Fritz Pregl - Wikipedia's Fritz Pregl as translated by GramTrans\nWikipedia's Fritz Pregl as translated by GramTrans\nNedenstående er en automatisk oversættelse af artiklen Fritz Pregl fra den svenske Wikipedia, udført af GramTrans den 2014-11-09 09:02:40. Eventuelle ændringer i den svenske original vil blive fanget igennem regelmæssige genoversættelser. Du har mulighed for at redigere oversættelsen til brug i den originale danske Wikipedia.\nFritz (Friderik) Pregl , født 3 september 1869 i Ljubljana , død 13 december 1930 i Graz , var en østrigsk kemiker . Han skabte metoder som gjorde det muligt at præsentere nøjagtige medicinske kemiske analyser ved hjælp af ringe mængder af et organisk stof. Han blev i 1923 tildelt Nobelprisen i kemi " for opvecklingen af mikroanalysen med organiske substanser" .\nPregl var en fader var af slovensk byrd, blev medicinsk doktor i 1893 ved universitetet i Graz , hvor han samtidigt var ansat som assistent i fysiologi og 1904 blev temp. samt i 1913 normal professor i medicinsk kemi (årene 1910-13 var han professor i fysiologisk kemi i Innsbruck). Han var tillige forstander for det medicinsk-kemiske universitetsinstitut. På indbydelse af det Kemiske selskab holdt Pregl i Stockholm i 1921 forelæsninger om sine mikrokemiske analysemetoder.\nPregls tidligere arbejder berører forskellige dele af den fysiologiske kemi som fordøjelsen og spaltning af proteiner . Men allerede i opholdet i Innsbruck påbegyndte han udarbejdelsen af de subtile metoder for kvantitativ organisk mikroanalyse, som han sidenhen udviklede til stadig større fuldendelse og for hvilke han i 1923 fik Nobelprisen i kemi.\nPregl gjorde sig også kendte igennem undersøgelser over de antiseptiske egenskaber hos jodløsninger . En sådan, med 0,035-0,04% frit jod, som fik navnet præyngel, viste så markeret antiseptisk virkning, at den under Første Verdenskrig blev anvendt på en måde, som lignede brugen af Dakins løsning .\nPregl, Fritz i Nordisk Familiebog (andet oplags supplement, 1925)\nNobelprize.org, Nobelprisen i kemi 1923\n• WorldCat • VIAF : 24909382 • LCCN : n84800427 • ISNI : 0000 0000 8104 0485 • GND : 11890986X • SUDOC : 085490555 • BNF : cb155243091 (data)\nNedenstående er den originale artikel Fritz Pregl fra den danske Wikipedia, hentet af GramTrans den 2014-09-09 06:11:20. Eventuelle ændringer i den danske original vil blive fanget igennem regelmæssige opdateringer.\nFritz Pregl (3. september 1869 i Ljubljana – 13. december 1930 i Graz) var en østrigsk fysiker, kemiker og nobelprismodtager for sine vigtige bidrag til den kvantitative organiske mikroanalyse.\nFritz Pregl var søn af en slovensk far og en tysk mor og blev født i byen Laibach i Østrig-Ungarn i det nuværende Slovenien. Han døde i Graz i Østrig.\nPregl begyndte sin karriere som fysiker efter at have studeret medicin på Universitet i Graz. Med sit fokus på fysiologi og særligt fysisk fysiologi led han under den kvantitative organiske mikroanalyses begrænsninger. Det lykkedes ham at udskille en lille mængde ren galdesyre, hvilket førte ham til at forbedre elementaranalysen, så man kan bestemme et stofs sammensætning ud fra en meget lille mængde af stoffet. Pregl valgte ikke at holde sin metode hemmelig, og den vandt hurtig stor udbredelse blandt kemikere over hele verden.\nPregls opdagelse førte til, at han fik tildelt Nobelprisen i kemi i 1923.\nOversættelsesdato: 2014-11-09 09:02:40


Historie #3 | Styr på Klimaet\nFOTO: Steve Proehl / Corbis\nSolenergianlæg, Ivanpah, Californien USA\nSolen – en uudtømmelig energikilde\nSolen er vores største energikilde. Uden den ville der ikke være noget liv på Jorden, og den skinner døgnet rundt et eller andet sted på kloden. Hvis vi kunne udnytte dens nærmest uudtømmelige potentiale, ville det sollys, som rammer vores planet på blot en enkelt time, være nok til at forsyne alle jordens mere end 7 mia. mennesker med energi i 27 år!\nSelv om solenergien i dag kun bidrager til mindre end 1 pct. af verdens energiforbrug, så er det den energiform, som vokser hurtigst. Alene på et enkelt år i 2013 steg anvendelsen af solenergi med 232 pct. i forhold til året før.\nDet skyldes især, at produktionsomkostningerne er faldet og effektiviteten af de enkelte solmoduler er steget. Nogle af verdens største solanlæg findes i USA, Kina og Indien. I USA findes to af de største i det solrige Californien, hvor de tilsammen kan forsyne 360.000 hjem med energi og med en CO2 besparelse, der svarer til, at man fjernede godt 135.000 biler fra vejene.\nI den indiske delstat Madhya Pradesh vil man i 2016 have færdiggjort et solanlæg med en kapacitet på 750 MW, hvilket er næsten lige så stort, som de to californiske tilsammen. Men solenergien kan i langt mindre skala også have en stor betydning for den femtedel af verdens befolkning, som lever uden at være tilknyttet et elektricitetsnet. De må tilbringe halvdelen af døgnet i mørke eller bruge dyre, farlige og forurenende petroleumslamper. Her har en ganske enkelt opfindelse af en lille kraftigt lysende sollampe, der oplades om dagen ved hjælp af solens stråler og kan brænde i fire-fem timer, skabt helt nye muligheder for, at børn f.eks. kan læse deres lektier om aftenen.\nAlene i Afrikas folkerigeste land, Nigeria, vil det kunne nedbringe udslippet af CO2 med 6,4 millioner tons om året at skifte petroleumslamper ud med sollamper. Og med en lille gul kuffert har bl.a. den lille hjælpeorganisation We Care Solar været med til at forbedre sundheden og nedsætte børnedødeligheden især i Afrika syd for Sahara.\nKufferten rummer solceller, som via solen kan skaffe strøm og lys til hospitaler og fødeklinikker i afsidesliggende egne. Ud over at bringe lys og oplade mobiltelefoner rummer solkufferten også en såkaldt føtal monitor, hvor man under fødslen kan følge barnets hjerterytme og moderens veer. Det gør fødslen sikrere for både mor og barn. Den bærbare gule kuffert forsyner i dag over 800 klinikker med solenergi og fødselsovervågning.


Udskrift af oplægget - Jes Bertelsens oplæg - Konferencen i Århus - infogruppen\nBrug 3-D brillen - i rød, indigo og grøn tekst\nJes Bertelsen, oplæg på konferencen Den 9. Intelligens, Århus, den 16, november, 2007.\nOplægget er så vidt muligt gengivet verbatim ud fra lydkvaliteten.\n[plusord er angivet med indigo, forbehold og utydelighed med rødt, kommentarer med grøn]\nDet er jo ikke så let at komme oven på Jesper. (enkelt latter fra salen, ler selv med) Med den humor, og, eh, visdom, som han har, men, eh … jeg skal prøve at gøre det så godt jeg kan. Det jeg skal prøve at sige noget om, det har det ved sig, at det er et slags forslag. Jeg har primært beskæftiget mig med voksne mennesker, rigtig mange, som jeg har forsøgt at undervise i, hvordan man ved at bruge enkle praksisformer kunne komme i en dybere og mere autentisk kontakt med sig selv. Men igennem årene, så har jeg fået mere og mere ineresse i …og forståelse for, at det var måske betydningsfuldt, hvis nogle af de erfaringer, som vi har gjort os i årenes løb, hvis de kunne frugtbargøres i forhold til, øh, børn.\n(Lydproblemer i kongreshallen)\nJeg prøver at gå videre. Det som på forhånd er meget vigtigt at få formidlet, det er, at de forslag og erfaringer, som jeg vil fremlægge, er på et begynderstadie, det er et forsøg på og se, om man – sammen med mennesker, der har mere forstand på børn, end jeg har – kunne frugtbargøre nogle af de erfaringer, som jeg og vi har gjort os … og så få dem præsenteret på en sådan måde, at de kunne blive hensigtsmæssige for børn. Det går direkte ind i noget af det, som Jesper fremlagde. Han beskrev, meget forenklet, denne her tendens til overstimulation … som er i, som finder sted i … børnehaver og skoler, som en nødvendig konsekvens af de store udfordringer, der er, til alt det, der skal indlæres. Ingen tvivl om, at de moderne elektroniske medier, de er med til at øge den overstimulation, øh, for mig at se, og det skaber en tendens til, at børn og unge mennesker, de bliver ligesom forhippede på stimulation, som Jesper forklarede, og så kommer, eh, ”fra sig selv”. Så det man jo så naturligvis, eh, må tænke med den erfaring, som jeg har, det er jo … kunne man ikke nogle enkle redskaber, frisatte redskaber … eehhh … som kunne være med til at skabe en større kontakt indadtil, sådan så børn og unge mennesker får en balance i forhold til alt det, de skal præstere og indlære, at de får en balance ved at kende til redskaber, enkle, simple ting, som de kan gøre, eller lade være med at gøre, og derved komme dybere i kontakt – Jesper beskrev, hvordan den her kedsomhed eller rastløshed, som ofte er en effekt, der kommer af overstimulation, hvordan den måske kunne være en slags naturligt tilbud til en dybere indadvendthed. Man skal selvfølgelig forstå så, eh, og, eh, give børn og unge mennesker … eh, nogle forslag til, mmm, at de måske lytter dybere ind i, hvad den kedsomhed er – hvad ved jeg!\nEh, så det ene af, af .. mine motiver til at være med i det her, det, det .. er, øh, altså et ønske om, en forestilling om, at måske kunne erfaringer fra undervisningen af voksne i det her felt omkring dybere kontakt indad gennem noget med hjertet, meditation og målet af nærvær .. måske kunne det også komme børn til gode. Det er det ene motiv.\nMen, eh, jeg må indrømme, at der er altså også et andet motiv … æh …. det er et lidt mere alvorligt … og, øh, overordnet perspektiv, men jeg vover alligevel at komme med det. Altså, eh, når man har prøvet at følge med i, hvordan udviklingen har været sådan globalt set, eh, i de sidste 25-30 år, så vil man jo, eh, ikke kunne undgå en eller anden form for uro. Der er en række faktorer, som tyder på, at, at, hele menneskeheden eller kloden nærmer sig en eller anden form for krise. Det er naturligvis et stort emne, men, men jeg vil nu alligevel sige nohet om det og prøve at vise, hvordan det har fået sådan en som mig til at tænke, at måske skulle man overveje, at … eh, øh … bevidstgøre, eller i hvert fald bringe debat i gang omkring, hvorvidt den udvikling, der er i gang globalt, om ikke den afsætter nogle konsekvenser i måden, vi måske gør med vores opdragelse eller pædagogik i de yngre generationer, fordi det er jo de yngre generationer, altså børnene og de unge, som kommer til at overtage regningen … æh,ah … for den klode, som vi efterlader, måske i en meget, meget uhensigtsmæssig position, så man kunne sige, at det måske også kunne give os en form for motivativ, eh motiv, eh motivation, til at prøve ligesom at forklare situationen tydeligere for de her børn og unge, og måske også prøve at pege på nogle veje. Jeg tror ikke, at nogen kan finde vejene – jeg kan ikke! – og jeg tror ikke, at der er ret mange andre, der kan finde vejene, men man kan i det mindste rejse problemstillingen og gøre opmærksom på alvoren i det, og derved måske sætte større opmærksomhed og fokus på noget, som fortjener større opmærksomhed og fokus, også med reflekserne ind i, eh, hvordan vi gør, og hvad vi lærer vores børn og unge. Så det er den anden, eh, del af, eh, mit motiv for at deltage i det her. Så jeg vil bruge noget tid på at sige lidt om det og prøve at forklare, hvordan jeg oplever sammenhængen, inden jeg så går over til at prøve at præsentere en, en konkret, eh, et konkret forslag til, hvad man kunne gøre, og det skal jeg nok relativere, når vi kommer til det. Men først det om det globale perspektiv.