Behind Those Eyes - Ansigter og labyrinter - Clove - Movellas\n55. Ansigter og labyrinter - Clove\nJeg kører frustreret en hånd gennem mit hår, mens jeg stirrer mere trodsigt end nogensinde på ansigtet med de isblå øjne og markante træk. Øjne der kan se lige gennem mig; se hvad jeg tænker. Læber der kan omsluttes mine og få mig til at glemme. Panden, der rynkes i raseri, og får mig til at mærke håbløsheden. Et ansigt med så mange sider...\nJeg ved ikke, hvorfor vi skændes. Jeg ved ikke, hvad han siger, eller hvad jeg siger. Min stemme lyder nogenlunde behersket, tror jeg, men indvendig er jeg ved at koge over. Det er okay at skændes nogen gange, men jeg er træt af det nu. Cato er som en labyrint, jeg skal finde vej igennem, og jeg bliver ved med at ende i blindgyder. Engang imellem tror jeg endelig, jeg er kommet ud, men kun for at opdage, at det er en illusion, en fælde: jeg er stadig fanget. Så bliver jeg så vred, at jeg skærer mig igennem labyrinten, kommer videre selv, men får de brune grene til at bløde. Og labyrinten tager hævn, gemmer skrækkelige overraskelser i de grønne blade, men jeg kæmper imod, og pludselig er labyrinten ikke længere magtfuld, men jeg er stadig fanget, og ingen er lykkelige. Jeg er så træt af det, og jeg er nødt til at standse ham, inden jeg gør noget overilet. Det er på vej til overfladen, mit længe indestængte raseri, som jeg ikke helt ved, hvor kommer fra.\n"Stop det, Cato! Er dét det eneste, du kan fornærme mig med? Mine forældre?" nærmest råber jeg, for jeg kan ikke længere holde mit tonefald under kontrol. Hvis han nu bare ikke har noget godt svar igen, så kan jeg kigge triumferende på hans overvunde udtryk og så vende mig om og gå. Men så let bliver det ikke. Et uhyggeligt udtryk kommer frem i Cato's øjne, og hans læber kruser sig til et ubevidst, ondt smil.\n"Nej, men jeg siger bare, at jeg har fuld forståelse for, hvorfor din mor skred." Jeg stivner og sanser intet andet end den kniv, der lige er blevet jaget ind i mit hjerte.\n"Og det er heller ikke, fordi det er svært at sætte sig ind i, hvorfor din far er ligeglad med dig." Kniven vrides en halv omgang, og mit hjerte - samt min stolthed, men den er nu uden betydning - bløder. Jeg ser lamslået på Cato i adskillige sekunder, eller måske minutter, og han kigger bare tilbage. Jeg gik over grænsen, da jeg nævnte hans far, men det her kan jeg ikke klare. Cato har en fuldstændig udtryksløs maske på, og han ser hverken vred, såret eller angerfuld ud. Eller måske det hele på en gang.\nHans ansigt har så mange sider...\n"Ved du, hvad jeg ville ønske, Cato?" begynder jeg endelig mit modsvar, og jeg svarer langsomt, mens mine ord drypper af had. Af vrede. Af skuffelse. "Jeg ville ønske, at du kunne bestemme dig for, hvem du ville være. Jeg kan godt acceptere, at du hader mig, men så ville jeg gerne have vidst det hele tiden. Men du har så mange ansigter. Du viser mig et nyt hver dag, kan skifte masken på kun et øjeblik, og det ansigt, jeg ser nu, det er det, jeg afskyr mest af dem alle. Jeg skammer mig over at være din allierede, men det er ikke engang det værste. Jeg troede måske, at jeg elskede dig, men det er ikke dig mere. Den her person kan jeg slet ikke genkende. Det dér ansigt kan jeg umuligt elske."\nDet er tydeligt på Cato's modløse udtryk, at jeg har ramt plet. Nu er det hans tur til at se lamslået på mig, men hans voldsomme temperament svigter aldrig, og der går kun et langt øjeblik, før hans rystende krop eksploderer, og han kaster med nærmeste genstand - heldigvis kun en opbevaringskasse - mens han udstøder et brøl. Hans vilde reaktion kommer bag på mig, i forhold til hvor roligt mit eget tonefald var, men ikke desto mindre bliver jeg ikke direkte overrasket. Til gengæld bliver jeg skræmt.\n"Vi er kun seks tilbage, Clove! Seks! Du aner ikke, hvor dumt, det du lige sagde, var. Den her alliance er færdig. Og uden min beskyttelse vil du ikke engang nå finalen. Og hvis du gjorde.. jeg sværger, jeg ville slå dig ihjel. Det løfte vil jeg afgive: du kommer ikke levende fra denne arena. Du kommer aldrig til at vinde Spillet!" råber han, mens han læner sin krop forover, og håbløshedens tårer render nedover hans ansigt. Først da mærker jeg, at mine kinder er varme, og tårene også strømmer fra mine mørke øjne. Næsten sorte. Og øjenene er sjælens spejl.\n"Har du nogensinde overvejet, at jeg måske slet ikke har lyst?" skriger jeg tilbage. Det får ham et øjeblik til at stivne.\n"Lyst til hvad?" spørger han, og noget af det vrede er forsvundet fra hans tonefald, og han råber ikke engang helt.\nLyst til at vinde, ville jeg sige, men jeg ombestemmer mig i sidste øjeblik og ændrer ordene til nogle, jeg måske vil komme til at fortryde. Men mens jeg siger dem, er de sande, og jeg råber dem, mens mine tårer flyder som vandfald nedover mit ansigt.\n"Lyst til at leve!"\nMed de ord efterlader jeg en Cato, der omhyggeligt har udvalgt og påført sig sit stenansigt.\nJeg udånder tungt, da jeg standser, og løfter mit blik for første gang siden jeg satte i løb fra - Cato - Overflødighedshornet. Skovområdet, jeg er i, virker ikke synderligt bekendt. Skoven omkring mig er ikke kun nåle- men også løvskov, og jeg henleder mine tanker på de firdelte blade på det enorme træ, jeg står foran. Da de ikke længere kan holde min opmærksomhed, skyder jeg den desperat hen på, hvor blødt muldlaget er under mine fødder her, og hvor tyndt bladlaget, der dækker jorden, er. Men selvfølgelig kan mine tanker ikke udelukkende kredse om den slags ligegyldigheder, og de finder straks tilbage til skænderiet med Cato.\nJeg mærker kniven i mit hjerte igen. Jeg føler mig forrådt, svigtet, såret og ikke mindst skyldig. Raseriet er fuldstændig fordampet på løbeturen, og jeg kan kun mærke smerten, der fylder mig fra tå- til fingerspidser. Ved en pludselig indskydelse begynder jeg at klatre op i løvtræet, hvilket på grund af de mange knaster ikke er svært på trods af den tykke stamme. I en lille hulning i barken højt oppe, hvor den tykke stamme deler sig i to, sætter jeg mig, og læner min ryg op af den ene store gren bag mig. Mine fødder placerer jeg et stykke oppe på den anden gren. Mine arme lægger jeg ned under mine lår, hvorpå jeg lægger mit hoved ved mine knæ, og maser mig så meget sammen til en usynlig, ikke-eksisterende klump, som det overhovedet er muligt.\nSmerten er fuldstændig overvældende, og jeg tillader mig at give min gråd frit løb. Jeg har altid grædt lydløst, men nu hulker jeg med smerteskrig imellem hvert snøft, fuldstændig ligeglad med hvem der hører mig. I virkeligheden er skrigene kun en lav mumlen, takket være mine sammenpressede læber, men for mig lyder det meget højere.\nJeg ved ikke, hvor lang tid, der går, mens jeg sidder sådan, men til sidst er jeg holdt op med at græde, og jeg føler mig bare som en tom skal. Jeg tænker ikke, jeg føler ikke, og jeg lever næsten ikke, mens jeg sidder i træet, med håret der falder ned over mit ansigt som et gardin og dækker det for resten af verden, der har direkte adgang til mit, måske, mest personlige øjeblik nogensinde.\nJeg ser op på den blå himmel, der bliver gradvist mørkere. Da den falske sol, kreeret af Spilmestre, begynder sin vandring ned under arenaen, og konturene i skoven er blevet en smule utydlige, begynder nationalmelodien at spille. Normalt ville jeg nok have sat mig opmærksomt op, nysgerrig efter hvad der skulle ske, men det gør jeg ikke nu. Jeg sidder bare stille i mit træ og lytter til Claudius' overivrige stemme, der trækker s'erne lidt mere ud end behøvet, men ellers taler alt for tydeligt og småmekanisk.\n"Og hør nu efter. Nogle af jer har måske allerede besluttet at ignorere min invitation. Men det er ikke nogen almindelig fest. Hver af jer har desperat brug for noget.... Hver af jer kan finde denne ting i en rygsæk med jeres distriktsnummer på Overflødighedshornet ved daggry. Tænk jer godt om, før I opgiver muligheden. For nogle af jer bliver det jeres sidste chance." Stemmen dør ud, og jeg sidder tilbage med den tungsindige, ensomme stilhed.\nEn fest. Desperat brug for noget. Jeg er i hvert fald ikke i festhumør lige nu, og jeg har ikke brug for noget desperat, så længe jeg har mine knive, der trofast sidder spændt fast i mit bælte. I hvert fald ikke noget Capitol kan give mig. Det er jo ligemeget. Der er ingen grund til, at jeg tager med. Efter i dag er jeg ligeglad med det.\nNej. Nej! Mine tanker gør helt automatisk oprør ved tanken. Alting skal ikke gå tilbage til, hvad det var! Alting er ikke ligegyldigt! Jeg er ikke ligeglad! Pludselig bliver jeg vred, og mine tanker skriger så oprevet i mit hoved, at jeg et øjeblik narres til at tro, at jeg faktisk råber højt.\nDen magt skal han ikke have over mig! Det bliver over mit lig! Bare det, at han fik mig til at føle ligegyldighedens kolde greb et øjeblik, skal han bøde for. Jeg må tage hævn.\nHævntørst har altid hvilet et sted i mig, fordi jeg på sin vis har opfostret mig selv med det som et af de vigtigste elementer i min træning. De stærkeste, vredeste følelser er de bedste, hvis man vil være en koldblodig dræber, og i virkeligheden falder tanken om at tage hævn mig nu helt naturligt. Den blomstrer op i mig, og den tilfredsstiller min vrede og mit had.\nDet føles godt at overveje, hvad jeg umiddelbart kan ramme Cato med hårdest og hurtigst. Jeg er ingen stratetiker, men jeg ved, at nærkamp vil blive min undergang, og at ordene, efter i dag, må have mistet deres magt. Det bedste, jeg kan komme i tanker om, er at tage hans rygsæk i morgen også. Eller måske er der kun én til os begge. I så fald er det kun endnu sjovere, hvis jeg snupper den for næsen af ham.\nEn endnu bedre idé popper op i mit hoved. Jeg husker tydeligt Cato's rasende blik ved åbningsceremonien i Capitol og senere, da vi jog hende op i et træ, og han ikke kunne klatre op til hende. Katniss. For at ramme Cato, må jeg ramme Katniss, før han gør det. Tanken om, hvor vred det vil gøre ham, opmuntrer mig. Tanken om hævn fylder mig med en falsk illusion af glæde.\nJeg tænker slet ikke på, at glæden blot er en blindgyde i labyrinten. Bemærker ikke at hævnen og vreden og alle mine sårede følelser, måske efter hele forløbet lige fra jeg begyndte at træne i Distrikt 2 til nu, er ved at gøre mig vanvittig inderst inde. Jeg er forblændet af min hævn. Jeg har brug for den. Jeg klynger mig til tanken om hævn, fordi jeg ved, at hvis jeg giver slip, så falder jeg selv ned i afgrunden. Jeg er så skrøbelig som aldrig før.\nDet kan godt være, jeg ikke har Cato's samling af masker, men det ved han jo ikke. Jeg vil vise Cato, at jeg sagtens kan finde et ansigt frem, som er skræddersyet til ham. Langt om længe kribler det igen i mine fingre efter at dræbe.


