Канальні печі з рециркуляцією продуктів згоряння\nКанальні печі з рециркуляцією продуктів згоряння\nСучасним найбільш перспективним способом обігріву печей є обігрів їх сумішшю продуктів згоряння і рециркуляційних газів.\nПеревагою печей з рециркуляцією продуктів згоряння є низька теплова інерція, що дозволяє ефективно використовувати системи автоматичного регулювання теплового режиму печі, здійснити перехід на дво- і однозмінну роботу підприємств.\nТривалість розігріву таких печей в багато разів менше, ніж печей з цегляною обмуровкою.\nЗавдяки конструкції пекарної камери тунельного типу можлива установка печей в потокових лініях. Використання в конструкції печі простих і легких матеріалів дозволяє встановлювати їх на будь-якому поверсі будівлі.\nОдним з важливих переваг таких печей є можливість регулювання теплового режиму незалежно в кожній зоні обігріву по ходу процесу випічки з урахуванням особливостей асортименту виробів.\nСутність рециркуляції димових газів полягає в тому, що димові гази після обігріву пекарної камери з низькою температурою, близько 250-300 OС повертаються в камеру змішування, куди надходять гази з високою температурою 1000-1200 OС з камери згоряння.\nВ результаті змішування обох потоків виходить суміш з більш низькою температурою; тому можливо застосування малоінерційних каналів з малим термічним опором, виготовлених із сталевих листів або тонкостінних сталевих труб.\nПечі БН фірми «Спеціаль» (Німеччина) тунельні, з циклотермическим обігрівом, з сітчастими стрічковими конвеєрами, площею поду 25, 40 і 50 м2.\nПіч БН-25 (рис. 7.5) має вісім секцій довжиною 1,5 м кожна, тунельну пекарну камеру 8 заввишки 200 мм, довжиною 12 м і шириною 2,2 м.\nНижня металева стінка камери товщиною 3 мм передає теплоту від нижнього нагрівального каналу 12, по ній переміщається металева сітка конвеєра 4 шириною 2,1 м, який є робочим подом печі. Верхня та бокові стінки камери є металевими аркушами товщиною 1,5 мм. Над верхньою стінкою пекарної камери проходить верхній нагрівальний канал 10.\nРис. 7.5. Схема печі БН-25 і системи її обігріву\nПід приводним барабаном 3 з боку розвантаження знаходиться циліндрична щітка 2 для очищення конвеєра і автоматичний важільно-вантажний натяжний пристрій 5. Холоста гілка конвеєра 1 проходить під піччю. Натяжний барабан конвеєра 24 розташований у посадочній частині печі, для усунення перекосу сітки існує спеціальний механізм, який дозволяє натягувати будь-яку сторону натяжної барабана.\nДимові гази з циліндричної камери згоряння 17 надходять в камеру змішування, де змішуються з відпрацьованими газами, які подаються рециркуляційним вентилятором 15. Камера змішування з'єднана з бічним каналом та розподільними коробами 18 і 19, в яких за допомогою шиберів гази розподіляються по паралельних каналах і трубах 9 по ширині пекарної камери. Регулювання розрідження в топці відбувається за допомогою шибера в каналі, що сполучає систему з витяжною димовою трубою 16. Відпрацьовані в каналах димові гази збираються в збірні короби 13, сполучені з боковим збірним каналом 14, який приєднаний до всмоктуючого патрубку рециркуляційного вентилятора (димососа). Таким чином частина димових газів згідно з коефіцієнтом рециркуляції повертається в камеру змішування на рециркуляцію, а частина - викидається в димову трубу. Система каналів має спеціальні вибухові патрубки 11 з клапанами, які закриті шаром азбестокартона, що запобігає руйнування конструкції печі.\nПарозволожувальний пристрій 22 має шість перфорованих горизонтальних труб, закритих ковпаком. Відведення надлишку пари і випарів відбувається примусово з допомогою вентилятора 21 і системи вентиляційних труб 7 і 20, сполучених з витяжними зонтами 6, 23 і пекарної камери печі патрубками з поворотними шиберами.\nПекарна камера обладнана оглядовими вікнами і датчиками температури середовища по довжині пекарної камери.\nПривід конвеєра печі складається з редуктора, варіатора швидкості і трьохшвидкісного електродвигуна потужністю 1,0; 0,8; 0,6 кВт.\nУправління тепловим режимом печі здійснюється автоматично з допомогою двопозиційного регулятора температури гріючих газів, розташованого в місці виходу їх з камери змішування.\nПіч БН-50 має аналогічну конструкцію з двома автономними топками, п'ятьма зонами обігріву, довжиною пекарної камери 24 м.\nПіч ППП (Чехія) з циклотермичним обігрівом призначена для випічки хліба з різних сортів борошна хлібобулочних і кондитерських виробів.\nУ печах в якості палива використовують природний газ і рідке паливо. Загальна конструкція печі складається з елементів системи обігріву, які після складання утворюють пекарну камеру у вигляді тунелю, через який проходить верхня гілка транспортерної стрічки.\nПіч (рис. 7.6) складається з вентилятора рециркуляції, приводу; вентилятора відведення пароповітряної суміші, пристрою для гігротермічної обробки тістових заготовок, камери згоряння, камери змішування, гріючих каналів, теплоізоляції, пульта управління.\nПечі ППП випускаються в широкому діапазоні технічних показників: ширина стрічки - 1,0; 2,1; 3,8 м, площа поду - від 8 до 108 м2, максимальна продуктивність з 1 м 2 площі пода - 18 кг/(м2 . год) (для хліба 1,5 кг). Швидкість руху конвеєра, тобто тривалість випікання виробів, плавно регулюється від 10 до 100 хвилин з допомогою частотного перетворювача.\nРис. 7.6. Піч ППП: 1 - зовнішній кожух печі, 2 - збірний канал відпрацьованих газів; 3 - топковий циліндр, 4 - витяжний вентилятор пари; 5 - вентилятор рециркуляції димових газів; 6 - паропровід; 7, 21 - гріючі канали; 8 - парозволожувальний пристрій, 9 - сітчастий конвеєр; 10 - натяжна станція; 11 - канал попереднього нагріву конвеєра; 12 - витяжна труба; 13 - конденсаційна ємність; 14 - допоміжний витяжний вентилятор димових газів; 15 - розподільна камера; 16 - камера змішування; 17 - колектор; 18 - безнапірний пароутворювач; 19 - камера згоряння; 20 - пальник; 22 - пекарна камера; 23 - теплоізоляція; 24 - приводний блок; 25 - натяжний валок; 26 - каркас; 27 - запобіжний клапан.\nРегулювання температури продуктів згоряння забезпечує автоматичне налаштування пальника в залежності від встановленої необхідної температури димових газів на виході з каналів.\nОбігрівальна циклотермическая система утворює закрите коло циркуляції продуктів згоряння, відокремлене від пічного простору пекарної камери та виробничого приміщення.\nЦиркуляційний вентилятор, разом з вентилятором примусового відведення надлишкових продуктів згоряння, підтримує систему обігріву під постійним розрідженням.\nПерша теплова зона на вході печі оснащена вбудованим пристроєм для гігротермічної обробки тістових заготовок водяною парою. Пристрій забезпечує рівномірне і оптимальне розподілення пари по всій ширині стрічкового конвеєра.\nПекарна камера по всій довжині розділена на температурні зони. Їх довжина відлічується від входу до виходу продуктів згоряння в канали. Найчастіше довжина зони збігається з довжиною секції (3 м). Але в деяких моделях є температурні зони, які охоплюють дві секції (6 м), особливо у другій частині пекарної камери, коли необхідно організувати "падаючий" температурний режим. Іноді піч закінчується 1-2 секціями без каналів.\nКожна зона оснащена самостійними шиберами для регулювання верхнього і нижнього обігріву. Таким чином можна встановити будь-яку температурну криву випічки і бажаний режим випічки, як житнього, так і пшеничного хліба.


Чернівецький некрополь – музей минувшини, аналогів якому немає в Європі - Чернівці, Чернівецька область - новини в газеті Версії\nЧернівецький некрополь – музей минувшини, аналогів якому немає в Європі\nОпубліковано 09/08/2012 | 9 коментарів\nБо тут є все – й архітектура, і стилі, й художні течії, і традиції\nПодорожуючи світом, відвідуємо чимало всесвітньовідомих цвинтарів. Знаємо імена похованих там людей. Йдемо, аби віддати їм шану. Для прикладу – Личаківське кладовище у Львові чи Байкове у Києв. Та, на жаль, мало хто здогадується, що у Чернівцях є свій некрополь, чиї надгробки та міні-мавзолеї вражають красою, а ті, хто лежать під ними, доклалися до того, щоби наше місто називали і маленьким Парижем, і маленьким Віднем.\nПерші спогади про чернівецький єврейський цвинтар, що розташувався на пагорбі Гореча, знаходимо в архівних документах під декількома назвами: Бет-Халефе (Будинок Вічності), Бет-Гутергоф (цвинтар) і Дейлам (Окопище). Самі ж євреї називали цвинтар Будинком Вічності. Назва Окописько або Окопище пов’язана з тим, що пам’ятники, мов укопані, стоять один проти одного.\nУ 1866 році місцевий інженер Реллі розробив ситуаційний план кладовища, на яке припадала одна третина від його теперішньої площі в 14 гектарів. 1884 року фірма Тауберга провела осушувальні роботи на місці цвинтаря. Це були перші і, на жаль, останні роботи такого спрямування. У 80-х роках ХІХ ст. геометрист Геліндер розпочав планування цвинтаря, що у перспективі мав стати пам’ятником садово-паркової архітектури. Його розділили на 137 квадратів. Вхід на цвинтар, як і на будь-яке інше єврейське кладовище, розпочинався з будинку під назвою Бейт-кадишим (Будинок прощання або покійницька). Його збудував у 1905 році архітектор Йозеф Фюнкель, а великий купол над ним, який традиційно для єврейської архітектури завершується зіркою Давида, звів інший майстер архітектурної справи Йозеф Броске. На той час Будинок прощання складався із чотирьох приміщень: центральної ритуальної зали, покійницької, канцелярії та магазину, де можна було придбати все необхідне для похорону. Зверху, на передній стіні розмістився напис на івриті «СИДУК ШАДИМ», що означає Головний Суд Божий. Саме так починається молитва, продовження якої розміщено на меморіальній плиті, що знаходиться у ритуальній залі зліва. Справа розташована меморіальна дошка з прізвищами тих людей, які сприяли зведенню цього будинку.\nНа цвинтарі пам’ятники вкопані дуже густо, а могили розташовані майже впритул, оскільки за кожний метр і навіть сантиметр землі платили чималі гроші. Більш заможні городяни зводили пам’ятники, а могили бідняків були на околиці цвинтаря ледь не впритул.\nЗалізничний вокзал та будинок з левами – від Штраухера\nСправа від Будинку Вічності похований Макс Фокшанер, президент Чернівецької палати адвокатів, громадський і політичний діяч. На його могилі був пам’ятник у вигляді стіни з чорного шведського граніту, створений скульптором Берхардом Редером. Але нині цей пам’ятник належить чомусь невідомим людям.\nЄ на цвинтарі пам’ятник доктору Якову Пістинеру, лідеру буковинської соціал-демократичної партії, депутату австрійського та румунського парламентів, редактору газет «Дас Ной Лубен» і «Дер Юнг Комфорт». На його могилі оригінальний пам’ятник у стилі модного на той час конструктивізму, який створив майстер Карл Москалюк.\nОкрасою цвинтаря є розкішний пам’ятник Льобелю Зайдеру. Це був землевласник і промисловець, який свого часу жив у селі Кам’яна. У Чернівцях він мав кахельні заводи. Кожна друга піч у нашому місті була викладена з його кахелю. Пам’ятник на могилі Льобеля Зайдера був створений ще за його життя, за два роки до смерті, у 1903 році. Автором нагробку у пишному мавританському стилі був чернівецький майстер-каменяр Карл Кудль. На пам’ятнику розміщено традиційний купол та зірку Давида, а на передньому плані – щиток з десятьма заповідями.\nПоруч із Зайдером похований доктор Бено Штраухер, депутат австрійського парламенту та буковинського сейму. За свій 90-літній життєвий шлях Бено Штраухер встиг зробити багато потрібних для міста справ, тому й став почесним громадянином Чернівців. Завдяки його зусиллям у місті був побудований залізничний вокзал, будинок юстиції, декілька шкіл, єврейський дім тощо. Будучи лідером релігійної громади упродовж 35 років, Бено Штраухер велику увагу приділяв реставрації кладовища, зведенню будинку для літніх людей і притулку для дітей-сиріт. На його могилі Карл Москалюк звів пам’ятник у стилі конструктивізму.\nЗа цим пам’ятником є своєрідна «капличка», де похований буковинський равин, богослов та учений Лазар-Еліас Ігель. Він був равином 39 років, сприяв будівництву головної синагоги Чернівців – Темпля.\nПідприємці були філантропами, а на могилі коена моляться й досі\nА ще на кладовищі є гарний монолітний надгробок з чорного мармуру, виготовлений віденським майстром Едуардом Маузером. Цей пам’ятник прикрашає місце поховання Йосипа Штайнера, відомого підприємця, громадського і політичного діяча. Він походив з давньої родини, яка приїхала до Чернівців ще у XVIII ст. У віці 28 років він стає директором великого пивоварного заводу, який успадковав від батька, одного із засновників промисловості Буковини, Аби Штайнера.\nЗ вишуканістю надгробку Й.Штайнеру ніби конкурує розміщений поруч пам’ятник філантропам Анні та Маркусу Кіслингерам. Це була досить відома на Буковині родина, яка займалася доброчинністю. У 1910 році вони допомагали будувати дитячу лікарню по вул. Буковинській, у 1912 році субсидіювали зведення чернівецького сіоністського культурного та громадського центра Тойнбі Хале (нині відомого як клуб залізничників). Пам’ятник на їх могилі – це так званий огел (намет) з традиційним куполом, шестигранною зіркою Давида та щитом із 10 заповідями.