\nÆhm, jeg har lige fået en, en rapport, som hedder ”Global environment outlook”, som er FN’s hovedrapport omkring, hvad der sker i den globale udvikling. Den er lavet af over 1000 videnskabsmænd, op imod 1400 forskellige videnskabsfolk har arbejdet i en årrække på at lave den her rapport. Den er lige kommet. Det er ikke en, eh, eh, let læsning – den er ikke særligt optimistisk. Den er nummer 2 af en rapport, der blev lavet for 20 år siden, den som Bruntland-rapporten også har været, eh, i samsving med. Og de forudsigelser omkring, hvordan det går globalt, i den rapport for 20 år tilbage, der lavede man en række scenarier, og, eh, jeg er gået tilbage og har kigget på det, og nogle af de scenarier, de så ud på en sådan måde, at den samlede, hvad skal vi sige, reaktion rundt om i det politiske og mediemæssige, eh verden var, at det var en form for ekstrem eller dommedagsagtige profetier, der kom af de her videnskabsfolks redegørelser i den rapport for 20 år siden. Nu fastslår denne her gruppe af 1400 forskere, at selv de værste scenarier i den rapport for 20 år siden er overhalet af, hvordan virkeligheden ser ud – det er værre end skrækscenarierne fra for 20 år siden. Altså det får mange mennesker, synes jeg, og det får også mig til ligesom at kigge en gang til på, hvad det er for en tid, vi lever i, og hvad det er, vi har gang i, med, med .. vores menneskehed og vores, øh, klode, og det begynder jo helt inde der, hvor vi selv er, med vores børn og vores måde at gøre med os selv på. Øh .. så jeg vil sige en lille smule mere om den rapport og prøve at beskrive, hvordan det hænger sammen med de motiver, som, som jeg har til at .. prøve at bidrage med en form for oplæg. Øhmmm … de beskriver hovedlinjerne i, i .. processerne omkring hvordan miljøet ser ud, og de har delt det op sådan, at de beskriver, hvad der sker med, med landet, altså med vores faktiske jord, hvor dårligt det ser ud, og hvor meget forringelse af tilstandene på landbrugsjord og skov, der globalt set er, og hvor kraftig accellerationen er, og de beskriver vandet – de har masser af folk med, der har arbejdet med det – og de beskriver, hvordan fiskebestanden globalt set begynder a blive kraftig reduceret. Man må søge for at få den samme kvote af fisk, må man søge ned mod mere basale niveauer i fødekæden, og man må fiske meget længere ude og meget dybere, end man har indtil nu, og prognoserne er rigtig dårlige – ål er ved at uddø, torsk er der for lidt af, og så videre og så videre. Masser af konkrete eksempler giver de. Og luftforureningen fortæller de om, hvordan det ser ud, og at det går hurtigere med opvarmningen – man forestiller sig, at polkappernes afsmeltning går hurtigere, end man forestiller sig, og at de prognoser, man har lavet, at de rent faktisk … (ler fjollet) … jeg kan altså ikke gøre for det vel … de prognoser, de ser ikke gode ud … man er bange for, at hvis det fortsætter, og man ikke globalt set gør noget afgørende på nuværende tidspunkt, så vil man kunne starte nogle accellerationsprocesser, som Lovelock og andre har beskrevet, der på kaotisk vis kan skabe en, en markant forværring af tilstandene på jorden. For eksempel er man bange for, at allerede omkring de næste 20-50 år, så kan vandstanden stige meget mere, end man har forestillet sig, hvad der kommer til at true rigtig mange af de befolkningstætte områder på jorden – altså i meget højere grad, vi taler ikke om meter, men om 20-25 meter! Så den er meget uro-urovækkende, den rapport. Et andet konkrete eksempel, som jeg vil nævne derfra, som gjorde vældigt indtryk på mig, det er den her tale om ozonhullet over Antarktis. Da havde vi jo fået en forestilling fra medierne - i hvert fald havde folk, der ikke er eksperter, som mig – havde fået en forestilling om, at ved og hæmme de her forskellige ting med sprayflasker og en lang række andre tiltag, så var der kommet en form for kontrol over det ozon. Og så konstaterer de her videnskabsfolk: Ozonhullet over antarktis har aldrig været så stort som nu. Det har intet hjulpet! Eksempel, Et eksempel. Det vrimler med det. Og hvad siger de så, hvad anbefaler de? De anbefaler to ting. Igen og igen som et mantra gennem hele den rapport, der er på over 500 sider – de siger, det er nødvendigt med globalt samarbejde. Der er ikke nogen enkelt regering eller enkelt organisation, der kan løse det her problem. Det kan kun løses ved en samlet indsats af alle de globale instanser, der har magt og mulighed for at kunne styre og lede. Det er, eh, den ene del – så de appellerer til en form for, øh, global samsving. Det andet, de siger, det er, at de scenarier, de tegner, de er bygget op, nogle af dem på at man priorioterer markedsøkonomi, og andre at man prioriterer politiske omstændigheder, og hvis, der skal være en mulighed for, at det her lykkes, så skal man prioritere, siger de, bæredygtige miljø, eh, strategier – både inden for landbrug, skovbrug, industri – og inden for økonomi og energipolitik. De siger, at det ser ud som om, det ikke er særligt sandsynligt, at det vil ske, og de tegner ikke et særligt, eh, positivt billede, men de peger insistant på de her faktorer – altså globalt samarbejde, og så hvad jeg vil kalde en indstillingsændring [her foregår glidningen i ”argumentet”] i forhold til prioriteter. Man må prioritere det her meget højere, end man gør. Slut med det!\nHvad har det så med, eh, børn, og eh, øvelser at gøre? Jamen, det tror jeg, det har - det har noget med hinanden at gøre. [Her følger helt uklar argumentation med emotionel appel] Jeg forestiller mig, at hvis det ydre tryk, der kommer fra miljøet på kloden – hvis det skal resultere i en indstillingsændring, så skal der også være en opmærksomhed omkring, hvordan man lytter ind i sig selv på en sådan måde, at man kan opfatte den, eh, solidaritet eller den, eh, samhørighed, som er en forudsætning for, at en sådan indstillingsændring kan finde sted – det, det er jo det, der mangler, og det, der mangler – det kan vi alle sammen mærke på os selv, vi kan mærke det i det store – det er ligesom vi varetager primært vores egne interesser, landene varetager deres egne interesser, sammenslutninger af lande, multinationale selskaber, verdensregioner – og afgrænsningerne sætter en form for spænding, sådan så løsningsforsøgene ikke kan blive tilstrækkelig omfattende og tilstrækkelig dybt forankrede i tilstrækkelig mange mennesker, som har opfattet nødvendigheden af og skabe en form for konsensus, som resulterer i handling på det her, eh, afgørende, eh, totalt globale (liv, niveau?). Så jeg tror, at måske kunne det være meningsfuldt – i hvert fald og tematisere – æh, hvordan kunne man tilbyde mennesker [altså ikke børn?] nogle, eh, redskaber og nogle måder og arbejde med sig selv på, som kunne begunstige fremvæksten af denne her indre venlighed eller indre, naturlige samhørighedsfølelse. Kan man overhovedet gøre det? Er det en utopi? Eller er, er der muligheder for at gøre det? Eh …..eh ….. (længere tavshed). For mig at se må det i det mindste være væsentligt, at man prøver at skabe en form for opmærksomhed og fokus omkring det her og forsøger at tematisere det, og ikke straks lægger det dødt … det vil jeg føle måtte være det mindste, man kunne gøre – prøve at gå ind i en mere seriøs undersøgelse af det. Det her har man jo tænkt andre steder på kloden. Blandt andet har man, eh, i vores naboland, eh, Sverige .. der har man i flere år haft et projekt, der hedder ”Drømmen om det gode”, som de fleste af jer, eller mange af jer formentlig ved noget om – det er faktisk et forsøg på i skolerne, både i grundskolerne og i gymnasieskolerne, at prøve at tilbyde nogle enkle redskaber, æhm, man har bygget det op i sådan en 4struktur, hvor man tilbyder et sæt af forskellige øvelser – noget man gør med kroppen, noget man gør med hjertet og følelserne, og noget man gør med bevidstheden .. forskellige enkle ting … og man har eksperimenteret med det i en årrække og lavet nogle pilotprojekter. Jeg ved blandt andet, at man for ganske nylig har afsluttet en, et stort forsøg i en skole, hvor alle selvfølgelig er blevet spurgt, om de vil være med – forældre, skolebestyrelser, lærere og elever – og så har man prøvet at sætte nogle professionelle mennesker på til at evaluere, eh, resultaterne – man har lige haft et stort møde på, eh, i Sverige omkring det – og resultaterne, sådan som jeg har fået dem forelagt og referet af en, der var til stede ved den evaluering, er .. positive. Selvfølgelig ikke mirakuløse, det er klart, men de er positive. Der kommer fra mange forskellige sider, både fra lærerne, fra eleverne og forældrene, der kommer der beskrivelser og feedback tilbage – man har prøvet at lave det rigtigt systematisk med spørgeskemaer og kontrolgrupper så godt, som man har kunnet gøre det i en mere, sådan videnskabelig kontekst, og der kommer rent faktisk en positiv feedback. Det er som om det har en gunstig effekt på, eh, klimaet – større venlighed, større arbejdsevne, mere kontakt med sig selv, mindre mobning, eh, dybere evner til at træffe valg. Og det er jo interessant, det har man arbejdet med i Sverige, altså meeget, meeeget, meget mere, har jeg indtrykket af, systematisk og ligesom støttet, end jeg har indtrykket af, vi har gjort det i vores land. Jeg ved at rigtigt mange pædagoger og folkeskolelærere har prøvet og arbejde med og bringe en mere, hvad skal vi sige, stille kvalitet indimellem – noget med krop, eller noget med drøm, lade børnene give hinanden noget massage på skulderpartiet, så de måske undgår mobning, og man har prøvet at arbejde med drømmeforståelse på en enkel måde, kreativitet, man har prøvet at arbejde med forskellige ting omkring ”mindfullness” .. øh, sådan tror jeg, eller det ved jeg, at rigtig, rigtig mange pædagoger og folkeskolelærere i vores land individuelt og forskellige steder har arbejdet. Men det, vi mangler, er måske en mere systematisk undersøgelse, hvor der er noget objektiv evaluering, og hvor man prøver at udnytte nogle af de erfaringer, der rent faktisk er gjort, og også nogle af de erfaringer, der er gjort i Sverige, og så prøve at se hvad, hvad, er det noget, der virker på en hensigtsmæssig måde.