RAPPORT FORESTILLINGER OM OG ERFARINGER MED DØDEN BLANDT ÆLDRE MED ETNISK MINORITETSBAGGRUND OG DERES PÅRØRENDE. - PDF\nRAPPORT FORESTILLINGER OM OG ERFARINGER MED DØDEN BLANDT ÆLDRE MED ETNISK MINORITETSBAGGRUND OG DERES PÅRØRENDE.\nDownload "RAPPORT FORESTILLINGER OM OG ERFARINGER MED DØDEN BLANDT ÆLDRE MED ETNISK MINORITETSBAGGRUND OG DERES PÅRØRENDE."\n1 RAPPORT FORESTILLINGER OM OG ERFARINGER MED DØDEN BLANDT ÆLDRE MED ETNISK MINORITETSBAGGRUND OG DERES PÅRØRENDE. Udarbejdet af Mette Raunkiær Februar 2012 Palliativt Videncenter (PAVI) er et nationalt center, der har til formål at sikre udvikling, høj faglig kvalitet og spredning af viden i det palliative felt i Danmark.\n3 FORORD JEG ØNSKER, AT JEG DØDE I DAG FOR JEG VIL IKKE VÆRE AFHÆN- GIG AF NOGEN, SOM KOMMER OG GIVER MIG PERSONLIGE PLEJE... JEG HAR SET, HVOR- DAN PERSONER IKKE KAN TÅLE SIN EGEN LUGT MAN TAGER AFSTAND FRA SIG SELV. GUD, DET ER MEGET HÅRDT, JEG KAN IKKE KLARE DET. Hvilke forestillinger om og ønsker i forbindelse med døden har ældre med etnisk minoritetsbaggrund? Det er væsentligt at vide, fordi den gruppe af immigranter, der kom til Danmark i 60 erne og 70 erne for at arbejde, er ved at blive ældre, syge og sandsynligvis skal dø her. Samtidig regner man med, at der kommer flere flygtninge og indvandrere til Danmark i fremtiden. Gennem interviews med ældre og pårørende fra forskellige verdensdele giver rapporten indblik i transnationale perspektiver i forhold til døden. Stor tak til de ældre og pårørende som tog sig tid og havde overskud til at deltage i undersøgelsen. Tak til de medarbejdere i hjemmeplejen/hjemmesygeplejen og på plejehjem som lagde et stort arbejde i at finde og formidle kontakt til informanter til studiet. Kilde: En ældre tyrkisk mand FAKTA OM PALLIATIVT VIDENCENTER Palliativt Videncenter (PAVI) er et nationalt videncenter, der åbnede i Palliation står for lindrende behandling og omsorg. Den palliative indsats arbejder for at lindre lidelser hos den livstruede syge patient, de nærmeste pårørende og hos de efterladte i sorg. Formålet med Palliativt Videncenter er at sikre udvikling og spredning af viden i hele den palliative indsats i Danmark. Den primære målgruppe er sundheds-professionelle i det palliative felt. Læs mere på\n4 INDHOLD Summary 5 baggrund Indledning, baggrund og formål 6 Viden om mennesker med etnisk minoritetsbaggrund i eget hjem og på plejehjem og døden 6 metode Design, metode og teoretiske perspektiver 9 Udvælgelse og etik 9 Teoretiske perspektiver 9 Databearbejdning/analyse 11 resultater Forestillinger og erfaringer om, at forholde sig til døden 12 Om ikke at forholde sig 12 At forholde sig introvert og ekstrovert til døden 13 Hvornår ældre og pårørende forholder sig til døden 14 Hvordan forholder man sig til døden 16 Forestillinger og erfaringer om den sidste tid / dødsprocessen 19 De harmoniserende forestillinger 19 De problematiserende forestillinger 19 Forestillinger om institutionelle tilbud 20 Forventninger til de professionelle 22 Forventninger til sig selv, familie, andre pårørende 24 Ritualer ved dødsprocessen 26 Forestillinger og erfaringer om tiden efter døden 28 Forestillinger og ønsker vedr. krop og begravelse 28 diskussion Diskussion 31 Studiets styrker og svagheder 31 Dommedagsforestillinger versus livscyklusforestillinger 32 At føle sig hjemme og betydningen for ønske om gravsted 33 Forventninger til institutionelle tilbud og sundhedsprofessionelle 34 Om at fastholde og kombinere kulturers traditioner og rutiner 35 konklusion Perspektivering 37 Referencer 40\n5 SUMMARY BAGGRUND Vi ved kun lidt om, hvordan ældre med etnisk minoritetsbaggrund på plejehjem eller i eget hjem og pårørende oplever hverdagen tæt på døden. Formålet med dette studie er på tværs af oprindelsesland at undersøge forestillinger, ønsker og behov i hverdagen tæt på døden blandt ældre med etnisk minoritetsbaggrund og deres pårørende. METODE Designet er en eksplorativ interviewundersøgelse af hverdagslivet tæt på døden for ældre og pårørende med etnisk minoritetsbaggrund. I alt indgår interviews med 13 ældre og ni pårørende fra forskellige verdensdele. RESULTATER Det at forholde sig til døden foregår ved særlige lejligheder og er fortrinsvist et familieanliggende. Der er tre måder at forholde sig til døden på; ikke at forholde sig, at forholde sig introvert og at forholde sig ekstrovert. I forhold til at forholde sig intro- og ekstrovert udtrykker familier præget af dommedagsforestillinger særligt uro og angst ved døden. Mens familier med livscyklusforestillinger i højere grad er præget af ro og fortrøstning. Når familierne forholder sig til døden handler det om afsked, tilgivelse, arv/formue, påklædning efter døden og gravsted. Nogle ældre udtrykker ønske om at blive begravet/ bisat i Danmark eller i oprindelseslandet, mens en del er i tvivl. I de familier hvor man er tvivl, handler forklaringerne om oplevelsen af tilhørsforhold til oprindelseslandet versus opholdslandet. Vedr. den afdødes krop og begravelsen/bisættelsen ønsker nogle at kombinere forskellige eller fastholde oprindelige religiøse/kulturelle ritualer, mens andre forholder sig pragmatisk. De fleste ældre har lille kendskab til danske institutionelle tilbud generelt set og i særdeleshed muligheder for palliation. I den allersidste tid vil de fleste have den nære familie omkring sig. Ønsker for dødssted afhænger af erfaringer med og forestillinger om relationer til personale, tilgængeligt fagligt personale og flerfaglighed. Flere ældre vil gerne have sprogfællesskab med de professionelle, men også modtage palliativ indsats af etniske danske professionelle. PERSPEKTIVERING Undersøgelsen indikerer bl.a. behov for, at der på det sundhedspolitiske niveau afsættes ressourcer til at gøre information tilgængeligt for de ældre og deres pårørende med henblik på at reducere social ulighed i palliation. I forhold til de professionelle er det væsentligt, at de har og kan anvende kulturelle kompetencer. Vedr. forskning er det relevant generelt at inkludere mennesker med anden etnisk baggrund; belyse forhold relateret til traditionelle/ klassiske kategoriseringer; samt transnationale aspekter omkring døden, den palliative indsats m.m.\n6 INDLEDNING, BAGGRUND OG FORMÅL Formålet med dette studie er på tværs af oprindelsesland at undersøge forestillinger, ønsker og behov i hverdagen tæt på døden blandt ældre med etnisk minoritetsbaggrund og deres pårørende. Det er væsentligt, fordi den gruppe af immigranter, som kom til Danmark i 60 erne og 70 erne for at arbejde, er ved at blive ældre syge og sandsynligvis skal dø her. Samtidig modtager Danmark flygtninge og immigranter, som (måske) også bliver ældre, får sygdomme og får behov for palliativ indsats. Vi ved kun lidt om, hvordan ældre med etnisk minoritetsbaggrund på plejehjem eller i eget hjem og deres pårørende oplever hverdagen tæt på døden. De udgør på mange måder en usynlig gruppe både i forhold til den generelle ældredebat og -indsats samt i forhold til etniske minoriteter generelt. Der er tale om en differentieret og mangfoldig gruppe af ældre med forskellig baggrund og historie i Danmark. Men et fællestræk er, at når indvandrere og flygtninge fortæller om tilværelsen som ældre her i landet, så er oplevelsen af ensomhed og social isolation et gennemgående træk (Egeblad, 2004). Dette understøttes i et litteratur- og erfaringsstudie om ældreplejen og ældre med etnisk minoritetsbaggrund (Abelskov, 2007), hvoraf det fremgår, at manges største bekymringer er ensomheden, hvis de skal bo væk fra familien. På trods af dette tages det, pga. ændrede familiestrukturer, ikke længere som en selvfølge at blive passet af sin familie. Etniske ældre er en særlig socialt sårbar gruppe blandt minoriteterne bl.a. pga. mangelfulde sproglige forudsætninger, ringe kendskab til samfundsforhold, dårligt helbred og sparsomt socialt netværk (ibid.). Det er ikke vanskeligt at forestille sig, at gruppen både, pga. af en anden kulturel baggrund og øget sårbarhed, kan have særlige forestillinger, ønsker og behov i forbindelse med døden på plejehjem eller hjemme. I næste afsnit sættes fokus på viden om ældre med etnisk minoritetsbaggrund og døden. VIDEN OM MENNESKER MED ETNISK MINORITETSBAGGRUND I EGET HJEM OG PÅ PLEJEHJEM - OG DØDEN Denne gennemgang er baseret på en litteratursøgning i databaserne PubMed, CINAHL og PsycINFO, og der er søgt på ordene dying at home, ethnicity og nursing home, ethnicity, dying fra Søgningerne viser, at størsteparten af forskningen er baseret på undersøgelser foretaget i USA og UK. 1 Flere undersøgelser har et komparativt design mellem ældre med kinesisk, afrikansk, latinamerikansk, mexicansk men også (men mindre) arabisk baggrund i forhold til majoritetsbefolkningen. Artiklerne er mulige at kategorisere i to grupper, som omhandler erfaringer og forestillinger om end-of-life care samt erfaringer og forestillinger vedr. døds- og gravsted. 1 For undersøgelser udført i USA benævnes mennesker med fx kinesisk, mexicansk, latinamerikansk, afrikansk baggrund overvejende kun en enkelt gang som etniske (minoritets)grupper sandsynligvis pga. af USA s historiske baggrund. Men alligevel er der en tendens til at grupperne sammenlignes med kategorien white. Derimod anvendes kategorien etniske minoritetsgrupper i undersøgelser fra UK.\n7 Erfaringer og forestillinger om end-of-life care Et amerikansk studie (Duffy, Jackson, Schim, Ronis & Fowler, 2006) om ældre arabiske muslimers, arabiske kristnes, latinamerikaneres og black s samt white s forestillinger om end-of-life care viser bl.a., at for white var valgmuligheder vigtige, og black var mindst negative over for plejehjem. I forhold til diskrimination relateret til end-of-life care talte muslimske kvinder om kulturelle barrierer, black om ulighed relateret til deres fortid, og white talte om aldersdiskrimination samt om at blive opgivet, når de skal dø. Undersøgelser (Chan & Kayser-Jones, 2005), (Jenkins, Lapelle, Zapka & Kurent, 2005), (Welch, Teno & Mor, 2005) om afrikanske amerikaneres, kineseres og white s samt deres familiers erfaringer med end-of-life care på hospital, plejehjem og hjemmepleje i USA viser, at især afrikanske amerikanere og kinesere oplevede problemer knyttet til kommunikation, informationsniveau og bekymring for støtte til familien og deres anderledes tro og skikke. Lignende erfaringer fremgår af et studie i UK om døden i eget hjem (Somerville, 2001). I familier med bangladeshisk baggrund oplevede pårørende til døende stress bl.a. relateret til den døendes symptomer, kommunikative barrierer og isolation. Men etnicitet kan også have betydning for den symptomlindring, som modtages. Fx viser erfaringer om black og white terminale plejehjemsbeboere, at begge grupper fokuserede på kvaliteten i livet, men også at black plejehjemsbeboere blev underbehandlet for smerter (Engle, Fox-Hill & Graney, 1998). Erfaringer og forestillinger om dødsog gravsted Et amerikansk studie viser, at black og latinamerikanere havde stor sandsynlighed for at dø hjemme (Enguidanos, Yip & Wilber, 2005). De anvendte i mindre grad hospice-faciliteter, hvorfor de fx havde flere smerter. Erfaringer fra ældre amerikanere med mexicansk baggrund indikerer, at fremskreden alder, det at være mand, nedsat funktionsevne i forhold til hverdagslivets aktiviteter og kognitiv svækkelse, er faktorer, som fremmer institutionalisering og død (Angle, Angel, Aranda & Miles, 2005). Derimod nedsætter faktorer som at bo med familien, at være ankommet til USA i en sen alder og uafhængig adgang til social støtte sandsynligheden for at dø på plejehjem. Andre erfaringer knyttet til ønsker for dødssted viser, at cambodjanske og filippinske amerikanere ønskede at dø i deres hjemland (Becker, 2002). Hvorvidt det blev bragt i stand, afhang af familie, erindringer om hjemlandet og mulighed for at udføre traditionelle ritualer i USA. Endnu et studie om forestillinger om dødssted i UK for white og kinesiske ældre viser, at kinesere i modsætning til black forbinder hospice med noget ildevarslende og begrænset mulighed for at modtage en god død (Seymour, Payne, Chapman & Holloway, 2007). Kinesiske ældre foretrækker at dø på hospitalet. Gruppernes forskellige præferencer for forskellige steder at dø var relateret til fælles bekymringer; smerte, lidelse og det at have en døende krop i hjemmet. White gav især praktiske begrundelser, mens kinesiske ældres begrundelser tog udgangspunkt i en tanke om, at dødsprocessen og en død krop forurener hjemmet.