glh.sm.gov.ua - ПРОБЛЕМА : Тіньова зайнятість – очевидне незахищене майбутнє\nГоловна Гуманітарна політика Пенсійне забезпечення ПРОБЛЕМА : Тіньова зайнятість – очевидне незахищене майбутнє\nСтворено: Середа, 17 лютого 2016, 12:53 | | Друк |\nНіде правди діти, сьогодні значна частина населення влаштовується на роботу без укладання трудового договору, погоджується на виплату заробітної плати «в конвертах». Практика “тіньової” зайнятість поширена з часів буремних 90-х. Спочатку така ситуація влаштовувала і роботодавців, і їхніх найманих працівників. Ситуація мала змінитися з 2004 року, коли замість робочого стажу ввели страховий, тобто пенсію почали нараховувати тільки з того заробітку, з якого сплачено страхові внески.\nВідсутність правового регулювання трудових відносин між роботодавцем і працівником робить громадянина незалежної держави рабом. Влаштуватися на роботу без укладання трудового договору - без проблем. Зрозуміло, що проблеми з працевлаштуванням приводять до суцільної залежності працівника від роботодавця. Зазираючи у корінь проблеми, особливо цинічним видається аргумент, що ухиляючись від укладання договору з працівником, а відповідно і від оподаткування, роботодавець свідомо іде на ризики винятково із бажання поліпшити матеріальне забезпечення свого працівника. Насправді ж така “оптимізація” фіскального навантаження з боку роботодавця обертається для його працівника ницою подачкою нині та руйнацією соціальної захищеності у майбутньому.\nА якщо розібратися глибше, то таке ганебне явище, як тіньова зайнятість, тягне ряд проблем як для працівника, так і для громади, тобто це стосується кожного. Це не лише серйозна соціальна, але й економічна проблема.\nЩо стосується суспільної небезпеки для громадськості, то всі ми є споживачами послуг у сфері громадського харчування, торгівлі, транспорту, будівництва тощо. Тіньова зайнятість сприяє поширенню професійних захворювань, аварійності на дорогах, низької якості виконуваної роботи, ризику виникнення нещасних випадків на виробництві. Неоформлений робітник не проходить обов'язкове медичне обстеження, з ним не проводяться інструктажі та навчання з техніки безпеки, охорони праці. Використання скритих трудових відносин призводить до ненаповнення державного бюджету та місцевих бюджетів коштами, а відповідно злиденний рівень забезпеченості освіти, медицини та інших бюджетних установ; несплата відрахувань до Фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування — мізерні пенсії та виплати у разі непрацездатності. Це явище дестабілізує ситуацію в країні. Така виплата без утримання податку і перерахування його до бюджету знижує економічну стабільність держави, породжує інфляцію.\nТіньова зайнятість, тіньова зарплата не рятує в юності та прирікає на злидні в старості - це аксіома, яку повинен знати робітник, що погоджується на рабство. Ненормований робочий день, відсутність оплати лікарняного та відпустки, залежність розміру і порядку виплати заробітної плати виключно від роботодавця, відсутність записів у трудовій книжці та несплата внесків до Пенсійного та інших фондів державного соціального страхування, позбавлення працівника права на достроковий вихід на пенсію або взагалі на пенсію, права на скорочений робочий день, тиждень, якщо він працює в шкідливих умовах праці, права не працювати у вихідний і святковий день і т. д...\nУ випадку травми, захворювання, інвалідності, при виході на пенсію, втраті годувальника, або настанні іншого соціального ризику (тобто саме тоді, коли особа втрачає можливість самостійно заробляти засоби до забезпечення себе та своїх близьких і найбільше потребує сторонньої (страхової) допомоги) людина залишається наодинці зі своїми проблемами. І ось коли такі ризики, на жаль, стають реальністю - люди йдуть до управління Пенсійного фонду і одержують у відповідь відмову: для пенсійної виплати у разі втрати годувальника, або по інвалідності відсутня законодавча норма. Роз'ясню детально:\n1. Особа набуває право на пенсію за віком при настанні пенсійного віку та стажу не менше як 15 років, а право на пенсію за віком в мінімальному розмірі - за наявності страхового стажу у жінок 30 років, у чоловіків 35 років.\n2. Пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї, за наявності у годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності 3 або 2 групи. Так, до досягнення 23 років обов'язково необхідно мати страховий стаж 1 рік; від 24 років до 26 років — 2 роки;.....від 38 років до 39 років - 8 років;....від 56 до 59 років включно - 14 років.\nЗа відсутності необхідного стажу відмовлено в призначені пенсій по втраті годувальника в 2015 році 7 особам (4 особам в 2014 році); по інвалідності - 21 (18 особам в 2014 році); за віком в 2015 році - 4 особам пенсійного віку (3 особам в 2014 році). Як видно з наведених цифр динаміка невтішна і з роками буде погіршуватися.\nЗгідно змін до Податкового кодексу України зменшено ставку ЕСВ до 22% для всіх груп, а це значна економія коштів на нарахуванні на фонд оплати праці. Шановні роботодавці, зареєструйте свого найманого працівника, якщо він працює без трудового договору, або підвищить офіційну зарплату тому працівнику, якому доплачуєте в конверті. У Ваших руках людські долі, їх майбутнє пенсійне забезпечення.\nПроінформую читачів, що в управлінні на обліку більше 16 тисяч одержувачів пенсій, середня пенсійна виплата — 1441 грн., щомісячно своєчасно на пенсійні виплати з бюджету Пенсійного фонду фінансується більше 23 млн. грн.\nНачальник управління С.М.Козубова


Після ДТП у Кіровоградському районі з автівки довелося витягувати 2 загиблих та травмовану жінку – Перша електронна газета – Новини Кіровоградщини\nПісля ДТП у Кіровоградському районі з автівки довелося витягувати 2 загиблих та травмовану жінку\n15.10.2017 10:40 Надзвичайні події\nУ Кіровоградському району сталася ДТП. Водій “Ford Escort” не впорався з керуванням, з’їхав у кювет та влетів у дерево. У результаті аварії двоє людей загинули, троє постраждали. За допомогою гідравлічних ножиць рятувальники розблокували постраждалу жінку та тіла загиблих із понівеченого легковика.\nПодія сталася у п’ятницю, 13 жовтня, близько 21:00 поблизу с. Шевченкове, повідомили Першій електронній у прес-службі ДСНС Кіровоградської області.\nНагадаємо, 13 жовтня, близько 19:00 по вул. Ярослава Мудрого у Кропивницькому сталася ДТП за участі вантажівки “ЗІЛ” та автомобіля “ВАЗ”. Водія останньої автівки госпіталізували в реанімацію обласної лікарні, а його транспортний засіб збирали частинами.\nОкрім того, у центрі Кропивницького Mercedes збив чоловіка на “зебрі”.


Львівських хокеїстів не випускали на лід через неоплачені квитанції - 032.ua\nЛьвівських хокеїстів не випускали на лід через неоплачені квитанції\n16:35, 21 лютого 2012 р.\nГру у Вінниці ледь не було зірвано через фінансову заборгованість ХК «Вінницькі Гайдамаки» перед бухгалтерією «Льодового Клубу», де мав відбуватися турнір. Керівники Професійної хокейної ліги врятували ситуацію, однак матч почався із запізненням на годину. А львівським «Левам» труднощі не завадили достроково перемогти та забити у грі 10 шайб. Рахунок гри 10:4.\nПро це 032.ua повідомили в прес-службі «Левів».\nШайби закинули: 0:1. Гнітько (Янченко, 3:15 – уменшості), 0:2. Буточнов (Хонін, Черненко, 3:31 – у меншості), 1:2. Панов (Остяков, Юшков, 5:18 – у більшості), 2:2. Шевелєв (Карпенко, Книженко, 7:19), 2:3. Пономарьов (Янченко, Гнітько, 16:36), 3:3. Юшков (Панов, Остяков, 19:02), 3:4. Мошкарьов (Пономарьов, Гнітько, 28:36 – у більшості), 3:5. Курський (Федоров, Гончаров, 36:10 – у більшості), 3:6. Федоров (Марушев, Курський, 45:47), 3:7. Расторгуєв (Буточнов, 47:17), 3:8. Пономарьов (Янченко, Гнітько, 51:57), 3:9. Расторгуєв (Черненко, Сидоров, 52:17), 4:9. Чернишенко (Юшков, Остяков, 58:58), 4:10. Пономарьов (Гнітько, Мошкарьов, 59:31)


«Не nлач, мамо, я nовернусь до тебе». Сказала – і вunарувалася. Я nлачучu вuйшла з nідвалу. На цей раз двері nіддалася. Те, що я nобачила, глuбоко w0kувало мене: все було nеревернуто і знuкли гроші! | Огляд\nДалі все було як в тумані: швидка, поліція, перехожі … Коли я зрозуміла, що сталося, я впала в істерику. Мені ввели заспокійливе – і я відключилась. Прийшла до тями у себе на ліжку. Поруч сидів чоловік і лікар. Я не пам’ятала, що сталося. Мені нагадали. У мене знову трапилася істерика, але тривала вона недовго. Потім почалася глибока депресія. Я ні на що не реагувала, наче з мене вишкребли всі емоції, а залишили тільки зовнішню оболонку. Так минув рік\nPrevious PostВарто знати! Тромби в судинах! Лікарі назвали початкові симптоми!\nNext PostЛікарі говорили «просто дайте йому n0мерти», але потім вона почула як він прошепотів ці слова…\nНещодавно мене запросили на зустріч випускників. Я зателефонувала Андрію і повідомила радісну новину, але чоловік не захотів, що б я йшла. Мовляв, там хлопців буде багато,\nУ селі її не любили! Марія люто нeнавиділа невістку та маленького онучка. Вигнала їх з дому. Тa згодом підло прийшла до маленької сільської хатини з oтрyт0ю…


В Российской Федерации продан 400-тысячный седан Toyota Camry » Полтава сегодня, новости\nПолтава » Жизнь » Новости » В Российской Федерации продан 400-тысячный седан Toyota Camry\nЯпонський автовиробник Toyota зробив заяву про свої продажі в Російській Федерації бізнес-седана Camry. Так компанія озвучила цифру в 400000 проданих автомобілів, причому понад 300 тисяч з них справили безпосередньо на автозаводі в Пітері.\nВарто відзначити, що в сегменті D /E, модель Toyota Camry входить в число найпопулярніших автомашин. За останні 6 років в цій ніші на цей автомобіль припадає близько 30% ринку. Найбільші продажі продемонструвало сьоме покоління седана, його володарями стали майже 200 тисяч покупців. Щодо восьмого покоління, то за один рік вдалося реалізувати 47 тисяч транспортних засобів.\nНагадуємо, що в основі Toyota Camry лежить платформа GA-K і середня вартість автомобіля в дилерській мережі становить 1573000 рублей. В підкапотному просторі у автомашини три бензинові мотори: 249-сильний 35-літровий, 181-сильний 25-літровий і 150-сильний 20-літровий. У парі з силовим агрегатом пропонується або 8-діапазонна або 6-діапазонна автоматичні коробки передач.\nОзвучені самі невдалі моделі автомобілів компанії Toyota\nТойота Камрі 2018: нова модель, фото, коли вийде в Росії Toyota Camry.\nТойота Камрі 2018 року: нова модель, ціна, коли вийде в Росії\nТойота Камрі 2018: нова модель, коли вийде в Росії


Сергій Свисталюк привітав з Днем Святого Миколая дітей поліцейських\nВчора перший заступник голови Рівненської обласної ради Сергій Свисталюк привітав дітей працівників управління патрульної поліції Рівненської області з Днем Святого Миколая та вручив їм солодкі подарунки.\nДо малеч завітав Святий Миколай, а інспектори зв’язків влаштували квест «Знайди дорогу до Святого Миколая».\nПластуни урочисто передали обласній раді Вифлеємський вогонь миру\nСьогодні голові Рівненської обласної ради Олександру Данильчуку та його першому заступнику Сергію Свисталюку пластуни урочисто передали Вифлиємський вогонь миру.\nЯк зазначив представник скаутського руху Роман Сєткін, вже 20-й рік поспіль до святкування Різдва Христового вогонь, який взятий на місці народження Ісуса Христа у Вифлеємі, потрапляє до всіх, хто чекає на світло тепла, миру, злагоди і сподівання.\nГолова обласної ради привітав дітей Березнівського району з Днем Святого Миколая\nВ День Святого Миколая голова обласної ради Олександр Данильчук привітав дітей Березнівського району зі святом.\nТак, він відвідав Зірненський будинок культури, де зібралося понад 200 учнів початкових класів місцевої школи. Їхні старші друзі підготували повчальну виставу «Миколай спішить до тих, хто добрий і любить всіх довкола».\nРівнян запрошують побувати «Під небом Парижу»\nРівненська обласна бібліотека для молоді запрошує молодь на мистецьке кафе «Під небом Парижу». У четвер, 20 грудня, в рамках «Року французької мови» відбудеться:


Джордж Клуні підчепив нову подружку - glamurchik.tochka.net\nДжордж Клуні підчепив нову подружку\n29 липня 2009, 21:10\nУже майже сивий голлівудський серцеїд вірний собі і тільки собі - молодих подружок актор міняє як рукавички.\nДжордж Клуні, знаменитий 48-річний актор, недарма вважається одним із найстійкіших голлівудських холостяків і досвідчених спокусників. Не минуло й кількох місяців після розриву з пасією Клуні, яку йому всім світом пророкували на роль дружини, як актор уже підчепив нову подружку, і теж офіціантку. Але не встигли ще світські пліткарі добряче обговорити чергову пасію Клуні, знайдену ним серед «простих смертних», як у того вже новий роман.\nЕлізабетта Каналіс, 30-річна симпатична брюнетка, не така вже й проста дівчина, як попередні обраниці Клуні. Дівчина давно й успішно працює в модельному бізнесі, а недавно спробувала себе в ролі кіноакторки.\nДжордж Клуні, зважаючи на все, підчепив красуню не дуже давно. Лише тиждень тому солодку парочку вперше помітили разом, коли вони вечеряли в ресторані Hotel Majestic у Римі. Потім Клуні з Елізабеттою бачили на прогулянці - вони трималися за руки й щебетали, як справжнісінькі закохані.\nЗараз парочка відпочиває на віллі Джорджа Клуні на озері Комо, коротаючи дні у романтичних прогулянках, купанні в басейні та катанні на мотоциклі актора.\nДжордж Клуні зіркові романи зірки в спорті зірки-экстремали\nДжордж Клуні завів собі нову коханку\nДжордж Клуні: Я більше ніколи не одружуся\nДжорджа Клуні тягнуть під вінець\nВезёт же некоторым!! С Клуни на Комо!