\nEh, det, eh den model eller det forslag, som jeg om lidt vil prøve at gennemgå mere præcist, eh, for jer, det er bygget op dels på grundlag af de erfaringer, som vi er en gruppe mennesker, der har gjort på voksenundervisning inden for det her felt, og så er det .. har vi selvfølgelig kigget vældig grundigt på de svenske erfaringer, og så er det .. har vi lavet nogle ganske små pilotprojekter med børn, eh, jeg tror ikke, eh, de er så meget værd i den store kontekst endnu, men de er interessante som forsøg, og det vil Helle senere give en mere konkret beskrivelse af. Jeg har også selv prøvet og være med i sådan nogle grupper og prøvet at undervise børn i noget omkring at komme i dybere kontakt med hjertet og noget omkring meditation, altså vågenhed, nærværs…træning, og det har været utroligt stimulerende. Noget, som jeg selv har lagt mærke til, det er, at .. at noget, som mange gange har taget mig vældig lang tid i kontakt med voksne mennesker, og få ligesom, eh, få til og fungere, sådan at .. at vi forstod, hvad hinanden sagde, og hvad vi oplevede, og mennesker begyndte ligesom at kunne forholde sig til det og danne sig nogle meninger og erfaringer omkring det, det er meget, meget lettere, når man taler med børn. Man kan sige ting til børn, som de umiddelbart forstår i det her felt – det har jeg faktisk rigtig mange erfaringer med. For eksempel, hvis man siger til voksne mennesker – eller hvis vi siger til hinanden her – skulle vi prøve et øjeblik og lade være med at tænke, så vil vi jo reagere med en slags viden om, at det kan man ikke – man tænker hele tiden, der er billeder, og der er tanker, og der er følelser og associationer og sanseindtryk – man kan ikke bare sådan stoppe det. Den viden, at man ikke kan det, har børn ikke – jeg taler om børn mellem 7 og 14 år – det .. det spektrum af børn, som jeg har arbejdet med i nogle små grupper med, sammen med blandt andet Helle, eh, og andre. Det, der er interessant, det er, at hvis man siger til sådan nogle børn – prøv at lade være med at tænke – så lader de rent faktisk være med at tænke! [En åben indrømmelse af meditationsprøvning af børn i dzogchen-filosofisk regi]. Det varer selvfølgelig ikke ret længe – det er jo også lige meget – men det, der er interessant, det er, at vi voksne – vi, der har den her viden, det kan man ikke, så derfor kan vi selvfølgelig ikke, men børnene har jo ikke den viden, så de lader bare være, hvorefter der er stille! Det er jo for eksempel, altså .. hvad tæller sådan nogle erfaringer, at man har gjort det med … hvad ved jeg … 100 børn i forskellige grupperinger, jamen det tæller jo ingenting, det tæller jo ingenting, men det er dog interessant nok, når man sammenligner med, hvor vigtigt det er – hvor vigtig sådan en forståelse af sindets dybere funktionsmåde, hvor vigtig den er for voksne! Så er det jo interessant, at børn har sådan en umiddelbar tilgang til det. Jeg har set det tilsvarende omkring, eh, når man arbejder med .. med noget med hjertet, altså empatiske følelser. Så kan man se, at .. at noget, eh, hvor voksne mennesker, de fleste voksne mennesker er meget forsigtige … man er .. er bange, man tænker, bliver man såret, eller hvad skal det her nu bruges til og .. er man nu, altså, hvis man skal åbne hjertet, er det fordi man skal ligesom manipuleres med eller hvad, eh, foregår der. Hvis man siger sådan noget …\n(Henvendt til nogen i salen: ”Er lyden ikke lidt underlig?” - utydelig samtale - ”Hvad siger du?” ”De retter på billedet – det kan være det hjælper!” (munter, latter fra salen). ”Det er godt.”)\nNår man taler om sådan nogle følelser og prøve og få lidt mere kontakt med venlighed i hjertet, så kommer de her modstande eller forbehold i voksne mennesker. Men, eh, når man prøver at sige det til børn, eh, så er der, eh, en meget mere umiddelbar tilgang til det. Det afhænger selvfølgelig af, hvor meget venlighed eller hvor meget omsorg og kærlighed, børn har fået, og har omkring sig i miljøet – det er klart, men selv børn, som er rigtig belastede, altså børn som .. hvis forældre er døde begge to tidligt, adopterede børn, børn der er i sådan på grænsen til at få mere alvorlige psykiatriske diagnoser – selv sådan nogle børn – sådan nogle grupper har jeg også arbejdet med – sammen med kyndige pædagoger, selvfølgelig – der har jeg også kunnet se, at hvis man prøver og sige til sådan nogle børn eller bare henlede deres opmærksomhed på, hvordan de kan gøre med hjertet, så .. så tager de det umiddelbart ind. Jeg kan huske noget, der gjorde et vældigt indtryk på mig med nogle konkrete børn (dæmpet stemmeføring) – da jeg spurgte dem: ”Prøv engang at tænke på nogen af de mennesker, som I holder af” – det er jo en øvelse, som er, hvad skal vi sige, meget simpel og jordnær [traditionel buddhistisk teknik], og som voksne jo også kan udmærket … Og de her børn, jeg sagde: ”I kan tænke på jeres forældre, jeres søskende, eller ven, eller hvem I nu har. Og så var der et barn, så var der et af børnene, der rakte hånden op og sagde: ”Kan man også bruge en hund?” Jo, det kunne man selvfølgelig. Og så var der sådan en rigtig lille forsigtig en, der var virkelig … altså langt inde i sig selv, og ikke havde meget kontakt .. meget problematisk lille fyr .. der så rakte hånden op og sagde: ”Kan man også bruge et sovedyr?” Jo, men det kunne man jo godt. Det fortæller jo noget om, ikke også, hvor langt ind, eh, følelsen af og holde fast i, at der er nogen, man holder af, hvor langt ind den går. Altså, man opgiver måske de voksne, man opgiver måske mennesker, man opgiver måske dyr, men man bliver ved med at fastholde et ønske om selv ud i meget, meget ekstremet lukkede og sårbare situationer, da fastholder man et ønske om at have den følelse, at man selv holder af nogt andet, om det så er et legedyr. Den kapacitet inde i hjertet, den, det er den jeg tror, det kan jeg jo ikke vide, det er den, som man skulle have mere fokus på. Altså, vores pædagogiske system er opbygget på indlæring og på, at vi skal præstere, og man har ikke nok, eh, måske nok, opmærksomhed på, hvor vigtigt det er, at sindet - for at kunne blive optimeret i sin evne til at kunne afbalancere information og indlæring – har brug for og få kontakt med dybere niveauer af stilhed [her glider argumentet igen, talen var om hjertefølelsen, der nu kobles ukritisk sammen med stilhed], eh, derfor sådan en type af øvelser, som det med at prøve at få børn og unge mennesker og voksne til at opfatte, at der foregår to ting i sindet - hele tiden – der foregår en kontinuert strøm af tanker og følelser og så videre, og så er der pauser eller stilhed, der hele tiden er der [dzogchen meditationsfilosofi og –praksis]. Ligegyldig hvor meget information, der er, ligegyldig hvor meget larm, der er, så er der altid pauser inde i sindet i alle mennesker, ikke også. Det er der lavet så mange og så grundige undersøgelser omkring – så mange ting, eh, er bleven, eh, forsøgt forstået omkring det – der er nok ikke megen tvivl om, at der altid er sådanne pauser inde i sindet, og at der altid er en mulighed for at kontakte en form for stilhed. Hvis ikke det bliver .. hvis ikke man gør opmærksom på det, så overses det. De voksne overser det, og børnene overser det. Og vi lægger vældig meget vægt på med hensyn til hjertet – det er den anden hovedvej, tror jeg, ind til noget af det, der er brug for, eller kunne være brug for, hvis man skulle skabe en balance til den her lidt for afgrænsede, lidt for egoistiske, lidt for overstimulerede situation, som måske, eh, både børn og voksne er i. Den anden hovedvej det er at prøve at undersøge eller lægge mere vægt på den del af, eh, øh, følelseslivet, hvor man beskæftiger sig med følelser, der strømmer fra en selv ud til (kløjs) andre. Vi er vældigt opmærksomme på, om man får nok, om man får nok kærlighed, om man får nok, eh, interesse, omsorg. Men man er måske i mindre grad opmærksom på, hvor betydningsfuldt, det er, at man henleder opmærksomhed .. på, hvor vigtigt det er, at man føler noget spontant, helt fra man er ganske lille, som vi også hørte i nogle af Jespers eksempler, hans fantastiske eksempler, at man begynder at føle noget empatisk – det er den empatiske kvalitet, altså, den evne til at holde af, som er givet, formodentlig, de fleste mennesker ved fødslen, den evne får måske ikke nok stimulation, eller der bliver ikke gjort nok opmærksom på den, og man giver den ikke plads, og man mener måske – og det kan man godt forstå, at man gør, ikke også – man mener måske, at i en slags vanskelig situation omkring indlæring, når man skal lære børnene meget, og der er højt støjniveau, og de er ude af sig selv og så videre – jamen skal man så også ekstra til at beskæftige sig med momenter af stilhed, og hvordan skal man få børn til det, og skal man begynde at beskæftige sig med noget så sårbart som og prøve og gøre børn opmærksomme på, at de nogle gange skal tænke, måske, på de mennesker, de holder af, midt i, at tingene er, som de er. Altså, den måde, den approach er .. er naturligvis provokerende – man kan tænke, jamen, altså, hvad skal det gøre godt for – og det er også muligt, vi kan ikke vide, om det .. det er en vildand – vi kan vide at mennesker, mange steder, ikke også, som jeg nævnte i Sverige, prøver de, og vi lavede nogle små forsøg – jeg ku, jeg synes, det var interessant, hvis man fik noget mere erfaring, man prøvede og undersøge det bredere, fik noget mere videnskabelig klarhed omkring det ved at lave nogle, øh, undersøgelser og nogle fors ..øhh grupper, som man kunne sammenligne med nogle kontrolgrupper, og så prøvede at se – hvad gør det rent faktisk, hvis man, hvis man, prøver det. Ehhhh … ok!\nSå vil jeg prøve og gennemgå det her, eh, forslag, en lille smule mere detaljeret .. det, det, det var jo det, der ligesom var ideen i det, jeg skulle fremlægge, det var – kan man vise eller give nogle eksempler på nogle konkrete redskaber, og eh, ……….. utydelig interaktion …… Grafikken i det skema er blandt andet lånt fra de måder, som de i det svenske ”Drømmen om det gode” har bygget det op. De har lavet sådan 4 veje ind til et hjerte i midten, som er deres forhåbning, ikke også – kan det måske lade sig gøre og, eh, give børn og unge mennesker redskaber, som er enkle og frisatte, som kan være med til, at de får en dybere kontakt med, eh, de stille kvaliteter i sindet og de empatiske kvaliteter i hjertet – kan det lade sig gøre? At det er bygget op – jeg vil prøve at fortælle noget mere om det. Det er bygget op med sådan 5 veje [sigter til FBEI’s pentagram-koncept] – det skal ikke tages særlig højtidligt. Det kan lige så godt være, at man kun skal bruge 4 veje, og det kan også være, at man skal bruge 6 veje. Man skal ikke lægge noget særligt i det. Hvad man imidlertid skal lægge vægt på [forholder sig til Infogruppens kritik], det er, at, eh, almindelig indlæring handler om, at man .. man skal få fat i noget information og dygtiggøre sig og præstere noget og uddanne nogle evner og nuancere og dygtiggøre sig indenfor det. Det, der er karakteristisk for hele det her forslag, at man .. man henvender sig til en anden dimension af børn og unge. Men man henvender sig til noget, som alle kan, og som alle i lige høj grad har adgang til – så børnene skal ikke præstere noget, de skal ikke lære noget nyt – i virkeligheden skal de lytte ind til noget, de har – de skal opdage, hvis de vil, nogle ganske simple mekanikker og få skaffet sig nogle ganske simple erfaringer, som alle mennesker kan få, og som alle mennesker til alle tider har udvikler pædagogikker til at udvinde og fremkalde. Og så skal de udforske og undersøge det i stedet for og præstere og blive bedømt og vurderet. Der er ikke et facit på de her øvelser – man skal opnå det og det, den her erfaring og respons er den rigtige. Det er det respons, som det enkelte barn kommer med, når det prøver at gøre det, som er det rigtige for det barn. Man skal ikke tolke det, og man skal ikke blande sig i det. Så det er en helt anden tilnærmelse til barnets, eh, autonomi – dets evne til at kunne strukturere og forholde sig til, eh, sin egen, eh, erfaring, og sin egen situation. Man skal ikke præstere, man skal ikke bedømmes, man skal ikke kunne noget bestemt, man skal ikke sammenligne resultater.