\nЯкщо пройти далі кладовищем, то зліва від дороги можна побачити пам’ятник відомому байкареві Елієзеру Штейнбаргу. Він народився у Ліпканах, працював директором школи у Ріо-де-Жанейро. Але вічний спочинок знайшов саме у Чернівцях, де колись працював редактором кількох журналів. Пам’ятник Штейнбаргу спроектував відомий художник Артур Кольник. Він зобразив на горизонтальній плиті персонажів із творів байкаря, а під ними рельєфний напис: «Важко, діти, в цьому світі великому та широкому. Нехай хоч байка утішить вас ненароком».\nЗліва при вході на кладовище є модернова гробниця, пишно оздоблена зображенням винограду. Вона нагадує намет. Тут похований шанований і нині коен, бо й сьогодні на його могилу приходять помолитися, приносять камінчики та запалюють свічки.\nДо речі, саме з лівої частини кладовища знаходиться гербейська половина цвинтаря. Можливо, навіть влучніше буде сказати, що це витвори мистецтва гербеїв, оскільки різьблення по дереву – один із жанрів гербейського мистецтва. Воно співзвучне з мистецтвом гравірування, литва, оформленням книг, виробів із срібла, бронзи.\nТому на цьому кладовищі можна ознайомитися не тільки з історією єврейства на Буковині, але й із символікою поховань. При створенні пам’ятників майстри широко використовували символіку, яка своїм корінням сягає у глибоку давнину, ще у біблійні часи. Століттями і навіть тисячоліттями ця символіка відшліфовувалася, допоки не стала лаконічною та постійною. Поетичне бачення світу, наївний примітивізм, відчуження від щоденної метушні, внутрішня гармонія – ось що характерне символіці, яка використовувалася під час створення пам’ятників, що стоять на єврейському цвинтарі. На пам’ятниках досить часто зустрічається такий культовий предмет, як менора (семисвічник), яка символізує дерево життя. Також можна побачити зображення птахів, звірів, знаки зодіаку. Так, ружа, троянда – це символ, пов’язаний з кабалою, борговим зобов’язанням. На надгробках цей символ часто поєднується з деревом життя. Такі пам’ятники мають нетрадиційний вигляд із закругленим верхом.\nЯкщо ви побачити пам’ятник, на якому зображено голуба, що падає вниз головою, це означає, що там похований маленький хлопчик. Якщо ж похована дівчинка, то на пам’ятнику буде зламана гілочка троянди, кількість квіточок на якій вказує вік дитини. На багатьох пам’ятниках викарбувана пальмова гілочка, знизу обвита вінком із квітів. Це так званий лулав – символ вранішньої літургії в дні Суккота, тобто врожаю, який припадає на вересень-жовтень. Цей символ сповіщає про те, що людина померла восени, в період урожаю або ж про те, що саме у цей час за неї моляться близькі. Пам’ятник у вигляді обпаленого блискавкою дерева, на якому зверху перевернутий вінок із квітів – це символ смутку за тими, хто не дожив до похилого віку. Такий пам’ятник можна побачити і на православних цвинтарях, оскільки це християнська символіка.\nНа пам’ятниках часто викарбувані епітафії, в яких висловлюється смуток за померлими, а також може міститися інформація про походження людини, її рід, заняття тощо. Часто епітафії – це хвала померлому. На багатьох могилах – цитати з Біблії чи Талмуда.\nЄ на цвинтарі оригінальний пам’ятник, верхівка якого схожа на обломок скелі, на яку впав голуб, а нижче епітафія у вигляді листка з відомостями про померлого, а навколо традиційний лулав. Якщо на пам’ятнику зображена рука левіта, яка ллє воду з глечика на руку коена, то це означає, що тут похований служитель храму. Якщо рука зображена із скринькою, то померлий був щедрою людиною. Пам’ятник, на якому зверху над епітафією зображено оленятко та зламана троянда, розповість, що тут похована молода людина, а зламана гілочка символізує смерть та чистоту помислів померлого. Якщо на пам’ятнику зображено книгу, то у цій могилі спочиває равин або ж переписувач книг.\nКоли помирала жінка-мати, на пам’ятнику зображували пташку, яка своїми крилами закривала пташенят, які визирали із гнізда. Останні символізували дітей-сиріт. Є пам’ятник з короною з пшеничних колосків (пшениця – це хліб життя), а нижче корони – напіввідкрита шторка зі зламаною гілочкою, що означає, що померлий бажав усім живим стабільного гарного життя. Гілки винограду на надгробках символізують історію єврейського народу. Сама лоза – це заможні люди, листя – простий народ, а плоди – то мудреці.\nКолись кладовище, яке знаходиться по вул. Зеленій, називали Некрополем, тобто Мертвим містом. Але, щоби там не казали, а це мертве місто – носій живої історії, бо воно наче дзеркало відображає довгу історію нашого краю. Мертве місто сумлінно береже пам’ять про незабутні сторінки минулого Чернівців. А хто пам’ятає минуле, як відомо, має майбутнє. Можливо, тому біоенергетики радять нге часто, а все ж обов’язково відвідувати кладовища. Ніби таким чином коригується енергетичний фон людини. І в цьому немає жодного вампіризму.\nОганізували ж прогулянку чернівецьким некрополем Світлана МАЛИНА, Юля ЗЕНИК та Алла ЧОБАН\n…І кожний крок лишає слід\n9 responses on Чернівецький некрополь – музей минувшини, аналогів якому немає в Європі\n10/08/2012 о 09:51\n10/08/2012 о 09:56\nБагато вперше взнав. Дякую за статтю.\n10/08/2012 о 14:00\nЦікаве і корисне дослідження. Дякую авторам та редакції газети “Версії” за цей матеріал. До слова: ім’я скульптора Редера – Бернард (Bernard Reder)\nЮлия Зелик сказав:\n11/08/2012 о 10:12\nУВ.РЕДАКЦИЯ ВЫ НЕ ПРАВИЛЬНО НАПИСАЛИ ФАМИЛИЮ ОДНОГО ИЗ АВТОРОВ НУ И САМА СТАТЬЯ НЕ СОВСЕМ ЗАКОНЧЕННА. НУ А ТАК ВРОДЕ НИЧЕГО У ВАС ПОЛУЧИЛОСЬ.\nБорис Дратва сказав:\n25/08/2012 о 19:17\nborСвітлана МАЛИНА, Юля ЗЕНИК та Алла ЧОБАН.Спасибо за труд. Шестьдесят с лишним лет о кладбищах города,представляющих огромную историческую ценность ,в печати,не было сказано ни слова.Будем надеяться, что нынешняя власть прочтёт эту статью и будет бережнее относится к историческим ценностям нашего города.Ещё раз Спасибо! документальные фильмы о городе Черновцы и Буковинском крае You Tube_loveis100 Yandex_boris.dratva Заходите,может быть Вам будет интересно.фильм СТАРОЕ КЛАДБИЩЕ\n25/08/2012 о 19:18\nСвітлана МАЛИНА, Юля ЗЕНИК та Алла ЧОБАН.Спасибо за труд. Шестьдесят с лишним лет о кладбищах города,представляющих огромную историческую ценность ,в печати,не было сказано ни слова.Будем надеяться, что нынешняя власть прочтёт эту статью и будет бережнее относится к историческим ценностям нашего города.Ещё раз Спасибо! документальные фильмы о городе Черновцы и Буковинском крае You Tube_loveis100 Yandex_boris.dratva Заходите,может быть Вам будет интересно.фильм СТАРОЕ КЛАДБИЩЕ\n25/08/2012 о 20:01\nYandex boris.dratva video\nБЫВШИХ ЧЕРНОВИЦКИХ не бывает !\n26/08/2012 о 08:35\nШановний пане Борис Дратва. Я не ті, до кого Ви звертаєтеся у топіку, але передивилася посилання, фільми, які Ви пропонуєте. Дякую! Хотіла Вам переслати теж цікаве посилання ( з дослідження кладовища), але не можу знайти Ваш е-mail, а на Facebook у Вас заборона на листування.\nBoris Dratva сказав:\n26/08/2012 о 16:06


КИЇВСЬКИЙ НАЦІОНАЛЬНИЙ УНІВЕРСИТЕТ ІМЕНІ Т. Г. ШЕВЧЕНКА ЕКОНОМІЧНИЙ ФАКУЛЬТЕТ Кафедра менеджменту інноваційної та інвестиційної діяльності КУРСОВА РОБОТА\nКафедра менеджменту інноваційної та інвестиційної діяльності КУРСОВА РОБОТА\nз дисципліни „Системи технологій” на тему\n„ВДОСКОНАЛЕННЯ ДОБУВАННЯ ВУГІЛЛЯ НА УКРАЇНСЬКИХ ШАХТАХ”\nвиконав студент 2 курсу заочного відділення по спеціальності\n„Менеджмент організацій” ТЕМЧЕНКО С.С. Науковий керівник:\nк.ф.-м.н. АНІСІМОВА Л.А.\n1. Історія розвитку, сучасний стан............................................................5\n1.1 Реформування вугільної галузі........................................................5\n1.3 Сучасна екологічна ситуація галузі................................................6\n2. Технологічний процес та заходи вдосконалення.................................7\n2.1 Високоефективні технології розробки вугільних родовищ...........8\n2.1.1 Технології відпрацьовування потужних порушених пластів у два шари....................................................................8\n2.1.2 Технологія очисних робіт при розробці положистих і\nпохилих вугільних пластів, що залягають у виді\n2.1.3 Схеми розкриття вугільних пластів, що залягають у виді\n2.1.4 Схеми розкриття положистих вугільних пластів з поділом шахтового поля на блоки по якості вугілля.........12\n2.1.5 Технологія очисних робіт при розробці положистих\nпластів, що залягають у виді брахісинкліналі....................14\n2.1.6 Технологія відкрито-підземної розробки положистих і похилих пожежонебезпечних вугільних пластів................15\n2.1.7 Відкрито-підземна розробка круто падаючих пластів вугілля, схильного до самозаймання...................................17\n2.1.8 Технологія очисних робіт при розробці вугільних пластів із сильно вираженим кливажом порід покрівлі.....19\n2.1.9 Технологія очисних робіт при розробці вугільних пластів стовпами по простяганню з проведенням\nпанельних похилих виробіток (ухилів) з поверхні.............21\n2.1.10 Технологія очисних робіт при розробці вугільних\nпластів, ускладнених порушеннями....................................23\n2.1.11 Розкриття круто падаючих пластів з робочого\nгоризонту діючої шахти....................................................................25\n2.2 Підвищення ефективності виробництва на основі технічного переозброєння....................................................................................27\n3. Теперішні перспективи..............................................................................28\n3.1 Передача шахт у приватну власність.................................................28\n3.2 Керування підприємствами галузі......................................................29\n3.3 Соціальні аспекти.................................................................................30\n3.4 Криза та засоби її подолання...............................................................31\nСписок використаної літератури.........................................................................34\nВ даному курсовому проекті розглядається історія, сучасний стан розвитку та розміщення вугільної промисловості України. Проводиться аналіз високоефективних технологій розробки вугільних родовищ та заходи їх вдосконалення. Також розглянуті перспективи розвитку вугільної галузі паливної промисловості України.\nЦіль даної роботи показати сучасний технічний стан вугільної промисловості України. Об єктом в даній роботі є вугільна промисловість України.\nВугільна промисловість за обсягом видобутку палива в натуральному вигляді посідає перше місце серед інших галузей. Тут зосереджена більшість працівників і основних фондів паливної промисловості.\nНайбільшим басейном в Україні Донбас із запасами 240 млрд. Т. Тут є усі марки вугілля : коксівне (половина запасів), антрацит, газове, довгополуменеве. Донецьке вугілля має високу теплотворну здатність і незначну зольність. Проте собівартість його порівняно висока через велику глибину залягання шарів та їхню малу потужність. Це знижує його конкурентноспроможність. У 1977 році видобуто 76,9 млн. т. вугілля, в тому числі – 31,6 млн.т – коксівного Видобувають вугілля на 295 кам яновугільних шахтах, з них 131 шахта з коксівним вугіллям. З 1989 року видобуток вугілля поступово скорочувався і в 1995 році разом з бурим вугіллям становив 83,8 млн. т. Основними ланками вуглевидобутку шахтним способом є шахта з комплексом наземних і підземних споруд і енергосиловим господарством, вуглезбагачувальна фабрика, транспорті комунікації і водогосподарські споруди, районні енергетичні центри, складське господарство, підприємства та установи невиробничої сфери. З вугільною промисловістю прямо чи посередньо пов язана діяльність майже 40% міського населення Донецької та Луганської областей. Вугільні шахти зосереджуються переважно у Центральній і Північній частинах Донецької та Південній частині Луганської областей. Коксівне вугілля добувають головним чином у Центральній частині Донецької області, в районі Єнакієве, Горлівки, Макіївки, Донецька, Красно армійська, Костянтинівки, а також Краснодонському та Кадіївському районах Луганської області. В Антрацитівському, Лутугинському та Алчевському районах Луганської області добувають більше енергетичного вугілля. Газ добувають переважрно у Лисичанському районі.\nНове шахтне будівництво налагоджено у Західному Донбасі ( Дніпропетровська обл..).\nСобівартість вугілля Донбасу висока, однак на великих сучасних шахтах вона лише трохи вища від середньої собівартості видобутку вугілля у Кузнецькому басейні.\nМайже 14 млн. т кам яного вугілля видобувають у Львівсько – волинському кам яновугільному басейні. Запаси вугілля тут невеликі, тому передбачається, що в перспективі у басейні працюватимуть тільки 2 шахти з 15 діючих. Значну частину вугілля цього басейну використовують Бурштинська та Добротвірська теплові електростанції.