мета. Вони будуть “переплітатися” у голові ритора, стикатися одне з одним, але промовець повинен чітко розділити їх з самого початку. З чого ж починати?\nНайінтенсивніше збираються матеріали під час судового слідства. Судова промова – це результат судового слідства і його неможливо підміняти результатом попереднього слідства. Як прокурору, так і адвокату у своїх записах необхідно фіксувати показання підсудного, потерпілого, свідків, висновки і допити експертів, огляд речових доказів, місця події і ті додаткові дії, якими закінчується судове слідство. Все, що може бути використано у промові, слід ретельно записати, підкреслити.\nПродуктивно й ефективно збирає факти для промови лише той, хто бере активну участь у дослідженні доказів. Постановка питань допитуваним, отримання відповіді і її негайна оцінка – все це діяльність прокурора й адвоката в дослідженні доказів, фактичних обставин справи.\nПрокурор складає так зване спостережне провадження, адвокат – адвокатське провадження (адвокатське досьє). Збирання матеріалів триває аж до проголошення промови. Досвідчені адвокати нагромаджують матеріал навіть у самий останній момент – коли проголошує промову прокурор або коли з промовою виступають інші учасники судових дебатів.\nАналіз джерел доказів з точки зору повноти відомостей, що в ньому містяться, здійснюється шляхом зіставлення цих відомостей із змістом аналогічного джерела (показань обвинуваченого, одержаних у різний час або в результаті різних слідчих дій: допиту, очної ставки) або інших джерел – показань потерпілого, свідків. Аналізуючи джерело доказу з точки зору його допустимості, необхідно переконатися, чи передбачений він кримінально-процесуальним законодавством, чи не було порушень закону при його одержанні. Докази, одержані з грубим порушенням норм КПК України, завжди викликають сумнів у їх достовірності й не можуть використовуватися в кримінальному процесі.\nПленум Верховного Суду України в п. 7 постанови від 25 березня 1988 року “Про застосування судами України кримінально-процесуального законодавства, що регулює повернення справ на додаткове розслідування” вказав: “Особливу увагу слід приділяти перевірці заяви про недозволен! методи слідства та інші порушення законності, які могли потягти самообмову чи дачу інших неправдивих показань. Коли при судовому розгляді з’ясується, що доводи про застосування до нього незаконних заходів не позбавлені підстав і суд не може їх перевірити, справа підлягає поверненню на додаткове розслідування з мотивів однобічності, неповноти чи необ’єктивності проведеного дізнання або попереднього слідства з вказівкою на необхідність такої перевірки прокурором” ‘.\nНе варто задовольнятися готовими поясненнями фактів. Слід шукати внутрішній зв’язок подій.\nВ оповіданні Едгара По “Убивство на вулиці Морг” декілька чоловік, які чули один і той же звук, приймають його за викрикування, чужою мовою; при цьому кожен новий свідок називає нову мову. Ці показання суперечать одне одному; суперечності здаються незрозумілими, але вони пояснюються тим, що свідки чули голос мавпи, а не людини. В цьому оповіданні всіх збиває з пантелику нелюдська жорстокість убивства; однак саме це і вказує, що воно здійснено не людиною3 .\nУ роботі “Мистецтво промови на суді” наводиться цікавий приклад. У конюшні було знайдено труп убитого тренера. В процесі розслідування причин смерті між героєм оповідання і слідчим відбувається така розмова:\n– Зверніть увагу на надзвичайний випадок із собакою.\n– Даруйте, із собакою нічого не трапилося.\n– В цьому-то і полягає надзвичайний випадок ‘.\nНегативний факт, що собака не гавкав, став відправним для версії, яка потім підтвердилася, що ніхто із сторонніх не приходив до конюшні і що тренер був убитий не людиною, а конем у той момент, коли він намагався вивести його таємно із конюшні. В даному випадку негативний факт – “те, чого не було” – слугував матеріалом для висновків слідства. Але його могли використати і судові промовці, якби слідство пішло неправильним шляхом і необгрунтоване притягнули б когось, звинувативши в убивстві.\nРобота над підготовкою судової промови проходить не лише в ті години, коли прокурор чи адвокат вивчають матеріали справи, але і в інший час, коли несподівано виникне якась думка, що прояснює незрозумілі обставини, її необхідно записати, оскільки вона забувається так само швидко, як і з’являється. Хтось із знаменитих говорив, що “знайдена, але не записана думка, це знайдений і загублений скарб”.\nЗбирання й аналіз матеріалів – це єдиний взаємопов’язаний процес, завдання якого – підвести судового ритора до безпосередньої підготовки промови.\nПідготовка судової промови – це опрацювання зібраного матеріалу, відбір і систематизація фактів, додаткова перевірка міркувань, правильність яких підлягає доказуванню, послідовність розміщення думок майбутньої промови.\nУ справі, яка слухається один день або кілька годин, обставини, як правило, простіші та й картина події ясніша. В такій справі ритору уже в процесі судового слідства необхідно займатися письмовою підготовкою промови. Бажано написати один варіант тез і перечитати його. Якщо є необхідність, а головне – можливість, то на цій основі треба написати другий варіант або внести в перший поправки і доповнення, думки, які виникли у зв’язку з промовою прокурора або інших учасників судового розгляду. Важливо, щоб до початку захисної промови все було написано, написане – прочитано. Це допоможе ритору краще з’ясувати, що необхідно сказати на захист підсудного.\nПрокурор, особливо початківець, не має права покладатися на експромт, розраховувати на своє натхнення. Як правильно відзначає Є. Матвієнко, імпровізація, натхнення – це дуже ненадійна основа формування промови. Вони ніколи не в змозі замінити сумлінної попередньої підготовки, компенсувати відсутність дисципліни, думки і продуманості суджень. Вони завжди містять у собі загрозу підвести найдосвідченішого ритора, позбавити його промови цільності й чіткості, завести далеко в бік від задуманих висновків.\nОбсяг письмової підготовки може бути і буває різним в залежності від характеру й складності справи, аудиторії, кваліфікації прокурора і адвоката, інших обставин. В одних випадках, особливо на перших порах, складається повний текст промови, в інших – обмежуються розгорнутим планом, розширеними тезами, детально проробленими начерками промови, окремими її фрагментами. Але в усіх випадках таку заготовку необхідно розглядати лише як попередній варіант, який потім буде доповнюватися, мінятися, уточнюватися, шліфуватися у ході судового розгляду справи. Після закінчення судового слідства наступає завершальний етап у підготовці промови. Тут прокурор ще раз до дрібниць продумує зміст і структуру промови, чітко визначає всі доводи й судження, які він має намір висловити суду, відшліфовує окремі думки, які виникли в ході судового процесу, образи, порівняння. Якщо така робота вимагає додаткового часу, прокурор може попрохати суд оголосити перерву для завершення підготовки до виступу із звинувачувальною промовою.\n– які клопотання необхідно заявити суду з метою забезпечення прав і законних інтересів підсудного;\n– які докази подати суду для обгрунтування невинуватості або меншого ступеня відповідальності підзахисного;\n– в якій послідовності і як провести допит підсудного, які запитання поставити йому;\n– які обставини з’ясувати при допиті свідків, потерпілих, експертів і дослідженні інших доказів у справі’.