\n8 Kropsopfattelsens betydning fremgår også af et studie om dødsangst blandt ældre (Depoala, Griffin, Young & Neimeyer, 2003). Tilsyneladende kan afrikanske amerikanere have mere dødsangst end white - dvs. frygt for det ukendte, frygt for en bevidst død, og for hvad som sker med kroppen efter døden. Gennemgangen viser, at forskningen er præget af at have fokus på ældre, døden og nationaliteter. Nationalitet bliver en bærende/styrende kategori for opfattelser af og ønsker samt behov i forhold til døden. Men min formodning er, at kategoriseringen nationalitet (og religiøsitet) ikke kan være eneste og bærende kategori for ældre menneskers ønsker, behov og forestillinger om døden. Min antagelse tager afsæt i en socialkonstruktionistisk tankegang. Det indebærer, at menneskers forestillinger er socialt konstruerede, dynamiske samt foranderlige. De påvirkes både af hjemlandets og opholdslandets kultur gennem arbejdspladser, boligområder, medier, blandede ægteskaber m.m. (Järvinen & Bertilsson, 1998). I den forståelsesramme er nationalitet ikke en statisk størrelse, der entydigt kan kobles med forestillinger, ønsker og behov ift. døden. Nationalitet er derimod en nuanceret og dynamisk størrelse, som for det enkelte menneske er under konstant udvikling.\n9 DESIGN, METODE OG TEORETISKE PERSPEKTIVER Designet er en eksplorativ interviewundersøgelse af hverdagslivet tæt på døden for ældre og pårørende med etnisk minoritetsbaggrund. Følgende forskningsspørgsmål var styrende for undersøgelsen: Hvilke ønsker og behov giver den ældre og pårørende udtryk for i forbindelse med hverdagslivet tæt på døden? Alle formelle interviews blev foretaget ud fra semistrukturerede guides tematiseret ud fra hverdagslivsteori (se afsnit Teoretiske perspektiver ) og med døden som særligt fokus. Følgende temaer indgik i interviewguides: 1. Sociale og personlige baggrundsoplysninger 2. Hverdagslivet hjemme 3. At forholde sig til døden 4. Dødsprocessen 5. Tiden efter døden UDVÆLGELSE OG ETIK Baggrunden for at inddrage ældres og pårørendes erfaringer fra plejehjem og i eget hjem tager afsæt i, at der er meget få ældre med etnisk minoritetsbaggrund på plejehjem i Danmark. Samtidig er denne gruppe af plejehjemsbeboere ofte meget syge og svage, hvilket indebærer, at de kan have vanskeligt ved at indgå i en undersøgelse. Desuden forsøger man i det danske socialog sundhedsvæsen at indrette plejehjem så tæt på eget hjem som muligt. Fx således at indretningen har et hjemligt præg; at beboeren har mulighed for at leve et hverdagsliv som tidligere i eget hjem; samt at de har autonomi og integritet over eget liv m.m. (jf. Københavns Kommune, 2007), (jf. Sundhedsstyrelsen, 2007). I alt blev 13 ældre og ni pårørende fra Eksjugoslavien, Iran, Irak, Pakistan, Tyrkiet, Thailand/Kina, Sri Lanka, og Tanzania interviewet. Heraf boede seks ældre på plejehjem og syv i eget hjem; nogle var indvandrere og andre flygtninge (Tabel 1. Deltagere). De ældre havde kroniske og/eller livstruende sygdomme. Ældre i eget hjem modtog alle hjemmesygepleje og evt. hjemmepleje. Alle blev udvalgt i et samarbejde mellem plejehjemmet, ældreplejen og interviewer. Inklusionskriteriet var, at den ældre selv skulle kunne vurdere og godkende deltagelsen. Herefter aftalte interviewer og den ældre om og i givet fald hvilke pårørende, som kunne kontaktes. I de tilfælde, hvor den ældre var for skrøbelig til at blive interviewet, indgik kun pårørende, hvilket var aktuelt for tre plejehjemsbeboere. Alle pårørende skulle være > 18 år og have en familie- eller vennerelation til beboeren. Undersøgelsen er forelagt det Videnskabsetiske komitésystem, Region H, som vurderede, at det ikke skulle godkendes, da der ikke er tale om et biomedicinsk forsøg. Derimod er undersøgelsen anmeldt til og godkendt af Datatilsynet, da der indgår personfølsomme data. Studiet lever op til formelle etiske krav om anonymitet, informeret samtykke og informanternes ret til at afbryde samarbejdet (Helsinki-deklartionen II). I den sammenhæng blev der udarbejdet samtykkeerklæring og informationsmateriale på de ældres oprindelsessprog. I de tilfælde hvor den ældre og/eller pårørende ikke kunne tale dansk, blev der anvendt tolk. For tre ældre var deres sprog yderligere kompliceret af sygdom og var vanskeligt forståeligt for en tolk. I disse tilfælde anvendtes den pårørende som tolk. Af etiske hensyn er alle citater bearbejdet sprogligt. TEORETISKE PERSPEKTIVER Datamaterialet er analyseret ud fra et hverdagslivsteoretisk perspektiv (Beck-Jørgensen, 2001, 1994), (Berger & Luckmann, 1996) (Schutz, 2005) og inspireret af antropologien (Hastrup, 2004), (Olwig & Pærregaard, 2010). Baggrunden for at kombinere disse teoretiske perspektiver er en mulighed for\n10 TABEL 1. DELTAGERE Lande Plejehjem, ældre Plejehjem, pårørende Eget hjem, ældre Eget hjem, pårørende Total Eksjugoslavien Thailand Sri Lanka Iran 1 1 Irak Pakistan 2 2 Tyrkiet Tanzania 1 1 Total at medtænke og kombinere kulturforståelse set i forhold til et hverdagsliv tæt på døden. Ifølge Hastrup (2004) medproducerer kulturbegrebet ofte en nedarvet forestilling om homogenitet, som der ikke er belæg for. Kultur er kompleks, idet mennesker er individuelle og historien viser, at mennesker danner billeder af verden på tværs af nationale, kulturelle og sociale grænser, fx som følge af global udbredelse af fjernsyn og internet (ibid.). At flytte til et fremmed land påtvinger en form for social integration og tilpasning, hvor sociale og kulturelle kategorier er med til at forme og virkeliggøre en bestemt samfundsmæssig orden, som indvandrere og flygtninge mere eller mindre bevidst må forholde sig til. Vilkårene for integration i et dansk samfund skabes, opretholdes og udfordres i diskussion om, hvad det vil sige at være ens eller forskellige, enige eller uenige, indenfor eller udenfor et fællesskab og en social praksis (Olwig & Pærregaard, 2010). For dette studie indebærer den kulturforståelse, at de ældre og pårørende både er en del af deres oprindelseslands kultur og en dansk kultur. Familierne vil bestandigt indgå og medvirke i integrerende og/eller ikke-integrerende processer både set i forhold til deres oprindelige kulturelle baggrund og en dansk kultur. Disse processer medvirker til at forandre og udfordre forestillinger, ønsker og behov i hverdagslivets konkrete praksis tæt på døden. Denne kulturforståelse korresponderer på flere punkter med hverdagslivsteori, idet hverdagslivsteori også beskæftiger sig med det, som er selvfølgeligt/en særlig social orden altså det, som integrerer i en særlig kontekst og det, som bryder med denne orden. Hverdagslivet er noget, som i høj grad tages for givet. Det er der bare, og fx stilles der ikke spørgsmål ved, hvorvidt der behøves et sundhedssystem med forskellige sundhedsprofessionelle tilknyttet. Hverdagslivet omhandler det daglige liv i al almindelighed - familie, omgangskreds m.m. Nogle af hverdagens betingelser er samfundsskabte (fx plejehjems institutionelle rutiner), andre skabes i interaktioner mellem mennesker. Nogle er globale, andre er lokale, ligesom fysiske\n11 funktionsnedsættelser, sygdom og død også påvirker hverdagen. Mennesker håndterer hverdagslivets betingelser forskelligt og i en særlig social og kulturel kontekst, men der opstår konstant mere eller mindre omfattende og mærkbare forandringer eller brud i hverdagslivets betingelser, der forstyrrer selvfølgeligheden. Der kan være tale om processer, der strækker sig over kortere eller længere tid, fx sygdom, dødsfald m.m. Hverdagslivet har også en tidsmæssig dimension. Hverdagen, som de fleste tager for givet og selvfølgelig, fortaber sig i fortiden. Samtidigt genskabes og omskabes hverdagen uafladeligt og rækker derved ind i fremtiden. Disse områder er resultat af en fælles viden om, hvordan man skal begå sig i den verden, man er født ind i. Denne viden opretholdes, fornyes og overleveres til de næste generationer gennem fælles erfaringer, fortolkninger og betydninger. Gentagelser frembringer rutiner i hverdagslivet og letter genkendelsen i orienteringen i omverdenen, hvor mennesket gennem kropslige handlinger genskaber selvfølgeligheden, og samtidig oplever en kropslig fornemmelse af sig selv. Mennesket føler sig som sig selv og kan genkendes af andre. Relationelle forhold påvirker hverdagslivet. Mennesket kan kun forstås gennem relationer til andre, også selvom det lever et ensomt liv. Denne socialitet er tids- og rumligt struktureret, hvor det at dele fællesskab i rum indebærer, at en del af verden er lige meget indenfor partnerens rækkevidde og rummer elementer af fælles interesse. At dele fællesskab i tid både ydre, kronologisk tid (fx klokketid), og indre tid (kropslig, cyklisk) medfører deltagelse i hinandens liv, planer, håb eller ængstelser. Interaktioner og relationer er en grundlæggende betingelse for menneskets hverdagsliv (Beck-Jørgensen, 2001, 1994), (Berger & Luckmann, 1996), (Schutz, 2005). DATABEARBEJDNING/ANALYSE Analysen af interviewmaterialet blev gennemført som en meningskategorisering, som indebærer, at analysekategorier kan være udarbejdet på forhånd, eller kan opstå i analysen. Kategorier kan både hentes fra teori, dagligsprog og/eller fra informanternes formuleringer (Kvale & Brinkmann, 2009). Den aktuelle analyse af datamaterialet blev kategoriseret i tre temaer på baggrund af temaer i interviewguiden, informanternes dagligsprog og en tidsdimension i materialet forstået som forestillinger om tiden før døden opleves aktuel, selve dødsprocessen og tiden efter døden er indtrådt: De er: 1) At forholde sig til døden, 2) Forestillinger om og erfaringer med den sidste tid og 3) Tiden efter døden. De tre temaer blev analyseret med/forholdt til hverdagslivsbegreberne: hverdagens betingelser/forhold, selvfølgelighed/social orden, rutiner og brud, tid, relationer og rum. Indledningsvis problematiseres, at nationalitet ofte er bærende kategori i forskningen ang. mennesker med etnisk minoritetsbaggrund og døden. Alligevel angives informanternes oprindelseslande flere steder i analysen. Dette, fordi nationalitet som så mange andre faktorer, fx religion, klasse, køn, viden, tidligere erfaringer m.m., selvfølgelig har betydning for forestillinger og ønsker vedr. døden. Dernæst medvirker angivelse af nationalitet, sygdomme, om den syge bor hjemme eller i eget hjem m.m. til at nuancere og gøre analysen levende. Det er dog væsentligt at pointere, at nationalitet i sig selv ikke er bærende kategori. Indrykket tekst i kursiv og tekst i citationstegn er citater, evt. navne er opdigtede.