Kunst i hverdagen by Slots- og Kulturstyrelsen - Issuu\nIndhold Forord Værkernes geografiske placering\ns. 3 s. 118\n100.000 – 300.000 KR.\n300.000 – 500.000 KR.\n500.000 – 1.000.000 KR.\n1.000.000 – 2.000.000 KR.\nOVER 2.000.000 KR.\nStine Deja, Hypersea, 2019\nUrsula Nistrup, Amplified Views, 2019\nFORORD Hvordan og hvorfor tænkes kunst ind i hverdagen? Hvordan ser kunsten ud, når den optræder i hverdagens offentlige rum? Statens Kunstfond vil gerne vise, hvordan samtidskunsten udfolder sig i nye sammenhænge, på uventede steder og måder. Vi vil dermed udfordre forestillingerne om kunstens mulige funktion og rolle i hverdagens rum. Samfundet har brug for kunstnere, som tør være de første til ”at gøre noget”. Vi har brug for kunstnere, der skaber ny mening og ny viden for alle – ikke blot viden om kunsten, men også om det samfund, vi alle er del af. I Statens Kunstfonds Legatudvalg for Billedkunst ønsker vi, at kunstnere med deres faglige tilgang til indhold, materialer og sammenhænge i endnu højere grad kommer til at bidrage til ”løsningen” på såvel fysiske, sociale som strukturelle problemstillinger i vores samfund. Med dette katalog ønsker vi at sætte mange forskellige erfaringer med produktionen af kunst i det offentlige rum i spil i en helhedsorienteret tænkning, hvor kunsten lige netop er del af en ”løsning”. I dag ser mange måske\nstadig kunst i det offentlige rum som skulpturen, der står på torvet, eller som maleriet på husgavlen. Kunstprojekterne i kataloget skal gøre det lettere at se kunst som en del af hverdagen. Eksemplerne er kun et lille udsnit af flere hundrede kunstprojekter, som har fået støtte af Statens Kunstfonds Legatudvalget for Billedkunst i perioden 2016-2019. Eksempler på kunst i hverdagen Statens Kunstfond ønsker med udgivelsen Kunst i hverdagen at vise, hvordan samtidskunst udfolder sig i hele sin spændvidde, når kunsten er tænkt ind på uventede steder og på utraditionelle måder i vidt forskellige sammenhænge. Et af katalogets eksempler på kunst, som skubber til forestillingen om, hvor og hvordan man kan møde kunst i hverdagen, er Stine Dejas udsmykning af omklædningsrum og bad i Holbæk Sportsby. Her har Deja ikke alene tænkt kunsten ind på et alternativt sted, hun har også forholdt sig til det faktum, at omkring 63% af alle gymnasieelever ikke ønsker at gå i bad efter idræt. Med udsmykningen Hypersea sætter Stine Deja derfor fokus på vand og dermed på, hvor vi er ens – da vand forbinder alle levende væsner på tværs af kroppe.\nHartmut Stockter, Udflugtsoraklet, 2018\nOgså Ursula Nistrups skulpturer Amplified Views i Struer udfordrer opfattelsen af, hvor og hvorfor kunst skabes. I Struer Kommune ønsker man, at kunsten skal give befolkningen lyst til at opholde sig i naturen. Opført på havnen i Struer og rundt omkring i kommunens naturskønne omgivelser kan Nistrups svungne aluminiumskulpturer være med til at skabe glæde og nye oplevelser for borgerne i deres\nfællesskaber. Hartmut Stockters træskulptur Udflugtsoraklet i Svenstrup i Favrskov Kommune er blevet til på baggrund af et ønske om at skabe bedre landsbyer i kommunen og nye relationer blandt borgerne. Stockter har skabt skulpturen sammen med beboerne i Svenstrup, og som kunstnerisk samlingspunkt lægger værket op til ophold og samtale. Skulpturen iscenesætter også området omkring Svenstrup på\nen ny og overraskende måde på en placering, der ellers står lidt tom.\nNye møder med kunsten Ursula Nistrups skulpturer er et godt eksempel på, hvordan kunst kan bidrage til en langsigtet udvikling i et lokalmiljø. Statens Kunstfond ser en mulighed for, at kunst i højere grad kommer på den politiske dagsorden og, som i Struer, indgår som en del af kommunernes udviklingsstrategier for offentlige rum. Kunsten kan for eksempel tænkes ind i udviklingen af en by og i styrkelsen af lokale 4\nKunstfonden støtter projekter i mange forskellige størrelsesforhold over hele Danmark og ser det som sin opgave at få kunsten ud til alle landets borgere, så de kan få glæde af den. Udover at sikre at kunsten når ud til hele landet, har Statens Kunstfonds Legatudvalg for Billedkunst i 2016-2019 arbejdet for, at kunsten når de dele af befolkningen, som ellers ikke umiddelbart møder kunst i deres hverdag. Astrid Marie Christiansens kunstgulv til Bakkeskolen, som ligger tæt på det udsatte boligområde\nAstrid Marie Christiansen, 2019\nStengårdsvej i Esbjerg, er et af mange resultater af denne målrettede indsats. Skolens grafiske linoleumsgulv er et godt eksempel på, hvordan kunstnere kan bidrage til at skabe nye fortællinger og oplevelser i samarbejde med den enkelte institution. Vi tror på, at kunsten på denne måde kan gøre en forskel. Samarbejder og lokal drivkraft Statens Kunstfond har ikke blot brug for kunstnerne i arbejdet med at realisere kunst på offentlige institutioner og steder – vi har også brug for samarbejder med institutioner, kommuner og andre, der råder over offentlige rum. En lokal drivkraft og medfinansiering er helt afgørende. Arbejdet kræver desuden forskellige former for faglighed, en levende forståelse af hvad kunst kan være og en vis risikovillighed, da resultatet ikke nødvendigvis er givet på forhånd. Sammen kan vi udforske ukendt terræn. Og som kataloget viser, kan der komme fantastiske kunstværker ud af denne fælles udforskning.\nStatens Kunstfond håber, at Kunst i hverdagen vil inspirere til nye samarbejder, hvor der eksperimenteres med og realiseres kunst som en del af hverdagens offentlige rum. Håbet er dermed, at endnu flere vil være med til at udfordre og undersøge, hvad kunst kan være i nye sammenhænge, hvilken rolle den kan spille i vores daglige liv, og hvordan vi omgås kunsten i hverdagen. Værkerne i kataloget er blevet til i samarbejde med mange forskellige aktører, som har formået at give kunsten plads til at udfolde sig. Statens Kunstfond vil gerne takke alle disse samarbejdspartnere. Søren Taaning Formand for Statens Kunstfonds Legatudvalg for Billedkunst i 2016-2019\nAstrid Marie Christiansen, 2019 Bakkeskolen, Esbjerg\n100.000 â&#x20AC;&#x201C; 300.000 KR.\nKØGE POLITISTATION, RIGSPOLITIET OG MIDT- OG VEST SJÆLLANDS POLITI\nBØRNEHAVEN KAROLINELUND OG AALBORG KOMMUNE\nBISPEBJERG BØRNE- OG UNGDOMSPSYKIATRISK CENTER OG REGION HOVEDSTADEN\nKULTURSTATIONEN VANLØSE OG KØBENHAVNS KOMMUNE\n100.000 - 300.000 kr.\n500.000 - 1 mio. kr. 1 mio. kr - 2 mio. kr. over 2 mio. kr. 9\nStatens Kunstfond i alt, inkl. kunstnerhonorar: 100.000 kr.\nJesper Fabricius, 2018 300.000 - 500.000 kr.\nPå baggrund af skolens ansøgning og efterfølgende dialog foreslog Statens Kunstfond at lade kunstneren Jesper Fabricius kuratere en ophængning af værker fra Kunstfondens samling og værker, der allerede hang på skolen, sammen med Fabricius’ egne værker. Jesper Fabricius valgte værker ud, og præsenterede udvalget og ophængningsprincippet for gymnasiet og skolen. Kunstnere Ophængningen består af værker af Lone Arendal, Zven Balslev, Anders Bonnesen, Erik Brandt, Bodil Brems, Benny Drøscher, Torben Ebbesen, Ditte Ejlerskov, Claus Ejner, Christian Finne, Lasse Schmidt Hansen, Marie Finn Heiberg, Marie Kølbæk Iversen, Bertil Skov Jørgensen, Frans Kannik, Toni Larsen, Toke Tietze Mortensen, Rasmus Nellemann, Knud Odde, Hans Peterson, Ahmad Siyar Qasimi, Tal R, Kirstine Roepstorff, Ole Sporring, Poul Skov Sørensen, Christian Vind og Jesper Fabricius. Værkerne på Nørre Gymnasium af Claus Ejner blev af Statens\nover 2 mio. kr.\nNørre Gymnasium har en stærk kunstprofil og en grundlæggende vision om, at kunst skal være en del af elevernes hverdag. Gymnasiet havde ambitioner om at bringe flere kunstværker ind på skolen, og de ansøgte derfor Statens Kunstfond om at låne værker fra Kunstfondens samling. På skolen fandtes der allerede mange værker, hvoraf nogle var udlånt af Statens Kunstfond. Man ønskede\n1 mio. kr - 2 mio. kr.\nØnsker til kunsten fra ansøger\ndesuden at få en mere sammenhængende udsmykning på skolen.\n500.000 - 1 mio. kr.\nPå to af gangene på Nørre Gymnasium mødes værker fra Statens Kunstfonds samling på tværs af tid og stilart i Jesper Fabricius’ udsmykning. Fabricius har nøje udvalgt 127 værker fra 1967 og frem til i dag og kombineret dem med egne værker. Ophængt på malede farvefelter samler de forskellige værker sig i mindre grupper, hvor nye sammenhænge og fortællinger opstår værkerne imellem. Motiver forvandles fra værk til værk, så en kontorstol pludselig anes som en ko på næste billede. Nye alliancer, associationer og veje for tanken opstår som et venligt alternativ til, hvad der til tider opleves som en ensrettet skolegang.\nKunstfond indkøbt i sammenhæng med en performance, som kunstneren opførte på skolen, da malerierne var ophængt.\nFinansiering Heraf kunstnerhonorar: 110.000 kr. Tilblivelsesperiode 2017-2018\nStatens Kunstfond i alt: 150.000 kr.\nHuskMitNavn, 2018 300.000 - 500.000 kr.\nØnsker til kunsten fra ansøger På TUBA ønskede man specifikt et kunstværk af HuskMitNavn. Ønsket var også, at kunstneren skulle skabe vægmalerier, der gik i dialog med TUBAs brugere. Værkets tilblivelse\nDa TUBA skulle flytte lokaler, søgte de Statens Kunstfond om støtte til et kunstværk af HuskMitNavn. Vægmalerierne blev udviklet i dialog med de unge, der kommer på TUBA, og i valg af motiverne forholdt kunstneren sig til husets brugere og TUBAs arbejde. Motivet af en kvinde, der hviler i en stor hånd, donerede HuskMitNavn til TUBA, så de kunne sælge t-shirts med motivet til støtte for organisationen.\nKunstneren HuskMitNavns tegneserieagtige malerier er spredt rundt omkring på væggene i TUBAs lokaler på Vesterbro i København. TUBA er en organisation, der tilbyder rådgivning og terapeutisk behandling til unge, der er børn af alkohol- eller stofmisbrugere. Vægmalerierne bryder med de ellers sterile og hvide institutionslokaler. Med sine motiver fokuserer udsmykningen på det positive ved at gå i behandling. Vægmalerierne skal bryde med det tabu, der kan være forbundet med terapi. Det humoristiske og underfundige ved HuskMitNavns streg er med til at skabe et omsorgsfuldt og trygt miljø.\nFinansiering Heraf kunstnerhonorar: 60.000 kr. Heraf Statens Kunstfond: 123.600 kr. Tilblivelsesperiode 2016\nJanus Høm Kassationspoesi, 2016\nDa Statens Kunstfond bevilgede midler til Varde Bibliotek, foreslog man samtidig kunstneren Janus Høm til at løse opgaven. Kunstfonden opfordrede biblioteket til at invitere Janus Høm til Varde, så de kunne fortælle om deres ønsker, og Høm kunne præsentere sit tidligere arbejde og sine idéer til projektet. Efter besøget udarbejdede Høm sit projektforslag til Kassationspoesi, som biblioteket godkendte. Ud over bussen indeholder projektet også en udgivelse i fire bind, der kan lånes på biblioteket.\nVarde Bibliotek ansøgte Statens Kunstfond om støtte til en udsmykning af deres nyindkøbte biblioteksbus. Den gamle biblioteksbus var\nudsmykket af kunstneren Seppo Mattinen og biblioteket ønskede, at deres nye bus på samme måde blev et rullende kunstværk.\nDen gammeldags biblioteksbus får nyt liv med Janus Høms udsmykning. Bussen besøger hver uge tyve byer i Varde Kommune. Høms udsmykning består af fire indstøbninger med komprimerede sider fra bøger, som Varde bibliotek kasserede i 2016. Motiverne er blevet folieret på bussen, og det samlede billede sender tankerne hen til alt fra camouflage til iturevne breve. Ved at sætte fokus på bibliotekets kasserede bøger, åbner Høm op for en samtale om bibliotekets ansvar og rolle. Samtidig lader værket bøgernes sammenkrøllede sider danne et poetisk billede, der kunne ligne et arkæologisk snit ned gennem litteraturhistoriens mange lag.\nI alt: 158.600 kr.\nKØGE POLITISTATION, RIGSPOLITIET OG MIDT- OG VESTSJÆLLANDS POLITI\nKøge Politistation søgte om at låne værker fra Statens Kunstfonds samling. Kunstfonden vurderede imidlertid, at det rent kunstnerisk ville være en bedre løsning at invitere en kunstner til at skabe en stedsspecifik løsning til politistationen og foreslog Merete Vyff Slyngborg til opgaven. Køge Politistation og Statens Kunstfond inviterede sammen Slyngborg til at udarbejde et forslag til udsmykningen. Slyngborg udviklede kunstprojektet i dialog med politistationen og anvendte politihistorisk viden i sin udvikling af værket.\nat sætte politistationen i et mere positivt lys og vise, at stedet er andet og mere end rammen om mødet med politiet.