„Де ростем, там мусимо цвісти...” - культури\n„Де ростем, там мусимо цвісти...”\n12:19, 20 вересня 2007\nМихайло Левицький пише – як малює і малює – як пише. Це митець вибраного кола, його творчість засвідчує рівень надлюдських переживань. Про творчість митця\nМихайло Левицький пише – як малює і малює – як пише. Це митець вибраного кола, його творчість засвідчує рівень надлюдських переживань. Таких митців завжди було мало, і їх можна полічити на пальцях однієї руки. Зрозуміло, що ні сьогодні, ні тим більше вчора в жодну з існуючих літературних „обойм” він не потрапив. І потрапити не міг. Але не тому, що за тоталітарного режиму в ньому вбачали, образно кажучи, „динамітчика”. Зовсім ні! У поезії М. Левицького не було відчутного інакомислення (окрім, можливо, зухвало-самійленківського „На франца я купив кашне”), і вже той факт, що він видавав книжки у 70-ті та 80-ті роки, свідчить, що поет вписувався (важко чи легко – це інше питання) у вутле річище офіційної літератури. В „обойму” він не міг потрапити тому, що був тихим поетом, нічого не утверджував, ні до чого не закликав і найчастіше блукав манівцями, обминаючи людні путівці. Майже з тих же міркувань він не потрапляє у „новітні обойми”, бо ж знову нікуди й нікого не закликає, не оспівує сорочку-вишиванку і не клянеться в любові неньці-Україні, як це, приміром, роблять його колеги по перу, що також пускають багатотисячними тиражами сльозу над відновленими могилами героїв і вергають прокляття на голови тим, кого вчора славословили.\nТаких поетів рідко не помічають критики і читачі (йдеться, звісно, про широкий читацький загал), вони, вочевидь, народжуються для того, щоб про них уголос заговорили тільки після смерті (згадаймо хоча б Володимира Свідзинського). За життя над їхніми книжками схиляються тільки одиниці, і це число таке невелике, що вони безнадійно губляться в шумливому морі шанувальників художнього слова. Але вони є – і це дуже суттєво. Справжня література завжди елітарна. Довгими зимовими вечорами, коли тужливо плачуть вітри й сповідаються деревам, хтось самотній не може заснути, незримим зорям заглядає в очі і пошепки, як молитву, декламує ці напівчаклунські, напівреальні рядки:\nВ осінньому лісі усе як годиться:\nЗолочений лист, вересневі гриби,\nВ ожиннику щедрім залітана птиця\nНе скаржиться більше на скупість судьби.\nІ я, вересневий, кажу тобі, доле, –\nЯ щедрістю слова тобі заплачу\nЗа цю ось новеньку хмаринку над полем,\nЗа цю ось маленьку краплинку дощу.\nЗа те, що в старому розлогому зворі\nВостаннє так рідно запахла трава,\nВід чого навколо в усіх мухоморів\nЩе з самого ранку болить голова.\nТаких майстрів Юрій Клен називав „поетами круга понад земного”. Їх твори абсолютно неможливо аналізувати, як це легко можна робити, скажімо, з авангардистською чи структуралістичною поетичною продукцією. Бо у віршах тихих сповідальників є якийсь незбагненний, кажучи словами В.Стуса, „захований у собі самосмисл, котрий просто неможливо добути розумом”, якийсь тонкий чар, що вловлюється тільки душею і котрий від грубого дотику логіки одразу ж руйнується. Цю поезію треба просто пити, як п’ють вино, як квітка спиває росу, а бджола – нектар:\nГусне, гусне на крилах втома...\nГуси, гуси, повірте словам,\nЩо не заздрив я ще нікому,\nТа сьогодні позаздрив вам.\nТо свята і найвища щасливість,\nКоли долю вже іній вкрива, –\nЩе б зронити на рідну ниву\nХоч пір’їнку свого крила...\nТаку поезію безнадійно розкладати на частинки, як марно робити спектральний аналіз сонячного зайчика, намагаючись збагнути, з чого він створений. Це порівняння, можливо, не нове, але надзвичайно точне. Ключ до її творення, очевидно, можна й відшукати, але повністю технологія написання таких текстів ніколи не буде пізнана. Тому що цього не знають навіть самі поети. Творці такої поезії – це медіуми. Написане ними – це осяяння небес, код входження в космос, де Слово – Бог. Михайло Левицький, безсумнівно, знає, як багато йому відкрито, і давно відчув, що поезія – це наслухання Бога.\nУ цьому переконує хоча б те, що він співає тоді, коли співається, береться за перо тільки тоді, коли через товщу днів пробивається та довгождана неповторна мить, що невідомо як і звідки дарує слово, яке веде на золотій ниточці друге і третє. Він ніколи не квапиться, не провокує натхнення, не ганяється за кількістю. Вагота слів для нього – понад усе. На терези вічності він кладе не кількість, а біль, що не має критеріїв виміру. І виграє. За три десятиліття творчої діяльності ним написано не більше півтори сотні віршів (річна норма поета-ремісника). Зате яких віршів!\nАле дивно і навіть просто образливо, коли інколи він все-таки робить спробу збагнути і, щонайприкріше, донести до читача таїну народження слова. Маю на увазі його мініатюри „До поезії”, „Поезія”, „Поети”. Це не тільки речі дивні в його творчому доробку, але і найбезпорадніші, тому що вони матеріалізують духовне, пояснюють незбагненне. Воістину, ніколи не можна допитуватися, як ото „любити журавлів”. Бо любиш тому, що любиться, бо пишеш тому, що пишеться. Ти відчуваєш – і цього досить. Коли виллється на папір – відчує інший, кому відкрито. Зривання завіси, чи навіть безневинне піднімання її тільки руйнує чари. Рядки „І я злетів. І голубою піснею торкнулось небо до мого плеча” кажуть читачеві більше, ніж отой мимовільний триптих із книжки „Мамині перепілки”.\nПоезія Михайла Левицького ошляхетнює душу, мені навіть здається, що той, хто залюблений в неї, не здатний на щось нице, облудне, злочинне чи відворотне.\nМ. Левицький – поет вибагливий. Тільки заради музикальності вірша він може вжити усталений епітет чи апробовану іншими метафору. Але така необхідність виникає в нього надзвичайно рідко. Він міг би повторити услід за Валерієм Іллею: „Я про поезію, як про самотність, знаю все”, – бо натщесерце любить цю землю, бо цвіте там, де росте, сповідуючи істину, що немає периферійних поетів, є лише периферійна творчість, бо любов його тиха – для світу навіки. Так, він – тихий поет і любить усе притишене та замислене, несуєтне і самозаглиблене: тихий ліс, мовчазні плеса, ледь чутну з мамою розмову... та ще й при цьому заклинає Господа „щоб тишу цю якщо хтось і порушить, то тільки сплеск в’юнкого окунця”.\nАле, о, парадокс! О, метаморфоза поезії! Тихий голос поета, що пробивається, як трава через товщу асфальту, в тисячоголосому хорі голосів інших поетів чути виразніше і чіткіше, ніж будь-який інший. Звісно: чути тому, хто має слух і смак, хто спроможний почути.\nРозгубилося слово перед вічною вічністю,\nЗагубилася птаха у вишневім саду.\nТа ще вечір такий, ну, хоч зараз до дівчини,\nЩо давно вже не вірить у те, що прийду.\nНавіть при великому бажанні у поезії М.Левицького важко відшукати вади, прорахунки і необережне поводження зі словом. Дещо неприродний поет там, де картає людські вади („Епітафія графоману”, „Стара притча про обережність”), тому що засуджувати, це не його покликання, не його призначення, він народжений і наділений даром слова, яке має підносити душу і звеличувати людину. Головне в його творчості – яса поетичного слова, німб святості над віршем. Вони заворожують і змушують забувати все незначне і другорядне.\nСьогодні вперше я побачив,\nЦигарку спогадів своїх...\nПоет ніколи не писав, що він передусім громадянин, а не лірик, ніколи не вставав на котурни і не присягався в любові до Вітчизни, хіба що отак: „Навік притулилась з терпкою сльозою тривога моя до щоки Батьківщини”, ніколи прилюдно не клявся, що, коли треба, помре за щастя народу, як це охоче робили інші. Та коли прийшов час, виявився першим і майже єдиним, бо ті „інші” поховалися в прихистках власних загомінків, остаточно знецінивши мовлене слово. Це здавалося майже неймовірним, майже незбагненним, сприймалося навіть як нереальна містифікація, бо як це такий тихий поет, що живе у такому хисткому ілюзорному світі, зважився на вчинок, який вимагає залізної стійкості душі? Це було майже як у притчі про Лірових дочок... А може, життя справжнього поета завжди притча?\nВіктор Міняйло, лауреат Шевченківської премії\nПропонуємо вам придбати унікальну книгу – денники Петра Сороки, що стали явищем в українській літературі. Це глибокі роздуми про внутрішній світ, пошуки сенсу життя, роль природи в житті людини тощо. Книга розрахована на вдумливого читача, що не гониться за поверхневим сюжетом, а шукає естетичної насолоди від прочитаного.\n«Це висока література, вона лягла мені на душу..»\nЮрій Мушкетик, м.Київ, „Літературна Україна”.\nОбсяг –370ст. Ціна – 15 грн.\nОбсяг – 240с. Ціна – 10 грн.\nАдреса: 46018 ас 438. м.Тернопіль-18.\nСорока Петро Іванович.\nТел. 8-0352- 4955-59.


Ще дещо про мобільні процесори Intel Core i7. Новини. GECID.com\nЩе дещо про мобільні процесори Intel Core i7\nМи вже розглядали з вами нові процесори компанії Intel призначені для високопродуктивних ноутбуків - Core i7-720QM, Core i7-820QM і Core i7-920ХM. Днями колеги з сайту PCpro.co.uk змогли протестувати один з процесорів цієї лінійки, а потім порівняти його з іншими процесорами мобільного сегменту.\nСайту PCpro.co.uk вдалося протестувати модель Intel Core i7-820QM - 4-ядерний процесор з частотою 1,73 ГГц, здатний працювати з одним ядром при частотах аж до 3,06 ГГц при використанні технології Turbo Boost. Незважаючи на видатну продуктивність при використанні технології Turbo Boost, ми змушені визнати, що новий продукт вийшов таки невдалим.\nПри використанні всіх 4 ядер при номінальній частоті в 1,73 ГГц процесор виділяє 74 Вт тепла, а час роботи від акумулятора становить всього 50 хвилин. Однак, при середньо-статичній роботі, де процесор практично ніколи не буває завантажений на 100%, час роботи перевищує 200 хвилин, що не так вже і погано.\nЩодо продуктивності, то новинка впритул дібралася до Intel QX9300 (2,53 ГГц). Однак, при вартості новинки в $546, можна припустити, що мобільні процесори Core i7 повинні всього лише заповнити вільні ніші до виходу 32-нм процесорів.\nНовина прочитана 4945 раз(ів)