\nDet ved vi jo i hvert fald med voksne, at hvis man prøver og udvikle sådan en form for strategi, og give mennesker den, og mennesker selv begynder at arbejde med det, så kan der jo mange gange komme en lettelse, fordi man bliver henvist eller man opdager nogle ting, som alle mennesker har, som alle mennesker kan, og hvor alle er ligestillede i forstand af, at det ikke er sådan at nogle for eksempel har et særligt talent for at trække vejret, og andre har det ikke, eller nogle mennesker har et særligt talent for, at deres hjerte banker, hvorimod andre – det banker kun om søndagen, eller det banker kun om morgenen. Alles hjerter banker altid, ikke, det er helt ekstremt banalt [Jes Bertelsens distancerer sig så godt han kan fra sin spirituelle elitarisme på det eksklusive Vækstcenter], så de her 5 veje er bygget op på noget, som vi alle har. Hvis vi tager dem oppefra. Alle har et hjerte. Og alle kan i en eller anden forstand forholde sig til det. De fleste mennesker, måske nok ikke alle, men rigtig mange mennesker, de kan skelne mellem kærlighed og omsorg og venlighed, der kommer ind til mig og handler om mig, og som jo er nødvendig for vækst, for personlig vækst, selvfølgelig, men man kan også skelne og mærke de kærlighedsfølelser, der kommer fra ens eget hjerte og går ud til nogle andre – ens forældre, ens venner, ens søskende, ens hund eller ens, hm (bevidst), sovedyr. Så man kan adskille de to, eh, følelsesveje. Den, der giver næring til ens personlighed, ens jeg, og så den vej, der giver mulighed for udvikling af empati og samhørighed med andre mennesker. Man kan skelne de to, eh, følelsesveje. Og det man man meget, meget tidligt. Nu taler vi jo om børn fra cirka 6-7 år og så frem til 14 år, det er det, der ligesom ligger som fokus. Så alle har et hjerte, og alle har en bevidsthed, eh, hvad enten man er velbegavet, eller man er mindre begavet, man er urolig, eller hvordan man er, så er der en vågenhed, der er en bevidsthed, og den bevidsthed, det er jo en almenmenneskelig ting.\nVi sidder alle sammen i den lige nu, ikke? Vi er jo alle sammen vågne. Det giver jo ingen mening – det er jo ikke sådan, det kan være, der er nogle enkelte af jer, der er lidt søvnige eller trætte, men .. men der er en generel vågenhed. Altså hvis, det er et faktum, at vi simpelthen .. vi er her, vi er sammen om det her, vi prøver at forstå det og forholde os til det – og det vi gør, ikke også?, at vi hele tiden prøver at høre på indholdene af ord, men vi har meget lidt opmærksomhed på selve det faktum, at vi er vågne [traditionel buddhistisk bevidsthedsfilosofi] – meget, meget lidt opmærksomhed er på det. Det .. det er en selvfølgelighed, eh, det er ligesom, æhm, der er en berømt historie om en fisk, eh, en meget, meget nysgerrig fisk, som hele tiden spurgte – hver gang den mødte nogle kloge gamle fisk, så spurgte den: ”Hvor er havet?”. Og der var ingen fisk, der kunne svare på det. Så endelig engang så kom den til en rigtig .. æh .. gammel hunfisk, en rigtig viis fisk, en visfisk .. og så sagde denne her visfisk til den: ”Prøv nu at svømme ved siden af mig!” Og så sørgede den for at svømme helt oppe i overfladen og havde denne her unge, nysgerrige fisk nede ved halen – og så pludselig gav den et vældigt smæk med halen, så den lille fisk røg op i luften og faldt ned igen, og så sagde den: ”Nu ved du, hvad havet er!” Så vores bevidsthed, ikke også, som alle har, børn og voksne, og hele tiden, når vi er vågne, ikke også, så har vi den – da bliver vi af vores kultur og pædagogik og den måde, vi lærer ting i skolerne og i børnehaven og hjemme ved forældrene – da bliver vi hele tiden rettet ind, og det skal vi også, og det er nødvendigt, mod indholdet i bevidstheden, men vi retter meget, meget sjældent nogen opmærksomhed ind mod selve bevidsthedskvaliteten, selve det at være vågen og nærværende. Det der sker, når for eksempel kedsomhed og rastløshed dukker op, det er jo et øjeblik, så bliver ligesom indholdet uinteressant, som Jesper han beskrev det rigtigt, rigtigt interessant – hvornår har et barn nogensinde taget imod denne her liste af gode forslag, som forældrene kommer til det med, når et barn keder sig? Fordi det jo, barnet er jo åbenbart i en situation i kedsomhed, hvor det ikke er primært interesseret i at få ny underholdning, det er interesseret i at komme lægere ind og tanke op indefra. Og den vej er en anden vej, end den man normalt, eh, gør børn opmærksom på og underviser i. Så for eksempel sådan nogle redskaber, som vi taler om, hvis de kan bruges, de handler om, at man henleder børns … også voksnes … opmærksomhed på noget, som alle kan og indimellem gør spontant, og så prøver at udnytte det mere systematisk, hvis børnene og de voksne har lyst til det eller føler, at det dur.\nDet samme gælder de næste to trin, kroppen og åndedrættet – kroppen har vi alle, ikke også, og vi laver mange, mange forskellige måder, også i skolerne, rigtig gode måder at arbejde med kroppen på, gymnastisk og så videre, men hvad der meget, meget sjældent bliver gjort, det er afspændingsdelen af, eh, kropsforståelsen, kropsbevidstheden – selve det, at man kan mærke ind i sin krop og mærke, hvor man er, om man er oppe i hovedet eller er i hele kroppen, om man kan mærke åndedrættet, om man kan mærke hænder og fødder, det ..det .. det meget, meget få steder, eh, at der, eh, bliver lagt vægt på det, og mange vil tænke, jamen, hvad skal vi så med det. Måske er det, eh, rigtig vigtigt, hvis man vil have ændret noget i denne her tilstand af både de enkelte børns rastløshed og ikke væren nok i kontakt med sig selv og overstimulation, og, hvis man vil have ændret noget i et bredere spektrum, i et større perspektiv, så er det måske uhyre væsentligt, at mange flere mennesker begynder og også få en fornemmelse af vigtigheden på den slags .. æhh .. hvad skal vi sige .. glimt, eller korte øjeblikke af ..af og føle, eh, indad. Så både med krop og med åndedræt, da er det, da er det sådan, at det er noget, vi har. Man ved fra rigtig, rigtig mange undersøgelser mange forskellige stedet, i Amerika, andre steder, hvordan åndedræt, det og, eh, bevidstgøre sig sit åndedræt og så sørge for, at det går lidt ned i bunden af kroppen, at man ikke kun ånder oppe, men at man har en følelse af, at det går dybere ned, hvordan det kan give en større centrering, hvis man er i en opspændt situation, eller man skal præstere, eller der er emotioner, man bliver drillet, eller man er ked af det, så kan en ganske enkel viden om, at man kan kontakte sit åndedræt og bringe det .. bringe det til ro, det kan give en anden, eh, indstilling, nemlig en dybere kontakt med sig selv.\nSå, eh, pointen i alle de her fem veje, også den sidste, den kreative, som der er gjort rigtig meget, eh, godt, eh, omkring i vores skolevæsen – alle de veje, er veje, der fører længere ind mod en form for .. øh, naturlig dybere kontakt. Det som er, der er et par pointer i det, som jeg kan nå – jeg har lidt mere tid – jeg kan nå et par pointer omkring det her, som .. som jeg tror er rigtig vigtige. Hvis man vil, eh, videre med det, eh, på en konkret måde. Den ene ting, det er, at, eh, det har været sådan i .. i vores kultur, at der har været en form for, eh, forsigtighed eller monopolisering omkring og arbejde med .. med sådan nogle ting. Man har ment, at det sorterer under religiøsitet eller det er noget og ligesom indoktrinere mennesker på. Den mening har jeg ikke. Jeg .. jeg har den mening, at, eh, at de store verdensreligioner, de .. de har udviklet nogle redskaber, som er almenmenneskelige gyldige, men at de stadigvæk er indlag..lejret i en slags kulturskal, dogmatisk skal, som gør, at man ikke kan frisætte den utroligt dybe viden, der ligger i de store verdensreligioner omkring de almene funktionsniveauer i bevidstheden, meditation og hjertet, omkring hvordan man udvikler empatiske følelser. Man kan ikke frigøre dem fra de dogmatiske og kulturmæssige institutioner, som religionerne også er. Og fordi der sker det i vor tid, at globaliseringen gør, at de forskellige verdensreligioner de bliver konfronteret med hinanden, så, eh, så sker der noget, som vi alle kan se – der sker det, at forskellige religioner de fundamentaliseres, fordi de bliver truet på deres identitet, altså, eh, vi ka .. vi ved det alle sammen ikke, at hvis den eneste Gud er Allah – hvis der overhovedet er en Gud – så bliver man jo i dårligt humør, når man hører, at der er en anden religion, at den eneste Gud, der er Gud, der har en enbåren Søn, der hedder Jesus, og så bliver man jo såret, hvis man nu var buddhist, for der er der slet ingen Gud – så bliver man jo såret på det – eller hvis man nu hører til en hindu-verdensreligion, men da er der rigtig mange guder, og den konfrontation, som verdensreligionerne har med hinanden, den skaber to tendenser. Forholdsvis få prøver at lave en eller anden form for åben dialog, hvor man prøver at finde ud af, hvad mon, er der noget almenmenneskeligt, ligesom meningsfuldt og dybt i de her forskellige religiøse systemer – altså er der noget, vi kan bruge til noget i en moderne tid – er der noget, der er videnskabeligt dokumenterbart. Det er den ene, og det er de færreste, der gør det. Men langt de fleste mennesker bliver ramt på deres identitet, og de afgrænser sig ved at fundamentalisere religionen og monopolisere den. Det mener jeg er en faretruende tendens, fordi religionen har stadigvæk i hele, på hele kloden meget, meget mere tag i os mennesker, end vi vil være ved, og meget mere tag end rationalet, hvis bare den rationelle, videnskabelige rationelle, almindelige menneskelige humane etik – hvis det var den, der bestemte, jamen så ville man jo ikke gøre sådan, som man gør – vi ville formentlig ikke gøre sådan, som vi gør – og menneskene ville ikke gøre sådan, og regeringerne ville ikke gøre sådan, og de multinationale selskaber ville ikke gøre sådan. Men man er fanget i en form for afgrænsning, en form for .. for .. for .. for nervøsitet omkring det her mere irrationelle niveau. Jeg har den opfattelse, og den kan være forkert, ikke også, det er den muligvis, men så har jeg det håb, at på et eller andet tidspunkt i løbet af .. af nogle 20-30 år, så vil man begynde at frisætte fra verdensreligionerne nogle almenmenneskelige, etiske, videnskabeligt dokumenterbare strategier, som er kernen bag, hvad alle de forskellige verdensreligioner har udviklet. Det er mit håb. Eh, hvis vi .. vi tænker på, hvordan det var i middelalderen i alkymien, da havde man en forestilling – altså da var kemien, den kemiske videnskab – den var indlejret i en lang række magiske forestillinger, så man skulle faste, man skulle bede nogle bestemte bønner, gøre nogle bestemte ting, og der var nogle særlige urter, der skulle være der, og man skulle tænde et lys for, øh, for Merkur og hvad ved jeg, for at man kunne få syre og base til at give salt og vand. Så opdagede man på et eller andet tidspunkt, at der i den alkymiske kæmpe gryde af overtro og forestillinger, at da var der en reel hardcore videnskab, og så udviklede kemien sig. Det var i 1500tallet, og det var en lang proces ud af alkymien. Det interessante er, hvordan alkymikerne de opfattede at kemikerne var nogle forrædere, de var de onde, fordi de tog jo alt det flitterstads, der var omkring, eh, den kemiske videnskab