\nСистематизація матеріалів. Приступати до цього етапу найкраще тоді, коли необхідний матеріал у справі зібраний. Різні факти, які підтверджують одну й ту саму ідею, дозволяють обгрунтувати загальний висновок. Судовий ритор фіксує висновок, а поряд розміщує докази, які цей висновок підкріплюють. Так виникає група міркувань, з’єднана загальним висновком. Інші фактичні дані й міркування також розподіляються на групи, кожна з яких має своє завдання, висвітлює певне питання. Міркування і висновки розташовуються так, щоб вони були між собою пов’язані. Попередня група готує появу наступної, наступна – додатково підкріплює попередню.\nТези дають можливість молодому ритору в творчій атмосфері проголосити промову, виробити необхідні професійні якості, а готовий текст промови не лише не дає цієї можливості, але, більше того, перетворює живу мову в заздалегідь написаний твір на задану тему, створює інколи непереборну спокусу цю промову прочитати “з папірця”.\nМолодий правник-ритор повинен учитися думати і працювати в складних умовах судового процесу. Проголошуючи судову промову за тезами і формулюючи думки під час промови, він виробляє майстерність говорити публічно, без чого неможливо уявити собі належне виконання обов’язку судового ритора. Промова, яка читається за готовим текстом, не створює необхідного контакту між ритором і судом, ритором і його слухачами. Судовий ритор, який завжди і в усіх випадках буде писати повний текст промови, опиниться у важкому становищі, якщо в процесі виникне необхідність обмінятися репліками. Репліка, як правило, буває негайною, особливо це стосується адвоката. Закінчив прокурор говорити і потрібно негайно відповідати. Як же бути адвокату, якщо він звик думати і працювати повільно, в спокійній домашній обстановці.\nПромова може бути написана повністю, декілька разів прочитана ритором для себе або для вузького кола “своїх” слухачів, перероблена, переписана. Ця підготовча праця може бути корисною, навіть дуже корисною, коли вона підготовча. За текстом закінченої промови ритор вже сміливо може складати тези, які йому необхідно проголосити.\nТези промови, а за ними і сама промова, не повинні бути переказом всього того, що проходило в судовому засіданні, оскільки це все бачили і чули судді. В тезах головне місце повинні займати доказові твердження. До них підводяться і їх підкріплюють установлені факти й обставини, які допомагають доказуванню, сприяють утвердженню висновку. Правильна побудова тез судової промови вимагає від ритора чіткого розуміння, що є головним, а що другорядним і допоміжним. Це необхідно ритору для того, щоб відповідно розподілити зусилля і час: головному – максимум зусиль і більше часу, другорядному – мінімум того й іншого.\nСпортивні майданчики та ігрові поля Мiнiстерство освіти та науки України Вищий навчальний заклад “Відкритий міжнародний університет Розвитку людини “Україна” Горлiвський регіональний інститут Реферат З дисципліни: Спортивні споруди На тему: ” Спортивні майданчики та ігрові поля”...\n« Понятие организации как системы, системные свойства организации\nЭкзистенциализм в произведениях Гоголя »


САП вимагає від НАБУ прибрати прізвище Гладковського з клопотань | Репортер САП вимагає від НАБУ прибрати прізвище Гладковського з клопотань – Репортер\nСАП вимагає від НАБУ прибрати прізвище Гладковського з клопотань\nСпеціалізована антикорупційна прокуратура не дає відповідь на ініціативу Національного антикорупційного бюро про витребування кримінального провадження, де містяться листування сина колишнього першого заступника секретаря Ради національної безпеки та оборони Олега Гладковського Ігоря.\n«Після відкриття справ за фактами, викладеними у розслідуванні журналістів, НАБУ одразу ініціювало витребування в ГПУ кримінального провадження, яке, ймовірно, містить листування, оприлюднене ЗМІ. Проте без погодження з боку САП це зробити неможливо. Натомість САП майже місяць ігнорує цю ініціативу НАБУ, не вдаючись до жодних пояснень», – йдеться в повідомленні.\nТакож у НАБУ повідомили, що прокурор надав детективам усну вказівку видалити з тексту клопотань прізвище Гладковського. Таким чином, як вважають у відомстві, САП саботує розслідування.\nУ Бюро додали, що 12 березня перший заступник керівника САП Максим Грищук отримав від НАБУ постанову про витребування провадження з військової прокуратури, в якому містяться вказані листування. Паралельно детективи звернулися напряму до військової прокуратури з проханням надати всі матеріали провадження, проте там дозволили їм ознайомитися лише з 300 аркушами.\n«20 березня НАБУ знову звертається до САП, направляючи листи з проханням повідомити результати розгляду постанови про витребування провадження. Відповіді немає», – підкреслили в НАБУ.\nКрім того, у відомстві додали, що прокурори постійно затягують строки погодження клопотання про виїмку речей та документів, що своєю чергою відтерміновує звернення до суду з клопотанням.\nЯк відомо, журналісти програми «Наші гроші» оприлюднили частину листувань з телефону Андрія Рогози ймовірно з сином Гладковського та іншими особами. Ці листування нібито стосуються корупція в Укроборонпромі, а саме поставки запчастин для військової техніки за завищеними цінами і контрабандою з Росії. За даними журналістів, різницю між фактичною вартістю запчастин і завищеною переводили в готівку через компанії з ознаками фіктивності, до чого можуть бути причетні Жуков, Рогоза і Гладковський-молодший.


На зимовому ярмарку «Lvivhandmade New Year» діти навчатимуть дорослих виготовляти подарунки - 032.ua\nНа зимовому ярмарку «Lvivhandmade New Year» діти навчатимуть дорослих виготовляти подарунки\n22:12, 2 грудня 2013 р.\n14 та 15 грудня з 11.00 до 21.00 години у ТЦ «Інтерсіті», відбудеться друга міжрегіональна виставка-ярмарок «Lvivhandmade New Year». Усі охочі зможуть побачити і купити безліч подарунків ручної роботи: мило, косметику, іграшки, прикраси, глиняні вироби, ляльки та багато іншого.\nОкрім цього буде багато цікавих майстер-класів від митців з усієї України та від діток зі школи-інтернату №2.\nВже другий рік поспіль Ініціативна група «Чужих дітей не буває» другий рік проводить творчі заняття в дитячому будинку №1 з 5-6 річними дітьми та в школі-інтернат №2 з дітьми 13-16 років, - повідомляють у прес-службі ЛМР\n«Це дуже корисні заняття для дітей, адже тут вони можуть проявити свою фантазію, вдосконалити свої смаки та в результаті отримати готовий виріб і цінні знання. Для того, щоб заняття проводились безперебійно 2 рази на тиждень, ми вже тричі організовували благодійні ярмарки, де продавались вироби майстринь і наших підопічних дітей. А за вилучені кошти постійно закуповуємо матеріали, інструменти для рукоділля і, звичайно, солодощі для дітей», – розповідає Галина Білоусова, керівник ініціативної групи.\nПід час виставки «Lvivhandmade New Year» буде представлено роботи цих діток, а також проводитимуться благодійні майстер-класи для дорослих. Дітки вчитимуть усіх охочих виготовляти святкового ангелика, ялинкові прикраси з фетру і декор ялинкових прикрас з соленого тіста.\n«Кожен охочий зможе зробити добру справу, взявши участь у акції «Подаруйте діткам тепло на Новий рік». На ярмарку буде розміщений спеціальний стіл з роботами, виконаними власноруч майстрами та дітками з інтернату. За отримані кошти закуплять канцелярські товари та матеріали для роботи з дітками зі школи-інтернату»,- додали організатори заходу.\nТакож на «Lvivhandmade New Year» можна буде виконати заповітні бажання дітей: на святковій ялинці будуть висіти листи до Св. Миколая, кожен охочий зможе обрати для себе лист і зробити для діток такий очікуваний подарунок.