#МиЗбірна. 10 років тому: Жіноча збірна України вперше вийшла на ЄВРО! - Жіночий футбол України\n20.06.19 | Четвер | 22:56\n#МиЗбірна. 10 років тому: Жіноча збірна України вперше вийшла на ЄВРО!\nКоманда Куцева творить історію. Події 2008 ріку назавжди будуть вкарбовані золотими літерами до літопису жіночого футболу України.\nВпевнено перемігши в Чернігові команду Словенії, національна жіноча збірна України вперше в своїй історії пробилась до фінальної частини 10-го ювілейного розіграшу Чемпіонату Європи-2009. За великим рахунком, у підсумковій перевазі підопічних Анатолія Куцева над суперницями мало хто сумнівався, адже у першому стиковому поєдинку наші футболістки здобули більш ніж солідний гандикап у три голи. А тепер все по черзі...\nДля початку пригадаємо, як розпочинався цей історичний похід підопічних Анатолія Куцева.\n9 жовтня 2006 в штаб-квартирі УЄФА на стадії відбіркового етапу жереб звів Україну з міцними збірними Данії, Шотландії, Португалії та Словаччини.\nНа стадії кваліфікації до Євро-2009, який розпочався у травні 2007 року і завершився в жовтні 2008 року головний наставник збірної задіяв в матчах 21 футболістку, які і творили історію для українського жіночого футболу:\nЗірковий склад 2007-2008-2009\nЗВАРИЧ Ірина, БАРАНОВА Надія, ШУЛЬГА Вероніка - АПАНАЩЕНКО Дар'я, ВАНЮШКІНА Світлана, ДЯТЕЛ Віра, ЗІНЧЕНКО Наталія, КОТИК Валентина, ЛЕМЕШКО Людмила, ЛИШАФАЙ Алла, МАЗУРЕНКО Олена, МАСАЛЬСЬКА Марина, МІЛЬЧЕВСЬКА Дарина, ПЕКУР Людмила, СУХОРУКОВА Наталія, ФРИШКО Світлана, ХОДИРЄВА Олена, ЧОРНА Тетяна, БОЙЧЕНКО Ольга, ВАСИЛЮК Ірина, ВАЩЕНКО Юлія\nМатчі відбору до ЄВРО-2009\n09.05.2007 – СЛОВАЧЧИНА – УКРАЇНА – 0:4(0:3)\nСенець. Стадіон «Національний». 250 глядачів. Арбітр : Палома Квінтеро (Іспанія).\nУКРАЇНА: Зварич, Мазуренко, Чорна (Масальська,87), Котик, Пекур, Ходирєва, Дятел\n(Лемешко,79), Зінченко (Фришко,87), Лишафай, Апанащенко, Сухорукова. Тренер – Анатолій Куцев.\nГоли: Дятел (5), Пекур (16), Апанащенко (38), Зінченко (79).\nПопередження: Зінченко (64).\n30.05.2007 - УКРАЇНА - ШОТЛАНДІЯ - 2:1(1:0)\nМаріуполь. Стадіон «Іллічівець». Арбітр: Снєжана Фочич (Хорватія).\nУКРАЇНА: Зварич, Зінченко, Пекур (Лемешко,87), Мазуренко, Лишафай, Котик, Ходирєва,\nФришко (Сухорукова,83), Дятел, Чорна, Апанащенко. Тренер - Анатолій Куцев.\nГоли: Зінченко (44), Чорна (67) - Флітінг (68).\nПопередження: Зварич (77), Мазуренко (87), Апанащенко (90+3).\n20.06.2007 - УКРАЇНА - СЛОВАЧЧИНА - 5:0 (3:0)\nМаріуполь. Стадіон «Іллічівець». Арбітр: Карла де Бук (Бельгія).\nУКРАЇНА: Шульга (Баранова,83), Апанащенко, Дятел (Лемешко,73), Фришко, Ходирєва, Котик,\nЛишафай, Мільчевська, Пекур, Сухорукова, Зінченко (Ванюшкіна,63). Тренер - Анатолій Куцев.\nГоли: Фришко (2,53), Зінченко (16-пен.), Пекур (26), Ходирєва (47)\n21.02.2008 - ПОРТУГАЛІЯ - УКРАЇНА – 0:1 (0:0).\nАбрантеш (Португалія). Муніципальний стадіон. 150 глядачів. Арбітр: Кірсі Саволіанен (Фінляндія).\nУКРАЇНА: Баранова, Мазуренко, Котик (Ващенко,88), Ходирєва, Лишафай, Пекур, Чорна, Дятел\n(Василюк,67), Зінченко, Апанащенко, Фришко (Сухорукова,65). Тренер – Анатолій Куцев.\nГол: Зінченко (69).\n28.05.2008 - ШОТЛАНДІЯ - УКРАЇНА – 0:1 (0:0).\nПерт (Шотландія). Стадіон «Макдайармайд Парк». 3000 глядачів. Арбітр: Таня Скетт (Австрія).\nУКРАЇНА: Баранова, Мазуренко, Ходирєва, Лишафай (Сухорукова,46), Котик, Чорна, Пекур,\nДятел (Василюк,85), Ващенко, Апанащенко, Фришко (Бойченко,88). Тренер – Анатолій Куцев.\nГол: Апанащенко (9).\nПопередження: Пекур (76)\n22.06.2008 - УКРАЇНА – ДАНІЯ - 1:0 (1:0).\nЧернігів. Стадіон імені Юрія Гагаріна. 10000 глядачів. Арбітр: Дагмар Дамкова (Чехія).\nУКРАЇНА: Баранова, Мазуренко, Чорна, Котик, Пекур, Ходирєва, Дятел (Василюк,70), Зінченко\n(Сухорукова,88), Ващенко, Лишафай, Апанащенко. Тренер – Анатолій Куцев.\nГол: Апанащенко (28).\nПопередження: Ходирєва (90+2).\n27.09.2008 - УКРАЇНА – ПОРТУГАЛІЯ - 1:1 (1:1)\nЧернігів. Стадіон імені Юрія Гагаріна. 8000 глядачів. Арбітр: Бібіана Стейнхаус (Німеччина).\nУКРАЇНА: Баранова, Мазуренко, Чорна, Котик, Пекур, Дятел, Фришко (Бойченко,78), Ващенко,\nЛишафай, Апанащенко, Сухорукова (Зінченко,57). Тренер - Анатолій Куцев.\nГоли: Сухорукова (5) – Фернандес (45).\nПопередження: Чорна (90+3) – Нето (54).\n01.10.2008 - ДАНІЯ - УКРАЇНА – 1:0 (0:0)\nВіборг. «Віборг стадіон». Арбітр: Ніколь Петінья (Швейцарія).\nУКРАЇНА: Баранова, Котик, Мазуренко, Ходирєва, Ващенко (Зінченко,77), Дятел, Лишафай,\nЧорна, Пекур (Василюк,82), Апанащенко, Фришко (Бойченко,71). Тренер – Анатолій Куцев.\nГол: М.Педерсен (62)\nПопередження: Ходирєва (39), Пекур (45+1 Ващенко (77).\nВ підсумку збірна Данії напряму кваліфікувалася до фінального турніру Євро-2009. А підопічні\nАнатолія Куцева свій шанс мали використовувати у двох стикових матчах плей-офф із збірною Словенії.\nПлей-офф. Перший матч. 26.10.2008\nУ першому матчі плей-офф за вихід на чемпіонат Європи наші дівчата обіграли суперниць у гостях з рахунком 3:0.\nФортуна у цьому матчі посміхнулася кращому бомбардиру української збірної Дарині Апанащенко. Після ефектної двоходівки з участю Наталії Зінченко та Алли Лишафай форварду залишалося тільки переправити м’яча у порожні ворота. Ще до перерви Апанащенко відзначилася вдруге, впевнено реалізувавши вихід сам на сам із словенським голкіпером − 2:0.\nПитання щодо переможця двобою фактично було знято на початку другого тайму. Це Лишафай, вдало долучившись до атаки, на всі сто використала позиційну помилку суперниць. Після потужного удару нашого захисника з-поза меж карного майданчика воротарю залишалося тільки розвести руками.\nПідсумкова виїзна перемога з рахунком 3:0 надає збірній України чудовий шанс вперше в своїй історії потрапити до європейської Топ-12.\n26.10.2008 - СЛОВЕНІЯ - УКРАЇНА – 0:3 (0:2)\nПлей-офф. Дравоград. Стадіон «Шпортні центер». Арбітр: Александра Ігрінгова (Англія).\nУКРАЇНА: Баранова, Котик, Мазуренко, Ходирєва, Ващенко, Лишафай, Чорна, Сухорукова,\nДятел, Зінченко, Апанащенко. Тренер – Анатолій Куцев.\nГоли: Апанащенко (27,41), Лишафай (54).\nПлей-офф. Матч-відповідь. 30.10.2008\nВдома українки не стали знижувати оберти, хоча й відправили до воріт словенок лише два сухі м’ячі.\nПочали наші дівчата з місця в кар’єр, відкривши рахунок уже на четвертій хвилині. Віра Дятел виявилася найспритнішою у воротарському майданчику гостей під час «пожежі», що виникла після подачі Наталі Зінченко. Якщо у словенок і були якісь ілюзії щодо позитивного підсумку цього протистояння, то цей гол їх остаточно розбив. Адже годі було й уявити, що українки, котрі в попередніх дев’яти відбірних поєдинках пропустили лише тричі, дадуть суперникам вразити свої ворота чотири рази. Господарки в свою чергу кинулись добивати опоненток, бажаючи ще до перерви зняти питання про переможця й у матчі-відповіді. Одначе з купи небезпечних моментів біля володінь Ядранки Кнежевич ані найактивніша з українок Дарина Апанащенко, ані Людмила Пекур, Віра Дятел, Валентина Котик, Наталя Зінченко та їхні партнерки не реалізували жодного.\nПісля перерви характер гри трохи змінився. Гості, розуміючи, що втрачати їм нічого, активніше пішли вперед. Щоправда, на кількість гострих ситуацій біля воріт Надії Баранової це не сильно вплинуло: як і в першому таймі захисники української збірної діяли дуже обережно, тому роботи в голкіпера майже не було. Натомість рівень напруги на протилежному боці поля не знижувався. Змарнувавши ще кілька гарних нагод, «синьо-жовті» подвоїли перевагу на 72-й хвилині. Знову не обійшлось без Наталі Зінченко, котра з правого флангу вирізала чудову передачу на Дарину Апанащенко. Та швидко зорієнтувалась і, присівши, відправила головою м’яча до сітки. Цей гол і став фінальним для українок у відбірному раунді, хоча інших нагод для взяття воріт словенок у підопічних Куцева вистачало вдосталь. Що ж, є ще час попрацювати над реалізацією атак до фіналу Євро-2009, а поки просто порадіємо за історичний успіх жіночої збірної України!\n30.10.2008 - УКРАЇНА – СЛОВЕНІЯ – 2:0 (1:0)\nПлей-офф. Чернігів. Стадіон імені Юрія Гагаріна. 7000 глядачів. Арбітр: Клодін Брое (Бельгія).\nУКРАЇНА: Баранова, Котик, Мазуренко, Ходирєва, Ващенко, Лишафай, Чорна (Лемешко,90+3),\nДятел, Зінченко, Апанащенко (Фришко,77), Пекур (Сухорукова,81). Тренер – Анатолій Куцев.\nГоли: Дятел (3), Апанащенко (71).\nПопередження: Чорна (49), Пекур (80).\n19 листопада 2008 року відбулося жеребкування фінальної частини жіночого Євро-2009.\nЖіноча збірна України з футболу, яка вперше пробилася до фінальної стадії чемпіонату Європи, опинилася у групі А разом із господарками змагань фінками, а також голландками та датчанками.\nЗа словами наставника збірної України, результати жеребкування його повністю задовольнили.\n"Звісно, на такому рівні слабких суперників не буває, втім, я вважаю, вийти з такої групи нам цілком до снаги. Отже задачу-мінімум, яку ми маємо ставити перед собою, − це потрапляння до плей-офф", − зазначив Анатолій Куцев.\nЧемпіонат Європи з футболу серед жіночих команд\n(23 серпня – 10 вересня 2009 року у Фінляндії):\nГрупа А - Фінляндія, Україна, Данія, Нідерланди;\nГрупа В - Німеччина, Ісландія, Норвегія, Франція;\nГрупа С - Швеція, Англія, Росія, Італія.\nТеги:Збірна А, відео, МиЗбірна, ФФУ\n© Жіночий футбол України 2019 - 20.06.19 - Четвер - 22:56


