«Ти - це те, що ти їси». Досить відома приказка, яку, природно, не варто сприймати буквально. Однак частка істини в цьому твердженні полягає в тому, що їжа є основою нашого життя. І, вживаючи неякісні або шкідливі продукти, ми піддаємо небезпеці своє здоров'я. Про вплив їжі на розвиток онкологічних захворювань відомо чимало, але недавно група дослідників виявила один з найшкідливіших продуктів, що викликають рак. При цьому про щось подібне вчені попереджали дуже давно.\nРослинна олія небезпечно для здоров'я\nЗа великим рахунком, той факт, що продукти,обсмажені в олії, не найкращим чином позначаються на нашому здоров'ї, знає практично кожен. Але майже всі більш ранні дослідження про вплив на здоров'я цього методу приготування їжі були в основному зосереджені на здорових людях і стосувалися серцево-судинної системи. Однак зараз вчені приступили до вивчення впливу споживання масла для смаження на розвиток запальних захворювань кишечника і раку товстої кишки.\nЯк повідомляє видання Мedicalxpress, в недавньомудослідженні, присвяченому профілактиці раку кишечника вчені показали, що згодовування мишам продуктів, приготованих за допомогою смаження на олії, збільшує в кілька разів ймовірність розвитку запалення товстого кишечника, посилює ріст пухлин і погіршує кишкову прохідність. Що сприяє росту і розвитку бактерій і потрапляння токсичних продуктів їх життєдіяльності в кровотік.\nЛюди з ризиком розвитку запальних іонкологічних захворювань повинні знати про це дослідження, - говорить один з авторів роботи професор Цзянань Чжан. Ми не стверджуємо, що в 100% випадків вживання їжі, приготовленої в киплячій олії, викликає розвиток раку. Ми лише говоримо, що подібна їжа збільшує ризик його виникнення.\nДля своїх експериментів дослідникивикористовували саме звичайне рослинне масло, розігріте до температури трохи більше 150 градусів в стандартній фритюрниці. У цих умовах вчені готували Фалафель, якими годували першу групу лабораторних тварин. Друга група виступала в якості контрольної, і вона отримувала їжу з додаванням свіжого масла. Більш того, експерти також провели хімічний аналіз разоретого масла (попередньо остудивши його) і з'ясували, що в ньому присутня величезна кількість жирних кислот і продуктів їх окислення.\nЦе цікаво: Знайдено спосіб боротьби з раком без шкоди для організму.\nВ результаті з'ясувалося, що дієта звикористанням розігрітого масла, як вже було зазначено, провокує зростання пухлин і розвиток запалення товстого кишечника. Експерти запевняють, що кількість пухлин, зафіксованих у представників першої групи, було вдвічі вище, ніж у мишей, які не зловживали продуктами, приготованими у фритюрі. А ви готуєте їжу у фритюрі і будете робити це після даної новини? Напишіть про це в нашому чаті в телеграм.\nЖарку продуктів в киплячій олії навряд чи можна назвати корисною для здоров'я\nЩоб перевірити свою гіпотезу про те, щоокислення поліненасичених жирних кислот, яке відбувається при нагріванні масла, сприяє запального ефекту, дослідники окремо виділили ці сполуки з масла для смаження і згодували їх мишам. Результати були «дуже схожі» на результати експерименту, в якому мишей годували маслом для смаження.\nСамі вчені до цих пір говорять, що їм необхіднідодаткові дослідження для того, щоб повністю підтвердити свої припущення і виключити ймовірність помилки. У майбутньому вчені хочуть розробити дієтичні рекомендації, що стосуються вживання продуктів, приготованих на рослинному маслі.\nНа Плутоні є вулкани, що вивергають воду та аміак


Учні мистецьких шкіл області можуть безкоштовно відвідувати кращі музеї Львова | Збруч\nУчні мистецьких шкіл області можуть безкоштовно відвідувати кращі музеї Львова\nПрограму «Запізнайся наживо з музеєм» розробили в департаменті з питань культури, національностей та релігій Львівської ОДА. Відтепер діти можуть безкоштовно відвідувати найкращі музеї Львова, повідомили в прес-службі адміністрації.\nЗа словами директора департаменту Христини Береговської, у такий спосіб в адміністрації хочуть сприяти розвитку молодих талантів.\nУчні мистецьких шкіл відвідуватимуть музеї Львова щомісяця. Про транспортне забезпечення подбають районні державні адміністрації, а департамент з питань культури ЛОДА організує безкоштовне відвідування того чи того музею. Дирекції усіх мистецьких шкіл надіслали перелік музеїв, які хочуть відвідати їхні вихованці.\nУ кількох музеях Львова уже побували діти з мистецьких шкіл Буського району. Зокрема, вони ознайомилися з експозиціями музею Тюрма на Лонцького, музею Івана Франка та Національного музею імені Андрея Шептицького.\nЗагалом в області налічується 74 мистецькі школи, де вчаться 22 725 дітей.\nУ "Території терору" історія волинських чехів.\nУ Львові відкрили музей Андрея Шептицького.\nСуд стягує понад 5 мільйонів з Івана Марчука за оренду землі під музей.


Тупість, байдужість і повне примирення – Хвиля Десни\nТупість, байдужість і повне примирення\nВ Україні протягом 30 років так і не відбулося українізації! Скільки про це говорилося, скільки законодавство не переробляли, скільки освіту не прилаштовувати — і жодної реакції більшості суспільства. Безперечно, російська мова є однією з причин нинішньої російсько-української війни. Недаремно ж у Росії з‘явилася ініціатива усіх російськомовних уважати росіянами.\nА тепер поставимо себе на місце європейців, котрі приймають наших біженців, що розмовляють російською — ці європейці, звичайно, в шоці.\nМусимо заборонити в Україні московський патріархат, ОПЗЖ, бо люди самі не здатні збагнути, що ці інститути аморальні, гидкі, антиукраїнські. Можливо треба заборонити і російську мову в Україні, бо до українських громадян не доходить, що в Україні треба розмовляти українською.\nЦя тупість, байдужість і повне примирення зі злом є чи не головною причиною нинішньої війни. Україна неможлива з рос. мовою, рос. церквою, рос. партіями, олігархією і корупцією. Якщо українці і далі підтримуватимуть всю цю російську гидоту — України не буде.\nВважаю цю внутрішню нашу виразку найважливішою причиною нинішньої війни. Росія завжди була і залишається однаковою — авторитарною, архаїчною і безвихідною країною. Українці мусять відмовитися від усього російського. Інакше нічого в нас не вийде.\nАнатолій Пінчук 31 Березня, 2022 at 14:03\nМи всі тут, неначе\nТа пісня не лине\nХоч радує око\nТа сонце на сході\nІ все розумію –\nВ похмурий цей день\nНе надто охоче\nЯ прошу прощення,\nЩо пісня сумна –\nТо сонце на Сході\nП’ЯТЬ РОКІВ ТОМУ:\n1 Липня, 2022 19:54


Caterpillar випустить останній вантажний автомобіль — Новини Цеппелін Україна\nГоловнаПро компаніюНовини Цеппелін УкраїнаCaterpillar випустить останній вантажний автомобіль\nCaterpillar випустить останній вантажний автомобіль\nНа тлі триваючої корпоративної реструктуризації, компанія Caterpillar оголосила про припинення виробництва професійної серії вантажних автомобілів в 2016 році.\nПредставники компанії зазначають той факт, що для того, щоб залишатися сильним конкурентом на даному ринку, необхідно інвестувати в розвиток надзвичайно великі суми грошових коштів. Провівши дослідження ринку, компанія схилилася до тієї думки, що його можливості не є достатніми для виправдання інвестицій.\nЛінійка професійних вантажівок Cat включає в себе моделі CT681, CT660 і CT680. Спочатку лінія була побудована і запущена в 2011 році корпорацією Navistar. У минулому ж році Caterpillar оголосила про свій намір здійснювати виробництво вантажівок самостійно.\nУгода між Caterpillar і Navistar була укладена в 2009 році. У 2011 році була випущена перша модель CT660 на основі Navistar PayStar шасі. Цього року дана модель була замінена на HX. У 2014 році була випущена нова модель CT681. Очікувалося, що наступна модель CT680, анонсована в 2015 році, значно розширить частку Cat на ринку вантажних автомобілів.\nНезважаючи на наявність широкої потенційної клієнтської бази серед прихильників бренду Cat, обсяг продажів вантажівок компанією залишався незначним. The Wall Street Journal підрахували, що щорічно в США компанія продавала близько 1000 машин.\nКрім цього, компанія займалася виробництвом двигунів для вантажівок, але вийшла з цього ринку раніше, ніж екологічні стандарти 2010 EPA вступили в силу.\nВідзначимо, що глобальна реструктуризація в компанії передбачає відмову від виробництва більш ніж 20 000 позицій по всьому світу. Подібні зміни ознаменовують початок нової ери в розвитку компанії Caterpillar.\nСлідкуйте за новинами компанії Цепелін Україна, щоб першими дізнаватися про вихід нових моделях спецтехніки від Caterpillar.


Питання реалізації здібностей дитини залишається актуальним, викликаючи палкі дискусії. У цьому пересвідчилися учасники науково-методичного семінару «Система виявлення та розвитку обдарованості вихованців в умовах позашкільного навчального закладу», що відбувся 22 березня 2013 року в Київському Палаці дітей та юнацтва.\nЗахід організовано НМЦ громадянського виховання, виховних технологій та позашкільної освіти ІППО КУ імені Бориса Грінченка.\nЛ.М.Москаленко. Особистість дитини в системі виховної роботи позашкільного навчального закладу. Педагогічна діагностика: презентація виступу (194 Кб)\nГ.М.Морміль. Проблеми обдарованих дітей, механізми їхньої соціалізації та адаптації до навчально-виховного процесу позашкільних навчальних закладів: презентація виступу (1,86 Мб)\nО.А.Хоменко. Особливості роботи педагогів з обдарованими дітьми в умовах позашкільного навчального закладу: презентація виступу (786 Кб)\nУ ході семінару було розглянуто аспекти ідентифікації обдарованості, методи і прийоми її вчасного виявлення й розвитку; проблеми обдарованих дітей та механізми їх соціалізації, особливості роботи педагогів з обдарованими дітьми.\nМетодист НМЦ громадянського виховання, виховних технологій та позашкільної освіти ІППО КУ імені Бориса Грінченка Л.М.Москаленко в своєму виступі звернула увагу на важливість самореалізації та самовдосконалення індивідуальних запитів і потреб дітей та молоді в умовах позашкільних навчальних закладів, особливості виявлення та розвитку обдарованих дітей у навчальних закладах України, розкрила поняття педагогічної діагностики здібностей та обдарувань вихованців.\nЗавідувач кабінету психолого-педагогічного супроводу Київського Палацу дітей та юнацтва О.Ф.Воронович проаналізувала специфіку ідентифікації обдарованості, охарактеризувала методи і прийоми виявлення обдарованих дітей у різних дитячих колективах.\nПсихолог НМЦ практичної психології і соціальної роботи ІППО КУ імені Бориса Грінченка О.А.Хоменко розкрила особливості роботи педагогів з обдарованими дітьми в умовах позашкільного навчального закладу.