væk og sagde, at det hører til overtro, eller riter, eller magi, eller psykologi eller det er noget symbolforståelse. Det har ikke noget med kemi at gøre. Min opfattelse er (skaber sig) .. det er frygteligt provokerende, det kunne vi jo godt se, ikke også, allerede inden konferencen .. min forestilling er, at verdensreligionerne .. de er på det niveau, som alkymien var i middelalderen. Og det, der er ved at ske, blandt andet gennem, eh, neuroscience og alle de undersøgelser omkring, hvad gør meditation, og hvad gør det og arbejde med hjertet, hvor man undersøger, hvad gør det? Og man sætter det ind, og man putter mennesker i scannere, og man stiller spørgsmål og bliver ved, og man ender med at finde det. Jeg er helt sikker! Man er allerede ved at finde, at verdensrelgionerne har en kerne af en slags almenmenneskelig, mere videnskabelig forståelse af, hvordan man også kan gøre med bevidstheden, og hvordan man også kan gøre med hjertet, og at det netop er det, der fører ind mod øget mulighed for og udvikle naturlig empati og venlighed og øget forestilling om en samhørighed med andre mennesker. (pause) Så .. det, der er vigtigt, det er, hvis man skal videre med sådan noget som det her – man behøver slet ikke at bruge det her skema, man kan tage det fra Sverige eller et andet – hvis man skal videre med det, så skal man være sikker på, at de redskaber, man tilbyder børn og unge er fritstillede. De skal ikke være kristne, de skal ikke være buddhistiske, de skal ikke bære præg af Vækstcenteret og de skal heller ikke bære præg af Kemplers tanker. Man skal tage en fritstillet model som en matematikbog eller en lærebog i fysiologi, der ikke har en dogmatik bag ved sig. Og så skal man prøve og lave nogle rolige og sobre og besindige pilotprojekter i skoler og med børn, og man tager alle instanser i ed, forældre, lærere og børn og laver kontrolgrupper og ser, dur det? Og gå langsomt frem. Ligesom man har gjort i Sverige, ligesom man gør i Amerika. Og så må man være indstillet på, at det vil skabe en provokation – folk føler, jamen gør man ikke noget ved børnenes sjæle, eller manipulerer man dem ikke – er det ikke en måde ligesom og indføre en eller anden form for spirituel overbygning. Og det skal man klargøre. Man skal tage den bekymring alvorligt, hvis der bliver nogen. Jeg er enig med Jesper Juul – det ville være godt, hvis sprogbrugen kom op i et lidt mere akademisk leje og venligt leje, så er det lettere at have en dialog. Men man skal absolut tage det alvorligt. Men, eh, så tror jeg også, at man kan komme videre. Så bliver det en dialog, og så er det altid lettere at komme nogle vegne med tingene. (Sukkende) Sådan omkring det (længere pause).\nÆhm, i min skoletid – jeg har indtrykket af, at sådan er det stadig væk – så lærte man en matematisk lovmæssighed, som jeg altid har været meget begejstret for, og som vi alle sammen kender, det er den, der hedder Pythagoas’ læresætning. Man har en retvinklet trekant, og så kan man meget let vise, at kvadratet på de to kateter tilsammen giver hypotenusens kvadrat. Det er et meget, meget, meget smukt matematisk bevis. Man bruger det. Jeg tror alle, der lærer matematik på jorden, lærer den pythagoræiske læresætning. Det kan være, den hedder noget andet i visse sammenhænge, men jeg tror, den bliver brugt, fordi det er en basal, eh, basalt redskab, matematisk redskab, som man bruger inden for utroligt meget. (utydeligt) .. arkitektur, hvad ved jeg. Det, der er interessant ved det – nu er jeg jo gammel idéhistoriker – det er, at, eh, Pythagoras’ læresætning blev rent faktisk opdaget af Pythagoras. Pythagoras, han havde en sekt, der troede på, at alting bestod af tal og toner. Og Pythagoas, han troede på reinkarnation og beskriver, hvordan mennesket lever mange liv i forskellige kroppe, og de doktriner – altså at alting bestod af tal og toner, og at mennesket havde en reinkarnation – det var lejret ind omkring hans matematiske opdagelse af den pythagoræiske læresætning. Og nu spørger jeg så Jer, ikke også, føler I, når I underviser, eller da I blev undervist i Pythagoras’ læresætning, at I også skulle tro på, at toner og tal var essensen af alt, eller at I var i en slags reinkarnationskontakt – selvfølgelig troede I ikke det. Jeg mener vi er – det der type af undervisning skal adskilles fra religiøse overtoner. Man .. man, jeg tror vi har brug for at videnskabeliggøre og almengøre nogle af de dybe strategier, som de forskellige verdensreglioner har udviklet, og som virker. Det .. det tror jeg ikke, der er nogen tvivl om, de gør. Det skal man undersøge, og man skal frisætte det. Det er det, jeg, eh æh, selv .. brænder for. Så er der en lille ting, som jeg vil sige i den her sammenhæng. Det forum, hvor vi har udviklet det her – vi har holdt en række seminarer, eh, hvor de også holder foredrag her, men også en del andre – man kan se, hvem det er, navnene og så videre ude på en hjemmeside, og der ligger nogle in..formationer, ikke misinformationer (ler lidt selvgodt) – det skal man skelne imellem. Æhm, i den gruppe, da er der en, der er præst i folkekirken, og der er en religionshistoriker, som har en meget dyb forandring ind i det kristne. Så er der mig, som har fået stor inspiration fa den tibetanske buddhisme, og så er der nogle mennesker, som kommer nogle helt andre steder fra, mennesker som er fra kreative ……. (lydfil slut)\n(Ingen respons fra salen under hele oplægget, hvis ikke angivet).


Sådan finder du det bedste legetøj - Dike\nSådan finder du det bedste legetøj\nStår du og mangler noget nyt og godt intimt legetøj, som virkelig kan fyre op under heden mellem dig og kæresten? Eller har du bare brug for noget nyt legetøj, som kan hjælpe dig selv lidt på vej og give dig nogle nye sjove oplevelser med din egen krop?\nHer giver vi dig nogle gode råd til, hvordan du kan vælge det stykke intimt legetøj, som passer lige netop dig. Der er et kæmpe udvalg af intimt legetøj, hvilket du kan se på topia.dk. Det kan være meget forskelligt, hvad folk har brug for. Derfor er det også vigtigt, at du lægger dine penge et sted, som er godt for dig.\nDet helt fundamentale spørgsmål du må starte med at stille dig selv er, hvilket kønsrelaterede sexlegetøj du skal ud og have fat i. Er legetøjet til dig selv? Er legetøjet en gave til din kæreste, veninde eller søster?\nDer er stor forskel på sexlegetøj alt efter hvilket køn, de er rettet mod. Så start lige med dette spørgsmål, så du i det mindste kan begynde at snævre din søgning lidt ind.\nDet simple eller det indviklede?\nDerudover skal du tage dit valg mellem hvorvidt sexlegetøjet skal være simpelt eller om det skal være mere indviklet. Hvis du ikke er vant til intimt legetøj, så ville det måske være bedst lige at starte med noget simpelt.\nEn lille vibrator eller dildo kunne måske være en god mulighed, hvis du er kvinde. Eller en penisring kunne måske gøre tingene lidt sjovere, hvis du var mand.\nEnkel eller flere?\nTil sidst er der jo spørgsmålet mellem, hvorvidt du skal dele dette legetøj sammen med andre. Noget af det intime legetøj, der er på markedet i dag retter sig bestemt mod par, så hvis legetøjet er til dig og partneren kan i rette blikket mod disse.\nHusk dog på at det intime legetøj, som du bruger alene, kan du sagtens hive frem, når din partner der også.


Uenighed koster direktør i Tryghedsgruppen jobbet efter få måneder\nMads Lebech stopper som adm. direktør i Tryghedsgruppen efter uenighed med bestyrelsen. Ny ledelse står klar til at tage over. Virksomheden er storaktionær i bl.a. forsikringsselskabet Tryg og ejendomsselskabet Dades.\nMads Lebech | Foto: PR\nOffentliggjort: 14.05.19 kl. 12:39\nTilbage i januar i år overtog Mads Lebech, der blandt andet er tidligere konservativ borgmester på Frederiksberg, posten som adm. direktør i Tryghedsgruppen.\nForeningen har 1,4 millioner Tryg-kunder som medlemmer, og som ejer 60 pct. af forsikringskoncernen Tryg, ligesom den almennyttige Trygfonden også hører med.\nDades-ejer henter ny boss i Industriens Fond


Sådan installere hårdttræ Over gulvtæppet polstring / Shareoflancaster.com\nKan du bruge brunt papirposer i en barkflis Pile?\nHvordan man laver en krukke lys vedhæng\nMens ingen hårdttræ gulvbelægning producent ville anbefale at installere sit produkt over gulvtæppet polstring, der kan være omstændigheder, der gør dermed en ønskværdig indstilling. For eksempel, måske Polstringen er fastklæbet til undergulvet og svært at fjerne, eller undergulvet kræver ekstra lyd eller varmeisolering leveret af tæppe polstring. Installationsproceduren er ikke meget forskellig fra for æglæggende hårdttræ til en nøgne undergulvet. Medmindre Polstringen er meget tyk, du bør ikke være nødvendigt længere klamper, men klamper du bruge absolut bør være pigtråd. Polstringen vil komprimere som du drive klamper, og modhager vil bide i undergulvet og holde det komprimeret.\n•Sæt et lag af plastfolie over gulvtæppet polstring til at fungere som en barriere, fugt, og Hæft det ned. Tæppe polstring kan give isolering, men det vil ikke forhindre fugt fra siver ned i gulvet og vridning bestyrelser. Et tyndt lag af plast vil udføre denne funktion uden at tilføje megen ekstra tykkelse.\n•Lay ud af det første kursus for gulvbelægning enten langs en væg eller ned i midten af værelset, afhængigt af installationen. Hvis du lægger det langs en væg, efterlade et 1/4-inch hul mellem gulvbelægning og væg til træ ekspansion.\n•Drill 1/8-inch huller i ansigterne på boards parvis med 8 - 10 tommers intervaller og omkring 1/2 tommer fra enten kant. Bore huller inden for en tomme i begge ender af hvert bord.\n•Kontroller en 2-tommer ring skaft søm i hvert hul og bruge en neglesalon punch til at indstille hoved ca 1/8 tomme under overfladen af brættet. Ring skanken negle vil modstå trække ud bedre end konventionelle finish negle og vil holde tæppe polstringen komprimeret.\n•Lay det næste kursus af gulvbelægning, svimlende enderne af brædderne af mindst 6 inches og tapping boards mod dem i det første kursus, som du går. Nail bestyrelser på samme måde, du naglet de i det første kursus. Hvis du lagde det første kursus ned i midten af rummet, lå det andet kursus med tunger vender den modsatte retning og Deltag boards med 3/8-tommer-af-3/8-tommer træ splines, der passer stramt ind i rillerne i bestyrelserne i de to kurser.\n•Nail hovedparten af gulve ved at køre 2-tommer pigtråd gulvbelægning klamper i tunger af plader med en gulvbelægning sømpistol. Kraft af kørsel klamper med en sømpistol vil komprimere polstring, og pigtråd klamper, som ring-shank negle, vil modstå trækker.\n•Face-søm gulvbelægning med ring skanken negle, ved hjælp af fremgangsmåden i trin 4, når du installerer bestyrelser for tæt på en væg eller andre obstruktion bruge gulvbelægning sømpistol.\nHvis du installerer gulve over gulvtæppet polstring, der er mere end 1 tommer tyk, bruge længere klamper og negle.\nInstallerer gulve over gulvtæppet polstring vil give gulvet en hoppepude eller svampet føler, at du måske eller måske ikke lide.\nUndlad at installere gulve over polstring, der er begyndt at smuldre eller chip væk. Hvis der er brud i polstringen, overfladen af gulvet bliver ujævn og huller vil udvikle mellem brædderne.\nKan du installere Linoleum Over gulvtæppet polstring?