\n12 FORESTILLINGER OM OG ERFARINGER MED AT FORHOLDE SIG TIL DØDEN Analysen viser, at de ældre og pårørende fortæller om tre væsentligt forskellige måder at forholde sig til døden på: Ikke at forholde sig At forholde sig introvert til døden dvs. at man forholder sig i egne tanker At forholde sig ekstrovert til døden dvs. at man forholder sig og taler med andre om døden OM IKKE AT FORHOLDE SIG Der er en gruppe, som helst ikke forholder sig til døden. Gruppen omfatter familier fra forskellige lande med formuleret religiøst tilhørsforhold (fx muslimer, kristen ortodoks, buddhister) og ikke formuleret religiøst tilhørsforhold. Forklaringer på dét ikke at forholde sig til døden varierer og har følgende karakterer: Pragmatiske forklaringer Køn og kultur som forklaring Manglende sproglige kompetencer som forklaring Vil ikke tale om døden som forklaring Pragmatiske forklaringer I nogle familier gives der på en selvfølgelig måde udtryk for, at man ikke forholder sig til døden, og de ældre og pårørende anvender overvejende pragmatiske begrundelser for det. Fokus ligger på hverdagen, som det er selvfølgeligt for pårørende og den ældre at forholde sig konkret og praktisk til. Det at tale om døden bliver koblet med et afgørende brud- nemlig at døden er meget nær på. Fokus for disse familier er nutiden dvs. hverdagen her og nu med alle dens krav og praktiske gøremål og ikke fremtiden (og døden). Et eksempel er en datter fra Eks jugoslavien, hvis far bor på plejehjem efter en hjerneblødning. Hun anvender følgende forklaring på, hvorfor de ikke taler om døden i deres familie: Jeg tror bare, at vi snakker mere om det, der sker nu og her, hvis de skulle blive syge, så tager man det derfra. Et andet eksempel er en pakistansk kvinde, hun er muslim, bor i eget hjem og er i gang med eksperimentel kræftbehandling. Hun siger: Nej, jeg taler ikke med min mand om dette emne. Vi taler om de vigtigste ting - at jeg skal til læge, på sygehus, på arbejdet. Køn og kultur som forklaring Men det ikke at forholde sig til døden kan også være forbundet med eller begrundes med kulturelle forskelle i oprindelseslandet. Et eksempel på det er en kvinde fra Sri Lanka. Hun er gift med en mand fra Sri Lanka, og sammen har de tre børn. Hendes mor bor nu på plejehjem. Hun fortæller, at hun til forskel fra sin mand har vanskeligt ved at forholde sig til følsomme emner - herunder døden. Hendes forklaringer omhandler direkte adspurgt ikke religiøst tilhørsforhold, hvorvidt hun og familien kommer fra henholdsvis land/by eller har høj/lav uddannelse. Hun begrunder det med familiestruktur og køn: De ældre hjemme passede os på en gammeldags måde. Min opvækst er på en anden måde (red. end min mands). Han vil gerne, han kan godt tale om alt muligt. Jeg vil ikke. Han er lidt liberal, eller hvad skal man sige, lidt mere åben. Min familie, vi snakker ikke sådan. Han er lidt mere som i Europa. Jeg ved ikke, hvorfor mine forældre er lidt sådan, at pigerne ikke må gå alene. Hans måde er god, men jeg kan ikke komme væk fra den tradition. Manglende sproglige kompetencer og ønsker som forklaringer For nogle ældre kan mangel på sprog om døden opleves som en forhindring og anvendes som begrundelse for ikke at kunne kommunikere tanker og forholde sig til døden sammen med andre. Et eksempel er en mand fra Zanzibar, han har boet i DK i 30 år og bor i dag på plejehjem. På et spørgsmål om, hvorvidt han har brug for at tale med personalet om døden, siger han:\n13 Nej, tror du gerne, at jeg vil dø jeg ved ikke, hvad jeg skal sige. Andre ældre (især plejehjemsbeboere) er så syge og svækkede, at de hverken behersker deres oprindelige sprog, engelsk eller dansk, hvilket forhindrer verbal kommunikation om døden. Endelig kan der i familier være uenighed om behovet for at forholde sig til døden. Et eksempel på det er en familie, som kommer fra Serbien. Datteren fortæller om, hvordan hun oplever, at det har været vanskeligt at tale om døden med sin far. Han bor nu på plejehjem og er dement. Jeg har prøvet i de sidste 15 år, men da han boede hos os ville han aldrig snakke om det. Hele sit liv har min far været ateist. Vi kommer fra et land, hvor det ikke var forbudt at være religiøs, men man kunne ikke have en karriere, hvis man var religiøs. Måske var det hans måde at tackle sin alder på, eller måske er han bange. Jeg ved det ikke. Jeg vil gerne spørge ham om, hvordan han vil begraves. Skal det være, som jeg har tænkt, at han vil, eller er det måske noget andet. Citatet viser, hvordan det ikke at ville forholde sig til døden med andre kobles sammen med forestillinger om aldring og en politisk- samt samfundsskabt accept eller ikke accept af at have et religiøst tilhørsforhold. AT FORHOLDE SIG INTROVERT OG EKSTRO- VERT TIL DØDEN Flere ældre og pårørende forholder sig i varierende grad introvert og/eller ekstrovert til døden. Gruppen omfatter familier fra forskellige lande, med formuleret forskelligt religiøst tilhørsforhold. Disse familier forholder sig både i egne tanker og i relationelle sammenhænge til døden. Det er forskelligt, hvor meget familierne forholder sig sammen eller i egne tanker. Umiddelbart viser materialet ingen sammenhæng mellem, hvor meget man forholder sig sammen eller i egne tanker og oprindelsesland og/eller religiøst tilhørsforhold. Fælles for begge måder at forholde sig til døden på er, at det er hverdagslivet med dets aktiviteter og krav, som er i fokus. Karakteristisk er det dog, at uanset om den ældre og/eller pårørende forholder sig introvert og/eller ekstrovert til døden, så domineres fortællingerne af to særlige forestillingsverdener, som tilsyneladende tager afsæt i et religiøst tilhørsforhold. Den ene er dommedagsforestillinger, og den anden er livscyklusforestillinger. Dommedagsforestillinger Det er overvejende familier med muslimsk tilhørsforhold, som giver udtryk for forestillinger om dommedag. I denne forestillingsverden er forklaringer og forestillinger om himmel og helvede selvfølgelige og præger måden at forholde sig til døden på. Et eksempel på det er en ældre mand med prostatakræft. Han bor i eget hjem sammen med sin hustru. De kommer begge to fra Pakistan, har boet i DK i mange år og har to voksne ikke hjemmeboende døtre, han siger: Jeg har ikke gjort noget dårligt mod mennesker, fordi jeg er bange for Gud. Tyve procent er jeg bange for politik, firs procent er jeg bange for Gud. Jeg har ikke hjulpet nok. Det, jeg er mest bange for, er helvede. Vi har to muligheder den giver ikke nogen normal plads. Så det er himlen eller omvendt. Citatet viser, hvordan forestillinger om, hvorvidt han har/ikke har udført tilstrækkelige gode gerninger præger forestillingerne om, hvorvidt han skal i himlen eller helvede efter døden. I et tidsperspektiv omhandler hans angst og frygt tiden efter døden og ikke selve dødsprocessen. Det som afgør, hvorvidt han skal i himlen eller i helvede, er hans interaktioner med andre her og nu, hvor det væsentlige er, hvorvidt han udfører handlinger, som påvirker andre positivt. En pårørende til\n14 JEG VED, AT DETTE ER DEN SIDSTE PERIODE AF MIT LIV. JEG VED GODT, AT DER SKAL SKE NOGLE TING, JEG ER BUDDHIST. DET ER NATURLIGT, AT MAN FØDES, MAN VOK- SER, OG MAN BLIVER ÆLDRE OG DØR. DET ACCEPTERER JEG. JEG TÆNKER GODT OM MIG SELV OG ER GLAD FOR LIVET. en ældre kvinde fra Tyrkiet, som bor i eget hjem giver udtryk for det samme, dog med lidt andre ord: Før vi skal dø, skal vi være flinke overfor menneskerne til at hjælpe og til alt muligt. Være høflige mod mennesker og overfor Allah. Vi skal arbejde godt. Det er derfor, vi skal dø, ligesom man skal huske døden. Man skal arbejde godt, hjælpe godt. Man skal arbejde for den anden verden, dvs. efter døden, ligesom man kan dø i morgen. På den anden side, man skal arbejde for denne verden, man skal aldrig dø. Konsekvensen bliver, at den ældre og pårørende er optaget af hverdagen her og nu, idet god opførelse sikrer en god død forstået som et liv i himlen efter døden. Livscyklusforestillinger Heroverfor fremstår forestillinger om livet og døden som en livscyklus anderledes. De ældre og pårørende indenfor denne forestillingsramme ser livet med dets forskellige faser/aldre og døden som en cyklus. En lettere dement thailandsk kvindelig plejehjemsbeboer siger: Jeg ved, at dette er den sidste periode af mit liv. Jeg ved godt, at der skal ske nogle ting, jeg er buddhist. Det er naturligt, at man fødes, man vokser, og man bliver ældre og dør. Det accepterer jeg. Jeg tænker godt om mig selv og er glad for livet. I et interview med en anden thailandskkinesisk kvinde på plejehjem, hvor datteren fungerer som tolk pga. morens kognitive svigt, fortæller datteren: Hun har aldrig været bange for døden. Man bliver født og skal dø. Et godt stykke tid inden hun kom på plejehjemmet og inden hun kom på hospitalet, var hun meget religiøst anlagt. Da talte hun meget om, at der er nogen, der ser ned på os. Vi skal bare leve så godt, som vi kan, og hjælpe andre efter bedste evne. Der er nogen, der holder hånden over os. Det gør, at hun ikke er bange for at dø, fordi hun er sikker på, at der er en mening (red. moren bifalder datterens udsagn med små lyde). I modsætning til ældre og pårørende, som er præget af dommedagsforestillinger, giver familier, som er præget af livscyklusforestillinger, i langt mindre grad udtryk for angst og frygt for døden. Fokus indenfor denne tænkning er også hverdagen med dens aktiviteter og krav samt relationer. Men selvom de ældre og pårørende også her er optaget af at gøre noget godt for andre, så kan denne forestillingsverden tilsyneladende medføre mindre angst og uro for døden. Som det fremgår, kan de to forestillingsverdener bevirke, at den ældre og/eller pårørende overvejende forholder sig med uro og angst (dommedagstænkning) eller ro og fortrøstning (livscyklustænkning) til døden (se tabel 2). HVORNÅR ÆLDRE OG PÅRØRENDE FORHOLDER SIG TIL DØDEN Materialet viser to yderpunkter for, hvornår de ældre og deres pårørende forholder sig til døden enten i tankerne og/eller sammen men andre. De fleste familier fortæller, at de forholder sig til den ældres eller egen død ved særlige lejligheder. Færre familier giver udtryk for, at de ofte tænker på døden. Uanset om de ældre og pårørende ofte eller sjældent forholder sig til døden, er det, når hverdagslivets sociale orden brydes og påvirkes på følgende områder: De sociale livsbetingelser Individet - Kroppen / sygdommen - Psyken Døden er indtruffet Når døden fylder hverdagen ud Karakteristisk for de få familier, der angiver, at de ofte forholder sig til døden, er, at de oplever at være i en ekstrem livssituation\n15 TABEL 2: DOMMEDAGS- VERSUS LIVSCYKLUSFORESTILLINGER OG FORVENTNINGER TIL DØDEN Dommedagsforestillinger Livscyklusforestillinger Uro og angst Overvejende Mindre Ro og fortrøstning Mindre Overvejende med følelser af magtesløshed. I denne undersøgelse fortæller familier om et stressende hverdagsliv særligt forbundet med sociale livsbetingelser og kroppen/sygdommen, hvilket påvirker deres psykiske tilstand negativt. Et eksempel er en ældre irakisk mand i eget hjem, som er flygtning og har boet i Danmark i mange år. Han er gangbesværet og anvender kørestol, når han går på gaden og gangbuk i hjemmet pga. sygdom (bl.a. diabetes og en hjertesygdom). I Irak levede han i ægteskab med to hustruer, som også kom til Danmark. Manden fortæller, at ægteskaberne blev opløst pga. jalousi mellem hustruerne, og at han ikke har eller ønsker kontakt til hustruerne eller de fire voksne børn, som han fik med disse kvinder. I dag er han gift med en yngre kvinde, som søger asyl i Danmark og bor i en asyllejr. Begge er muslimer og udtrykker nervøsitet over, hvorvidt kvinden kan få opholdstilladelse. Manden er afhængig af sin hustrus hjælp i hverdagen. De ønsker ikke hjemmehjælp og har lige afsluttet hjemmesygeplejebesøg efter en periode med sårskift. Han fortæller: Hun er desperat over sin situation. Usikkerhed