\nДніпровський буро – вугільний басейн розташований переважно на Правобережжі України й об єднує родовища Житомирської, Вінницької, Київської, Кіровоградської, Черкаської, Запорізької та Дніпропетровської областей. Басейн поділяють на 12 буро – вугільних районів, в яких налічується понад сто родовищ. Вугілля басейну без брикетування непридатне для транспортування на далекі відстані, характеризується високою вологістю, використовується здебільшого для місцевих потреб. Запаси вугілля, що його можна видобувати відкритим способом, розподіляються у 58 родовищах. Найбільше таких родовищ у Кіровоградській (29), Дніпропетровській (19) та Черкаській (5) областях. За останні роки його видобуток перебуває в межах 4,0 - 4,5 млн. т.\nБуро – вугільна промисловість України об єднає великі механізовані вуглерозрізи, шахти, вуглебрикет ні фабрики, а також допоміжні підприємства.\n1. Історія розвитку, сучасний стан. 1.1 Реформування вугільної галузі\n19 січня Кабінет міністрів прийняв національну програму реформування вугільної галузі „ Українське вугілля”, розроблену українськими фахівцями. Це вже друга спроба уряду провести реформи у вугільній промисловості України характеризувалася надзвичайно низькою продуктивністю праці, високою собівартістю добутого вугілля, перехресним субсидуванням, яке позбавляло рентабельні шахти ресурсів для розвитку, нарощуванням заборгованостей вугільними підприємствами. 1996 року Президент України Леонід Кучма своїм указом затвердив програму реформування галузі. У її створені активно брали участь Світовий банк і зарубіжні експерти. Відтоді ситуація у вугільній галузі принципово не змінилася. Експерти відзначають, що відсутність позитивних результатів обумовлена низькою виконавчою дисципліною та низкою не передбачуваних обставин.\nПрограма не спрацювала також тому , що при її розробці не було поставлено ряд важливих питань, власне так само, як і в програмі, ініційованій екс – віце – прем єром Юлією Тимошенко. Ми стверджуємо що в процесі розробки програми реформування вугільної промисловості її автори були зобов язані відновити все проблемне поле вітчизняної вугільної галузі. Це складний економічний крок – системний аналіз розкриє справжню глибину кризи вугільної промисловості й висвітлить питання, однозначної відповіді на які не мають ні вітчизняні, ні західні фахівці. Та якщо цей крок не зробити, для центральних і регіональних властей вугільна промисловість залишатиметься „ непереможним монстром”.. У цій статті ми пропонуємо рамки аналізу та проектування реформи вугільної промисловості.\n1.2 Енергобаланс Не знаючи , скільки країні необхідно вугілля , не можливо починати реформу вугільної промисловості. Реально виконуваний довготерміновий енергетичний баланс потрібен як відправна точка в реформуванні паливно – енергетичного комплексу. Україна ж досі не має у своєму розпорядженні енергобалансу як базового документа довготермінової політики в царині ПЕК. Точніше , він є, але не виконується й за фактом є дефіцитним. Часто в країні працюючі генерувальні потужності менші від потужностей споживання. Це позначається на низькій частоті струму в електричних мережах ( близько 49,2 Гц замість 50 Гц ) і призводить до доборів газу українськими електростанціями з російського експортного потоку. Дефіцитність енергобалансу проявляється також у неплатежах за спожиті первинні енергоресурси ( неоплачені ресурси можна вважати дефіцитом ). Так, вітчизняним шахтам споживачі винні понад 5 млрд. Грн.., недофінансування капітального будівництва на шахтах вилилося в 11 – мільярдну кредиторську заборгованість вуглярів (дані Мінпаливенерго). Нагромаджено величезні борги перед російськими постачальниками енергоносіїв і вітчизняними енергогенерувальними станціями.\nУкраїна може розглядати можливості зниження залежності від російських енергоносіїв тільки за рахунок збільшення обсягів споживання вугілля. За рахунок власного добування Україна забезпечує лише 24% від загального споживання газу та 12% споживання нафти. Найближчим часом неможливо навіть трішки збільшити видобуток цих енергоресурсів через відсутність ресурсів інвестиційних. За зведеними даними вугільних підприємств , добування вугілля на діючих шахтах можна збільшити до 150 млн. тонн за рік. Розвіданих вугільних запасів вистачить ще на 350 – 400 років. Україна може й імпортувати вугілля. Ціна вугілля в більшості країн нижча від собівартості його добування в Україні. При собівартості вітчизняного вугілля (за деякими даними ) 55 дол. За тонну, економічно доцільним може бути імпорт практично з будь – якої країни світу. Приміром, навіть поставки з далекої ПАР на 20% дешевшими, навіть з урахуванням фрахтових видатків.\nМіжнародний ринок вугілля великий і продовжує рости, що забезпечує йому цінову стабільність. Сьогодні на міжнародному ринку продається близько 650 млн. тонн вугілля, і цей показник щороку збільшується на 4 – 6%. Експерти прогнозують на найближчі 10 років відносно стабільні ціни на вугілля.\nВ уряду є два – три роки на рішення, за рахунок якого енергоносія покриватиметься дефіцит електроенергії, на забезпечення цінової конкурентоспроможності цього ресурсу й доступу до нього. У 2002 – 2003 роках напевне відбудеться приватизація енергогенерувальних компаній, які нині є основним споживачем вугілля. Власники самі вирішуватимуть , який енергоресурс одержувати. Вони можуть віддати перевагу російському газу чи імпортному вугіллю. З цього випливає, що держава мусить розподілити в часі роботу й видатки на зміцнення конкурентоспроможності українського вугілля. Це вимагає скорочення собівартості українського вугілля шляхом 1) залучення інвестицій на перспективні шахти і 2) закриття порядку 60 -70 шахт (загалом їх в Україні близько 190 ), які сьогодні добувають 3 – 4% всього вугілля країни. Якщо це не робтти вже тепер , то після приватизації електростанцій уряд може зіштовхнутися з різким скороченням внутрішнього попиту на українське вугілля. Це вимагатиме нових дотацій із боку держави для зниження ціни. Грошей на збільшення дотацій у держави не буде, бо водночас їй ( державі) доведеться цілком фінансувати усі надані різним групам громадян пільги й енергоспоживання бюджетних організацій.\nВизначення й забезпечення місця українського вугілля в загальному енергобалансі є головним предметом програми реформування вугільної промисловості.\n1.3 Сучасна екологічна ситуація галузі\nГаз на вітер , вугілля на сонце\nСтовпи диму з високих труб, загазоване міське повітря, висохлі ріки і вирубані ліси вже є звичними атрибутами нашого життя. Вони приносять свої незручності, вони псують нам естетичне задоволення від довколишніх ландшафтів...\nЩо стосується глобального потепління , яке є наслідком забруднення навколишнього середовища і збільшення кількості СО2 в атмосфері, то про нього чули всі , але мало хто у своєму повсякденному житті сприймає його як реально існуючу загрозу.\nНа людство неухильно насувається глобальна екологічна катастрофа. В наукових роботах, присвяченим наслідкам зміни клімату обговорюються такі негативні процеси затоплення островів і переповнення гирл річок, наступ пустель на напівзасушливі землі так званого „ сухого поясу”, засолення ґрунтових вод, скорочення орних площ через висихання і ерозію грунту, збільшення кількості природних катастроф , лісових пожеж, поширення тропічних хвороб на північ, ослаблення термохалинної циркуляції, вимирання багатьох видів тварин і рослин. Для Європи і світу ці всі жахи вже давно перейшли з площини теоретичних дискусій у парадигму нової економіки, яка робить ставку на невичерпну енергію сонця і на відновлені джерела енергії – вітер, воду, біомасу.\nДо того ж , об єм енергії , яку щорічно дає Сонце Землі , в 15 тисяч разів більший за річне споживання атомної енергії і енергії з викопних джерел.\nІ якщо у світі так звані альтернативні джерела енергії вже широко і успішно експлуатуються, наприклад, в Німеччині вже багато будинків освітлюють та обігрівають автономні солярні тарілки, а вітрові електростанції дають в рік 5000 МВт електроенергії, то для України ця альтернативна розкіш невідомо коли розпочнеться.\nПоки що ми міцно і приречено тримаємося за вугілля, газ, атомну енергетику, гідро та теплоелектростанції.\nВітчизняне добування нашого вугілля є високо затратним і небезпечним для життя, газ нам постачає відомо хто, і тут наша залежність помітна навіть неозброєним оком, наші АЕС після Чорнобильської аварії вже ніколи не будуть асоціюватися з „ мирним атомом ”.\nШахтарські регіони є зонами екологічного лиха. Тільки в Луганській області в атмосферу викидається 700 тис. Т забруднювальних речовин трьохсот найменувань. На терені області міліють річки, зникає риба, ускладнюється ситуація з питною водою. З розвіданих запасів прісної води в Луганській області лише 14% відповідають вимогам Держстандарту „ питна вода”. З загальної кількості стоків тільки 8% можна вважати очищеними. Під усім східним регіоном лежить бомба вповільненої дії у вигляді величезних порожнин у шахтах. Вони призводять до зсувів, провалів, дрейфу ділянок поверхні. Уже зараз у кількох районах Східної України вмирають селища й території через погану екологію. Навіть у таких великих містах, як Лисичанськ, і в низці районів відключену рух поїздів на ділянці Лисичанськ – Вовчоярівськ.\nНепослідовна політика держави в сфері закриття шахт може погіршити екологію регіону. Донбас розсьорбує наслідки необачного рішення радянського уряду, який із 1960 до 1985 року санкціонував повне затоплення 104 шахт і ще 150 шахт було затоплено частково . Це призвело до підтоплення й заболочування великих масивів території, де тепер просідає грунт і активізуються зсуви.\nДержава повинна мати довгострокову екологічну програму. Сьогоднішні екологічні проблеми вугільних регіонів нагромаджувались десятками років. Швидко їх не розв язати. Це означає, що Україна повинна розробляти довгострокову екологічну програму. Ф поки що неясно, що робити з величезними горами шлаків і шламів, куди подінуться терикони, які забруднюють грунт, воду й повітря. Проекти з їх повторного використання не забезпечують повну переробку шлаків, отже лише частково розв язують проблему . Можливо на цих відходах можна вирощувати ліси, і в такий спосіб біологічним шляхом наближати шлаки до ґрунту, очищати повітря й локалізувати забруднення водних ресурсів. Також туманною залишається доля закритих шахт. Згодом величезні порожнини почнуть викликати підтоплення, провали, піднімання грунтів, зсуви. Держава не може заперечити існування цих проблем, не може вона й фінансувати екологічні програми за залишковим принципом, оскільки в умовах обмежених бюджетних ресурсів, це означатиме повну відсутність фінансування.\n2. Технологічний процес та заходи вдосконалення\n. Технології видобутку вугілля, його оцінка залежить від кількох параметрів\nЗа глибиною залягання та кутом нахилу вугільного пласту є пожежонебезпечно.\nВугілля видобувають відкритим або закритим способами від цього залежить собівартість. В Україні відкритим способом добувається майже 40% вугілля – Дніпровський буро – вугільний басейн. Кам яне вугілля відкритого видобутку належить до найбільш економічно вигідного виду палива і його видобуток невпинно росте.\nЗа марочним складом та якістю . Щодо цього вугілля поділяється на кам яне , буре, коксівне, енергетичне. В Україні на кам яне вугілля припадає 2,3 запасів. Розглянемо технічні заходи, призначенні для високоефективної технології розробки вугільних родовищ, які рекомендовано застосовувати фахівцям в галузі вугільної промисловості.\n2.1 Високоефективні технології\nрозробки вугільних родовищ.\n2.1.1 Технології відпрацьовування потужних порушених пластів у два шари.\nПотужність пласту – 5 – 9,5 м. Кут падіння пласту 0 – 25 град. Амплітуда змішання порід покрівлі – (0,7-1,3), де потужність першого пласту висячого крила, м. Сутність способу відпрацьовування потужного порушеного пласту в два шари.\nПри відпрацьовуванні могутнього пласту шарами з переходом порушення, спочатку відпрацьовують перший шар висячого крила стовпами, обмеженими флангом з однієї сторони і порушенням з іншої сторони. Потім відпрацьовують перший шар лежачий і другий шар висячих крил з переходом механічного комплексу в зоні порушення з першого шару висячого в другий шар лежачого крила. Після чого відпрацьовують другий шар лежачого крила. Відпрацьовування ведуть від порушення у бік флангу.\nПри наявності в покрівлі пласту кливажних тріщин, відпрацьовування першого шару висячого і першого шару лежачого крил ведуть у напрямку падіння кливажних тріщин на очисний забій.\nПідвищується ефективність розробки потужних порушених пластів шарами за рахунок зниження трудомісткості при переході гірничо-геологічних порушень механічними комплексами.\n2.1.2 Технологія очисних робіт при розробці положистих і похилих вугільних пластів, що залягають у виді брахісинкліналі.\nПотужність пласту – будь-яка. Кут падіння пласту: уздовж подовжньої осі – до 18 град., уздовж поперечної осі складки – до 35 град. Система розробки – довгі стовпи орієнтовані по напрямку залягання брахісикліналі.