Головна Сторінка » Чим у фізиці відрізняються насичені і ненасичені пари\nАвтор Zavrq На читання 4 хв Переглядів 34 Опубліковано 05.12.2021\nНасичені пари відрізняються від ненасичених тим, що перші знаходяться в динамічній рівновазі з рідиною. Молекули ненасиченої пари залишають рідку речовину в необмеженій кількості. Згідно із законами фізики, рідина має властивість випаровуватися, а при доведенні її до кипіння, вона починає перетворюватися в пар. Зворотний процес переходу газоподібних речовин в рідину має назву конденсація.\nВсі молекули рідких речовин знаходяться в постійному русі. Зазвичай їх швидкості коливаються в незначних межах. В основному це залежить від температури середовища. Однак існують винятки. Невелика частина молекул речовини переміщається зі значно більшими швидкостями. Коли такі частинки виявляються недалеко від поверхні рідини, кінетичної енергії вистачає на те, щоб подолати утримує їх в середовищі силу. У підсумку вони вириваються з водного простору і виявляються поза рідини.\nПроходить процес називається випаровуванням. В результаті формується газоподібне середовище. Це є наочним поясненням, який пар називається ненасиченим.\nСитуація змінюється, якщо рідина знаходиться в герметично закритій посудині. В процесі випаровування щільність формується пара постійно підвищується, оскільки у нього відсутня можливість виходу назовні. В результаті простір заповнюється насиченою парою. Згодом швидкість випаровування знижується. Одночасно починає відбуватися процес конденсації. Це означає, що деякі молекули газоподібної речовини повертаються у воду.\nУ той момент, коли процеси випаровування і конденсації по швидкості течії вирівняються, настає динамічна рівновага. З цього часу кількість перехідних молекул з рідкого середовища в газоподібну і навпаки, зрівнюється. Вода вже не може насичувати газоподібну область. В результаті рідина і пар перестають змінюватися в обсязі.\nМаючи уявлення про те, який пар називають у фізиці ненасиченим, зрозуміти процеси, що відбуваються при динамічній рівновазі, не представляється складним.\nУ деяких випадках випаровування рідини відбувається не тільки з її поверхні, а також з усього обсягу. Кипіння є відповіддю на процес, що відбувається. З підвищенням температури на водній поверхні з’являються бульбашки. За невеликий проміжок часу всередині бульбашок відбувається випаровування рідини. Одночасно підвищується тиск. Розширюючись, вони піднімаються на поверхню, де відразу ж лопаються.\nТемпература кипіння рідини в природних умовах при 100000 Па становить 100 градусів. Вона змінюється в залежності від тиску. На висоті в горах вода закипає при більш низькій температурі. Якщо ж посудину закритий герметично, то закипання взагалі не відбувається.\nНасичений пар має певні властивості. Серед них відзначаються:\nЙого густина при постійній температурі не залежить від обсягу. Якщо зменшити обсяг судини, з присутнім там газоподібною речовиною, то молекули почнуть переходити у водне середовище. Так буде відбуватися до того часу, поки не настане динамічна рівновага. Цей процес не залежить від обсягу, а щільність газоподібного середовища залишиться колишньою.\nВеличина тиску не пов’язана з об’ємом. При зменшенні тиску деяка кількість молекул перейдуть в газоподібне середовище і рівновага відновиться.\nЗ підвищенням або зниженням температури при однаковому обсязі відповідно змінюється щільність. Зі збільшенням градусів починається процес випаровування, а зі зменшенням відбувається конденсація. Спостерігається це до тих пір, поки в обох випадках не настане динамічна рівновага.\nПри підвищенні температури тиск зростає швидше, ніж за лінійним законом.\nДосліджуючи властивість насиченої пари видно, що у нього відбувається постійний контакт з рідиною. Завдяки цьому молекули мігрують в кожну Середу в міру зміни зовнішніх факторів.\nВивчаючи властивості насиченого і ненасиченого пара, можна знайти кілька відмінностей.\nДля насиченого газоподібної речовини важливими параметрами є щільність і тиск. Для ненасиченого ці фактори не мають великого значення.\nДля ненасиченої пари при однаковій температурі зміна обсягу тягне за собою збільшення або зменшення тиску. Для насиченої речовини ці 2 фактори не роблять спільного впливу. Вони працюють незалежно.\nДля ненасиченої пари немає залежності щільності від температури.\nПри збільшенні температури у ненасиченого газоподібної речовини в лінійній залежності підіймається тиск. У насиченого – за експоненціальною кривою графіка.\nПроцеси випаровування і конденсації постійно спостерігаються в навколишньому людини життя. Прикладом можуть служити висихають після дощу калюжі або скупчення конденсату на запітнілих стеклах будинків. Озброївшись цими знаннями, є можливість поліпшити клімат в квартирі. Залежно від необхідності зміни умов можна поставити в ній зволожувач повітря або камін з обдувом.\nЕукаріотична клітина — будова, функції та ознаки\nІснує 2 види клітинної організації: прокаріотична та


Тернопіль. Дарія Дмитрівна Чубата: «Я не звикла зупинятися» | Тернопільські гарячі новини\nТернопіль. Дарія Дмитрівна Чубата: «Я не звикла зупинятися»\n14:14 | 14 квітня 2015\nДарія Дмитрівна Чубата – громадська діячка, голова міської Просвіти, по професії лікар, а по покликанню душі – поетеса. Член національної спілки журналістів України (2003), літературного об’єднання письменників України (2004). Авторка книг «Триєдність» (1999), «Трилисник» (2001), «Веселі каруселі» (2001), «Три дороги» (2003), «Перелуння» (2006), «Мелодійні грона» (2011), «Просвітянські будні і свята» (2012), «Українську святиню – українському народові» (2012, як один із редакторів матеріалів міжнародних наукових конференцій разом з А. Гудимою). Мати двох дітей та бабуся трьох онуків.\n– Даріє Дмитрівно, Ви від народження проживаєте у Тернополі, а Ваше дитинство припало на непрості роки. Поділіться, будь ласка, спогадами з нього.\n– Важкі, невтішні спогади дитинства: розруха, довжелезні черги за хлібом. Різдво при наглухо зашторених коцами вікнах, аби не почули навіть стишених співів коляди й не побачили запаленої свічки на столі. «Чорні ворони» серед ночі забирають українські родини до Сибіру. На залізничній колії товарні поїзди утрамбовані арештантами, винними лише в тому, що люблять свою Батьківщину.\nА ще, моє покоління – свідок знавіснілої злоби, руйнації «визволителями» мого рідного Тернополя. Зокрема, Замонастирської церкви по вул. Острозького. Наш яничар допомагав зняти хреста і за свої «услуги» переламав хребет, падаючи. Він і вся його родина за цей гріх конали в муках…\nТільки виродкам-недоумкам спало на думку зірвати в центрі міста Парафіяльний костел – шедевр світового мистецтва, зруйнувати костел о. єзуїтів, знищити пам’ятник Адаму Міцкевичу… І не дивно, бо ці виродки вийшли з болота-багна, де діє єдине їх життєве кредо: «спать, жрать, піть, гулять, морду біть, насіловать, властвовать». Сьогодні події на Сході та в Криму підтверджують сказане.\n– Якими були тоді люди? Місто як позиціонувалося?\n– Дощенту зруйноване місто мешканці намагалися очистити від руйнівних залишків. А діти, особливо хлопчики, не відаючи, що гратись знайденими гільзами не можна, після їх зривів часто позбувалися життя або залишались скаліченими… І знову плач-ридання в потерпілих сім’ях… Подібно й до сьогодення в Донецьку, Артемівську… Такий самий оскаженілий почерк.\nПроте люди все одно були доброзичливими. Біда завжди зближує, поєднує в горі, як і в незначних радощах – кусень хліба є для дітей, а дорослим – як Бог пошле: є кропива, лобода, квасок, і то вже розкіш. І, попри все те, люди завжди були скромними, шляхетними, раділи відновленому театрові по вул. І. Франка й не пропускали жодної вистави…\n– Коли Ви вступали до інституту, якими тоді були ідеали тогочасної молоді?\n– Моє покоління «пропадало-потопало» в бібліотеках, намагалось придбати книжки для домашніх бібліотек, які також під час воєнних подій були знищені. Кожен мріяв отримати якнайкращу освіту. І не тільки тому, щоб ефективніше допомагати родині, але й щоб не уподібнюватися до «старшого брата» та й, врешті, не зганьбити власного родоводу… Й тут «недремлющий глаз» тримав місцевих жителів під контролем… Мені пощастило стати студенткою медінституту лише за третім разом: настирлива донька «неблагонадійної» родини то не добирала одного балу, то не вистачало пару тижнів до дворічного стажу… Й нарешті, 1959 рік – студентка. А в інституті, звичайно, й учасниця хору, ансамблю, конферансьє, декламатор, учасниця студентського терапевтичного гуртка, наукових конференцій; відвідування обласної філармонії, драмтеатру… Ні хвилини вільної. Як твердить Піфагор: «Кубок життя був би солодким до нудоти, якби не падали в нього гіркі сльози».\n– Ви – різностороння особистість і встигли відбутися як лікар, громадський діяч, літератор, матір. Що приносило сили?\n– Призначення жінки – оберігати свій рід. Чоловік відійшов у вічність 5 років тому, матуся – 15 років тому. А мені перепала жіноча доля і дипломата, і диригента, і скарбника, і куховарки, і прибиральниці… всього не перерахувати. І слава Всевишньому, що береже мене ще донині. Бо сил, вміння, любові має вистачити для кожного з моїх підопічних. Хоч роки беруть своє!.. Та любов оберігає кожного з нас у будь-яких обставинах, а віра й надія дають наснагу. І чим більше їх даруєш, тим і щасливіший сам. Саме любов’ю треба будувати своє гніздечко, наповнювати його чистотою помислів, взаємин; уважністю, обережністю у висловленні думок, делікатністю та вимогливістю. Любов перетворює мідяки на золото.\n– За плечима – багато зробленого. Ви і сьогодні продовжуєте трудитися.\n– Я не звикла зупинятися. Стояча вода каламутна. Просто хочеться залишити по собі вагомий слід для нащадків. І де, скажіть, позичити часу на вишиття, читання, написання, слухання музики, відвідування театру?! Як завжди – бракує, і ніхто не поділиться ним, та й купити ніде й немає за що… Отаке-то життя скороплинне. То ж вчімося плисти по ньому самотужки, або придбаймо надійну опору в Бога. Вимолюймо прощення за недбалість, марнотратство! Працюймо і воздастся нам! «Без труда нема калач,» – каже народна мудрість.