Знижки стосуються кожного: як зекономити в аптеках до 25% з акцією «Крути колеса від цінового стресу»? — Здоров-Инфо\nМедицинский портал Новости Мероприятия Знижки стосуються кожного: як зекономити в аптеках до 25% з акцією «Крути колеса від цінового стресу»?\n28.10.2019 10:55 | 440\nСамолікування може зашкодити вашому здоров’ю, а вчасна профілактика – допомогти. Одягайтесь по погоді та додавайте противірусні засоби й вітаміни до дорожньої аптечки. Дійте на випередження, не чекайте, поки кашель колеги стане вашою спільною проблемою.\nЗ 01 жовтня в аптеках «Аптека Копійка», «Аптека Шар@», «Аптека АНЦ» та «Благодія» діє велика акція зі знижками до 25%. Купуйте противірусні засоби та вітаміни до 25% дешевше, ніж зазвичай. Знижки охоплюють різні товари: дитяче харчування, медичні вироби, дієтичні добавки, засоби гігієни.\nМрієте про зайву годину у добі та гривню – в гаманці? Поки діє акція «Крути колеса від цінового стресу»*, ви заощаджуєте до 25% коштів. Аптечні товари можуть знадобитись не сьогодні, але, маючи їх під рукою, не доведеться бігти за покупками в останній момент та переплачувати.\nЗайдіть за покупками дорогою додому, витрачайте обідню перерву з користю чи заплануйте похід в аптеку на вихідних. Головне, не баріться – акція діє лише з 01 жовтня по 30 листопада 2019 року. Потім, майже як у казці, знижка перетворюється на звичайну роздрібну ціну та ви не зможете економити до 25% на аптечних покупках.\nНагадуємо, «Аптека АНЦ», «Аптека Копійка», «Аптека Шар@», «Благодія» знижують ціни на засоби гігієни, ліки, дієтичні добавки та інше. Запитайте у провізора, що входить до акційного переліку та купуйте все потрібне, заплативши набагато менше!\n06 Августа, 2020 22\n05 Августа, 2020 137\n05 Августа, 2020 117