\nСутність розробки пласту.\nПри розробці вугільних пластів, що залягають у виді брахісинкліналі похилі стовбури (ухили) проходять з денної поверхні уздовж подовжньої і поперечної осей складки до підготовчих вироблень центральної виймальної ділянки, відпрацьовування яких ведуть по напрямку залягання брахісинкліналі з повним обваленням покрівлі. При розробці обводнених і пожежонебезпечних вугільних пластів приймають висхідний порядок відпрацьовування стовпів, орієнтованих по простяганню, починаючи від подовжньої осі складки.\nМінімальні капіталовкладення на будівництво шахтоділянок. Малі строки окупності капітальних вкладень і висока їхня ефективність. Незначні непридатні витрати на устаткування промислових площадок за рахунок повторного використання ЛМК.\n2.1.3 Схеми розкриття вугільних пластів, що залягають у виді брахінсинкліналі.\nПотужність пласту будь-яка. Кут падіння пластів – уздовж подовжньої осі – до 18 град., уздовж поперечної осі складки – до 35 град. .\nСутність способу розкриття.\nПри розробці виття вугільних пластів, що залягають у виді брахісинкліналі, на денній поверхні уздовж подовжньої осі складки формують конвеєрну галерею і комунікаційний коридор. Розкриття шахтоділянок роблять похилими стовбурами, причому центральні похилі стовбури (ухили) проходять уздовж подовжньої, а флангові уздовж поперечної осі брахісинкліналі, що на границі шахтоділянки збивають між собою й обладнають водовідлив.\nРеалізація пропозиції дозволить значно скоротити час і витрати на будівництво оздоблювальних шахтоділянок і в цілому вугледобувного комплексу.\n2.1.4 Схема розкриття положистих вугільних пластів з поділом шахтового поля на блоки по якост\nПотужність пласту будь-яка. Кут падіння пластів до 18 град. .\nСутність способу розкриття\nШахтне поле розкривають квершлагом на границі виходів пластів під наноси, чи обладнають в хрест простягання наземну галерею, до яких примикають центральні похилі виробітки ( ухили). У місці сполучення центральних ухилів із квершлагом, пройденим під наносами, чи з наземною галереєю обладнають промислові площадки шахтоділянок. Вертикальні стовбури проходять до розкриття ряду шарів, що відносять до однієї групи по якості вугілля.\nПідвищується ефективність розкриття і підготовки шахтних полів за рахунок скорочення обсягів гірничо-капітальних робіт. Забезпечується роздільне транспортування і складування вугілля різної якості.\n2.1.5 Технологія очисних робіт при розробці положистих пластів, що залягають у виді брахісинкліналі.\nПотужність пласту 0,8 – 4,5 м. Кут падіння пласту: уздовж подовжньої осі складки – від 12 до 15 град., уздовж поперечної осі – до 25 град., система розробки – довгі стовпи по повстанню. Спосіб керування покрівлею – повне обвалення.\nСутність способу розробки\nПри розробці вугільних пластів, що залягають у виді брахісинкліналі з кутом падіння уздовж подовжньої осі не більш 12 – 15 град., стовбури проходять по пласту, що розкривається, похило уздовж подовжньої і поперечної осей брахісинкліналі, а підготовчі вироблення проводять на контакті пласту з наносами по периметру (мал.. а) брахінсинкліналі, чи центральні і флангові стовбури з єднають за допомогою бремсбергів з боку центральних стовбурів і виємочних штреків з боку флангових стовбурів (мал..б).\nМінімальні капіталовкладення на будівництво шахтоділянок. Малі строки окупності капіталовкладення і висока їхня ефективність. Незначні непридатні витрати на устаткування промислових площадок за рахунок повторного використання ЛМК.\n2.1.6 Технологія відкритої-підземної розробки положистих і похилих пожежонебезпечних вугільних пластів.\nПотужність пласту 1,5 – 5 м. . Кут падіння пласту 5 – 25 град. . Схильність пласту до самозаймання – схильний.\nСутність відкритої – підземної розробки вугільних пластів.\nПри розробці родовищ корисних копалин відкритими – підземними роботами, верхню частину пластів, що виходять під насоси, відпрацьовують одночасно з веденням підземних робіт відкритим способом. При цьому на контакті кар єру з підземними розробками залишають підземну цілину вугілля шириною, рівну довжині очисного вироблення виємочних стовпів, що виймають по завершенню відпрацьовування суміжного з ним виємочного стовпа і запасів кар єру. Перевага\nЗабезпечується повнота виїмки корисної копалини. Підвищується продуктивність праці робітників. Збільшується термін експлуатації вугільного підприємства. Підвищується безпека ведення підземних робіт при розробці пожежонебезпечних вугільних пластів за рахунок формування бар єрної цілини.\n2.1.7 Відкрита-підземна розробка круто падаючих пластів вугілля, схильного до самозаймання.\nПотужність пласту 0,8 – 20 м . Кут падіння пласту 45 – 90 град. . Схильність вугілля до самозаймання – можлива.\nСутність відкрито – підземної розробки круто падаючих пластів\nПласти вихідні під наноси відпрацьовують відкритим способом. Пласти, розташовані нижче ґрунту кар єру відпрацьовують підземним способом. Для чого схильну ступінь поля поділяють на виємочні блоки. У кожнім блоці, починаючи з другого проводять із ґрунту кар єру похилі виробітки (ухили). Похилі виробітки проводять з перетинанням протипожежних цілин і сполучають на протилежних їхніх сторонах з пікетажними і поверховими штреками. Ізоляцію вироблених просторів кожного відпрацьованого блоку здійснюють шляхом заповнення частини похилих вироблень розміщенням протипожежних цілин сполучним матеріалом.\nЗ являється можливість відпрацьовування круто падаючих пластів вугілля. Схильність до самозаймання відкритим-підземним способом, знижується терміни і витрати на будівництво гірничо-видобувного підприємства. Збільшується термін експлуатації вугільного комплексу.\n2.1.8 Технологія очисних робіт при розробці вугільних пластів із сильно вираженим кліважем порід покрівлі.\nПотужність пласту 0,8 – 4.5 м. Кут падіння пласту 0 – 35 град. Схема підготовки пласту – панельна. Система розробки – довгі стовпи по простяганню. Спосіб керування покрівлею – повне обвалення.\nСутність способу розробки пласту\nДля підвищення ефективності і безпеки ведення очисних робіт на пластах із сильно вираженим кліважем, виїмку пласту здійснюють у напрямку падіння рівнобіжних поверхонь ковзання порід покрівлі на очисний вибій.\nПідвищується ефективність і безпека відпрацьовування положистих і похилих вугільних пластів із сильно вираженим кліважем порід покрівлі довгими стовпами по простяганню з переходом очисними вибоями панельних похилих вироблень.\n2.1.9 Технологія очисних робіт при розробці вугільних пластів стовпами по простяганню з проведенням панельних похилих виробіток (ухилів) з поверхні.\nПотужність пласту 0,8 – 4,5 м. Кут падіння пласту 0- 35 град. . Довжина виємочного поля (стовпа) – до 5 км. Довжина панелі по простяганні 600 – 1200 метрів.\nСутність способу розробки положистих пластів, що виходять під наноси.\nПри розробці вугільного пласту, що виходить під наноси, виємочне поле поділяють на панелі, границі яких з денної поверхні, спочатку на наносах, а потім по пласті вугілля під кутом до виємочних штреків проводять панельні похилі виробітки (ухили). Виємочні стовпи відпрацьовують на всьому протязі виємочного поля (до 5 км) без перемонтажів устаткування мехкомплексів, починаючи від нижньої границі поля з переходом очисними вибоями панельних похилих вироблень.\nЗнижуються утрати вугілля за рахунок виїмки між панельних цілин. Скорочується обсяг вироблень, підготовлених на момент здачі шахти в експлуатацію.\n2.1.10 Технологія очисних робіт при розробці вугільних пластів, ускладнених порушеннями.\nКут падіння пласту 6 – 35 град. Потужність пласту 0,8 – 4,5 м. Наявність геологічних порушень – можливо. Система розробки – довгі стовпи по простяганню. Спосіб керування – повне обвалення. Порядок обробки виробленого простору\nПри відпрацьовуванні пожежонебезпечних вугільних пластів, ускладнених порушеннями, водяний розчин антипірену подають поперек руху витоків повітря з боку частини вентиляційного штреку, що зберігається, протягом пожежонебезпечної зони і зони геологічних порушень. При відпрацьовуванні порушень, розташованих у стовпі, що відпрацьовується, розчин, що подають з боку вентиляційного штреку, що зберігається, починаючи після переходу порушення очисним вибоєм, і ведуть до кінця відпрацьовування стовпа. При відпрацьовуванні порушень, розташованих у відпрацьованому суміжному стовпі, розчин подають з боку конвеєрного штреку, починаючи з початку відпрацьовування стовпа, і ведуть до моменту переходу порушення очисним вибоєм діючої лави.\nРеалізація способу дозволить значно підвищити безпеку ведення гірських робіт і навантаження на очисний вибій за рахунок сполучення робіт з видобутку вугілля, контролю і своєчасному гасінню можливих вогнищ пожеж у початковій їхній стадії.\n2.1.11 Розкриття круто падаючих пластів з робочого горизонту діючої шахти.\nСутність способу розкриття крутих пластів\nСпосіб, що включає проведення погоризонтних квершлагів, що розділяють шахтне поле на поверхи з розподілом останніх на під поверхи під поверховими квершлагами і похилими виробітками, розкиданих між горизонтами по простяганню східчасто, при розкритті уклінної ступені шахтного поля першу й останню ступінь ламаної похилої виробітки проводять в одному напрямку і сполучають з погоризонтними квершлагами, а проміжну ступінь проводять в іншому напрямку з перетинанням місця сполучення з під поверховим квершлагом у створі погоризонтних квершлагів.\nЗ являється можливість відпрацьовування запасів вугілля, розташованих нижче робочих горизонтів діючих шахт похилими полями. Знижуються витрати на реконструкцію і подовжується термін експлуатації шахти. 2.2 Підвищення ефективності виробництва на основі технічного переозброєння (упровадження комплексу КМ-144 замість ОКП-70).\nДля поліпшення виробничо-господарської діяльності шахти в 2004 році, для досягнення ефективності виробництва пропонується впровадження очисної техніки 3-го покоління (комплекс КМ-144) по пласту „Потрійний” у лаві обладнаній ОКП-70.\nДо складу устаткування комплексу КМ-144 входять:\n- механізоване пересувне гідро кріплення М-144, підтримуєчно-огорожувального типу;\n- вузькозахватний комбайн ДО-500\n- скребковий лавний конвеєр, що згинається, СПЦ;\n- насосна установка зрошення УЦНС;\n- насосна уніфікована станція СНТ-40;\n- кріплення спряження ОКС-1У;\n- підливний скребковий перевантажувач СП-301;\n- апаратура попереджувальної сигналізації і зв язку АСЗСМ;\n- апаратура керування устаткуванням комплексу КУК;\n- допоміжне електроустаткування (пускозахисна апаратура, магнітні станції).\nСекції кріплення М-144 у порівнянні з ОКП-70 мають наступні переваги:\n- збільшена швидкість кріплення очисного забою за рахунок більшого кроку установки секцій кріпи і застосування електрогідравлічного керування гідросистемою кріпи;\n- збільшений робочий опір секцій кріплення, що зменшує імовірність затиснення секцій „на жорстко”, зменшує зрушення порід покрівлі в забої, а отже, зменшує відшарування покрівлі і її просипані в робочій при забойний простір;\n- збільшена площа перетину для проходу повітря по лаві\nВузькозахватний комбайн ДО-500 у порівнянні з 1ГШ-68 має наступні переваги:\n- збільшена енергооснащеність комбайна до 635 квт;\n- збільшена ширина захоплення до 0,8 м, що зменшує питому вагу допоміжних кінцевих операцій:\n- застосування без цепної системи подачі зменшує імовірність травматизму робітників у лаві:\n- у комбайні ДО-500 передбачений принцип блочно-модульної „поперечної” конструкції. Принцип „поперечної” конструкції передбачає автономні силові блоки, оснащенні індивідуальними електроприводами і розміщенні у середині несучої рами. Це запобігає впливу на блоки зовнішніх зусиль, що виникають у процесі різання вугілля. Крім того, полегшує ремонт і обслуговування, тому щро до всіх блоків мається доступ для їхнього зняття з боку виробленого простору.\nБлочно модульне компонування комбайна ДО-500 складається з:\n1. Блоку привода виконавчого органа, що забезпечує високі силові параметри, надійність і безпеку за рахунок:\n- редуктора високої точності без конічних передач;\n- примусової системи змащення з фільтрацією й охолодженням мастила;\n- дистанційно керованого перекидного навантажувального щита;\n2.Блоку привода механізму подачі, що забезпечує простоту обслуговування і надійність при експлуатації за рахунок електромагнітного гальма регульованого по швидкості.\nБлоки базових машин (ДО 110, ДО500, ДО800) цілком або частково можуть використовуватись (взаємозамінність) у всіх машинах блочно-модульного ряду.\nСкребковий лавний конвеєр СПЦ-271 у порівнянні з конвеєром СУОКП-70 має наступні переваги:\n- збільшена технічна продуктивність конвеєра до 12 т/хв.,\n- збільшений калібр тягового ланцюга конвеєра до 26х52 мм, що зменшує кількість ланцюга,\n- центральне розташування ланцюгів конвеєра СПЦ зменшує імовірність перекосу шкребків, що збільшує роботу конвеєра,\nПорівняльна технічна характеристика устаткування очисних комплексів.