Мічені Нобелем-2002: великий експериментатор Вернон Сміт\nРоман Корнилюк, для РЕ 20.04.2012, 16:40\n"Реальна економіка" продовжує шлях від 2012 року до 1969 року, коли був названий перший лауреат Нобелівської премії з економіки - найпрестижнішої галузевої відзнаки, встановленої на честь 300-річчя Банку Швеції.\nМинулого разу "РЕ" проаналізувала доробок нобелівського лауреата 2003 року Клайва Гренджера. Сьогодні на редакційному календарі - 2002 рік.\nВернон Сміт отримав премію королівської академії наук за "проведення лабораторних експериментів, що використовуються для емпіричного аналізу, особливо при вивченні альтернативних ринкових механізмів".\nАмериканський вчений поділив найвищу нагороду з Деніелом Канеманом. Обидва дослідники звернули увагу на обмеженість попередніх теорій, заснованих на спрощеному розумінні "людини економічної", яка діє винятково у власних інтересах і завжди приймає раціональні рішення.\nНасправді люди не настільки егоїстичні та ощадливі, як гласять "аксіоми" економіки. Для перевірки ключових постулатів класичної економіки у штучних умовах Сміт заснував новий напрям науки - експериментальну економічну теорію, яка ґрунтується на дослідах з реальними людьми.\nУ молоді роки Вернон Сміт цікавився фізикою та електрикою, працюючи на заводі "Боїнг" та паралельно здобуваючи ступінь бакалавра з технічних дисциплін.\nОднак на додаткових економічних курсах хлопець захопився новою для себе наукою і невдовзі став магістром економіки Канзаського університету та здобув науковий ступінь PhD у Гарварді. Науковець вивчав теорію цін, фінансову математику, недосконалу конкуренцію і детально - історію економічних вчень.\nНа початку своєї наукової кар'єри Сміт був прихильником соціалізму. Пізніше вчений пояснював це складним дитинством у період Великої депресії та впливом батьків, які були членами Соцпартії. Однак згодом учений працював радником сенатора Голдвотера, якого радянський уряд вважав втіленням усіх вад "загниваючого" капіталізму та ідеологом подальшого розгортання холодної війни.\nУ зрілому віці Сміт став провідником ліберальних економічних ідей. Найбільш ефективною, на його думку, є система, у якій людина володіє максимальною свободою, яка не обмежує свободи інших. Запорукою такої свободи є можливість вільного доступу до ринкової інформації та право на прийняття власних рішень.\nЯк основоположник експериментальної економіки вчений зумів довести деякі постулати економічної теорії, які вважалися суто теоретичними.\nРезультати роботи Сміта були настільки революційними, що його першу статтю опублікували лише 1962 року після двох переробок, чотирьох негативних рецензій та шести років з моменту проведення першого лабораторного дослідження.\nЗгодом, отримавши визнання в академічних колах, Сміт став президентом Асоціації економічної науки, Західної економічної асоціації, Товариства суспільного вибору, Асоціації підготовки кадрів для приватних підприємств.\nВін також працював у багатьох вузькоспеціалізованих журналах - "Американський економічний огляд", "Економічний дизайн", "Ігри та економічна поведінка", "Журнал економічної методології". Однак найбільшу славу здобули досліди Сміта з моделювання формування рівноважної ціни, роботи аукціонів і фондових ринків.\nСуть економічного вчення\nУ першій половині двадцятого століття економіка вважалася наукою, у якій неможливо використовувати такий метод, як експеримент.\nПроводилися паралелі з метеорологією та астрономією, де людині важко втрутитися у перебіг досліджуваних процесів, і єдиним можливим виходом з ситуації є спостереження за незалежними від волі спостерігача подіями.\nНа основі отриманих даних проводився аналіз і формувалися теоретичні концепції, які часто не витримували перевірки часом.\nЛабораторні експерименти Сміта відрізняються від традиційних "польових" досліджень тим, що проводяться не в реальному світі, а в модельованому. Дослідник може самостійно задавати певні правила гри учасникам взаємодії і спостерігати за розгортанням подій у нових умовах.\nУнікальність експериментального методу полягає у можливості виключення низки додаткових факторів, які впливають на прийняття рішень, а також у можливості тестувати альтернативні ринкові механізми, сконструйовані теоретичним шляхом.\nІдеї застосування експериментів в економіці Сміт завдячує своєму гарвардському вчителю Чемберліну, який любив розподіляти студентів на продавців та покупців і пропонував поторгуватися за якийсь уявний товар. Попередньо професор таємно називав "продавцям" собівартість, а "покупцям" - цінність товару.\nВ ході торгів у випадковому порядку формувалися пари. Якщо торговець і клієнт приходили до згоди, остаточну ціну записували на дошці. Якщо ж угода зривалася, пари змінювалися, допоки товар не купували. Отримані ціни суттєво відрізнялися, а також були дуже далекими від прогнозованої рівноважної ціни.\nТак Чемберлін показував процес ціноутворення в умовах монопольної конкуренції. Сміт удосконалив експеримент вчителя, повторюючи періоди торгів кілька разів підряд, що допомагало торговцям та покупцям вдосконалити свої поведінкові стратегії. Повторюваність краще відображала реалії економічного життя.\nУ результаті такого лабораторного дослідження був виявлений суттєвіший вплив конкуренції на формування середньої ринкової ціни, значно ближчої до рівноважної ціни порівняно з дослідами Чемберліна.\nТак теорія рівноважної ціни в лабораторних умовах пройшла тест на дієвість. Існування "невидимої руки" ринку, теоретично обґрунтованої Адамом Смітом, було доведене експериментально його молодшим однофамільцем.\nСміт у своїй нобелівській лекції намагався довести хибність спрощеного розуміння класичного вчення Адама Сміта про "людину економічну". Адам Сміт не стверджував, що люди однакові у своєму інтересі до максимізації корисності. Навпаки, кожен визначає та переслідує свій власний інтерес власним способом.\nРозмаїття стратегій поведінки разом з природною неповною інформованістю учасників і варіаціями правил проведення торгів ускладнює прогнозування рівня цін на реальних ринках. Важливе значення має також персоналізація відносин, бо ціна відрізнятиметься залежно від того, чи знають один одного учасники угоди.\nВідтак американський вчений звертає особливу увагу на фрагментарність економічного мислення людей у життєвих ситуаціях, внаслідок якої поведінка може бути далекою від раціональної.\nРазом з тим, у кожній людині закладене "відчуття ринку". Воно з'явилося ще у доісторичні часи, коли люди почали обмінюватися товарами і діяти за принципом "ти мені - я тобі". За Верноном Смітом, правила ринкової гри та право власності оформилися ще до появи держави, вона лиш юридично їх закріпила.\nІстинне усвідомлення такого простого факту може поставити хрест на численних ініціативах українських чиновників та науковців, які вірять у чудотворну силу законів, нібито здатних кардинально змінити реальність. Насправді закони лише відображають існуючі відносини між людьми і не в силі змінити людську природу.\nЗахист прав власності та ринкової конкуренції так і залишаться абстрактними формулюваннями на папері, допоки суспільство не усвідомить необхідності, а кожен індивід - свого інтересу в утвердженні саме таких правил економічної гри.\n"Заняття експериментальною економікою змінили мій спосіб мислення", - пише Сміт у нобелівській лекції. За його словами, найважливішим є те, що створення і проведення експерименту змушує розглядати досліджуваний економічний інститут крізь призму правил і механізмів його діяльності.\n"Лише одиниці, такі, як Ейнштейн, можуть провадити складні творчі експерименти у своїй уяві. Більшість з нас потребує проведення експериментів у реальності, щоб дисциплінувати хід своїх думок", - додає нобелівський лауреат.\nЗа своє життя Сміт провів безліч експериментів. Він змінював певні параметри середовища, конструював нові механізми проведення торгів, фіксуючи, як саме змінювалися ціни, отримані внаслідок взаємодії реальних людей.\nКонтрольовані лабораторні експерименти завдяки Сміту не лише стали органічною складовою сучасної економічної науки, а й використовуються у практичних цілях. Зокрема, американський учений зумів експериментально перевірити вплив різних типів проведення аукціонів на рівень отриманих цін.\nМеханізми аукціонів відіграють провідну роль на сировинних та фондових ринках, а також під час приватизації об'єктів державної власності. Обравши конкретний тип аукціону, продавці можуть моделювати результати торгів, що особливо актуально, якщо продавцем є держава. Вчені виділяють чотири основні типи аукціонів.\nАнглійський - найпоширеніший варіант, який передбачає відкрите оголошення цін, які наростають. Торги завершуються, коли ніхто з присутніх покупців не хоче запропонувати вищу ціну. Широко використовується при торгівлі антикваріатом.\nГолландський - відрізняється від англійського тим, що починається з максимальної ціни і прямує в напрямку пониження. Використовувався деякими банками при пропонуванні депозитів клієнтам, які понижували відсоткову ставку до тих пір, поки не залишався єдиний вкладник, що погоджувався на найменший процент.\nЗакритий аукціон першої ціни - здійснюється без публічних торгів на основі поданих заявок з таємною сумою. Виграє покупець, який запропонував найвищу ціну. За такою схемою приватизує об'єкти Фонд держмайна України.\nЗакритий аукціон другої ціни - рідкісний варіант торгів, при якому виграє учасник з другою за величиною сумою.\nУ ході лабораторного дослідження Сміт довів, що найвищі ціни встановлюються у ході англійського аукціону та аукціону другої ціни. За ними іде закритий аукціон першої ціни. Мінімальні ціни забезпечує голландський аукціон.\nВчений підтвердив розрахунки попередників, за якими результати англійського аукціону та аукціону другої ціни ідентичні, і спростував припущення теоретиків щодо ідентичності підсумків торгів на голландському аукціоні і аукціоні другої ціни.\nВажливою сферою застосування експериментальної економіки стало регулювання купівлі-продажу прав на злети і посадки літаків в аеропортах за поганих метеорологічних умов. Під час нельотної погоди традиційний ринковий механізм порушується: виникає проблема, які із затриманих літаків відправляти першими.\nЗ'явилася потреба в альтернативному ринковому механізмі. За результатами лабораторного дослідження, Сміт запропонував надавати першочерговий дозвіл на злет тим літакам, рейси яких найкраще застраховані від поганої погоди.\nЗапропоновані Смітом методи використовувалися для вирішення конкретних господарських проблем. У 1980-х роках їх почали застосовувати в антитрестових судових процесах, а у 1990-х роках - для розробки програм дерегуляції та приватизації ринку електроенергетики у США, Австралії та Новій Зеландії.\nЗначною заслугою Сміта залишається встановлення методологічних стандартів якості експериментів, що використовуються в економічній науці.\nВернон Сміт народився 1927 року у провінційному містечку Вічіта, штат Канзас. Після навчання у Гарварді працював професором економіки та права в університетах Purdue, Массачусетса, Арізони та Джорджа Мейсона.\nФахівець з питань ціноутворення, фондових ринків, аукціонів та експериментальної економічної теорії.\nНауковці про Сміта: Юрій Воронов, Сергій Моїсеєв


У Ямполі відбувся концерт відомої команди КВН «Гарні діти»\nУ Ямполі відбувся ювілейний концерт відомої команди КВН «Гарні діти».\nЗ самого ранку була завірюха, і погода лякала своїм агресивним настроєм. Але в нашому селищі всі чекали на вечір, коли повинно було відбутись справжнє свято гумору: своє 15-річчя святкували найвеселіші і найкмітливіші. Безкоштовні запрошення на концерт отримали більше 300 глядачів, адже в цієї команди дуже багато прихильників і друзів.\nІсторія «Гарних дітей» Ямпільського районного центру дитячої та юнацької творчості розпочалась у 2003 році. Першим її керівником став особисто директор ЦДЮТ Мехті Бабаєв. Команда КВН «Гарні діти» є однією з кращих дитячих та юнацьких збірних України. Вона є багаторазовим чемпіоном області, дворазовим переможцем зимових ігор у Вінниці, срібним призером Всеукраїнського фіналу КВН-ЮІР. Команда «Гарні діти» – срібний призер Всеукраїнського фестивалю «Сміховик» у Житомирі і триразовий бронзовий призер фестивалю «ЖАРТ-ПТИЦЯ» м. Затока Одеської області. У вересні 2017 вона стала переможцем «ЖАРТ – ПТИЦІ» і отримала право приймати цей всеукраїнський фестиваль у себе вдома в цьому році, що стане величезною подією для Ямполя і Сумщини.\nКоманда має постійну підтримку від народного депутата України Андрія Деркача. Нагадаємо, за його сприяння під час зимових канікул у містах та селищах Сумщини пройшли святкові мюзикли-тури ямпільчан, у минулому році команда виступала на сцені Київської національної опери України. До свята депутат передав величезний торт!\nЗ перших хвилин концерту «Гарні діти» завели аудиторію. Неперевершені актори команди своїм гумором веселили зал та дарували чудовий настрій усім присутнім. Не встигли закінчитись оплески для юних гравців, як на сцені з’явилися досвідчені випускники.\nСвоїми виступами КВНщиків вітали вокальний ансамбль «Росинки» та зразковий хореографічний колектив «Сувенір», а Тетяна Ланіна поділилась спогадами про ті часи, коли була учасницею команди.\nГолова Ямпільської районної державної адміністрації Ірина Панченко та голова Ямпільської районної ради Ольга Губар прийшли привітати з найкращими побажаннями та грошовим презентом, подарунками потішила голова селищної ради Наталія Цибулько. Також на святі був присутній головний редактор Асоціації КВН України Ігор Урбанський.\nЦей вечір подовжив життя багатьом, адже саме сміх лікує від усіх хвороб та негараздів.