Виставка представлена PinchukArtCentre та Фондом Віктора Пінчука у партнерстві з Офісом Президента України та Міністерством культури та інформаційної політики України.\nВЕНЕЦІЯ, ІТАЛІЯ/ 21 квітня 2022 року PinchukArtCentre та Фонд Віктора Пінчука представили виставку «Це Україна: Захищаючи свободу», яка входить до офіційної супутньої програми La Biennale di Venezia та проходить у Scuola Grande della Misericordia. Офіційне відкриття розпочалося зі звернення Президента України Володимира Зеленського, в якому він зауважив:\n«Пані та панове, ще напевно не було такого року на Землі, щоб якийсь із народів не боровся за свободу. Але було дуже багато таких років, коли більшість людей не помічала чиюсь боротьбу за свободу. Ось що дає надію тиранії. Нашому народу після нападу росії 24 лютого вдалося зробити так, щоб українську боротьбу за свободу помітили. Але це навіть не половина завдання, бо ще потрібно щоб тебе реально підтримали – зброя, фінанси, політичні рішення, постійний інформаційний потік. Причому ти маєш боротися за підтримку навіть тоді, коли від того чи збережеш ти свободу залежить свобода ще десятка народів в Європі і Азії.\nОсь що підживлює надію тиранів – неготовність одних вільних людей, які у безпеці, негайно підтримати, як свою власну боротьбу, зусилля інших вільних людей, яким загрожує тиранія. І це ставить питання, важливі питання: якщо увесь демократичний світ побудований на ідеях свободи, то чому, захищаючи свободу, часто почуваєш себе наодинці? Якщо свобода є універсальною цінністю, то чому боротьба за свободу різних народів ніколи не отримує однакової підтримки? Що роз’єднує нас один з одним у вирішальний момент? Політики не дадуть відповіді на ці питання. Немає експертів, які можуть все пояснити і виправити. Не знайдеш відповіді і в медіа, бо це про те, що знаходиться поза словами. Неможливо передати словами відчуття дівчинки, яка в Маріуполі пише листа мертвій мамі, яка загинула від російського обстрілу за тиждень до цього. Відчуття українських військових, які зайшли в Бучу після вигнання російських окупантів і побачили як на вулицях лежать сотні, сотні тіл убитих людей неможливо додати у випуск телевізійних новин. Відчуття медиків на вулиці в Харкові, які рятували поранених від російського артилерійського обстрілу і опинилися під новим, ще страшнішим обстрілом не прозвучать з будь-якої трибуни цього світу. Відчуття втраченого дому, яке з’явилось у мільйонів українців, у мільйонів українок, вимушених переселенців, не може відобразитись у звітах про стан економіки.\nНе буває тираній, які б не намагалися обмежити мистецтво, бо вони бачать цю силу. Мистецтво може сказати світу те, що по іншому не поширити. Саме мистецтво передає відчуття. Як зрозуміти людину, чий народ бореться за свободу, коли ти насолоджуєшся свободою? Чому ти, якщо живеш у мирній країні, маєш непокоїтись і допомагати тим, хто лише мріє про мир? Як віддячити тому, хто воював на своїй землі, але й за твою свободу? Кожне з цих питань про мистецтво.\nЯ вдячний усім хто брав участь в організації цього проєкту для Венеційської бієнале. Впевнений, виставка дозволяє відчути, що значить для України захищати свободу, відчути зв'язок усіх вільних людей на землі з Україною, відчути, що кожен і кожна з вас може підтримати захист свободи. Однієї для всіх. Підтримати своїм мистецтвом, але також і своїм словом, своїм впливом. Дякую за увагу до наших митців. Слава Україні!»\nВіктор Пінчук, бізнесмен та філантроп:\n«Війна має різні фронти, перш за все основний військовий, а також політичний, дипломатичний, економічний, інформаційний і дуже важливий – культурний фронт. Ми вирішили, що тут, у Венеції, під час головного форуму мистецтва світу маємо показати, як Україна бореться за свободу. Для нас тут дуже важливо показати через сучасне мистецтво Україну, за які цінності ми боремося. Але також дуже важливо продемонструвати, наскільки глибинна наша історія, наша культура. Як колекціонер я знаю, що надихає художників найбільше: любов і трагедія. Я знаю, що війна буде надихати вас, художники, можливо, на століття вперед, але нам не потрібно ваше натхнення через сто років. Нам потрібне ваше натхнення зараз, тому що ви маєте здатність надихати тих людей, хто приймає рішення, хто можуть врятувати життя українців, відправити зброю в Україну зараз, сьогодні».\nАнастасія Гулій, яка пережила Голокост та наразі є біженкою з України в Німеччині:\n«Я пригадую найжахливіші події у своєму житті. Голодомор 1932-33 років. Кожну ніч ми готували речі для батька на випадок, якщо за ним прийдуть так само, як прийшли за директором нашої школи і забрали посеред уроку. Ніхто не знає, що з ним сталося. Напевно, розстріляли. Тільки пережили цей страх, трошки заспокоїлися - прийшла війна 22 червня 1941 року. Дуже тяжко нам було в цей воєнний час. Дуже багато військовополонених загинуло - їх умертвили голодом та на тяжких будівельних роботах. Потім був концентраційний табір, куди нас перевели з Освенциму, щоб не було свідків того, як євреїв гнали потоками кожного дня в крематорії. Це називають історією, я не назву це історією - це наш вчорашній день. Історія - це Одіссея, це Троянська війна, а це все було протягом життя однієї людини. Я ніколи не подумала б, що в житті може знову таке трапитися».\nУ вступній частині до аудиторії також звернулися мер Венеції Луїджі Бруньяро, президент Венеціанської бієнале Роберто Чікутто, виступили Святослав Вакарчук та Тіна Кароль, а також Посол України в Італії Ярослав Мельник зачитав лист від Першої леді України Олени Зеленської.\nВиставка, що складається з двох частин, підтверджує культурну стійкість України, яка завжди, навіть у найважчі часи, виражалася в здатності критично мислити й творити. Відмовляючись від прямих розповідей про війну, художники водночас глибоко аналізують їхнє значення, походження та вплив. Виставка «Це Україна: Захищаючи свободу» розповідає про силу, творення та дружбу. Але насамперед вона присвячена нашим колективним свободам – свободі вибирати, свободі говорити та свободі існувати.\nУ першій частині представлені монументальні емоційні роботи трьох художниць та художників, які продовжують жити та працювати в Україні, незважаючи на розв'язану Росією війну. Нові роботи Євгенії Бєлорусець (1980), Нікіти Кадана (1982) та Лесі Хоменко (1980) використовують поетику предметного свідоцтва та голоси очевидців, щоб осмислити реалії війни, свідками якої вони є. Їхні твори перегукуються з українськими історичними шедеврами художниць Марії Примаченко (Україна, 1909), Тетяни Яблонської (Україна, 1917), а також іконою художника Стефана Медицького (Україна, XVII століття).\nУ другій частині експозиції українські художниці та художники представлені разом із міжнародними колегами-друзями України. Вони розповідають про глибокий зв'язок із країною, утворюючи єдиний фронт проти війни. Їхні роботи відгукуються на гостру необхідність у тому, щоб світова спільнота згуртувалася навколо України. Серед представлених авторок та авторів Марина Абрамович (Сербія, 1946), Олафур Еліассон (Данія, 1967), JR (Франція, 1983), Демієн Герст (Велика Британія, 1965), Борис Михайлов (Україна, 1938) і Такаші Муракамі (Японія, 1962). Їхні твори, з одного боку, є прямою відповіддю на війну: так, Демієн Герст створив нову роботу для виставки, а твором «Війна і мир» (2015) Муракамі прямо підтримав Україну після того, як Росія анексувала Крим у 2014 році та окупувала частини Донецької та Луганської областей. З іншого боку, твори для виставки обиралися за участі самих авторок та авторів і таким чином виражають їхню особисту позицію, яка виходить із нагальної необхідності реагування на поточну ситуацію. Наприклад, робота Марини Абрамович «Count on Us» («Розраховуйте на нас», 2003), як розповідає художниця: «Особисто для мене дуже складно негайно реагувати в ситуації війни. Мені потрібен час на роздум. У 2003 році я представила інсталяцію «Count on Us», яка була пов'язана з Балканською війною. Сьогодні правда і свобода зазнають нападів з боку Росії, і всі ми повинні виступити проти цього, тому що це злочин проти всього людства».\nПрезидент України Володимир Зеленський підтримав ідею для виставки: зображення українського прапору з його цитатою «Ми захищаємо нашу свободу».\nБйорн Гельдхоф, куратор виставки «Це Україна: Захищаючи свободу» та артдиректор PinchukArtCentre, заявив:\n«Це Україна: Захищаючи свободу – спільний проєкт PinchukArtCentre, Офісу Президента України та Міністерства культури. Ми розробили концепцію, підготували та змонтували виставку менш ніж за 4 тижні – неможливий проєкт для неможливого часу.\nАле робити неможливе – це те, що Україна робить щодня. І з цієї причини виставка необхідна та актуальна. Україна має сильний художній голос, який виходить за межі прямої розповіді про війну, порушуючи теми життя і виживання, любовних листів та мрій. Нам потрібно, щоб цей голос був почутий, нам варто прислухатися до нього та згуртуватися навколо нього».\nМи дуже вдячні нашим партнерам M9 та TBA21 за сприяння та підтримку у наданні об'єктів культурної спадщини України в співпраці з Міністерством культури та інформаційної політики України.\nНікіта Кадан (нар. 1982 р., Україна) Труднощі профанації II (2015-2022) представляє сліди війни, зібрані у 2015 році на Донбасі та у 2022 році в Києві. Вони є доказами катастрофи. Це – оновлена версія роботи, представленої у 2015 році в Національному павільйоні України на Венеційській бієнале. Інсталяція всередині скляної вітрини, яка уособлювала загоєння рани, зараз має відкритий і розширений вигляд. Рана не закрилася, війна триває, фінал невідомий.\nПопередню версію роботи «Труднощі профанації» (2015 р.) було створено протягом першого року війни, яку Росія почала на Донбасі. Вона була виконана в традиційному форматі вітрини. Її форма відсилала до типово радянських засклених стендів, які є чи не в кожному музеї Другої світової війни в Україні. Всередині автор розташував предмети, зібрані у знищених війною містах на сході України. Серед брухту глядач може роздивитися знайомі речі та слова, проникнуті особистими спогадами та історичним минулим. Це уламки розтрощених повсякденних життів. В той же час, зібрані на Донбасі пошкоджені дорожні знаки з топонімами радянських часів запрошують глядача поміркувати про географію ідеологічного наративу та про його наслідки. Також усередині вітрини був щебінь, з-поміж якого проростала квасоля, що символізувала надію на відновлення. Перетворення музейної вітрини на теплицю було актом профанації (в тому сенсі, в якому це слово вживає Дж. Агамбен), тобто перенесенням її вмісту з «сакрального» простору ідеологізованого музейного наративу до «профанного» простору повсякдення.\nУ 2022 році Нікіта Кадан прибрав вітрину та знищив рослини. Відкрита форма оновленої роботи підкреслює суть цієї війни – неспинної та неконтрольованої, війни, яка зі сходу України поширилась на всю її територію. Те, що вже у 2015 році було лише «конфліктом», витісненим на периферію уваги світової спільноти, у 2022 році переросло у повномасштабну війну. Тепер до доказів, знайдених 2015 року на Донбасі, додалися предмети, зібрані в березні 2022 року в Києві. Всі вони є свідченнями неспровокованого нападу Росії на Україну, свідченнями війни, що від самого початку не припинялася ні на мить. Ця робота є пам’ятником безперервної руйнації, структурою, яка постійно розростається та слугує страхітливим нагадуванням про неминучу ескалацію насильства з боку російської державної машини.\nЩе одна складова інсталяції – підбірка архівних листівок і фото. Вони відсилають до радянського наративу «Великої народної війни». Пропаганда РФ використовує його, щоб проводити «героїчні» аналогії, які виправдовують жорстокість російських вояків, та водночас його коріння лежить в реальному досвіді Другої світової війни, що безпосередньо торкнулась як України, так і інших держав.\nЄвгенія Бєлорусець (нар. 1980 р., Україна) Воєнний щоденник. Лютий-квітень 2022 р. Київ (2022), представляє фото та тексти написані німецькою мовою для журналу Der Spiegel. Перекладено, відредаговано та опубліковано онлайн-видавництвом ISOLARII (Себастіан Кларк та Індія Енненга), окремі переклади виконав Ґреґ Ніссан, дизайн розроблено студією Office Ben Ganz. Записи щоденно публікувалися на сайті isolarii.com з 24 лютого (першого дня вторгнення) по 5 квітня.\nКоли Київ почали обстрілювати, письменниця і фотографка Євгенія Бєлорусець вирішила залишитись у рідному місті, бо вважала, що війна буде недовгою. Перший запис було зроблено 24 лютого. До 4 квітня вона вела свій щоденник кожного дня і, сподіваючись завершення війни, писала так, «ніби кожен запис має стати останнім». Нові записи публікувалися щодня о 16:00 за східноєвропейським часом. Це особисті записки про війну, пряма мова очевидця, що розповідає про події не відсторонено, а через власні переживання.\nУ 2018 році Бєлорусець опублікувала свою книжку «Щасливі падіння». В ній розповідаються особисті історії жінок, чиї життя змінила війна на Донбасі, яка триває з 2014 року. Тепер авторка сама стала такою жінкою – свідком, що веде розповідь із самого серця катастрофи.\nЛеся Хоменко (нар. 1980 р., Україна) серія «Макс в армії» (2022). Хоменко написала картини з заборонених фото, потай знятих її чоловіком. Чотири монументальні портрети вояків-волонтерів: IT-інженера, хіміка, юриста і митця. В часи війни фотографії стали небезпечним засобом комунікації, оскільки ворог може використовувати їх, щоб успішніше планувати атаки.\nПри цьому, хоч фотографії й несуть ризик розкриття зайвої інформації, вони не здатні показати дійсність у її повноті. Зобразити сутність війни неможливо, фото залишається лише розмитим, випадковим і частковим враженням про реальність. Картини Лесі Хоменко виходять за межі фотографій, вони враховують неможливість зображення як таку, в той же час наділяючи персонажів надзвичайними рисами. Вони – герої для всіх українців, безіменні та недоступні оку.\nПочатком серії Лесі Хоменко «Макс в армії» став фотопортрет її чоловіка Макса Роботова, знятий після того, як він приєднався до війська, а мисткиня з дочкою евакуювалися з Києва. «Для мене це було як спроба телепортувати його до себе, відчути, що він поряд», - розповідає художниця.\nТепер, налагодивши цю телепортацію з фронту, Хоменко продовжує її використовувати. Вона й далі пише портрети військових побратимів свого чоловіка з фотографій, які він робить в армії. Для неї це спосіб брати участь у боротьбі разом з Максом, а ще – можливість підтримувати з ним творчий діалог, як було раніше, до того, як він потрапив у нову для себе військову дійсність.\nУ цій серії Хоменко міркує про роль і статус зображення, яке у воєнному контексті буквально стали смертельною зброєю. Чи може живопис допомогти його роззброїти й перетворити на щось інше, скажімо, на любовний лист?\nМарія Примаченко (1909–1997 рр., Україна) Боксери (1977), папір, гуаш. Надано Національним музеєм у Львові імені Андрея Шептицького. Марія Примаченко (1909–1997 рр., Україна) Стародавній вовк (1987), папір, гуаш. Надано Національним музеєм у Львові імені Андрея Шептицького\nУкраїнська художниця-самоучка Марія Примаченко народилась у 1909 році в селі Болотня Іванківського району Київської області. Вона відома своїми сюрреалістичними картинами з чудернацькими фантастичними звірами й рослинами. Її твори – це поєднання української народної естетики та невтомної художньої уяви.\nРоботи Марії Примаченко зазвичай відносять до «наївного мистецтва», хоч у 1936 році вона навчалася в Центральних експериментальних майстернях при Київському музеї українського мистецтва, де на той час вели заняття видатні митці-авангардисти, зокрема Анатоль Петрицький та Василь Кричевський. Вона рано досягла міжнародного визнання, її роботи виставлялися по всьому світу. У 1937 році Марія Примаченко взяла участь у Міжнародній виставці в Парижі, де про її картини з захватом висловився Пабло Пікассо. Організація об’єднаних націй з питань освіти, науки і культури (ЮНЕСКО) оголосила 2009 рік роком Марії Примаченко.\nРоботи, що увійшли до експозиції, належать до так званої «звіриної серії». На них зображено низку кентавроподібних істот, народжених уявою мисткині. Зовнішність багатьох із них парадоксально поєднує в собі жаскі монструозні та невинні дитячі риси, вони викликають одночасно замилування і страх. Деякі звірі, написані Марією Примаченко, попри свою сюрреалістичну природу, з’явилися в якості реакції на цілком реальні історичні та політичні події, пережиті мисткинею, зокрема на Першу та Другу світові війни.\nМарина Абрамович (нар. 1946 р., Сербія) Розраховуй на нас, Белград (2003). Чотириканальна відеоінсталяція (кольорова, зі звуком). 12 хвилин. Надано Marina Abramović Archives\nРобота «Розраховуй на нас» – це відповідь Марини Абрамович на Югославські війни, відомі своєю жорстокістю та значною кількістю жертв серед цивільного населення. Тепер світ шокувало подібне варварство, та цього разу його вчинили російські солдати проти мирного населення Бучі, Ірпеня та інших міст, тимчасово окупованих Росією.\n«Розраховуй на нас» – це розпачливе застереження, в якому мисткиня закликає людство солідаризуватися та спільно боротися зі злочинами проти людяності. Якщо ми не будемо протистояти, зло розповсюджуватиметься, й ці жахи повторяться знову. В той же час, ця робота сповнена надії та віри в те, що бажання жити й любити неможливо знищити. Геноцид знову повторюється, цього разу в Україні, і світові знову необхідно об’єднатися, щоб йому запобігти.\nБорис Михайлов (нар. 1938 р., Україна) із серії «Спокуса смертю» (2017-2019), фотографії (пігментний друк)\n«Спокуса смертю» – це поетична фотосерія, в якій Борис Михайлов зазирає у вічі власному життю та минулому Радянського Союзу. В ній митець досліджує власну смертність та відмирання радянського минулого.\n«Спокуса смертю» – велика фотографічна серія, що складається з більш як 150 пар зображень, в яких автобіографічні деталі нерозривно поєднуються з похмурими передчуттями. Формальна структура диптиху навіює відчуття амбівалентності та парадоксальності людського життя, де найпрекрасніші та найжахливіші явища сплутано в одне ціле.\nОлафур Еліассон (нар. 1967 р., Данія) Твій втрачений маяк (2020). Лінзи маяка (датовані 1900 р.), циліндр з кольорового скла, галогенна лампа, люмінесцентна лампа, латунь, сталь, баласт. Надано автором за сприяння галереї Тані Бонакдар (Нью-Йорк / Лос-Анджелес) та галереї neugerriemschneider (Берлін).\nСигнал SOS, який подає азбукою Морзе «Твій втрачений маяк» Олафура Еліассона, зараз знову набув відчайдушної актуальності. В роботі використано лінзи маяка, що датуються 1900 роком, та маяк більше не служить надійним провідником у темряві, не рятує людських життів на морі. Тепер він символізує нинішню війну, надзвичайну ситуацію, від якої неможливо втекти і яку необхідно зупинити.\nПроєкт газети «Дзеркало тижня» (zn.ua). Серія «Мами» (2019). Фотографи: Ганна Грабарська, Ганна Золотнюк, Оксана Канівець, Євгеній Кершков, Максим Козьменко, Олександр Корняков, Інна Людвик, Антон Малиновський, Валерій Милосердов, Мустафа Найєм, Віктор Стадник, Олександр Течинський. Надано газетою «Дзеркало тижня».\nСерія «Мами» (2019) представляє 300 портретів жінок, які втратили синів у російсько-українській війні на Донбасі в 2014-2015 роках. Ці фото слугують нагадуванням про те, коли почалася війна, і вшановують пам’ять юних воїнів, що загинули, захищаючи свою землю. Кожен портрет має підпис: імена матері та загиблого сина, його вік та пестливе ім’я, яким мама називала його в дитинстві.\nРосійська пропаганда невтомно намагається демонізувати українських вояків, називаючи їх нацистами за те, що вони боронять рідну землю. Як показали події 2022 року, російські пропагандисти змогли дегуманізувати українців в очах росіян (як військових, так і цивільних), посприявши теперішньому вторгненню.\nЩе до російського нападу 24 лютого 2022 року у війні, про яку вже майже забули на Заході, загинуло більше 14 тисяч людей. Скільки гине зараз, не знає ніхто. Росія відмовляється офіційно визнавати свої втрати і приховує смерті багатьох солдатів від їхніх сімей, та матері загиблих українців знають про них і не збираються мовчати.\nТакаші Муракамі (нар. 1962 р., Японія) Україна: війна і мир (2018). Полотно на алюмінієвій рамі, акрилова фарба, сухозлітні золото і платина. Надано центром сучасного мистецтва PinchukArtCentre (Київ, Україна)\nРобота Такаші Муракамі «Україна: війна і мир» стала знаковим образом України, країни, що відстоює себе, бореться за мир і своє право на існування.\nЦя назва, що відсилає до всесвітньо відомого роману російського письменника Льва Толстого, проблематизує сприйняття роботи, присвяченої боротьбі України з російським нападом. Чи можна читати українську історію через культурну оптику країни-агресора? Назва стає провокативним жестом, який спонукає глядача глибше поміркувати про взаємини культури, політики та насильства.\nJR (нар. 1983 р., Франція) Валерія (2022)\nП’ятирічна Валерія, українська біженка з Кривого Рогу, – одна з більш як чотирьох мільйонів українських дітей, що були змушені тікати з власних домівок, рятуючись від смерті.\nВеличезне полотно з монументальним портретом Валерії було розгорнуто у Львові в ході акції, покликаної привернути увагу до трагедії в Маріупольському драмтеатрі, розбомбленому російською авіацією. До створення цієї динамічної монументальної роботи автор залучив більше ста місцевих волонтерів. Фото Валерії потрапило на обкладинку журналу Time, а саму акцію неодноразово повторювали в різних частинах світу, востаннє – 13 квітня на площі Святого Марка у Венеції.\nПідла й безжальна російська агресія проти українських міст і сіл, притулків, лікарень, дитячих садків і пологових будинків забрала життя незліченної кількості дітей.\nТетяна Яблонська (1917–2005 рр., Україна) Молодість (1969) Полотно, олія. Надано Національним художнім музеєм України\nДля митців, які жили і творили в Радянському Союзі, звернення до пейзажного жанру часто було способом уникнути репресивного впливу соціального середовища та обійти загальнообов’язкові ідеологічні наративи. Картина Тетяни Яблонської «Молодість» нагадує сон або мрію про іншу реальність. Її герой заглядає в бездонну блакить маленького озерця, як у майбутнє, сповнене надії та схвильованого передчуття.\nХоч соцреалізм і був єдиним стилем, в якому було дозволено працювати радянським митцям, вони знаходили власні способи обходити його обмеження. Тетяна Яблонська була професоркою, дійсною членкинею Академії наук та Народною художницею СРСР, а також лауреаткою численних премій. Мало хто з митців мав такі ж привілеї та користувався такою ж прихильністю радянської влади. При цьому їй вдалося створити власний неповторний візуальний світ, сповнений яскравого світла й чистого повітря, який був за рамками будь-яких ідеологічних конструкцій. Наратив «Молодості» – абстрактний і поетичний, а кольори і стиль виконання картини створюють сюрреалістичне враження. Голий фантастичний ландшафт, зображений на полотні – це простір можливого, де нічого не вирішено остаточно та відкриті всі шляхи.\nСтефан Медицький (?–1689 рр., Україна) Покрова Богородиці (варіація ікони «Всіх скорботних Радість») Друга пол. XVII ст. Надано Національним музеєм у Львові імені Андрея Шептицького\nБогородиця захищає вірних, покриваючи їх єпископським омофором. Цей іконографічний сюжет існує лише у східнохристиянській традиції, хоч він і перегукується з західним образом Мадонни Милосердя. Культ цієї ікони-захисниці встановився в українській іконографічній традиції у XII-XIII століттях.\nПоклоніння Покрові Богородиці найширше відображено в українській культурі та мистецтві періоду Гетьманщини. Богородиця вважалася святою покровителькою козацького війська, тож на Січі церкви освячували саме на свято Покрови. Відтоді образ Покрови Богородиці став символом української армії. Зараз він знову широко розповсюджується в українській візуальній культурі.\nПротягом століть священні образи обростають різноманітними інтерпретаціями і трансформуються у візуальні архетипи, які сприймаються як у зв’язку зі своїм початковим релігійним значенням, так і в контексті сучасних історичних процесів. Тож у зібранні вірних під захистом Богородиці ми можемо вбачити людей, які ховалися від бомбардування під зруйнованим мостом в атакованому російськими військами Ірпені. А в її омофорі тепер легко роздивитися захисний «купол» безпольотної зони, про яку українці благають міжнародну спільноту.\nДемієн Герст (нар. 1965 р., Велика Британія) Нещасна війна (2005) Бронза. Загальний тираж – 10 екземплярів. Надано з приватної колекції © Damien Hirst and Science Ltd. All rights reserved, DACS 2022.\nДеякі історичні моменти вимагають однозначної реакції. «Нещасна війна» Демієна Герста – приклад такої реакції. Воєнні злочини, скоєні в Бучі, врізалися в нашу колективну пам’ять, хоч усі ми й розуміємо, що вони – лише верхівка айсберга. При цьому, попри їхню жахливу насильницьку суть, буває, що поза тіла жертви на фото випромінює несподівану силу та впевненість.\nПоза фігури, зображеної в роботі Демієна Герста, запозичена з відомого етюду оголеної натури, який імпресіоніст Едґар Деґа створив у 1880 році, працюючи над своєю скульптурою «Маленька чотирнадцятирічна танцівниця». Попри те, що у версії Герста танцівниця не має голови, вона все ще міцно стоїть на своїх ногах, відлитих зі стерлінгового срібла, ніби безсмертна й непереможна істота з науково-фантастичного фільму.\nДемієн Герст (нар. 1965 р., Велика Британія) Небо над кукурудзяним полем (2022) Полотно, метелики, побутова глянцева фарба. Надано з приватної колекції © Damien Hirst and Science Ltd. All rights reserved, DACS 2022.\nРоботу «Небо над кукурудзяним полем» Демієн Герст створив на знак солідарності з Україною, в якості безпосередньої відповіді на жорстоку і неспровоковану агресію Росії. Метелики уособлюють водночас трагедію та надію, виступаючи символом і смертності, і безсмертя.\nМитець пояснює свій неабиякий інтерес до метеликів тим, що вони здаються живими навіть після того, як помирають. Образ метелика має важливе значення у міфологіях багатьох народів. Він символізує духовне переродження, трансформацію, зміну, надію та життя.\nМісце проведення: Scuola Grande della Misericordia, Sestiere Cannaregio, 3599, 30121, Венеція, Італія\nПеріод роботи: з 23 квітня по 7 серпня 2022 року\nГодини роботи: з 10:00 до 18:00 щодня, крім понеділка\nДні попередніх показів: 20 та 22 квітня, з 10:00 до 18:00\nЗа сприяння Фонду Віктора Пінчука\nОрганізовано PinchukArtCentre, Київ, Україна