for fremtiden. Jeg sagde: Gud må hjælpe os. Andre gange er det omvendt. Det er mig, der er ked af det, og så vil jeg i seng og sove. Hun vækker mig: Du skal ikke sove, fordi du bliver dårligere. Dit helbred bliver dårligere af, at du sover. Gud skal nok hjælpe dig med at blive rask. Så hjælper vi hinanden med at glemme problemerne, eller hvad hedder det magtesløsheden? Jeg siger til hende: Jeg håber, at Gud vil tage mig i døden i morgen. Det siger jeg åbent til hende. Men hun bliver ked af det, når hun hører om det. Det fremgår af citatet, hvordan den ældre mand benytter et religiøst symbolunivers, når han formulerer døden som mulighed i forbindelse med egen sygdom og hustruens mulighed for asyl. Hustruen forbinder tanker om døden med egen sociale situation: Ja, nu skal jeg være helt ærlig, så tænker jeg hele tiden på døden. Jeg tænker på, at taber jeg, har jeg ikke noget liv. Hvorfor lever jeg? Jeg er meget desperat. Hvis de sender mig tilbage, har jeg ikke noget liv. Jeg vil gerne begå selvmord. Citatet viser, hvordan døden ses som en udvej til en hverdag, som præges af brud, magtesløshed, angst og uro specielt og konkret i forhold til hende selv, og hvorvidt hun opnår opholdstilladelse i Danmark og mindre/slet ikke i forhold til mandens sygdom og alder. Når tanker om døden mere sjældent trænger sig på I de familier, som angiver, at de sjældent forholder sig til døden, er det karakteristisk, at de ikke oplever hverdagslivet som en generel ekstrem livssituation. Når de forholder sig til døden, er det især, når den ældre og/eller pårørende i særlige situationer oplever negative påvirkninger af\n16 psyken, kroppen/sygdommen og/eller deres livssituation. Et eksempel er en plejehjemsbeboer fra Serbien. Han har boet i Danmark i mange år og forklarer, hvornår han af og til forholder sig til døden: I de mest besværlige situationer, når man ikke længere har håb og de der normer. Specielt i situationer, når livet ikke bliver man forventer sig måske mere af sit liv, end det giver. For denne plejehjemsbeboer drejer det sig om en generel diffus følelse af, at livet ikke lever op til forventningerne eller omgivelsernes normer. En datter til en plejehjemsbeboer fortæller, at hun ikke taler med sin far om døden, idet han ikke vil. Derimod taler hun om farens død med sin mand, når de oplever, at han er dårlig, har en dårlig dag eller sådan mere spontant, hvor vi snakker. Det følgende er et eksempel på, hvordan oplevelser knyttet til kroppen, aktiverer en psykisk nedstemthed og igangsætter tanker om døden. Det drejer sig om en pårørende til en tyrkisk ældre kvinde, som bor i eget hjem. Manden og hans hustru er nære jævnaldrende venner til kvinden, og han fortæller om, hvornår han forholder sig til døden: Når jeg er lidt depressiv, tænker jeg på døden. Jeg har kronisk hovedpine, altid hovedpine. Det er derfor, jeg bliver nervøs og stresset. En irakisk kvinde, som bor hjemme, fortæller om, hvordan hendes forhøjede blodtryk aktiverer tanker om døden: Jeg har højt blodtryk. Jeg kan bare falde om her og være død. Det, er det jeg tænker på og især, når jeg bliver meget syg. Det er en sygdom, jeg har inde i hovedet, det kan ikke behandles. En sidste særlig situation, hvor ældre og pårørende formulerer, at de forholder sig til døden, er, når døden er indtruffet. En tyrkisk kvinde siger om sin fars død: Nu er han død, så kan man tale om det. Materialet viser en sammenhæng mellem en oplevelse af, hvor belastende de ældre og deres pårørende oplever påvirkningerne af de sociale livsbetingelser, psyken og kroppen/sygdommen, og hvordan man forholder sig til døden. Der er tale om et spektrum fra at forholde sig mere diffust til døden og til tanker om selvmord. HVORDAN FORHOLDER MAN SIG TIL DØDEN Langt de fleste ønsker at forholde sig til den ældres død internt i familien og ikke med andre professionelle. Begrundelserne for dette kan være praktiske eller, for plejehjemsbeboere, de ansattes manglende tid. En datter til en plejehjemsbeboer siger: Det ved jeg ikke. For det meste kommer jeg lørdag og søndag formiddag, når der er vikarer eller om aftenen, når der ikke er så mange. De har aldrig tid, så det er lidt. Andre oplever det at tale om/forholde sig til døden som et brud på den sociale orden. Et eksempel er en iransk datter, som fortæller om, hvordan hun oplevede det grænseoverskridende, da en plejehjemsmedarbejder ville tale om, hvad hendes far skulle have på, når han døde: Et personalemedlem spørger: Hvad skal han have på? Nu lever han, så vil jeg ikke tale om døden. Situationen var forkert. Jeg var ensom, havde ikke tid til det. Jeg ville have, at hun skulle passe min far. Men der kan også internt i familierne være barrierer for, at man forholder sig til døden sammen. En pakistansk ældre mand med prostatakræft siger.: Nej, ikke med mine børn (red. tale om døden), fordi jeg tænker, det kan de ikke forstå. Nej, de forstår det. De forstår mere, end jeg gør. De har mere education genrationskløft. Det føler jeg. Denne ældres barrierer i forhold til at forholde sig til døden med sine børn har sandsynligvis at gøre med en følelse af mindreværd, fordi hans børn ved mere/har et højere uddannelsesniveau, end han har.\n17 I et tidsperspektiv er det tydeligt, at når de ældre forholder sig til døden, så er det tiden efter døden, som der fortælles om og mindre tiden op til døden dvs. dødsprocessen. Forhold, som især optager de ældre, er, hvorvidt de ønsker at blive begravet i Danmark eller oprindelseslandet. Andre temaer er afsked, tilgivelse, arv/formue og påklædning efter døden. Fælles omdrejningspunkt for temaerne er relationer i familien. Begravelsessted Tre typer af ønsker præger forestillingerne om begravelsessted: Gravsted i opholdslandet I oprindelseslandet Den ældre/pårørende er i tvivl Begravelsessted i opholdsland eller oprindelsesland Et eksempel på ønske om gravsted i opholdslandet er en ældre thailandsk kvinde: Vi skal ligge i et familiested os tre min mand, mig og min datter. En ældre tyrkisk kvinde siger om ønsket om gravsted i oprindelseslandet: Jeg er medlem af en forening, som sender mig til (red. Tyrkiet) - dem, der er døde i Danmark. Denne kvinde begrunder ikke sit synspunkt, mens andre begrunder samme ønske således: Fordi min familie de venter på mig. Eksemplerne viser, at de ældres og pårørendes ønsker for begravelsessted er afhængig af forestillinger om familiens tilgængelighed til gravstedet og et ønske om at være tæt på familien og især den efterladte familie. Tvivl om begravelsessted Det er mere kompliceret i de familier, hvor man er i tvivl. I denne gruppe angiver flere, at de er medlem af en forening, som tager ansvar for hele processen og at de skal begraves i hjemlandet, når de engang er døde. Alligevel forholder de ældre sig ambivalente til, hvor de ønsker at blive bisat/ begravet. Ambivalensen omhandler især forholdet mellem religion og den praktiske virkelighed; og at familiemedlemmer ofte bor i forskellige lande. En ældre tyrkisk kvinde, som bor i eget hjem udtrykker det således: Det er vigtigt, at det er Guds jord. Det er lige meget, hvor det er. Familie, søskende og deres børn, det er svært for dem at komme til Danmark og besøge gravstedet, men dem, der bor i Danmark, kan godt komme og besøge gravpladsen såh Tyrkiet er bedst. Kvindens ambivalens tager afsæt i et religiøst symbolunivers her at det er Guds jord, som hun begraves i. På den anden side er relationer væsentlige i den forståelse, at de efterladte skal have mulighed for at besøge gravpladsen. De fleste ældre vil helst begraves/bisættes i nærheden af familien, hvilket kan være vanskeligt at tage beslutning om, da flere familier er præget af, at familiemedlemmerne bor i forskellige lande. Et eksempel er plejehjemsbeboeren fra Zanzibar. Han har boet i Danmark over 20 år. Størstedelen af sit arbejdsliv har han boet i én by i Danmark, men da han ikke kunne klare sig i eget hjem længere, kom han på plejehjem i en anden by, hvor hans søn bor. Gennem interviewet skifter han synspunkt flere gange i forhold til, hvor han ønsker at blive begravet: Jeg vil gerne begraves på Zanzibar, men hvis jeg ikke kan, så måske i Herning, men ikke her. Her kender jeg ingen mennesker, men Herning. Jeg har en søster i London. De kommer og henter mig, jeg vil begraves i London. Flere pårørende og især sønner og døtre har en forestilling om, at forældrene ønsker at blive begravet i deres oprindelsesland. Selv er de noget ambivalente overfor det, og har ofte heller ikke fået talt med forældrene om det. En søn til en tyrkisk indvandrer, som har boet i Danmark i over 30 år, fortæller om sin far:\n18 LANGT DE FLESTE ØNSKER AT FOR- HOLDE SIG TIL DEN ÆLDRES DØD INTERNT I FAMILIEN OG IKKE MED ANDRE PROFES- SIONELLE. Da vi kom og boede her, så havde han meldt os ind i foreningen, den tyrkiske forening, hvor, man betaler for at komme til Tyrkiet. Det er dyrt at transportere (red. den afdøde), og vi er alle sammen medlem. Jeg ved ikke, hvor meget jeg gider, at være medlem, når min far dør. Hvem siger overhovedet, at jeg skal begraves der, hvis mine børn og børnebørn er her? Hvorfor skal han begraves der, som om Allah ikke har lavet Danmark ligesom Tyrkiet? Tyrkiet er heller ikke et helt muslimsk land, det har været et kristent land før. I et interview med faren til denne søn, giver faren udtryk for at ville begraves i Tyrkiet via den forening, han er medlem af: Vi skal begraves i Tyrkiet. Der er en forening hvor vi betaler 160 kroner om året. Til gengæld kan vi være sikre på, hvis vi dør en dag, så skal vi nok blive sendt til vores hjemland og blive begravet. Efter dette interview fortæller sønnen: Vi har snakket om det, efter I (red. havde været der). Min far sagde, at selvfølgelig vil han begraves i Tyrkiet. Men han kan godt se fornuften i at blive begravet her, for i vores højtider, så kan vi i det mindste besøge dem. Jeg kan jo ikke tage til Tyrkiet og besøge ham et par timer. Og det gør mig mere ondt, når jeg kommer til Tyrkiet i landsbyen og ser hans gravsted, at det bare er fyldt med ukrudt. Hvis han var begravet her, ville vi besøge ham oftere - specielt i højtiderne og komme og sige nogle vers fra Koranen. Som det fremgår, ønsker den ældre og hans søn på den ene side at opretholde de selvfølgelige rutiner og ritualer fra deres oprindelsesland. På den anden side indebærer deres bopæl i Danmark, at det bliver besværligt og måske endda umuligt. Ønsker for bisættelse/begravelsessted kan være dynamiske og til forhandling, hvor overvejelserne kan tage afsæt i følgende faktorer: Oplevelsen af tilhørsforhold til oprindelsesland versus opholdsland Mulighed/ikke mulighed for efterladte til at opretholde selvfølgelige religiøse handlinger fx ved højtider Den nære families afstand til begravelses/bisættelsessted Praktisk mulighed for at kunne/ikke at kunne holde et gravsted Afsked, tilgivelse, arv/formue og påklædning Påklædning, arv, afsked og tilgivelse og at sige tak er andre temaer, som formuleres som væsentlige. I dette afsnit sættes fokus på afsked, tilgivelse og arv, hvorimod påklædning beskrives senere i afsnitet Forestillinger og ønsker vedr. krop og begravelse. Generelt betyder familien rigtigt meget for pårørende og den ældre i den måde, som de forholder sig til døden på. En ældre irakisk kvinde, som bor i eget hjem, fortæller om, hvordan adskillelsen fra familien fylder i hendes forestillinger om døden: Jeg tænker på, hvordan kan jeg forlade mine børn? Det eneste, man tænker på, er adskillelsen eller afskeden. Et andet eksempel er en tyrkisk mand, som fortæller om, hvordan det er vigtigt at sige ordentligt farvel til alle familiemedlemmer. Fx hvis du har gjort mig en tjeneste i mit liv, hvis jeg skylder dig noget. Man takker for det, siger tak for det, du har gjort og sætter pris på det. Siger ordentligt farvel og fortæller til børnene, at du skal have det, og du skal have det der. Citaterne understreger både familiens betydning, og hvordan afsked med familien kan indeholde selvfølgelige temaer som anerkendelse og tilgivelse. Spørgsmål om arv kan overleveres mundtligt eller skriftligt i et formelt testamente eller på en mere uformel måde, fx i en bog.