І не драматизуй, прошу | ВСЛ\nГоловна/Блоги/І не драматизуй, прошу/\nНе так насправді давно, десь у 2010-му, один професійний читач охрестив Сільвію Плат «ангелом-охоронцем самодраматизації». Те, що в 1960-ті називали евфемізмом «свіжий нахабний голос», уже в 2010-х обізвали без всяких применшень: королева драми та істеричка (ну що таке самодраматизація, по-вашому, як не істерія?). Парадоксальне і песимістичне в цьому те, що проза Плат якраз свідчить, як швидко приростають «ярлики» і яких неймовірних психічних зусиль вимагає повільна і здебільшого нерезультативна спроба позбавитися тих «діагнозів». Зрештою, до чого лапки? Просто: діагнозів.\nГанна Улюра, Zbruc\nІнколи «Під скляним ковпаком» (The Bell Jar, 1963) Сільвії Плат називають жіночою версією «Ловця у житі». Мають рацію в тому, що обидва твори стали маніфестом генерації: злі молоді люди заявили вголос про свої біди і проблеми та означили вельми екстремальні (варто визнати) способи їх вирішувати. Це два романи, де говорять дуже юні люди про дуже складні речі щодо прийнятної соціальної ідентичності (точніше для них: неприйнятної). Але там, де герой Селінджера зводить всіх з розуму, героїня Плат сама втрачає здоровий глузд. Віват божевіллю, що звільняє! Віват хворобі, що знищує?\n1950-і. Блаженні часи наукового прогресу і фінансової стабільності. А маккартизм, що підігріває чергове полювання на відьом, можна і не помічати. Багато хто так і робить, задовольняючись рекламою нового порохотяга, на якій красива жінка в ідеальному будинку чекає на успішного чоловіка. Глянець стає реальністю. В одному з таких глянцевих журналів (тут: нью-йоркському) проходить літню практику 1953-го юна Естер Ґрінвуд.\nВона сама з передмістя Бостона, мріє бути поеткою і чекає запрошення на курс до відомого літератора, куди подала заявку. Батько помер, живе з матір’ю (люто напружені стосунки – з обома, живою і мертвим). Вона вмотивована щодо академічних успіхів і майбутньої кар’єри. Між тим, тривають її заручини з ще шкільною пасією Баді: не змогла відмовити нелюбому, бо він хворий на сухоти і зараз лікується в якомусь елітному диспансері. З нью-йоркським стажуванням, втім, склалося не так, як гадалося: масові отруєння замість гламурних вечірок, спроба зґвалтування замість легкого флірту. І остаточне рішення: розірвати помовку з Баді. Згодом стає відомо, що на літературні курси вона не потрапляє. Посилюється і без того гострий конфлікт із матір’ю. В результаті – кілька невдалих спроб самогубства, госпіталізація і трішки непереконлива надія на повне одужання у фіналі.\nПерипетії публікації роману відомі. Він був оприлюднений в Англії під псевдонімом «Вікторія Лукас». А через лічені тижні Плат зробила те, що не вдалося Естер, – покінчила з собою. Читати «Ковпак» у відриві від біографії авторки стало нереальним. Ще й хлюпнула олії у вогонь родина: мати і чоловік Плат забороняли друк роману в Америці, та й інші її твори виходили з купюрами, зробленими чоловіком Тедом Г’юзом. Мати між тим озвучила спосіб читання роману, який і досі затребуваний: вона припустила, що той лабораторний ковпак із назви, під яким «живе» героїня, викривляє бачення – тому всі персонажі гротескні і неправдиві. Гротеск, між тим, методом Плат очевидно не є. Якби там не було, 1971-го роман нарешті вийшов в США. Нині є твором і класичним, і культовим (класичним роман роблять численні способи філологічного його прочитання, культовим – численні його прихильники).\nІнколи історія дозволяє собі рідкісні в своїй переконливості спецефекти. 1963-го, в рік видання «Ковпака», світ побачила «Загадка жіночності» Бетті Фрідан. Ця книжка – класика феміністичної думки, вона «підірвала» кілька генерацій жінок. Фрідан міркувала про білу жінку середнього класу як про «нового пролетаря», котрого експлуатують і на відкритому ринку праці, і на внутрішньому ринку домашньої роботи. Котрим маніпулюють через систему знаків типу «жіноча краса», «жіноча покора», «хороша матір», «віддана дружина» (це ж не абстракції, а конкретні приписи!). Власне, Фрідан написала наукову працю про те, про ще Плат написала роман. Обидві шукають оту саму загадку жіночності, обидві розуміють: йдеться не про містику, а про фокус. Навіть не про маніпуляції системи, а про системні маніпуляції, в який беруть участь і самі жінки.\nОточення Естер – гляньмо на нього. Перша парочка: Дорін і Бетсі, яку Естер дражнить «Поліанною» за ім’ям відомої хворобливо-оптимістичної героїні прози для дівчаток. Це її подружки в Нью-Йорку. Традиційна жіночність і бунтівна жіночність. Дорін – неймовірна гарна і, навіть на неортодоксальні смаки Естер, неймовірно розпусна. І Естер хотіла б на якомусь етапі бути Дорін і «клеїти» чуваків у барах та напиватися з ними до блювоти у стильних сквотах, але не може собі цього дозволити. Поведінка Дорін для Естер неприйнятна, адже та інколи така сама «поліанна», як і стерильна Бетсі. Вдома теж є пара жінок. Мати-вдова, котра опікується єдиною дитиною і робить скромну кар’єру викладача стенографії (страшенно корисна у 50-х «жіноча» професія).\nДруга – сусідка-католичка, що вийшла заміж з любові і тепер без кінця родить дітей. Обидві варіанти для Естер так само не прийнятні. В лікарні теж є пара жінок. Її благодійниця, котра сплачує за лікування, – відома письменниця-белетристика із відчутними психологічними проблемами. Ідентифікація з нею неможлива: вони з Естер занадто схожі. І лікарка-психіатр, котра дівчині зрештою і допомагає. Це насправді єдина близька Естер жінка, бо про неї ми знаємо тільки як про професіоналку, нічого більше. А ще – вона «по дефолту» візіонер (ну, психотерапевт же). Це та позиція, якої Естер прагне – бути візіонеркою у власному житті. Між тим, випливає ще один жіночий персонаж. Дівчина, яка теж мала за бойфренда Баді, і котра теж лікується тепер в психіатричному закладі (забагато збігів?). Це ідентичний двійник Естер. За відчутним винятком того, чого Естер хоче і боїться: Джоан – лесбійка, і її самогубство буде зрештою успішним.\nЗ рольовими моделями біда, «жіночу утопію», про яку мріятимуть жінки-прозаїки кінця 60-х, на цьому матеріалі не побудуєш. Якщо ж ти вибір зробити не годна, то ясно одне: ти – божевільна. Прямо виражати свою лють юній жінці не годиться, а якщо є правило, то має бути і покарання. Поступовий опис психічного розладу робить цей твір темним і густим, і жахливо переконливим. Ім’я Естер Ґрінвуд – це акронім «Етель Розенберг». Її вбили на електричному стільці того ж літа, коли захворіла Естер. Про Етель варто згадати, читаючи процедуру лікування електрошоком Естер у психіатричному закладі для жінок.\nДетальний клінічний опис психічного розладу стає за таких умов прозорою метонімією (до речі, обидва психіатри Естер говоритимуть про перенесення, а це і є «метонімія» мовою психіатрії). Хвороба міс Ґрінвуд відбивається в безумі 50-х щодо уявлень про ідеали жіночності. Соціальні очікування від молодої жінки настільки складні, а гендерні приписи настільки щодо неї плутані, що юнка Плат відмовляється від пошуку позитивної ідентичності і цілеспрямовано обирає саморуйнацію. Від неї вимагають жити як жінка, вона собі планує померти як жінка. Різниця величезна, ясно.\nЕстер ретельно обирає спосіб самогубства. Відразу відкидає вогнепальну зброю і повішення (занадто брутально і брудно – читай: «по-чоловічому»). Роздумує над тим, щоб врізати вени у гарячій ванні (якогось із елементів – то бритви, то ванни бракує весь час). Зупиняється на двох: намагається втопитися і випиває велику дозу снодійного. Вода і сон – два стани і дві метафори, які культурно визначають жіноче. Бути зануреним у воду і у сон – значить, очиститися, померти і народитися заново. Це насправді потужні метафори жіночої фертильності. Але так само потужні образи пасивності. Зберегти пасивність у акті самогубства? – І тут я чую в Естер голос вправної «південної красуні». Свідома цього і вона сама. Тому єдина успішна в цій книжці самогубиця повіситься.\n«Ковпак» має репутацію улюбленої книжки ніжних дівчат-підлітків (не ясно, як і чому зароблену репутацію). Але як глянути уважніше, це люто саркастична сатира, часом дуже і дуже смішна.\nДоведений факт: при роботі над «Ковпаком» (тією частиною, що про психіатричну лікарню) Плат користувалася шалено популярним детективним романом Мері Джейн Ворд «Зміїна яма». Там багату жінку насильно ув’язнили у дурці. Між двома творами є і сюжетні збіги, і текстуальні. Питання не в тому, що Плат не вистачило досвіду власних спостережень, щоб відтворити атмосферу клініки для ментально хворих. Вона з самого початку мала на меті написати динамічний бестселер. Тільки якщо у Ворд детективна інтрига зі змовою проти аж-занадто-самостійної жінки відбувається «назовні» і точно відомий злочинець, то у Плат така саме детективна колізія перенесена в хвору голову Естер. Всі прагнуть спричинити їй зло, всі – себто, з нею включно. Щось типу всесвітньої змови, в яку входить людина, котрій ту змову викривати тепер. Знайти тут винуватця буде дуже складно.\n«Ковпак» саркастичний, бо його героїня ставиться до себе і своїх проблем із такою граничною серйозністю, що на певному етапі і сама не годна сприймати їх всерйоз. І починає потребувати такої титанічної підтримки, наприклад, як біблійні міфи, з котрими сміливо грається. Ніщо так не смішить, як драматична (нагадаю ту «самодраматизацію» з початку) колізія, всередині якої ми раптом опинилися. Коли апріорі йде мова про зіткнення двох картин світу, котрі на позір між собою не різняться, тому і конфлікт розрішити неможливо в принципі. Тоді залишається оту «піднесену картину» наблизити настільки, щоб вона втратила ореол піднесеного раз і назавжди. «Драма» стає смішною, коли ми бачимо її у всіх недолугих і некрасивих деталях (а про некрасу – окрема ще розмова буде), коли ми перестаємо її бачити як цілісну, а «подрібнимо» на фрагменти, яким можемо знайти відповідність у власному досвіді. А у випадку Плат ще більше – у власному тілі.\nЦей момент в романі – такий собі «вставний вірш». Він і досі вважається найсильнішим фрагментом твору, чи не феміністичним маніфестом «другої хвилі». Я не знаю, чи це так, я не сперечаюся з таким читанням. Я пропоную натомість побачити в цьому «вірші-в-романі» відвертий глум. Значить так: вона хоче бути письменником-професіоналом, але не складається; вона не хоче народжувати дітей, як та сусідка, і не хоче бути гулящою, як Дорін; і її не тішить думка про «тиху кар’єру» матері. Скажу більше: обирати між цими можливостями вона не хоче в принципі. І от їй трапляється оповідання в жіночому журналі «Лейдіз дей» (!), в якому черниця і юдей ходять до дерева збирати стиглі смокви і рахують, хто скільки зібрав: «Моє життя постало переді мною, наче зелена смоковниця з того оповідання (…). Я уявила, як сиджу між гілок тієї смоковниці й умираю з голоду – лише тому, що не можу обрати смокву до смаку. Я хотіла їх усі й одразу, але обрати одну означало втратити решту, і я сиділа, і не могла вибрати, і смокви зморщувалися, чорніли й важко опадали одна по одній на землю коло моїх ніг».\nЦе ж притча про безплідну смоківницю, бачите? Тільки безпліддя для Естер – не прокляття, а винагорода. Не тільки вона йде від дерева голодною, а й плоди, які вродили на тій фізі, нікому не потрібні – безплідність є способом уникнути незатребуваності, якось так. Не хочеш – не роди. Не можеш – не пиши, коротше кажучи. А там же до всіх проблем Естер приєдналася ще й повна втрата здатності оформити свої думки на письмі. Бо ти – не дерево, ти – ґрунт, з якого воно росте. Пішла голодною від фігового дерева. Перейшла до яблуні. Бо далі – міф про гріхопадіння (яблук тут не буде, будуть тривалі розмови про сидр, кальвадос і сангрію, але Естер, до речі, п’є горілку).\nВ якийсь момент, коли вона намагається позбутися цноти і наражається на серійних ґвалтівників, вона робить ексцентричний крок. Напередодні вечірки замість пакувати валізи (бо завтра уже додому), Естер із Дорін змотують всі речі у великий жмут і ховають його під ліжком. Повернувшись до кімнати – побита і принижена чоловіком, вона ті речи викине геть із вікна готелю, а у валізі додому повезе стиглі авокадо. Ясно ж? «Хто сказав тобі, що ти нагий?». Яке гріхопадіння, такі і міфи про нього.\nТонкий чорний гумор, сарказм. Насправді, народись ця бідака Естер в генерації бебі-бумерів, стала б героїнею якогось «Сексу і міста». Зрештою, сарказм і досі в психологічній прозі є виключним способом говорити правду. Саме про художню правду ідеться, а не про правдоподібність: про критерії, яким «вимірює» світ оповідач і розповідач. (Попри автобіографічність «Ковпака», це все ж дві різні особи – у кожної з них унікальний час, роман побудований як серія флешбеків). Та і пряма вказівка буде: «— Так, ти мав рацію. Я таки невротичка. Я ніколи не зроблю вибору на користь міського або заміського життя. — Ти можеш жити в передмісті, — підказав Бадді. — І їздити то в місто, то за місто. — І де в цьому невротичність?».\nЕстер часто говорить, що вона не є гарною. Ми насправді не знаємо, чи це так. Судячи з описів, вона – гарна жінка, попри те, що стандарти краси 1953-го задає типаж Мерілін Монро і Доріс Дей, котрому Естер не відповідає: вона дуже висока, дуже худа, має густе темне волосся, «хлопчачу» статуру і величезні очі. Але ж ніхто про її зовнішність, окрім неї самої, і не міркує. Їй, і саме їй самій, важить визнати себе потворною: незграбною, з величезними ногами, на дві голови вищу від будь-якого чоловіка, з довгим носом і «нульовим розміром». Ясно ж: вона – потвора! Тут кілька рівнів читання.\nПо-перше, некрасиве і потворне в жіночому письмі є стабільним жестом відвертості. Я висловлюю вголос свої страждання і сумніви, значить, я виголошую істину. Молода жінка, яка пише: «Я негарна», формує момент катарсису для себе і момент «благодаті приналежності» для своїх читачок. Бо ніхто для цього світу не є «достатньо гарною жінкою». Трішки парадоксально, але з тим, що Естер гостро переживає свою непривабливість, співвідносяться її міркування про дітонародження. Наче апріорі красивий акт народження дитини є чимось потворним і сороміцьким. Наче. І от вона міркує про свої малі груди (нав’язлива ідея, чергова), порівнює їх з грудьми інших жінок (це таки перше, що вона про дівчат повідомляє), описує сторінками вдалі чи невдалі бюстгальтери; і тут же – починає говорити про нездатність і неготовність бути матір’ю. Очевидний зв'язок: груди жінки – для годування немовляти, перса як принади секс-іграшки тут – «побічне» щодо дітонародження. (Ну правда ж, Плат люто саркастична).\nПо-друге, некрасиве тіло (себто, тіло з очевидним недоліком типу малих грудей чи задовгого носа) постає в «Ковпаку» як своєрідний трансформер. Це поверхня, на якій Плат демонструє, як можна швиденько модернізуватися відповідно до вимог «раціонального самокерування життям». Простіше сказати? Ну, це ж так легко стати красивою, щоб люди тебе любили! Трішки поправишся, правильно нафарбуєшся чи ходитимеш завжди трішки позаду чоловіка і підігнувши коліна (вона насправді так робить). І знову тут: безкінечні розмови про зручну спідню білизну і вузькі сукенки, під які її не вдягнути. Негарне жіноче тіло в світі Плат (але ох: це ж і наш світ також) є таким собі дефектним хворим тілом. Це спосіб говорити про людину як про річ, це ще один прийом дегуманізації. Її малі груди, як і її клінічна депресія, – незручна, перепрошую, хвороба.\nІ нарешті. В художній прозі, тим більше психологічному біографічному романі, поява «потворного» героя свідчить: ця людина не надається до типізації. Це не герой, не тип, не образ. Це реальна людина – з оттаким-от довгим носом, малими грудьми і нестерпно високим зростом для жінки. І її досвід претендує на унікальність, навіть якщо таким не є. У випадку Естер на унікальність претендують її фобії і жахи. Вона розповідає про «нульову ситуацію» свого жаху: при ній жінка народжувала. Під дією знеболювального і з купою чоловіків-медиків навколо. Мертва голова немовляти в піхві одурманеної жінки – це первісний жах Естер. Між іншим, немовля таки живе; це не відразу розумієш.\nПлат писала продовження «Ковпака». В другому романі Естер мала вийти заміж і щасливо народжувати дітей. Рукопис «сіквела» Плат знищила; гадаю, Естер була б не проти цього. Одужання героїні «Ковпака» починається не в наслідок шокової терапії чи наявності (нарешті!) позитивної жіночої рольової моделі поруч тощо. Все простіше: їй виписали протизаплідний засіб – тепер при ній є діафрагма і якась гарантія, що не треба буде народжувати від кожного чоловіка, з яким їй захочеться мати секс. Гарантія свободи – хоч якоїсь. Хоча чому «якоїсь»? Тут точно кажуть, якої свободи: у неї тепер є частка «чоловічої свободи».\nДля мене між «Під скляним ковпаком» і «Ловцем у житі» є принципова різниця. Дві книжки про лють, нескінченну лють розгублених молодих людей. Голден Колфілд вдягає мисливську шапку: сьогодні він мисливець, він іде вбивати. Він чоловік. Естер Ґрінвуд вдягає коктейльну сукенку і випиває вкрадені у матері снодійні пігулки. Жінці дозволено вбивати тільки себе... Чи має лють стать?\nІ даруйте, якщо це звучить надто драматизовано.