\nСекції механізованої кріпи М -144 ОКП – 70\nРобочий опір секцій кріпи, кн. 8400 1900\nОпір кріпи на 1 м2 покрівлі, кн. 700 660\nВисота мінімальна / максимальна, мм 1650/3300 2100/3500\nКрок пересувки секцій кріпи, м 0,80 1,10\nКрок установки секцій закріплення, м 1,50 1,10\nТиск робочої рідини в напірній магістралі, Мпа 32 20\nПлоща перетину для проходу повітря, м 26,4 4,8\nЗусилля початкового розпору секції кріпи, кн. 6000 760\nВузько захватні комбайни ДО – 500 1ГШ – 68\nПотужність пласту, що виймається 1,5 – 3,5 1,3 – 2,5\nОпірність вугілля різанню, кН/м до 360 до 300\nСумарна номінальна потужність, кВт 635 234\nДіаметр шнека, м 1,4-1,6-1,8 1,12-1,25-1,4-1,6\nМаксимальна швидкість подачі, м/хв. 10 5,5\nСтискальне зусилля, кН 450 360\nТип частини, що подає без цепна , ланцюгова, електрична ,гідравлічна\n3. Теперішні перспективи. 3.1. Передача шахт у приватну власність\nередача шахт приватним власникам буде виправданою лише в тому разі, якщо вона приведе до зниження державних дотацій. Пки існують державні дотації вуглярам, приватні власники, так само як і державні менеджери, будуть зацікавлені в максимізуванні обсягів держдотацій. Це означає, що вони „роздмухуватимуть” собівартість шляхом укладання контрактів за завищеними цінами, відвантажуватимуть вугілля дружнім компаніям за заниженою ціною тощо. Тож є сенс розглядати приватизацію лише тих шахт, які не вимагають держпідтримки.\nРівень прибутковості, потрібний приватним власникам, незрівнянно вищий від претензій на фінансову віддачу держави. Приватизація не може стати джерелом грошей для продовження роботи безперспективних шахт. Поширена думка , що приватний капітал „рветься „ у вугільну галузь, і це реальний ресурс для модернізації та відновлення підприємств вугільної промисловості. Проте реально інвестиційні проекти у вугільній галузі є не чим іншим, як придбанням вугілля в розстрочку за фінансованою ціною на умовах передоплати. Комерційні структури справді постачають деякі шахти устаткуванням і забезпечують їх фінансовими ресурсами. Але при цьому вони диктують директорам свої умови надання ресурсів і відразу ж обумовлюють терміни та шляхи розрахунку. При цьому вже знають, скільки вугілля одержав і за яку ціну й закладають це в договори. Часто вартість вугілля, одержуваного в рамках „інвестиційних” схем, значно нижче від існуючої на ринку, що збільшує собівартість видобутого шахтами вугілля й обсяги держдотацій.\n3.2 Керування підприємствами галузі\nДержавні менеджери у вугільній промисловості сьогодні дискваліфіковані. За даними Мінпаливенерго, 1998 року за різноманітні порушення звільнено 41 керівнмка підприємств галузі, з них вісім – генеральних директорів держхолдингів і 19 директорів шахт. Але така масова ротація не привела до ефективнішої діяльності директорів. Мізерні зарплати й постійний брак бюджетних коштів провокують їх на різноманітні порушення, які підривають фінансове становище державного підприємства, але дозволяють зводити кінці з кінцями трудовому колективу. Діяльність державних менеджерів призводить до збільшення заборгованості вугільних підприємств.\nПоки не виставлені довгострокові орієнтири, урядові менеджери не можуть ефективно керувати вугільною промисловістю. Останні десять років вугільна галузь України є некерованою промисловістю, оскільки немає реальної програми розвитку галузі й чиновники діють в режимі реагування. Проблема в тому ,що процеси закриття шахт і відновлення будування дуже розтягнуті в часі . Розпочаті сьогодні дії або вкладені кошти приведуть до суттєвих змін у галузі лише п ять – десять років.\nУряд мусить сформулювати відповіді на перелік важливих питань про майбутнє\n- якими є потреби країни в енергетичному й коксівному вугіллі на найближчі п ять, десять років\n- скільки вугілля добуватиметься, а скільки імпортуватиметься\n- яка гранична збитковість , після якої шахти закриватимуться\n- скільки шахтарів держава може працевлаштувати наступного року, 2003-го і т.д.\nВідновлення орієнтирів – необхідна умова планування видатків. Уряд і регіональні власті є заручниками вуглярів , котрі щороку повідомляють їх, скільки грошей потрібно галузі в новому році. Керування слід здійснювати шляхом проектування майбутнього сьогодення. Не уявляючи майбутнє, уряд не має відповідей на сьогоднішні питання вуглярів, і залишається заручником їхніх вимог.\nПоки не має довготермінових орієнтирів вугільна галузь успішно чинитиме спроби проти реформ. Вуглярі не зацікавлені в реформуванні галузі – робітники не хочуть бути звільненими , а декотрі директори – втратити дохідний бізнес на контрактах із дружніми комерційними структурами. Держава повинна показати шахтарям, що вона бачить їхнє майбутнє. Це знизить рівень опору реформам. Також важливо зазначити джерела вливання грошей в ескалацію напруженості в галузі. Акції протесту шахтарів часто фінансуються політичними силами й нічого спільного з обуренням у шахтарському середовищі не мають.\nВуглярі змушені вести непрозору гру з урядом, страхуючись від неплатежів із боку споживачів і чекаючи недофінансування з боку бюджету. Заявлювана шахтами претензія на держпідтримку так само, як і декларована собівартість енергетичного вугілля, є страху вальними. Вугільні підприємства не знають скільки грошей вони одержать за поставлене електростанціями вугілля, але напевне це буде не 100% оплати. Генерована на вугіллі електроенергія надходить до кінцевих споживачів. У зв язку з низькою платіжною дисципліною, нелегальним підключенням до енергомережі й неоплаченими з бюджету пільгами, обласні енергокомпанії збирають близько 50-60% коштів від вартості поставленої електроенергії. У результаті різних маніпуляцій вугільні підприємства одержують всього на всього від 5 до 20% від вартості поставленого на електростанції палива.\nВугільні підприємства прагнуть закласти в держдотацію разик невиплат грошей споживачам вугілля, і це, згідно з дослідженням Агентства гуманітарних технологій, у середньому „ більш як удвічі збільшує заявлювану шахтами собівартість вугілля”.\nЄдиним надійним джерелом коштів досі залишається дотація з державного бюджету. Ерез це на держбюджет перекладається обов язок покривати заборгованість споживачів електроенергії.\nВажливою умовою роботи організаційної схеми будь-якої галузі є існування повної оплати за випущений продукт. З приватизацією генерувальних компаній споживачам доведеться цілком оплачувати свої рахунки за електроенергію. Приватні власники електростанцій не зможуть собі дозволити кредитувати економіку чи субсидувати громадян за рахунок безоплатного виробництва енергії. Одержуючи повну оплату за електроенергію, вони своєчасно й у повному обсязі розраховуватимуться з постачальниками ресурсів. Це означає, що вуглярі почнуть одержувати 100% грошей за свою продукцію.\nСвітовий банк не може запропонувати ефективні управлінські рішення і грає з українським урядом. Банк думає, що український уряд не готовий до різкої реформи і, таким чином, затягує кризу. Уряд розуміє, що Світовий банк не дасть необхідні гроші на закриття шахт. Реальна допомога іноземних експертів і міжнародних фінансових організацій може полягати в експертній оцінці ситуації в галузі. Стосовно фінансування „вугільних” програм, то попередні кредитні проекти Світового банку були малоефективні. Світовий банк заявляє про свою занепокоєність проблемами української вугільної галузі з 1996 року. Та на практиці кредитні кошти в обсязі 300 млн. дол.., виділені в рамках проекту реструктуризації вугільної галузі, Мінфін майже цілком використав для покриття дефіциту бюджету. Лише незначну частину – 40 млн.дол. через комерційні банки було спрямовано на фінансування нових робочих місць для шахтарів. Цей крок не дав очікуваного ефекту.\n3.3 Соціальні аспекти\nРеформування вугільної промисловості неминуче призведе до звільнень шахтарів, проте, не маючи енергобалансу, неможливо точно говорити, скільки шахтарів і коли буде звільнено. Найближчим часом УКРАЇНІ НЕОБХІДНО ІСТОТНО ЗБІЛЬШИТИ ПРОДУКТИВНІСТЬ ПРАЦІ У ВУГІЛЬНІЙ ПРОМИСЛОВОСТІ. Над видобутком мільйона тонн вугілля цілий рік працює 6000 українських шахтарів. Тоді як у США таку ж кількість вугілля за рік добувають 300 шахтарів, у Західній Європі – 1200 шахтарів, у Польщі – 3000. Масові звільнення шахтарів неминучі. Третина шахт видає на гора 3– 4 % українського вугілля. Проте закрити їх – це позбавити роботи близько 300000 чоловіків, із котрих понад 100 000 власне шахтарів. Відсутність функціонуючого ринку праці обмежує можливість звільнення шахтарів. Програма перепідготовки шахтарів будуть неефективними, оскільки невідомо, які фахівці потрібні на ринку, і через низький рівень освіти шахтарів.\nВ уряді є чотири варіанти вибору стосовно вивільнюваних шахтарів: масове безробіття; надання звільненим шахтарям доступу до дешевих кредитів і гарантів;переведення робітників закритих шахт на діючі; перерозподілу трудових ресурсів.\nМасове безробіття може стати результатом відсутності політики працевлаштування шахтарів, призведе у східних регіонах до соціального вибуху, і навряд чи може влаштувати уряд як результат закриття шахт. Про те цей варіант не пов язаний із додатковими виплатами і може заощадити мільярди бюджетних гривень.\nНадання шахтарям доступу до кредитних ресурсів і грантів навряд чи допоможе створити нові робочі місця в регіонах. Скоріш за все цими коштами скористаються комерсанти чи комерційні структури. Соціологи відмічають, що шахтарям притаманний дух колективізму, зворотним боком якого є пасивність кожного окремого члена шахтарського співтовариства і укоріненні утриманські настрої ( наша доля в руках держави). Тож поки що такі програми недоцільні. Держава повинна ставити завдання розвитку соціальної активності шахтарів. Це вимагає розгортання ряду програм. Тільки після проведення широких освітніх і просвітницьких програм шахтарям можна буде надавати фінанси і доступ до юридичних консультацій і послуг проектоно консалтингу. Цей вибір пов язанний із виділенням значних фінансових ресурсів.\nПрацевлаштування робітників закритих шахт на діючі приведе до падіння продуктивності праці на поки що фінансово здорових шахтах. Наслідки таких дій порівнянні з практикою перехресного субсидування рентабельними шахтами збиткових. У результаті ще кілька шахт стануть критично не рентабельними, це спровокує їх закриття. Цей вибір не пов язаний із значною витратою ресурсів, але погіршить становище галузі.\nУряд повинен мати програму перерозподілу трудових ресурсів. Необхідно чесно сказати шахтарям, що не всі вони одержать роботу там, де живуть. Сьогодні ринок не затребує звільнення шахтарів, од же держава мусить штучно створювати проекти. Це можуть бути „трудові табори” . Нині бачаться принаймні два проекти, жу рамках яких можна реалізувати цю ідею. Найближчим часом в Україні має розпочатися будівництво магістральних автошляхів (міжнародні автомагістралі та прилеглі до них дорожні сервісні комплекси, які Україна збирається передати в концесію ), куди молжна залучити звільнених гірників. Тривалий період будівництва (5 – 6 років) дозволить довести до пенсійного віку солідну кількість вуглярів. По – друге, є ідея формування „робітничих бригад” для роботи в сільському господарстві. У багатьох областях Східної України , зокрема в Луганській області, є дефіцит робочої сили в аграрному секторі і величезні неефективно використовуванні чи занедбані сільськогосподарські угіддя. З огляду на те, що аграрний сектор демонструє зростання, залучених шахтарів у сільське господарство видається доцільним. Програма перерозподілу трудових ресурсів може включати точкові заходи з наданням пільг інвесторам, які обговорюють з урядом інвестпроекти, пов язані зі створенням значної кількості робочих місць. Їм можна компенсувати політичні і економічні ризики у вигляді сплати певних податків, чи в інших.\n3.5 Криза та засоби її подолання\nРеалії кризи у вугільній промисловості полягають у тому, що поставлені проблеми й питання є справді складними. І це не вина уряду. На вугільній галузі, як і на всій промисловості, позначається криза в економіці країни. Неможливо провести реформу окремо вугільної галузі. Це має бути ланка єдиної політики реформування економіки. Спроба розв язувати проблеми вугільної галузі призведе до ускладнення проблемного поля. Виявиться, що для цього необхідно проводити податкову реформу, розробляти довготермінову національну програму перерозподілу трудових ресурсів, розробляти енергетичний баланс країни та прогнозувати ціни на світових ринках енергоносіїв. Усе це повинно стати основою для програми реформування вугільної галузі.