Monocytter: normal, forhøjet, nedsat, årsager hos børn og voksne - Krampe 2018 January\nMonocytter er ”viskerne” i den menneskelige krop. De største blodlegemer har evnen til at fange og absorbere fremmede stoffer uden praktisk taget nogen skade for sig selv. I modsætning til andre leukocytter dør monocytter sjældent efter en kollision med farlige gæster og fortsætter som regel sikkert deres rolle i blodet. En stigning eller fald i disse blodlegemer er et alarmerende symptom og kan indikere udviklingen af en alvorlig sygdom..\nMonocytter er en type agranulocytisk leukocyt (hvide blodlegemer). Dette er det største element i den perifere blodgennemstrømning - dens diameter er 18-20 mikron. En oval celle indeholder en excentrisk placeret polymorf bønneformet kerne. Intensiv farvning af kernen gør det muligt at skelne en monocyt fra en lymfocyt, hvilket er ekstremt vigtigt for laboratorievurdering af blodtællinger.\nI en sund krop udgør monocytter 3 til 11% af alle hvide blodlegemer. I et stort antal af disse elementer findes i andre væv:\nCellevækstfaktorer (GM-CSF og M-CSF) aktiverer udviklingen af monocytter.\nMonocytter fra knoglemarven trænger ind i blodbanen, hvor de er forsinket i 2-3 dage. Efter denne periode dør cellerne enten ved traditionel apoptose (programmeret af celledødens art) eller går til et nyt niveau - omdannes til makrofager. Forbedrede celler forlader blodbanen og kommer ind i vævene, hvor de forbliver i 1-2 måneder.\nMonocytter og makrofager: hvad er forskellen?\nI 70'erne af det forrige århundrede blev det antaget, at alle monocytter før eller senere overgår til makrofager, og der er ingen andre kilder til "professionelle viskere" i vævene i den menneskelige krop. I 2008 og senere blev der foretaget nye undersøgelser, der viste: makrofager er heterogene. Nogle af dem stammer faktisk fra monocytter, mens andre stammer fra andre forstadierceller, selv på stadium af intrauterin udvikling.\nTransformationen af en celle til en anden sker i henhold til det programmerede skema. Når man kommer ud af blodbanen i væv, begynder monocytter at vokse, indholdet af interne strukturer - mitokondrier og lysosomer - stiger i dem. Sådanne omarrangementer tillader monocytiske makrofager at udføre deres funktioner så effektivt som muligt..\nMonocyters biologiske rolle\nMonocytter er de største fagocytter i vores krop. De udfører følgende funktioner i kroppen:\nFagocytose. Monocytter og makrofager har evnen til at genkende og indfange (absorbere, fagocytisere) fremmede elementer, herunder farlige proteiner, vira, bakterier.\nDeltagelse i dannelsen af specifik immunitet og beskyttelse af kroppen mod farlige bakterier, vira, svampe gennem produktion af cytotoksiner, interferon og andre stoffer.\nDeltagelse i udviklingen af allergiske reaktioner. Monocytter syntetiserer nogle elementer i komplimentsystemet, på grund af hvilke antigener (fremmede proteiner) genkendes.\nAntitumorbeskyttelse (leveret ved syntese af tumor nekrose faktor og andre mekanismer).\nDeltagelse i reguleringen af bloddannelse og blodkoagulation på grund af produktionen af visse stoffer.\nMonocytter sammen med neutrofiler hører til professionelle fagocytter, men de har karakteristiske tegn:\nKun monocytter og deres specielle form (makrofager) efter absorption af et fremmed middel dør ikke straks, men fortsætter med at udføre deres øjeblikkelige opgave. Nederlag i kampen med farlige stoffer er ekstremt sjældent..\nMonocytter lever signifikant længere end neutrofiler.\nMonocytter er mere effektive mod vira, mens neutrofiler hovedsageligt beskæftiger sig med bakterier.\nPå grund af det faktum, at monocytter ikke kollapser efter kollision med fremmede stoffer, dannes ikke pus på de steder, hvor de akkumuleres.\nMonocytter og makrofager er i stand til at ophobes i fokuserne for kronisk betændelse.\nDet samlede antal monocytter vises som en del af leukocytformlen og er inkluderet i den generelle blodprøve (OAC). Materiale til forskning er taget fra en finger eller fra en vene. Blodceller tælles manuelt af en laboratorieassistent eller ved hjælp af specielle enheder. Resultaterne udstedes på en formular, der skal angive de standarder, der er vedtaget for et bestemt laboratorium. Forskellige fremgangsmåder til bestemmelse af antallet af monocytter kan føre til uoverensstemmelser, så sørg for at overveje, hvor og hvordan analysen blev taget, samt hvordan blodcellerne blev talt.\nDen normale værdi af monocytter hos børn og voksne\nVed hardware-afkodning betegnes monocytter MON, mens manuelt ændres deres navn ikke. Normen for monocytter afhængig af en persons alder er vist i tabellen:\nAlder Normen for monocytter,%\n1-15 dage 5-15\n15 dage - 1 år 4-10\n1-2 år 3-10\n2-15 år 3-9\nOver 15 år gammel 3-11\nDen normale værdi af monocytter hos kvinder og mænd er ikke forskellig. Niveauet af disse blodlegemer er kønsuafhængigt. Hos kvinder stiger antallet af monocytter lidt under graviditeten, men forbliver inden for den fysiologiske norm.\nI klinisk praksis er ikke kun procentdelen, men også det absolutte indhold af monocytter i en liter blod vigtigt. Normen for voksne og børn er som følger:\nOp til 12 år gammel - 0,05-1,1 * 10 9 / l.\nEfter 12 år - 0,04-0,08 * 10 9 / l.\nÅrsager til en stigning i blodmonocytter\nEn stigning i monocytter over tærskelværdien for hver aldersgruppe kaldes monocytose. Der er to former for denne betingelse:\nAbsolutt monocytose er et fænomen, når der observeres en isoleret vækst af monocytter i blodet, og deres koncentration overstiger 0,8 * 109 / l for voksne og 1,1 * 10 9 / l for børn under 12 år. En lignende tilstand registreres i nogle sygdomme, der fremkalder en specifik produktion af faglige fagocytter..\nRelativ monocytose er et fænomen, hvor det absolutte antal monocytter forbliver inden for det normale interval, men deres procentvise forhold i blodomløbet stiger. Denne tilstand opstår, mens niveauet af andre hvide blodlegemer sænkes.\nI praksis er absolut monocytose et mere alarmerende tegn, da det normalt indikerer alvorlige funktionsfejl i en voksen eller barns krop. Den relative stigning i monocytter er ofte forbigående..\nHvad er overskuddet af monocytter, der taler om? Først og fremmest om det faktum, at fagocytosereaktioner startede i kroppen, og der er en aktiv kamp med fremmede indtrængende. Årsagen til monocytose kan være sådanne tilstande:\nFysiologiske årsager til monocytose\nHos alle raske mennesker stiger monocytter lidt i de første to timer efter at have spist. Af denne grund anbefaler lægerne at donere blod udelukkende om morgenen og på tom mave. Indtil for nylig var dette ikke en streng regel, og en generel blodprøve med en leukocytbestemmelse fik lov til at udføres på ethvert tidspunkt af dagen. Faktisk er stigningen i monocytter efter spising ikke så signifikant og overskrider normalt ikke den øvre tærskel, men risikoen for fejlagtig fortolkning af resultatet forbliver stadig. Med introduktionen af apparater til automatisk afkodning af blod, der er følsomme over for de mindste ændringer i den cellulære sammensætning, blev reglerne for beståelse af analysen revideret. I dag insisterer læger på alle specialiteter på, at KLA opgiver tom mave om morgenen.