Демотиватори на вихідні: Луценко, "Динамо" і феміністки проти проституток\nПродовжуючи традицію "відкритих гілок" на вікенд, оголошуємо про три теми, які здалися редакції гідними народного демотиватора: читати повністю\n11 грудня, 17:39, 2009\n71606 переглядів +2 / - 0 коментарів\nАдронний колайдер постійно ламається, тому що знищує сам себе з майбутнього?\nБільш ніж через рік після поломки Великого адронного колайдера (ВАК), коли сажа та рідкий гелій зупинили його роботу, найбільший і найдорожчий у світі фізичний експеримент знову розпочав роботу. Протони нарешті почали зіштовхувати в підземному тунелі поблизу Женеви - щоб дослідити сили і частинки, які домінували протягом перших трильйонів секунди Великого вибуху. І настав час для перевірки однієї з найдивніших наукових теорій. "Я не маю на увазі теорії про інші виміри часу і простору, чорну матерію чи навіть "чорні дірки, які пожеруть Землю", - пише науковець Денніс Овербай. - Ні, я маю на увазі ідею про те, що робота неспокійного колайдера саботується його власним майбутнім". читати повністю\n11 грудня, 14:55, 2009\n87671 перегляд +2 / - 0 коментарів\n"Рай.Центр" - інструкція для боротьби з Києвом. Коротко і майже зі смаком\nУ новому бестселері Люко Дашвар «РАЙЦентр» десь наївно, а десь іронічно розповідається мінорна історія романтичних пригод кількох людей, прибулих до міста над Дніпром. При цьому Київ зображено таким собі монстром, який п'є кров із лагідної та сумирної провінції. Схоже, саме на лагідних та сумирних цей роман і розрахований - тому що "просунуті" читачі укрсучліту кривитимуть рота від "масовості". А дарма. У "РАЙ.Центрі" є міцний сюжет і його цікаво читати - хоча б один раз, а для масової літератури більше й не треба. читати повністю\n11 грудня, 09:53, 2009\n109352 перегляди +2 / - 0 коментарів


ЦЕВ: Другий день естафетного тижня «Позашкілля Сумщини – 49+» - 24 Вересня 2019 - Центр естетичного виховання\nГоловна » 2019 » Сентябрь » 24 » ЦЕВ: Другий день естафетного тижня «Позашкілля Сумщини – 49+»\nЦЕВ: Другий день естафетного тижня «Позашкілля Сумщини – 49+»\nЕСТАФЕТНИЙ ТИЖДЕНЬ "ПОЗАШКІЛЛЯ СУМЩИНИ - 49+". ДЕНЬ ДРУГИЙ.\nДругий день естафетного тижня «Позашкілля Сумщини – 49+» пройшов в Центрі естетичного виховання. Педагогічний колектив разом зі своїми вихованцями показують високий рівень підготовки та обізнаності. Особливість педагогічної праці полягає в тому, щоб від початку і до кінця взаємодіяти з вихованцями, батьками, бо творчий керівник – це вихователь, наставник.\nЗустріч з майстром вокального мистецтва м. Шостка\nВихованці «Народного художнього колективу» фольклорного ансамблю «Любисток» (керівник Тетяна Стегайло, заслужений працівник культури України, заслужений діяч естрадного мистецтва України) поринули в світ стародавніх обрядових традиції під керівництвом Корж Людмили Федорівни, майстрині з вокалу села Клишки Шосткинського району. Виконавиця заспівала пісні «Весільного циклу», поспілкувалася з вихованцями, розповіла про народні пісні, обряди випікання короваю та підготовки да українського весілля. У весільних обрядах відбилася народна мораль, звичаєве право, етичні норми та світоглядні уявлення, що формувалися протягом століть. Деякі пісні припали до душі вихованцям та Тетяні Анатоліївні, яка із задоволенням співає їх та включила пісні «Біля нового колодязя», «Вили, вили, вілечко» у репертуар.\nРобота творчої майстерні «Батьки і діти»\nСьогодні в «Зразковому художньому колективі» творчому об’єднанні «Витинанки» (керівник Сергій Романцов) пройшло засідання творчої майстерні «Батьки і діти». Педагоги, батьки, діти зібрались на засідання майстерні, щоб попрацювати, поспілкуватися. Психолого-педагогічний супровід майстерні був під керівництвом психолога ЦЕВ Світлани Коновалової. Вся діяльність педагогів і психологічної служби спрямована на успішну соціалізацію наших вихованців, розвиток їх творчих здібностей, гармонійний особистісний розвиток та збереження психічного здоров’я. Спільна робота керівника та практичного психолога сприяє ефективній реалізації вікових та індивідуальних можливостей вихованців.\nЮні майстри пройшли тест на креативність (методика вивчення рівня невербальної креативності Е. Торренса), а після виконали самостійну творчу роботу, витинанку «Дерево життя», яку запропонував Сергій Васильович. Батькам у цей час психолог запропоновала експрес опитування, щоб краще зрозуміти наскільки вони знають свою дитину. Після цього батькам роздали рекомендації, які допоможуть в подальшому правильно спрямувати розвиток творчих здібностей своїх дітей, розкрити їх творчі задатки в учнівському колективі, спілкуванню з дорослими та у вирішенні деяких життєвих ситуацій. Світлана Михайлівна побажала батькам і дітям успіхів у творчій реалізації своїх здібностей, умінь та перемоги у конкурсах різних рівнів.\nМайстер-клас з хореографії «У світі казки»\nДля педагогів і вихованців «Народного художнього колективу» хореографічного ансамблю «Сюрприз» (керівники Віра та Василь Тихоновські, заслужені працівники освіти України) заняття хореографією - одне з найулюбленіших занять. Педагоги колективу ставлять перед собою завдання виховати не професійного танцівника, а провести вихованця через хореографічний процес, що включає засвоєння азів ритміки, азбуки класичного танцю, нескладних елементів народних танців. Діти надають перевагу таким заняттям, де можна рухатися, проявити себе, відкрити свої почуття і настрій, дати волю своїй уяві і фантазії. Під чуйним керівництвом педагогів майстер-клас перетворився на справжнє мистецтво, дивовижну казку, країну мрій\nМайстер-клас з народної хореографії «Стежками регіонів України»\nВихованці «Народного художнього колективу» ансамблю народного танцю «Джерельце» (керівники заслужений працівник культури України Людмила Маковець і Яна Трет’як) розуміють, що для вихованців дуже важливо разом гратися, спілкуватися, розвиватися. На майстер-класі з хореографії керівники разом із вихованцями продемонстрували елементи українського народного танцю та різні вправи для розвитку гнучкості, координації рухів, музикальності виконання рухів. Потім бажаючі спробували виконати деякі танцювальні елементи. Саме такі цікаві майстер-класи допомагають вихованцям поринути у світ цікавого, незвичайного.


Выставка живописи Татьяны Соколовой в Измаиле. ВИДЕО - Интернет Портал города Измаил\nВыставка живописи Татьяны Соколовой в Измаиле. ВИДЕО\nВ Ізмаїльському історико-краєзнавчому музеї Придунав'я відбулася друга персональна виставка живопису члена Спілки художників Ізмаїла Тетяни Соколової за участю її педагога-наставника, а також чоловіка - відомого художника Володимира Дудника.\nХудожниця закінчила Ізмаїльський педінститут, а живописом почала займатися досить пізно з легкої руки свого чоловіка.\nКартини Тетяни Соколової створюють особливий радісний настрій своїми яскравими фарбами, повнотою життя і десь навіть казковими сюжетами.\nОсновна і найулюбленіша тема художниці - квіти. Червоні маки, різнокольорові іриси, ніжний бузок і вся інша садова палітра постає перед нами і, здається, виливає чарівний аромат.\nА ще картини з серії "Все ми в душі трошки руді": кішки, фрукти, дівчинки з веснянками, натюрморти з рибами і багато всього цікавого. Всього в експозиції представлено 34 роботи.\nГармонійно доповнюють експозицію бессарабські пейзажі пензля Володимира Дудника, члена Національної спілки художників України.\nІзмаїльську поетесу Марину Копаной творчість чудової подружньої пари надихнула на твір нових віршів.\nПриємним сюрпризом для поціновувачів живопису Тетяни Соколової стала безпрограшна лотерея. П'ять полотен з виставки дісталися власникам щасливих квитків. Решта учасників отримали 25% знижки на покупку картин.\nНа виставці представлена лише мала частина творчості Тетяни. Велика кількість полотен художниці знайшли свій будинок в приватних колекціях і музеях. Адже вона належить до тих щасливих творців, чиї роботи не залежується в майстерні. Кому ж не хочеться підняти настрій і отримати заряд бадьорості, дивлячись на цю красу.


Як вирізати метелика |ЯкПросто\nЯк зістарити картину\nЯк закрити петлі на шапці\nЗображення метеликів нерідко використовується як елемент творів мистецтва. Їх малюють, вишивають, плетуть з бісеру. У подібних роботах на перший план виходить незвичайна забарвлення комах. Проте їх форма не менш цікава. Щоб підкреслити саме цю особливість метелики, спробуйте вирізати її з паперу.\nВізьміть аркуш паперу квадратної форми. Складіть його навпіл по горизонтальній осі, нижню половину піднявши вгору. Потім зігніть прямокутник по вертикальній осі, поклавши ліву половину на праву.\nВід нижнього лівого кута відміряйте вправо 5 мм. Потім підніміться перпендикулярно вгору на 3 мм і поставте в цьому місці крапку. Від того ж кута відкладіть вгору 5 мм, проведіть перпендикуляр вправо і так само зробіть позначку.\nВід нижнього правого кута проведіть дугоподібну лінію до першої поставленої точки. Від верхнього лівого кута намалюйте дугу, що закінчується в другій точці. Сюди ж проведіть лінію від верхнього правого кута. У вас вийшли обриси тіла метелики і її крила. Зайву папір відріжте ножицями.\nНа крилі олівцем намалюйте візерунки. Це можуть бути плями різних форм і розмірів або витіюваті лінії. Виріжте їх тонкими манікюрними ножицями або ножем для паперу. Контури крила також можна зробити фігурним.\nЗамість ножиць підійде звичайний або фігурний дирокол. Також ви можете створити візерунок на крилах, протикаючи їх голками різного діаметру. Така павутинка буде особливо добре виглядати на просвіт — готових метеликів повісьте біля вікна або приклейте на скло, як сніжинки.\nЩоб додати поделке кольору, заздалегідь розфарбуйте папір аквареллю. Змочіть лист водою і зробіть кілька мазків різних відтінків. Фарба розтечеться, створюючи мальовничі розлучення. Підсохлий лист покладіть під прес, коли він розпрямиться, можна буде вирізати метелика. Яскравими вийдуть метелики, вирізані з журнальних сторінок. Щоб зробити більш лаконічний варіант, до готової однотонної метелику приклейте «підкладку» контрастного кольору, який буде видно у прорізах на крилах.\nЯкщо ви хочете зробити картину з обрисами метелики, виріжте її в техніці papercutting. Покладіть аркуш паперу для пастелі на картон або спеціальний захисний килимок. Намалюйте метелика — це можуть бути контури, заповнені вигадливим візерунком, або лаконічний силует. За допомогою ножа для художніх робіт або канцелярського різака виріжте малюнок по лініях. Лезо ножа повинне розташовуватися перпендикулярно до поверхні паперу. Лист з силуетом метелики наклейте на контрастний фон.