\nНіхто в країні не має права дотримуватися позиції незнання чи не бачення глибини кризи вугільної галузі й економіки України. Не можна робити вигляд, ніби питань і проблем, згаданих вище не має. Не займаючись ними, неможливо займатися реформою вугільної промисловості – криза від цього лише посилюється. Таке комплексне завдання уряду важко буде виконати самотужки. Тож необхідно об єднувати інтелектуальні зусилля уряду, регіональної влади й міжнародних організацій. ВИСНОВКИ\nНа сучасному етапі економічного розвитку найважливішою для будь-якої країни є паливно-енергетична проблема. Успішне її розв язання визначає можливості, темпи й напрями економічного і соціального розвитку країни. Значення палива для економіки будь-якої держави величезне: без нього неможливий виробничий процес, робота промисловості, сільського господарства й транспорту.\nОсновними первинними джерелами енергії у сучасному світі є вугілля, природний газ, гідроенергія, а також швидко зростає значення атомної енергії. Для України важливішу роль відіграють такі галузі паливної промисловості, як вугільна, нафтова та газова.\nРозвитку паливної промисловості в нашій країні приділяється велика увага. Впровадження нових технологій геологічної розвідки та видобутку природних копалин, реконструкція та переоснащення старих підприємств новою технікою дозволить значно збільшити об єми видобутого вугілля, нафти та газу. Визначення основою для будь – якого проекту реалізованого в паливній промисловості принципу економічної доцільності допоможе збалансувати витрати на видобуток та транспортування палива з реальною віддачею від його використання.\nЩе одним важливим фактором, що може покращити становище в паливній промисловості, є впровадження цільових державних програм, які б виховували та стимулювати у населення навички бережливого відношення до усіх видів палитва (наприклад, система стандартів і нормативів витрат паливно-енергетичних ресурсів, механізм стимуляції зменшення споживання енергоносіїв та ін.). Потрібна структурна перебудова народного господарства, економне використання палива і впровадження економічних стимулів, що зменшувало б енергоємність національного виробництва.\nВпровадження цих та інших програм дозволить прискорити розвиток паливної промисловості України та забезпечити в майбутньому країни усі потреби в паливно-енергетичних ресурсах.\nУ Донецькому басейні доцільно стабілізувати видобуток вугілля. Оскільки в Донбасі шахтний фонд значно застарів, необхідно технічно переоснастити і реконструювати його підприємства.\nЗбільшення витрат на видобуток і транспортування вугілля потребує обґрунтування економічної доцільності розробки тих чи інших родовищ Для їх визначення в енергоекономічних розрахунках використовують показники кінцевих витрат, які дають змогу виявити розрізі України та її економічних районів суспільно виправданий верхній рівень витрат встановлюють рівень енергозабезпечення України в цілому та її економічних районів.\nУдосконалення паливного балансу України зумовлюється передусім значною диференціацією рівнів забезпечення паливом окремих районів, діаметрально протилежних у видобутку і споживанні палива. Тому у перспективі необхідно вирішувати подвійне завдання : вдосконалювати галузеву й територіальну структури паливного балансу, а також реконструювати розміщення основних споживачів палива. Останнє означає, що зниження енергоємності матеріального виробництва в енергодефіцитних районах одним з найважливіших завдань збалансованості видобутку і споживання палива в регіональному плані. Щодо вдосконалення структур паливного балансу, то в перспективі для західних і південних районів України найекономічнішими будуть електроенергія АЕС, а для східних – вугілля Донбасу.\nОтже за умови забезпечення пріоритетного розвитку різних видів енергоносіїв Україна може у майбутньому забезпечити свої потреби у паливі та енергії.\nЗаставний Ф. Географія України: У 2—х книгах.-Львів: Світ, 1998.- 472 с.\nРозміщення продуктивних сил України: Підручник . Г.П. Баб як, В.Я. Брич, М.П. Дусановська та ін.; За ред. Є.П.Качана._К.: Вища школа, 1999.- 375 с.\nРозміщення продуктивних сил України: Підручник . В.В. Ковалевський, О.Л.Михайлюк, В.ф.СЕМЕНОВА ТА ІН.: за ред. В.В.Ковалевського, О.Л.Михайлюк, В.Ф.Семенова.-„-ге вид., випр. І доп.,- К.: Т-во „Знання”, КОО, 2000.- 546 с.\nСтатистичний щорічник України за 2001 рік, Державний комітет статистики України, за ред. А.Г. Осауленка, К: „Українська енциклопедія”, 2000-624 с.\nЭкономика предприятия. Учебник под редакцией проф. В.Я. Горфинкеля, проф. Е.М.Купрякова М. «Банки и биржи». : «Юнити», 1996 г.\nРегиональная экономика (уч.пособие для вузов).-М , .\nКоротун І.М. и др. Розміщення продуктивних сил України: Навч. Посіб.\nДля студентів ек.вузів. Коротун І.М., Коротун Л.К., Коротун С.І.., Інт.систем.досліджень освіти, Укр.держ. акад. вод. госп-ва;.Рівне,1997., 412с\nЗаболоцький Б.Ф. Економіка України:Нац. Економіка України., Львів ЛБК НБУ, 1997.-578 с\nИ.А. Дьяконова Нефть и уголь в энергетике царской России в международных сопоставлениях в пер. 295 стр., 1999 «Российская политическая энциклопедия»\nКрапчин И. Уголь сегодня, завтра (технология, экология, экономика),М:. Новый век, 2001., 147с\nПриродний рекреаційний потенціал Росії


Комп'ютерна презентація та її об'єкти - информатика, презентации\nНавчальна презентація до теми "Редактор презентацій". На уроці вивчається: Що таке презентація? У чому переваги комп'ютерних презентацій? З яких об'єктів складається презентація? В презентації зроблена добірка вправ та інструкції щодо їх виконання, заплановано логічні ігри, робота в парах, головоломки, повторення вивченого.\n«Комп'ютерна презентація та її об'єкти »\nТема 4. Редактор презентацій\nЩоб дізнатися тему уроку, прочитайте ключове слово, записане навпаки\nЧи хотіли б ви навчитися створювати комп'ютерні презентації?\nРобота вчителя Кравчук Г.Т. СЗШ № 8 м. Хмельницького\nЗ яких об'єктів складається презентація\nУ чому переваги комп'ютерних презентацій\nЧасто люди готуючи усні виступи, мають бажання підкріпити свої слова графічними, відео та числовими даними. Це робиться для того, щоб зробити виступ цікавішим та полегшити сприйняття матеріалу слухачами.\nПрикладом можуть слугувати такі заходи:\nдемонстрація результатів дослідження групи в проекті;\nзвіт про роботу театрального гуртка за рік;\nзустріч з поетом або письменником;\nподання результатів екологічного руху;\nвиступи на зборах шкільного активу.\nТаке подання результатів роботи однієї людини, творчої групи або цілого колективу називають презентацією.\nПрезентація – це публічне подання певних відомостей у зручному для сприйнятті вигляді.\nСлово “презентація” походить від\nанглійського presentation –\nПрезентації найчастіше використовують у рекламі, коли представляють новий товар, фільм, навчальний заклад чи цікаву подію. З презентаціями на конференціях виступають вчені та студенти. У школі можна побачити навчальну презентацію на уроці або при проведенні цікавого позашкільного закладу.\nЯкщо презентація готувалась або демонструється за допомогою комп'ютера, то її називають комп'ютерною презентацією.\nПід час презентації використовують:\nВикористання сучасних комп'ютерних презентацій має ряд переваг:\nУсний виступ супроводжується демонстрацією малюнків, графіків, діаграм, коротких тез – це привертає увагу слухачів та забезпечує розуміння почутого;\nПрезентацію можна демонструвати на великому екрані або створити копію – її перегляне велика кількість осіб;\nБезпосередньо на комп'ютері презентацію можна переглядати та редагувати – це зручно під час її підготовки та проведення виступу.\nКомп'ютерні презентації переважно складаються із слайдів\nСлово «слайд» походить від англійського\nslide — ковзати, повзти.\nСлайди схожі на окремі кадри фільму, на яких можуть розгортатися події, відображатися різні предмети, люди, демонструватися явища.\nЗа рахунок швидкої зміни кадрів під час перегляду фільму в людини створюється враження реальних рухів та процесів. Якщо кадри фільму спробувати переглянути на плівці, то побачимо прямокутники, на яких відображено об’єкти.\nСлайди презентації та їх відображення\nСлайди, змінюються не так швидко, як кадри відео.\nДемонстрація слайдів супроводжується усною розповіддю доповідача або звуком запису тексту диктора.\nОб'єкти на слайді презентації можуть змінюватися: з'являтися та зникати , рухатися , змінювати свій розмір та колір .\nОб'єкти, розміщені на слайдах\nПрограми для створення презентацій та їх режими роботи\nДемонстрація – показ послідовності слайдів;\nЗа допомогою таких програм з презентацією можна працювати в трьох режимах:\nКомп'ютерні слайдові презентації створюються за допомогою спеціальних програм, які мають однакову структуру та призначення.\nРедагування – зміна об'єктів слайда та їх властивостей\nСортування – зміна послідовності слайдів\nФайл презентації, готової до демонстрації, має значок із зменшеним зображенням першого слайда, на якому в правому нижньому куті міститься літера Р.\nКерування показом презентації\nа) суп, каша, гуляш, кисіль;\nа) груша, яблуко, лимон;\nЗавантажити редактор презентацій. Ознайомитися зі структурою вікна\nНадрукувати заголовок титульного слайда: Розміщення об'єктів на слайдах, підзаголовок: Перше знайомство з PowerPoint\nДодати до презентації 5 слайдів, встановивши для кожного з них свій макет. У чому полягає основна відмінність між слайдами 2 і 3? Який слайд немає заголовка?\nЗберегти презентацію у власну папку з іменем Перша спроба\nПерше знайомство з редактором презентацій\nПереглянь три слайди презентації Піца, користуючись різними способами переміщення між слайдами. Полічи кількість текстових та графічних об'єктів\nЗавантажити презентацію Піца\nПорівняння складових слайдів презентації\nПорівняй розміщення об'єктів на слайдах двох різних презентацій\nЗавантажте презентацію Київ\nЗавантажте презентацію Неповторний Київ\nПорівняння способів керування презентаціями\nПорівняй різні способи керування презентаціями\nЗавантажте презентацію Навчаємось з конструктором Lego\nЗавантажте презентацію Казка про Колобка\nВідкрийте презентацію «Тварини-рекордсмени»\nПереглянути презентацію та заповнити «Картку дослідника»\nЗі скількох слайдів складається презентація?\nЯкі об'єкти ви помітили на слайдах?\nНа яких слайдах присутній звук?\nНа якому слайді фон відмінний від інших?\nВкажіть слайд, що містить лише текстові об'єкти\nНа яких слайдах присутня анімація?\nЧи всі слайди містять заголовок?\nЧим схожі та чим відрізняються слайди 6 і 7?\nНазвіть слайд із найменшою кількістю об'єктів\nКоментоване виконання завдання з рубрики “Обговорюємо” ст. 195\n1. Відкрийте папку Презентації 5 клас, та презентації Сучасні ПК . Перегляньте презентацію. Обговоріть, чи можна назвати таку презентацію навчальною.\n3. Обговоріть, на яких уроках ви б хотіли працювати з такими презентаціями. Малюнок на ст. 196\n6. Поміркуйте, які переваги використання комп'ютерних презентацій для людей різних професій.\nІз літер слова «презентація» утвори нові слова. Яке найдовше слово в тебе вийшло?\n1. Назвіть основні об'єкти вікна редактора презентацій Microsoft Office PowerPoint\nСклади стислу розповідь за малюнком.\nРобота Кравчук Г.Т., СЗШ № 8 м.Хмельницького\nРобота Кравчук Г.Т., СЗШ № 8 м. Хмельницького\nНомер свидетельства: 108051


ОАЕ видали Таджикистану командира часів громадянської війни Карімова\n17 лютого 2020, 19:42\nХуджа Карімов виїхав із Таджикистану до Малайзії у 2005 році\nОб’єднані Арабські Емірати екстрадували колишнього польового командира часів громадянської війни в Таджикистані Худжо Карімова на батьківщину, повідомило 17 лютого таджицьке Міністерство внутрішніх справ.\nЗа повідомленням, Карімова видали Душанбе, де його звинувачують у вбивстві, пограбуванні, викраденнях та інших злочинах.\nКарімова, відомого під час війни як Командир Худжа, заарештували в липні 2019 року в ОАЕ на запит Таджикистану.\nЧитайте також: Онищенко просить Німеччину про політичний притулок – адвокат\nГромадянська війна в Таджикистані тривала з 1992 до 1997 року, коли в Москві був підписаний мирний договір. Повстанські групи як ліберальних демократів, так і ісламістів протистояли урядовим силам, підтримуваним російськими військовими. За різними оцінками, унаслідок бойових дій загинули від 20 до 100 тисяч людей.\nКарімов мав горезвісну репутацію через свою жорстокість під час конфлікту. Після війни він був заступником командувача спеціальної бригади Міністерства оборони та головою Федерації футболу Таджикистану.\nВлада Таджикистану відкрила кримінальну справу проти нього у вересні 2005 року. Після цього Карімов втік до Малайзії.\nУ Сирії затримані підозрювані в причетності до теракту в Стокгольмі


Служба порятунку ліквідувала пожежу автомобіля | Новини\nСлужба порятунку ліквідувала пожежу автомобіля\n16:43, 18 липня 2017 р.\n18 липня об 11:24 до Служби порятунку м. Дунаївці надійшло повідомлення про пожежу автомобіля.\nЗа викликом на місце пожежі одразу було направлено чергове відділення 12-ї державної пожежно-рятувальної частини Головного управління ДСНС України у Хмельницькій області. По прибуттю на місце події вогнеборці встановили, що об’єктом пожежі є легковий автомобіль ЗАЗ 968 м. Рятувальники швидко впорались із загорянням, однак вогонь встиг знищити салон автівки та пошкодив відсік двигуна.\nЙмовірно пожежа сталася через замикання електропроводки, жертв немає.