\nVentetiden på Køge Politistation fordrives i et kunstværk. Merete Vyff Slyngborg fremhæver med sit værk Sunny Side Up politistationens venteværelse som et socialt rum. Blomstrede hynder og dekorativ farvesætning er med til at skabe en hyggelig stemning, som kun forstærkes af den tegneserielignende figur i et videoværk, der afspilles i ventetiden. Slyngborg har også arbejdet med lyssætningen i rummet, da elektrisk lys kulturhistorisk har spillet en vigtig rolle i politiets arbejde, blandt andet med opsætningen af gadelamper i 1600-tallet. Med varme og underfundig humor får Slyngborg med sit bløde rum skabt kontrast til det ellers kontante og hårde billede, mange kan have af politiets arbejde.\nMerete Vyff Slyngborg Sunny Side Up, 2016\nStatens Kunstfond i alt, inkl. kunstnerhonorar: 200.000 kr.\nKøge Politistation ønskede kunst til deres ventesal og foyer. Kunstværkerne skulle bidrage til\nFinansiering Heraf Statens Kunstfond, inkl. kunstnerhonorar: 160.000 kr. Tilblivelsesperiode 2017-2018\nI alt: 220.000 kr.\nFie Norsker, 2018 300.000 - 500.000 kr.\nUbberup Højskole og Statens Kunstfond brugte lang tid på at overveje, hvilken kunstner de skulle invitere til at udsmykke skolen. I sidste ende faldt valget på Fie Norsker, der viste sig at være oplagt til opgaven. I arbejdet med projektet har kunstneren både inddraget elementer, som hun lavede på forhånd i sit atelier, værker, som hun udvalgte fra Statens Kunstfonds samling, og et stort vægmaleri i salen, som Fie Norsker udførte på stedet. Øvrige kunstnere Værkerne fra Statens Kunstfonds samling er lavet af Kaspar Bonnén, Maria Wæhrens, Jesper Sebastian Stürup og Lars Worm.\nUbberup Højskole søgte Statens Kunstfond for at få kunst til deres nye tilbygning. Skolen ønskede en helhedsløsning, der kunne få det nye byggeri til at fremstå markant og give skolen profil. De ønskede samtidig at låne kunstværker fra Kunstfondens samling. Argumentet var, at\nVærkets tilblivelse 1 mio. kr - 2 mio. kr.\nværker på skolen ville åbne op for samtaler om kunst og kultur både i og uden for undervisningen. Kunsten skulle bidrage til elevernes dannelse under højskoleopholdet.\nDa Ubberup Højskole skulle opføre sin nye bygning, blev Fie Norsker bedt om at udsmykke hele højskolen. Centralt står vægmaleriet i samlingssalen, men derfra breder kunsten sig rundt på elevgangene, hvor værker fra Statens Kunstfonds samling, udvalgt af Norsker selv, kombineres med hendes egne oliemalede relieffer. Det omfattende udsmykningsarbejde samler sig til en totalinstallation, der går i dialog med husets arkitektur og det omkringliggende landskab. Med sans for fantasi og alternative verdner omfavner udsmykningen højskolelivet og dets drømme om fremtiden.\nFinansiering Heraf kunstnerhonorar: 123.000 kr. Heraf Statens Kunstfond: 105.000 kr. Tilblivelsesperiode 2016-2017\nAalborg Kommune ansøgte om skitsehonorar til en række kunstnere, de ønskede skulle komme med udkast til udsmykningen til en ny børnehave. Børnehavens bygning skulle bæredygtighedscertificeres i højeste certificering – såkaldt DGNB-standard. Kommunen havde selv i samarbejde med den lokale kunstfond lavet en liste over kunstnere, de ønskede at spørge.\nVærkernes tilblivelse Til den udendørs boulevardvitrine lod Konvoj sig inspirere af, at børnehaven ligger i byparken Karolinelund, som tidligere havde været en forlystelsespark.\nKunstnerduoen Konvoj har udsmykket børnehuset i Karolinelund med to værker, der fortolker raritetskabinettet eller kikkassen. I børnehavens alrum står en stor montre med et utal af farverige genstande udstillet på hylderne. Kunstnerne har ladet sig inspirere af børns trang til at samle på både værdifulde og værdiløse ting og sammensætte dem i samlinger, der følger barnets personlige og fantasifulde forestilling om tings sammenhæng i verden. I montren er genstandene sat sammen med spejle og glasflader, så de skaber små tableauer og fortællinger. Udenfor børnehaven står en boulevardvitrine med udstillingsvinduer og ligner noget fra et lukket tivoli. I et af vinduerne kan børnene udstille deres egne værker eller indsamlede rariteter. På taget af boulevardvitrinen er der installeret solceller, og når mørket falder\nKonvoj Wunderkammer, 2017\nI alt: 248.000 kr.\npå, lyser vinduerne i vitrinen op. 21\nFinansiering Heraf kunstnerhonorar: 45.000 kr. Tilblivelsesperiode 2018-2019\nBISPEBJERG BØRNE- OG UNGDOMSPSYKIATRISK CENTER OG REGION HOVEDSTADEN Ønsker til kunsten fra ansøger\nBispebjerg Børne- og Ungdomspsykiatrisk Center ønskede, at der i bygningen skulle være kunst, som udtrykte omsorg for dem, som kom i centret, både unge og forældre. Samtidig ønskede man, at værket havde en umiddelbarhed og ikke krævede særlige forudsætninger at forstå, og at det lagde op til mange forskellige fortolkninger. Det var vigtigt, at værket kunne indgyde håb og livslyst. Man ønskede også, at værket kunne tages med ved en eventuel flytning af centret.\nVærkets tilblivelse Efter flere besøg på centret udviklede Martha Kramær en skitse, hvor hun lagde vægt på at løfte stemning via farver og leg. Værket blev installeret i flere faser og på en sådan måde, at det kan overføres til nye lokaler, hvis det bliver aktuelt.\nMed afsæt i den nuværende indretning på Børne- og Ungdomspsykiatrisk Center i Bispebjerg har Martha Kramær farvesat vægge, døre, trapper og glaspaneler. Foran vinduespartiet på trappens øverste repos har hun monteret et stort kuglerammeobjekt. I venteområdet er en stolerække blevet udskiftet med en stribet bænk. Malerier og akvareller er ophængt rundt omkring i bygningen og gentager samme farvehistorie gennem hele centret. Tilsammen skaber elementerne en varm og tryg atmosfære i rum, hvor der ellers ofte kan være svært at opholde sig. Martha Kramær har lagt vægt på både nænsomhed og energi i sin totaludsmykning af centret. Titlen på værket har kunstneren hentet fra bygningen selv, Welanderbygningen, som er opkaldt efter den svenske læge Edvard Vilhelm Welander, som grundlagde hospitalet i begyndelsen af 1900-tallet.\nMartha Kramær Welanderværket, 2019\nStatens Kunstfond i alt: 288.000 kr.\nJonas Hvid SĂ¸ndergaard, Soluret, 2018\nJes Brinch, Hvad er meningen med livet?, 2018\nHeraf Statens Kunstfond: 125.000 kr. Tilblivelsesperiode 2018\nI alt: 270.000 kr. Heraf kunstnerhonorarer: 155.000 kr.\nI alt: 60.000 kr.\nI alt: 80.000 kr.\nHeraf kunstnerhonorar: 25.000 kr.\nHeraf kunstnerhonorar: 50.000 kr.\nHeraf Statens Kunstfond: 25.000 kr.\nHeraf Statens Kunstfond: 50.000 kr.\nHedenske soltegn, hvor solens gang over himlen symboliserer liv og udvikling, har inspireret Jonas Hvid Søndergaard til vægmaleriet på kulturstationens tagterrasse. Med grafiske striber og klare farver i soluret på den ene væg og solens arme, der stråler op nedefra på den anden, samler udsmykningen terrassens rum.\nJes Brinch kritiserer i sine humoristiske, neonfarvede vægmalerier vores lykkebegreb. Er meningen med livet et ophold på en ferieø med familie og palmestrand? Eller er det penge, hummer og champagne? Eller måske et lykkeligt parforhold? Malerierne er med deres enkle, genkendelige udtryk uprætentiøse og direkte.\nJes Brinch Hvad er meningen med livet?, 2018\nJonas Hvid Søndergaard Soluret, 2018\nDorte Naomi, Storbyjunglen, 2018\nSĂ¸ren HĂźttel, Fahrenheit 451, 2018\nI alt: 62.500 kr. Heraf kunstnerhonorar: 40.000 kr. Heraf Statens Kunstfond: 25.000 kr.\nI alt: 67.500 kr. Heraf kunstnerhonorar: 40.000 kr. Heraf Statens Kunstfond: 25.000 kr.\nKulturstationen Vanløse og Københavns Kommune søgte over to år Statens Kunstfond om støtte i tre omgange. Jonas Hvid Søndergaard tog initiativ til projektet og fungerede som kurator. Sammen med kulturmedarbejderen på kulturstationen var han en afgørende drivkraft bag projektet. Søndergaard udvalgte kunstnere til projektet, hvis værker i form og udtryk taler direkte til husets besøgende. Kunstnerne blev også valgt, fordi deres udtryk komplimenterede hinanden godt. Øvrige kunstnere Permanente værker af Andreas Schulenburg, Julie Sass, Isabel Berglund, Thorgej Steen Hansen og Tomas Lagermand Lundme er også opført på Kulturstationen Vanløse, men har ikke modtaget støtte fra Statens Kunstfond.\nSøren Hüttels vægudsmykning ved indgangen til kulturstationens bibliotek og borgerservice er inspireret af romanen Fahrenheit 451. Denne amerikanske science fiction-klassiker af Ray Bradbury beskriver et dystert fremtidssamfund gennemsyret af overvågning og selvcensur, hvor bøger er forbudte og bliver brændt. Ved at bruge bogens omslag og farvesætning i udsmykningen fremstiller Hüttel på en og samme tid bogen som poppet ornamentik og centralt frihedssymbol.\nSøren Hüttel Fahrenheit 451, 2018\nKulturstationen Vanløse ønskede en omfattende udsmykning af husets gangareal og tagterrasse. Huset skulle danne permanent udstillingsplatform for samtidskunstnere og skabe et alternativ til mere almindelige udstillingsrammer. Ambitionen var samtidig at gøre samtidskunst tilgængelig for et bredt publikum.\nDorte Naomis vægmalerier i kulturstationens gang er abstrakte og dekorative. Motiverne lader storbyens virvar og naturens organiske former mødes i et fælles udtryk. I arbejdet med malerierne har Naomi været optaget af at opløse modsætningspar som civilisation og natur, orden og kaos for i stedet at forene dem i samme univers.\nDorte Naomi Storbyjunglen, 2018\nJesper Dalgaard, Vejen ind er vejen ud, 2019 Horsens Kommune\n300.000 â&#x20AC;&#x201C; 500.000 KR.\nVEJEN KUNSTMUSEUM OG VEJEN KOMMUNE\nHVALSØ SKOLE OG LEJRE KOMMUNE\nFORENINGEN NAKSKOV HANDEL OG ERHVERV OG LOLLAND KOMMUNE\nDEN SELVEJENDE INSTITUTION SKULPTURLANDSBY SELDE\nNØRRE AABY SKOLE OG MIDDELFART KOMMUNE\nURBAN LAB OG HORSENS KOMMUNE\nHOLBÆK SPORTSBY OG HOLBÆK KOMMUNE\nVÆREBRO PARK OG GLADSA XE KOMMUNE\nBAKKESKOLEN OG ESBJERG KOMMUNE\nFinansiering Heraf kunstnerhonorar: 150.000 kr. Heraf Statens Kunstfond: 150.000 kr. Tilblivelsesperiode 2017-2019\nVejen Kunstmuseum søgte sammen med Vejen Kommune Statens Kunstfond om tilskud til at bygge og realisere Skibelundteltet, som museet var i færd med at udvikle sammen med Cecilie Bendixen og Sophus Ejler Jepsen. Kunstmuseet havde indgået forhåndsaftaler med lokale skoler, og museet stillede teltet til rådighed for dem, der ønskede formidlingsforløb med kunstnerne. Statens Kunstfond gav tilskud til teltets udvikling og realisering. Kunstmuseet, der nu ejer teltet, har efterfølgende stået for driften af projektet.\nVejen Kommune og Vejen Kunstmuseum ønskede at sætte fokus på det lokale landskab, og man nærede ambitioner om, at lokalbefolkningen\nskulle møde kunsten, der hvor de færdes og ikke kun i museumsrummet. Man ønskede med projektet at sætte omsorg, nysgerrighed og lokalkendskab i centrum.\nMuseumsrummet flyttes ud i landskabet med Skibelundteltet, et samarbejde mellem Vejen Kunstmuseum, arkitekt Cecilie Bendixen og billedkunstner Sophus Ejler Jepsen. Det mobile billedværksted sender tankerne hen på et omrejsende cirkustelt. Bendixen og Ejler Jepsen tog i somrene 2018 og 2019 på turné med teltet rundt omkring i Vejen Kommune. 800 lokale børn besøgte telwtet, hvorfra de gik på opdagelse i det omkringliggende landskab og forstod det på nye måder gennem kreative udtryksformer som tegning, beklædningsdesign, skulptur og performance. Et af formålene med teltturnéen var desuden at gøre opmærksom på såkaldte ”hvide pletter på kortet”, det vil sige landskaber, der ellers er blevet overset i billedkunstens historie. Børnenes arbejde blev udstillet i teltet på Museumspladsen i Vejen.\nSophus Ejler Jepsen og Cecilie Bendixen Skibelundteltet, 2018-2019\nI alt: 300.000 kr.\nFinansiering Heraf kunstnerhonorar: 60.000 kr. Heraf Statens Kunstfond: 125.000 kr. Tilblivelsesperiode 2016-2019\nHartmut Stockter Udflugtsoraklet, 2018\nUdflugtsoraklet er en del af projektet Kunsten ud i landsbyerne, der bygger på ønsket om at skabe permanente kunstværker til landsbyerne i Favrskov Kommune. Det er kommunen, som\nLandsbyer i Favrskov Kommune har siden 2008 kunnet ansøge kommunens kunstudvalg om at komme i betragtning til et kunstværk som del af projektet Kunsten ud i landsbyerne. I 2017 blev landsbyerne Søften og Svenstrup udpeget på baggrund af deres ansøgninger. Inden da havde kommunen søgt støtte hos Statens Kunstfond til de kommende kunstprojekter. Kunstfonden foreslog ti samtidskunstnere, som de to landsbyer kunne vælge imellem. Sammen med beboere i landsbyen udviklede og realiserede Hartmut Stockter det nye stedsspecifikke kunstværk.