“Уроки Достоєвського у ХХІ столітті” ❤ | Шкільні твори\nГоловна ⇒ 📌Українська мова ⇒ “Уроки Достоєвського у ХХІ столітті”\n“Уроки Достоєвського у ХХІ столітті”\nПитання про те, чи змінюється актуальність творчості певних письменників з ходом часу, завжди цікавила велика кількість людей. Особливо важливо це розуміти, якщо мова йде про великих письменників і про їхню творчість, зокрема, про творчість одного з найвидатніших російських письменників, Федора Михайловича Достоєвського. Якими уроками повниться його творчість?\nНаскільки вони справді актуальні для сучасних людей?\nперш за все. Я прочитав досить велику кількість творів цього автора, а тому можу підвести певні підсумки, виділивши найбільш важливу ідею. Незважаючи на те, що письменник зачіпав безліч важливих тем людського буття, найголовнішу та важливу ідею виділити все-таки можна.\nЯк мені здається, ця ідея – це взаємовідносини між людиною і Богом.\nТворчість Достоєвського повниться різноманітними образами, і образи практично всіх людей з його творчості постають бунтівними, чимось незадоволеними, зі своїми болями й печалями. Всі ці люди намагаються відповісти на питання, чи все дозволено в житті чи є якісь обмежувальні\nчинники. Отже, багато хто приходить до висновку, що якщо Бог є, то є й обмеження. А якщо Бога немає, то і обмежень не існує, тобто, людям все дозволено. З іншого боку, людина не може жити фактично без внутрішніх обмежувачів, без Бога в серці, бо без нього вона поступово починає втрачати свій людський вигляд, перетворюючись лише в людиноподібну істоту, але не більше.\nПисьменник вважав, що інших обмежень, крім віри в Бога, у людини не буває. І нехай я з такою філософською тезою не зовсім згоден, думається, що саме це і є найбільш актуальним в 21 столітті уроком Достоєвського.\nВ даний час, в наші дні, точно так само, як і завжди раніше, питання того, що людині дозволено, а що ні, є дуже актуальним. І головним обмеженням все одно має залишатися Бог. Чи може скоїти усвідомлений злочин людина, яка свято вірить у Бога? Чи може вона настільки сильно згрішити? Я думаю, ні.\nНавпаки, людина, що втратила Бога, не має його у своєму серці, напевно не подумає, а вчинить гріх.\nАналіз актуальності уроків різних письменників завжди цікавий. Та ж сама історія і з актуальністю творів Достоєвського. Саме головна ідея їх криється в питанні, чи все дозволено людині. Точно таке ж питання можна поставити і сьогодні.\nЧи все дозволено сучасній людині? Що ще, крім віри в Бога, може перешкодити вчиненню злочину і гріха? Для отримання відповіді на ці запитання читайте Достоєвського.\n« Про хрещення Києва князем Володимиром скорочено – Літописні оповіді\nАнна на шиї (стисло) »


На стадіоні «Верес» відбулась календарна гра чемпіонату Волинської області з футболу між командами МФК «Ковель-Волинь» м. Ковель та «Колос» міста Ківерці. Команда гостей в минулому сезоні виступала в змаганнях серед команд І ліги області, а в сезоні 2013-2014 років після довготривалої перерви повернулась у вищу лігу області, інформують у відділі фізичної культури та спорту виконавчого комітету Ковельської міської ради.\nГра розпочалась атаками господарів, які з перших хвилин зустрічі намагались зламати опір дебютантів. Ковельчанам вдалось створити декілька небезпечних моментів, але м’яч вперто не йшов у ворота. Час минав, а рахунок на табло не змінювався.\nЛише в середині тайму на 23-ій хвилині зустрічі футболістам МФК "Ковель-Волинь" вдалась чудова атака. На лівому фланзі Петро Мороз віддав передачу Роману Кузьмичу, а той - центральним захисникам суперників Івану Данилюку. Вихід один на один - і рахунок в матчі відкрито - 1:0. На 26-ій хвилині поєдинку після дотепної передачі Кашуби Віталія сам на сам з воротарем гостей вийшов Ліщук Олександр і спокійно переправив м’яч у ворота - 2:0. Після цього футболісти команди "Колоса" створили два небезпечні моменти біля воріт господарів. Спочатку на 29-ій хвилині форвард гостей Шихрай Олег не реалізував вихід один на один з воротарем, а потім півзахисник Підгуска Сергій на 30-ій хвилині матчу ударом з 25 метрів увігнав м’яч у лівий кут воріт діючих чемпіонів області.\nФутболісти з міста залізничників активізували свої дії на полі і створили три небезпечні моменти, але в завершальній стадії атак підвела техніка. На 38-ій хвилині після удару з 30 метрів правого захисника ковельчан Попіки Андрія від голу ківерцівських футболістів врятувала штанга воріт. Шалений тиск господарів завершився третім голом. Іван Портянко вивіреною передачею залишив захисників "з носом", а Іван Данилюк переграв кіпера гостей - 3:1.\nНа 43 хвилині після передачі з лівого краю Романчука Романа четвертий м’яч у ворота розгублених футболістів "Колоса" провів Ліщук Олександр. До кінця першого тайму наші спортсмени створили ще два гольові моменти та не поталанило з реалізацією.\nДругий тайм гості розпочали з активних дій на футбольному полі і з 46-ої по 60-у хвилину зустрічі створили три небезпечні моменти біля воріт ковельчан, але реалізувати хоча б один з них завадив воротар нашої команди Ярмолюк Олег. Кіпер виграв дві дуелі один на один в нападників «Колоса», а потім парирував сильний удар Подгуски Сергія.\nКоманда нашого міста оговталась від провальної 15-тихвилинки і перехватила ініціативу. Тренер господарів Анатолій Ворона провів три заміни і свіжі гравці почали створювати гострі моменти біля воріт гостей. Особливо добре вписався в гру хавбек Хвесь Дмитро, який на 75-ій хвилині провів п’ятий гол та допоміг Дмитру М’якоті на 86-ій хвилині засмутити воротаря ківерецьких футболістів вшосте. Сьомий м’яч на 89-ій хвилині гри вколотив у ворота повністю деморалізованої команди гостей юний Олег Марчук.\nОтож, головний суддя матчу Кірепко Анатолій зафіксував переконливу перемогу МФК «Ковель-Волинь» з рахунком 7:1. Приблизно 400 глядачів, які зібрались подивитись поєдинок палко вітали наших спортсменів з перемогою.\nПроаналізувавши дії ковельчан на футбольному полі можна припустити, що криза позаду і команда набирає обертів. Насторожує лише те, що в грі не з найсильнішим суперником дії в захисті були не завжди надійними, про що свідчать три виходи один на один з воротарем нашої команди.\nНаступну гру МФК «Ковель-Волинь» згідно календаря змагань проведе 21.09.2013 року о 17 год. на стадіоні «Верес» проти команди «Будівельник» с. Баківці Луцького району.\nЗапрошуємо вболівальників відвідати футбольний матч та підтримати нашу команду.


ГУ Держпраці надає рекомендації щодо організації безпечної експлуатації автомобільного транспорту\nВівторок, 31 Жовтень 2017 13:54\n29 жовтня в Україні відзначається день автомобіліста і дорожника. Це дуже значне свято, адже сьогодні будь-яку галузь господарювання неможливо уявити без застосування автомобільного транспорту. Слід зазначити, що важливим питанням безпеки експлуатації автомобільного транспорту залишається огляд техніки, випуск її на лінію, проходження водіями, механізаторами передрейсових та післярейсових медичних оглядів, наявність документів, дозволів, медичних аптечок, справного шанцевого інструменту, знаків аварійної зупинки та інше.\nЗважаючи на актуальність теми, надаємо рекомендації щодо безпеки праці, які можуть бути актуальними для спеціалістів з охорони праці суб’єктів господарювання, незалежно від їх відомчої належності, галузі та форми власності, які у своїй діяльності використовують автомобільний транспорт та мобільні засоби праці.\nПри забезпеченні безпеки праці на автотранспорті, рекомендується використовувати наступні основні нормативні документи:\n- Загальні вимоги стосовно забезпечення роботодавцями охорони праці працівників (НПАОП 0.00-7.11-12);\n- Правила охорони праці на автомобільному транспорті (НПАОП 0.00-1.62- 12);\n- Правила техніки безпеки при експлуатації внутрішньозаводського транспорту (НПАОП 63.12-1.05-79);\n- Порядок відомчої реєстрації та ведення обліку великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 6 січня 2010 р. № 8;\n- Порядок проведення державного технічного огляду великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів (НПАОП 0.00-6.01-10);\n- Порядок видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 11074\n- Правила безпеки систем газопостачання України (НПАОП 0.00-1.76 -15);\n- Правила охорони праці під час виконання робіт на висоті (НПАОП 0.00-1.15-07);\n- Правила пожежної безпеки в Україні (НАПБ А.01.001-2004);\n- Правила пожежної безпеки для підприємств і організацій автомобільного транспорту України (НАПБ В.01.054-98/510);\n- Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (наказ Мінтрансзв’язку від 07.06.2010 № 340);\n- Порядок перевірки технічного стану транспортних засобів автомобільними перевізниками (наказ Мінтрансзв’язку від 05.08.2008 № 974) щодо контролю за технічним станом транспортних засобів при випуску їх на лінію;\n- Положення про медичний огляд кандидатів у водії та водіїв транспортних засобів (наказ МОЗ, МВС від 05.06.2000 № 124/345) щодо проведення передрейсових медичних оглядів;\n- Порядку проведення інструктажів та стажування водіїв колісних транспортних засобів (наказ Мінтрансзв’язку від 05.08.2008 № 975).\nПри створенні безпечних умов праці в службах автотранспорту першочерговими є наступні питання:\n- організація утримання, експлуатація та обслуговування автомобільного транспорту та інших мобільних засобів праці (далі – АТ та МЗП);\n- технічний стан приміщень для зберігання, технічного обслуговування та ремонту АТ та МЗП;\n- наявність, призначених власником з числа посадових осіб (інженерно-технічних працівників), особи або осіб, відповідальних за випуск на лінію в справному стані АТ та МЗП, за їх своєчасний ремонт, а також з нагляду за безпечною їх експлуатацією;\n- наявність розроблених, затверджених та виданих працівникам посадових інструкцій, які регламентують їх обов‘язки, права та відповідальність;\n- наявність та правильність оформлення та видачі водіям дорожніх документів;\n- облаштування контрольно-технічних пунктів;\n- забезпечення порядку випуску та впуску АТ та МЗП (техогляду) перед початком роботи та після закінчення роботи.\nОрганізація роботи з охорони праці повинна включати у себе наступне:\n- Наявність та функціонування служби охорони праці, укомплектованість кваліфікованими спеціалістами.\n- Підпорядкованість служби охорони праці першому керівникові на правах як і основні виробничо-технічні служби підприємства.\n- Наявність Положення про службу охорони праці.\n- Наказ про затвердження інструкцій з охорони праці за професіями та видами робіт.\n- Функціонування системи управління охороною праці на підприємстві.\n- Періодичність перевірки знань з питань охорони праці відповідальних осіб.\n- Проведення попереднього (при прийнятті на роботу) та періодичних медоглядів працівників, зайнятих на роботах зі шкідливими та небезпечними умовами праці, у т.ч. осіб віком до 21 року.\n- Інформування працівників про причини аварій та нещасних випадків, наявність наказів за результатами розслідування аварій та нещасних випадків.\n- Перевірку лікарняних листків на предмет виявлення спроб приховування фактів виробничого травматизму.\n- Узагальнення аналітичних даних щодо обставини та причини нещасних випадків, які сталися під час експлуатації та обслуговуванні АТ та МЗП.\n- Організацію забезпечення працівників, які обслуговують АТ та МЗП, спецодягом та іншими ЗІЗ відповідно до діючих норм.\n- Проходження керівником та посадовими особами підприємства навчання з питань охорони праці.\n- Використання затвердженої програми вступного інструктажу з охорони праці.\n- Стан і ведення журналу реєстрації вступного інструктажу з охорони праці\n- Стан і ведення журналу реєстрації первинних та повторних інструктажів з охорони праці на робочому місці.\n- Стан і ведення журналу реєстрації та видачі інструкцій з охорони праці.\n- Якісне проведення та оформлення стажування на робочих місцях (в т.ч. водіїв).\nДля забезпечення належного стану устаткування, машин, механізмів, АТ та МЗП необхідно:\n- виконувати ремонтні роботи на устаткуванні, машинах, механізмах згідно графіка планово – попереджувальних ремонтів;\n- виконувати якісну підготовка устаткування, машин, механізмів до експлуатації у сезонні періоди року;\n- у підприємства має бути реєстрація АТ та МЗП, наявність технічної документації, експлуатаційних інструкцій, інструкцій з охорони праці, паспортів.\n- проводити у встановлені строки технічні огляди АТ та МЗП;\n- проводити згідно нормативних документів опосвідчення ресивера компресора на шиномонтажній дільниці;\n- забезпечити укомплектованість АТ та МЗП медичними аптечками, засобами пожежогасіння;\n- мати дозвіл ДЕРЖПРАЦІ на виконання робіт підвищеної небезпеки або експлуатацію об’єктів, машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки\nДля виконання основних вимог до території підприємства, виробничих і допоміжних приміщень, споруд потрібно звернути увагу на:\n- відповідність території підприємства, доріг, проїздів, проходів, навантажувально-розвантажувальних площадок вимогам діючих будівельних норм.\n- своєчасність прибирання снігу, сміття тощо;\n- наявність та відповідність діючим будівельним нормам огорож, ям, траншей, колодязів, заглиблень;\n- наявність перехідних містків через траншеї;\n- позначення місць виконання навантажувально – розвантажувальних робіт у відповідності із вимогами ГОСТ 12.4.027 та облаштування їх всім необхідним для безпечного виконання робіт;\n- наявність на території проїздів для руху АТ та МЗП та пішохідних доріжок;\n- наявність, затвердженого керівником підприємства, схеми руху АТ та МЗП по території та в місцях виконання навантажувально-розвантажувальних робіт із вказівками дозволеного напрямку руху для конкретного виду транспорту, поворотів, дозволених зупинок, виїздів, з’їздів, а також місць стоянки АТ та МЗП;\n- наявність наказу керівника підприємства, що встановлює швидкість руху АТ та МЗП по території підприємства;\n- інформування працівників про маршрути руху на території підприємства (під розписку або інше);\n- відповідність ширини головних проїздів та дверних прорізів, призначених для проїзду транспорту, габаритам АТ та МЗП;\n- наявність освітлення місць руху транспорту та проведення навантажувально-розвантажувальних робіт;\n- наявність встановлених у місцях виїзду транспорту із приміщень попереджувальних світлових табло, знаків;\n- відповідність вимогам діючих нормативно правових актів приміщень і площадок для зберігання АТ та МЗП;\n- відповідність вимогам діючих нормативно правових актів приміщень для профілактичного обслуговування і ремонту АТ та МЗП;\n- облаштування оглядових канав і естакад, контрольно-технічних пунктів, паливно-заправних пунктів, постів випуску і зливу газу;\n- відповідність гальмового шляху АТ та МЗП з номінальним завантаженням на сухому покритті вимогам ПДР, іншим НПА;\n- придатність наповнення автомобільних балонів повинна підтверджуватися штампом в шляховому (маршрутному) листі водія, завіреному підписом відповідального з нагляду за технічним станом газового обладнання, встановленого на транспортних засобах.\nПід час підготовки до виїзду та роботі на лінії потрібно звернути увагу на:\n- укомплектованість транспортних засобів перед виїздом на лінію, наявність вогнегасника та медичної аптечки.\n- проходження водіями передрейсового та післярейсового медогляду.\n- інформування водія про умови праці на лінії або у відрядженні.\n- запис у дорожньому листі маршруту слідування з чітко вказаним місцем відпочинку.\n- дозволена кількість пасажирів в автобусі.\n- візуальна інформація для пасажирів на автобусах зовні та в салоні (позначення входу-виходу, позначення аварійних виходів, місць розміщення вогнегасника, аптечки та сигнальної кнопки), забезпеченість доступу до пасажирських дверей, аварійних дверей, до аварійних вікон, люків.\n- ознайомлення водія перед поїздкою з паспортом маршруту.\n- забезпеченість водія схемою маршруту та розкладом руху.\n- відповідність транспортного засобу вимогам безпеки, стандартам, укомплектованість відповідно до вимог Правил дорожнього руху, Правил охорони праці на автомобільному транспорті тощо.\nЗазначені методичні рекомендації не заміняють чинні правила та інструкції з охорони праці, які діють у галузях господарювання і під час використанні технічних засобів праці. Мета цих рекомендацій – звернути увагу керівників та робітників підприємств на найважливіших аспектах безпеки роботи автомобільного транспорту підприємства.\nПрочитано 98 раз\tПоследнее изменение Вівторок, 31 Жовтень 2017 14:12\nДругие материалы в этой категории: « Вітання з нагоди Дня автомобіліста та дорожника Затверджено вимоги з охорони праці на тимчасових або мобільних будівельних майданчиках »