Нам прийшло запрошення на весілля, але якесь дивне. Ми довго дивилися на нього і ніяк не могли зрозуміти, що ж саме наша дочка ось таким жестом сказати хотіла. І як ми повинні на таке взагалі реагувати? — news 76 times\nДочка чоловіка виходить заміж. Всі витрати за весілля молодята взяли на себе. Батьків не хотіли турбувати. Вони люди вже дорослі, самі зроблять собі свято. Тут немає нічого дивного. Своїй падчерки, м’яко кажучи, я не подобаюся. Хоча зі свого боку я їй нічого поганого не зробила. Її батько задовго до мене розлучився з колишньою дружиною. Але вона мені при кожній нагоді натякає, що це я розлучила їх сім’ю. Хоча, коли я познайомилася з чоловіком, то він вже давно жив один і був офіційно розлучений. Але як я не намагаюся, його дочка все одно не хоче зі мною спілкуватися. Ось і на своє весілля вона батька запросила, а мене немає. Мене це аніскільки не засмучує. Тому що, якщо подумати, то це її негаразди. Я вже якось можу обійтися без її спілкування і, без цього весілля. Просто мій чоловік не знає, як в цій ситуації краще зробити.\nЯ запропонувала йому інший варіант. Ми з ним разом поїдемо відразу в ЗАГС, де вони будуть розписуватися. Він один піде на урочисту церемонію. А я тим часом почекаю його в машині. Мені так зовсім не соромно і не образливо. Після церемонії він привітає молодих і вручить подарунок. Потім вони всі поїдуть в ресторан, а ми зі спокійною душею поїдемо додому. Ну а що робити? У найважливіший момент він буде поруч з дочкою. Побачить свою красуню в весільній сукні, сфотографується з нею і привітає. Це ж варто того, щоб їхати на машині 6 годин туди і стільки ж назад? А навіщо я поїду? Бо дорога далека. Для того, щоб йому не було нудно. І про всяк випадок, раптом щось в дорозі трапиться. Гарний варіант? Як думаєте?


Міні картка від Приватбанку. Міні кредитка приватбанку | Приват24 для бізнесу - Послуги Приватбанку\nМіні картка від Приватбанку. Міні кредитка приватбанку\nГоловна › Послуги › Міні картка від Приватбанку. Міні кредитка приватбанку\nМіні-карта Приватбанку в два рази менше звичайної. Але розмір 6,5х4 см не заважає їй бути такою ж функціональною, як і будь-який інший платіжний інструмент від лідера української банківської системи. Формат «міні» зручно використовувати в повсякденному житті. Можна повісити карту на в’язку ключів в якості привабливого брелока.\nМіні кредитка Приват оформлюється в якості додаткової до Універсальної карті, Gold або Юніор. Вона стане модним аксесуаром для жінки і зручним платіжним інструментом для чоловіка. Міні-карта відповідає всім вимогам міжнародних банківських організацій. З нею можна здійснювати покупки не тільки на території України, але і під час закордонних поїздок.\nМіні кредитка Приватбанку: можливості\nОформлення карти міні-формату коштує 100 грн, подальше обслуговування банк надає безкоштовно. Це мала ціна за широкі можливості mini-кредитки:\nзберігання власних коштів;\nкредитний рахунок з пільговим періодом до 55 днів;\nможливість оплачувати товари і послуги в регіонах України та за кордоном;\nприємні бонуси до 20% від суми товарів, куплених в магазинах-партнерах;\nонлайн-банкінг з цілодобовим доступом до свого рахунку;\nмінімальна комісія за зняття грошових сум у мережі іншого банку – 1%, в банках за кордоном знімуть 2%;\nможливість підключення депозитного умови з нарахуванням 10% річних.\nМіні-карта Приватбанку оформляється просто. Подайте запит онлайн і після дзвінка співробітника банку отримаєте картку у відділенні. Це займе всього 15 хвилин вашого часу. Обов’язково візьміть з собою паспорт та ІПН. Якщо надасте довідку з місця роботи, можливо, банк збільшить ліміт по кредитній лінії.\nПриватБанк: міні-кредитка безкоштовно по акції «Феєрверк покупок»\nБеріть участь у вигідному пропозиції «Феєрверк покупок». Виконайте нескладні умови – і поверніть суму, витрачену на оформлення міні-карти.\nПройдіть реєстрацію на feerverk. pb.ua.\nУ десятиденний період після активації зробите покупку більш ніж на 50 грн і розрахуйтеся міні-кредиткою – вам перерахують 20 грн на бонусний рахунок.\nЗа місяць після дати активації оплатіть mini-кредиткою 5 товарів (за кожен – більше 50 грн) – і на бонусний рахунок перерахують ще 80 грн.\nАкційні гроші зараховуються на бонусний рахунок Універсальної карти. Перерахування відбудеться протягом 45 днів з моменту активації міні-карти.\nОформляйте міні-кредитку від Приватбанку! Маленька і непомітна, вона надає своєму власникові великі фінансові можливості.