Інтерактивний стіл. Якісний та безпечний пристрій для дітей | INTBOARD\nІнтерактивний стіл. Якісний та безпечний пристрій для дітей\nДитячий інтерактивний стіл, новий гаджет для навчання, розвитку та розваг для дітей дошкільного та молодшого шкільного віку. Як і до всього нового, до сенсорного столу, ставляться з інтересом та острахом. Адже в сучасних реаліях діти й так мають підвищений інтерес до гаджетів і це негативно впливає на їх зір та й розвиток загалом. Такі висловлювання ми інколи бачимо на своїй сторінці та інших спеціалізованих групах.\nВся проблема полягає в тому, що діти зловживають електронними гаджетами і тільки зловживання має негативні наслідки.\nВсі розробники та виробники електронних інтерактивних приладів дотримуються світових стандартів якості та безпеки. INTBOARD™ не виключення. Всі наші вироби: інтерактивні дошки, інтерактивні столи, сенсорні панелі відповідають міжнародним стандартам якості та проходять десятки перевірок на території України. Клієнти, які купували наше інтерактивне обладнання через тендер бачили всі сертифікати якості та відповідності. Наше обладнання обирають партнери за високу якість. За останній рік мережа офіційних представників INTBOARD™ охоплює всю країну.\nДавайте, на прикладі дитячого інтерактивного столу, пояснимо вам, які саме перевірки проходить обладнання та стандарти, яким потрібно відповідати.\nІнтерактивний стіл розділяються на складові: сенсорний екран та корпус.\nЦі дві частини перевіряються окремо одна від одної.\nКорпус столу повністю з металу або дерева, в залежності від моделі Style чи Zabava\nСенсорний екран підтримує 10-40 одночасних торкань Корпус металевий (дерев’яний), ударостійкий, скло загартоване, ударостійке. Корпус не має гострих кутів, травмобезпечний, стійкий колір корпусу. Фарба для корпусу проходить окрему перевірку та має сертифікат відповідності СЕС.\nЛазерне різання корпусу інтерактивного столу — це поєднання високої швидкості процесу, бездоганної якості одержуваної конструкції і прийнятної ціни інтерактивного столу при виготовленні складних деталей з листового металу. У порівнянні з традиційними методами різання металів лазерна різка комплектуючих корпусу має цілу низку незаперечних переваг: відсутність механічного впливу на метал дозволяє замінити штампування низької якості і іншу механічну обробку матеріалу.\nПорошкова фарба для інтерактивного столу, по суті, є дрібнодисперсним порошком, структура якого має полімерну природу. До його складу входять деякі полімерні смоли, а також затверджувачі і речовини, що додають колір корпусу столу.\nФарбування порошковою фарбою корпусу інтерактивного столу, безсумнівно, володіє деякими перевагами перед традиційними видами фарбуванням. Виділимо основні плюси:\nпорошкове покриття забезпечує еталонну якість поверхні деталі;\nможливість застосування фарби різноманітних кольорів і відтінків;\nтехнологія порошкового фарбування металу екологічна;\nпорошкове покриття безпечне для людини при прямому контакті;\nпожежобезпечний варіант фарбування;\nможливість швидкого нанесення\nдовгострокове стійке до подряпин і ударів покриття\nНа сайті наведені приклади найпопулярніших забарвлень для інтерактивних столів. Якщо ж вам потрібне відмінне від них забарвлення, скажіть про це менеджеру. Також доступна функція брендингу столу під ваші потреби.\nПрекрасним доповненням до будь-якого класу стане сенсорний стіл, який реагує на безліч одночасних дотиків. Рекомендується дитячий інтерактивний стіл купити для забезпечення необхідних умов, що сприяють соціальній інтеграції учнів, розвитку взаєморозуміння, підтримки та вміння працювати в команді. Більше ніж 90 додатків гарантують веселе проведення занять, на яких можна розвинути логіку, дрібну моторику, навички читання і мова, а також навчитися концентрувати увагу і розв’язувати виниклі проблеми швидко і навіть нестандартним шляхом. Intboard JOY також має набір програм виключно для розваг. Комплектація програмним забезпеченням залежить від потреби.\nСаме зараз у вас є гарна можливість купити інтерактивний стіл, навіть якщо не вистачає коштів. INTBOARD™ пропонує розстрочку та унікальні умови співпраці, клієнтам, які замовлять інтерактивний стіл до кінця року.\nКористуйтесь все сьогодні, а платіть в 2020.\nЗа детальною інформацією телефонуйте за номерами 067 761 70 87 050 436 37 67\nДля детального розуміння, що собою являє інтерактивний стіл, перегляньте відео


Дмитро Комаров знявся у провокативній фотосесії з оголеними зірками: гарячі кадри - Lifestyle 24\n22:29, 4 травня 3945 Читать новость на русском\nДмитро Комаров у сексуальній фотосесії / xxl.ua\nЗа час своєї кар'єри Дмитро Комаров встиг створити імідж скромного мандрівника, який не боїться їхати в екзотичні та невідані глядачам місця світу. Однак цей образ телеведучий майстерно порушив, знявшись у сексапільній фотосесії для чоловічого журналу XXL.\nПеред камерою він постав зухвалим мачо, якого оточують звабливі красуні у прозорих вбраннях. Разом із Дмитром Комаровим для глянцю знялись DJ Nana (справжнє ім'я – Анастасія Кумейко) і акторка та ведуча Іванна Онуфрійчук. Телеведучий приміряв ефектні класичні костюми, а от запальні брюнетки постали у журналі в сексуальній білизні та прозорих сукнях.\nДовго вагалась, чи роздягатися для чоловічого глянцю. Ви не уявляєте, щоденно мені пишуть з багатьох видань! Ну що ж, не встояла. Дивіться результат на обкладинці і сторінках журналу XXL. Вийшло дуже гаряче, адже поряд зі мною – чудова Nana і мачо Дмитро Комаров,\n– поділилась враженнями Іванна Онуфрійчук.\nДмитро Комаров на сторінках XXL\nТа якщо така сексапільна зйомка для телеведучої Іванни Онуфрійчук – своєрідний експеримент, то DJ Nana залюбки приміряє гарячі образи навіть для домашніх фото. На Instagram-сторінці артистки є чимало провокативних кадрів, які розбурхують мережу, зокрема, із закулісся зйомки для XXl.\nДопис, поширений DJ NANA (@anastasia_domination) 13 Кві 2019 р. о 10:55 PDT\nДопис, поширений DJ NANA (@anastasia_domination) 10 Кві 2019 р. о 11:22 PDT\nДопис, поширений DJ NANA (@anastasia_domination) 11 Кві 2019 р. о 3:03 PDT\nТеги: Новини України LifeStyle Еротика Новини LifeStyle


5 способів відкрутити масляний фільтр — Ремонт домов и квартир своими руками\nВідкрутити МАСЛЯНИЙ ФІЛЬТР БЕЗ знімачі? НЕ ВСЕ ЦЕ ЗНАЮТЬ!!!\nЦей змінний елемент доводиться міняти на двигуні автомобіля через кожні 7-15 тисяч км пробігу разом з черговою заміною моторного масла. Зазвичай він кріпиться до двигуна в його нижній частині, і до нього не так-то просто підібратися, а вивернути ще важче, оскільки вхопитися двома руками не вдається.\nДо того ж, за час від заміни до заміни корпус фільтра припадає пилом, брудом, різними маслянистими відкладеннями, і руки не знаходячи потрібного зчеплення, ковзають по поверхні деталі.\nЩо ж робити, якщо одними руками це змінне виріб вивернути не вдалося?\nСлід скористатися наступними нехитрими, але досить зручними і ефективними пристосуваннями.\n1. Знімач у вигляді металевої стрічки і болта з гайкою\nПристрій складається з металевої стрічки, яка своїми кінцями проходить через прорізи в фігурної скоби, симетрично розташовані щодо її центру, в який впирається болт з навінченной на нього гайкою.\nСтрічка утворює петлю-обхват, а її кінці закріплені на двох протилежних гранях рухомий гайки за допомогою коротких гвинтів. Якщо болт викручувати, то гайка ковзає вниз, і діаметр петлі збільшується. При укрученні болта гайка йде вгору, і петля коротшає. Скоба в своїй нижній частині виконана по дузі окружності.\nПетля знімача вільно накидається на корпус масляного фільтра і за допомогою закручування болта затягується за рахунок того, що гайка піднімається по болту і тягне за собою кінці металевої петлі.\nКоли петля щільно охопить корпус фільтра, знімач стає своєрідним важелем, жорстко закріпленим на об’єкті, що знімається вузлі. Тепер залишається тільки докласти невелике зусилля до Знімачі-важелю проти годинникової стрілки, щоб зірвати фільтр з його посадкового місця.\nПісля цього знімач можна зняти, а фільтр викрутити зусиллям пальців однієї лише однієї руки.\n2. Знімач типу «Краб»\nВін являє собою, свого роду, подобу планетарного механізму: одна центральна циліндрична шестерня і три такі ж за розміром і виду шестерні-сателіти, кожна з яких входить в зачеплення з першої.\nЗовнішні шестерні розташовані навколо центральної рівномірно по колу, тобто під 120 градусів одна до іншої. Всі вони закріплені за допомогою своїх осей на міцному і жорсткому круглому диску і трикутної пластини з округлими кутами зі зворотного боку шестерень.\nЦентральна шестерня приводиться в обертання ключем через гайку, розташовану з лицьовою стороною пластини на продовженні осі центральної шестерні. При цьому починають обертатися і бічні шестерні-сателіти в межах менше одного обороту навколо своєї осі, чого цілком достатньо для роботи затиску даного типу.\nЗатиск корпусу масляного диска здійснюється Г-подібними скобами круглого перетину, які приварені короткою стороною перпендикулярно до створюючих бічних шестерень прямо по центру, щоб кут між ними становив також строго 120 градусів. Причому довгі стрижні скоб повинні бути паралельні один одному і орієнтовані в бік, зворотний розташуванню гайки. Для кращого захоплення довгі сторони скоб, починаючи не менше ніж з середини і до кінця, забезпечені виступає поздовжньої рискою.\nЯкщо скоби розташувати радіально, то умовний циліндр всередині них, має максимальний діаметр. Обертання гайки вліво або вправо зближує скоби, і діаметр умовного циліндра зменшується.\nКористуватися даними пристосуванням досить просто: захоплюємо скобами корпус масляного фільтра і обертаємо за допомогою ключа гайку вліво, скручуючи, тим самим, фільтр з його місця. При обертанні гайки вправо фільтр буде, навпаки, закручуватися.\n3. Ланцюговий знімач\nОсновним елементом у ньому є шматок ланцюга, яка одним кінцем закріплена в «рогатині» ручки разом з хитним кронштейном, інший її кінець вільний. Але, щоб ланцюг не вискочив з «рогатини, в кінцеве ланка просунута шпилька, кінці якої розведені.\nЩоб відкрутити масляний фільтр, ланцюг накидається на його корпус, підтягується за вільний кінець і накидається на два зубця, наявних на ручці. Вони не дають затягнутому навколо корпусу фільтра ланцюговому обхвату розійтися і послабити зажим.\nТепер залишається лише рукою повернути ручку знімача проти годинникової стрілки, і фільтр легко відкрутиться. Якщо перекинути ланцюг в зворотну сторону, то обертаючи ручку за годинниковою стрілкою, фільтр можна встановити на колишнє місце і затягнути до упору.\nПісля завершення відкручування або закручування, досить зняти зусилля з ручки, як ланцюг ослабне сама собою і її можна зняти з корпусу фільтра.\nМожливо, це саме зручне пристосування, якщо його розміри дозволяють розвести губки до обхвату корпусу масляного фільтра, діаметр якого іноді може перевищувати 100 мм. А також для нього потрібно місце, відповідне з довжиною розвідного ключа. А як його знайти на двигуні не тільки легковий, але і вантажної машини? Тому цей спосіб в практичному плані майже марний.\n5. Потужна викрутка\nСучасні масляні фільтри, що встановлюються на двигуни автомобілів, переважно одноразові. Тому після першого використання, вони ні на що не придатні. Значить, жаліти їх нічого.\nЗвідси — останній «варварський» спосіб відкручування масляного фільтра за допомогою міцної і, бажано довгої викрутки з гострим жалом і міцною ручкою.\nНаставляємо жало викрутки до котра утворює фільтра, якомога ближче до дінцю знімною деталі. Тримаючи викрутку перпендикулярно до поверхні корпусу, наносимо удари по торця ручки молотком, поки не проб’ємо верхню і протилежну стінки. Жало викрутки повинно вийти назовні.\nТаким чином, ми створили імпровізований важіль, до якого досить прикласти невелике зусилля проти годинникової стрілки, і фільтр буде легко відкручені. Причому, чим довше викрутка, тим менше буде потрібно сил для відвернення. Недолік — той же, що і в попередньому випадку: потрібно багато місця.\nЗауваження в ув’язненні\nЯк відкрутити масляний фільтр, якщо під рукою не виявилося трьох перших пристосувань, а для застосування двох останніх немає місця. Слід спробувати використовувати наждачний папір.\nДля цього необхідно надіти рукавички на руки, відрізати співрозмірний шматок грубої наждакового паперу, обхопити нею корпус фільтра і двома руками спробувати зрушити з місця фільтр. Зазвичай це вдається, адже подолати щось потрібно лише зусилля зминання кільцевої гумової прокладки для герметизації фільтра і затяжку на різьбі.