Традиції і звичаї Єгипту\nЄгипет - країна з мусульманською вірою, тому в законодавстві досі багато законів, які прийшли з цiєї релігії. Звичайно, вони в пом'якшеній формі, наприклад, руки більше ніхто не кому не відрубує на офіційному рівні. 5 разів на день муедзин скликає всіх віруючих на молитву через гучномовець. У місяць рамадан, коли у єгиптян ніч стає днем, вони починають постити, переривають пiст тільки після заходу сонця. На час рамадану вся суспільне життя завмирає, державні установи працюють тільки з 10-00 до 14-00.\nЄгипет - дуже гостинна країна, де завжди раді туристам. Але вони повинні поважати місцевих жителів і їх звичаї. Оголені плечі і ноги у жінок не прийнятні, можна ходити так в готелях, але вийшовши на прогулянку, обов'язково переодягніться. Це не єдине з того, що ще потрібно знати про Єгипет. Одяг говорить про соціальне становище, чоловіки з малим достатком носять традиційні сукні-сорочки - галабію. Цей вид одягу може дозволити собі навіть бідняк. У холодну пору року поверх одягається що-небудь тепле, наприклад, пальто. Єгиптяни з середнім достатком і вище воліють носити одяг європейського вигляду.\nЖінки, на яких тисне сім'я чи чоловік, або що дуже поважають свою релігію, носять чадру - чорне плаття з поясом і гаманцем. Урізноманітнюють своє вбрання прикрасами. Звичайно, є жінки, що працюють в бібліотеці, в школах, юристами, але більшість жінок в Єгипті сидять вдома, стежать за господарством і доглядають за чоловіком. В єгипетських сім'ях глава - чоловік, всі члени сім'ї зобов'язані слухати старшого чоловіка, а спорідненість в сім'ї відстежується тільки по чоловічій лінії, наприклад, батькам дружини діти є чужими людьми.\nУ Єгипті в більш кращому становищі опиняються багатодітні сім'ї, тому що кожна нова пара рук допомагає родині прожити. Діти починають працювати в полі з малих років, тому чоловіки і цінуються більше, вони більше працюють. Коли в сім'ї народжується хлопчик - це маленьке сімейне свято. Чоловікам в Єгипті обов'язково потрібно відслужити в армії, тільки після цього вони отримують спеціальний паспорт, який дозволяє виїжджати з країни.\nУ чоловіків може бути 4 дружини. Щоб одружитися, чоловіку потрібно купити квартиру - від 30 000 у.о., подарувати своїй обраниці дорогоцінних прикрас на суму від 1500 у.о., отримати схвалення батьків. У селах часто чоловіки обмінюють дружину за калим, верблюдів. Вкрай рідко зустрічаються сім'ї з декількома дружинами, це дуже важко навіть для забезпечених чоловіків. Часто виходить так, що чоловіку потрібно кілька років працювати, щоб зібрати грошей для весілля і на викуп.\nРозлучення в Єгипті офіційно дозволені лише в 2-х випадках - дружина зрадила чоловікові або вона не може мати дітей. Будь-які інші причини не мають ваги. Якщо ж розлучення трапилося, коли в родині вже є маленька дитина, до 14-ти років вона живе з матір'ю, а потім переїжджає жити до батька. Традиції поступово починають застарівати, наприклад, можна досить часто зустріти закохані пари, що гуляють разом. А раніше нареченому до весілля заборонялося бачити дiвчину.


Де дивитися формулу 1 - Fledur - цікаві новини та події\nДодому Де дивитися формулу 1\nДе дивитися формулу 1\nГран-прі Бразилії: що це за гонка?\nЦя гонка увійшла в графік формули-1 ще в 1973 році завдяки бразильському гонщику Емерсону Фіттіпальді, який блищав в 1970 і 1971 роках. Гран-прі Бразилії є улюбленим для всіх бразильських пілотів, а саме для самого Фіттіпальді, який перемагав у перших двох гонках в історії цього гран-прі, Нельсона піке і Айртона Сенни, який народився і ріс в Сан-Паулу. Сенна заявляв, що перемога на домашній трасі важливіше, ніж тріумф у загальному заліку. Також хочемо вам порекомендувати Где смотреть Формулу 1 Sky Sports F1.\nІ, звичайно ж, ми не можемо обійти стороною Феліпе Масу, також перемагав в інтерлагосі двічі. Але його перемога в гонці 2008 року не дозволила бразильцеві взяти загальний залік, так як Льюїс Хемілтон зайняв п’яте місце в тому заїзді, дозволивши йому вперше стати чемпіоном. Тому в якійсь мірі для британця це пам’ятне місце.\nЕтап 19. Сан-Паулу. Бразилія. Розклад заїздів\n12 листопада, 18: 30. Вільна практика 1\n12 листопада, 22: 00. Кваліфікація\n13 листопада, 18:00. Вільна практика 2\n13 листопада, 22: 30. Спринт-кваліфікація\n14 листопада, 20:00. Гонка\nПопередній прогноз погоди\nВ порівнянні з попереднім гран-прі Мексики, що проходив при сонячній погоді без опадів (+22…+ 24 градуси), погода під час заїздів в Сан-Паулу буде дощовою тільки в п’ятницю (+16… + 18 градусів), а в суботу та неділю буде сонячно (+20…+ 22 градуси).\nХарактеристика траси інтерлагос\nОсь що про трасу в Сан-Паулу свого часу говорив інший дворазовий головний інженер «Вільямс» Хеві Пухолар:\nІнтерлагос – траса контрастів. На першому і третьому секторі важлива потужність двигуна і висока максимальна швидкість, щоб домогтися пристойного часу проходження кола, а на вузькому і звивистому другому – висока притискна сила. Як і траса в Остіні, інтерлагос відрізняється перепадами висот, але рельєф носить природний характер і не створювався спеціально при будівництві автодрому.\nСтавки і коефіцієнти гран-прі бразилії\nФаворитом гран-прі Бразилії є лідер чемпіонської гонки Макс Ферстаппен, який святкував перемогу в Сан-Паулу минулого разу. За перемогу голландця дають коефіцієнт 1,57, а за тріумф британського переслідувача – солідні 3,25.\nДалі йде мексиканець Серхіо Перес, який зловив кураж в останніх трьох гонках, в яких він незмінно ставав третім. Його успіх оцінюють коефіцієнтом 11,0. Наступним у списку фаворитів йде напарник Хемілтона Валттері Боттас, який нерідко закінчував гонки за межами очкової зони. Потенційну перемогу фіна оцінюється кефом 20,0. Решта гонщиків (П’єр гаслі, Шарль Леклер, Карлос сайнс-мл.) отримали кеф 50,0 і вище.


Як вивчити екзаменаційні квитки |ЯкПросто\nІспит служить перевіркою тих знань, які ви отримали за період навчання. Найчастіше за кілька днів до нього видаються екзаменаційні білети, які необхідно вивчити для успішної здачі випробування.\n- Список екзаменаційних питань.\nПерегляньте список усіх питань. Виділіть маркером або кольоровим олівцем ті з них, на які ви можете відповісти без будь-якої підготовки. Якщо ви відвідували заняття, то, швидше за все, такі питання будуть. Якщо їх немає, не турбуйтеся, просто врахуйте, що часу на підготовку піде більше.\nВиділіть іншим кольором ті питання, відповіді на які ви не знаєте взагалі. Звичайно, чим менше їх буде, тим краще. На виділені пункти вам треба буде звернути особливу увагу.\nПорахуйте скільки питань ви не знаєте зовсім і скільки залишилося не зазначеними. Саме ця кількість квитків вам і належить вивчити. Квитки, відповісти на які ви можете вже зараз, просто повторіть перед іспитом.\nВизначте, яка кількість днів вам знадобиться для підготовки. Розрахувати це можна наступним чином: 5-7 квитків на один вечір. Більша кількість для сприйняття вже буде важким. Пам’ятайте, що головне, розуміти, про що йде мова, а не гнатися за кількістю.\nПідберіть матеріали для вивчення. Виділіть на це один день. Створіть документ, де зберіть відповіді на всі екзаменаційні питання, які ви збираєтеся учити. Зберігайте їх послідовність. Дуже часто відповідь на один квиток може логічно витікати з відповіді на попередній. При пошуку матеріалу ви можете скористатися інтернетом, літературою, підручниками і т.д. Багато що залежить від побажань викладача.\nПриступите до читання знайденого матеріалу. Найкраще зберігати послідовність питань. Справа в тому, що найчастіше в одному квитку міститься 2 питання. Перший з них з першої половини списку, а другий, відповідно, з останньої. Тому навіть якщо ви не встигнете вивчити всі питання, то ймовірність того, що вам попадеться квиток, на який ви не зможете відповісти взагалі, виключається.\nПри запам’ятовуванні намагайтеся спиратися на образи і враження, які виникають у вас у процесі читання. Це допоможе відтворити інформацію більш точно. Перед іспитом знову перегляньте список екзаменаційних питань, щоб переконатися в тому, що ви можете відповісти на будь-який з них.