Ст. 399. Умисне знищення або пошкодження майна за- : Кримінальне право України. Особлива частина : Кращі підручники\nСт. 399. Умисне знищення або пошкодження майна за-\nхисника чи представника особи\nОб'єктом злочину є нормальна робота органів правосуддя; додатковим об'єктом – права потерпілої особи на належне їй майно, а при кваліфікації обставин за ч. 3 ст. 399 КК також здоров'я та життя людини.\nмованих на умисне знищення або пошкодження майна, що нале- жить захиснику чи представнику особи або їх близьким родичам, у зв'язку з діяльністю, пов'язаною з наданням правової допомоги.\nМета – перешкодити наданню правової допомоги або з пом-\nсти за її здійснення.\nСуб'єкт злочину – особа, яка досягла віку 16-ти років (ч. 1\nст. 399 КК) чи 14 років (ч. 2ст. 399 КК).\nОбтяжуючі обставини – ті самі дії, вчинені шляхом підпалу, вибуху або іншим загальнонебезпечним способом, шкода в особ- ливо великих розмірах (ч. 2 ст. 399 КК); загибель людей через тяжкі тілесні ушкодження чи інші тяжкі наслідки (ч. З ст. 399


Мистецтво Німеччини XX століття\nВ ряд великих держав вивів Німеччину інтенсивний розвиток економіки.\nРозмах архітектури, який спричинила концентрація виробництва, був властивий Німеччині в XX столітті. Вальтер Гропіус (1883 - 1969 рр.) - відомий німецький архітектор. До числа його проектів належать - будинок у Кельні (1914 р.), фабрика "Фагусверк" (1911 р.), корпус Баухауза в Дессау (1926 р.), редакція "Чікаго Трібюн" (1924 р.).\nВін організував у 1919 році у Веймарі науково-дослідний інститут - Баухаз (художньо-промисловий навчальний заклад). Принципи синтезу, єдності техніки й мистецтва - це вплинуло на систему виховання художників-конструкторів, архітекторів і визначило програму Баухауза. Основні принципи функціоналізму в архітектурі були сформовані у цьому навчальному закладі. Баухауз у 1933 році ліквідували нацисти.\nЕрнст Барлах, Кете Кольвіц - німецькі митці, що виражали ідеали народу.\nЕрнст Барлах (1870 - 1938 рр.) - видатний скульптор і графік. Перебування митця в Росії у 1906 - 1908 роках вплинуло на формування його світогляду.\n"Пам'ятник полеглим" (1931 р.), що був виконаний для Магдебурзького собору, зображує 6 алегоричних постатей жертв війни навколо хреста. Характеризує його переконливість конструктивної композиції, простота форми. На розкриття глибокої ідеї спрямоване пластичне трактування образів. Усі шість образів вражають драматизмом: солдати в касках, жінка з хусткою, що спала на обличчя і закрила його.\nК. Кольвіц (1867 - 1945 рр.) одна з найвідоміших графіків. Серію графічних композицій "Повстання ткачів" художниця створила протягом 1893 - 1896 рр. Ця серія принесла її світове визнання.\nХудожниця у 1934 році розпочала працювати над циклом літографій "Смерть". В них вона розповідала про трагедію Німеччини, що була під владою гітлерівців.\nГоловною ідеєю більшості творів художниці є людина-мислитель. В них Кете Кольвіц постає гуманістом і реалістом.\nУ розвитку реалістичних засад мистецтва Німеччини велика роль належить художникам Леї та Гансу Грундінг, Георгу Кольбе (1877 - 1947 рр.), О. Нагелю. Ці майстри за допомогою своєї творчості боролися з фашизмом.\nПісля розгрому гітлерівців (1945 р.) мистецтво Німеччини розвивалося у двох напрямках : розвиток традицій прогресивної культури та формалістичний.


Йога: яку користь та шкоду для організму вона може принести? — Спортивная жизнь и Спортивные товары\nHome > Полезные советы > Йога: яку користь та шкоду для організму вона може принести?\nЙога: яку користь та шкоду для організму вона може принести?\nадмин - 27.10.2017\nЙога – це комплексна дисципліна, яка включає в себе глибоку філософію, перебудову свідомості, різноманітні техніки медитації, дихання, звернення до самої суті людини. У йозі особливим чином поєднуються статичне та динамічне фізичне навантаження, залучаються практично всі групи м’язів. Головна мета занять йогою – навчитися управляти собою та своїм тілом.\nСьогодні йога дуже популярна у світі, зокрема і в Україні, проте часто як її вчителі, так і їхні учні забувають, що вона мусить бути комплексною практикою: і фізичною, і духовною. Наразі ж часто на перший план виходить суто система фізичних вправ, а духовна складова втрачається, що в корні неправильно. Також слід розуміти, що заняття йогою – це досить відповідально, не дивлячись на очевидну користь для організму даної практики, через певне незнання вона може суттєво нашкодити людині.\nКористь йоги для здоров’я людини\nПро психологічну користь правильних занять йогою можна навіть не говорити: вона робить людину більш врівноваженою, спокійною, вчить любити та розуміти себе і своє тіло. Що ж стосується йоги як системи фізичних вправ, а також дихальної практики, вона може бути дуже корисною.\nДихати під час занять йогою треба плавно, залучаючи до процесу м’язи живота, діафрагму, різні групи дихальних м’язів. Під час вправ відбувається регуляція співвідношення в організмі вуглекислого газу та кисню, здійснюється позитивний вплив на нервову систему та мозок.\nЙога передбачає медитативний стан, виконувати вправи слід спокійно, не поспішаючи, максимально зосередившись на певній дії. Які ж корисні для здоров’я властивості йоги? Насамперед це:\nКрім того, слід враховувати, що серйозне заняття йогою виключає шкідливі звички, такі як паління, алкоголізм, вживання наркотиків, що також надзвичайно позитивно впливає на стан здоров’я людини. Також велику увагу йоги приділяють своєму харчуванню: їдять лише здорову їжу.\nМожлива шкода йоги\nЙога, як і все інше в житті, вимагає правильного та розумного підходу. Не можна давати великі навантаження непідготованому тілу, щоб йому не нашкодити. Також до йоги існують певні протипоказання за станом здоров’я. Це:\nГострі хвороби внутрішніх органів (апендицит, загострення панкреатиту тощо).\nВади та інші хвороби серця.\nПерші півроку після інфаркту чи інсульту.\nПерші 3 місяці після будь-якого оперативного втручання.\nНаявність пахових гриж.\nІнфекційні ураження суглобів.\nНаявність між хребцевих гриж та зміщень хребців.\nІнфекції спинного та головного мозку.\nПогане самопочуття внаслідок грипу, ГРВІ тощо.\nДругий та третій триместр вагітності і перші 3 місяці після пологів (існує спеціальна йога для вагітних, але до неї теж треба ставитися з обережністю, ретельно обираючи вчителя та контролюючи навантаження).\nНе бажано займатися йогою жінкам під час менструації.\nЯкщо у вас наявні хоча б мінімальні проблеми зі здоров’ям, краще проконсультуйтеся зі своїм лікарем щодо доцільності занять йогою.\nСлід пам’ятати, що йога повинна приносити моральне та фізичне задоволення й полегшення, а не дискомфорт чи травмування. Самостійно виконувати вправи йоги новачку категорично забороняється, адже можна пошкодити зв’язки, суглоби, розтягнути м’язи, навіть пошкодити хребет. Йога – це не гімнастика, це система духовних та фізичних практик, яка існує вже декілька тисяч років. Вона може принести величезну користь людині, якщо займатися нею правильно та зважено.\nВасилевский повторил рекорд Хабибулина по продолжительности победной серии за «Тампу»\nДубли Бучневича и Дадонова помогли «Рейнджерс» и «Флориде» победить в матчах НХЛ


Очиток (Седум). Прості правила догляду - Tam.com.ua догляд, поради, форум, відео, рекомендації, розмноження\nTam.com.ua > Кімнатні рослини > Очиток (Седум). Прості правила догляду\nРід Седум (Очиток)найчисленніший сімейства товстолисті (Crassulaceae). Він налічує близько 600 видів трав'янистих рослин, а також невеликих напівчагарників.\nБільшість з них сукулентні рослини, широко поширені в різних кліматичних зонах. Серед очитків є зимостійкі види зони помірного клімату, їх можна вирощувати у відкритому ґрунті. Зазвичай їх використовують як почвопокривні рослини, декорують ними садові доріжки. В деяких місцевостях седум було прийнято висаджувати на покритих землею дахах будинків і ця ідея зараз стає дуже популярною серед дизайнерів.\nБагато субтропічні види очитків з Центральної і Південної Америки вирощують як кімнатні рослини. Переважна більшість з них невибагливі рослини, так як в природі живуть на гірських схилах або в посушливих місцевостях.\nСтебла у більшості видів очитків довгі, розгалужені, можуть рости у вигляді щільної шапки з пагонів або звисати довгими батогами. Але є і зростаючі у формі прикореневої розетки, з коротким, повільно удлиняющимся стеблом.\nЛистя м'ясисті, різної форми в залежності від виду. Черешків у них немає, вони щільно "сидять" на пагонах. Листові пластинки можуть мати форму коротких голочок, витягнутих кульок або циліндрів, бувають стрілкообразні і схожі на лопатки. Забарвлення листових пластинок теж різна: ніжно-зелений, блакитно-зелений, кремовий, червона або фіолетова. У деяких видів седума листочки двоколірні: біля основи зелені, а на кінчиках – рожево-пурпурові. Є і міняють колір своїх листя – в тіні вони зелені, а на яскравому сонці – жовто-червоні.\nКвітки на коротких квітконіжках, дрібні, зазвичай зібрані в щитковидні або колосовидне суцвіття. За кольором – білі, рожеві, лілові або жовті. Самі по собі квітки очитків непримітні, але коли вся шапка пагонів покривається покривалом квіток – це дуже красиво. Цвітіння у більшості видів нетривалий.\nУ кімнатному квітникарстві зустрічається понад 20 видів очитків. Це найбільш підходящі рослини для композицій. Вони невибагливі, сухостойкие і, завдяки великій різноманітності видів, з них легко скомпонувати красивий мініатюрний сад серед каменів у межах одного роду або в поєднанні з кактусами. Самі по собі очитки досить непримітні рослини (можливо, за винятком Очитку Моргана), але вони відмінно поєднуються з іншими видами, служать доповненням до більш презентабельним представникам кімнатній флори. Їх використовують як почвопокривні рослини для всіх видів зимових садів, та навіть в таких незвичайних дизайнерських проектах, як журнальний столик з минисадом.\nСедум – чудова ампельна рослина. Особливо цікавий вид Очиток Моргана. Дивовижні за формою блакитно-зелені довгі батоги дивовижно виглядають в підвісних кашпо. На відміну від багатьох інших рослин, їх без особливих проблем можна вирощувати влітку на південних вікнах.\nПрактично всі види очитків легко розмножувати і за ними легко доглядати. Це одне з найпростіших рослин у догляді, чудово підходить для початківця квітникаря.\nДе-які види очитку (седума)\nОчиток (Седум) Моргана (Sedum morganianum) родом з Мексики. Стебла виростають завдовжки до 1 м, тому вирощують його як ампельна рослина. Листочки короткі, м'ясисті, покриті сизим восковим нальотом. Вони легко обпадають при дотику, тому чим менше турбувати рослина, тим декоративніше воно буде виглядати. Потрапивши на вологий субстрат, опале листя легко вкорінюються.\nОчиток (Седум) товстолистий (Sedum pachyphyllum) – низькорослий напівчагарник з прямостоячими або вилягаючими стеблами висотою до 30 див. Цікавий своїми двоколірними листям: вони сизувато-сірі циліндричні, до 2-3 см завдовжки, з червоною верхівкою. Навесні можуть з'явитися дрібні жовті квітки. Батьківщина – Мексика.\nОчиток (Седум) красноокрашенний (Sedum rubrotinctum) – невеликий чагарник з Мексики, галузиться у підстави, висотою до 25-30 див. Вид дуже схожий на Очиток товстолистий, але червоним пофарбована велика частина аркуша, особливо на яскравому сонячному світлі.\nОчиток (Седум) Зібольда (Sedum sieboldii) – популярний невибаглива рослина в кімнатній культурі. Має звисаючі пагони з округлими, зубчастими, світло-зеленими листками. Листки зібрані в мутовки по три. Є різновиди з жовтувато-білими плямами, з кремовою серединкою і малиновими краями. Рожеві квітки з'являються в кінці літа або восени. Підходить для підвісних кашпо.\nОчиток (Седум) Відігнутий (Sedum reflexum) – це трав'яниста багаторічна вічнозелена рослина з короткими, до 20 см заввишки пагонами. Його корені розростаються горизонтально, і цей вид седума утворює килимки пухнасті на всьому вільному просторі. Зонтиковидне суцвіття з кількох гілочок, квітки жовті. В домашніх умовах висаджують в широкі горщики. Є сорт очитку відігнутого 'Кристатум' (Sedum reflexum 'Cristatum') з потовщеними стеблами, схожими на губку. Росте повільно.\nОчиток (Седум) Шиловидний (Sedum subulatum) дуже схожий на Очиток відігнутий, його пагони 15 см завдовжки вкриті товстими загостреними листочками, схожими на голки. Листя сизо-зелені або золотисто-жовті. Квітконоси заввишки 20 см, квітки жовті. У природі зустрічається на кам'янистих грунтах. Годиться для квітників і кам'янистих садків, холодостійкий.\nОчиток (Седум) Вайнберга (Sedum weinbergii) має вигляд розеток, листя досить великі, м'ясисті, голубуваті з-за восковидні нальоту. Пагони цього виду седума спочатку прямостоячі, з розвитком робляться сланкими.\nОчиток (Седум) Мексиканський (Sedum mexicanum) – невибаглива ампельна добре гілляста рослина, довжина патогів до 20 см, листя тонкі, голчасті, яскраво-зелені, жовтіючі на сонці, довжиною 1 див. Квітки яскраво-жовті. Це один з небагатьох видів седума, який добре росте і в тіні. Його часто вирощують у контейнерах на балконах з однорічними квітами.\nОчиток (Седум) Буріто (Sedum burrito) схожий на седум Моргана, але у нього листки округлі, зелені, стебла зазвичай коротше, рослина в цілому компактніше.\nОчиток (Седум) Сталя (Sedum stahlii) – багаторічна трав'яниста прямостояча рослина до 20 см висоти. Листя яйцеподібні, 1см завдовжки, товсті, коричнево-червоні. Квітконіс Суцвіття волотисте з жовтими квітками. Цвіте у серпні-вересні. Корисна рослина для композицій з сукулентів.\nДогляд за очитком (седумом)\nВирощування в домашніх умовах не представляє труднощів. Всі види очитків невибагливі рослини. Важливо пам'ятати, що через 2-3 роки (деякі види 4-6 років) необхідно ділити або вирощувати заново з живців, так як рослини з віком втрачають декоративність.\nОсвітлення і розташування.Седум світлолюбна рослина, що віддає перевагу світле і добре освітлене сонцем місце. Очитки легко переносять спеку влітку на південних вікнах. Добре ростуть на західному і на східному вікні. При недоліку світла седуми можуть сильно витягатися, оголюючи тонкі стебла і втрачаючи декоративність. В тіні не цвітуть. В злегка затіненому місці може рости Очиток Мексиканський.\nТемпература.Не має істотного значення, витримує великі перепади температур. Деякі види можуть зимувати на відкритому повітрі, субтропічні витримують +5 градусів без особливих проблем. Очиток Моргана краще тримати на закритому вікні. Відкрите у морозний день вікно ого погубить.\nВсі види очитку можуть проводити літо на відкритому повітрі, взимку більше підходить прохолодне місце з температурою 8-12°C. В занадто жаркому приміщенні седум може втрачати нижні листочки.\nПолив. Поливати помірно.Влітку, коли очиток активно зростає, зволожувати в міру підсихання грунту. При тривалій посусі втрачає листя. Взимку рослина практично не зростає, поливають рідко. Надлишки вологи можуть призвести до загнивання коренів і загибелі рослини. Пересушування очитку особливо не шкодить.\nВологість повітря. Не має значення. Обприскування корисно для видалення пилу на листках.\nПідгодівля.Підживлюють навесні і влітку в період активного росту. Очиток невелика рослина, розвивається досить повільно, достатньо підгодовувати 1 раз в місяць. В осінньо-зимовий час рослина не удобрюють. Використовують добрива для кактусів і сукулентів.\nПересадка. Пересаджують очитки рідко: молоді рослини – раз в 2 роки, старі – через 3-4 роки, якщо вони не втратили декоративність. Деякі види пересаджують тільки по необхідності, так як вони легко втрачають листя.\nГорщики для посадки та пересадки беруть не глибокі, але широкі, оскільки коренева система седума горизонтальна.\nГрунт. Грунт для очитків бути пухкої, підійде грунтова суміш для кактусів. На дно горщика необхідно покласти дренаж. Годиться суміш дернової і листової землі з додаванням крупного піску.\nРозмноження. Очитки (седуми) розмножувати легко. Вони розмножуються діленням куща, живцями з будь-якої частини стебла, листовими живцями. Для вкорінення температура потрібна 16-20 градусів. Перед посадкою живці необхідно підсушити. Листові живці можна накрити поліетиленом, але не забувати регулярно провітрювати.\nШкідники. Рідко уражається шкідниками. Найбільшу небезпеку для очитку представляють нематоди (кореневі червці).\nКімнатні рослиниочиток, править, простой, седум