\nHøje monocytter hos kvinder findes i nogle særlige situationer:\nI de tidlige dage af cyklussen hos raske kvinder er der en vis entusiasme for koncentrationen af monocytter i blodet og makrofager i vævene. Dette forklares ganske enkelt - det var i denne periode, at endometriet aktivt blev afvist, og de "professionelle viskere" skyndte sig til centrum - for at udføre deres øjeblikkelige ansvar. Væksten af monocytter bemærkes på toppen af menstruationen, det vil sige på dage med den mest rigelige udflod. Efter afslutningen af den månedlige blødning vender niveauet af fagocytceller tilbage til det normale..\nVigtig! Selvom antallet af monocytter under menstruation normalt ikke overstiger normen, anbefaler lægerne ikke at tage et komplet blodantal inden afslutningen af den månedlige decharge.\nOmstruktureringen af immunsystemet under graviditet fører til det faktum, at der i første trimester er et lavt niveau af monocytter, men så ændres billedet. Den maksimale koncentration af blodlegemer registreres i tredje trimester og før fødsel. Antallet af monocytter går normalt ikke ud over aldersnormen.\nPatologiske årsager til monocytose\nBetingelser, hvor monocytter forøges så meget, at de bestemmes i den generelle blodprøve, da de går ud over det normale interval, betragtes som patologiske og kræver obligatorisk konsultation af en læge.\nVæksten af professionelle fagocytter observeres ved forskellige infektionssygdomme. I en generel blodprøve overskrider det relative antal monocytter i akutte respiratoriske virale infektioner lidt de tærskelværdier, der blev anvendt for hver alder. Men hvis der er en stigning i neutrofiler under bakterieskader, så i tilfælde af et virusangreb, indgår monocytter i slaget. En høj koncentration af disse blodelementer registreres fra de første sygdomsdage og vedvarer indtil fuldstændig bedring.\nNår alle symptomer er aftaget, forbliver monocytter høje i yderligere 2-4 uger.\nHvis der registreres et øget monocytantal i 6-8 uger eller mere, skal kilden til kronisk infektion søges..\nVed en almindelig åndedrætsinfektion (kold) stiger niveauet af monocytter lidt og ligger normalt på den øvre grænse for normen eller let udenfor (0,09-1,5 * 10 9 / l). Et skarpt spring i monocytter (op til 30-50 * 10 9 / l eller mere) observeres med onkhematologiske sygdomme.\nEn stigning i monocytter hos et barn er oftest forbundet med sådanne infektiøse processer:\nSygdommen forårsaget af den herpeslignende Epstein-Barr-virus forekommer hovedsageligt hos børnehaver. Forekomsten af infektion er sådan, at næsten alt bærer den til teenagerperioden. Hos voksne forekommer næsten aldrig på grund af egenskaberne ved immunsystemets respons.\nAkut begyndelse med feber op til 38-40 ° C, kulderystelser.\nTegn på øvre luftvejskade: løbende næse, næseoverbelastning, ondt i halsen.\nNæsten smertefri forstørrelse af occipitale og submandibulære lymfeknuder.\nFeber med infektiøs mononukleose vedvarer i lang tid, op til en måned (med forbedringsperioder), hvilket adskiller denne patologi fra andre akutte respiratoriske virusinfektioner. I en generel blodprøve er både monocytter og lymfocytter forhøjede. Diagnosen stilles på baggrund af et typisk klinisk billede, men en test kan udføres for at bestemme specifikke antistoffer. Terapi er rettet mod at lindre sygdommens symptomer. Ingen målrettet antiviral behandling.\nAndre infektioner i barndommen\nDen samtidige vækst af monocytter og lymfocytter bemærkes i mange infektionssygdomme, som hovedsageligt findes i barndommen og næsten ikke påvises hos voksne:\nMed disse sygdomme bemærkes monocytose i tilfælde af et langvarigt forløb af patologi..\nHos voksne afsløres andre årsager til en stigning i antallet af monocytter i blodet:\nAlvorlig smitsom sygdom, der påvirker lungerne, knoglerne, kønsorganerne, huden. Du kan mistænke tilstedeværelsen af denne patologi i henhold til visse tegn:\nLangvarig årsagsløs feber.\nLangvarig hoste (med lungetuberkulose).\nLethargy, apati, træthed.\nÅrlig fluorografi hjælper med at opdage lungetuberkulose hos voksne (hos børn, Mantoux-reaktionen). Et røntgenbillede af brystet hjælper med at bekræfte diagnosen. Der gennemføres specifikke undersøgelser for at påvise tuberkulose af en anden lokalisering. I blod er der ud over en stigning i niveauet af monocytter også et fald i leukocytter, røde blodlegemer og hæmoglobin.\nAndre infektioner kan føre til monocytose hos voksne:\ntyfus feber osv..\nMonocytvækst observeres ved et forlænget sygdomsforløb.\nAktivering af monocytter i perifert blod bemærkes under infektion med helminths. Dette kan være opisthorchia, bindeorm eller tyr eller svinekød, pinworms og roundworms eller eksotiske parasitter, som er almindelige for et tempereret klima. Ved tarmskade forekommer følgende symptomer:\nMavesmerter af forskellig lokalisering.\nAfbrydelse af afføring (oftere som diarré).\nUmotiveret vægttab med øget appetit.\nHudallergisk reaktion som nældefeber.\nSammen med monocytter i blodet hos en person, der er inficeret med helminths, registreres en stigning i eosinofiler - granulocytiske leukocytter, der er ansvarlige for en allergisk reaktion. For at identificere parasitter udtages fæces til analyse, bakteriologiske kulturer udføres, immunologiske test udføres. Behandlingen inkluderer antiparasitiske lægemidler, afhængigt af problemkilden..\nKroniske infektiøse og inflammatoriske processer\nNæsten enhver træg infektion, der findes i den menneskelige krop i lang tid, fører til en stigning i niveauet af monocytter i blodet og akkumulering af makrofager i vævene. Det er vanskeligt at skelne specifikke symptomer i denne situation, da de vil afhænge af formen for patologi og lokalisering af fokus.\nDette kan være en infektion i lungerne eller halsen, hjertemuskler eller knoglevæv, nyrer og galdeblære, bækkenorganer. En sådan patologi manifesteres ved konstant eller periodisk forekommende smerter i fremspringet af det berørte organ, øget træthed, sløvhed. Feber er ikke karakteristisk. Efter at have identificeret årsagen vælges optimal terapi, og med dalingen af den patologiske proces vender niveauet af monocytter tilbage til det normale.\nDette udtryk henviser til sådanne tilstande, hvor det menneskelige immunsystem opfatter sit eget væv som fremmed og begynder at ødelægge dem. I dette øjeblik kommer monocytter og makrofager i spil - professionelle fagocytter, veluddannede soldater og vagtmænd, hvis opgave er at slippe af med det mistænkelige fokus. Men kun med autoimmun patologi bliver dette fokus til egne led, nyrer, hjerteklapper, hud og andre organer, på hvilke den del af udseendet af alle symptomer på patologien bemærkes..\nDe mest almindelige autoimmune processer:\nDiffuse giftige struma - skade på skjoldbruskkirtlen, hvor der er en øget produktion af skjoldbruskkirtelhormoner.\nReumatoid arthritis - en patologi ledsaget af ødelæggelse af små led.\nSystemisk lupus erythematosus - en tilstand, hvor hudceller, små led, hjerteklapper og nyrer påvirkes.\nSystemisk sklerodermi - en sygdom, der fanger huden og spreder sig til de indre organer.\nType I diabetes mellitus - en tilstand, hvor glukosemetabolismen er forringet, og andre metaboliske forbindelser også lider.\nVæksten af monocytter i blodet med denne patologi er kun et af symptomerne på en systemisk læsion, men fungerer ikke som et førende klinisk tegn. For at bestemme årsagen til monocytose kræves yderligere test under hensyntagen til den påståede diagnose.