\n– Ви понад 20 років очолюєте товариство «Просвіта». Жінка-очільник сьогодні не рідкість. І все ж, це нелегка ноша…\n– В кожного з нас невтрачене почуття обов’язку перед батьками, дітьми, співпрацівниками і, нарешті, перед рідним народом і Україною.\nНівелюють мою рідну мову, забороняють-перекручують історію моєї держави, занехаюють пісню моїх пращурів, переконують нас у меншовартості українського народу… То чи сміємо мовчати?! Ні, і ще раз ні! Відстоювати, відроджувати, пропагувати рідне слово, рідну землю та її багатовікову історію! То й просвітянські заходи проводимо, пояснюємо, показуємо, переконуємо… Ніколи не пізно нести світло у темряву. Хоч дехто скептично ставиться до цього, але хіба можна сидіти, склавши руки, затуливши уста, уподібнитися якосьбудька? Шкода (не те слово), що на державному рівні не підтримують «Просвіту». Але наш доброзичливий народ завжди відгукується на благородні справи. Висловлюємо щиру дяку нашим меценатам.\n– Що Вас останнє емоційно сильно вразило? Можливо, захід, вірш, зустріч…\n– Активність нашої молоді як на Євромайданах, так і у звичайних щоденних діях неперевершена. В листопаді-грудні 2014 просвітяни міста провели конкурс «Вишневі усмішки» до дня народження Остапа Вишні. Відгукнувся 41 учасник, з них 21 учень школи, училища, інституту, також просвітяни віком від 10-13 років. Звичайно, ми були ощасливлені такою зібраністю, ентузіазмом й натхненністю духа.\n– Ви також є авторкою восьми книг. Богдан Ігор-Антонич говорив, що його вірші народжуються у важких потугах, не лише душевних. Ваша поезія за яких умов створюється?\n– Кожен з нас безкоштовно отримав від Всевишнього декілька талантів. А чи ми їх вдосконалюємо, не лінуємось, не боїмось труднощів, чи настирливо і наполегливо досягаємо мети?!\nЛікарю нелегко доводиться при встановленні діагнозу, а тим більше при досягненні мети після призначення лікуванні (чи хворий занедбує хворобу, бо байдужий або недостатньо забезпечений, аби спромігся своєчасно приймати ліки). Щоденно лікар спостерігає людські принади чи відрази, а біль завжди викликає у нього почуття любові до ближнього й необхідності підсобити порадою, увагою, практичною допомогою. Лікар страждає разом з хворим, і тому виливає ці почуття у вірші, чи у прозі, чи у погляді, чи у благородному вчинкові. Хто на що гаразд, як мовиться.\nБезперечно, над кожним словом треба трудитися в поті чола. Бо слово – і меч, і мед, і отрута, і цілющий нектар. Воно вимагає до себе обачного та делікатного ставлення, глибинного проникнення у його суть.\n– Що можете сказати про літературний процес сьогодні? Які сучасні автори Вам близькі?\n– Хто кохається в літературі, той не може обійти увагою твори Ліни Костенко, Петра Перебийноса, Миколи Луківа, Любові Голоти, В. Базилевського, В. Крищенка, О. Гончара… У кожного свій шлях широкий… Але Слово має нести позитив, інтелігентність, вишуканість, глибокий зміст, непідкупну любов. І тому мені важко й боляче читати у творах деяких нині відомих письменників брудні вислови. Не варто розмінюватися на дрібноту, робитися слухняними рабами. Варто би письмотворцям закарбувати для себе поради Олега Ольжича-Кандиби:\n«Господь багатий нас благословив\nВідвага і вогонь самопосвяти».\nДуховна енергія спроможна виховати цілісну натуру, сильний характер. Тож намагаймося саме так писати, аби прочитане надихало, прислужилося усім своїм розумом і серцем людині-будівничому Вітчизни. Серед тернопільських поетів мені імпонують О. Герман, А. Вікарук, О. Смик, Б. Мельничук, проза П. Сороки. А яке багатство у чудо-книжечках для дітей В. Семеняк, Г. Назарків!\n– На Ваш погляд, чи маємо ми той інтелектуальний резерв, з яким зможемо будувати краще майбутнє?\n– Безперечно, маємо. Аби тільки наші видавництва могли друкувати значно більшу кількість творів Білинського, В. Голобородька, вищезгаданих мною письменників. А інтелектуальний резерв у нас багатющий, ходить поруч з нами, встигаймо лише осягнути.\nДо прикладу: «Лицарі нескореного духу». В цьому шедеврі твори І. Гнатюка, Г. Радошівського-Барана, О. Ангелюка – будівничих нашої України. Або «Видатні постаті покутського села Чортівець» В. Тригуб’яка; чи «На Великдень»; чи «Як важко в храм поезії входжу» Т. Гордієнко… А нещодавно ознайомилась з подарунковими збірниками поезій «Воїнам світла» та «Живи, Надіє» – це посвята захисникам України, українським волонтерам, жервтодавцям і меценатам, щира вдячність за щоденний подвиг. Прочитавши їх, розчулена, а над деякими ридала серцем і не могла стримати сліз. Горджуся, що на сторінках цих книг високопатріотичні твори й авторів Тернопільщини. З такими людьми ми неодмінно побудуємо наше світлоносне, патріотичне майбутнє! Сумніву не повинно бути!


RT2060-15UA28 RT2060 i7 15.6”/RTX2060 G-Sync/1 TB SSD M.2 PCIe/16 GB LED KB\nЦе моделі, створені для людей, які цінують стиль і якість. Унікальні супертонкі рами - це мрія кожного геймера, який хоче виділятися на фоні інших.\nПовна синхронізація завдяки технології G-Sync!\nСинхронізація на повну\nВи вже зробили ставку на GeForce, щоб насолоджуватися найбільш плавним та інтенсивним геймплеєм. Тож чому ви повинні задовільнятися аби чим, коли мова йде про ігровий дисплей? Технологія NVIDIA G-SYNC надає Вам саме те, що потрібно в іграх. Чіткий та захопливий геймплей без ефекту розмиття зображення. Технологія, яка змінює правила гри. Частоти оновлення від 0 до 240 Гц дає Вам неперевершену чіткість зображення. У кожній грі. Кожного разу.\nLED per key illuminated full size keyboard with numeric pad\n1 x USB 3.1 Gen 2 port (Type A)/ 1x USB 3.1 Gen 2 port (Type C)/ 2x USB 3.0 (USB 3.1 Gen 1) port (Type A)\nFull Range AC adapter, AC in 100~240V, 50~60Hz, DC output 19.5V 9.23A, 180W


Тринадцять викликів для українських міст – Ганна Бондар / Український інститут майбутнього\nТринадцять викликів для українських міст – Ганна Бондар\nДемографічна криза – серйозний виклик для міського простору. Турбує не стільки те, що ми мало народжуємо, скільки те, що ми швидко старіємо.\nПро це розповіла в. о. головного архітектора м. Києва у 2015 – 2016 роках, мистецтвознавець Ганна Бондар під час презентації аналітичного звіту «Міста 2030: модернізуйся або вимирай» 1 листопада в Українському інституті майбутнього.\n"Протягом двох останніх десятиріч чисельність населення України суттєво скоротилась. У 1993 році Україна мала 52,2 млн мешканців. Станом на 1 січня 2017 року за даними Державної служби статистики нас залишилося лише 42,5 млн – країна втратила майже 19% свого населення. Окрім названих вище тенденції, до причин цих втрат можна сміливо віднести стрімку виїзну міграцію у 1990–2000-х роках. Це означає, що в найближчому майбутньому людей старшого покоління в містах буде набагато більше, ніж молоді", – сказала вона.\nЗа її словами, це позначиться на міській соціальній інфраструктурі та міських просторах, а також стане серйозним викликом для економіки міст і підтримки інженерної та транспортної інфраструктури.\nЩе одним викликом для сучасних українських міст є, на думку Ганни Бондар, фактор так званого «розповзання міст».\n"Досі під час розробки містобудівної документації на місцевому рівні не враховується факт значного скорочення та старіння населення. Генеральні плани міст зазвичай показують перспективу стрімкого зростання населення в містах, керуючись розрахунками ще радянських часів. Відповідно, на схемах генеральних планів міст часто можна побачити перспективне розширення території міста. Однак реалії підказують зовсім інший підхід — зменшити просторовий відбиток і ущільнити забудову. Це дозволить сформувати багатофункціональні території замість «центру» та «спальних районів», сконцентруватися на підтримці інженерної інфраструктури міста, а не прокладати нову на околицях, покращити міську мобільність за рахунок невеликих відстаней від роботи до дому та отримати чимало інших переваг", – зазначила вона.\nЗа словами архітектора, важливим викликом є питання участі мешканців у творенні міста.\n"Система, яка працювала досить довго, і в радянські часи, і навіть зараз, – прийняття рішення зверху вниз – працює все гірше. Це пов’язано із загальними демократичними процесами, із демократизацією суспільства, особливо після Революції. Просто неможливо закривати на це очі. Відповідно це серйозний виклик для міських політиків, щоб налаштувати якісні, хороші, реалістичні механізми роботи з мешканцями. У цьому плані є хороші приклади, зокрема, з Німеччини. Головним рецептом є реальне залучення громадськості. Як говорять у німецькій адміністрації, це вже політика. І вона обертається навколо мешканця і дерева. Бо мешканець – це є місто. А дерево – тому що мешканцю треба дихати. З моєї точки зору, це є головний виклик", – підсумувала колишній в .о. головного архітектора м. Києва.\nТринадцять викликів для українських міст:\n1. Демографічна криза — 9 млн українців постійно працює за межами України, 2 млн з них уже розірвали свої зв’язки з країною, і міста це відчувають в першу чергу;\n2. Повільне осучаснення міської економіки;\n3. Застарілий житловий фонд — навіть найновіше українське місто, Славутич, має зношений фонд нерухомості, який дихає на ладан;\n4. Зношена інфраструктура;\n5. «Розповзання» міст – хаотична забудова, важко побачити межі міста;\n6. Низька мобільність населення в межах країни — якщо люди навіть всередині країни не їздять, їхня уява від цього істотно страждає. Це впливає на те, які продукти споживають міські жителі, який у них запит, атмосфера загалом, настрій у місті. Жартують, що найкоротша дорога в Чернівці з Одеси – через Молдову. Це теж про інфраструктуру;\n7. Відсутність системи аналітики міських процесів;\n8. Відсутність сучасної транспортної стратегії;\n9. Нерозподілена земля;\n10. Низький рівень залученості мешканців у рухи протесту — взаємопов’язані речі. Коли мало залученості, тоді – або стихійні протести, або революції «під ключ»;\n11. Застарілий підхід до розробки містобудівної документації;\n12. Ущільнення в історичних центрах;\n13. Проблема збереження об’єктів культурної спадщини в містах.\nБільше про виклики для українських міст та способи їх подолання читайте в аналітичному звіті "Міста 2030: модернізуйся або вимирай".