Ми закриваємо для корупціонерів низку способів обійти ProZorro – Президент внесе до Парламенту зміни до Закону України «Про публічні закупівлі»\nЗміни до Закону України «Про публічні закупівлі» та деяких інших законодавчих актів України» зроблять роботу системи публічних закупівель ProZorro ефективнішою та закриють для корупціонерів низку способів обійти її, наголошує Президент Петро Порошенко.\n«У мене викликає обурення, коли один і той же державний замовник за державні кошти робить закупівлю дев’яти договорів на суму 199 тисяч гривень (кожен - ред.). Яка мета? Дуже проста і одна – обійти ProZorro, обійти тендерні ефективні процедури і укласти угоду з кишеньковим постачальником. Тому головна мета, яку має цей законопроект – це зберегти всі позитивні напрацювання ProZorroі не дати аж ніяк нікому дискредитувати цю систему», - наголосив Глава держави на нараді щодо обговорення проекту Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про публічні закупівлі» та деяких інших законодавчих актів України».\nВін також висловив впевненість, що публічна підтримка зазначених змін з боку громадських організацій має визначальне значення. Петро Порошенко зазначив, що за результатами попередніх нарад проект змін до закону «Про публічні закупівлі» вже практично готовий і зазначив, що він має надійти до Верховної Ради до наступного пленарного тижня.\n«Ми зібралися для того, щоб обговорити, прийняти остаточне рішення, затвердити кінцевий варіант і подати до Верховної Ради, в тому числі визначивши його як невідкладний, законопрокект, який предбачає зміни до Закону «Про публічні закупівлі» та деяких інших законодавчих актів України », - сказав Президент.\nГлава держави нагадав, що система електронних закупівель ProZorro в Україні була запущена більше двох років тому і за цей час продемонструвала добрі результати. «Більше двох років тому саме в цьому приміщенні ми завершили презентацію тоді ще дуже нової технології закупівель. За цей час наша «спільна дитина» вже виросла: має величезні здобутки не лише в Україні, зекономивши лише минулого року більше 27 мільярдів гривень і маючи надзвичайно переконливі результати і як ключовий фактор боротьби з корупцією, і щодо прозорості державних закупівель, і щодо підвищення довіри з боку інвесторів», - відзначив Петро Порошенко.\nВодночас, Президент зауважив, що за час роботи системи були і є ті, хто намагається всіляко обійти публічну процедуру торгів, користуючись певними неузгодженостями в технологіях намагаються обійти ProZorro, намагаються маніпулювати з цифрою і сумою допорогових закупівель, зловживають правом на оскарження результатів торгів тощо. Саме це і створило потребу у розробці та внесенні змін до чинного Закону про публічні закупівлі, «аби не допустити зниження ефективності використання бюджетних коштів та забезпечити ефективне функціонування системи ProZorro».\nСеред конкретних кроків, які пропонуються для поліпшення роботи системи електронних закупівель Президент, зокрема назвав підвищення відповідальності тих, хто планує брати участь у тендері, але не планує постачати товар, маючи єдину мету – зірвати конкурс «пропонуючи нереальні, демпінгові ціни і не збираючись постачати послугу».\nТакож Глава держави вважає доцільним знизити вартість допорогових закупівель на товари та послуги з 200 до 50 тисяч гривень, разом з тим спростивши процедуру допорогових закупівель на незначні суми.\n«Ми спільно кажемо, що це не тільки громадськість, не тільки держава, не тільки учасники тендеру і не тільки замовники. А це спільний продукт тих, хто бажає, щоб система працювала ефективно», - наголосив Президент. Він підкреслив, що цими змінами «ми закриваємо зараз низку способів обійти ProZorro для корупціонерів».\n«Ми можемо констатувати, що левова частина людей, які раніше не брали участь, бо вони не вірили в чесність державних закупівель, зараз прийшли і працюють. Це доведений факт», - наголосив Петро Порошенко та підкреслив, що ця робота ведеться в інтересах середнього класу.\nГлава держави також подякував Уряду, Міністерству економічного розвитку і торгівлі та всім, хто долучився до роботи над проектом змін. «Мені дуже приємно, що ми знайшли з вами оптимальний варіант, який захищає права замовника – держави. Підвищуючи ефективність використання коштів, не порушуючи прозорість процесу і залишаючи ключовим – антикорупційну складову. Це велике досягнення», - зазначив Президент.\nУчасники наради висловили підтримку зазначеного законопроекту, адже вони лише поліпшать функціонування системи ProZorro, яка допомагає економити та ефективно використовувати бюджетні кошти.\nПерший віце-прем'єр-міністр – Міністр економічного розвитку і торгівлі України Степан Кубів розповів, що за минулий рік відбулося 869 тис. тендерів, в яких взяло участь 128 тис. учасників і було підписано угод на суму 500 млрд грн.\nЗаступник Глави АПУ Дмитро Шимків зауважив, що нині дійсно на часі ухвалення змін, які дозволять унеможливити порушення і одночасно спростять систему. «Система Prozorro отримала більше 5 міжнародних нагород. І це є прикладом того, що українські розробки, українська ідея є одною з лідерів у світовому просторі з державних закупівель і, як підкреслив Президент, основним інструментом антикорупційної боротьби. І головне – в цю систему повірив бізнес», - зазначив він та додав, що український бізнес активно бере участь в держзакупівлях.\nПерший заступник міністра економічного розвитку і торгівлі України Максим Нефьодов подякував Главі держави за лідерство у створенні та запуску нової системи державних закупівель ProZorro. «Я вважаю, що це приклад того, що Україна може створювати продукт, яким ми можемо пишатися і повертатися до світу як сильна, продуктивна, креативна нація, до якої долучені і «Президент, і Уряд і Парламент», - сказав він. «Такі складні речі без волі першої особи в державі просто фізично неможливі», - додав Перший заступник міністра.\nВін зауважив, що серед лідерів із використання системи ProZorro у держзакупілях Вінницька, Житомирська та Дніпропетровська області.\nЦими днями в Україні проходять тематичні заходи до дня народження відомого громадського діяча та мецената Григорія Ґалаґана. Для Чернігівщини вони особливі, адже саме в Сокиринцях на Прилуччині 15 серпня 200 років тому народився великий шанувальник мистецтва.\nЧергова робоча зустріч з питань реалізації на території Чернігівської області проєкту «Модернізація системи соціальної підтримки населення України» відбулася вчора, 15 серпня, за участі виконуючої голови облдержадміністрації Наталії Романової.\nЗасідання конкурсної комісії провела виконуюча обов’язки голови Чернігівської облдержадміністрації Наталія Романова вчора, 15 серпня.\nУ зв’язку з неоднозначністю трактування та застосування на практиці законодавства про державну службу фахівці Національного агентства України з питань держслужби та Тренінгового центру Української школи урядування проводять тематичні круглі столи в різних регіонах.\nДодатковий договір про видачу «теплих кредитів» для утеплення ОСББ на суму 380 мільйонів гривень укладено між Держенергоефективності та Ощадбанком. Таким чином, зазначений банк відновлює видачу «теплих кредитів».\nАнонс. Дитячий конкурс краси «Я — краплинка Десни»\nАнонс. Літературний конкурс до Дня Десни «На хвилях міфів та легенд»\nПлан роботи ОДА на 12 - 18 серпня 2019 року\nАнонс. Міжнародний конкурс «Вікі любить пам’ятки»\nАнонс. Всеукраїнський конкурс журналістських робіт 2019