ᐉ Яка вона, сучасна українська нація? — тільки актуальні новини на порталі ЗакарпатПост\nЯка вона, сучасна українська нація?\n15.02.2011 15.02.2011 post 368 Views нацмен, СРСР, старший брат, сучасний стан, українська нація\nУкраїнська нація, як жодна нація СРСР, постраждала під час окупації України російським комунізмом. Вона вийшла з обіймів „старшого брата” суттєво ушкодженою як фізично, так і морально, духовно.\nЗа різними підрахунками, українська нація за період комуністичного володарювання втратила від 40 до 60 мільйонів осіб. Такі втрати можуть викликати найтяжчі психологічні потрясіння, від яких не завжди можна звільнитися. І тому наша нація залишається переляканою від жахіть, які вона зазнала протягом побудови „комунізму” в СРСР. До цього часу українська нація ніяк не може оговтатися від майже столітнього фізичного та тривікового духовного нищення. До цього часу нація не може прийти до тями, не може загоїти рани, отримані тільки за те, що хотіла залишитися самобутньою, якою вона сформувалася протягом багатьох тисячоліть.\nЗа період неволі під російською окупацією, українська нація найбільше постраждала від депопопуляції, що призвело до катастрофічного зменшення українського населення, а також небачене раніше зменшення відтворювання населення. Ця тенденція зберігається й досі. Протягом підневільних часів найжорстокішому нищенню піддавалася українська еліта. Нашу еліту знищували не лише фізично, духовно, а й національно. Асиміляція стала одним із способів позбавити наших видатних науковців національної приналежності. Діти від змішаних шлюбів, як правило, втрачали свою українськість і ставали представниками інших націй, переважно „руськими”. Це був „цивілізований” спосіб яничарства. Нищення українства творилося й загальнонародним психологічним настроєм російського суспільства на всіх його соціальних щаблях: насмішки, приниження, образи, наклеювання ганебних ярликів, втовкмачування почуття неповноцінності і безліч інших способів, що їх застосовував старший брат проти українців. Тих же, хто намагався захистити українську націю, – знищували.\nІнформаційний простір СРСР був перенасичений вихвалянням всього російського, спроби похвалити щось українське жорстоко каралися. Особливо нещадною була руйнація української мови. Нажаль, цей процес продовжується й нині, в уже незалежній Україні, бо Росія і надалі домінує в нашому інформаційному просторі. Русифікація України в сучасних умовах набуває шалених темпів без будь-якого спротиву української влади.\nОсновними національними меншинами в Україні є росіяни та євреї, що себе такими не вважають, бо присилалися вони до нас не працювати на полях чи на заводах, а керувати нами, українцям. І саме нас, українців, вони й досі вважають національною меншиною. Вони і досі нахабно претендують на керівну роль у суспільстві. Вони вимагають другої державної мови, російської, для всіх нацменшин, подвійного громадянства, відверто виступають за недопущення входження України в спільний оборонний комплекс – НАТО (особливо ревними поборниками українства є різні фальшиві доктори табачники, що є лютими ворогами української національної держави, ред.)…\nУкраїнська сучасна нація – це людність, що залишилася від геноциду, від голодоморів, від репресій, від колективізацій та депортацій. Це недостріляна, недобита, недопалена живцем, недомордована морально маса людей. Це народ, що 70 років безоплатно працював на Росію, народ, що 70 літ терпів національний гніт, наругу, злидні. Це залишки „українських буржуазних націоналістів”, незважаючи на те, що Україна не мала власної національної буржуазії і досі такої немає. Зрештою, це людність, яка нашпигована агентами іноземних держав: в армії, міліції, в державних органах, освітніх та медичних установах тощо…\nЗ 1991 року і по сьогодні в Україні „законним способом” йде злодійська прихватизація всенародного майна, ожебрачення української нації при сприянні влади, антиукраїнської і антинародної влади. Українська влада, –депутати від села і до столиці держави, – безкарно грабують цю ж державу під прикриттям недоторканості, кишенькових суддів, такої ж міліції і прокуратури. Глибока аморальність сучасних інститутів влади обумовлена тим, що 1991-1992 років при владі в Україні залишилася колоніальна російська номенклатура. Влада оголошена демократичною, тобто народною, але народ до влади не допускається. Влада проголошує лібералізм, що виявляється на практиці вседозволеністю для представників усіх гілок влади.\nНаша влада, яку багато хто вважає українською, і яка такою не є, не знає багатьох визначальних державотворчих категорій. Сучасна українська влада нелогічно перенасичена представниками національних меншин. Які використовують своє службове становище для власних корисливих цілей і нещадно руйнують українську державність. Особливу тривогу викликає низький рівень інтелектуально-патріотичного потенціалу держави. І це є однією з причин, що знущання над українською нацією продовжується в умовах незалежної української держави.\nСучасний занепад української національної держави визваний і досить об’єктивними причинами:\n-слабкість, а то й відсутність національних лідерів, яких винищив російський комуно-нацизм;\n– небажання вчитися майстерності державного управління, а звідси дилетантизм найвищих посадовців без виключення;\n– ослаблення самоорганізації нації, що стає причиною занедбаної національної свідомості, відповідальності за своє майбутнє.\nСаме тому нинішня Україна й близько не подібна до національної країни, української держави. Ми є космополітичною країною з ухилом до зникнення нації під руйнівним керівництвом нацменів.\nПротягом століть відповіддю на питання – що таке нація? – формували свої думки найвидатніші люди планети. З усього сказаного, що нам відомо, найприйнятнішими є такі поняття. Нація – це етнічна спілка однодумців і одно- мовців. Які живуть на своїй території незалежно від того мають чи не мають свою державу. Якщо етнічна спільнота не є однодумцями, а мислить різновекторно, то ця спільнота хвора, розколота і її треба лікувати.\nІван Белебеха, доктор економічних наук, м.Харків\n← Азаров не хоче, щоб у вишах МВС вчилися жінки?\nЗакарпаття: У пункті пропуску “Тиса” митники вилучили австрійського електрообладнання більш ніж на 340 тис. грн. →


Що значить будинок з бруса під усадку\nЯкщо раніше практично всі будинки навколо були побудовані з дерева, то на сьогоднішній день, дерев’яний будинок це більшою мірою рідкість, ніж часте явище. Дерев’яний будинок прийнято вважати розкішшю і чимось недосяжним, тому багато хто віддає перевагу таким матеріалам як цегла, піно або газоблоки. Але якщо скласти грамотно проект і все розрахувати, то побудувати будинок з дерев’яного матеріалу, наприклад, такого як брус, то вартість його будівництва може бути менше ніж із цегли. Але крім вартості такий будинок має багато інших перевагами.\nСьогодні, при виборі матеріалу для будівництва дерев’яного будинку, в більшості випадків споживач віддає перевагу брусу. Існує багато будівельних компаній, які займаються будівництвом дерев’яних будинків. З більш детальною інформацією та можливими проектами будівництва можна ознайомитися на сайті http://srub-dom53.ru/project_home.\nУ цій статті розглянемо будівництво будинку з бруса під усадку. Це дуже популярна практика.\nЩо таке усадка\nПоняття «під усадку» означає, що брус, який застосовується для будівництва будинку, раніше був висушений, що дало йому можливість зменшитися в обсязі. Такий брус в процесі експлуатації може зменшитися в висоті до 9 см.\nДля даного процесу використовують спеціальне дерево північного лісу, у неї високі показники міцності.\nПри будівництві дотримується схема «шип – паз», тим самим конструкція посилюється і отримує додаткову міцність. Це сприяє уникнути деформацій і рівномірної усадки.\nБудинок з бруса під усадку\nДуже широкий попит на сьогоднішній день існує на будівництво будинків з бруса під усадку. Ті, хто віддають перевагу такому виду будинку, керуються тим, що дана будова є екологічним і дає можливість заощадити при будівництві близько 30% від вартості, якби, наприклад, це було будівництво будинку з цегли.\nЕтапи будівництва будинку з бруса під усадку\nБудівництво такого будинку складається з декількох етапів:\nпід час першого етапу, який триває від 4 до 12 днів, відбувається вибір і покупка матеріалу згідно здійсненого раніше вимірами;\nдалі відбувається укладання опорно-стовпчастого фундаменту для майбутньої конструкції;\nпісля влаштування фундаменту виконується збірка коробки, включаючи віконні та дверні прорізи, перегородки, покрівлю;\nпісля встановлюються вхідні двері і вікна.\nПісля виконання будівельних робіт зі зведення будинку починає відбуватися процес усадки будинку. Він може тривати 12 місяців.\nЩо значить будинок з бруса під усадку Ссылка на основную публикацию\nПідключення електрики до ділянки: документи, скільки коштує, як підвести | Заява\nВідразу після придбання землі під будівництво, необхідно подбати про ...\nВиникають ситуації, коли в квартирі або в іншому приміщенні, необхідно ...\nБудівництво об’єктів для відпочинку\nЕлектронними компонентами називають деталі, що входять до складу електронних ...\nМонтаж трансформаторних підстанцій? Устаткування, яке необхідно для доставки електроенергії.\nТрансформаторні підстанції необхідні для доставки електроенергії до кінцевого ...\nЯк провести проводку в будинку з бруса? Поради, які повзолят за невеликий бюджет організувати проводку і знайти ретро-інтер’єр.\nВідповідно до будівельних норм, електрична проводка в дерев'яних будинках ...