— предмет і мету договору;\n— правовий статус виділеного для СД майна (розміри і порядок внесення вкладів, спосіб їх оцінювання, порядок користування цим майном, обов'язки сторін щодо утримання майна, порядок відшкодування витрат, пов'язаних з таким утриманням, страхування цього майна (особливо якщо до СД передається нерухомість), а також положення про те, яка зі сторін несе ризик випадкової загибелі, знищення та псування майна) — тільки для договору простого товариства;\n— їх участь у результатах СД (кому і скільки належить);\n— взаємні права та обов'язки учасників СД;\n— порядок внесення змін до договору про СД;\n— строк дії договору та умову його припинення;\n— порядок виходу/входу учасника з/до СД.\nВважаємо, не буде для вас новиною і той факт, що договір про СД (навіть у разі об'єднання учасниками вкладів) не має на увазі створення нового суб'єкта правовідносин — самостійної юридичної особи. Нічого спільного із засновницьким договором у нього немає. А головна різниця лише в меті, що ставиться при укладенні цих договорів. Завдання засновницького — створити юрособу (ч. 2 ст. 88 ЦКУ), а договору про СД — спільно діяти для досягнення запланованого результату.\nУклали договір і можна працювати? Як би не так... потрібна реєстрація\nДоговір про СД слід поставити на облік у податковому органі — цього вимагає п. 4.12 Інструкції № 80. У її ж пп. 4.12.2 наведено й документи, які потрібно подати для реєстрації:\n1. Заяву за формою 1-ОПП (додаток 1 до Інструкції № 80).\n2. Засвідчену копію договору про спільну діяльність. Практично до кінця 2004 року йшлося про нотаріальне засвідчення, однак потім слова "у нотаріальному порядку" з цього підпункту Інструкції № 80 вилучили. Тому сьогодні можна впевнено стверджувати, що на копію договору про СД цілком достатньо поставити печатки й підписи уповноважених представників сторін (якщо у фізособи-СПД немає печатки, тільки підпис) і штамп "з оригіналом вірно".\n3. Інформаційну картку договору з позначкою органу-реєстратора (тільки для договорів про спільну діяльність за участю іноземного інвестора).\nЗверніть увагу, до Реєстру договорів про СД (п. 1.9 Інструкції № 80) вносять відомості тільки про договори СД, при виконанні яких виникають обов'язки зі сплати податків і зборів (п. 4.12 Інструкції № 80). А такі з'являються тільки при укладенні договору простого товариства, тобто різновиду СД, коли об'єднують вклади учасників. Іншими словами, для договору про СД, учасники якого вклади не об'єднують, реєстрація не передбачена.\nТакий висновок можна зробити, зокрема, прочитавши і пп. 7.7.1 Закону про прибуток: "Спільна діяльність... провадиться на підставі договору... що передбачає об'єднання коштів або майна учасників..."\nЯк наслідок, якщо дивитися через призму Закону про прибуток, то СД без об'єднання вкладів учасників для податкового обліку не існує зовсім.\nОсь що цікаво: виходить, що навіть якщо в договорі СД сторонами виступають юр- та фізособи (навіть якщо суто фізособи), то оподаткування результатів СД все рівно здійснюється відповідно до п. 7.7 Закону про прибуток (під нього, до речі, розроблено і спеціальний Порядок ведення податкового обліку результатів СД). Хоча загалом на звичайних фізосіб і приватних підприємців Закон про прибуток не поширюється, адже вони оподатковують свої доходи інакше.\nДо речі, оподаткування та облік СД ведеться окремо від результатів іншої діяльності уповноваженою особою. І ще нюанс: п. 4 Порядку ведення податкового обліку результатів СД встановлює умову про те, що уповноваженим платником (у частині ведення податкового обліку СД) може бути тільки платник податку на прибуток. Це правило працює, коли договір про СД укладено між прибутківцем і неплатником цього податку.\nМіж іншим, після закінчення строку/терміну дії договору про СД чи досягнення мети, яку учасники поставили при його укладенні, він (договір) з податкового обліку знімається (п. 8.15 Інструкції № 80).\nМи вже розібралися із загальними положеннями договору СД та його реєстрацією. Тепер ближче ознайомимося з одним із його видів — договором простого товариства.\nУсе геніальне - просто. Договір простого товариства\nУ ст. 1132 ЦКУ сказано: за договором простого товариства сторони (учасники) зобов'язуються об'єднати свої вклади і спільно діяти з метою одержання прибутку або досягнення іншої мети (благодійної, наукової, освітньої та ін.).\nКоли такий договір підписують, щоб вести госпдіяльність, його учасниками можуть бути лише господарюючі суб'єкти. Це правило стосується й некомерційних організацій (виняток— коли статутні цілі неприбуткової організації збігаються з цілями СД). Припустимо, до договору простого товариства, укладеного для надання благодійної допомоги, може вступити неприбуткова благодійна організація — не найпоширеніший, але дуже наочний випадок.\nВкладом учасника до СД вважається все, що він вносить, у тому числі кошти, майно, професійні та інші знання, навички й уміння, ділова репутація та ділові зв'язки-ст. 1133 ЦКУ.\nНа наш погляд, вкладом до СД може бути практично будь-який об'єкт цивільних прав.\nОб'єктами цивільних прав ст. 177 ЦКУ називає: гроші, цінні папери, майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної і творчої діяльності, інформацію та інші матеріальні й нематеріальні блага тощо. Виняток— хіба що речі, вилучені з цивільного обороту (погодьтеся, навряд чи хтось буде вкладати до СД наркотичні речовини — це, звичайно ж, незаконно) (див. постанову ВР України № 2471).\nВарте уваги й те, що до простого товариства дозволяється вкласти майно, яке учаснику на праві власності не належить. Одразу ж приклад: орендар земельної ділянки передає її до СД — остання на праві власності йому, безумовно, не належить. Він нею тільки володіє (фактично має) і користується (здобуває з неї корисні властивості у вигляді врожаю), а розпоряджатися(визначати її фактичну долю) може лише в окреслених орендодавцем рамках: скажімо, може передати за його згодою в суборенду. Звичайно, що до такого різновиду вкладу до СД застосовують й інші юридичні норми, але про це пізніше.\nТак якими ж правами володіють учасники простого товариства на вкладене ними до СД майно? На запитання відповідає ст. 1134 ЦКУ: майно (вклад до СД), яким кожна зі сторін володіла на праві власності, так само, як і виготовлена в результаті СД продукція та отримані від такої діяльності плоди і доходи — це все спільна часткова власність учасників. Якщо, звичайно, інше не встановлено договором чи законом. З тим, що може бути в договорі, усе зрозуміло: закріпіть у ньому хоч положення про те, що вся продукція, отримана від СД, буде спільною сумісною власністю, або зазначте будь-яку іншу пропорцію розподілу. А от за замовчуванням (якщо в домовленості немає "іншого"), поліпшення спільного майна, що можна відокремити, буде власністю того з учасників СД, який його зробив (ч. 5 ст. 357 ЦКУ).\nЯк уже згадувалося, майно — вклад до СД не завжди повинно перебувати у власності учасника (приклад про орендовану земельну ділянку). Після передачі до СД таке використовують в інтересах усіх учасників, адже це їх спільне майно (його правовий статус конкретизовано в ст. 355 ЦКУ): майно двох або більше співвласників і на нього поширюється право спільної власності. Таке право вважається саме частковим (з визначенням частки кожного з учасників), якщо інше не зазначено в договорі чи закон не закріпив правового режиму спільного сумісного майна (без визначення часток).