Квартири — 52\nБудинки — 80\nКомерційна — 12\nКвартири — 581\nПодобово — 92\nБудинки — 37\nКомерційна — 41\nПрацювати риелтором легко і прибутково?\nЄ популярна статистика в ріелторському бізнесі. З 10 осіб, приступили до навчання, через 3 місяці залишаться лише 5. Через півроку залишиться 3 людини, а з цих 3 людина тільки 1 буде заробляти більше, ніж якби він працював робітником на заводі. І заробляти буде, так що зможе купити свою власну квартиру, знайдену, до речі, теж самостійно.\n"Стань риелтором і зароби 2 000 $ в місяць", "Ріелтор заробляє за 2 роки на власну квартиру" - такі заголовки часто можна зустріти в газетах. Давайте розберемося, чи правда це.\nПочинаємо вчитуватися в текст рекламного оголошення "Навчання безкоштовне" - автор тексту намагається донести до нашої свідомості, що є де і платне навчання. Слово "безкоштовно" завжди притягувало увагу споживачів більше, ніж слово "вартість". "Термін навчання 1.5 тижня" , - порівняно невеликий час для заробітку в 2 000$.\nДавайте порівняємо професію "риэлтор" з професією "юрист". На юриста навчаються 5 років. Оплата за 1 рік навчання в Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого становить 15200 грн. За весь період навчання витрачається 76 000 грн. Після цього більшість новоспечених юристів зможуть претендувати на середню зарплата юрисконсульта 1500 - 1700 грн. Ділимо суму, витрачену на навчання, на середню зарплату, отримаємо 47 місяців. Ділимо на роки, отримаємо 3.9 років. Після цього ви відбили гроші, витрачені на навчання, і почали заробляти як чистий дохід. Але, щоб заробити 2 000 $, доведеться попотіти. Ріелтор ж отримує пропуск в професію за стрімко короткий термін 1.5 тижня і заробляє в 10 разів більше дипломованого юриста. Де справедливість і в чому загадка? Будемо розбиратися далі .\nТак що ж потрібно, щоб стати риелтором, які заробляють добрі гроші?\nПерше - це успішно пройти співбесіду в перспективній ріелторської конторі. Ось корисна стаття з рекомендаціями на що звертати увагу при виборі агентства нерухомості. Важлива умова - зацікавити своєю кандидатурою керівника компанії. Раджу на співбесіді бути дуже чесним і менше використовувати заїжджені трюки із застосуванням технологій NLP на тему: "Як успішно пройти співбесіду". Повірте на слово, директора їх теж читають, і існує ризик, що помітять спроби видати бажане за дійсне на ранніх етапах. Будьте чесним на зорі своєї кар'єри, і вам не доведеться виправдовуватися в її зеніті.\nНавчання у всіх агентств різне і всі вони впевнені, що тільки вони вчать правильно. Не будемо сперечатися про методики. Зауважимо одне: якщо фірма існує не перший рік і вивчила не один десяток фахівців, то тут є чому повчитися. Мені більше до душі методика, коли навчання прирівнюється до роботи. Робота полягає в освоєнні теоретичних знань та застосування їх на практиці. У наш вік інформації, коли масштаб знань настільки глобальний і доступний для звичайного користувача, не становить важкого завдання відшукати потрібну інформацію. Складність полягає в освоєнні здобутих знань та застосування їх на практиці. Те, що вивчили молоді ріелтори, потрібно ще вміти викладати на зрозумілому для клієнтів мовою. Агент з продажу нерухомості продовжує навчатися протягом всієї своєї кар'єри. Прийомами і технологіями по книжках і інтернету не опанувати, їх треба відпрацьовувати на татамі або в "поле".\nПерше знайомство з "полем", на якому належить працювати.\nУ полі" працюють дуже багато фахівців (зазвичай більше, ніж це собі уявляв новачок). І, виявляється, "поле" не безмежне, є і кордони, і нізкоурожайние області, і місця з більш зеленого і соковитою травою. А всі фахівці з операцій з нерухомістю виявляються зовсім не колеги, а конкуренти. Є просто "динозаври" ріелторського бізнесу, що працюють з 90-х років. Як скласти їм конкуренцію? Клієнт еволюціонував, став більш вимогливими і розбірливим у виборі посередника.\nЩо ж такого привабливого в цій професії ріелтор?\nЗ літа 2007 по жовтень 2008р., в період бурхливого зростання цін і полегшеного кредитування на купівлю нерухомості, склалося враження, що риелтором легко працювати і заробляти можна швидко. Багато людей прийшло в професію, подібно до того, як в XIX столітті, за часів Золотої лихоманки, на Аляску потягнулися люди з усієї Америки. Також багато і у нас в терміновому порядку перекваліфікувалися у ріелторів. І також, як закінчилося золото, так і криза висушив копальні нерухомості. Ціни впали вдвічі, складність пошуку покупця збільшилась і, як наслідок, в 2009 р. багато пішли з професії. Але, на думку фахівців, ріелтори продовжують заробляти більше, ніж фахівці в багатьох інших професіях. Чому так відбувається?\nВеликі гроші можна заробити легким працею. Не можна, щоб отримувати 2 000 $ в місяць і не бути готовим до адекватного вкладення енергії і часу. Риелтором легко стати, але важко втриматися на гідному рівні заробітку.\nПродаж нерухомості - це вершина всієї торговельної галузі. Немає більше товару і немає більше комісійних, ніж у ріелтора. Для всіх торгових представників професій час тече однаково, і 24 години на добу можна з успіхом продавати або квартири, будинку або горіхи, насіння. Вибір за Вами!\n© Форум "НЕРУХОМІСТЬ"\nРіелторська компанія "Масштаб" - надає послуги в сфері нерухомості вже 14 рік\nЗа час існування компанія підтвердила свій професіоналізм і конкурентоспроможність, надаючи широкий спектр послуг на ринку нерухомості.\nУ 2006 році РК "Масштаб" було визнано лауреатом національного рейтингу Спілки фахівців з нерухомого майна і увійшла до двадцятки кращих в країні ріелторських компаній.\nРК "Масштаб" інтенсивно розвивається. Вже зараз в Маріуполі відкрито три філії компанії, в кожному з яких працює команда професіоналів, яка вміє в короткі терміни вирішити будь-які квартирні питання (продаж, обмін, оренда).\nРозвиток філій дає можливість проводити конкурси на заміщення вакансій. На сьогоднішній день компанія запрошує до співпраці таких фахівців:\n- специалист по продаже первинного житла;\n- специалист по продажу вторинного житла;\n- специалист по продаже коммерческой недвижимости;\n- фахівець з продажу елітної нерухомості;\n- специалист продажів нежитлового фонду;\nДля новачків передбачено навчання. Для діючого персоналу тренінги, семінари з підвищення кваліфікації, додаткове навчання.\nКар'єрне зростання, зручний графік роботи, дружний колектив фахівців, стабільність увагу до працівників з боку керівництва РК "Масштаб"! Працювати в нашій компанії завжди престижно і перспективно!\nт. 8(0629)407-407 Резюме надсилайте на e-mail: info@mashtab.com


Європа і Америка повертаються до правил первісного харчування. Дієту часів палеоліту строго дотримуються такі найвідоміші голлівудські актори, як Роберт де Ніро і Хілларі Суонк. У чому ж секрет неймовірної популярності раціону кам'яного століття?\nПро дієту палеоліту розповідає один із засновників цього напрямку, авторитет якого визнаний сьогодні в усьому світі, - професор Державного Університету Колорадо в США Лоран Кордейн.\n- Професор, чому ви рекомендуєте людям повернутися до дієти далеких предків? Адже за мільйони років наше життя кардинально змінилася.\nНа зорі еволюції наші предки не вживали ні зернових продуктів, ні молочних, ні цукру, ні алкоголю. А вже про різних хімічних харчових добавках мова взагалі не йшла. Така ситуація тривала багато сотень років, а потім відбувся різкий якісний стрибок, і вся система харчування змінилася.\nАле генетично наш організм залишається налаштованим саме на харчування часів кам'яного століття. Гени не встигли "підлаштуватися" під нові реалії. Організм був змушений пристосовуватися до змін у харчуванні. Підсумком цього процесу стало виникнення захворювань, що не існували в колишні часи. Це серцево-судинні хвороби, артрит, діабет, ожиріння, рак. За останніми даними, саме харчування сьогодні винне в 75% випадків передчасної смерті.\n- Але ж тривалість життя первісних людей була набагато коротше нашої.\n- Так, стародавня людина жив близько 30 років. Причиною ранньої смерті, якщо виключити насильницький відхід з життя, були різноманітні бактерії. Але сьогодні ми легко справляємося з цими проблемами за допомогою гігієни і досягнень фармакології. Довгий час ми спостерігали за харчуванням так званих диких народів, загублених у віддалених куточках планети. Їх "дієта" практично не змінювалася тисячі років.\nУ результаті ці племена практично не страждають ожирінням, діабетом, гіпертонією, онкологічними захворюваннями, володіють більшою витривалістю і силою. Але коли вони стикаються з досягненнями сучасної цивілізації і переходять на сучасне харчування, ситуація кардинально змінюється. Дуже швидко ними купуються всі ті недуги, які сьогодні стали бичем нашого суспільства.\n- Які головні відмінності нашого сьогоднішнього харчування від раціону епохи палеоліту?\n- Кардинально змінилося співвідношення рослинної і тваринної їжі. Первісні люди отримували 65% всієї енергії з тваринною їжею і 35% - з рослинної. Частка білка в їх раціоні становила 37%, жирів - 22%, а вуглеводів - 41%. Сучасна ситуація йде так: 15% білка, 34% жирів і 49% вуглеводів. Виходить, що сьогодні ми споживаємо в півтора рази більше жирів. Причому більша частина з них - шкідливі насичені жири, оброблені за допомогою сучасних технологій.\nРаціон первісних людей був дуже багатий клітковиною - її добова норма перевищувала 100 грамів. А сьогодні хорошим показником вважають 25-30 грамів щодня. Стародавні люди, крім того, не мали звички солити або підсолоджувати їжу, і вже тим більше поливати її жиром.\n- Він був досить різноманітний, з великим кількістю клітковини, вітамінів і антиоксидантів. Ось основні групи продуктів, які входили в "дієту" людини палеоліту:\n- Велика кількість фруктів і овочів щодня. Вони містять фітонутрієнти і антиоксиданти, які можуть запобігти виникненню багатьох захворювань, включаючи рак і хвороби серця.\n- Боби. Разом з фруктами і овочами вони становили основу раціону і поставляли клітковину.\n- М'ясо диких тварин і птахів. У дієті наших предків було приблизно 35% білка. При цьому м'ясо в ті часи було дуже сухим і містило переважно корисні жири омега-3.\n- Горіхи. Вони служили джерелом корисних жирів і різних поживних речовин.\n- Різні коріння, пагони, бульби та інші продукти, які сьогодні ви навряд чи знайдете у продажу.\nПриродно, всі ці продукти були необробленими, не містили ніяких барвників, консервантів і ароматизаторів, якими так багата наша їжа.\n- Первісна людина витрачав величезну кількість енергії на виживання. Щоб підтримувати сили і здоров'я, йому було потрібно значно більше їжі, ніж нам зараз.\n- Цілком правильно, первісна людина вів дуже активний спосіб життя, і калорійність його раціону, за нашими підрахунками часто перевищувала 3-4 тисячі калорій.\nАле ніхто не говорить про те, що ми повинні сліпо копіювати таке харчування - тим більше що це навряд чи можливо. Ми можемо лише перейняти основні принципи, що дозволить нам значно оздоровити свій раціон.\nЗвичайно, сьогодні ми не в змозі щодня їсти кілограми овочів і фруктів і повинні вживати додаткових вітамінні добавки. Але той факт, що нам варто їсти більше таких продуктів, незаперечний. До речі, активне життя наших предків також сприяла здоров'ю їхні серця і судин.\nТак само ситуація і з молочними виробами. У раціоні первісних людей вони були відсутні, але сьогодні ми можемо не виключати їх з раціону. Небезпеку становлять лише насичені молочні жири. Тому варто вибирати максимально знежирені продукти.\n- А від якої їжі, на вашу думку, варто повністю відмовитися?\n- Спектр корисних і природних продуктів досить широкий. Загальний принцип такий: більше натуральних продуктів і якнайменше перероблених, а також мінімум жирів і цукрів. У раціон обов'язково повинні входити фрукти, овочі, цільні зернові, бобові, різноманітні трави і коренеплоди.\nНамагайтеся по можливості вживати свіжі, непріготовленного продукти. Наприклад, ціла сира морквина набагато переважніше, ніж терта або варена. А вівсяні, ячмінні або житні пластівці без будь-яких добавок принесуть набагато більше користі, ніж шматок хліба, мюслі або пиріжок.\nЦя дієта допоможе також знизити ризик онкологічних захворювань і серцево-судинних недуг. Ефективна вона буде і для профілактики алергічних захворювань. Крім того, у всіх, хто слідує цій дієті, помітно зростає рівень життєвої енергії, люди стають більш активними і позитивно налаштованими, підвищується їх імунітет.\nКрім того, клітковина займає значний обсяг у шлунку, сприяючи виникненню почуття ситості. Відсутність цукру і шкідливих жирів, вітаміни і мікроелементи також чимало сприяють позбавленню від зайвих кілограмів. Це буде абсолютно здорове схуднення, яке принесе користь вашому здоров'ю.\n- Каша з натуральних вівсяних пластівців з тертим яблуком і корицею.\n- Нежирний натуральний йогурт без наповнювачів та консервантів, горіхи і свіжі ягоди.\n- Два варених яйця, зелений салат з оливковою олією, яблуко.\n- Запечена на грилі курка, великий салат із зелених овочів, оливкова олія.\n- Нежирний сир, ягоди і фрукти.\n- Тушковані із зеленню гриби, трохи горіхів.\n- Тонко нарізана запечена індичка з тушкованими овочами.\n- Оселедець в олії, терта морква, цибуля і соєві проростки.