\nder, der hver kommer med et bud på en unik udflugt i lokalområdet. Det kunne for eksempel være: ”Tal med en odder på landevejen”. Skulpturen er på én gang tombola og spåkone, et uhøjtideligt og humoristisk værk, der lægger op til samtale og iscenesætter området omkring Svenstrup på en ny og overraskende måde.\nstår bag projektet, men det er drevet af borgerne rundt omkring i landsbyerne. Ønsket er at gøre kunsten bredere tilgængelig for kommunens beboere og samtidig inddrage borgerne i udviklingen og realiseringen af værkerne. På denne måde vil man gerne skabe nye fællesskaber og bedre landsbyer.\nVed forsamlingshuset i Svenstrup, et stenkast fra hovedvejen, står Udflugtsoraklet; en træskulptur af Hartmut Stockter, der ud over at fungere som stedmarkør kan komme med bud på udflugter i lokalområdet. Tre drejeskiver med håndmalede billeder og tekst kan sættes i gang med håndtag, således at de drejer inde i skulpturen som hjul i en spillemaskine. Drejeskiverne kan sammensættes på et utal af må-\nI alt: 305.000 kr.\nFinansiering Heraf kunstnerhonorar: 125.000 kr. Heraf Statens Kunstfond: 200.000 kr. Tilblivelsesperiode 2016-2018\nAmalie Smith Machine Learning I, II, III, , 2018\nØrestad Gymnasium har ingen lange korridorer eller traditionelle klasseværelser. I stedet arbejder man i åbne rum, der er tilpasset skolens digitale profil, og hvor al undervisning er web-\nAmalie Smiths billedtæpper er digitalvævede, og samtidig er motiverne lavet med en maskine, eller rettere en algoritme, som har en visuel hukommelse og kan genkende billeder. Smith gav algoritmen fotos af planter fra Amager Fælled som referencebilleder og fik algoritmen til at fortolke billederne af gymnasieelevernes hænder med smartphones og laptops. Motiverne i billedtæpperne er resultatet af algoritmens fortolkning. Således mødes den lokale strandengs planter, skolens elever, nutidens teknologi, den industrielle væv og fremtidens neurale netværk i Smiths værk. Statens Kunstfond foreslog Amalie Smith til kunstopgaven efter nærmere dialog med gymnasiet, som var åbne for forslag i forlængelse af deres ønsker til kunsten.\nog tidskrævende arbejde, og på denne måde udfordrer billedtæpperne forestillingen om, hvornår det kunstneriske arbejde finder sted og sætter fokus på værkets tilblivelse ligeså meget som på dets endelige form. Værkernes enkle udtryk binder gymnasiets åbne trapperum sammen.\nbaseret. Gymnasiet søgte støtte til et værk, der havde både digitale og skulpturelle præg.\nMotiverne i Amalie Smiths tre billedvævninger på Ørestad Gymnasium kombinerer sjældne, truede planter fra stenalderstrandengen på Amager Fælled med fotos af gymnasieelevernes hænder, der anvender smartphones og laptops. Smith forbinder teknologi og natur i sine digitalvævede billedtæpper, der er fremstillet med en computerstyret væv. At programmere en computerstyret væv er i sig selv et stort\nI alt: 325.000 kr.\nLejre Kommune og Hvalsø Skole søgte om at låne værker fra Statens Kunstfonds samling. Kunstfonden vurderede imidlertid, at det kunne være spændende at få udviklet en kunstnerisk løsning specifikt til skolen. Værker fra Kunstfondens samling kunne være en del af denne løsning. Skolen takkede ja til forslaget og til Kunstfondens forslag om at invitere kunstneren Torgny Wilcke til at varetage opgaven. Efter dialog med både Statens Kunstfond og skolen udviklede Wilcke en idé, som indebar, at den røde boks, der før blev brugt som opslagstavle, skulle omdannes til et udstillingsrum for både samtidskunstværker og elevernes egne kreationer. Kunstnere Værkerne på Hvalsø Skole er skabt af Torgny Wilcke, Thomas Bang, Ib Braase, Svend Danielsen, Anne Fabricius Møller, Gun Gordillo, Ane Henriksen, Nicholas Nybro, Margrethe Odgaard, PIND, Torben\nLejre Kommune og Hvalsø Skole ønskede at give eleverne på skolen berøring med kunst og æstetiske oplevelser i hverdagen. Ønsket var også at vække forundring og skabe interesse for kunst hos skolens elever. Man havde forhåbninger om at have kunstværker både indenfor i skolens lokaler og udenfor. Desuden så man et stort potentiale for at bruge kunsten\ni forskellige fag lige fra matematik til dansk og billedkunst.\nI en stor rød boks midt på Hvalsø Skole har Torgny Wilcke installeret en række montrer. Her kan man se kunstværker og kunsthåndværk fra Statens Kunstfonds samling, som Wilcke har udvalgt og sammensat med egne værker. Det er såkaldt ”åbne” værker, som ved første øjekast kan fremstå ufærdige og svært aflæselige. Værkerne vækker nysgerrighed og sætter fantasien i gang. To steder i boksen er der gjort plads til, at skolens elever selv kan udstille værker. Wilcke har også skabt det værk, man møder udenfor skolen. ”SKOLEN” står der med lysstofrør. Sammen med reliefferne af brædder af indfarvet beton fungerer værket både som skilt og udsmykning.\nTorgny Wilcke H V E R D A G – Rød boks og ting til et skolehus, 2019\nStatens Kunstfond i alt, inkl. kunstnerhonorar: 332.000 kr.\nRibe, Christina Schou og Louise Sparre.\nFinansiering Heraf kunstnerhonorar: 52.500 kr. Heraf Statens Kunstfond: 150.000 kr. Tilblivelsesperiode 2018-2020\nForeningen Nakskov Handel og Erhverv og Lolland Kommune etablerede dialog med relevante lokale aktører og Naturstyrelsen forud for kunstnerens skitseproces og ansøgningen til Statens Kunstfond. På baggrund af Tue Greenforts skitsering af kunstprojektet søgte foreningen og kommunen fondsmidler til realiseringen af projektet.\nKunstfond om tilskud til et tværfagligt kunstprojekt til Albuen. Foreningen var på tidspunktet for ansøgning i dialog med Tue Greenfort, der havde en række idéer til stedet. Man ønskede, at værket skulle være stedsspecifikt for Albuens lodshus, da tanken var, at det ville lokke flere gæster ud til det svært tilgængelige naturområde. Samtidig ønskede man også med værket at sætte fokus på klimaproblematikken.\nDen smalle krumodde Albuen i Nakskov fjord har sit eget helt særlige økosystem, og den ellers afsidesliggende odde bærer spor fra menneskelig aktivitet i over 600 år. Greenfort har ladet sig inspirere af sand- og stenoddens mangfoldige dyreliv. Hans værk består af en gruppe bronzestøbte dolkhaler, der er strandet i vandkanten. Dolkhaler er marine leddyr, som kun er set få gange i dansk farvand. Værket sætter fokus på kommende klimaforandringer, hvor migrationer i dyreliv, forandringer i økosystemer og stigning i havniveau kan tænkes at få store konsekvenser for lavtliggende landområder som Albuen. Samtidig giver bronzen associationer til irrede oldtidsfund. På denne måde samler Tue Greenfort fortid, nutid og fremtid i et enkelt effektfuldt billede.\nTue Greenfort 400 Million Years (Albuen) (arbejdstitel), forventes realiseret 2020\nI alt: ca. 350.000 kr.\nForeningen Nakskov Handel og Erhverv søgte sammen med Lolland Kommune Statens\nRené Schmidt, Øjet i det høje og Lava – et atomart liberalt konstruktivistisk skelet af en ny begyndelse, 2016-2019\nCecilie Bendixen, Sophus Ejler Jepsen, Line Kramhøft og Aksel Storm, Tekstilhus, 2019\nFinansiering, samlet Kunstnerhonorarer: 180.000 kr. Kunstnerne har hver især søgt fondsmidler til deres værker. Den store hjælp, som kunstnerne har fået fra Seldes borgere i arbejdet med værkerne, kan i øvrigt ikke prissættes. Derfor er værkernes finansiering ikke angivet ud over Statens Kunstfonds støtte. Tilblivelsesperiode\nStatens Kunstfond i alt: 200.000 kr.\nDEN SELVEJENDE INSTITUTION SKULPTURLANDSBY SELDE, 2019\nCecilie Bendixen, Sophus Ejler Jepsen, Line Kramhøft og Aksel Storm Tekstilhus, 2019 Statens Kunstfond, kunstnerhonorar: 30.000 kr.\nStatens Kunstfond, kunstnerhonorar: 30.000 kr.\nPå den gamle gartnerigrund i Selde har René Schmidt placeret to skulpturer, der står som en art ruiner til fremtiden. Begge skulpturer er bygget med masser af små hulrum, hvor lys og skygge vil få mos og lav til at sprede sig i løbet af nogle år og dække den røde sten med grønne plamager. Over tid vil de menneskeskabte skulpturer møde den omkringliggende natur i et samlet udtryk, der opløser skellet mellem det menneskeskabte og naturen selv.\nFællesværket Tekstilhus står som et efterladt fundament til et hus og er bygget op af beton og jute, en form for sækkelærred. Stalagmitlignende søjler får den hårde beton til at se næsten flydende ud, som var søjlerne en flok stivnede spøgelser. En teknik, hvor beton støbes ind i rør og poser af jute-tekstil, giver søjlerne deres organiske udtryk. Over søjlerne hænger blafrende jute, som havde de hår. Det frynsede stof mimer det lange, brune græs, der omkranser skulpturen, og binder landskab og værk sammen. Over tid vil juten på skulpturerne forsvinde.\nRené Schmidt Øjet i det høje og Lava – et atomart liberalt konstruktivistisk skelet af en ny begyndelse, 2016-2019\nRegitze Engelsborg Karlsen, Rygskjold, 2019\nVeronika Geiger, Sokkel, 2019\nAndreas Schulenburg, SvĂŚvende kokage, 2019\nBenedikte Bjerre, Aguadulce, 2019\nRegitze Engelsborg Karlsen har til Skulpturlandsby Selde skabt en serie skulpturer af beton blandet med lokale råstoffer som sand, moler og sten, indsamlet fra landskabet omkring Selde. Værket er placeret midt på en græsplæne i landsbyen og tiltrækker opmærksomhed ved at ligne fremmedlegemer fra en anden verden. Det er et udtræk af Seldes geologiske historie, der i det umiddelbare møde med borgere og besøgende bliver til en fortælling om menneskets forhold til tid og sted.\nVeronika Geiger har længe i sit arbejde været interesseret i en helt ny stenart. Plastiglomerat blev første gang fundet ud for Hawaiis kyst i 2012. Stenarten består af mange forskellige smådele holdt sammen af smeltet plastik. Plastiglomeratet menes at være den første geologiske art, der er påvirket af menneskeligt liv på jorden. Det er dette materiale Geiger blandt andet har brugt til sin skulptur Sokkel, der i sin form er inspireret af molersten fra Fur. Den nederste del af skulpturen er støbt i beton og aske, mens den øverste er af plastiglomerat og beton. Tilsammen står delene som to trin på planetens og stenarternes udviklingstrappe.\nAndreas Schulenburg Svævende kokage, 2019\nBenedikte Bjerre Aguadulce, 2019\nI Selde kan du køre forbi Andreas Schulenburgs svævende, forstørrede kokage, som er placeret i en vejkant. Ved at blande kokager fundet rundt omkring på byens marker med cement og omforme materialet, så det rent faktisk ligner en kokage, forvandler skulpturen natur til kultur. Med det humoristiske værk vil Schulenburg skabe et landligt symbol på sammenstødet mellem land og by, natur og kultur.\nBenedikte Bjerres lille skulptur er en modellastbil med en reklame for naturligt vand på plastflasker på ladet. Lastbilens førerhus og lad er støbt i beton, mens siderne er lavet af PVC-plast. Titlen på skulpturen, Aguadulce, er spansk og betyder frisk eller fersk vand. Bjerre arbejder ofte med let tilgængelige objekter og materialer. Som lastbil-skulpturen relaterer hendes værker sig til emner som distribution, forbrug og begær i samtidens globaliserede verden.\nVeronika Geiger Sokkel, 2019\nRegitze Engelsborg Karlsen Rygskjold, 2019\nover 2 mio. kr. 45\nSkulpturlandsby Selde er en platform for skulpturforsøg i det offentlige rum, som arbejder for, at kunsten skal revitalisere landsbyen Selde. Der afholdes årlige udstillinger med både permanente værker og værker af midlertidig karakter i byens offentlige rum. Skulpturlandsbyens daglige leder og kurator, kunstneren Marianne Jørgensen, ønskede at udstille en række skulpturer i en periode på seks måneder i 2019. Værkerne skulle være lavet af beton og ler for at kunne holde til vind og vejr.\nSkulpturlandsby Selde blev oprindeligt etableret af landsbyens borgere, og kunstneren Marianne Jørgensen blev hurtigt kurator på projektet. I 2017 stiftede Jørgensen sammen med en borgergruppe skulpturlandsbyen som selvejende institution. Skulpturlandsby Selde fik dermed en bestyrelse, der blandt andet står for drift og vedligeholdelse af de efterhånden mange permanente kunstværker i byen.\nUd over kunstværkerne, som er støttet af Statens Kunstfond, blev yderligere tre værker realiseret som del af Skulpturlandsby Selde i 2019. De tre værker er skabt af Rebekka Hilmer Heltoft Nielsen,\nSkulpturlandsbyen søgte Statens Kunstfond om støtte til at realisere skulpturer af de kunstnere, som Marianne Jørgensen havde inviteret til at deltage i udstillingsprojektet i 2019. Hver kunstner fik tildelt en lokal ”Selde-mentor”, der sørgede for kunstneren under deres ophold i byen og som desuden stillede viden, ekspertise og værktøjer til rådighed. Skulpturerne blev således til i tæt samarbejde med byens beboere, og på denne måde kunne kunstnerne udføre kunstværker for langt lavere beløb, end man ellers kan.