Härkila - Alvis Shorts findes stadig i Top-10 eller tæt på i den populære kategori Jagtshorts / outdoor shorts. Husk du får hele lovpligtige 14 dages returret med din pakke når du køber din vare. Her i Danmark er der mange, der køber deres Härkila - Alvis Shorts fra den meget brugte forhandler Hunterspoint, der virkelig har samlet toppen af de mest populære varer. Her i online shoppens kæmpe udvalg kan du helt sikkert finde noget du kan li, og der kan klikkes køb på den vare du kigger på lige nu. Når du handler online er varerne billigere- det skyldes bl.a. at sådan noget som husleje kan være meget lavere, da en god beliggenhed ikke er nødvendig.\nShoppes der produkter online, får du nogle bedre betingelser, fordi webshops er underlagt en lovgivning, de skal følge. Du får med dine varer 14 dages returret. når produkterne er købt online, og du kan finde webshops der giver mere det er slet ikke ualmindeligt, at få 30, 60 eller 90 dages returret i dag. At webshops har alt liggende klar til dig online, betyder også at deres priser online, og det giver en god gennemsigtighed på priserne, på tværs af forskellige webshops. Du kan oven i købet gøre det super hurtigt, det er bare lige at finde de shop, der sælger din vare. En anden ting du også slipper for, at skulle indrette sig efter, hvornår butikkerne synes, de skal holde åbent. Webshoppen kan sende produkterne hjem til dig, medmindre du vælger at få dem sendt til din arbejdsadresse, så du kan frit vælge den løsning, der er bedst for dig. Glem alt om at stå i kø, hvor ekspedienten lige skal ringe til en anden for at høre, hvorfor prisen ikke går ind til det rigtige. Når handlen foregår online det er slut med dårlig køkultur og vrissende mennesker, så spilder du ikke din tid på at vente på fru Hansen, der lige skal spørge om, hvad hver enkelt ting koster.\n61 anmeldelser af Härkila – Alvis Shorts


Alle borgere over 60 år kan stemme til ældrerådsvalget, der foregår samtidig med kommunalvalget.\nÆldrerådet fungerer som et talerør for alle ældre borgere i kommunen. Det rådgiver kommunalbestyrelsen i ældrepolitiske spørgsmål og fungerer som bindeled mellem borgerne og kommunalbestyrelsen ved tilrettelæggelse af kommunens ældrepolitik. Desuden skal rådet medvirke til debat om emner, der vedrører kommunens ældre. Og endeligt skal rådet samarbejde med kommunen om en ældrepolitik, der tager hensyn til de ældres selvbestemmelse og medindﬂydelse.\nDu er medbestemmende og dine holdninger har betydning. Ældrerådet er med til at udvikle og forøge din medindﬂydelse ved at skabe debat og dialog. Du er altid velkommen til at kontakte Ældrerådet i forhold til områder, som du føler, bør have større opmærksomhed eller fokus.\nÆldrerådet er i tæt kontakt med alle aktivitets- og plejecentre og følger med i, hvad der sker for og med ældre i Langeland Kommune. Det er vigtigt for at kunne give brugbare indsigelser og råd til kommunens politikere i forbindelse med forslag om eksempelvis kommunens budget, traﬁk, hjemmehjælp og plejehjemsbyggeri. Derfor arbejder Ældrerådet for det bedst mulige samarbejde og dialog med alle politikere, forvaltninger, frivillige foreninger og dig som ældre borger.\nÆldrerådet afholder møder torsdage i ugen efter de politiske Ældre-og Sundhedsudvalgsmøder, såfremt dette ikke er en helligdag.\nMøderne i Ældrerådet i 2022 afholdes derfor således:\n17 februar Rådsmøde\n17 marts Rådsmøde\n21. april Rådsmøde\n12. maj Rådsmøde\n9. juni Rådsmøde\n8. september Rådsmøde\n6. oktober Rådsmøde\n10. november Rådsmøde\n8. december Rådsmøde\nMøderne løber fra kl. 9.00-12.00 i Frivilligcentret. Mødets første halve time er en offentlig spørgetid, hvor du som ældre borger kan møde op og forelægge generelle problemer for rådet. Du kan også kontakte et af ældrerådsmedlemmerne inden mødet, så tager de din henvendelse og dit problem eller udfordring med i spørgetiden.\nDu kan kontakte de enkelte medlemmer af Ældrerådet. Klik på den blå bjælke herunder for at se kontaktoplysninger.\nLangeland Kommune - Ældrerådets medlemmer\nLangeland Kommune - Ældrerådets dagsordner og referater


ZOO n/nn 93-99 | www.nikolajkunsthal.dk\nZOO n/nn 93-99\n25. april 1998 til 14. juni 1998\nNiels Lomholt: ZOO n/nn 93-99\n25. april - 14. juni 1998\nDen danske kunstner Niels Lomholts mange årige arbejde med at skabe videoinstallationen ZOO n/nn 93-99 vistes i Nikolaj Udstillingsbygning. Lomholt er en af de danske pionerer indenfor videokunsten. På denne udstilling benyttede han mediet til at stille spørgsmål ved den vesterlandske kulturs forhold til naturen.\nTil ZOO n/nn 93-99 blev der udgivet et omfattende katalog med artikler af Niels Lomholt, Lars Movin, Simon Sheikh, Anders Michelsen og Jørgen Carlsen samt med 20 farve- og 47 sort/hvide illustrationer.\nNiels Lomholt har siden 1993 arbejdet på dette projekt. Hvert år har kunstneren føjet et nyt arbejde til, således at ZOO n/nn 93-99 for første gang vistes i sin helhed. Projektet bestod af 5 videoinstallationer og en fotoserie.\nNiels Lomholt beskrev i kataloget udgangspunktet for ZOO n/nn 93-99 som oplevelsen af, hvorledes to zoologiske museer i Paris gennem forskelligartede iscenesættelser af deres samlinger indirekte demonstrerede zoologiens relativitet. I det ene var dyrene aggressive, i det andet indbydende, menneskeliggjorte kæledyr. De to museer repræsenterer dobbeltheden i den vesterlandske kulturs forhold til naturen. På den ene side opfattelsen af dyrene som konkurrenter, der kan og bør udnyttes i menneskets globale overlevelsesstrategi, og på den anden side menneskets længsel efter at være eet med naturen. ZOO n/nn 93-99 skabte med sine skulpturelle videoinstallationer et rum, hvor flere dramaer udspilledes simultant. På forskellig vis tematiserede udstillingen menneskets tilstedeværelse i sit univers. Niels Lomholt skriver om sit projekt: "Den konstante ekspansion og udnyttelse af dyrene berører vores etik, moral, sundhed, nysgerrighed, grådighed, magtsyge, irritation, hævntørst, kærlighed, tryghed og trøst. Vi har arbejdet os ind på deres territorium over en meget bred front og er nu mestre i deres hus. Sejren over ZOOLOGIEN er total, men som ved alle store sejre lurer der et endnu større tab".\nNiels Lomholt er en af pionererne indenfor dansk videokunst og har markeret sig, som en af de mest betydningsfulde videokunstnere, med bl. a. serien 'Blid turisme' fra 1987 til 1990 og '1952 C/-' fra 1992. Niels Lomholts virksomhed er imidlertid ikke kun knyttet til video. Siden tresserne har han arbejdet med forskellige aspekter af avantgardekunsten, bl.a. 'Mail Art', og har gennem årene udfoldet en mangesidet og meget personlig kunstnerisk praksis. I 1996 skabte han udstillingen 'Demons stemme', som en dialog med J. F. Willumsen på J. F. Willumsens Museum, men herudover var det første gang Niels Lomholt, præsenterede et stort samlet udstillingsprojekt.


Den Aktuelle Himmel | Aktiv Astronomi\nStjernehimlen i foråret\nHvad kan du se på himlen i april Venus\nVenus kan ses som en klar meget smuk stjerne højt mod vest efter solnedgang. I teleskopet ligner den en lille halvmåne som billedet her fra 27 marts viser; Men fordi den er så blændende klar skal man bruge en ret høj forstørrelse på mellem 50x og 100x afhængigt af kikkertstørrelse, for at se dens fase.\nMars, Jupiter og Saturn står op i en samlet flok, men først henad 3 tiden om morgenen, hvor de står meget lavt i Sydøst. Så hvis man er et morgenmenneske og har frit udsyn mod sydøst, kan man lige fange Jupiters måner og - med et teleskop - også Saturns ringe,men forvent ikke så meget fordi de står så lavt,\nStjernehimlen mod syd domineres af stjernebilledet Orion, som omfatter den fantastiske Orion-tåge. Orion er let at genkende på himlen med dens karakteristiske 3 stjerner midt i en stor firkant.\nDe 3 stjerner er Orions "bælte" og under dem hænger 3 mindre stjerner på en linie som et "sværd" fra bæltet. Den midterste af de 3 stjerner er faktisk en tåge kaldet Oriontågen (M42). Fra en lidt mørk himmel kan man se det med det blotte øje, hvis man kigger nøjere efter, og det er let at se med en almindelig håndkikkert - selv fra byen! Oriontågen er en stjernedannelse. I et teleskop kan man selv ved en lav forstørrelse, se en lille klynge stjerner i dens midte som kaldes Triangulum. Det er den første begyndelse til en nydannet stjernehob.\nLidt over og vest for Orion står en klar rødlig stjerne - Aldebaran. Den er en del af en spredt klynge stjerner, som faktisk er en af vores nærmeste nabo-stjernehobe kaldet Hyaderne. Den er for stor til at man kan overskue den i en kikkert, så den skal ses med det blotte øje, eller en mindre håndkikkert.\nStjernehoben syvstjernen (M45)\nMen lidt længere oppe og mod vest ligger en anden stjernehob der til gengæld er rigtigt smuk i en kikkert. Den er dobbelt så stor som fuldmånen, så den skal ses i en helt lav forstørrelse og er også flot i en håndkikkert. Den kaldes syvstjernen fordi man kan se ca. 7 stjerner med det blotte øje. Men i en håndkikkert kan man se 20-30 stjerner, og i selv et lille teleskop kan man se 50-100 stjerner!.\nStjernehimlen mod Vest\nVesthimlen er domineret af en stor firkant som er stjernebilledet Perseus. Over det står Cassiopeia som et karakteristisk "W". Halvvejs mellem de to stjernebilleder ligger en af vores nærmeste nabogalakser Andromeda galaksen M31. Hvis man bruger det højre "V" i Cassiopeias "W" som en pil og følger den 3x ned, kommer man til M31\nDen er ret klar og kan ses med det blotte øje fra en bare lidt mørk himmel. Den er 4-5x så stor som fuldmånen, så den skal også ses ved en lav forstørrelse eller i en håndkikkert.\nVi ser den skråt fra siden, så den ligner en stor oval. I håndkikkerten kan man fra en lidt mørk himmel se nogle knuder i enderne af ovalen, som er nogle store stjernedannelsesområder, ligesom Oriontågen - bare meget længere væk: Hele 2,5 mio. lysår herfra!\nMan kan måske også ane en ekstra lille klat, som er den ene (M32) af 2 små galakser der kredser om den. Det kan man naturligvis også se i selv små teleskoper ved en lav forstørrelse. Men man kan også se den anden følgegalakse (M110) og et skybånd i Andromeda galaksen, der ses som en mørk kant lige under kernen.\nDobbelthoben i Perseus (NGC869 og NGC884)\nLidt til venstre (syd) for Cassiopeia ligger Perseus som et bånd der strækker sig ind mod Cassiopeia. Halvvejs mellem Perseus's stjernerække og Cassiopeia's W, ligger to stjernehobe tæt op ad hinanden. De kan anes med det blotte øje fra en mørk himmel og i en håndkikkert ses de som to små uldtotter, med en lille stribe stjerner der strækker sig ud fra den mod Nord. Med en lidt større håndkikkert kan man godt se de består af stjerner og i et teleskop kan man se eller fornemme hundreder af stjerner - Rigtigt flot!\nHimlen i marts\nFørst på aftenen står Mars højt i syd som en klar rød stjerne lige under og lidt tv. for tvillingerne, som dermed udgør en letgenkendelig trio. Mars er i øjeblikket tæt på Jorden, men er dog kun ca. 10 buesekunder stor og dermed en udfordring at se detaljer på.\nSaturn står op først på aftenen, men står lavt i sydøst. Først efter midnat er den kommet rimeligt langt op på himlen, så man kan se detaljer på den. Dens ringe står med siden direkte mod os, så man dermed ikke kan se så mange detaljer i dem. Det kræver en forstørrelse på mindst 30x at se ringene tydeligt, så en udsigtskikkert vil kunne vise dem tydeligt.\nSydhimlen domineres stadig af Orion, der står lidt enlig i syd-sydvest først på aftenen. Dens "Bælte" er en letgenkendelig række af 3 stjerner på en stribe. Lige under bæltet hænger Orion's "sværd", som også er 3 stjerner på en stribe, men nedad. Den midterste af disse 3 stjerner er oriontågen (M42), som kan anes som en tåge hvis man har en mørk himmel. Selv inde fra byen er det en tydelig tåge med masser af detaljer i selv en almindelig håndkikkert.\nOver og vest for Orion er et lille "V" på himlen, med en klar rødlig stjerne i. Det er stjernehoben Hyaderne som er den nærmeste åbne stjernehob fra Jorden. Den omfatter 3-400 stjerner, hvoraf man kan se de 10-20 klareste med det blotte øje. Hyaderne er så stor på himlen, at en kikkert ikke kan overskue den i sin helhed, så den ses bedst med det blotte øje og/eller en håndkikkert\nLidt længere oppe igen, står Syvstjernen som en lille tydelig klump stjerner i vest. Med det blotte øje kan man se 6-8 stjerner i den. Men selv i en almindelig håndkikkert kan man se den som 30-40 stjerner, og i et teleskop kan man se op mod 100. Den er et ualmindeligt flot syn selv i den mest beskedne kikkert, så den må man ikke snyde sig for.