\nEn pludselig stigning i blodmonocytter er altid skræmmende, da det kan indikere udviklingen af ondartede blodtumorer. Dette er alvorlige tilstande, der kræver en seriøs tilgang til behandlingen og ikke altid ender godt. Hvis monocytose på ingen måde kan forbindes med infektionssygdomme eller en autoimmun patologi, skal en onkhematolog vises.\nAkut monocytisk og myelomonocytisk leukæmi. En variant af leukæmi, hvor monocytforstadier detekteres i knoglemarven og blod. Det findes hovedsageligt hos børn under 2 år. Det ledsages af tegn på anæmi, blødning og hyppige infektionssygdomme. Der er smerter i knogler og led. Afviger i dårlig prognose.\nmyelom Det påvises hovedsageligt efter en alder af 60 år. Det er kendetegnet ved udseendet af knoglesmerter, patologiske brud og blødning, et kraftigt fald i immunitet.\nAntallet af monocytter i hæmatologiske sygdomme vil være markant højere end normalt (op til 30-50 * 10 9 / l og højere), og dette giver os mulighed for at skelne monocytose i maligne tumorer fra et lignende symptom ved akutte og kroniske infektioner. I sidstnævnte tilfælde stiger koncentrationen af monocytter lidt, mens der med leukæmi og myelom sker et skarpt spring i agranulocytter.\nAndre ondartede neoplasmer\nMed væksten af monocytter i blodet bør der tages hensyn til lymfogranulomatose (Hodgkins sygdom). Patologi ledsages af feber, en stigning i flere grupper af lymfeknuder og forekomsten af fokale symptomer fra forskellige organer. Det er muligt at beskadige rygmarven. For at bekræfte diagnosen udføres en punktering af de ændrede lymfeknuder med en histologisk undersøgelse af materialet.\nEn stigning i monocytter bemærkes også i andre ondartede tumorer med forskellig lokalisering. Måldiagnostik er påkrævet for at identificere årsagen til sådanne ændringer..\nEn sjælden årsag til monocytose, der opstår i følgende situationer:\nForgiftning med tetrachlorethan forekommer, når et stofs damp indåndes, hvis det kommer ind gennem munden eller huden. Det ledsages af irritation af slimhinder, hovedpine, gulsot. På lang sigt kan det føre til skader på leveren og koma..\nFosforforgiftning sker ved kontakt med forurenet damp eller støv ved utilsigtet indtagelse. Ved akut forgiftning, afføring nedbrud observeres mavesmerter. Uden behandling forekommer død som følge af skade på nyrer, lever og nervesystem..\nMonocytose i tilfælde af forgiftning er kun et af symptomerne på patologi og er kombineret med andre kliniske og laboratorietegn..\nÅrsager til et fald i blodmonocytter\nMonocytopeni er et fald i blodmonocytter under en tærskelværdi. Et lignende symptom forekommer under sådanne tilstande:\nOnkhematologiske sygdomme (sene stadier).\nNedsatte monocytter er mindre almindelige end en stigning i deres antal i det perifere blod, og ofte er dette symptom forbundet med alvorlige sygdomme og tilstande..\nDette udtryk henviser til sygdomme, hvor introduktionen af pyogene bakterier og udviklingen af betændelse forekommer. Dette henviser normalt til streptokokker og stafylokokkerinfektioner. Blandt de mest almindelige purulente sygdomme er det værd at fremhæve:\nHudinfektioner: kog, carbuncle, phlegmon.\nSepsis - indtræden af patogene bakterier i blodet, samtidig med at den samlede reaktivitet i kroppen reduceres.\nNogle purulente infektioner har tendens til selvdestruktion, andre kræver obligatorisk medicinsk indgriben. I blodprøven er der udover monocytopeni en stigning i koncentrationen af neutrofile hvide blodlegemer - celler, der er ansvarlige for et hurtigt angreb i fokus for purulent betændelse.\nLav monocytter hos voksne kan forekomme i forskellige former for anæmi - en tilstand, hvor der påvises en mangel på røde blodlegemer og hæmoglobin. Men hvis jernmangel og andre varianter af denne patologi reagerer godt på terapi, fortjener aplastisk anæmi særlig opmærksomhed. Med denne patologi er der en skarp hæmning eller fuldstændig ophør af vækst og modning af alle blodlegemer i knoglemarven, og monocytter er ingen undtagelse.\nSymptomer på aplastisk anæmi:\nAnemisk syndrom: svimmelhed, tab af styrke, svaghed, takykardi, blekhed i huden.\nBlødning af forskellige lokaliseringer.\nNedsat immunitet og infektiøse komplikationer.\nAplastisk anæmi er en alvorlig hæmatopoiesislidelse. Uden behandling dør patienter om et par måneder. Terapi involverer at eliminere årsagerne til anæmi, tage hormoner og cytostatika. En god knoglemarvstransplantation resulterer..\nI de sene stadier af leukæmi noteres hæmning af alle spirer af hæmatopoiesis og udviklingen af pancytopeni. Ikke kun monocytter lider, men også andre blodlegemer. Et markant fald i immunitet, udvikling af alvorlige infektionssygdomme bemærkes. Der er årsagsløs blødning. Knoglemarvstransplantation er den bedste behandlingsmulighed i denne situation, og jo før operationen udføres, jo større er chancen for et gunstigt resultat.\nNogle lægemidler (kortikosteroider, cytostatika) hæmmer arbejdet med knoglemarven og fører til et fald i koncentrationen af alle blodlegemer (pancytopeni). Med rettidig hjælp og abstinens med medicin gendannes knoglemarvsfunktionen.\nMonocytter er ikke kun professionelle fagocytter, vagter i vores krop, hensynsløse mordere af vira og andre farlige elementer. Disse hvide blodlegemer er en markør for sundhedsstatus sammen med andre indikatorer for et generelt blodantal. Med en stigning eller fald i niveauet af monocytter, skal du bestemt se en læge og gennemgå en undersøgelse for at finde årsagen til denne tilstand. Diagnose og udvælgelse af behandlingsregimet udføres under hensyntagen til ikke kun laboratoriedata, men også til det kliniske billede af den identificerede sygdom.\nHvorfor monocytter stiger, hvilken læge skal jeg kontakte for analyse?\nMonocytter er store, hvide blodlegemer med en enkelt kerne, der er en del af immunsystemet..\nDe kan også være i lymfeknuder, knoglemarv, milt, bihuler i leveren.\nMonocytter er en slags orden i immunsystemet. Når skadelige stimulanser (bakterier, vira, svampe, parasitter) kommer ind i kroppen, bevæger modne monocytter sig ind i det inficerede område og omgiver dem.\nDe absorberer de "ubudne gæster" og opløser dem i celleplasmaet. De absorberer også døde parasitceller, der er tilbage efter aktiviteten fra andre celler i immunsystemet..\nMonocytter renser ikke kun kroppen for skadedyrsceller, men overfører også information om dem til nye celler. Dette gør det muligt næste gang hurtigt at genkende skadedyret, dvs. få immunitet mod sygdommen.\nI modsætning til de fleste immunceller dominerer monocytter:\nLang levetid - de dør ikke efter dekontaminering af infektionen, som ofte genanvendes af kroppen.\nVigtigt: Det er monocytter, der danner interferon - en speciel gruppe proteiner, der bekæmper patogene bakterier, parasitter og endda kræftceller.\nAfhængig af personens alder er antallet af monocytter i blodet væsentligt anderledes. Hos nyfødte er et højt indhold af monocytter (op til 15%) normen, da deres immunsystem lige er begyndt at danne sig, det støder på et stort antal patogene kilder, hvilket forårsager en sådan reaktion i kroppen.\nFor børnehaver (op til 7 år) er normen for monocytter 2-7% af det samlede antal hvide celler. I en alder af 8-12 år betragtes 12% af monocytter som normale.\nEn stigning i procentdelen af monocytter forekommer under infektionssygdomme:\nHos voksne er det normale interval fra 3% til 8-11%. Normen for kvinder og mænd er den samme. Hos kvinder falder antallet af disse celler under graviditet (på grund af den fysiologiske svækkelse af immunsystemet) og varierer fra 3,9% i første trimester til 4,5% i tredje.