\n19 FORESTILLINGER OG ERFARINGER OM DEN SIDSTE TID/DØDSPROCESSEN De fleste ældre og pårørende udtrykker få forestillinger om at dø/dødsprocessen. 2 Det er helt tydeligt, at en god død forbindes med særlige betingelser: døden skal være hurtig, pludselig og uden afsked. Herover for formuleres en dårlig død, som forbindes med afhængighed samt en langstrakt og bevidst død. To mænd, en pårørende fra Tyrkiet og en ældre fra Irak, udtrykker det således: Jeg håber, at jeg sover om natten og ikke vågner op om dagen og siger farvel. Jeg vil ikke sige noget. Det er den mest behagelige og dejlige måde at dø på ; Der er sådan en generel tænkning overfor døden. Man betragter det som en dårlig død, hvis man har en alvorlig sygdom og bliver liggende og andre skal passe den døende patient. Derudover viser materialet to mere principielle måder at forholde sig til dødsprocessen på: Problematiserende med uro og angst Harmoniserende med ro og fortrøstning Disse to måder at forholde sig til dødsprocessen på korresponderer med, hvorvidt den ældre og/eller pårørende er præget af enten dommedagsforestillinger eller livscyklusforestillinger. Ældre og/eller pårørende, som overvejende giver udtryk for dommedagsforestillinger fortæller mere problematiserende om dødsprocessen, mens ældre/pårørende, som overvejende er optagede af livscyklusforestillinger, udtrykker mere harmoniserende forestillinger om dødsprocessen (jf. tabel 2). DE HARMONISERENDE FORESTILLINGER For flere af disse ældre/pårørende tager forestillingerne afsæt i religionen og har en generel karakter. Et eksempel er en buddhistisk kvinde fra Thailand, som bor på plejehjem. Hun fortæller således om sine forestillinger om dødsprocessen: Jeg er glad for det gode liv. Her til sidst har jeg det godt. Buddha mener, at mennesker bliver født, de bliver voksne, ældre og til sidst skal de dø. Det accepterer jeg. Jeg ved godt, at det (red. døden) kommer. Jeg holder bare af det gode liv og er glad. Jeg ønsker ikke noget specielt af personalet, for de gør det rigtigt godt. Jeg vil gerne have, at personalet passer godt på mig. Citatet viser, hvordan kvinden fortæller om dødsprocessen på en generel måde, hvor hun udtrykker tillid til en Gud og til at omgivelserne her plejepersonalet - er i stand til at varetage situationen uden nærmere angivelse af, hvad det vil sige. En anden buddhistisk kvinde på plejehjem giver udtryk for tilsvarende harmoniske forestillinger om dødsprocessen, hun siger: Der er nogen, som våger over os, så vi skal ikke være bekymrede. Når jeg er død, så sover jeg godt. Det at gå i seng hver dag er det samme som at dø. Og så står jeg op. Her sammenlignes døden med søvnen, og det antydes, at døden ikke er endelig gennem forestillinger om genopstandelse dvs. der er noget/et liv efter døden. DE PROBLEMATISERENDE FORESTILLINGER Det er fortrinsvis ældre med muslimsk baggrund, som eksplicit giver udtryk for denne type forestillinger. Disse problematiserende forestillinger fremstilles mere konkret end 2 Det er muligt at inddele et palliativt forløb i 3 faser mod døden (Dalgaard, Thorsell & Delmar, 2010). Faserne forløber som et kontinuum med glidende overgang og omfatter den tidlige palliative fase, hvor den syge fortsat er i sygdomsbehandling med livsforlængelse og sygdomskontrol som mål. Fasen kan vare flere år. Den sene palliative fase er fasen, hvor livsforlængende sygdomsbehandling ikke længere er mulig eller aktuel, men hvor behandling er palliativ og fokuseret på lindring, livskvalitet, pleje og omsorg. Fasen kan vare måneder.terminalfasen er fasen, hvor patienten er døende og livsforlængende behandling ikke længere er aktuel, palliation er det centrale behandlingsmål, og patientens levetid er begrænset til dage eller uger. Det er sidstnævnte fase som benævnes som dødsprocessen i dette studie.\n20 de harmoniserende forestillinger og tager afsæt i krop og relationer, hvor forestillingerne er knyttet til: Afhængighed af andre som følge af kroppens svigt og forgængelighed Forandret social position, som følge af alder og sygdom Det er særligt forestillinger om at være til besvær og afhængig af andre både fremmede og egen familie som formuleres og forbindes med noget negativt. Et eksempel er en irakisk mand, som er delvist afhængig af sin hustrus hjælp, dog ikke til personlig pleje. Han er optaget af, hvordan det kan påvirke ham at blive afhængig af andre, han siger: Jeg ønsker, at jeg døde i dag for jeg vil ikke være afhængig af nogen, som kommer og giver mig personlige pleje. Hvis de amputerer mine ben, så Jeg har set det med mine egne øjne, hvordan de giver den der personlige behandling. Har set, hvordan personer ikke kan tåle sin egen lugt pga., at han er blevet skiftet. Vedkommende begynder at, hvad hedder det på dansk, øh, være meget ulækker, man tager afstand fra sig selv. Gud, det er meget hårdt, Jeg kan ikke klare det, jeg kan ikke holde det ud. En mand fra Pakistan fortæller om hvordan han ikke vil give irritation til min familie : Jeg vil ikke have smerter. Jeg siger: Åh, det gør ondt og åh, jeg er snart død. Så bliver min datter ked af det, og min kone bliver ked af det. Mine venner, hvis de er der, bliver kede af det. Jeg vil ikke have det sådan. Jeg vil ikke være til ulejlighed. Samme mand oplever i forbindelse med sin alderdom og kræftsygdom et værditab vedr. sin sociale position i familien. Han fortæller om en dagligdagssituation, hvor han forsøger at vejlede sin datter om, hvorvidt et skærebræt af træ kan komme i en opvaskemaskine eller ikke: Så siger jeg: Jeg vil fortælle dig! Så siger mine to døtre: Du behøver ikke at fortælle. Jeg fik et chok. Jeg måtte holde min kæft, men jeg undrer mig. Du behøver ikke, far. Så holder jeg min kæft, og så føler jeg mig dårlig. Jeg har ikke kræfter som i gamle dage. Dengang var det mig, der arbejdede og hentede penge, ligesom i en dansk lille sang: Det mig der bestemmer, jeg er en kat, der danser tango. Indenfor den mere problematiserende forestillingsverden om døden er det også fremtrædende, at det er Gud, som bestemmer dødstidspunktet. En pårørende til en tyrkisk kvinde udtrykker det således: Man skal selv passe på sin sundhed, altså man skal passe på sig selv. Man skal ikke ønske sig døden. Mens en irakisk datter til en kvindelig plejehjemsbeboer mere skrapt giver udtryk for samme holdning: Personalet skal gøre sit bedste. Gud bestemmer, hvornår min mor dør. De skal være hundrede procent fagligt uddannede. Datteren udtrykker klar arbejdsdeling mellem Gud, som bestemmer dødstidspunktet og de professionelle, der skal yde en professionel pleje og behandling. Det kan give udfordringer vedr. beslutning mellem professionelle og familier om livsforlængende behandling. Fx siger en tyrkisk søn om det at afslutte livsforlængende behandling: Det gør man ikke. Man må ikke tage sit eget liv. Så kan man lige så godt sige, at man har lavet en kontrakt i helvede. Jeg vil selvfølgelig sige, at han skal genoplives, jeg kan ikke stå og sige ja. Dvs. det religiøse symbolunivers kan stå i modsætning til en medicinsk logik om at undgå livsforlængende behandling i situationer, hvor døden er uundgåelig og nært forestående. FORESTILLINGER OM INSTITUTIONELLE TILBUD Det er helt tydeligt, at kun enkelte ældre og pårørende kender til de forskellige institutionelle tilbud, som eksisterer for ældre og for døende i Danmark. Et eksempel er en


Priser på Mac reparation – Se prisen for reparation med det samme\nMACMO > Priser > MacBook Air > MacBook Air M1\nLæs information om MacBook reparation\nPriser på reparation af MacBook Air 13″ M1\nEr du i tvivl om hvad der er galt med din Mac. Så kan vi finde ud af det for dig.\nSend din Mac til os med posten\nHvis din Mac løber hurtigt tør for strøm så kan det være fordi dit batteri er slidt ned og bør udskiftes.\nHvis en eller flere taster er dysfunktionelle så trænger din Mac måske til et nyt tastatur.\nUdskiftning af enkelte taster (pr.stk)\nHopper pilen rundt og markerer ting på skærmen helt af sig selv kan det meget vel være din trackpad der er defekt.\nEr din skærm flækket eller blinker den hele tiden så trænger den til at blive udskiftet.\nUdskiftning af LCD\nUdskiftning af komplet skærm (ny)\nUdskiftning af komplet skærm (brugt)\nReparation af Logic Board på komponentniveau\nDer er forskellige perifere printkort tilsluttet til Mac’ens Logic Board. Disse kan også fejle.\nUdskiftning af USB-C board\nDu kan købe en strømforsyning til din bærbare Mac i vores webshop.\nKøb strømforsyning online i vores webshop\nMagSafe 2 AC adapter 31W (brugt)\nMagSafe 2 AC adapter 31W (ny)\nInstallation af styresystem eller redning af data kan vi også hjælpe med.\nInstallation af Mac OS (clean install)\nBackup af data ekskl. medie\n* Alle priser er danske kr. inkl moms\nFandt du ikke prisen?\nHar du brug for en anden reparation?\nHar du brug for en reparation af din MacBook Air 13″ M1 som ikke er på listen eller er du i tvivl om hvilken reparation du har brug for så kontakt os endelig med det samme. Vi vil gøre alt for at give dig svar på dine spørgsmål så hurtigt som muligt\nPriserne gælder for disse modeller\nTlf: 50 20 40 00\nMan – Fre 09:30 – 17:30\nLørdag 09.30 – 14.30\nMan – Søn 08:00 – 22:00\nKan du ikke komme personligt med din Mac? Intet problem! Vi kan sagtens reparere den alligevel. Klik blot på nedenstående knap og følg anvisningerne.


DEN KOLDE KRIG Krigserklæringen Trumandoktrinen Europas opdeling - PDF\nDownload "DEN KOLDE KRIG Krigserklæringen Trumandoktrinen Europas opdeling"\n1 DEN KOLDE KRIG... Krigserklæringen Trumandoktrinen Der var to, der startede Den Kolde Krig: USA og Sovjetunionen (USSR) eller som man sagde: Vesten og Østen, Den kapitalistiske verden og Den kommunistiske. Den kolde krig blev erklæret da USA s præsident Truman i 1947 sagde: Jeg mener, at det må være USA s politik at støtte frie folk, som gør modstand mod bevæbnede mindretals forsøg på al undertrykkelse eller pres udefra. Dette kaldes Trumandoktrinen. Af citatet fremgår det, at USA ville gribe ind i konflikter overalt i verden, hvor de anså demokratiet for truet. Dette betød, at USA ydede militær bistand til Grækenland i kampen mod kommunistiske grupper. Senere fulgte Korea, Vietnam, og andre steder. Europas opdeling USSR strammede nu grebet om Østeuropa, og alle lande her fik senest i 1948 kommunistiske regeringer. I Tyskland lukkede Sovjetunionen vejene til Vestberlin, og vestmagterne måtte forsyne byen via en luftbro. Denne blokade af Vestberlin strakte sig fra april 1948 til maj Den Kolde Krig medførte desuden Natos oprettelse den 4. april Nato var et samarbejde mellem USA, Canada og 12 europæiske lande, herunder Danmark. Nato var reelt rettet mod Sovjetunionen. Som reaktion på NATO oprettede Sovjetunionen Warshavapagten i Dermed var opdelingen også blevet militær. De to blokke stod nu overfor hinanden, og frygten for en varm krig blev skærpet. Marshallhjælpen Trumandoktrinen blev fulgt op af Marshallplanen. Med denne ville amerikanerne give penge til genopbygningen af det krigshærgede Europa. Marshallplanen var beregnet på hele Europa og således også Østeuropa. Som USA havde regnet med meldte Sovjetunionen og de østeuropæiske lande fra. Da USSR sagde nej kom USSR til at fremstå som den skyldige i delingen af Europa.