\nБез обумовлення вклади кожного з учасників рівні за вартістю (якщо інше не передбачено в договорі простого товариства).\nГрошова оцінка вкладу провадиться за домовленістю між самими учасниками СД. Проте це аж ніяк не означає, що сторони не можуть відобразити в договорі простого товариства положення про те, що оцінювати кожний вклад будуть незалежні оцінювачі згідно із Законом про оціночну діяльність.\nДолю майна (хто і як ним буде користуватися), переданого до СД, вирішують ті самі учасники. Саме тому для уникнення спорів, шановні читачі, ми на початку публікації й порадили детально розписати в договорі цей механізм. А якщо раптом учасники СД у питанні користування спільним майном не дійдуть згоди, тоді все залежатиме тільки від суду.\nУсі ми знаємо, що матеріальні предмети мають сумну властивість псуватися, зношуватися або банально ламатися. Так! На жаль, ніщо не вічне, як і вклад до СД. Ось тому й необхідно включати до договору простого товариства пункт про обов'язки сторін щодо його утримання цілим і неушкодженим, а також порядок компенсації витрат і збитків, що виникають у зв'язку з цим (ч. 4 ст. 1134 ЦКУ). Якщо ж дана процедура неоднозначно прописана, то знайти вихід допоможе ст. 1137 ЦКУ: у разі відсутності в договорі про СД порядку компенсації витрат і збитків, пов'язаних із СД, кожний із учасників простого товариства понесе витрати і збитки пропорційно вартості його вкладу в спільне майно. Вдячні законодавцям, вони потурбувалися проте, щоб жоден із "спільників" не залишився осторонь, коли всі будуть змушені зазнавати втрат і збитків. Адже навіть якщо таке положення прописано в тексті договору простого товариства, то воно недійсне або, правильніше, — нікчемне (абз. 2 ст. 1137 ЦКУ).\nІ не сумнівайтеся! Аналогічне правило працює і для розподілу прибутку, отриманого внаслідок СД сторонами договору простого товариства. Учасники автоматично розподіляють його пропорційно вартості вкладів. При цьому інші способи розподілу можна закріпити договором чи іншим документом (ним може бути письмова згода учасника одержати за певний період лише частину належного прибутку, а не в розмірі, пропорційному його вкладу). І повторюємо: у договорі не можна зафіксувати умову про позбавлення чи відмову учасника від права на частину прибутку — вона буде нікчемною.\nОдин за всіх і всі за одного! Ведення спільних справ учасників\n...Жили-були два підприємці, і вирішили вони зайнятися спільною діяльністю. Виділили для цього у кого що було, оформили благе починання договором простого товариства, а от хто вестиме цю діяльність — не обговорили. І той хоче, і другий не поступається. Загалом нічого у них не вийшло: посварилися і ніколи більше на очі один одному не потрапляли. Ось така сумна історія.\nА уявіть, що в договорі про СД не дві, а двадцять дві сторони. Точно, повна плутанина. Тому й існує в ЦКУ стаття 1135 (і не вона одна), яка покликана допомогти учасникам СД вести справи (зверніть увагу: ці самі норми поширюються і на СД без об'єднання вкладів).\nЗазвичай кожний учасник має право діяти від імені всіх сторін.\nАле можна і навіть треба відобразити в договорі, що ведення СД доручається одному, двом, трьом конкретним учасникам або спільно всім. В останньому випадку для вчинення кожного правочину необхідна згода не якоїсь більшості, а саме всіх. Інакше правочин здійснити не вдасться.\nУчаснику, який представляє інтереси сторін у СД перед третіми особами, потрібен документ, що підтверджує його повноваження. Це може бути доручення та витяг із договору про СД (з текстом на зразок "такій-то особі надається право вести спільні справи учасників СД").\nБез сумніву, представник сторін у СД може мати не всі, а лише деякі права. У договорі іноді наводять список повноважень конкретного учасника — їх він зможе реалізувати на свій розсуд у будь-який час (звичайно ж, якщо його дії не будуть суперечити інтересам інших сторін СД). Частенько прописують й окремий перелік повноважень, що можуть бути реалізовані тільки за рішенням усіх учасників.\nПри розмежуванні повноважень представника СД будьте дуже уважними і чітко визначте їх у дорученні або договорі про СД. У протилежному випадку учасники СД не зможуть претендувати, наприклад, на недійсність угоди, проведеної представником, крім ситуації, коли доведуть факт того, що третя особа знала чи мала знати про межі прав представника.\nА от іще один нюанс (ст. 1135 ЦКУ): уявіть собі, що учасник купив дороге обладнання для СД (причому за свій рахунок), та от тільки права на таку угоду йому ніхто не давав. Отож, він вправі вимагати компенсації своїх витрат від інших членів СД, якщо доведе необхідність такої угоди і відповідність її їх інтересам. А ті, кому така угода заподіяла шкоду, у свою чергу, можуть розраховувати на компенсацію та орієнтувався у всьому, що відбувається в товаристві, ст. 1136 ЦКУ закріплює за ним невід'ємне право на ознайомлення з усіма документами щодо ведення справ.\nЩоб у нас все було і нам за це нічого не було... Відповідальність за спільними зобов'язаннями\nМи вже з'ясували, що договір простого товариства підписують і для ведення госпдіяльності, і задля іншої мети. Так само відповідальність може виникати як зг договірними, так і за недоговірними зобов'язаннями (останнім, зокрема, присвячено глави 78 — 83 ЦКУ). Від усіх цих чинників залежить і міра покарання кожного окремого учасника за спільними зобов'язаннями простого товариства. Зауважимо, що відповідальність поширюється тільки на спільні зобов'язання, тобто на ті, що пов'язані зі спільною діяльністю.\nТут головну роль відіграє ст. 1138 ЦКУ. У ній читаємо: учасники договору простого товариства, підписаного не для здійснення підприємницької діяльності, можуть відповідати:\n1. Усім своїм майном пропорційно вартості вкладу до СД (так звана часткова відповідальність). Вона може настати тільки за договірними зобов'язаннями.\n2. Солідарно. Щоб учасники СД несли солідарну відповідальність, необхідний факт порушення недоговірного зобов'язання.\nДивіться, сам по собі порядок виконання солідарного зобов'язання прописаний у ст. 543 ЦКУ. За нею кредитор солідарних боржників (ними тут саме і будуть учасники простого товариства) має право вимагати виконання зобов'язання (частково або в повному обсязі) як від усіх боржників разом, так і окремо від кожного з них. Якщо ж один із солідарних боржників не виконає зобов'язання повністю, то кредитор може вимагати його виконання від решти. І так доти, поки зобов'язання не буде виконано в повному обсязі. Також варте уваги те, що за ст. 544 ЦКУ боржник, який виконав солідарне зобов'язання перед кредитором, одержує право на зворотну вимогу (так званий регрес) до решти солідарних боржників у рівних частках. Звичайно ж, за вирахуванням його частки.\nА от за договором простого товариства, пов'язаним з підприємницькою діяльністю, незалежно від наявності в учасників договірних або недоговірних зобов'язань, відповідати вони будуть солідарно.\nТак, правила солідарної відповідальності застосовують і коли договір простого товариства припиняє своє існування, а учасники повинні нести відповідальність перед третіми особами (ч. З ст. 1141 ЦКУ).\nУчасник, який вийшов з договору про СД, відповідає перед третіми особами тільки за спільними зобов'язаннями простого товариства, що виникли, коли він був членом договору (ст. 1143 ЦКУ).