\nHvis resultaterne af analyselisten er 14,15,16 eller 17 monocytter hos en voksen eller ungdom, er dette et tegn på mild betændelse. En stigning til 18-24% og højere indikerer en mere alvorlig infektiøs proces.\nDer bruges også absolutte indikatorer, som i resultaterne af en blodprøve registreres som "Abs-monocytter." De karakteriserer det samlede antal af disse celler i en liter blod.\nLæger anser det reducerede indhold af disse celler for at være reduceret. I procent er dette mindre end 3-5% af det samlede antal leukocytter hos børn og mindre end 3% hos voksne. Hovedårsagen er svækket immunitet. Faldet i monocytter forekommer på baggrund af et generelt fald i antallet af lymfocytter.\nHurtig spredning af infektion,\nEn sygdom provokeret af mutationer af en betinget patogen flora, der tidligere levede i mave-tarmkanalen eller luftvejene og opnåede antibiotikaresistens,\nTransformation af en lille purulent proces til en abscess eller phlegmon (akut purulent betændelse).\nSådanne tilstande udvikler sig i en stærkt svækket krop (på baggrund af en alvorlig infektion, i en organisme, der er svækket af stress og sult, langvarig behandling med antimikrobielle og hormonelle medikamenter), i en tilstand af chok, hos kvinder, i den første uge efter fødsel.\nMonocytose kaldes en stigning i antallet af store hvide blodlegemer i blodet. Denne afvigelse observeres, når en inflammatorisk proces af en smitsom karakter forekommer i kroppen.\nDeres absolutte antal øges også, når kroppen allerede har besejret infektionen, men de fleste af immuncellerne er døde. Stigningen giver dig mulighed for at udjævne den kvantitative balance mellem hvide blodlegemer.\nMonocytter i blodet er forhøjede\nDe mest almindelige årsager til øgede monocytter:\nVirussygdomme (fra influenza og simple akutte luftvejsvirusinfektioner til fåresyge, mononukleose, herpesvirusinfektioner).\nHelminthic angreb (især hos børn).\nIntestinale infektioner (akutte og kroniske).\nEfter operation, især de første dage, efter appendektomi (fjernelse af appendiks), gynækologiske operationer.\nVigtigt: Hos børn observeres en stigning i antallet af monocytter i de første dage efter vaccination. En sådan stigning er en variant af normen og en naturlig reaktion af immunsystemet.\nHvem man skal kontakte, hvis monocytter er forhøjede?\nHvis indikatorerne øges lidt, og der er en chance for en inflammatorisk proces, er det værd at kontakte en terapeut. Han vil hjælpe med at bestemme yderligere analyser og beslutte, hvorvidt de er passende..\nHvis procentdelen øges markant, skal du konsultere en specialist i infektionssygdomme (behandler akutte og kroniske infektionsprocesser) eller en hæmatolog (han vil være i stand til at dechiffrere blodprøven mere detaljeret og bestemme den mest sandsynlige årsag til stigningen, og han vil også være i stand til at bekræfte eller udelukke tilstedeværelsen af blodsygdomme).\nDiagnose af en stigning i monocytter sammen med en stigning i andre hvide blodlegemer\nOverskydende monocytter kan indikere mere alvorlige tilstande:\nOndartet og godartet neoplasma,\nVigtigt: For sygdomme i blodet og det hæmatopoietiske system øges niveauet af monocytter altid.\nMonocytose og lymfocytose, der forekommer samtidig, indikerer en sygdom forårsaget af vira:\nEn omfattende blodprøve med en formel for hvide blodlegemer hjælper med at kende procentdelen af monocytter. Analysen af det kvantitative forhold vil gøre det muligt at diagnosticere, vurdere immunsystemets tilstand, bestemme sygdomsstadiet.\nPå dette billede sænkes normalt neutrofiler. Lymfocytter og monocytter stiger oftest samtidigt hos børn.\nHvis basofiler hæves samtidig med monocytter, er årsagen en lang inflammatorisk proces. Denne situation ses på baggrund af langvarig brug af hormonelle medikamenter..\nEosinofile stiger samtidig med monocytter i tilstedeværelsen af en parasitinfektion (især med helminthinfektioner hos børn) såvel som under en forværring af allergiske reaktioner.\nBehandling med en stigning i antallet af store hvide blodlegemer hos børn og voksne bestemmes af helheden af de manifesterede sygdomme. Oprindeligt sigter det mod at fjerne de faktorer, der provokerer sygdommen..\nI tilfælde af betændelse og infektion tilskriver jeg medicin. Hvis der påvises onkologi, sendes de til kemoterapi og kirurgi for at eliminere tumoren.\nVigtig! Brug af specifikke lægemidler og traditionel medicin er ikke i stand til at eliminere en proces som forøgede monocytter.\nMonocytter er meget vigtige i den periode, hvor menneskekroppen fungerer vellykket. For at opretholde deres normale niveau for forebyggelse skal du drikke nok rent vand, føre en sund livsstil og overholde reglerne for en sund kost.\nPrognosen for en specialist med forhøjede monocytter\nDet vigtigste er at identificere årsagen til stigningen for at neutralisere kroppen fra stimulanser, hvilket fører til afvigelser i hastigheden af monocytter i blodet. Ved små ændringer indikerer det mindre sygdomme, der kan behandles som foreskrevet af en kvalificeret læge.\nHvis en faktor som blodkræft eller kræft påvirkes, er det tværtimod nødvendigt at øge niveauet af monocytter for at eliminere de vigtigste indikatorer for en klinisk sygdom.\nDet er nødvendigt at styrke kroppens immunsystem ved at overholde enkle forebyggende foranstaltninger. Giv blod til analyse to gange om året. Må ikke selv medicinere. Lægen, efter at have stillet den rigtige diagnose, ordinerer den rigtige behandling..\nMonocytter med deres morfologiske struktur ligner meget lymfoblaster, skønt de adskiller sig markant fra lymfocytter, der har passeret deres stadier i deres udvikling og har nået en moden form. Ligheden med eksplosionsceller ligger i det faktum, at monocytter også ved, hvordan man klæber til uorganiske stoffer.\n(glas, plast), gør det dog bedre end sprængninger.\nAf de individuelle funktioner, der kun er forbundet med makrofager, opsummeres deres vigtigste funktioner:\nReceptorer placeret på overfladen af makrofager har en højere evne (overlegen lymfocytreceptorer) til at binde fragmenter af et fremmed antigen. Efter at have fanget en partikel af en fremmed, overfører makrofagen det fremmede antigen og præsenterer det til T-lymfocytter\n(hjælpere, assistenter) til anerkendelse.\nMakrofager producerer aktivt immunitetsformidlere\n(pro-inflammatoriske cytokiner, der aktiveres og sendes til betændelsesområdet). T-lymfocytter producerer også cytokiner og betragtes som deres vigtigste producenter, men makrofagen udfører antigenpræsentationen, hvilket betyder, at den starter sit arbejde tidligere end T-lymfocytten, der først får nye egenskaber (dræber eller antistof), når makrofagen bringer og viser objekt unødvendigt for kroppen.\ndeltager i transporten af jern fra absorptionsstedet til deponeringsstedet (knoglemarv) eller anvendelse (lever, milt), nedbryder Kupffer-celler hæmoglobin i leveren til heme og globin;\nOverfladerne på makrofager (skumceller) har insulære receptorer,\negnet til LDL (lavdensitetslipoproteiner), hvorfor interessant nok så bliver makrofagerne selv kernen\nHvad kan monocytter gøre?