København danner ramme for international skibsteknisk konference i 2022 - Nyheder - Danske Rederier\nKøbenhavn danner ramme for international skibsteknisk konference i 2022\nWorld Maritime Technology Conference afholdes for syvende gang i København den 26. til 28. april 2022. Det er en af de vigtigste globale konferencer inden for maritim teknologi. Danske Rederier arrangerer samtidig sideevent.\nWorld Maritime Technology Conference (WMTC) afholdes hvert 3. år og samler en global maritim branche om teknologiske løsninger – denne gang med særligt fokus på klimaløsninger.\nSkibsfartsindustrien står over for en lang række udfordringer, og nye teknologiske løsninger er svaret på mange af branchens største udfordringer såsom bæredygtige drivmidler samt bekæmpelse af forurening og cyberangreb.\nDanske Rederier er med i planlægningsgruppen og arrangerer også en sideevent i samarbejde med Maersk Mc-Kinney Møller Center for Zero Carbon Shipping.\n”Vi ser tydeligt, hvordan shippingbranchen i stigende grad forpligter sig til at være en del af løsningen på de globale klimaudfordringer med klare visioner og mål. Det er afgørende, at dette engagement omsættes i konkrete projekter og tiltag, der kan demonstrere fremtidens løsninger, og som kan hjælpe os til at accelerere og skalere den grønne omstilling. Det kræver modige frontløbere på tværs af industrien og det politiske niveau, der er villige til at tage ansvar og handle, og her kan resten af verden lade sig inspirere af det, der sker i Danmark,” siger Bo Cerup-Simonsen, adm. direktør i Mærsk Mc-Kinney Møller Center for Zero Carbon Shipping.\nEventen vil synliggøre Danmark som frontrunner, når vi taler om konkrete løsninger på klimakrisen, herunder de nyeste forskningsresultater, hvordan digitalisering styrker C02-reduktion, og hvordan Danmark er i front i forhold til offshore havvind, fangst og transport af CO2 samt nye brændstoffer.\n”Vi er i gang med en grøn omstilling af skibsfarten, og vi er snublende nær de første større kommercielle nulemissionsskibe. Shippingbranchen kan være en af nøglerne til væsentlige CO2-reduktioner i det globale regnskab, og vi står midt i en vanvittig spændende tid, hvor projekter skyder op som paddehatte. Jeg ser frem til at samle nogle af de skarpeste folk inden for både shipping og grøn teknologi til foråret, og jeg glæder mig til, at verden på nærmeste hold skal opleve, hvad vi kan i Danmark,” siger Anne H. Steffensen, adm. direktør i Danske Rederier.\nAnne H. Steffensen er moderator, og der vil være oplæg fra:\nClaus W Graugaard, Head of Onboard Vessel Solutions, Maersk Mc-Kinney Møller Center for Zero Carbon Shipping\nSøren Meyer, adm. direktør for ZeroNorth\nKristoffer Böttzauw, direktør i Energistyrelsen\nWMTC-konferencen, der arrangeres af Skibsteknisk Selskab i samarbejde med klyngeorganisationen MARLOG, samler verdens førende maritime virksomheder, organisationer, myndigheder og forskere. Danish Maritime Fair er del af konferencen og bliver et udstillingsvindue for bl.a. danske maritime virksomheder. I messen og konferencen deltager ca. 3.000 fagfolk fra verdens maritime industri, herunder skibsarkitekter, marineingeniører, skibsdesignere, skibsbyggere og rederier m.fl.\nEt studenterprogram giver nationale såvel som internationale studerende mulighed for at deltage og præsentere deres arbejde.\nDu kan tilmelde dig Danske Rederiers sideevent her\n(World Maritime Technology Conference side event (nemtilmeld.dk))\nDu kan læse mere og tilmelde dig World Maritime Technology Conference her (https://www.wmtc2022.com/)


Sikkerhedsekspert advarer mod at tro, at log4j er et overstået kapitel - mange kan være ramt uden at vide det - Computerworld\nFlere måtte opgive weekend og juleferie for at lappe huller i it-systemerne denne jul. Men har vi overhovedet lært noget af Log4j-problemerne? Og hvad er status på situationen lige nu. Det giver sikkerhedsekspert Leif Jensen et bud på her.\n5. januar 2022 kl. 13.25\nLæs, hvorfor Log4j og sårbarheder i samme dur er noget, vi skal vænne os til.\nSe, hvor sikkerhedsekspert Leif Jensen mener, vi lige nu står med Log4j-problemerne.\nAntal ord 1.123\nDer var stor panik lige før lukketid inden jul, da en sårbarhed i et mildest talt populært Java-baseret logningsværktøj - Log4j - blev afsløret med en sårbarhed så omfattende, at den kunne åbne hele systemer op for uvedkommende hos de virksomheder, organisationer, myndigheder og andet, der verden over benytter sig af Log4j-logningsbiblioteker.\nFlere it-medarbejdere i de danske afdelinger blev kaldt på arbejde midt i juleferie, og flere måtte også arbejde weekenden op til 24. december.\nDet var et kapløb med de ondsindede hackere at få scannet systemer og lukket huller fra sårbarheden.\nMen nåede vi det? Og hvad er status med Log4j-sårbarheden nu?\nSikkerhedsekspert Leif Jensen fra cybersikkerhedsvirksomheden ESET gør her status over situationen.


folketidende.dk - Lolland og Falster samlet et sted - Blog - Folkeskole eller privatskole et aktivt tilvalg\nFolkeskole eller privatskole et aktivt tilvalg\nByrådskandidat Venstre Guldborgsund. Medlem af Venstres bestyrelse og forretningsudvalg i Guldborgsund. Uddannet folkeskolelærer, bor i Idestrup.\nOrdet ”privatskole” vækker hos nogle en negativ genklang. Privatskolerne har rødder i realskolen, der er et barn af 1700-tallets oplysningstid og navngivet efter ”realfag” som matematik, naturlære, naturhistorie og sprog. Det ”private” bliver opfattet som det modsatte af ”det folkelige” eller ”det fælles”. En privatskole er ikke privatejet, men en selvejende fri skole med statsstøtte. Når ordet ”Privatskole” er opstået, er det ud fra 1800-tallets ide om, at ”menigmand” – ”privatmand” skulle have en grundlovssikret ret til at blive undervist andetsteds end i den offentlige statsskole. Frie folk har nemlig frie skoler.\nPrivatskoler er holdningsskoler, der er båret af forskellige værdigrundlag, der afspejler skolens forældregruppe. Det, at privatskolerne har særlige holdninger til det ”at lave skole”, måder at gøre tingene på, – at de er et reelt alternativ, er sektorens frihed – og eksistensberettigelse. Værdierne siger noget om skolernes syn på det at holde skole, på deres dannelsessyn og menneskesyn. Typiske værdier for privatskoler er: Faglighed, tradition, frihed, flid, ambition, grundighed, arbejdsomhed, engagement, personligt ansvar, respekt, ligeværd, forpligtende fællesskab m.v. Hvis en privatskole var en person, ville værdierne være personens grundlæggende egenskaber. Motivet er, at skolens værdier har en væsentlig rolle at spille i forhold til, hvordan eleverne klarer sig fagligt og socialt.\nPrivatskoler koster samfundet penge, er ofte et argument, man hører i debatten. Dette er ikke korrekt. Den offentlige udgift til en folkeskoleelev er 65.400 kroner pr. år, mens det statslige tilskud – og dermed den offentlige udgift – til en elev i de frie skoler er gennemsnitligt 46.000 kroner om året. En elev på privatskole sparer dermed det offentlige 19.400 kroner om året. Derfor: Forestiller man sig, at samtlige privatskoleelever i Danmark i stedet skulle undervises i folkeskolen, ville det betyde en merudgift for det offentlige på mindst en milliard kroner om året. (Af svar fra Undervisningsministeren til Børne og Undervisningsudvalget, Anni Matthiesen, Venstre, af 19-12-2012). Derudover skal de frie skoler selv afholde alle bygnings- og anlægsudgifter. Som et eksempel er Guldborgsund kommune i overvejelser om at anlægge en ny folkeskole i Sundby. En skole med en anlægsøkonomi på op til 170 mio. kr. For at sætte dette i perspektiv ville det svare til overskuddet på en privatskole af samme størrelse i sammenlagt over 200 år, eller en udvidelse af driftstilskuddet på mere end 3 mio. i 50 år. Endelig har de frie skoler udgifter, som folkeskolen ikke har, fx moms. Så at have en forventning om, at de frie skoler skal kunne løfte samme opgave som folkeskolen, er slet ikke realistisk.\nOfte bliver forældre beskyldt for at svigte fællesskabet, og skolerne bliver mødt med, at de ikke tager socialt ansvar. Men jo mere man har sparet på de frie skoler, som man fx har gjort i både Lolland og Guldborgsund, hvor tilskuddet nu er 0 til de frie skolers førskoleordninger, ja jo dyrere bliver det notorisk for forældrene at have børn gående, og jo sværere bliver det jo netop for skolerne at løfte det sociale ansvar. Så når både DF og A melder ud, at de prioriterer folkeskolen og fx ikke mener, at kommunen (som en af de få kommuner i landet) skal give tilskud til før-skolebørnene, og dermed lægger den fulde udgift hos forældrene, ja så afskærer man desværre nogle forældre mulighed for det frie valg.\nSidste år valgte den nuværende regering med Venstre i spidsen, at tilføre flere midler til de frie skoler. Den såkaldte koblingsprocent kom tilbage på 75% af udgiften for en folkeskoleelev. Igen i år har regeringen foreslået at hæve koblingsprocenten, nu til 76%. Det frie skolevalg skal nemlig være for alle typer af børn og familier, den ene procent skal derfor øremærkes børn med særlige behov.\nAlligevel er privatskolerne ikke elitære øer. Det er skoler for alle, og børnene på privatskolerne afspejler resten af børnegruppen i samfundet, – både hvad angår social baggrund, forældrenes værdier, etnicitet og geografi etc. Ingen forældre svigter noget fællesskab.\n”Forældrene og ansatte er troløse og vælger andre løsninger: En privatskole eller at bosætte sig et andet sted. Og så er folkeskolen på den.” – skriver Kirsten Sydendal i sin blog ”Er der en voksen til stede”. Der kan være al mulig grund til at tale den lokale grundskole op. Grundskolen er måske DEN vigtigste samfundsinstitution vi har, og ansatte i både foleskolen og de frie skoler kæmper en brav kamp hver dag for at uddanne og danne vores kommende generationer. Også de frie skoler bidrager til fællesskabet på hele Lolland-Falster. Fællesskaber skabes mange steder; sportsklubber, foreninger, folkeskoler, privatskoler etc. Ingen har patent på fællesskab, - ej heller folkeskolen.\nKunne man i øvrigt forstille sig Lolland-Falster helt uden frie skoler…\nSom forældre kan man stå over for nogle gevaldige svære valg, når man skal vælge skole til sit barn. De fleste forældre laver et aktivt tilvalg af den enkelte skole, men kan i forløbet stå i en situation, hvor de kan være nødt til at træffe et nyt valg. Dette valg bør være reelt for alle. Også de, der ønsker en anden folkeskole til sit barn.\nLad os respektere, at vi træffer forskellige valg og sammen kæmpe for at guide og hjælpe vores unge til et voksenliv i lokalområdet, et voksenliv med sprudlende energier og sammenhold. I frie lande har vi frie skoler og folkeskoler, frie folk selv kan vælge mellem.\nByrådskandidat Venstre Guldborgsund