PressReader - Yurydychna Gazeta: 2018-06-05 - Майбутнє «зеленої економіки» в Україні\nМайбутнє «зеленої економіки» в Україні\nYurydychna Gazeta - 2018-06-05 - АНАЛІТИКА ОХОРОНА ДОВКІЛЛЯ - Євгеній Є ійДЕЙНЕКА ДЕЙНЕКА, юрист ЮК «Олексій Пуха і Партнери»\nНаприклад, відповідно до статистичних даних, серед європейських країн найбільші інвестиції в «зелену економіку» здійснює Німеччина, сукупні інвестиції якої за останні 10 років перевищують річний ВВП України.\nВ азійському регіоні одними з лідерів є Японія та Південна Корея (до речі, остання – одна з перших країн, яка на державному рівні декларувала дотримання ідей «зеленої економіки»). Лідерами за інвестиціями у цій сфері є США і Китай. Кожна з цих країн вкладає в озеленення своєї економіки кошти, які перевищують ВВП більшості країн світу.\nПроте всі ці країни не діють виключно шляхом вкладання коштів. У багатьох країнах впроваджено державні програми, системи субсидій та податкових пільг. Наприклад, у США діють державні програми з фінансування проектів, пов’язаних з обробленням стічних вод, за кошти з федеральних бюджетів. У Німеччині фізичні та юридичні особи можуть отримувати податкові пільги, якщо вони інвестують кошти у вдосконалення енергоефективності свого будинку. У Швеції податкові пільги пропонуються у разі використання відновлювальних джерел енергії.\nПродовжуючи про податкові механізми впливу, можна додати про встановлення окремих видів податків для екологічної сфери. В цьому контексті мова йде не про єдиний екологічний податок, як в Україні, а про окремі податки. Наприклад, у Південно-Африканській Республіці вже протягом 15 років існує податок, який сплачується у разі використання поліетиленових пакетів, а в скандинавських країнах ще майже 30 років тому був введений податок на викиди вуглецю.\nКрім того, багато держав світу запроваджують у своїх країнах стратегії утилізації відходів і використання безвідходного виробництва. Зокре- ма, у Бразилії вторинно переробляється 95% використаного паперу та скла. В Німеччині, яка також є одним із лідерів з переробки відходів, подібна спеціальність навіть винесена окремо у вищих навчальних закладах.\nТакож варто звернути увагу на досвід Канади, де була започаткована державна програма зі створення Центрів передового досвіду. Загалом у програми функціонує 5 Центрів, кожен з яких відповідає за певний напрямок розробок (наприклад, Центр передового досвіду у сфері екологічних технологій займається розробками технологій очищення води та повітря, управління відходами тощо).\nІншим інструментом розвитку «зеленої економіки», в якому зацікавлені також підприємці, є екологічне маркування. Розробка цього маркування та його типологія була здійснена Міжнародною організацією зі стандартизації у Женеві. Воно покликане для виокремлення певних виробників товарів, цикл виробництва яких є найбільш екологічно чистим та не шкодить навколишньому середовищу. Варто відзначити, що цей інструмент має більш маркетинговий характер, оскільки орієнтований на ознайомлення споживачів з інфор- мацією про товар, але він також, безперечно, робить свій внесок у зацікавленість виробниками товарів у «зеленій економіці».\nКрім того, варто згадати приклади запровадження державних гарантій виробникам екологічно безпечних товарів. Можна навести приклад Німеччини, яка ще у 2000 р. прийняла закон, відповідно до якого компанії зобов’язувалися купувати електроенергію, вироблену з відновлюваних джерел електроенергії за мінімально гарантованими державою цінами. На мою думку, це позитивний досвід, який можна і потрібно розвивати, а також необхідно ввести вимоги щодо використання екологічно безпечного циклу виробництва як обов’язкової вимоги для проведення державних закупівель.\nНа цих простих прикладах ми переконуємося, що більшість країн світу шукають та вводять в дію різні методи для запровадження ідеї «зеленої економіки». А як щодо України?\nАктуальний стан та перспективи «зеленої економіки» в Україні\nНа сьогодні екологічна ситуація в Україні бажає бути кращою. Існує низка проблем, які не можна оминути, обговорюючи цю тему. Це і використання застарілих, енерго- та ресурсозатратних методів виробництва, і виснаження покладів корисних копалин, і забруднення водойм та підземних вод, і збільшення розмірів водокористування.\nОсобливо яскраво ця проблема простежується в металургії та гірничодобувній справі, де використання застарілих методів виробництва неодноразово призводило до катастрофічних наслідків, пов’язаних не лише з екологією. До цього списку можна також додати наймасштабнішу галузь виробництва, яка фактично є базою для нашої економіки – сільське господарство. Адже використання шкідливих добрив чи виснаження ґрунтів через нераціональні з агрономічної позиції посіви – це не рідкість, а достатньо поширене явище.\nНе менш важливою проблемою, особливо останнім часом, у зв’язку з боротьбою за енергонезалежність нашої країни, стає енергоефективність та раціональне споживання енергоресурсів. Наразі цьому питанню надається серйозна увага як на муніципальному, так і на державному рівні. На мою думку, це чи не єдина якісно побудована політика екологічного спрямування за останній період.\nЩо стосується оцінки загальної політики у сфері екології, я вважаю, що її можна яскраво охарактеризувати на прикладі Закону України «Про основні засади державної екологічної політики України на період до 2020 року», прийнятого Верховною Радою України ще у 2011 р. Дійсно, в цьому нормативно правовому акті якісно висвітлено екологічні проблеми в Україні, визначено принципи діяльності держави, поставлено завдання, які мають бути виконані протягом певного періоду. Проте в Законі немає однієї важливої деталі – механізмів. Тобто це документ, який демонструє усвідомлення важливості екологічних проблем та визначає напрямок дій держави. Однак цього замало. Виходячи з досвіду інших країн, можна зробити чіткий висновок, що концепція «зеленої економіки» передбачає, насамперед, побудову державної політики та збільшення участі держави в екологічній сфері. Тобто держава має стати тим, хто стимулюватиме та заохочуватиме бізнес до впровадження ідей «зеленої економіки».\nНа чому хотілося б наголосити окремо, так це на необхідності комплексного підходу. Неможливо досягти дієвих результатів, лише вкладаючи кошти або встановлюючи податки та штрафи. Так само\nважко буде щось змінити, розвиваючи лише один напрямок (наприклад, поліпшуючи енергоефективність). Це не допоможе отримати бажаних результатів для екології. Вирішуючи цю проблему, потрібно розробляти нові методи виробництва електроенергії, які будуть менш шкідливі для природи, та впроваджувати відновлювальні джерела енергії. Адже наша країна має чудові можливості для розвитку та впровадження подібних інновацій. Доказом цього може слугувати навіть той факт, що безмежні українські степи дозволяють будувати вітряні електростанції, а річки достатні за розмірами для збільшення кількості гідроелектростанцій.\nІншим доказом може стати приклад зі сміттям, про який говорив, писав чи принаймні вже читав, мабуть, кожен. Ця проблема накопичувалася роками, тому зараз набула серйозних, можна навіть сказати критичних, масштабів. Проте якщо робити висновки, стане зрозуміло, що тут знову не було певної, одразу продуманої концепції дій. Адже в більшості європейських країн сміття сортують. Відповідно, це дозволяє відправляти його на переробку, що окреслює перспективу побудови переробних заводів і певним чином вторинної переробки та навіть налагодження циклів безвідходного виробництва.\nПідбиваючи підсумки, варто сказати, що «зелена економіка» – це не просто добре продуманий тренд, це дійсно те, що надасть змогу людям залишити цю планету незруйнованою для наступних поколінь. Розуміння беззаперечності цього факту – одна з аксіом, на яких будуються сучасні бізнес-тенденції.\nУ різних країнах світу були побудовані якісні та дієві концепції впровадження «зеленої економіки» в різних сферах екосистеми. Україна може похвалитися подібними вдалими ідеями. За останні кілька років наша країна сформувала чітке розуміння необхідності розвитку в цьому напрямку. Це одна з переваг для розвитку «зеленого бізнесу» в нашій країні та інвестування в нього. Ми вже маємо приклади спроб побудови виробництва на підприємстві на основі ідей «зеленої економіки». Хоча достатньо часто це лише поодинокі випадки у цілих галузях економіки, можна з впевненістю говорити, що надалі держава надаватиме все більшої уваги цим викликам сьогодення. Відповід- но, будуть концепції та державні програми сприяння бізнесу, який дотримується правил «зеленої економіки».\nДо того ж розвиток таких підприємств потягне за собою певні соціальні зміни (зокрема, у сфері зайнятості населення), оскільки буде потреба у працевлаштуванні осіб, які займатимуться питанням безпечності виробництва на підприємстві. Не безпідставно можна навіть спробувати спрогнозувати збільшення попиту на спеціалістів у сфері екології.\nОкрім того, побудова виробництва з урахуванням вимог «зеленої економіки» дозволить українським товарам бути більш конкурентоспроможними на європейському та світовому ринках.\nТому можна стверджувати, що ми маємо чудові перспективи та можливості стати країною, в якій концепція « зеленої економіки » здійснюватиме великий вплив на формування загальноекономічного стану держави.