\nDet mest karakteristiske træk ved monocytter (makrofager) er deres evne til fagocytose\nsom kan have forskellige muligheder eller fortsætte i kombination med andre manifestationer af deres funktionelle "iver". Mange celler er i stand til fagocytose (granulocytter, lymfocytter, epitel), men det erkendes dog stadig, at makrofager i dette tilfælde er overlegne for alle. Phagocytose i sig selv består af flere faser:\nBinding (fastgørelse til fagocytmembranen gennem receptorer ved hjælp af opsoniner - opsonisering\n- penetrering indeni;\nCytoplasmatisk nedsænkning og indhylling\n(membranen i den fagocytiske celle strømmer rundt om den indtagne partikel og omgiver den med en dobbelt membran);\nYderligere nedsænkning, indhylling og dannelse af et isoleret fagosom\nAktivering af lysosomale enzymer, forlænget "åndedrætsprængning", dannelse af fagolysosomer\n(ødelæggelse og død);\n(intracellulær persistens af et patogen, der ikke helt har mistet levedygtigheden).\nMonocytter (makrofager) er således i stand til at bevæge sig som amøbe og naturligvis udføre fagocytose, der henviser til de specifikke funktioner for alle celler kaldet fagocytter.\nPå grund af lipaserne indeholdt i cytoplasmaet fra mononukleære fagocytter, kan de ødelægge mikroorganismer indkapslet i en lipoidkapsel (for eksempel mycobakterier).\nMeget aktivt "udretter disse celler" med små "fremmede", celleaffald og endda hele celler,\nofte uanset deres størrelse. Med hensyn til levetid er makrofager væsentligt overlegne granulocytter, fordi de lever i uger og måneder, men de mærkbart falder bag de lymfocytter, der er ansvarlige for immunologisk hukommelse. Men dette tæller ikke monocytter, der "sidder fast" i tatoveringer eller i rygernes lunger, de tilbringer mange år der, fordi de ikke har evnen til at vende tilbage fra vævene.\nMonocytoseniveau måles i to indikatorer:\nabsolut, der viser antallet af celler pr. liter blod, med en norm for voksne op til 0,08 * 109 / l, hos børn - op til 1,1 * 109 / l;\nrelativ, der viser om monocytter forøges i forhold til andre leukocytceller: grænsen anses for at være 12% hos børn under 12 år og 11% hos voksne patienter;\nFor at teste blodet for indholdet af monocytter foreskrives en udvidet analyse med en detaljeret afkodning af leukocytformlen. Kapillærbloddonation (fra fingeren) udføres om morgenen på tom mave. Drikke før analyse anbefales heller ikke..\nPurulente og inflammatoriske processer i kroppen er almindelige årsager til absolut monocytose. Hvis primære tests registrerer, at monocytter er signifikant forhøjet med normale antal hvide blodlegemer eller et fald i deres samlede niveau, er der behov for yderligere undersøgelser. Adskilt fra resten af de hvide kropper er forhøjede monocytter ganske sjældne, så læger anbefaler at gentage analysen efter nogen tid for at udelukke fejlagtige resultater. Under alle omstændigheder bør du ikke uafhængigt dechiffrere analysen: kun en specialist kan fortolke de modtagne tal korrekt..\nMonocytter er en af de største blodlegemer, der hører til gruppen af leukocytter, indeholder ikke granulater (er agranulocytter) og er de mest aktive fagocytter (i stand til at absorbere fremmede stoffer og beskytte den menneskelige krop mod deres skadelige virkninger) af perifert blod.\nDe udfører beskyttelsesfunktioner - de bekæmper alle former for vira og infektioner, absorberer blodpropper, forhindrer blodpropper og udviser antitumoraktivitet\nHvis monocytter reduceres, kan dette indikere udvikling (læger lægger særlig vægt på denne indikator under graviditet), og et øget niveau indikerer udviklingen af infektion i kroppen\nHvis vi taler om det kvantitative indhold af monocytter i blodet, bør normen for denne indikator ligge i området 3–11% (hos et barn kan antallet af disse celler svinge i området 2–12%) af det samlede antal leukocytblodelementer.\nGrundlæggende bestemmer lægerne det relative kvantitative indhold af disse elementer (dette gøres), men hvis der er mistanke om alvorlige knoglemarvsforstyrrelser, udføres der en analyse af det absolutte indhold af monocytter, hvis dårlige resultater bør advare enhver.\nKvinder (især under graviditet) har altid lidt flere hvide blodlegemer i blodet end mænd, derudover kan denne indikator variere afhængigt af alder (børn kan have mere).\nLymfocytter og monocytter, når deres niveau stiger samtidig\nGrundlæggende, med overvurderede hastigheder, bør udvikling af en virusinfektion mistænkes. Hvorfor? Fordi lymfocytter og monocytter genkender introduktionen af en fremmed mikrobe og sendes for at bekæmpe den. Lymfocytiske organer udfører flere funktioner:\nHusk oplysninger om den indsatte agent.\nBegge typer leukocytformer er således i stand til at deltage i fagocytose. Men lymfocytter producerer også antistoffer mod patogener.\nLymfocytose med monocytose diagnosticeres i næsten alle tilfælde under akutte infektioner. De er forårsaget af influenza, røde hunde, herpes og andre vira. Analysen viser som regel et fald i neutrofile former. Antivirale lægemidler ordineres til terapi..\nEn række former og typer definerer funktioner\nMonocytter (makrofager, mononukleære fagocytter eller fagocytiske mononukleære celler) udgør en ekstremt heterogen gruppe af celler i den agranulocytiske serie af leukocytter med hensyn til manifestation af aktivitet\n(ikke-kornede hvide blodlegemer). På grund af den specielle mangfoldighed af deres funktioner kombineres disse repræsentanter for leukocytforbindelsen til et fælles mononuklært fagocytisk system\n(IFS), der inkluderer:\n- alt er klart med dem. Dette er umodne celler, der netop er kommet frem fra knoglemarven og endnu ikke har udført de grundlæggende funktioner i fagocytter. Disse celler cirkulerer i blodet i op til 3 dage og sendes derefter til vævene for at modnes..\n- dominerende MFS-celler. De er ret modne, de er kendetegnet ved den meget morfologiske heterogenitet, der svarer til deres funktionelle mangfoldighed. Makrofager i den menneskelige krop er:\n(mobile histiocytter), som er kendetegnet ved en udtalt evne til fagocytose, sekretion og syntese af en enorm mængde proteiner. De producerer hydralaser, som akkumuleres af lysosomer eller flygter ud i det ekstracellulære miljø. Lysozym syntetiseres kontinuerligt i makrofager\ndet er en slags indikator, der reagerer på aktiviteten i hele MF-systemet (under aktivering af aktivatorer stiger lysozym i blodet);\nMeget differentierede vævsspecifikke makrofager\nFast, men i stand til pinocytose, Kupffer-celler\n, der interagerer med de allergener, der kommer ind i den inhalerede luft og absorberer dem;\n, lokaliseret i granulomatøse knuder (fokus på betændelse) med en infektiøs granulom (tuberkulose, syfilis, spedalskhed, tularæmi, brucellose osv.) og ikke-infektiøs karakter (silicose, asbestose) såvel som med medicin eller omkring fremmedlegemer;\n(dendritiske hudceller, Langerhans-celler) - de behandler det fremmede antigen godt og deltager i dets præsentation;\nMulti-core gigantiske celler\n, dannet fra fusionen af epithelioidmakrofager.\nMonocytter i blodfunktionalitet\nMonocytiske organer reagerer hurtigt på den inflammatoriske proces og flytter straks til infektionsstedet eller introduktionen af et fremmed middel. Næsten altid formår de at ødelægge fjenden. Men der er situationer, hvor fjendens celler er mere magtfulde end makrofagen, blokerer fagocytose eller udvikler beskyttelsesmekanismer.