\nVilliam Miklos Andersen og Therese Bülow, der alle tre er under uddannelse.\nFinansiering Heraf kunstnerhonorar: 140.000 kr. Heraf Statens Kunstfond: 300.000 kr. Tilblivelsesperiode: 2017-2018\nJens og Morten Passagen, 2018\nJens og Morten tog højde for de naturskønne omgivelser i arbejdet med skulpturen, og de involverede patienter og pårørende i skulpturens udformning. Der blev udgivet en publikation om værkets tilblivelse og de personlige historier, der knytter sig til den. I samarbejde med firmaet Kulturlyd udviklede man også en app, der var med til at formidle værket. På grund af den varme sommer i 2018 tørrede humuskulturen på skulpturen ud. Derfor blev arbejdet med det organiske materiale udskudt til efterårsmånederne, for at skulpturen kunne stå grøn i foråret 2019.\nHospice Djursland ønskede at lade en skulptur opføre i det offentlig rum, som pårørende og patienter kunne tage aktiv del i og som kunne\nvære med til at højne livskvaliteten for beboerne på hospicet. Man søgte specifikt støtte til et værk af Jens og Morten, der havde udarbejdet skitse til værket.\nForan Hospice Djursland har kunstnerduoen Jens og Morten opført skulpturen Passagen, et kubisk metalgrid, der rejser sig fra jorden som en bue mod himlen. Skulpturen er belagt med en blanding af tørv, kokoshumus, mos og andre plantearter. Patienter på hospicet og deres pårørende har bidraget til skulpturen med forskellige genstande af affektionsværdi. En pakke cigaretter med en enkel smøg tilbage, et sæt sko og en rygsæk står blandt andre som små fortællinger om dem, der har forladt os. Skulpturens organiske udtryk placerer den mellem menneskeskabt genstand og naturfænomen og minder os om, at vi alle er del af et stort kredsløb, hvor vi kommer af og bliver til jord.\nFinansiering Heraf Statens Kunstfond: 375.000 kr. Heraf kunstnerhonorar (Cai-Ulrich von Platen): 200.000 kr. Tilblivelsesperiode 2016-2019\nCai-Ulrich von Platen Byens egne veje, 2019\nByens egne veje er en af flere udstillinger, der blev til som en del af Skærbæks kunststrategi med Cai-Ulrich von Platen som kunstner og kurator. Udstillingen skulle danne afsæt for udviklingen af en helhedsplan for permanent omdannelse af udvalgte områder i Skærbæk. Under hele udstillingen lagde man vægt på at involvere lokalbefolkningen, så deres forhold til kunst blev fordybet, men også så deres forankring til by og landskab blev styrket. Kunstnere Byens egne veje involverede kunstprojekter af Cai Ulrich von Platen selv, Anders Benmouyal, Camilla Nørgård, Mette Gitz-Johansen, M.R. Olsen, Therese Lærke, Natalie Mégard og Thing Brandt Landskab ved Anja Boserup og Åse Eg. Det tværfaglige rådgivningsteam\nEn gruppe borgere i Skærbæk henvendte sig i 2016 til Statens Kunstfond med spørgsmålet: Hvilken rolle kan kunst spille i Skærbæks byudvikling? Kunstfonden nedsatte et tværfagligt rådgivningsteam til at udvikle en kunststrategi\nfor at undersøge dette spørgsmål. I forlængelse af kunststrategien søgte kommunen og rådgivningsteamet efterfølgende støtte til et midlertidigt kunstprojekt. Ønsket var at skabe en åben og inddragende proces, hvor kunst og byudvikling skulle gå hånd i hånd.\nRundt omkring i Skærbæk kunne man fra juli til september i 2019 opleve værker skabt af otte kunstnere som en del af udstillingen Byens egne veje. Kunstneren Cai-Ulrich von Platen havde inviteret kunstnere til at opføre midlertidige værker, der gik i dialog med Skærbæks arkitektur og inddrog de lokale. Som del af udstillingsprojektet havde von Platen i bymuseet sammensat egne værker med billeder og objekter fra det lokalhistoriske arkiv, der tilsammen viste forskellige sider af Skærbæk. Byens egne veje viste blandt andet også Natalie Mégards to trækonstruktioner overtrukket med gennemsigtigt materiale, som en form for svævende huse. Og rundt på byens huse hang Mette Gitz-Johansens Tæppeparafraser, tæppelignende prints, der bygger på byens tradition for tekstilkunst.\nI alt: 425.000 kr.\nbag kunststrategien bestod af Umage ved Lotte Boesen, Cai-Ulrich von Platen, Absolut Landskab og Mette Mechlenborg.\nFinansiering Heraf kunstnerhonorar: 150.000 kr. Heraf Statens Kunstfond: 130.000 kr. Tilblivelsesperiode 2018-2019\nSøren Assenholt og Sanne Flyvbjerg Linnés Labyrint, 2019\nMiddelfart Kommunes Kunstråd og Nørre Aaby Skole søgte i fællesskab Statens Kunstfond om støtte til et udsmykningsprojekt, der var skitseret til skolen af de to kunsterne. Da skolen skulle igennem en omfattende renovering, ønskede man at opføre værket i den forbindelse. Søren Assenholt og Sanne Flyvbjerg besøgte skolen og indgik i dialog med elever og personale, da de udviklede værket.\nNørre Aaby Skole ønskede specifikt at få udsmykket skolebygningens lange gange med et værk, der ville vække elevernes nysgerrighed og fantasi. Samtidig ønskede man at inddrage skolens mange udstoppede dyr, som man over flere år havde indsamlet fra lukkede landsbyskoler i området.\nEt labyrintisk vandrørssystem af egetræ løber i og over væggene på Nørre Aaby Skole. På rørene sidder udstoppede fugle, og flere steder løber rørene ud i massive træplader med poetiske tekster. Billedkunstner Søren Assenholdts og forfatter Sanne Flyvbjergs udsmykning består af 45 installationer fordelt rundt omkring på skolen. Der leges med et musealt udtryk med udstoppede dyr, små montrer og henvisninger til den berømte naturforsker Carl von Linné. Det naturvidenskabelig formsprog får modspil af det organiske og labyrintiske træværk, der tilsyneladende vokser rundt på skolen som en slyngplante. På denne måde spørger værket til, hvordan vi bedst kan forstå naturen: Ved at indordne den eller hengive os til dens tilsyneladende uorden? Tilsammen danner teksterne i værket en fortælling om drengen Karl. På interaktive ordmaskiner kan skolens elever selv bygge videre på tekstens fortælling.\nI alt: 450.000 kr.\nFinansiering Heraf kunstnerhonorar: 203.750 kr. Heraf Statens Kunstfond: 180.000 kr. Tilblivelsesperiode 2017-2018\nHorsens Kommune ansøgte om støtte hos Statens Kunstfond sammen med det tværkommunale fællesskab, Urban Lab, som arbejdede med byudvikling i otte byer i Region Midtjylland. På baggrund af kunstnerforslag fra Statens Kunstfond valgte kommunen og Kunstfonden at invitere Jesper Dalgaard til at varetage opgaven. Dalgaard byggede labyrintens tre meter høje vægge med hjælp fra lokale spejdere. Han tog højde for træernes placering i området i udformningen af spiralerne.\nHorsens Kommune og FÆNGSLET ønskede at afprøve, hvordan det grønne område foran bygningens hovedindgang kunne inddrages\nog aktiveres gennem et midlertidigt kunstprojekt. Ønsket var også, at kunstprojektet skulle forholde sig til fremtidige planer for det grønne område, som man gerne ville åbne op for omverdenen. Det kunstneriske nedslag skulle desuden indtænke de eksisterende træer, og det skulle stå færdigt til en konference om byudvikling, som skulle afholdes på FÆNGSLET.\nI efteråret 2017 opførte Jesper Dalgaard en midlertidig kunstlabyrint bestående af to sammenhængende træspiraler på det grønne område foran kulturinstitutionen FÆNGSLET i Horsens. Den spiralformede labyrint sendte hilsner til spindelvæv, sneglehuse og dna-strenge. Lokale beboere kunne lufte hund, lege og gå på opdagelse i cirkelformationerne. Begge spiraler blev konstrueret omkring hver sit træ, der allerede voksede på pladsen, og således fandt man i labyrinternes midterfelter en grøn oase. Turen gennem labyrinten blev af kunstneren tænkt som en kort, forvandlende rejse. På denne måde kom værkerne først til live, når lokalbefolkningen trådte aktivt ind i og blev en del af labyrinterne.\nJesper Dalgaard Vejen ind er vejen ud, 2017\nI alt: 470.660 kr.\nFinansiering Heraf kunstnerhonorar: 140.000 kr. Tilblivelsesperiode 2017-2019\nStine Deja blev valgt til at skabe kunstværket til omklædningsrummet på baggrund af en skitsekonkurrence mellem tre kunstnere. De fik hver 40.000 kr. for at udarbejde skitser. Deja har tilpasset værket til det fugtige, klorfyldte miljø i baderummene, og værkdelene er udformet, så de ikke optager for meget fysisk plads. Deja blev først del af byggeprojektet, da mange vigtige beslutninger var truffet og havde derfor ikke indflydelse på valg af armaturer, håndvaske og lignende.\nHolbæk Kommune og Fonden Holbæk Sportsby søgte Statens Kunstfond om støtte til udsmykning, da det nye idræts- og sundhedscenter skulle bygges. Ønsket var, at kunsten skulle integreres i byggeriet fra begyndelsen.\nEn undersøgelse fra 2017 viste, at omkring 63% af gymnasieelever ikke ønskede at gå i bad efter idræt. Da Stine Deja blev bedt om at udsmykke omklædningsrummene i Holbæk Sportsby, ønskede hun derfor at sætte fokus på, hvor vi er ens. Vand forbinder alle levende væsner på tværs af kroppe. Den havgrønne farve med navnet ”Ocean Blue” dækker vægge og gulve i omklædningsrummene. I afløbsristen i bruserummene kan man læse sætninger som ”Vi er alle kroppe af vand” og ”Der er tidevand i kroppen”, og kunstneren har installeret højtalere, der afspiller optagelser fra Holbæk Fjord. Og i omklædningsrummene hænger aluminiumsrelieffer med bølgende, abstrakte tegninger af fostre. Stine Deja har i værket ladet sig inspirere af den australske tænker Astrida Neimanis’ tanker om hydrofeminisme og anvender brudstykker af Neimanis’ tekster i værket.\nStine Deja Hypersea, 2019\nStatens Kunstfond i alt: 481.200 kr.\nFinansiering, samlet for Opdag din by\nHeraf Statens Kunstfond: 150.000 kr. Tilblivelsesperiode 2018\nVÆREBRO PARK OG GLADSAXE KOMMUNE\nVærket er udviklet i tæt samarbejde med pædagoger i Områdeinstitutionen Skovbrynets fem børnehuse i Værebro Park og Bagsværd. Da kunstværket strækker sig over et større geografisk område, har godkendelser og opbakning fra en række lokale parter været nødvendige for at kunne gennemføre projektet. Daginstitutionernes børn var med, da broen blev bygget, og de lærte kunstneren at kende gennem en række kreative aktiviteter.\nKaroline H. Larsens kunstprojekt er del af det strategiske samarbejde Kunst i Værebro Park mellem Statens Kunstfond, Værebro Park og Gladsaxe Kommune. Larsen var én ud af fire kunstnere, som beboerbestyrelsen i Værebro Park sammen med Statens Kunstfond udvalgte til et seks måneders arbejdsophold. Kunstnerne blev inviteret til at udvikle aktiviteter eller\nkunstprojekter i dialog med områdets beboere og naboer. Som et led i dette var Kunstfonden åben for samarbejder med lokale institutioner, og i dialogen med Områdeinstitutionen Skovbrynet opstod idéen til en kunststi. Skovbrynet ønskede konkret inspiration til pædagogernes arbejde. Der var desuden et ønske om at synliggøre oversete steder i nærområdet og omdanne disse steder til nye ”mulighedsrum”, hvor krop og bevægelse, kreativitet og sanselige oplevelser var i centrum.\nKaroline H. Larsens zigzagbro står opført ved boldbanerne i Værebro Park – et alment boligbyggeri i Gladsaxe Kommune. Sammen med Larsens to andre værker i området, en cirkelbro og en kunst-sti af blå cirkler, danner broen det samlede værk Opdag din by – et projekt, der er udviklet med særlig tanke på børns bevægelse og kreative udtryk. Broen er bygget således, at man både kan klatre på den, male på den og montere Larsens såkaldte ”sansesnore” på et utal af måder. Børnene i området kan altså løbende sætte deres eget præg på skulpturen, som benyttes dagligt.\nKaroline H. Larsen Zigzagbroen, 2018\nI alt: 375.000 kr. Heraf kunstnerhonorar: 140.000 kr.\nFinansiering Heraf kunstnerhonorar: 115.000 kr. Heraf Statens Kunstfond: 266.400 kr. Tilblivelsesperiode 2019\nI alt: 466.400 kr.\nBakkeskolen ligger tæt på det udsatte boligområde Stengårdsvej i Esbjerg. Fra 2019 til 2021 zoomer Statens Kunstfond ind på området under titlen 6705 + Statens Kunstfond – et samarbejde mellem Statens Kunstfond, Esbjerg Kommune og lokale institutioner. 6705 er områdets postnummer. Sammen med kunstnere inden for scenekunst, billedkunst, litteratur, musik, arkitektur, kunsthåndværk og design er målet, at borgere på og omkring Stengårdsvej\nStatens Kunstfond inviterede i samråd med Bakkeskolen en række kunstnere til at aflevere en præsentation af deres tidligere værker, som kunne danne baggrund for udvælgelse af en af kunstnerne. Bakkeskolen valgte Astrid Marie Christiansen. I forlængelse af kunstprojektet arbejdede eleverne med kunstneren om at udsmykke bænke og plader på skolen i samme farver og mønstre som gulvet.