\nГрошей немає, нічого немає... Звернення стягнення на частку в СД\nУ попередньому розділі йшлося про відповідальність учасників за спільними зобов'язаннями простого товариства. А тепер звернемося до ст. 1140 ЦКУ й проаналізуємо, як окремий учасник може розплатитися своєю часткою в СД за борги, що виникли у нього особисто внаслідок будь-якої діяльності.\nЦя стаття Кодексу говорить: "Кредитор учасника договору простого товариства має право пред'явити вимогу про виділ частки учасника у спільному майні..." Ось практично і весь текст. Проте не забуваймо, що процедуру звернення стягнення на частку в майні, яке перебуває у спільній частковій власності (як пам'ятаєте, саме такий правовий режим встановлено за замовчуванням для майна в СД), регулює ст. 366 ЦКУ. Спробуємо застосувати її до нашої ситуації.\nСитуація. Приватний підприємець (ПП) не виконав зобов'язання з оплати послуг, наданих йому підприємством. Тоді останнє виставило претензію і ПП, продавши все належне йому на праві власності майно, погасив частину боргу. Цілком логічно, що неповне погашення боргу не задовольнить підприємство-кредитора, і воно, скориставшись згаданими нами ст. ст. 1140, 366 ЦКУ, вправі вимагати від ПП (як учасника простого товариства) виділення його частки із спільного майна СД у натурі для звернення на нього стягнення.\nАле є й декілька нюансів. Якщо ця процедура призведе до зміни призначення майна або інші учасники простого товариства виступлять проти цього — спір вирішуватиме суд. Як варіант, кредитор має право вимагати у боржника продажу своєї частки у праві спільної часткової власності.\nВізьміть до уваги й те, що на майно в простому товаристві може поширюватися і режим спільної сумісної власності. У такому випадку, для того щоб звернути стягнення на частку боржника, проводять процедуру виділення такої частки зі "спільно - сумісного" майна. Не будемо зараз на цьому зупинятися, скажемо лише, що відбувається це за правилами ст. ст. 370, 364 ЦКУ.\nЯк і будь-який інший цивільно-правовий договір, договір простого товариства спочатку може бути:\n1. Строковим (строк дії або точну дату закінчення встановлюють учасники у самому договорі).\n2. Строковим з умовою (у положеннях договору має бути відображена умова, при настанні якої договір припиняється: досягнення мети спільної діяльності, яку ставили перед собою учасники, тощо).\n3. Безстроковим (договір не містить умов його припинення).\nОднак усе перелічене — лише загальні правила. А стаття 1141 ЦКУ містить специфічні, характерні саме для цього виду договорів. Отже, договір простого товариства припиняється у разі:\nа) визнання учасника недієздатним, безвісно відсутнім, обмеження його цивільної дієздатності;\nб) оголошення учасника банкрутом;\nв) смерті фізичної особи — учасника або ліквідації юридичної особи — учасника договору;\nг) відмови учасника від подальшої участі у договорі або розірвання договору на вимогу одного з учасників;\nд) спливу строку договору;\nє) виділу частки учасника на вимогу його кредитора;\nж) досягнення мети товариства або настання обставин, коли її досягнення не є можливим.\nПри цьому цікаво, що у разі настання обставин з п. п. "а" — "г", "є" договір простого товариства не припиниться, якщо учасники домовлялися зберегти договірні відносини (крім випадку, коли їх було лише двоє, адже одна особа не може вступати в договірні відносини). До того ж учасникам ніщо не заважає прийняти до договору правонаступників у разі смерті фізичної або ліквідації юридичної особи. Хотілося б ще додати: договір простого товариства можуть розірвати за згодою сторін і за рішенням суду (необхідна ініціатива сторони), коли істотно порушені умови договору. Ось, у цілому, і всі основні постулати.\nНижче — про наслідки припинення договору.\nУсе майно за загальним правилом (чи то передане до СД на праві користування, чи у спільне володіння) без винагороди повертається учасникам, що його надали, якщо інше не передбачено договором. Звичайно, як частенько буває на практиці, спорів довкола поділу спільно "нажитого" майна предосить. Однак є правила розподілу для спільної сумісної та спільної часткової власності.\nУчасник, який вніс до спільної власності річ, визначену індивідуальними ознаками, має право у разі припинення договору вимагати через суд її повернення (за умови, що інтереси інших учасників і кредиторів будуть дотримані).\nТаким чином, договір простого товариства може припинитися (якщо він безстроковий) при відмові сторони від подальшої в ньому участі. Вона повинна попередити про своє рішення не пізніше ніж за три місяці.\nДля відмови від строкового і строкового з умовою договорів учаснику потрібно мати поважну причину, а при виході він мусить відшкодувати реальні збитки (якщо вони були), заподіяні іншим учасникам.\nЩо ж, ось, мабуть, і всі серйозні аспекти спільної діяльності як такої. Упевнені, наша публікація розкриє вам, шановні читачі, усі юридичні нюанси розглянутої сьогодні теми.\n4. Закон про прибуток— Закон України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 22.05.97 р. № 283/97-BR\n5. Закон про оціночну діяльність — Закон України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" від 12.07.01 р. № 2658-ІИ.\n6. Закон про режим іноземного інвестування — Закон України "Про режим іноземного інвестування" від 19.03.96 р. №93/96-ВР.\n7. Постанова ВР України № 2471 — постанова Верховної Ради України "Про право власності на окремі види майна" від 17.06.92 р. № 2471-XII.\n8. Інструкція № 80 — Інструкція про порядок обліку платників податків, затверджена наказом ДПА України від 19.02.98 р. №80.\n9. Порядок ведення податкового обліку результатів СД — Порядок ведення податкового обліку результатів спільної діяльності на території України без створення юридичної особи, затверджений наказом ДПА України від 30.01.04 р. № 571.


З початку епідемії коронавірусом захворіли понад 360 тисяч осіб, з них 15 тисяч померли, а 100 тисяч одужали | Коментарі Україна\nГоловна Новини Суспільство події З початку епідемії коронавірусом захворіли понад 360 тисяч осіб, з них 15 тисяч померли, а 100 тисяч одужали\nЗ початку епідемії коронавірусом захворіли понад 360 тисяч осіб, з них 15 тисяч померли, а 100 тисяч одужали\nЗгідно зі статистикою, ще вчора в світі було 300 тисяч заражених коронавірусом\n23 березня 2020, 19:43 1985\nСьогодні, 23 березня, число хворих коронавірусом Covid-19 у всьому світі з моменту початку епідемії перевищило 360 тисяч осіб. Серед них понад 15 тисяч чоловік померли від хвороби, а ще понад 100 тисяч одужали. Відповідні дані опубліковані на сайті Worldometers.\nТаким чином, ще близько 244 тисяч людей продовжують хворіти коронавірусом Covid-19 по всьому світу. Лідером за кількістю хворих за весь час залишається Китай — 81 093, але його стрімко наздоганяє Італія — 59 138. Слідом ідуть США, Іспанія і Німеччина, де захворіли 40 550, 33 089 і 27 558 осіб відповідно.\nЗа кількістю хворих на сьогодні лідирує Італія — 46 638, на другому місці США — 39 890. У першу п'ятірку також потрапили Іспанія, Німеччина і Франція, де сьогодні хворіють 27 528, 27 021 і 13 815 осіб відповідно.\nЗа кількістю смертей теж лідирує Італія — 5476, потім йде Китай — 3270. У першій п'ятірці опинилися Іспанія, Іран і Франція — 2206, 1812 і 674 смерті відповідно.\nНайбільше одужали в Китаї — 72 703 людини. Далі в рейтингу ситуація гірша — 8376 людей в Ірані, 7024 — в Італії, 3355 — в Іспанії, 3166 — в Південній Кореї.\nЯк повідомляв портал "Коментарі", сфера туризму може втратити 1 трильйон доларів iз-за коронавіруса.