\nÆldre monocytiske kropper udfører flere grundlæggende funktioner:\nAntigenenzymer er bundet og vist til T-lymfocytter, så de genkender det.\nForm formidlere af immunsystemet. Pro-inflammatoriske cytokiner går til stedet for betændelse.\nDe deltager i transport og absorption af jern, der er nødvendigt for produktion af blodformer i knoglemarven.\nUdfør fagocytose, der passerer gennem flere trin (binding, nedsænkning i cytoplasma, dannelse af fagosomet, ødelæggelse).\nLeukocytceller er ikke altid i stand til at fagocytisere patogene mikroorganismer. Der er individuelle patogener, for eksempel mycoplasmas, som binder til membranen og sætter sig ned i makrofager. Og mykobakterier og toxoplasma fungerer forskelligt. De blokerer for fusionsprocessen af fagosomet og lysosomet og forhindrer derved lysering. For at bekæmpe sådanne mikrober har de brug for ekstern hjælp fra hvide blodlegemer, der producerer lymfokiner..\nAktivt modne monocytter beskæftiger sig med mikroskopiske udlændinge og endda enorme celler. De bor i vævene i ugen, måneder. Men i modsætning til lymfocytter i blodet, har de ikke immunologisk hukommelse. Interessant nok forbliver leukocytlegemer i tatoveringer og lunger hos rygere i årevis, fordi de ikke kan komme ud af dem.\nSom det fremgår af denne indikator i analyseresultaterne\nBlod er ikke kun vand med celler, der flyder i det, det er bindevæv med dets komplekse sammensætning.\nFor at kroppen skal fungere korrekt skal denne sammensætning være uændret. Konstansen af blodets sammensætning er en del af den generelle homeostase af kroppen. Ved at ændre antallet af forskellige komponenter i blodet kan man derfor bedømme ændringen i hele organismen.\nEn blodprøve er et vigtigt diagnostisk værktøj..\nHoveddelen af plasmaet er virkelig vand, men en hel cocktail bestående af proteiner, ioner, opløste gasser og andre stoffer opløses i dette vand. I denne cocktail distribueres blodceller frit - forskellige celler med deres egne funktioner.\nEt immunsystem er en struktur i kroppen af en person eller et andet dyr, der bogstaveligt talt beskytter de biologiske grænser for dette legeme. Formålet og det eneste formål med dette system er ødelæggelse eller isolering af alle fremmedlegemer.\nListen over fremmede indeholder mange forskellige genstande: vira, bakterier, giftige stoffer, tumorceller, hele parasitter eller individuelle specifikke molekyler.\nNogle hvide blodlegemer leder efter fjenden ved hjælp af receptorer, andre neutraliserer denne fjende, mens andre bærer fjendens fragmenter i kommandocentret til undersøgelse og memorering. Sådan dannes langsigtet immunitet.\nEn af disse enheder, der kommer i direkte kontakt med fjenden, er fagocytter. Fra græsk oversætter "fag" som "absorbere, fortær" og "cyt" oversættes som "celle".\nHvis det ikke er en mikrobe, men et stof, der er resistent over for en sådan opløsning, tager fagocytten den fremmede med sig og fjerner ham fra kroppen. På samme måde opløses og udskilles kropsceller, der dør naturligt..\nFagocytmiljøet har sine egne fagfolk - celler, der har specielle receptorer på deres overflade, der er ansvarlige for at finde fremmede. Disse "fagfolk" inkluderer monocytter, makrofager, mastceller, dendritter og neutrofiler..\nFra det græske sprog oversættes "mono" til "kun én", "cit" er en "celle". Det vil sige en "monocyt" kan oversættes som en "ensom celle." Temmelig sjovt, i betragtning af at der i en mikroliter blod kan være op til et halvt tusind af disse celler.\nMonocytter er i stand til at handle i et aggressivt miljø og absorbere deres faldne leukocytkammerater sammen med fjenden. Det er monocytter, der skaber frontlinjen omkring store, uopløselige objekter - for eksempel en stor splinter.\nMonocytter produceres i knoglemarven, hvorfra de kommer ind i blodbanen. Sammen med blod spredte de sig gennem kroppen, samles i lymfeknuder, lever eller forbliver i knoglemarven. Efter to eller tre dages rejse med blod dør monocytter enten og disintegreres eller kommer ind i vævene og bliver til makrofager.\nI en normal, sund krop er monocytindholdet i blodet stabilt. I en blodprøve vises det normalt enten som MON% - det relative indhold af monocytter i forhold til normen, eller som MON # - det absolutte antal celler, deres antal pr. Liter blod.\nDet øgede indhold af monocytter i blodet kaldes monocytose. Monocytter i blodet bliver større, når de får mere arbejde - til infektionssygdomme og i restitutionsperioden efter dem med tuberkulose, specifikke blodsygdomme.\nFor en specifik diagnose er blot antallet af monocytter ikke nok - et samlet billede af blodets sammensætning er nødvendig. Men selv da kan monocytose kun være et almindeligt symptom, hvor yderligere diagnose er nødvendig..\nMonocytter er store blodlegemer, der hører til hvide blodlegemer. Disse celler er de lyseste repræsentanter for fagocytter, det vil sige de celler, der slipper af for bakterier og bakterier ved at spise.\nDet samlede antal monocytter fra alle hvide blodlegemer i blodet er fra 3 til 11 procent. Hvis procentdelen af disse celler stiger, kaldes denne tilstand relativ monocytose. Hvis antallet af monocytter stiger, kaldes denne tilstand absolut monocytose, men monocytter er ikke kun blodlegemer.\nDe findes i et stort antal i lymfeknuderne, i leveren, milten og knoglemarven. Monocytter er i blodet i højst 3 dage. Derefter passerer de gradvist ind i vævene og bliver histocytter. Det er fra disse celler, at leveren Langerhans-celler begynder at danne.\nI kroppen deltager monocytceller i en meget vigtig handling - de renser stedet for betændelse fra døde monocytter, hvorved væv regenererer. Derudover hjælper disse celler med at regulere dannelse af blod, danne en specifik human immunitet, give en antitumoreffekt og produktionen af interferoner\nMonocytter i blodet er forhøjede i forholdsvis sjældne tilfælde. Derfor er det ikke så svært at finde ud af årsagen til deres stigning. Den allerførste faktor i stigning i monocytter er infektion. disse inkluderer mononukleose, virussygdomme, svampeinfektioner, rickettsiose. Under disse forhold kan et øget antal monocytter påvises i en blodprøve.\nOfte kan et øget antal monocytter påvises under bedring fra sygdom. Derudover forekommer et øget antal af disse celler i genoprettelsesperioden efter næsten alle sygdomme Monocytose forekommer også under meget alvorlige tilstande - tuberkulose, syfilis, brucellose, sarkoidose.\nDerfor er det så vigtigt at kende antallet af monocytter ved enhver bloddonation. Det er imidlertid umuligt at stille en diagnose ved hjælp af analyse alene.\nI dette tilfælde er det nødvendigt at tage højde for en række faktorer og gennemgå andre undersøgelser. Kun på denne måde kan du korrekt diagnosticere.\nOg selvfølgelig kan antallet af monocytter øges meget i blodsygdomme. Dette gælder især for akut leukæmi, kronisk myelogen leukæmi og andre lignende sygdomme. Ægte polycythæmi, osteomyelofibrosis og thrombocytopenisk purpura af ukendt oprindelse kan også tilskrives denne gruppe..\nMonocytter i blodet er også forhøjede i det indledende stadium af udviklingen af kræftsvulster. I nogle tilfælde kan dette være den allerførste indikator for, at alt ikke er i orden med kroppen, og at det er nødvendigt at finde årsagen.\nI. Naturligvis ledsager monocytose altid sådanne processer som gigt og systemisk lupus erythematosus. Desuden kan antallet af monocytter øges ganske kraftigt..