\noplever kunst af høj kvalitet, og at de selv får mulighed for at deltage i kreative processer. På lang sigt er målet at bidrage til udviklingen af et levende og mangfoldigt by- og boligliv. Det var Kunstfonden selv, der tog initiativ til samarbejdet om et kunstgulv til Bakkeskolen, hvor man i forvejen havde planer om at få lagt et nyt linoleumsgulv. Bakkeskolen var begejstret for idéen, men lagde vægt på, at udsmykningen kunne indgå som en harmonisk del af hverdagen på skolen.\nPå Bakkeskolen i Esbjerg Ø løber Astrid Marie Christiansens grafiske linoleumsværk henover gulvet. Med sorte og hvide striber, afbrudt af farverige cirkler i klare farveflader, skaber gulvet på skolen et langt geometrisk mønster, man kan gå og stå på. Kunstneren lagde i udviklingen af gulvet vægt på, at det skulle være et værk med et simpelt, abstrakt formsprog, som kunne være tilgængeligt for alle. Det 600 kvadratmeter store gulv tilføjer energi og dynamik til elevernes gang gennem skolen.\nUffe Isolotto, Bodies on Balconies, 2018 Vendsyssel Teater\n500.000 â&#x20AC;&#x201C; 1.000.000 KR.\nCATCH – CENTER FOR KUNST OG TEKNOLOGI, ESPERGÆRDE GYMNASIUM OG HELSINGØR KOMMUNE\nLANGENÆSBYGGERIET OG AARHUS KOMMUNE\nVENDSYSSEL TEATER OG HJØRRING KOMMUNE\n500.000 - 1 mio. kr. 1 mio. kr - 2 mio. kr. over 2 mio. kr.\nSophus Ejler Jepsen, Sjørringbordet og Odins vej, 2018\nMorten Modin, Reminiscens – når grundlaget var et hus, 2018\nThomas Wolsing, Leg på Linjer og Blomster og Bier, 2018\nHeraf Statens Kunstfond: 400.000 kr. Finansieringen er fordelt ligeligt mellem de tre kunstværker og er derfor ikke udspecificeret. En andel af den samlede økonomi har dækket udgifter til projektledelse, formidling og fernisering. Tilblivelsesperiode\nTHISTED KOMMUNE Sophus Ejler Jepsen Sjørringbordet og Odins vej, 2018\nMorten Modin har sammen med borgerne i landsbyen Hundborg skabt værket Reminiscens – når grundlaget var et hus. Værket består af 5.000 brugte mursten fra nedrevne huse i området. Stenene er renset af borgerne i byen og siden lagt i jorden i en 130 kvadratmeter stor abstrakt form, der følger topografien fra grunden efter nedrivningsmaskinernes arbejde. Modin har også opstillet tre betonsokler til skulpturer, som han har skabt i samarbejde med elever fra den lokale friskole. Eleverne har sammen med Morten Modin desuden skabt murstensstier på en anden og mere vildtvoksende grund i byen.\nI Thomas Wolsings kunstværk i Snedsted blomstrer kirsebærtræer og lavendler i henholdsvis\nMorten Modin Reminiscens – når grundlaget var et hus, 2018\nThomas Wolsing Leg på Linjer og Blomster og Bier, 2018\nforår og sommer mellem to togskinner fra landsbyens station. Små trædesøjler dukker op rundt omkring i værket. Børns ubesværede leg i haveanlægget står i kontrast til de tunge, rustrøde togskinner, som peger på Snedsteds vigtige rolle som stations- og handelsby igennem tiden. På en anden grund i byen har Wolsing skabt et haveanlæg sammen med elever fra den lokale skole.\nSophus Ejler Jepsens to tons tunge bordplade hviler solidt på 11 skulpturelle søjler på en ellers tom grund i landsbyen Sjørring i Thisted Kommune. Byen var tidligere et vigtigt trafikalt knudepunkt, og de smalle fordybninger i bordpladen danner et flettet mønster, inspireret af byens vejnet. Samtidig er mønsteret en fri fortolkning af et lokalt vikingesmykke. Fordybningerne danner et kanalsystem, hvor vand kan løbe igennem og ned i et kar under bordet. Ejler Jepsens kunstværk forvandler den tomme grund til en kommentar til Sjørrings forhold til vand, da der ligger udtørrede søer på begge sider af byen. På en anden grund i nærheden har Sophus Ejler Jepsen arbejdet sammen med elever fra den lokale skole om et større vandkunstværk, som opsamler og transporterer regnvand.\nI alt: 600.000 kr. Heraf kunstnerhonorar: 225.000 kr.\nCamilla Berner, Forvandlingskugle, 2019\nCamilla NĂ¸rgaard, Vestervigtrapperne, 2019\nRonja Svaneborg, Monument for fremtiden, 2019\nHeraf Statens Kunstfond: 400.000 kr. Finansieringen er fordelt ligeligt mellem de tre kunstværker og er derfor ikke udspecificeret. En andel af den samlede økonomi har dækket udgifter til projektledelse, formidling og fernisering. Tilblivelsesperiode: 2018-2019\nRonja Svaneborg blev udfordret af borgerne i landsbyen Bedsted til at give dem et fremtidssikret kunstværk. På den baggrund har hun skabt et værk, der forandrer sig i takt med landsbyens udvikling. En stor gul ramme lyser op på en tom grund i byen. Skubber man en stråtækt skydedør til side afsløres en væg, hvor de lokale beboere kan udstille egne værker og kreationer. På denne måde er værket altid under forandring og afspejler altid Bedsteds samtid, ligegyldigt hvor længe værket bliver stående.\nCamilla Nørgaard Vestervigtrapperne, 2019\nEn samling trappetrin står rundt omkring, som førte de op til forsvundne huse på den åbne grund i Klostergade i landsbyen Vestervig. Trapperne er muret op med sten og fliser, som Camilla Nørgaard har fundet forskellige steder i byen, blandt andet klosteret og andre gamle markante bygninger. Overfor trapperne står en bemalet bænk, og i et stort kurvelignende staudebed vokser planter hentet fra nedlagte gårde og grunde i området. Stedet inviterer de lokale til at opholde sig blandt træer og blomster, til at kravle, sidde og mødes på bænken og trapperne.\nLokale historier om ”den kloge mand” Peder Lauritsen har inspireret Camilla Berner i hendes arbejde med skulpturen Forvandlingskugle. Den store globusformede skulptur er bygget af gamle mursten fra nedrevne huse i Hørdum og opstillet på et betonfundament i den gamle landsbyhave. Skulpturen står som en overdimensioneret krystalkugle og hylder den lokale tradition for altid at have en klog mand eller kone i byen.\nRonja Svaneborg Monument for fremtiden, 2019\nCamilla Berner Forvandlingskugle, 2019\nDa Thisted Kommune ansøgte Statens Kunstfond om støtte til KulTHYvator i 2018 havde kommunen indledt et samarbejde med kunstneren Thomas Wolsing, som bor i Hundborg. Wolsing havde skabt konceptet til KulTHYvator, og han havde på tidspunktet for ansøgningen udvalgt tre kunstnere, man ønskede skulle bidrage. Disse kunstnere skulle hver varetage to grunde i hver sin landsby. Undervejs i processen afholdtes borgermøder og fællesspisning for at samle projektet og åbne for lokalt engagement og ejerskab. Kunstnerne har i forlængelse af deres værker afholdt workshops på en lokal skole. Til KulTHYvator i 2019 lagde de tre kunstnere ligeledes vægt på at involvere lokalbefolkningen i de respektive landsbyer i arbejdet med kunsten.\nDa man i Thisted Kommune stod foran at skulle nedrive seks tomme bygninger fordelt i landsbyerne Sjørring, Hundborg og Snedsted, ønskede man at anvende de tomme grunde til brugerrelateret samtidskunst. Man ønskede desuden at forskønne landsbyerne og med kunsten styrke lokalbefolkningens mentale helbred. Thisted Kommune ønskede i 2019 at gentage KulTHYvator-konceptet med tre nye kunstnere i landsbyerne Bedsted, Vestervig og Hørdum.\nover 2 mio. kr. 71\nFinansiering Heraf kunstnerhonorar: 313.750 kr. Tilblivelsesperiode 2018-2020\nCATCH – CENTER FOR KUNST OG TEKNOLOGI, ESPERGÆRDE GYMNASIUM OG HELSINGØR KOMMUNE Ønsker til kunsten fra ansøger\nEspergærde Gymnasium, Helsingør Kommune samt Helsingør Kommunes center for kunst og teknologi, Catch, ønskede et kunstprojekt, som kunne fungere som samlingspunkt og mødested mellem byens nye idrætsanlæg, gymnasiet og borgere i alle aldre. Man ønskede også et værk, der ville få Espergærdes beboere til at bruge byen på en ny måde.\nCatch, Espergærde Gymnasium og Helsingør Kommune søgte i første omgang Statens Kunstfond om støtte til udviklingen af en skitse af Mathias & Mathias. Da skitsen var udarbejdet søgte man yderligere støtte til selve realiseringen af værket. De opsatte lamper blev 3D-printet hos Catch og udarbejdet med en kombination af klassisk håndværk og nye produktionsformer.\nKunstnerduoen Mathias & Mathias’ udsmykning fortolker ildstedet og vandhullet som arnesteder for menneskelig civilisation. Værket forener gymnasiet og det nye idrætsanlæg med den øvrige befolkning i Espergærde. Siddepladser er etableret omkring henholdsvis et ildsted og et bassin med lys og vand. Over ildstedet har man monteret en kuppelformet betonstruktur, som er inspireret af en hovedbeklædning fra Renæssancen. Vandhullet er udformet, så det oppefra ligner en maske. Tilsammen skaber det en fortælling om den menneskelige civilisations udvikling, hvor det at mødes og fortælle historier og stirre ind i ilden altid har været en central del af den menneskelige erfaring. En særlig brolægning viderefører kombinationen af oldtid og nyere tid ved at sammensætte ornamenterede fliser med natursten. Ved mørkets frembrud lyser særligt udviklede lamper området op.\nMathias & Mathias Ildstedet og Vandhullet, forventes realiseret 2020\nStatens Kunstfond i alt: 615.251 kr.\nFinansiering Heraf kunstnerhonorar: 185.000 kr. Heraf Statens Kunstfond: 305.000 kr. Tilblivelsesperiode 2016-2017\nLANGENÆSBYGGERIET OG AARHUS KOMMUNE\nI forbindelse med Aarhus Kommunes nye børnemiljø ved Langenæsparken, Langenæsbyggeriet med både skole og dagtilbud, blev 1% af anlægssummen afsat til kunst i overensstemmelse med kommunens retningslinjer for kunstnerisk udsmykning af nye byggerier. Kommunen søgte tidligt i processen Statens Kunstfond om ekstra finansiering og rådgivning. I samarbejde med Statens Kunstfond udskrev kommunen en skitsekonkurrence, som Camilla Nørgaard vandt. De tre kunstnere, som deltog i konkurrencen, modtog hver et skitsehonorar på 35.000 kr.\nAarhus Kommune henvendte sig til Statens Kunstfond med et ønske om at igangsætte et kunstprojekt, der ville tiltrække lokale børn og involvere lokalsamfundet i form af et dragende samlingssted. Kunstprojektet skulle lægge op til både leg og læring. Man ønskede desuden, at\nsit på én gang naturtro udseende og kunstigt skabte materiale inviterer skulpturen os til at tænke over, hvor forskellen går mellem natur og kultur, og om en sådan opdeling overhovedet giver mening.\nværket skulle skabe forbindelse mellem skole, dagtilbud, det omkringliggende boligområde og de besøgende i parken. Under projektet ønskede Aarhus Kommune kunstfaglig rådgivning fra Statens Kunstfond.\nEn kunstig klippe i Langenæsparken samler børn og voksne. Sten og byggeaffald fra området er indstøbt i skulpturen, der i sin grund er lavet af beton som husene omkring parken. Klippen kiler sig ind mellem det nye byggeri og parken og markerer et frirum midt i de regelrette og funktionsbestemte omgivelser. Med\nCamilla Nørgaard Klippe til Langenæs, 2016\nI alt: 680.000 kr.\nFinansiering Heraf kunstnerhonorar: 200.000 kr. Heraf Statens Kunstfond: 300.000 kr. Tilblivelsesperiode 2016-2018\nUffe Isolottos kunstprojekt blev udvalgt på baggrund af en skitsekonkurrence, hvor han og to andre kunstnere var inviteret til at skitsere deres forslag til udsmykning af teatret. Hjørring Kommunes kunstudvalg bedømte sammen med et medlem fra Statens Kunstfonds Legatudvalg for Billedkunst skitserne. Kunstnerne modtog hver 50.000 kr. for at udarbejde skitser.\nDa det nye Vendsyssel Teater skulle opføres, ønskede man, at teatrets foyer skulle udsmykkes af en samtidskunstner, der forholdt sig til\nteatret i sit værk. Det var også et kriterie, at kunstprojektet skulle forholde sig til foyerens funktion. Det var desuden vigtigt, at kunsten ikke skulle optage for meget af foyerens gulvplads.\nUffe Isolottos skulpturer tager udgangspunkt i værker fra teater- og filmhistorien, hvor balkonen spiller en central rolle – fra musicalen West Side Story fra 1957 til den japanske animationsfilm Your Name fra 2016. Hovedinspirationen kommer fra den berømte balkonscene i William Shakespeares teaterstykke Romeo og Julie. På denne måde går værket direkte i dialog med teatrets historie. En mandlig og en kvindelig figur er skilt ad i fragmenterede dele, som er fordelt rundt på balkonerne, således at den kvindelige figur breder sig på den hvide væg, mens den mandlige figur befinder sig på den sorte væg.\nUffe Isolotto Bodies on Balconies, 2018\nI alt: 700.000 kr.