Бронхолітин: інструкція по застосуванню, ціна в аптеках України, аналоги, склад, показання | Broncholytin сироп компанії «Sopharma» | Довідник лікарських препаратів Компендіум\nR05F B01 Протикашльові засоби та муколітики\nфармакодинаміка. Бронхолітин — комбінований препарат з вираженою протикашльовою та бронходилатуючою дією. Комплексна дія препарату зумовлена властивостями його основних компонентів: глауцину гідроброміду та ефедрину гідрохлориду. Алкалоїд глауцин пригнічує кашльовий центр, не впливаючи на дихальний центр. Має слабко виражену бронхоспазмолітичну та адренолітичну дію, не спричиняє звикання та залежності за умови застосування згідно з розділом ЗАСТОСУВАННЯ.\nЕфедрин є адреноміметиком прямої (стимулює α- і β-рецептори) і непрямої (пригнічує активність амінооксидази) дії. Спричиняє вивільнення норадреналіну та адреналіну з їхніх депо. Ефедрин має спазмолітичний ефект на гладкі м’язи бронхів. Протягом тривалого часу розслабляє бронхіальні м’язи, що зумовлено вираженою стимулювальною дією на β2-адренорецептори. Під впливом ефедрину зменшується набряк слизової оболонки бронхів і розширюється їхній просвіт. Фармакологічні дослідження сиропу Бронхолітин показують, що він зменшує вираженість спастичної дії гістаміну на бронхи.\nДорослим і дітям віком від 10 років: по 10 мл 3–4 рази на добу.\nДітям віком 3–5 років — по 5 мл препарату, розведених безпосередньо перед застосуванням в 10 мл охолодженої кип’яченої води, 3 рази на добу; віком 5–10 років — по 5 мл 3 рази на добу.\nпідвищена чутливість до діючої речовини або будь-якої допоміжної речовини лікарського засобу.\nІХС, тяжка та/або неконтрольована АГ, гострий інфаркт міокарда, тяжкі органічні захворювання серця з проявами декомпенсації, тиреотоксикоз, феохромоцитома, закритокутова глаукома, гіпертрофія передміхурової залози із затримкою сечі, безсоння.\nз боку імунної системи: реакції гіперчутливості (шкірний висип, кропив’янка, відчуття свербежу, ангіоневротичний набряк, бронхоспазм);\nПризначати з обережністю пацієнтам із цукровим діабетом і нирковою недостатністю.\nБронхолітин можна застосовувати одночасно з антибіотиками, жарознижувальними засобами та вітамінами. Послаблює ефекти наркотичних і снодійних засобів через наявність ефедрину у складі препарату.\nПри застосуванні одночасно із серцевими глікозидами, деякими симпатоміметиками, хінідином, трициклічними антидепресантами, галогенованими анестетиками (галотаном) підвищується ризик розвитку серцевої аритмії. Подібні ефекти можна спостерігати і при одночасному застосуванні з ергоалкалоїдами або окситоцином. При одночасному застосуванні з резерпіном можливе різке підвищення АТ.\nОскільки ефедрин має властивості як α–, так і β–агоністів, його слід застосовувати з обережністю пацієнтам, які перенесли наркоз із циклопропаном, галотаном або іншими леткими анестетиками.\nпри передозуванні спостерігаються: нудота, блювання, лихоманка, втрата апетиту, нервове збудження, тремор кінцівок, запаморочення, підвищене потовиділення, утруднене сечовипускання, підвищення АТ, зниження АТ, головний біль, сонливість, слабкість, швидка втомлюваність, посилення проявів побічних реакцій, параноїдний психоз, марення, галюцинації.\nДіагнози, при яких застосовують Бронхолітин


Сторінками історії КОГПА ім. Шевченка timeline | Timetoast timelines\nВ місті Кременець з 1636 року діє Братська школа.\nPeriod: 1731 to 1753\nСпоруджується костьол Святого Духа\nПротягом 1731–1753 років споруджується костьол Святого Духа з приміщеннями для єзуїтського колегіуму – так постає знаменитий історико-архітектурний комплекс, відомий під назвою „корпуси Кременецького ліцею” або „Ліцейний корпус”\nPeriod: 1756 to 1773\nА єзуїтський колегіум – престижна освітня установа тих часів – функціонує впродовж 1756–1773 років.\nОкружна і підокружна школи.\nPeriod: Oct 1, 1805 to Jan 18, 1819\nДіяла Волинська гімназія\n29 липня 1805 року Олександр І підписав Статут Волинської гімназії в авторстві Тадеуша Чацького і Гуго Колонтая, чим започаткував існування цього відомого навчального закладу, відкриття якого відбулось 1 жовтня 1805 року. Термін навчання у гімназії складав 10 років, а початковий штат включав 31 особу, з яких – 19 педагогів, 7 чоловік допоміжного персоналу і 5 – адміністративного . Гімназія функціонувала до 18 січня 1819 року.\nPeriod: Jan 18, 1819 to 1833\nОлександр І своїм указом реорганізував гімназію у Волинський ліцей з таким же терміном навчання – 10 років, з яких перші чотири роки припадали на однорічні класи, а наступні шість – на 3 двохрічні курси. Кадри викладачів формувались за рахунок випускників Краківського і Віленського університетів, а потім і зі своїх випускників, які здобули університетську освіту.\nPeriod: 1836 to 1902\nНомінальним спадкоємцем Волинського ліцею стала Волинська духовна семінарія, що функціонувала в 1836–1902 роках, серед викладачів якої – відомий вчений-філолог Микола Петров, визначний дослідник історії Волині Микола Теодорович.\nВолинське Віталіївське єпархіальне жіноче училище\nPeriod: May 27, 1920 to 1939\nЗапочатковано Кременецький державний учительський інститут\nІз 12 квітня 1940 року – з дня, коли було започатковано Кременецький державний учительський інститут. Учительський інститут діяв до початку окупації Кременця фашистськими військами\nPeriod: Jan 9, 1944 to 1950\nДіяв учительський інститут\nРоботу учительського інституту було відновлено після звільнення міста: навчальний рік 1 вересня 1944 року розпочали 150 студентів, які навчалися на мовно-літературному, історичному, природничо-географічному і фізико-математичному факультетах. Навчальний процес забезпечували 36–39 викладачів, серед яких лише один мав науковий ступінь. У 1950 році учительський інститут реорганізовано в педагогічний.\nУ 1950 році учительський інститут реорганізовано в педагогічний з тими ж факультетами, лише було відкрито факультет фізичного виховання, але ліквідовано історичний факультет. У 1969 році інститут переведено до Тернополя\nКременецьке педагогічне училище\nУ 1969 році інститут переведено до Тернополя, де на сьогодні він функціонує в статусі Національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка, а в його навчальних корпусах відкрито Кременецьке педагогічне училище, якому в 1989 році було присвоєне ім’я Тараса Шевченка. Педучилище готувало фахівців двох спеціальностей: вчителів праці та креслення.\nНа завершення свого існування – в 1990/91 навчальному році – училище збільшило контингент учнів до 2000 чоловік, штат викладачів – до 128, а випуск фахівців складав 540 чоловік на денному відділенні та 160 – на заочному.\nPeriod: Jun 5, 1991 to Jul 22, 2002\n5 червня 1991 року освітянську естафету від педагогічного училища прийняв педагогічний коледж.\nPeriod: Jul 26, 2002 to Mar 6, 2012\nУтворено гуманітарно-педагогічний інститут.\nКременецька обласна гуманітарно-педагогічна академія ім.Тараса Шевченка.


Українські стадіони Євро увіковічнили у марках - Рідна країна\nУкраїнські стадіони Євро увіковічнили у марках\n29 травня 2012 о 15:12\nУкраїнські міста-господарі європейського футбольного чемпіонату та спортивні арени Євро-2012 увіковічено у поштових марках. Учора одразу в чотирьох містах країни, які, власне, і будуть приймати чемпіонат, пройшла церемонія їх урочистого спецпогашення.\nДві зчіпки із чотирьох марок із зображенням видів Львова, Донецька, Харкова і Києва та їхніх футбольних стадіонів тепер — у вільному продажу, пише Голос України.\nНомінальна вартість кожної марки — 4 грн. 80 копійок.\nЗа цією ж ціною, принаймні учора, їх продавали у відділеннях «Укрпошти». Охочих придбати цю, до речі, офіційно ліцензовану продукцію УЄФА Євро-2012 виявилося чимало. Філателісти від самого ранку вишиковувались у черги.\nПоспішали, адже тираж кожної зчіпки становить лише 200 тисяч примірників.\nУ столиці церемонія спецпогашення марок відбувалася в центральному Київському відділенні поштового зв’язку № 1. Гендиректор «Укрпошти» Оксана Плотнікова цей день назвала великим святом:\n— Задовго до сьогоднішнього дня мені часто телефонували філателісти і питали: «Невже не буде випущено марок до Євро?» Тоді я пообіцяла, що буде створено цілий блок. І ми це зробили. Цими марками Україна показує не тільки красу своїх міст, а й демонструє світу свою гостинність.\nА от Микола Малюга, заступник начальника головного управління КМДА з питань підготовки та проведення Євро-2012, підмітив: завдяки цим маркам футбольний чемпіонат, ще не розпочавшися, вже увійшов в історію.\nІ поки чиновники гасили спеціально створеним штемпелем «першого дня» нововипущені марки, прості філателісти прискіпливо розглядали ці нові «експонати».\nКиянинові Андрію Леонтійовичу, філателісту зі стажем (колекцію збирає ще з 1965 року), марки сподобалися. Гарні, каже, а головне, що цього разу ще й по кишені: «Зараз їх хоча б по номіналу продають, а не так, як було одного разу: марка коштувала 65 гривень, а за неї по 360 грн. правили...»