\nDet sker ofte, at sammen med monocytter rejses andre blodlegemer, nemlig dem, der er ansvarlige for sygdommens inflammatoriske karakter.\nHver for sig øges kun monocytter ganske sjældent. Når man undersøger resultatet af en blodprøve og ved fortolkningen af resultatet, bør der tages hensyn til denne kendsgerning. Blod i sig selv til monocytanalyse doneres fra en finger til tom mave og tidligt om morgenen.\nNormerne for kvinder og mænd er praktisk talt de samme. Bestemmelsen af den absolutte (abs.) Værdi pr. Liter blod udføres i henhold til en generel analyse og undersøgelse af en farvet udstrygning. Indholdet af monocytter i forhold til den samlede mængde leukocytter beregnes i procent og kaldes niveauet.\nBegge indikatorer er vigtige for evaluering af resultatet. Med en skarp udsving i antallet af andre celler inkluderet i leukocytformlen kan niveauet af monocytter ændre sig (over normen eller falde). Selvom deres absolutte værdi forbliver uændret.\nEn analyse af forholdet til alderskategorien viste et øget niveau hos børn under 6 år sammenlignet med indholdet hos en voksen.\nFor voksne betragtes den normale absolutte værdi som værdier fra nul til 0,08x10 9 / l, for et barn fra 0,05 til 1,1 x 10 9 / l.\nI leukocytformlen betragtes procentdelen af monocytter hos børn som normal - 2-12% efter fødslen, i de første 2 uger - 5-15%, hos voksne - 3-11%. En lignende indikator under graviditet går ikke ud over normen:\nden tredje - 4.5.\nEnhver indikator, der overskrider den øvre grænse, kaldes monocytose og har sine egne fysiologiske og patologiske årsager.\nMonocytes produktions- og strukturfunktioner\nForfader til monocytiske organer er monoblaster. Før de bliver modne celler, skal de gennemgå flere udviklingsstadier. Promyelocytter dannes fra en monoblast, derefter promonocytter og først efter dette trin modnes monocytter. I en lille mængde dannes de i lymfeknuder og bindevæv i nogle organer..\nÆldre former er kendetegnet ved cytoplasma, der indeholder forskellige enzymer, biologiske stoffer. Disse inkluderer lipase, kulhydratase, protease, lactoferrin osv..\nMonocytter kan ikke produceres i markant forøgede mængder, ligesom andre typer hvide blodlegemer. At styrke deres produkter er kun mulig 2-3 gange, ikke mere. Phagocytiske mononukleære celler, der allerede er flyttet fra blodbanen til kropsvæv, erstattes kun med nyligt ankomne former..\nSå snart legemet kommer ind i den perifere blodbane, vandrer de gennem karene i tre dage. Derefter stopper de i vævene, hvor de modnes fuldt ud. Således dannes histiocytter og makrofager.\nAgranulocytiske eller ikke-granulære hvide blodlegemer udfører forskellige funktioner. De blev endda samlet i en IFS-gruppe for at gøre det mere praktisk at klassificere aktiviteter. Det mononukleære fagocytiske system inkluderer følgende celler:\nUmodne leukocytlegemer kan ikke udføre fagocyters hovedværk. De cirkulerer ganske enkelt i blodet for at bevæge sig til vævet, hvor de vil gennemgå det sidste modenstrin.\nMakrofager, modne monocytiske organer.\nForhold til de dominerende elementer i IFS og er forskellige. De er vævs- og vævsspecifikke. Den første type er mobile histiocytter, der håndterer fagocytose. De syntetiserer et stort antal proteiner, lysozym, producerer hydrolase.\nFast fokus i leveren, har evnen til at absorbere makromolekylet og dets ødelæggelse;\nEpitel - lokaliseret i granulomatøse inflammatoriske områder (tuberkulose, brucellose, silicose);\nIntraepidermal - er involveret i behandlingen af antigener, nuværende fremmedlegemer;\nGigantiske celler - forekommer under fusionen af epitoliod-arter.\nDe fleste makrofager er i leveren / milten. Til stede også i store mængder i lungerne.\nEt øget antal monocytter er angivet med udtrykket "monocytose" og indikerer oftest en infektion, der har spredt sig i kroppen.\nEt stort antal agranulocytter kan være en indikator på svampe, virale og infektiøse læsioner, fordi når et angreb fra skadelige organismer forekommer, begynder fagocytterne at formere sig for at opbygge beskyttelse.\nAf denne grund vil der under en blodprøve for tuberkulose, røde hunde, difteri, syfilis, mæslinger, influenza blive diagnosticeret en stigning i blodmonocytter..\nMonocytose kan indikere en onkologisk sygdom (monocytisk leukæmi), der betragtes som aldersrelateret, da den hovedsageligt forekommer hos ældre.\nMonocytose er en ledsager af en organisme inficeret med giardia, amøbe, toxoplasma og andre parasitter.\nHøj monocytantal vil blive påvist hos patienter, der donerer blod i en bestemt periode efter kirurgisk behandling, især hos dem, der gennemgik kirurgi i milten, blindtarmsbetændelse, og hos kvinder efter gynækologiske operationer..\nArbejdere i den kemiske industri kan opleve monocytose på grund af forgiftning med kultetetrachlorid eller fosfor.\nHos børn kan antallet af monocytter stige på grund af tandbørn eller når man skifter mælketænder til permanent.\nDet lave indhold af monocytter i blodet kaldes monocytopeni. Årsagen til denne lidelse kan være en udtømt organisme, da udmattelse og anæmi provoserer funktionsfejl i alle organer, herunder hæmatopoiesis, strålingssyge, alvorlig form for vitamin B12-mangel.\nLangvarig kemoterapi (hyppige tilfælde af udvikling af aplastisk anæmi hos kvindelige patienter) og glukokortikoidbehandling kan føre til et fald i niveauet af monocytter i blodet.\nMonocytopeni er forbundet med nogle infektionssygdomme (tyfusfeber) i det akutte stadium, langvarige purulente processer.\nHos kvinder diagnosticeres et lille antal monocytter under graviditet, når indikatorerne for alle blodelementer er reduceret, og efter fødslen af babyen, når kroppen er markant udtømt.\nDet komplette fravær af monocytceller signaliserer komplekse blodsygdomme, såsom leukæmi (på det tidspunkt, hvor beskyttelsesceller ikke produceres) og septisk læsion, på grund af hvilken blodpartikler ødelægges af toksiner og fagocytiske elementer ikke længere kan modstå dem.\nNår du har lært, hvad monocytter er, skal du være opmærksom på deres indikatorer, fordi selv hvis indholdet af andre blodelementer er inden for det normale interval, kan en stigning eller fald i antallet af monocytter signalere temmelig alvorlige patologiske processer i kroppen\nHos kvinder er mange indikatorer specifikke, herunder indholdet af monocytter, der afhænger af dets reproduktion.\nMononukleære fagocytter findes også i det kvindelige reproduktive system, deltager aktivt i undertrykkelsen af inflammatoriske patologiske processer i kroppen. Monocytter er ganske følsomme over for ændringer i den hormonelle baggrund, i andre tilfælde er de i stand til at undertrykke den reproduktive funktion af den kvindelige krop. Desværre er denne rolle af leukocytagranulocytter ikke godt forstået..\nDet er sandt, at der blev foretaget undersøgelser for at finde ud af, hvordan antikonceptionsmidler påvirker monocytter for at forstå, hvilke præventionsmidler, der forårsager mindre skade på kroppen. Det er kendt, at deltagelse af monocytter i en bestemt fysiologisk proces ledsages af en ændring i deres målaktivitet. Når monocytter aktiveres, stiger output af lysosomale enzymer fra dem. Denne proces er forbundet med stabiliteten eller labiliteten af lysosomale membraner..\nFor at afklare essensen af undersøgelsen skal du huske, at lysosomet er en lille organoid inde i cellen, beskyttet af en membran. Inde i lysosomet opretholdes et surt miljø, der kan opløse patogene celler og mikroorganismer. Lysosom er "maven" inde i cellen.