\nFinansiering Heraf kunstnerhonorar: 485.000 kr. Heraf Statens Kunstfond: 150.000 kr. Tilblivelsesperiode 2018-2019\nPeter Callesen Vendepunktet, 2019\nkombinerede natur og kunst og som kunne skabe forundring i hverdagen. Værkets tilblivelse\nSilkeborg Højskole søgte i første omgang Statens Kunstfond om støtte til at få udarbejdet en skitse til et nyt kunstværk af Peter Callesen til deres park. De søgte efterfølgende Kunstfonden om støtte til selve realiseringen af værket på baggrund den færdige skitse. Statens Kunstfond gav tilsagn til ansøgningen under forudsætning af, at højskolen kunne rejse den nødvendige medfinansiering.\nSilkeborg Højskole havde i sin ansøgning et ønske om at samarbejde med Peter Callesen, som de tidligere havde arbejdet sammen med. Skolen ønskede et værk af kunstneren, der\nPeter Callesens samtaletårn i parken ved Silkeborg Højskole står som sin egen verden. Det ti meter høje egetræstårn består af to trappegange, der tilsammen danner en dobbeltspiral. To personer kan gå fra hver sit udgangspunkt op ad de to trapper for til sidst at mødes i et fælles rum øverst i tårnet med siddepladser og udsigt. Kunstneren har i arbejdet ladet sig inspirere af både babelstårnet og matematikeren Fibonaccis talrække, som kan ses gentaget i naturen hos alt fra sneglehuse til kålhoveder. På denne måde mimer tårnet figurer og former, vi kender fra naturen, samtidig med at det opfordrer til at genoptage den samtale, der forstummede i historien om babelstårnets ødelæggelse. Værket sætter fokus på samtalen og mødet, og det står som en overgangsfigur mellem naturfænomen og bebyggelse i det smukke landskab.\nI alt: 775.000 kr.\nFinansiering Heraf kunstnerhonorarer, i alt: 270.000 kr. Heraf Statens Kunstfond: 270.000 kr. Tilblivelsesperiode 2018-2019\n2019. Under overskriften Forandring Forankring\nkunstnerdrevet festival, der afholdes på en mark ved Limfjorden. Henover fem dage i 2019 flettede kunst, landskab og socialt liv sig ind i hinanden i NørrekærBiennalen. Bag festivalen står en gruppe kunstnere med Finn Thybo Andersen i spidsen. Gruppen ønsker at eksperimentere med muligheden for at gøre marken til et bæredygtigt sted at bo. Under festivalen i 2019 kunne de lokale og biennalens besøgende opleve lydværker, performances og oplæsninger, og de kunne deltage i workshops. Et af biennalens kollektive initiativer var genåbningen af en færgefart mellem Nørrekær Enge på sydsiden af Limfjorden, hvor festivalen blev afholdt, og Bejstrup strand på nordsiden. Rejseformen markerede projektets miljøvenlige profil og gjorde turen til og fra markområdet til et kunstværk i sig selv.\nvar ønsket i 2019 at forankre biennalen i lokalområdet i endnu højere grad end tidligere. Man ønskede under biennalen at skabe tidsbegrænsede og forgængelige værker, som arbejdede med tanken om at udvikle området i en mere bæredygtig retning.\nForud for NørrekærBiennalen i 2019 havde de deltagende kunstnerne besøgt området for at få inspiration til deres projekter. Kunstværkerne blev i sig selv en række åbne processer, hvor omgivelser, omstændigheder og tilfældigheder spillede ind og fik lov at sætte deres præg. I værkerne er samarbejde og det kreative fællesskab i fokus, og det giver derfor ikke nødvendigvis mening at tale om individulle kunstværker. Kunstnere De deltagende kunstnere i NørrekærBiennalen 2019 var margin ved Kristina Ask og Christian Hillesøe, Søssa Jørgensen og Geir Holm, Martin Richard Olsen, Liv Nimand Duvå, Mari\nArrangørerne bag NørrekærBiennalen ønskede at invitere billedkunstnere, digtere og musikere til at tage del i kollektive kunstprojekter og selv skabe kunstneriske tiltag under biennalen i\nVærkernes tilblivelse 1 mio. kr - 2 mio. kr.\nNørrekærBiennalen er en tilbagevendende\nI alt: 839.080 kr.\nKeski-Korsu, Gerd Laugesen og Anders Lauge Meldgaard.\nKatya Sander, forventes realiseret 2020 Mercantec, Viborg\n1.000.000 â&#x20AC;&#x201C; 2.000.000 KR.\nHUNDESTED BYMIDTE OG HALSNÆS KOMMUNE\nLYDKUNSTBIENNALEN STRUER TRACKS OG STRUER KOMMUNE\nMULTIKULTURHUS SØNDERBORG OG SØNDERBORG KOMMUNE\nREGIONSHOSPITALET HORSENS OG REGION MIDTJYLLAND\nFinansiering Heraf kunstnerhonorar: 200.000 kr. Heraf Statens Kunstfond: 400.000 kr. Tilblivelsesperiode 2017-2020\nkonkret ønske om et værk, der arbejdede med belysning til specifikke steder i området. Værkets tilblivelse\nKarin Lind blev valgt på baggrund af en skitsekonkurrence mellem tre kunstnere, der hver modtog et skitsehonorar på 50.000 kr. Lind udviklede sin skitse med udgangspunkt i research, både i byen og Hundesteds historie.\nHalsnæs Kommune søgte Statens Kunstfond om at indgå i et samarbejde om at skabe stedsspecifik kunst til Halsnæs, der kan bidrage til at revitalisere fiske- og havnebyen. Man ønskede et værk med lokal relevans, der tilbød nye perspektiver på byen og livet i Hundested. Der var\nPå Hundested Havn kan man, når mørket falder på, se et reb af lys løbe fra mast til mast som et strålende tovværk. Rundt omkring i Hundested by optræder enkelte master med de lysende reb, bundet i knuder. På gavlen på Hundested Hotel og kro er et lysrelief monteret som et torv rullet sammen i en stor, lysende spiral. Herfra fortsætter lysrebet videre ned langs stien mod havnen. Rebene er egentlig slanger med LED-lys, der som lystegninger kan ses rundt omkring i havnebyen, hvor reb og tovværk historisk har spillet en rolle for fiskere og sejlere. Værket kobler en lang tradition med tovværk sammen med ny teknologi og forener på denne måde fortid og nutid. Lysrebene forbinder havnen med bymidten og fiskeriet med hverdagslivet. Værket underbygger fortællingen om fiskerbyen Hundested, og det lokale tilhørsforhold får et løft. Samtidig belyser lysværket sider af byen, der før ikke tiltrak sig opmærksomhed.\nKarin Lind Længsel og Fortøjning, forventes realiseret 2020\nI alt: 1.000.000 kr.\nFinansiering Heraf kunstnerhonorar: 240.000 kr. Heraf Statens Kunstfond: 150.000 kr. Tilblivelsesperiode 2018-2021\nStår man ved skærmene vil lyden af bølger, vind og bruset fra trækroner således blive forstærket. På denne måde giver kunstværkerne os adgang til at se og høre naturen på ny. Den første skulptur blev opført på Erhvervshavnen i Struer i 2019, mens flere skulpturer forventes opført løbende over en årrække.\nLydkunstbiennalen Struer Tracks og Struer Kommune ønskede at få installeret permanente skulpturer i kommunens naturskønne omgivelser. Ansøgeren ønskede specifikt at\nStruer Kommune modtog i 2018 støtte fra Statens Kunstfond til udviklingen af en lydkunststrategi af Jacob Kreutzfeldt, som også er leder af Struer Tracks. Han modtog et honorar på 100.000 kr. for at udarbejde strategien.\nUnder udviklingen af skulpturerne samarbejdede Nistrup med Bang & Olufsens afdelinger for forskning og udvikling, hvor man sammen med kunstneren testede de soniske muligheder på forskellige prototyper af skulpturerne.\nsamarbejde med Ursula Nistrup, som man tidligere havde arbejdet med. Der var også et ønske om at involvere virksomheden Bang & Olufsen, der har hovedsæde i Struer. Desuden skulle værkerne give lokalbefolkningen lyst til at opholde sig i naturen.\nRundt omkring i Struer Kommune står Ursula Nistrups svungne aluminiumskærme på særlige udsigtspunkter. I bakket terræn, på flad strand og højdedrag, i skovområde og hede fremhæver de lysreflekterende skulpturer landskabets lyde. Skærmene skaber læ og stilhed, og de fungerer samtidig som analoge forstærkere.\nUrsula Nistrup Amplified Views, 2019-2021 (realiseres løbende)\nI alt: 1.086.400 kr.\nFinansiering Heraf kunstnerhonorar: 350.000 kr. Heraf Statens Kunstfond: 350.000 kr. Tilblivelsesperiode 2016-2020\nI alt: 1.200.000 kr.\nKatya Sander, forventes realiseret 2020 300.000 - 500.000 kr.\nUddannelsesinstitutionen Mercantec ønskede et ambitiøst bygningsintegreret kunstværk, da det nye gymnasium skulle bygges. De ønskede et kunstværk, der kunne bidrage med et ekstra betydningslag til huset og skabe stimulerende rammer for gymnasiets brugere. Desuden skulle det være et værk med karakter, som kunne give liv og identitet til bygningen. Værkets tilblivelse I forbindelse med nybyggeriet af Mercantec ansøgte uddannelsesinstitutionen Statens Kunstfond om ekstra finansiering ud over de\n1,5% af anlægsudgifterne, der allerede var afsat til kunst i det nye, statslige byggeri. I samarbejde med Statens Kunstfond udskrev man en skitsekonkurrence, som Katya Sander vandt. De tre kunstnere, der deltog i konkurrencen, modtog hver 50.000 kr. i honorar for at udvikle skitserne.\nog ned, som var værket et levende væsen, der reagerer på de forbipasserendes bevægelser. Værket kan også bevæge sig langsomt med lysets ændring over en dag, eller med årstidens skift over flere måneder. To store henholdsvis gule og blå bagtæpper hænger ryg mod ryg og fungerer som vægdeler mellem skolens forhal og auditoriet. Mønsteret på både tæpper og mobiler er skabt af aflange heksagoner i dybe farver og giver udsmykningen et samlet udtryk. Mobilerne kan desuden omprogrammeres af eleverne, som således kan vælge, om værket reagerer på lys, lyd, bevægelse eller luftfugtighed.\nNår de studerende på uddannelsesinstitutionen Mercantec i Viborg går forbi Katya Sanders mobiler, begynder kunstværkerne at røre på sig. Mobilerne består af rammer beklædt med filt. Bag filten sidder små motorer, som sætter filtstykkerne i bevægelse. Rundt omkring i bygningen er der anbragt sensorer, som reagerer på aktivitet, ændringer i lysforhold, fugtighed og temperatur. De påsyede filtfelter vipper op\nFinansiering Heraf kunstnerhonorar: 250.000 kr. Heraf Statens Kunstfond: 300.000 kr. Tilblivelsesperiode 2016-2018\nI alt: 1.300.000 kr.\nBirgitte Ejdrup Kristensen, 2017 300.000 - 500.000 kr.\nBytorvet i Junget er en del af en større områdeudvikling. Billedkunstner Lene Noer fungerede som projektleder for kunstværkets tilblivelse. Bytorvet var del af det borgerinddragende kunstprojektet GRASSLANDS, som realiserede kunstværker i landsbyerne Junget, Åsted, Thorum og Selde. Statens Kunstfond har også støttet realiseringen af en publikation, der formidler projektet.\nfællesarealerne i landsbyen Junget og samtidig komme af med de tomme huse. De ønskede at forvandle de tomme huse til attraktive udeområder og at inddrage lokale borgere i både udvikling og byggeproces. Idéen til projektet kom oprindeligt fra byens egne borgere, der så en mulighed for at skabe kunst ud af de tomme huse.\nI den lille landsby Junget i Skive Kommune har de lokale beboere sammen med kunstner Birgitte Ejdrup Kristensen og arkitekter fra CUBO gentænkt bytorvet. En række forladte huse i byen er blevet revet ned, og husenes mursten er blevet genopført i permanente skulpturer på bytorvet. Sandfarvede og gule mursten er bygget op i nye, åbne formationer, der inviterer til samtale og fællesskab. På denne måde har områdets spøgelseshuse fået nyt liv, og værket peger på, hvordan fortidens materialer kan bruges i fremtiden. Samtidig stiller skulpturerne sig på grænsen mellem bygning, kunstværk og naturformation, og fungerer som bindeled mellem landskabet og byens huse. Skulpturerne er bygget, således at man kan sidde i og på dem, sådan at de kan anvendes som samlingspunkt til fest, leg og hygge i landsbyen.\nSkive Kommune henvendte sig til Statens Kunstfond med ønsket om at forskønne 93\nFinansiering Heraf kunstnerhonorar: 350.000 kr. Heraf Statens Kunstfond: 400.000 kr. Tilblivelsesperiode 2016-2019\nSønderborg Kommune søgte støtte til et markant, integreret kunstprojekt, der kunne supplere og aktivere kulturhusets arkitektur på en overraskende måde. Ønsket var også, at kunsten skulle inddrage kulturhusets brugere. Det var et kriterie, at kunstværket skulle indtænke parkeringshuset. Værkets tilblivelse\nLise Nørholms kunstprojekt blev udvalgt på baggrund af en skitsekonkurrence mellem tre kunstnere. De blev inviteret til at udarbejde skitser til det nye multikulturhus inden opførelsen, så kunsten kunne tænkes sammen med byggeriet fra starten. Hver kunstner modtog et skitsehonorar på 50.000 kr.\ndags lysaviser, hvor en tekstlinje udskiftes hvert tiende minut. Inde i huset er der malet bogstavsformationer på søjler og vægge – formationerne er sætninger og ord hentet fra verdenslitteraturhistorien, fra hjemmesider om områdets lokalhistorie og fra Nørholms egne tekster. På et lysdisplay optræder ”dagens ord”; ord som brugere af huset kan komme med forslag til. I det tilhørende parkeringshus har Lise Nørholm desuden opført et lysdisplay, der kan ses på lang afstand. Farver og mønstre fra parkeringshuset går igen i lysrelieffet på facaden. På denne måde forbindes bygningerne gennem udsmykningen.