\n2 Introduktion til Cubakrisen Cubakrisen var Den Kolde Krigs mest alvorlige konfrontation mellem de to supermagter USA og Sovjetunionen. Krisen var på nippet til at kaste verden ud i en atomkrig. Vi var på tærsklen af en atomkatastrofe, og vi taler ikke om dage eller timer, men om minutter. Hvad var Cubakrisen? Krisen opstod, da amerikanerne opdagede, at Sovjetunionen i hemmelighed var i fuld gang med at opstille atombevæbnede raketter på Cuba - kun 140 km fra den amerikanske kyst. Opdagelsen skete ved en analyse af de fotografier, som et amerikansk spionfly havde taget den 14. oktober 1962 under en flyvning over Cuba. Opstillingen blev foretaget på trods af, at den sovjetiske ministerpræsident Nikita Khrusjtjov havde lovet præsident Kennedy, at Sovjetunionen ikke ville forsyne Cuba med angrebsvåben. Amerikanerne opfattede raketterne som en uacceptabel sikkerhedsrisiko, og de var fast besluttet på at få raketterne fjernet - om nødvendigt med magt. Hvem traf beslutningerne? Den 16. oktober 1962 nedsatte præsident Kennedy et sikkerhedsråd, der skulle træffe bestemmelser om, hvordan USA skulle reagere på krisen. Hvorfor blev raketterne opstillet? Spørgsmålet om, hvorfor Sovjetunionen besluttede sig til at opstille atomraketter på Cuba optog naturligvis deltagerne i det nationale sikkerhedsråd i Washington. Her nåede man frem til fem alternative hypoteser: 1. Raketterne kunne bruges i en eventuel fremtidig byttehandel, fx med de amerikanske raketter i Tyrkiet. 2. Raketterne på Cuba skulle bortlede verdens opmærksomhed fra Berlin. Hvis USA angreb Cuba, ville dette splitte NATO, og stemningen i Latinamerika ville år frem være uforsonlig antiamerikansk. Angrebet ville over for Sovjetunionen og Kina demonstrere amerikanernes aggressive politik, og mens den amerikanske regering måtte koncentrere sig om en negativ opinion hjemme og ude i verden ville Sovjetunionen få fred til at stramme grebet om Berlin. 3. Raketterne skulle sikre, at USA efter Svinebugtsaffæren ikke igen forsøgte at invadere Cuba. 4. Raketterne skulle skræmme USA fra at reagere, og derved demonstrere USA's manglende troværdighed ved ikke at leve op til løfter over for andre lande i verden. 5. Raketterne skulle på en billig måde styrke Sovjetunionens atomslagkraft. Ved at placere kortrækkende atomraketter på Cuba ville Sovjetunionen kunne bøde på det forhold, at man, hvad angik langtrækkende raketter, var håbløst bagefter amerikanerne\n3 Hvilke alternativer havde man? I sikkerhedsrådet var der stort set enighed om, at USA var nødt til at reagere på den opbygning af sovjetiske atomraketter, som var i gang på Cuba. Man var enige om, at man ikke blot kunne optage forhandlingen med modparten. Efter erfaringerne fra Svinebugten stod det også klart, at et luftangreb med efterfølgende invasion af Cuba heller ikke var en brugbar fremgangsmåde - selv om nogle af de militære rådgivere gik ind for denne løsning. Som sikkerhedsrådet opfattede situationen havde USA reelt kun to muligheder: Enten kunne man bombe ramperne eller også kunne man indføre en blokade af Cuba, og således sikre sig, at anlæggene ikke blev fuldført og forsynet med raketter. Efter drøftelser i rådet valgte man den sidste mulighed. Hvordan reagerede USA? Efter nøje overvejelser i det nationale sikkerhedsråd traf præsident Kennedy den beslutning, at USA skulle udsætte Cuba for en flådeblokade, der skulle sikre, at der ikke nåede flere forsyninger frem til øen. Man vidste, at der var adskillige sovjetiske skibe på vej til Cuba. Disse ville man standse, og hvis de medbragte raketter eller dele til raketopstilling ville de blive afvist med magt. Det viste sig, at Sovjetunionen holdt de ømtålelige skibe tilbage. Ingen af de skibe, som den amerikanske flåde stoppede medførte krigsmateriel, og de fik lov til at fortsætte. Hvad var det mest kritiske tidspunkt? Krisens mest højspændte tidspunkt var den 27. oktober, da et amerikansk spionfly blev skudt ned over Cuba, og piloten blev dræbt. Det viste sig senere, at dette ikke var sket efter ordre fra Kreml, men episoden var meget tæt på at udløse et amerikansk gengældelsesangreb, hvilket kunne have bragt krisen helt ud af kontrol. Hvordan blev Cubakrisen løst? Dybest set ønskede ingen af de to statsledere en atomkrig, men problemet var at få afsluttet krisen uden tab af prestige. Under krisen sendte Khrusjtjov to breve til Kennedy. I det første erklærede han sig rede til at fjerne raketterne, hvis USA ville love ikke at angribe Cuba. I det andet var tonen skærpet, og Khrusjtjov krævede nu også de amerikanske raketter i Tyrkiet fjernet. Kennedy valgte at se bort fra det andet brev. Han svarede, at USA var villig til at give det ønskede løfte. Samtidig fik Khrusjtjov ad diplomatisk vej at vide, at raketterne i Tyrkiet ikke ville komme til at stå i vejen. De ville senere blive fjernet. I virkeligheden var de amerikanske raketter i Tyrkiet forældede, og USA havde allerede inden krisen besluttet, at de skulle fjernes. Nu blev de blot stående lidt længere, end planen var. Hermed var krisen løst, og verden kunne ånde lettet op.\n4 Hvad medførte Cubakrisen? Den umiddelbare lære af Cubakrisen var, at de to supermagter i fremtiden måtte søge at undgå, at udviklingen pludselig løb løbsk. Man var enige i, at en relativ banal hændelse i fremtiden ikke måtte kunne udløse en atomkrig. Dette førte umiddelbart til oprettelsen af den såkaldte varme linje mellem Kreml og Det Hvide hus. Forbindelsen bestod af en fjernskriverforbindelse, der hurtigt kunne bringe de to statsledere i kontakt med hinanden. Afslutningen Afslutningen af Cubakrisen medførte et vist tøbrud mellem de to supermagter bestemt af et godt forhold mellem de to statsledere Kennedy og Khrusjtjov. Dette tøbrud varede dog ikke længe, og snart blev den kolde krig igen optrappet. Det skyldtes, at de to hovedpersoner forsvandt fra den politiske scene. Allerede i november 1963 blev præsident Kennedy myrdet, og i oktober 1964 blev Khrusjtjov afsat. Symbolet på Den Kolde Krigs afslutning er Berlinmurens fald i november Gorbatjov og Reagan En af grundene til Den Kolde Krigs afslutning er Mikhail Gorbatjov. Han blev leder af Sovjetunionen i Landet havde det da rigtig skidt: Økonomien var brudt sammen. Gorbatjov gennemførte derfor to reformer: glasnost, ("politisk åbenhed") og perestrojka ("økonomiske reformer"). I USA gik det heller ikke godt: Økonomien var stram, og præsident Ronald Reagan førte en aggressiv linje overfor Det onde imperium, som han kaldte Sovjetunionen, og øgede våbenkapløbet. Der blev dog forhandlet, hvilket førte til en historisk nedrustningsaftale i I årene efter blev denne efterfulgt af flere nedrustningsaftaler, hvor der blev indført begrænsninger i de to landenes militær. Udviklingen i Østeuropa Afslutningen på Den Kolde Krig skete dog for alvor i Østeuropa. De kommunistiske styrer havde mødt modstand fra befolkningerne flere gange, f.eks. i Prag i Hver gang var der dog blevet slået hårdt ned på oprørerne med støtte fra Sovjetunionen - de østeuropæiske lande var vigtige allierede mod NATO. Gorbatjov så dog efterhånden de østeuropæiske lande som en stor økonomisk belastning og en begrænset fordel. Derfor var der ikke den samme iver for at bevare dem under Sovjetunionens kontrol. Den nye åbenhed glasnost gjorde det muligt at udtrykke sin utilfredshed. I 1989 faldt staterne derfor en efter en - som regel fredeligt.\n5 Kun i Rumænien nægtede præsident Ceausescu at overgive sig, og her endte det med kampe og præsidentens henrettelse. I 1991 blev det for meget for de gamle magthavere, der forsøgte at gennemføre et kup mod Gorbatjov. Kuppet mislykkedes bl.a. fordi Boris Jeltsin, som var blevet valgt til præsident for Rusland (som var en del af Sovjetunionen), havde held til at få befolkningen til at demonstrere mod kupmagerne. Dermed faldt Sovjetunionen fra hinanden, og således forsvandt den ene supermagt og part i Den Kolde Krig. Den Kolde Krig var derfor definitivt slut. Kilder; Emu.dk samt Faktalink.dk (af bibliotekar Richard Juhre, 2002.)\nUncle Sam, John Bull og Bjørnen\nUncle Sam, John Bull og Bjørnen En analyse af stormagternes politik overfor Danmark samt disses indflydelse på dansk udenrigs- og sikkerhedspolitik 1945-1955. Speciale udarbejdet af: Kim Drejer Nielsen\nPerioden med den Kolde Krig\nTHE COUNTRIES AROUND THE BALTIC SEA BETTER INTERNATIONAL UNDERSTANDING INFORMATION ABOUT THE COLD WAR PERIOD TOLD FROM SITES WHERE EVENTS TOOK PLACE Perioden med den Kolde Krig BERETNINGER FRA LANDENE\nVil du vide noget om\nVil du vide noget om 1 Niels Henrik David Bohr (1885-1962) Dansk atomfysiker, verdensberømt for sin forskning og for sin kamp for åbenhed mellem supermagterne og fredelig anvendelse af atomkraften. Nobelprisen\nEn oversigt over Cubas historie: fra kolonitiden til i dag Af Hugo Cancino Kolonitiden Cuba blev en del af de spanske koloniale besiddelser i den nye verden i begyndelse af det 16. århundrede. Den spanske\nDE ANDRES LIV - ET UNDERVISNINGSMATERIALE Niveau: 8.-10. klasse samt ungdomsuddannelserne Fag: tysk, dansk, historie, samfundsfag og film & tv Til læreren Filmens handling Fakta og links om DDR Det gode


Udbud Arkiv — Side 3 af 43 — Jurainfo.dk\nFocus Advokater d. 26/03/2020\nDet spørgsmål har Focus Advokater rejst over for Konkurrence- og Forbrugerstyrelsen i forbindelse med et konkret udbud. Svaret får du […]\nBird & Bird d. 23/03/2020\nBech Bruun d. 16/03/2020\nCoronavirusset og de forholdsregler, som er indført for at hindre smitte, har også betydning for forholdet mellem offentlige ordregivere og […]\nHorten d. 05/03/2020\nSkal en virksomhed, der har rådgivet ordregiver før udbuddet, udelukkes? Må en offentlig kontrakt løbe mere end fire år? Det […]\nHorten d. 28/02/2020\nDen norske stat havde uberettiget hævet kontrakten med IBM, og var derfor selv ansvarlig for, at projektet om udvikling af […]


Rådgivning og hjælp - Fredensborg kommune\nHerunder finder du forskellige muligheder for hjælp til dig som voksen og til jer som forældre.\nLæs mere under Handicap\nAnonym rådgivning til familier og unge\nFamilie og ungekontakten (FAUK) er et anonymt rådgivningstilbud til unge og forældre til børn under 18 år – bosiddende i Fredensborg Kommune.\nRådgivningen ydes af psykologer med stor erfaring på familie-, unge- og børneområdet.\nTelefonrådgivning og tidsbestilling\nMandage kl. 15.00 – 17.00 på 40 18 10 23\nEr du afhængig af alkohol eller hash eller andre rusmidler?\nHvis du eller din pårørende har et ønske om at ændre rusmiddel vaner, så har du/I måske taget det første vigtige skridt i denne proces. Det vi kan tilbyde er, at du, som rusmiddel-bruger og som pårørende, kan få anonym råd og vejledning.\nLæs mere under misbrugsrådgivning\nLæs også om kurser for forældre


Persondatalovgivning – Dansk Kano og Kajak Forbund\nFra side 6 vil vi gerne fremhæve:\nLangt hovedparten af de behandlinger, som en forening foretager, kan ske på baggrund af interesseafvejningsreglen. Som absolut hovedregel er det således unødvendigt at indhente et samtykke forud for foreningens behandling af personoplysninger om sine medlemmer. Og I bør ikke benytte samtykke, hvis der allerede findes en anden behandlingshjemmel.\nOgså idrætsforeninger er omfattet af reglerne for, hvordan man skal håndtere persondata.\nHent pjecen Vejledning til idrætsforeninger om behandling af personoplysninger. (Se underIDRÆTSFORENINGEN OG BEHANDLINGEN AF PERSONDATA)\nFortegnelsen skal også beskrive behandlingen af de almindelige medlemsoplysning, har Datatilsynet besluttet. Ny udgave af vejledningen og af bilaget om fortegnelser bliver uploadet snarest.