\nVi vil ikke gå nærmere ind på detaljer og mekanisme, men vi bemærker, at kvinder deltog i undersøgelsen,\nindtagelse af p-piller (orale antikonceptiva) indeholdende østrogener og progestiner,\nved hjælp af intrauterin prævention (spiral).\nOg det skal bemærkes, at den højeste indikator for stabiliteten af lysosomale membraner blev fundet hos kvinder fra gruppen, hvor orale prævention, bestående af naturlige eller syntetiske hormoner, blev taget. Kvindernes immunsystem reagerede på mekaniske barrierer ved at øge labiliteten (variabiliteten) af lysosomale membraner og frigivelsen af enzymer. Det er ikke vanskeligt at antage, at opfattelsen af mekanisk svangerskabsforebyggelse som fremmed reagerer ved at tilvejebringe en stigning i monocytter. Uanset hvordan en kvinde overholder reglerne for personlig hygiejne, er det umuligt at forsvare sig mod patogene mikroorganismer. Men et let forhøjet antal monocytter i blodet fungerer som en barriere for urininfektioner. Resultaterne af undersøgelser af kvindeligt blod viser ofte, at monocytter forøges lidt, fordi antallet af monocytter i kvindekroppen varierer afhængigt af menstruationscyklussens faser.\nÅrsager til øgede monocytter i blodet\nNormalt bliver resultatet af en analyse for monocytter kun en bekræftelse af den allerede modtagne diagnose, hvis første symptomer allerede er manifesteret. Dette skyldes det faktum, at produktionen af monocytter i forøgede volumener tager nogen tid, hvilket normalt er nok til at sprede infektionen.\nFørst og fremmest stiger monocytter som respons på en infektiøs sygdom. Disse inkluderer sæsonbestemte forkølelser og mere alvorlige komplikationer: mononukleose, rickettsiose, endokarditis, tuberkulose, syfilis og mere.\nOfte vedvarer det forøgede indhold af monocytter i blodet også efter bedring. For at bekræfte dette, skal du bestå analysen igen om et par uger.\nDen anden faktor, der forårsager stigningen, er kræft. Tumorer opfattes af kroppen som fremmedlegemer, så der er intet overraskende i det faktum, at immunsystemet ved hjælp af monocytter forsøger at slippe af med dem..\nDen tredje grund til, at blodmonocytter er forhøjede, er autoimmune sygdomme. Når der opstår en fiasko i immunsystemet, og det begynder at opfatte dets celler som fremmede, produceres monocytter i forstørret målestok. Disse sygdomme er meget farlige bare fordi kroppen kan ødelægge sig selv. Disse inkluderer lupus erythematosus og reumatoid arthritis..\nDen fjerde årsag til stigningen er kirurgi. Især antallet af disse celler stiger når det kommer til fjernelse af milten, appendiks, indgreb i de "kvindelige" organer.\nOg til sidst, hvis monocytter i blodet er forhøjet hos en voksen, skal årsagerne søges i blodsygdomme.\nOftest stiger antallet af monocytter sammen med andre blodlegemer. Men selv et komplet blodantal uden en detaljeret undersøgelse kan give en fejlagtig diagnose. For eksempel kan det faktum, at lymfocytter og monocytter er forhøjet, indikere både tilstedeværelsen af en catarrhal-infektion og leukæmi, en ondartet blodsygdom..\nDet faktum, at monocytter og eosinofiler er forhøjede, indikerer også den forbedrede funktion af immunsystemet, der forsøger at klare en ukendt modstander:\nÅrsagerne til at monocytter er forhøjede under graviditet adskiller sig ikke fra de ovenfor anførte. Imidlertid bør den infektiøse sygdom, der påvises hos den vordende mor, behandles mere omhyggeligt for ikke at skade det ufødte babys helbred.\nForhøjede monocytter under graviditet skal normaliseres, fordi ellers fødsel kan være kompliceret, vil der være en risiko for patologier i barnet og en trussel mod moders sundhed.\nI tilfælde af at monocytter hæves hos en voksen, er det først nødvendigt at fastlægge den nøjagtige årsag og først derefter ordinere behandling. At slippe af med leukæmi kræver meget tid, medicin og penge, men dette garanterer ikke en fuldstændig bedring. Derfor er det nødvendigt regelmæssigt at donere blod til leukocyt og generel analyse.\nHvis du stadig har spørgsmål om det faktum, at monocytter er forhøjet i blodprøven, hvad dette betyder, og hvad du skal gøre derefter, skal du spørge dem i kommentarerne.\nTabel over normen for kalium i blodet hos kvinder og mænd\nEsophageale åreknuder med cirrhose: blødning og ligering\nGestosis under graviditet og dets mulige konsekvenser\nHvor ofte kan jeg donere blod, normer og forbud\nVækning. Hvorfor du ikke kan ignorere pesning hos et barn\nHvad Tbil viser i en biokemisk blodprøve?\nForkalkninger - hvad er det? Dystrofisk forkalkning\nAvm-diagnose, hvad er det\nHvad er mri, og hvordan gøres det\nArterier i hjertets anatomi\nOpdagelsen af Vinogradov-brødrene. Et lægemiddel, der opløser blodpropper tusinder af gange mere effektivt end eksisterende analoger\nHukommelse er et kompleks af højere funktioner i psyken, på grund af hvilken processerne med memorering, konservering og indhentning af information og færdigheder på det rigtige tidspunkt forekommer.\nTrofisk mavesår på benet - fotos, symptomer og behandling\nPuls - hvad er det


Sådan klarer du julen rent økonomisk - Slipallergi.dk\nslipallergi.dk 1. december 2020\nStart i kælderrummet\nDesværre er juletiden ikke kun hjerternes fest, det er også måned der for mange frygtes som den dyreste måned på hele året. Mange mennesker har desværre ikke kapitalen til at gå ud og købe gaver, mad og raketter for flere tusinde kroner. Nogle har gæld i huset, andre skylder penge til banken og nogle har bare slet ikke kongens mønt. Uanset om du befinder dig i den ene eller den anden situation, så er det vidst ikke nogen hemmelighed at det er en frustrerende situation at være i, og at man føler sig meget magtesløs.\nTil gengæld er jeg sikker på at jeg, med mine to gode råd til at tjene lidt ekstra julen over, kan vende den negative og ærgerlige følelse i maven til noget positivt – for så svært er det faktisk ikke at lave lidt hurtige penge, hvis bare du ved hvor du skal lede henne.\nSelvom det måske ikke virker som det mest logiske sted at starte, så kan der faktisk være mange kroner- og ører at hente ved at tage en smut ned i kælderen. Måske du har noget gammel sølvtøj til at ligge eller nogle smykker i guld – begge ting kan du få en god skilling for hos din lokale guld- og sølvforhandler.\nDerudover er der sikkert også gode chancer for at der ligger gamle møbler- eller andre antikviteter, som du med garanti vil kunne få penge for hos en pantsætter.\nEn pantsætter er, kort sagt, en der tjener sine penge på at sælge ud af andre menneskers gamle sager til en højere profit en hvad han/hun købte dem for. Det er et koncept der har meget stærkere ben i USA, men det er langt fra umuligt at finde dem herhjemme. Lån trods rki igennem en pantsætter. Du skal dog være opmærksom på at pantsættere ikke er forpligtet til at sælge dine ting tilbage til dig, hvis de får en bedre pris på det.\nDerfor er det altid en god idé at aldrig nogensinde pantsætte noget der har en høj affektionsværdi for dig, du kunne gå hen og miste det for evigt.\nNår det så er sagt, så er det næsten ikke det som du ikke kan afsætte hos en pantsætter, og derfor giver det så fantastisk god mening at starte jagten på julepenge i kælderen- eller depotet – for det er måske det eneste sted du behøves at lede.