\nFor Lise Nørholm er ord og bogstaver at betragte som visuelle billeder. Til Multikulturhus Sønderbog udviklede hun værket Fri & Lige, som anvender tekst og skiltning som kunstnerisk medie. Ved indgangen til kulturhuset mødes man af et lysrelief bygget af gammel-\nLise Nørholm Fri & Lige, 2019\nFinansiering Heraf kunstnerhonorar: 250.000 kr. Heraf Statens Kunstfond: 250.000 kr. Tilblivelsesperiode 2018\nI alt: 1.750.000 kr.\nHesselholdt og Mejlvang, 2018 300.000 - 500.000 kr.\nog give alle borgere og besøgende noget at forundres og begejstres over.\nVærkets tilblivelse Legepladsens tema er udviklet i samarbejde med Frederiksborg Slot. Hesselholdt og Mejlvang afholdt workshops med skolebørn fra Hillerød, hvor børnene var med til at finde på idéer til legepladsen. Tilskuddet fra Statens Kunstfond var øremærket kunstnernes honorar.\ndensarvsliste. Jagtlandskabet er formet som en ottebenet stjerne, og Hesselholdt og Mejlvang har brugt samme grundplan til deres legeplads. Elementer fra Frederiksborg Slot genopstår på legeområdet i både farver, materiale og arkitektur. På denne måde er slottet gentænkt og genopført som legeplads, hvor det ikke er de voksnes aktiviteter, men børnenes udfoldelse, der står i centrum.\nønskede specifikt, at kunstnerduoen Hesselholdt og Mejlvang skulle udvikle legepladsen sammen med landskabsarkitekter fra Thing Brandt Landskab. Ud over at motivere børn til leg, ønskede man, at legepladsen kunne sætte fokus på de kulturhistoriske skatte i kommunen\nI området ved Frederiksborg Slot i Hillerød har kunstnerduoen Hesselholdt og Mejlvang opført en eventyrlig legeplads. Kunstnerne har ladet sig inspirere af det nærliggende parforcejagtlandskab, der blev anlagt af Christian 5. Området blev i 2015 optaget på UNESCOs ver-\nHillerød Kommune ønskede at anlægge en temalegeplads i den centrale bypark, og de 97\nFinansiering Heraf kunstnerhonorar: 300.000 kr. Heraf Statens Kunstfond: 350.000 kr. Tilblivelsesperiode 2016-2019\nREGIONSHOSPITALET HORSENS OG REGION MIDTJYLLAND Ønsker til kunsten fra ansøger\nDa Regionshospital Horsens skulle have en ny tilbygning, ønskede de en kunstnerisk bearbejdning af gangstien, der skulle forbinde den nye bygning med den gamle. Gangstien ville blive benyttet af både hospitalets brugere og af borgere uden ærinde på hospitalet. Hospitalets ønske om støtte til kunst tog sit afsæt i hospitalets kunststrategi, der blandt andet lægger vægt på at bruge kunst til at understøtte patienternes tilhørsforhold og få dem til at føle sig velkomne.\nVærkets tilblivelse Statens Kunstfond, Region Midtjylland og Regionshospitalet Horsens inviterede sammen tre kunstnere til at udarbejde en skitse til regionshospitalet. Camilla Reyman blev udpeget til at udføre opgaven. Reyman arbejdede i udviklingen af skitseoplægget sammen med GEUS – De Nationale Geologiske Undersøgelser for Danmark.\nTil sit værk til Regionshospital Horsens har Camilla Reyman ladet sig inspirere af en 23 millioner år gammel tand fra den forhistoriske haj megalodon, som blev fundet ved Horsens Fjord. En skulptur med spejlblanke plader i rustfrit stål er inspireret af hajtandens trekantede form. I hospitalets gårdrum reflekterer skulpturen hospitalsbygningen og himlen og ændrer på denne måde udtryk henover døgnet. I et stiforløb mellem hospitalsbygningerne har Reyman nedlagt specialfremstillede fliser i trekanter, som fungerer som vejvisningspile. På fliserne kan man se bronzefigurer i abstrakte mønstre, men egentlig er det forstørrelser af forskellige mikropartikler fra jordlag i Horsens-området. Over tid vil bronzefigurerne blive slidt af de gående på stien, og på denne måde vil et gyldent spor lyse op, der hvor folk færdes mest. Ny teknologi som 3D-printning og lasercut møder fossile forlæg i et værk, der peger på det geologiske lag i landskabet omkring hospitalet, men også på menneskets bevægelse som noget, der sætter spor over tid.\nCamilla Reyman Fundet, 2019\nI alt: 1.850.000 kr.\nChristian Schmidt-Rasmussen, skitse til udsmykning af Mozarts Plads Station, Sydhavnslinjen Metro, forventes realiseret 2024\nKULTURCENTER RISBJERGGÅRD OG HVIDOVRE KOMMUNE\n300.000 - 500.000 kr. 500.000 - 1 mio. kr. 1 mio. kr - 2 mio. kr. over 2 mio. kr.\nFinansiering Heraf kunstnerhonorar: 550.000 kr. Heraf Statens Kunstfond: 1.000.000 kr. Tilblivelsesperiode 2017-2019\nOne Two Three Swing! er udviklet i tæt samarbejde med KWY.studio; værkets grafiske design og identitet er udviklet af Rasmus Koch Studio, bygningskonstruktion af Betar og teknisk design og produktion af Nupergo.\nVordingborg Kommune søgte Statens Kunstfond med et klart ønske om et kunstværk, der kunne aktivere og inspirere brugerne. Kunsten skulle også binde det nye byområde sammen.\nEfter en længere indledende dialog mellem Vordingborg Kommune og Statens Kunstfond, blev SUPERFLEX i foråret 2019 inviteret til at skabe en stedsspecifik udgave af deres karakteristiske gynger til DGI-huset. Inden sommerferien lå skitsen klar, og kontrakten blev underskrevet. Valget faldt på SUPERFLEX, fordi deres arbejde aktiverer børn såvel som voksne fysisk gennem kunsten på en legende og samtidig tankevækkende måde. Desuden kommer to af gruppens tre medlemmer fra Vordingborg Kommune. Med en internationalt anerkendt kunstnergruppe som SUPERFLEX er det i øvrigt usædvanligt, at et værk kan realiseres på så kort tid og indenfor den økonomi, som er til rådighed.\nRundt om DGI-byen i Vordingborg står tre af kunstnergruppen SUPERFLEX’ gyngekonstruktioner. Gyngerne er lavet med tremandssæder, så man skal samarbejde for at få en optimal oplevelse. Hver gyngekonstruktion er unik og tilpasset til det sted, hvor den er placeret. ”At gynge er den første oplevelse, vi har af at udfordre tyngdekraften. Når vi gynger, oplever vi en særlig frihed, næsten følelsen af at give slip,” fortæller Bjørnstjerne Christiansen fra SUPERFLEX. One Two Three Swing! blev oprindeligt kommissioneret til kunstmuseet TATE Moderns turbinehal i London i 2017. Værket har siden været udstillet i forskellige versioner rundt omkring i verden, og blandt andet på grænsen mellem Syd- og Nordkorea. Vordingborg bliver det første sted, hvor gyngerne installeres permanent.\nSUPERFLEX One Two Three Swing!, forventes realiseret 2019\nI alt: 2.250.000 kr.\nFOS, Sweeper, forventes realiseret 2022\nAnders Bonnesen, og vi mĂ¸des sikkert et sted, forventes realiseret 2022\nHeraf Statens Kunstfond: 1.000.000 kr. Værkernes individuelle finansiering lå ved udgivelsen af dette katalog ikke fast. Tilblivelsesperiode 2018-2022\nHvidovre-digtere Michael Strunge og F.P. Jac. Deres digte er blevet opdelt i fragmenter og kastet ud over Kulturcenter Risbjerggårds grundplan, som på denne måde forvandles til ét stort digt. En gåtur gennem centret vil danne nye sammenhænge for hver rute, hvor sætningerne kan kombineres i uendeligt antal – som var selve det at gå det samme som at skrive et digt.\nbygningen, for eksempel i form af dørhåndtag. Skulpturerne kan ses tydeligt fra gaden og er med til at give kulturcenteret karakter. Samtidig er udsmykningen med til at fremhæve Kulturcenter Risbjerggård som naturligt centrum i området, der tidligere har haft problemer med at etablere en naturlig bymidte.\nI området omkring Kulturcenter Risbjerggård og på gulvet indenfor i bygningen er løsrevne sætninger nedstøbt i gulvet. I hvide rektangler med sorte bogstaver ligner det udklippede papirstrimler med tekst, som resterne fra den såkaldte ”cut up-teknik”, hvor man klipper en tekst i bidder for at sætte den sammen på nye måder. Sætningerne stammer fra bøger af de to\nKunstneren FOS har i sit værk ønsket at give særlige kendetegn til Kulturcenter Risbjerggård, en bygning, der måske ellers kan fremstå en smule anonym. FOS’ forskelligartede skulpturer er ophængt rundt omkring på facaden som ugler, der har sat sig på grenene i et træ. Da husets facade er opført i glas, kan skulpturerne også ses indefra bygningen. Små dele fra skulpturerne optræder rundt omkring i og på\nAnders Bonnesen og vi mødes sikkert et sted, forventes realiseret 2022\nFOS Sweeper, forventes realiseret 2022\nI alt: 2.400.000 kr. Heraf kunstnerhonorarer: 530.000 kr.\nKulturcenter Risbjerggård er del af et større byudviklingsprojekt i Hvidovre. Hvidovre Kommune ønskede at indgå et samarbejde med Statens Kunstfond og Hvidovre Kunstråd om et kunstprojekt, der kunne integreres i arkitekturen og tænkes ind i byggeprocessen fra begyndelsen. Man ønskede et kunstprojekt, der kunne gå i dialog med både byrum og bygning, skabe forundring, nysgerrighed og karakter.\nHvidovre Kommune og Statens Kunstfond inviterede seks kunstnere til at udvikle forslag til et kunstprojekt til det nye kulturcenter og det omkringliggende byrum. Eftersom FOS’ og Anders Bonnesens forslag arbejdede med forskellige placeringer og derfor kunne blive opført uden at forstyrre hinanden, besluttede kommunalbestyrelsen i Hvidovre at realisere begge forslag. Dette kunne kun lade sig gøre, da det lykkedes at rejse flere midler end først beregnet\n1 mio. kr - 2 mio. kr. over 2 mio. kr. 109\nFinansiering Heraf kunstnerhonorar: 400.000 kr. Heraf Statens Kunstfond: 446.000 kr. Tilblivelsesperiode 2016-2018\nI forbindelse med anlæggelsen af et nyt byrum og en ny supercykelsti omkring Flegmade i Vejle henvendte Vejle Kommune sig for at tænke et kunstprojekt med i anlæggelsen. Statens Kunstfond støttede projektet med et øremærket tilskud til kunstnerhonorar. Først var tanken at udskrive en skitsekonkurrence mellem tre kunstnere, men da tidsplanen for integrering af et kunstprojekt var meget stram, valgte kommunen og Kunstfonden i stedet en enkelt kunstner fra begyndelsen. Vejle Kommune og Statens Kunstfond inviterede sammen Anders Bonnesen til at varetage opgaven.\nsom skulle anlægges gennem gaden Flegmade i Vejle by. Værket skulle tænkes ind i det allerede eksisterende byudviklingsprojekt, hvor man gerne ville tilføre byen mere identitet samt aktivitet i det offentlig rum.\nPå fortovet langs Flegmade i Vejle strækker et 400 meter langt felt af krydsord sig. Anders Bonnesens værk er til at gå på. Tekstbrokkerne på fliserne stammer blandet andet fra Inger Christensens digte og Lewis Carrolls Alice i Eventyrland. Fodgængernes forskellige ruter over fliserne skaber uendelige kombinationer af ord og bogstaver, så der dannes nye betydninger for hver gåtur. Vandringsmotivet står centralt, og bogstavsflisernes hinkeruder opfordrer den travle fodgænger til at tage nye ruter og lade sig fare vild. Ønsker man at danne hele sætninger på sin tur, må man stoppe op, skifte spor og tænke sig godt om. Den vandrende får skærpet sit blik for dele af byens rum, som vi ofte ikke skænker en tanke. Selve det at gå kan blive en fortælling. Fortovet, vi går og står på, er ikke længere blot et gangareal, men også legeplads, samlingspunk og kunstværk.\nAnders Bonnesen Hvis du ikke ved, hvor du skal hen, vil alle veje føre dig dertil, 2018\nI alt: 2.570.450 kr.\nVejle Kommune ønskede at få udviklet et kunstværk, der skulle integreres i en ny supercykelsti,\nSuperflex, Havneholmen Station\nPernille With Madsen, Enghave Brygge Station\nHeraf Statens Kunstfond: 1.000.000 kr. Tilblivelsesperiode 2016-2024\nI alt: 26.330.000 kr. Heraf kunstnerhonorarer: 2.650.000 kr.\nSUPERFLEX, forventes realiseret 2024\nPernille With Madsen, forventes realiseret 2024\nHeraf kunstnerhonorar: 450.000 kr.\nHeraf kunstnerhonorar: 650.000 kr.\nHeraf Statens Kunstfond: 175.000 kr.\nPå Havneholmen Station hænger informationsskærme skævt, rejsekortstandere stikker ud fra loftet, og urene går ikke helt som ellers. Kunstnergruppen SUPERFLEX forflytter og forrykker de vante elementer, som vi plejer at orientere os efter på metrostationen. Med små forskydninger skaber værket en uvirkelighedsfornemmelse, der både kan være skræmmende og morsom og sætter spørgsmålstegn ved, hvordan vi opfatter og aflæser en metrostation.\nPå Enghave Brygge Station flyder kunsten henover stationens indre vægge. Pernille With Madsen har installeret betonrelieffer og indstøbte lyslederkabler i metrotunnelen. På stationens mellemniveau, hvor man køber billetter, er der bag glasvægge indsat dioramaer, eller kikkasser, hvor abstrakte former af beton, keramik, marmor og lys mødes i nye billeder. Med sine abstrakte motiver leder With Madsen tankerne hen på meteorer, mineraler, arkæologiske fund og skatte af sølv. Højteknologi, geologi og arkæologi mødes i et sanseligt værk.\nENGHAVE BRYGGE STATION I alt: 4.044.000 kr.\nHAVNEHOLMEN STATION I alt: 3.029.000 kr.