→ Bedste Stema Trailer på nettet – Klik for at se udvalget\nEr du på udkig efter stema trailer? Det kan du købe i følgende online byggemarkeder…\nSteakkniveSteam MoppeStegetermometerStegholderStelton TermokandeStemmejernSten I HavenSten Og GrusSten Til BedSten Til Brændeovn\nEn stor portion forretninger på nettet tildeler nu til dags flere billige leveringsmuligheder til stema trailer. Den mest almindelige er nu til dags levering til en pakkeshop, hvor du så selv henter de købte produkter når det passer ind i din hverdag. Leveringstypen er altså virkelig smart, og typisk desuden den billigste fragtform.\nDu burde på samme måde foretrække at få det leveret hjem til din privatadresse eller ud på din arbejdsplads. Fragtmetoden er som regel en anelse mere bekostelig, men desuden i høj grad enkel for stema trailer online. Den mest prisbevidste mulighed for fragt kan ikke benægtes at være selv at hente varerne, som jo afhænger af at du fysisk befinder dig nær internet shoppens butikker, for eksempel Harald Nyborg, Jem og Fix, Bauhaus eller Silvan.\nLeveringsdygtigheden på stema trailer er jo særdeles essentiel i tilfælde af at man står og skal bruge din pakke om et øjeblik, så i det øjemed er det temmelig essentielt at vi tjekker leveringstiden ved stema trailer. Adskillige webshops – eksempelvis Bauhaus, Harald Nyborg, Silvan og Jem og Fix – stiller garanti om billig 1 dags levering på mange af deres varenumre online, men det er regnet ud fra at der bestilles forud for et aftalt klokkeslæt, med hensynstagen til at de garanteret kan nå at få varerne ekspederet forinden logistikmedarbejderne holder fyraften.\nEn hel del e-handler i Danmark sikrer fragt uden beregning på stema trailer online, men typisk kræver det at man indkøber for et konkret beløb. Som alternativ skulle man udse dig den billigste mulighed for levering, hvilket ofte vil blive at få leveret produkterne til et udleveringssted.\nAdskillige byggemarkeder tilbyder click-and-collect hvor du handler billig stema trailer online men afhenter i byggemarkedet. Eksempelvis Jem og Fix, XL-Byg, Davidsen, Bygma, 10-4, Stark, Harald Nyborg, Bauhaus og Silvan. Byggemarkederne frembyder bl.a. afhentning af stema trailer i følgende områder:\nSilkeborg, Rødovre, Odder, Charlottenlund, Tårnby, Køge, Solrød Strand, Lystrup, Rønne, Kokkedal, Søborg, Brøndby, Slagelse, Skive, Kalundborg, Lillerød, Middelfart, Aalborg, Herning, Albertslund, Farum, Nyborg, Hvidovre, Rudersdal, Struer, Fredericia, Nakskov, Greve, Brabrand, Grenaa, Hedensted, Sønderborg, Tilst, Nærum, Nykøbing Falster, Brønshøj, Frederiksværk, Ringsted, Ishøj, Kolding, Varde, Birkerød, Brønderslev, Ikast, Holbæk, Helsingør, Aarhus, Ølstykke, Hørsholm, Højbjerg, Glostrup, Hillerød, Jyllinge, København, Hedehusene, Skanderborg, Værløse, Haderslev, Herlev, Taastrup, Frederikssund, Esbjerg, Roskilde, Vanløse, Holstebro, Korsør, Valby, Nørresundby, Dragør, Gentofte, Lyngby, Horsens, Haslev, Odense, Åbyhøj, Thisted, Ballerup, Frederikshavn, Vallensbæk, Vejle, Svendborg, Frederiksberg, Allerød, Hjørring, Virum, Randers, Hobro, Risskov, Aabenraa, Næstved, Viborg, Vordingborg, Stenløse, og Gladsaxe, .\nKlik-og-hent af stema trailer er muligt i alle regioner af Danmark: Jylland (Vestjylland, Nordjylland, Sønderjylland, Sydjylland, Syddanmark, Østjylland, Midtjylland), Sjælland (Falster, Hovedstaden, Midtsjælland, Amager, Østsjælland, Sydsjælland, Nordsjælland, Lolland, Vestsjælland, Bornholm) og Fyn (Østfyn, Midtfyn, Sydfyn, Vestfyn, Nordfyn).\nVed indkig i data fremstår det klart, at internet shoppere mange gange søger bl.a. køb stema trailer og stema trailer tilbud. Vi ser desuden tit mennesker efterspørge blandt andet billig stema trailer, stema trailer priser og stema trailer online, foruden de udbredte byggecentre som Bauhaus, Silvan, XL-Byg, Bygma, Stark, Davidsen, Jem og Fix, Harald Nyborg og 10-4.\nRabat på stema trailer\nDet er ekstremt fleksibelt for alle og enhver at vurdere prisniveauet på billige stema trailer online hos forskellige internet webshops, og ergo har de fleste outlets på nettet set sig nødsaget til at nedbringe salgspriserne på stema trailer betydeligt, og ovenikøbet garantere fri fragt.\nTrods dette kan det imidlertid være gavnligt at studere nogle enkelte forhandlere på nettet efter billige priser på stema trailer online før du køber, sådan at du er usvigeligt sikker på at antage den mest billige pris. Kig ikke blot hos de gængse byggecentre som XL-Byg, Jem og Fix, 10-4, Davidsen, Bygma, Stark, Harald Nyborg og Bauhaus.\nMan skal ikke desto mindre være opmærksom på, at ifald en internet butik tilbyder billige stema trailer online for en salgspris der anses for uforståeligt billig, så kunne det tit være et faresignal om en uoprigtig netbutik. Bestillinger med kort er trods alt omsluttet af et regelsæt, hvilket beskytter dig som køber imod falske butikker på nettet.\nGenerelt foreslår vi kortkøb eller betalinger med mobilen. Som et alternativ burde du overveje en afdragsordning som eksempelvis ViaBill, ifald du vil afdrage pengene til stema trailer over tid. Dette fås som regel i niche webshops, men dog sjældent de kendte byggecentre som fx Stark, Bauhaus, Davidsen, Harald Nyborg, XL-Byg, Jem og Fix, Bygma og Silvan.\nNår man kigger i statistikkerne står det klart, at internet shoppere ofte leder efter fx billig stema trailer og stema trailer online. Derudover oplever vi mange gange folk efterspørge for eksempel stema trailer priser, stema trailer tilbud samt køb stema trailer.\nTrustpilot tilbyder egentlig solide muligheder for at granske en lang række andre kunders kritik og derfor stiller vi forslag om, at du sonderer e-handlens anmeldelser forud for at du shopper billige stema trailer online.\nFacebook giver dig endvidere relativt belejlige chancer for at få indsigt i internet selskabets troværdighed. Her er der mange webshops hvor det er muligt at levere en omtale af deres købsoplevelse, hvilket ydermere burde udnyttes til at bedømme hvor tilfredse kunderne er.\nInden nogen køber billige stema trailer online i en internet shop kunne de utvivlsomt gennemgå butikkens handelsaftale, dog er det i reglen ikke særlig interessant, specielt på de udbredte byggekæder som Stark, Silvan, Harald Nyborg, 10-4, Davidsen, XL-Byg, Bauhaus, Bygma og Jem og Fix.\nEn anden mulighed kan være at kigge hvorvidt online forhandleren er støttet af e-mærket, hvilket generelt er en antydning af at internet forretningen respekterer de danske love, foruden at e-firmaet løbende kigges til af fagfolk der behersker de gældende bestemmelser.\nDette er desuden din anledning til bistand, ifald du forvoldes problemstillinger i forbindelse med din shopping med stema trailer. Tilsvarende foreslår vi at kunden er opmærksom på de fundamentale bestemmelser der indvirker på bestillingen af stema trailer online, til eksempel den returpolitik online shoppen kører med.\nHer er det tillige relevant, at man permanent bibeholder sin kvitteringsmail, således man til enhver tid kan bevidne bestillingen af stema trailer, uafhængig af om man køber ved Stark, Silvan, 10-4, Bygma, Bauhaus, XL-Byg, Jem og Fix, Davidsen eller Harald Nyborg.


Leon Gouré; Biografi\nMarts 27, 2016 Lærke Prahl L 0 0\nLeon Gouré var en russisk-fødte amerikanske politolog og analytiker. Hans undersøgelser var vigtige indflydelse på amerikansk politik i 1960'erne og 1970'erne, især på civilforsvar beredskab i Sovjetunionen, og om moral Viet Cong i Vietnam.\nHan blev født i Moskva, søn af Boris og Sophie Gourevitsch, som var mensjevikkerne der var imod den bolsjevikiske regime og gik i eksil i Berlin i 1923. De flygtede fra nazisternes forfølgelse i Frankrig i 1933 og derefter, i 1940, flygtede fra Paris til USA, hvor familien bosatte sig i Hoboken, New Jersey. Leon Gouré indrulleret i den amerikanske hær og blev en amerikansk statsborger i 1943. Han kæmpede som en infanterist i Anden Verdenskrig, før servering i kontraspionage, og efter krigen, interviewede nazister og deres samarbejdspartnere, der blev afholdt som fanger.\nEfter sin udledning han studerede på New York University, dimitteret i 1947, og derefter fik en mastergrad fra Columbia University i 1949. Han sluttede sig til Rand Corporation i Washington, DC i 1954, overføre til organisationens kontor i Santa Monica, Californien, i 1959. Han fik en doktorgrad i statskundskab fra Georgetown University i 1961.\nSom en analytiker hos Rand, begyndte han at udvikle sine ideer om civilbeskyttelse i Sovjetunionen. I 1961 skrev han en indflydelsesrig rapport tyder på, at Sovjetunionen massivt havde øget deres civile forberedelser forsvar for at beskytte et stort antal mennesker i tilfælde af en atomkrig. Hans rapporter om emnet bidraget til en udvidelse af beskyttelsesforanstaltninger civile i USA i 1970'erne og 1980'erne. I 1973 skrev han, at:\nHan rådede også præsident Lyndon Johnsons administration om krigen i Vietnam. Ifølge Malcolm Gladwell, skriver i 2013, Gouré var "strålende, karismatisk, utrolig charmerende og absolut hensynsløs". Han etablerede Vietnam Motivation og moral Project, og i 1964 boede i en periode i Saigon, hvor hans medarbejdere blev sendt for at interviewe Viet Cong kombattanter. Hans rapport konkluderede, at Viet Cong blev demoraliseret og ville overgive sig efter yderligere bombardementer; og han orienterede ledende militære tal i overensstemmelse hermed. Selvom hans udtalelser var imod af kollega analytiker Konrad Kellen, var det Gouré analyse, der påvirkede amerikansk politik i flere år.\nGouré tiltrådte University of Miami i 1969, som direktør for sovjetiske undersøgelser på Center for Advanced International Studies. I 1980 flyttede han til konsulentfirma Science Applications International Corp, hvor han forblev indtil sin pensionering i 2004. En beboer i Potomac, Maryland, han døde i 2007 af kongestiv hjerteinsufficiens i Arlington i en alder af 84.\nHans bøger omfattede Belejringen af Leningrad og Civil Defense i Sovjetunionen, begge offentliggjort i 1962. I 2009 blev hans papirer erhvervet af Hoover Institution på Stanford University.\nForrige artikel Rekreation i Huntington, West Virginia\nNæste artikel Garçon à la pipe


Look of the day: Frakke: Købt i Shanghai, Skjorte: Selected femme, Nederdel: Inwear, Stø\nhar nydt synet af røde blomster i min mors hyggelige stue…\nMin mor har lavet hjemmelavet hindbær marmelade – min favorit <3\ntog en coffee break med min søster – iført et mørkt outfit…\ngåtur i det smukkeste frostvejr..\ner blevet forkælet i form af rengøring af taske og støvler – tak Moar ;-)\nOkay! I dette indlæg kan vi vist konstatere, at jeg er MORS pige! Jeg var nemlig hjemme og besøge min søde mor i weekenden. Min mor bød på sen morgenmad og til dette havde hun lavet en af mine favoritter – nemlig hindbær marmelade! (Enten er man til jordbær eller hindbær i min familie ;-) ) Min mor er ret sej – hun laver ofte hjemmelavet marmelade, grød, saft osv. Og det er ganske hyggeligt, at komme hjem og se hvad hun nu har fundet på, at lave i køkkenet. Det hele er selvfølgelig lavet på den helt gammeldags måde og det kan tydelig smages. Der er bare noget særligt, når der er lagt arbejde og kærlighed i maden – dette værdsætter min mor meget. Hvorfor har jeg mon ikke arvet en af de gener?? Anyhow efter morgenmaden gik min søster og jeg en tur med barnevognen, og selvfølgelig lige tage lidt billeder. (Jep! Min søster blev lokket igen!) Da vi kom hjem til huset igen, havde min mor været igang med læderfedt, så både mine støvler (støvler bliver generelt ret hurtig beskidte her i vinter halvåret, med både salt, sne og mudder) og min gamle taske skinnede så fint og havde fået et helt nyt look.\nOkay, nu lyder det som om at jeg ret forkælet og at min mor bare knokler. Men med 5 andre søskende, så er det nogle gange rart, at blive lidt forkælet af sin mor, specielt når det er sager, jeg selv ville nedprioritere. Nå, dette var jo bare en af de mange herlige dage i sidste uge. Ellers har den stået på gåture i det skønne vinterlandskab, kaffedates, kagedates, løbeture og ikke mindst afslapning! Det sidstnævnte var tiltrængt og jeg glæder mig ret meget til at holde vinterferie på fredag.\nDenne uge er skam også rar at vente på. Foruden at jeg har ferie fra på fredag, så har jeg et par dinnerdates i vente, indløsning af en gammel fødselsdagsgave, et gensyn med en gammel veninde og ikke mindst en wellness date i weekenden – yay! Så denne uge kan bare komme an, jeg er helt klar! ;-)\nLook of the day: Frakke: Købt i Shanghai, Skjorte: Selected femme, Nederdel: Inwear, Støvler: H&M, Taske: Arvestykke Hej Piger! Jeg beklager at jeg ikke har blogget i …


Torino lufthavn | Information om Torino lufthavn\nTorino lufthavn | Guide til lufthavnen\nHer på siden finder du oplysninger og informationer om Torino lufthavn. Se på kortet hvor Torino lufthavn ligger og hvilke lufthavne der ligger i nærheden. Skal du i kontakt med lufthavnen finder du et link til deres hjemmeside og du finder også telefonnummer samt adresse.\nMed Skyscanner kan du også finde flybilletter til Torino lufthavn. Skal du bestille en flyrejse til lufthavnen, så benyt dig af søgeboksen øverst.\nSkyscanner søger på billige flybilletter til og fra lufthavne overalt i verden. Så skal du til en anden lufthavn end Torino, så kan vi også hjælpe med det!\nLufthavnen er det essentielle bindeled mellem dig og nye oplevelser - om du skal hente nogen ved lufthavnen, eller smide nogen af, eller om der venter dig nye oplevelser på ukendte eller velkendte territorier så starter det hele her. Så pak kufferten, få styr på håndbagagen og så er det ellers afsted til, eller fra, Torino lufthavn.\nLufthavne nær Torino:\nCuneo Levaldigi lufthavn (73km)\nMilano Malpensa lufthavn (96km)\nSion lufthavn (119km)\nGenova lufthavn (128km)\nMilano Linate lufthavn (130km)


Jeg tror ikke rigtig der er noget du kan gøre ved det, men det vil muligvis hjælpe hvis du giver din computer den lavest mulig IP, men jeg tror ikke rigtig på det. Like (0)\nDet er ikke sikkert at du oplever problemet, men en YouTube stream kan godt give anledning til lag i spil for andre på netværket. Primært i starten hvor den skal hente bufferen ned til at starte streamen. For spillet bliver vel ikke konstant langsomt når konens computer er tændt, det er vel kun når hun klikker rundt på YouTube. Hvis hun går ind på en YouTube video så stopper lag vel når den er loadet færdig? Like (0)