\nRenĂŠ Schmidt, Sluseholmen Station\nHenrik Plenge Jacobsen, Ny Ellebjerg Station\nChristian Schmidt-Rasmussen, Mozarts Plads Station\nSLUSEHOLMEN STATION I alt: 3.373.000 kr. Heraf kunstnerhonorar: 450.000 kr.\nNY ELLEBJERG STATION I alt: 7.767.000 kr. Heraf kunstnerhonorar: 450.000 kr. Heraf Statens Kunstfond: 225.000 kr.\nPå Sluseholmen Station hænger René Schmidts gigantiske krystal-lignende skulptur i rustfrit stål fra loftet over rulletrapperne og fortsætter\nMOZARTS PLADS STATION I alt: 8.117.000 kr. Heraf kunstnerhonorar: 650.000 kr. Heraf Statens Kunstfond: 925.000 kr.\npaneler. I sit skitseforslag lagde SchmidtRasmussen vægt på, at malerierne skulle få passagererne til at se op og tilføjede: ”Hvis man har tid, og har tid til andet end smartphonen, tilbyder udsmykningen sig.”\nPå en sort baggrund eksploderer vilde, farverige figurer over sporene på metrostationen ved Mozarts Plads i Sydhavnen. Christian Schmidt-Rasmussen omdanner de store vægflader til malerier, der strækker sig over hele stationens længde på bemalede keramiske\nChristian Schmidt-Rasmussen, forventes realiseret 2024\nastronomiske ur se himmellegemernes aktuelle position, som de står over Sydhavnslinjens endestation. Uret placerer metrostationen midt i verdensrummet, og Jakobsen fortæller, at han med sit værk ønsker, at ”metrostationen ved Ny Ellebjerg får et nyt og magisk ur, som rækker ud over den daglige rutine – et ur, der peger på evigheden.”\nned gennem trappeskakten. Skulpturens spejlblanke overflader sender lysrefleksioner ud i stationsrummet. På perronen er relieffer støbt direkte ind i en fritliggende betondrager. Organiske og geometriske strukturer træder frem i bjælkens beton som geologiske aflejringer eller et månelandskab. Den hængende skulptur og betonbjælken sætter tilsammen et futuristisk præg på stationen.\nPå Ny Ellebjerg Metrostation i Sydhavnen kan man på Henrik Plenge Jakobsens enorme,\nHenrik Plenge Jakobsen, forventes realiseret 2024\nRené Schmidt, forventes realiseret 2024\nDa Metroselskabet i 2016 søgte om støtte til kunst til metrostationerne på den nye Sydhavnslinje, ønskede man, at værkerne skulle fungere som kendetegn for metroen. Man ønskede, at værkerne skulle bidrage til fortællingen om et sammensat København forbundet af metrolinjen. Kunsten skulle fungere som turistattraktioner, men samtidig give de daglige passagerer en ny oplevelse af det offentlige rum. Desuden ønskede man, at kunstprojektet fra begyndelsen skulle stemme overens med byggeprojektets tidsplan og budgetter.\nMetroselskabet ansøgte Statens Kunstfond allerede syv år inden det planlagte tidspunkt for færdiggørelsen af Sydhavnslinjen. Det var helt afgørende for, at kunsten kunne indtænkes i byggeriet fra begyndelsen. Værkerne kunne ikke realiseres uden betydelig økonomisk støtte fra en række private fonde. Statens Kunstfond afholdt en idékonkurrence for ti inviterede kunstnere, der hver modtog 25.000 kr. i skitsehonorar. Sammen udvalgte Kunstfonden og Metroselskabet de fem kunstnere. Metroselskabet oprettede i 2018 en stilling til en projektleder, der kunne varetage styringen af realiseringen af kunstværkerne.\nVærkernes tilblivelse 300.000 - 500.000 kr.\n1 mio. kr - 2 mio. kr. over 2 mio. kr. 117\nVærkernes geografiske placering\n1.\tAalborg s. 21\n15.\tVarde s. 15\n28.\tBrønshøj s. 11\n2.\tSjørring, Snedsted, Hundborg, Hørdum, Vestervig og Bedsted s. 67\n16.\tVejen s. 33\n29.\tKøbenhavn V s. 13\n17.\tSkærbæk s. 51\n30.\tKøbenhavn NV s. 23\n3.\tHjørring s. 77\n18.\tNørre Aaby s. 53\n31.\tVanløse s. 25\n4.\tLøgstør s. 81\n19.\tEsbjerg s. 61\n32.\tKøbenhavn S s. 37\n20.\tSønderborg s. 95\n33.\tKøbenhavn SV s. 113\n21.\tVejle s. 111\n34.\tHvidovre s. 107\nREGION MIDTJYLLAND 5.\tSvenstrup s. 35 6.\tSelde s. 43\n7.\tRønde s. 49\n22.\tKøge s. 17\n8.\tHorsens s. 55\n23.\tKalundborg s. 19\n9.\tAarhus s. 75\n24.\tHvalsø s. 39\n10.\tSilkeborg s. 79\n25.\tAlbuen, Nakskov Fjord s. 41\n11.\tStruer s. 89\n26.\tHolbæk s. 57\n12.\tViborg s. 91\n27.\tVordingborg s. 105\n13.\tJunget s. 93 14.\tHorsens s. 99\n35.\tBagsværd s. 59 36.\tHelsingør s. 73 37.\tHundested s. 87 38.\tHillerød s. 97\n8+14 35 21\n28-34 24 22\nLise NĂ¸rholm, Fri & Lige, 2019 Multikulturhus SĂ¸nderborg\nKunst i hverdagen Udgivet december 2019 af Statens Kunstfond Redaktion: Sarah Fredholm, Statens Kunstfond Statens Kunstfonds Legatudvalg for Billedkunst 2016-2019: Søren Taaning (formand), Ane Mette Ruge, Eva Steen Christensen, Jacob Fabricius og Mikkel Carl Sekretariatet for Statens Kunstfonds Legatudvalg for Billedkunst kan kontaktes pr. e-mail på bild@slks.dk For yderligere information se venligst kunst.dk Layout: Stupid Studio 978-87-92681-90-4 978-87-92681-91-1 (e-bog) Forsidebillede: Henrik Plenge Jakobsen, skitse til udsmykning af Ny Ellebjerg Station, Sydhavnslinjen Metro, forventes realiseret 2024\nFotokreditering Per Andersen: s. 92 Søren Assenholt: s. 52 Anders Sune Berg: s. 38 Astrid Dalum: s. 74 Silas Emmery: s. 98 Christian Foghmar: s. 10 Bjarne Frandsen og Bang & Olufsen: s. 88 Marianne Jørgensen: s. 42 Barbara Katzin: s. 42, 44, 46 Dorte Krogh: s. 24, 26 KWY.studio: s. 104 Karoline H. Larsen: s. 58 Simon Lau: s. 12 Anne Trap Lind: s. 5, 6-7 Søren Malmose: s. 58 Torben Meyer: s. 60 Mette Petersen: s. 58 Torben Petersen: s. 2, 4, 10, 18, 22, 34, 56, 62-63, 66, 68, 70, 76, 94, 96, 110, 120-121 Camilla Reyman: s. 98 David Stjernholm: s. 36 Ulrik Tofte: s. 28-29, 54 Anders Trærup: s. 2, 88 Søren Aagaard: s. 16\nKunst i hverdagen viser gennem 38 eksempler, hvordan kunst udfolder sig i nye sammenhænge i hverdagens offentlige rum. Du kan læse om kunst i omklædningsrum, i vandkanten, på fortovet og mange andre steder.\nHvordan og hvorfor tænkes kunst ind i hverdagen? Hvordan ser kunsten ud, når den optræder i hverdagens offentlige rum? Statens Kunstfond vil gerne vise, hvordan samtidskunsten udfolder sig i nye sammenhænge, på uventede steder og måder. Vi vil dermed udfordre forestillingerne om kunstens mulige funktion og rolle i hverdagens rum.


Mission, The - Special Edition (2-disc) (DVD) - Laserdisken.dk - salg af DVD og Blu-ray film.\nMission, The - Special Edition (2-disc)\nUdgivet 7. august 2006 af Warner Bros. 1000085127 / UPC# 7321900116398\nNy, digital overførsel med forbedret billede og lyd\nKommentarspor med Roland Joffe\nDokumentar: Omnibus - The Making of The Mission (ca. 60 min). Besøger filmens sydamerikanske locations.\nStart en debat om denne udgave af Mission, The - Special Edition (2-disc) - klik her


Cykelmilliard gav mere pedallyst lokalt, men dansk cyklisme er for nedadgående - politiken.dk\nFlere års økonomisk støtte til forskellige projekter, der giver bedre forhold for cyklister, har fået en del til at opgive bilen.\nFlere års økonomisk støtte til forskellige projekter, der giver bedre forhold for cyklister, har fået en del til at opgive bilen. Foto: Linda Johansen\nDanmark 30. dec. 2019 kl. 08.00\nCykelmilliard gav mere pedallyst lokalt, men dansk cyklisme er for nedadgående\n5 års uddeling af statskroner til cykelprojekter fik flere til at cykle på de støttede strækninger. 3 procent af dem tog bilen før.\nDet er luksus for cyklister\nEn 3 meter bred dobbeltrettet asfaltsti med hvid midterstribe adskilt fra landevejen med en lille græsrabat gør det muligt at cykle sikkert og nemt fra Store Heddinge til Strøby Egede. Derefter ligger verden åben – i hvert fald kan man fortsætte videre til Køge ad andre sammenhængende cykelstier.\nTakket være en bevilling på 3,4 millioner kroner fra Vejdirektoratet lod projektet på Stevns sig realisere for 8 år siden, og siden har en lokal brugerundersøgelse vist, at flere tager cyklen på grund af de godt 3 kilometer ny cykelsti.\nDet østsjællandske cykelprojekt er bare et af mange, der blev realiseret som resultat af en bred aftale i Folketinget i 2009 om en grøn transportpolitik.\nEn del af det forlig var en cykelpulje, hvor staten frem til 2014 har givet en rund milliard kroner til cyklismen. Med puljen blev der ifølge Vejdirektoratet investeret for i alt over 2 milliarder kroner, fordi der var krav om, at kommunerne tilsvarende skulle have pungen op af lommen.\nNu er evalueringen af puljens samlede effekter klar. Ifølge såkaldte stopinterviews udført på 81 udvalgte stiprojekter har mere end hver femte ikke cyklet på de konkrete strækninger, før stierne blev anlagt.\n3 procent af af alle adspurgte kørte bil på strækningen tidligere, og de udgjorde hovedparten af alle de nye cyklister på vejstykket. Den effekt, hvor brændstofmotorer erstattes af rugbrødsditto, gør transportminister Benny Engelbrecht (S) særlig glad.\n»En sådan overflytning fra bilisme på grund af puljeprojekterne vil jeg kalde betydelig. Den skal ses, i sammenhæng med at Vejdirektoratet tidligere også har fundet ud af, at andre faktorer flytter folk væk fra biler over til cykler. Her er især elcykler en vigtig faktor«, lyder det optimistisk fra transportministeren.\nNu må der cykles på gågaden\nCykelpuljemidler for 265 millioner kroner gik til nye cykelstier, som der blev 470 ekstra kilometer af.\nMen puljen har blandt andet også finansieret planlægning af såkaldte cykelbyer med helhedsløsninger, der skal gøre det mere attraktivt at benytte cyklen. Ud over stisystemer kan det ske gennem kampagner, cykelparkering eller arrangementer med skolecykling og cykelpendlerruter.\nEt eksempel på en cykelby er Aalborg, hvor kommunen med 7 millioner kroner i støtte fra puljen har iværksat pendlerruter, cykelparkering, cykelbarometre og pumper ude på stisystemerne. Det er suppleret med en forsøgsordning med cykling tilladt i gågaden og cykelbokse ved samkørselspladser.\nTransportminister Benny Engelbrecht hæfter sig også ved, at hver tredje cyklist siger, at de føler sig tryggere på grund af de nye cykelinvesteringer.\n»At få folk til at føle sig tryggere er det helt afgørende. Målet er ikke bare at få flere pendlere til at vælge cyklen, men også at få dem til at sende deres børn mere ud at cykle, og det kræver tryghed«.\nTransportministeren er ikke i tvivl om, at der igen kommer penge til øget cyklisme i regeringens kommende infrastrukturplan, der skal fremme mobiliteten i Danmark.\n»Nu handler det også om at begrænse trængslen, investere i den kollektive transport og at få samspillet til at fungere mellem cykler og andre transportformer«.\nJeg synes jo ikke, at vi skal piske alle danskere til at cykle 365 dage om året i al slags vejr\nEr det ikke dyrt at få bilisterne ud af deres køretøjer, når en milliard til cyklisme ganske vist fører til øget cyklisme lokalt, men kun 3 procent af de adspurgte er tidligere bilister på de strækninger ?\n»Jeg synes jo ikke, at vi skal piske alle danskere til at cykle 365 dage om året i al slags vejr. Men flere skal føle, at det er sikkert, og i den sammenhæng er det vigtigt at få bedre fat i de unge. De er jo ofte meget klimabevidste, og her kan det være på sin plads at få flere af dem til ikke at overtale forældrene til at køre dem til håndbold 3 kilometer væk, når de i stedet kan tage turen på cykel eller i kombination med kollektiv trak. Så får de også lidt træning i den sammenhæng. Det vil have en stor effekt, hvis flere lader bilen stå på de kortere ture på 2-5 kilometer og finder en anden transportform«.\nEt indeks fra Vejdirektoratet over cyklisme i Danmark viser, at cykeltrafikken i Danmark har været jævnt faldende de sidste 30 år bortset fra en optur i årene fra 2010 til 2014. Nu er indekset faldet igen.\nBenny Engelbrecht mener, at det blandt andet er sket, fordi der er kommet markant flere biler, og at vi pendler over længere afstande. Han erklærer sig parat til arbejde for at knække kurven i opadgående retning. Men hvordan?\nTeknologien vil hjælpe, vurderer ministeren.\n»Der kommer hele tiden nye elcykler, der er lækre og til at betale sig fra. Jeg kender en mand i Varde, der kører 17 kilometer hver vej til og fra arbejde hver dag. Og tro mig, det blæser ret meget i Varde, men han kan klare det på elcykel«.\nEt andet vigtigt greb er bedre parkering af cykler i forbindelse med kollektiv trafik, »for det er billige investeringer, der giver meget for pengene«.\nNæste år er der i en ny cykelpulje afsat 50 millioner statskroner til kommunale cykelprojekter, hvor det igen forudsættes, at kommunerne spytter tilsvarende i bøssen.\nMange vælger bilen fra: 376.000 danskere kører på elcykel på arbejde og i fritiden\nNye nøgletal: Supercykelstier kan få bilister til at vælge cyklen\nTilladelser til elløbehjul på vej i København