Storstilet jysk Shell-handel er igen udskudt\nEn "kongedeal" mellem Shell og den randrusianske erhvervsmand Tommy Frank lader stadig vente på sig, skriver Børsen.\nOffentliggjort: 20.12.17 kl. 07:10\nMere end et år efter en aftale mellem den danske erhvervsmand Tommy Frank og Shell skulle bane vejen for Franks overtagelse af det store olieraffinaderi ved Fredericia, er handlen endnu ikke ført ud i virkeligheden. Det oplyser dagbladet Børsen onsdag.\nAftalen kom i stand i september 2016, men i dag bekræfter Shell, at den atter er udskudt. Tommy Frank skulle oprindeligt betale mere end en halv mia. for raffinaderiet til overtagelse i år. Siden blev overtagelsesdatoen præciseret til fjerde kvartal, men nu er planen, at overdragelsen skal finde sted i første kvartal næste år.\n"Vi er ikke blevet klar. Der er mange ting, der skal hænge sammen. Nu kigger vi på en dato i første kvartal af 2018," oplyser pressechef for Shells raffinaderi, Torben Øllegaard, til Børsen.\nTommy Frank har ikke ønsket at kommentere processen over for Børsen.\nHan fastslog i forbindelse med handlen i 2016 over for WatchMedier, at han vitterlig havde "medinvestorer med institutionel støtte og bankfinansiering", men at han først ville fortælle hvilke, når driften var overtaget. Noget han heller ikke vil afsløre over for Børsen. Dengang kaldte Tommy Frank aftalen for "en kongedeal."\nTommy Franks selskab til overtagelsen har efter annonceringen af handlen udskiftet store dele af sin bestyrelse, og efterfølgende har direktør Lars Clausen forladt sin post.\nJysk erhvervsmands køb af Shell-raffinaderi trækker ud\nVindomsust raffinaderi-ejer har smag for store handler\nKontroversiel erhvervsmand lurer i kulissen i Shell-handel til en halv mia. kr.


Bali for Livsnydere - 16 dage | Luksus Rundrejse på Bali, Indonesien\nDenne rundrejse giver jer muligheden for at opleve det ægte Bali, mens I overnatter på skønne luksus resorts.\nDenne rundrejse er den perfekte mulighed for at opleve det ægte Bali. På de tre forskellige steder I skal bo er valget alle tre steder faldet på tre forskellige Alila resorts. Det er en garant for god kvalitet. Vi har sammensat rundrejsen for de lidt kræsne, der gerne vil trække stikket ud og glemme den travle hverdag for en stund. Det er dage spækket med suveræne oplevelser. Det er dage på egen hånd og det er samlet set et overflødighedshorn af god kvalitet\nPå rundrejsen vil I komme tæt på både naturen og kulturen og I vil få et godt indblik i det lokale liv. Undervejs vil der være dage, hvor I selv bestemmer tempoet og kan gå på opdagelse på egen hånd eller bare slappe helt af ved poolen og læse en god bog. Valget er dit.\nFørste destination er Ubud som ligger skønt i et område med masser af smukke rismarker og skovområder. Ubud kan man roligt kalde Balis kulturelle og spirituelle centrum. Her kun du få en fin indsigt i Balis kunstneriske arv og historie. Ubud byder samtidig på rigtig mange gode små hyggelige restauranter af høj kvalitet. Det er i sig selv grund nok til at besøge byen.\nFra Ubud forstsætter rejsen til fiskerlandsbyen Candidasa som igen er utrolig charmerende og ligger virkelig smukt. Man kan fra Candidasa skimte Agung vulkanen i horisonten. Agung bliver en oplevelse som I får med på turen i form af et trek. Der vil naturligvis også blive tid på egen hånd I Candidasa.\nFra Candidasa bliver I kørt til den lidt eksklusive Seminyak strand. Her står den igen på afslapning udfra egne valg og behov samt flere udflugter. I vil blandt andet komme til at opleve en dinner cruise, en udflugt til ”skjulte strande” samt en ”royal middag”.\nNår I ankommer i lufthavnen Den Pasar bliver I naturligvis hentet og kørt til jeres resort i Ubud.. Dagen er planlagt til at pleje jetlag og blive afklimatiseret. Dagen er til fri dispositiom.\nUbud er placeret i den centrale del af Bali og samtidig i et bjergrigt område. Ubud er omgivet af risterasser som er sirligt anlagt. Der er landsbyer med lokal kunsthåndværk, hvor hver by har deres eget speciale. Der er utroligt frodigt i Ubud området og et charmerende landskab med slugter, dale og brusende floder. Ingen er i tvivl om at Ubud er øens kulturelle, spirituelle og kunstneriske centrum, med en ganske speciel atmosfære. Det er her man finder Balis sande sjæl.\nEt besøg på Bali uden at besøge Ubud er som en rejse til Egypten uden at se pyramiderne.\nUbud tiltrækker kunstnere fra hele verden, der her har fundet sig et slags fristed. Områderne omkring Ubud bringer stor inspiration til eksempelvis træskærere, malere og skulptører.\nUbud er samtidig udgangspunktet for de mange ceremonielle optog, der stadig dyrkes for fuld udbæsning. Det er næsten overflødigt at skrive, at man kan få meget tid til at gå med at ose i de utallige lokale kunstforretninger. Den smittende afslappende atmosfære som du finder i Ubud er også kendetegnende for Alila Ubud som vi selv synes er fremragende.\nDag 2: Ubud –Bali i en VW convertible – Ubud (M/F)\nEfter den første herlige morgenmad på Alila bliver i hentet i en VW convertible. Videre går turen til Taman Ayun som er en af Balis smukkeste templer. Herfra kører man igennem betagende landskaber og mindre landsbyer til Bratan søen som er en vulkansk sø beliggende 1200 meter over havets overflade. Her kan du nyde fantastiske udsigter over hele området.\nNæste stop er Pura Ulun Danu. Vandtemplet der blev bygget for 400 år siden er måske det mest fotograferede tempel på Bali. Templet er tilegnet vandets gudinde Dewi Danu. Der er både buddhistiske og muslimske referencer iform af henholdsvis en helligdom og en mindre moske.\nFra vandtemplet går turen videre til Jatiluwih, som er et meget smukt område med risterasser, og endda UNESCO fredet. Der er naturligvis afsat tid til at vandre i de smukke risterasser og lære lidt om vandingsmetoder og risproduktion. Det er også her at frokosten indtages på en lokal restaurant. I vil være tilbage på jeres hotel ved 16 tiden, hvorefter dagen er til fri disposition. Overnatning på Alila Ubud.\nDag 3: Ubud – Batur vulkanen – Ubud (M/F)\nDer er tidlig afgang til Batur Geopark. Et bjergrigt landskab som ligger i den nordøstlige del af Bali. I bliver hentet i et terrængående køretøj og kører faktisk ind i et massivt kraterområde som består af frossen lava. Kraterkanten som ligger 1700 meter over havets overflade kan nåes på en times tid alt efter tempo. Der serveres en let morgenmad på toppen til synet af en smuk solopgang over de nærliggende vulkaner Abang, Agung og Rinjani. Nedstigningen ender ved en varm kilde, hvor I kan få løsnet lidt op for de trætte benmuskler.\nDer er frokost på kraterkanten med storslåede udsigter over både Batur bjerg og sø. Herefter er der mulighed for at besøge et geologisk museum der ligger iforbindelse dermed. Her bliver hele historien om området forklaret ved hjælp af modeller og interaktive displays. I er tilbage på resortet ved 14 tiden om eftermiddagen. Herefter er dagen til fri disposition. Overnatning på Alila Ubud\nDag 4: Ubud – Kulinarisk aftentur – Ubud (M/A)\nI har hele dagen for jer selv indtil aftenen byder på en kulinarisk oplevelse. Slap af ved poolen eller forkæl jer selv med en spa behandling eller en god gang massage. I kan også tage på udflugt og besøge de lokale markeder. Gå en tur i de omkringliggende rismarker og risterasser, oplev de lokale kunst gallerier, udforsk området på cykel eller tag på white water rafting på Ayung floden. Der er rigtig mange muligheder.\nSen eftermiddag starter jeres kulinariske afteneventyr med solnedgang over Sayan dalen, alt imens I nyder en cocktail og nipper til asiatiske og latinske fusions tapas. Herfra er det til Ubud centrum, hvor I ved Saraswati Paladset skal overvære en traditionel dans i skæret fra den smukke lysende lotus dam.\nI fortsætter herfra til Campuhan floden, hvor der bliver serveret en skøn middag på en eksklusiv restaurant. Aftenen slutter med at nyde lokale søde delikatesser. I kan vælge at blive kørt tilbage til hotellet eller fortsætte aftenen inde i Ubud. Overnatning på Alila Ubud\nDag 5: Ubud – På eventyr med Land Rover – Ubud (M/F)\nDagen byder på et suverænt Land Rover eventyr. Efter morgenmaden hopper I ind i jeres Land Rover Defender og kører ind på øens centrum. Land Roveren forlader asfalten og kører af små grus og jordveje. Herfra vil I komme til at opleve et fantastisk sceneri af små landsbyer og rismarker på vejen til Mount Batukuru.\nDer vil undervejs være en del stop med besøg i ret ukendte områder. Eksempelvis en traditionel bondegård, en varm kilde, tropiske haver med duftende krydderier og et ældre stenbryderi, hvor man bruger ældgamle metoder til at bryde sten, som man brugte til at opføre helligdomme og templer. Frokost bliver indtaget i regnskoven, hvor I sidder omgivet af kæmpebambus.\nI fortsætter til Batukaru templet som er et helligt hinduistisk tempel, elegant beliggende på en bjergside af Mount Batukaru. Efter rundvisning på dette fasinerende sted er det tilbage til Alila hvor der er forventet ankomst kl. 16. Overnatning på Alila Ubud\nDag 6: Ubud – Candidasa (M)\nI bliver efter morgenmaden kørt til Alila Manggis i Candidasa. En virkelig charmerende fiskerby, der ligger ved vandet og ved en smuk lotus lagune. Candidasa er en dejlig kystby med fiskerbåde i alle regnbuens farver, funklende sort sand og ildrøde solnedgange. Hele Candidasa området er præget af øens hellige og højeste bjerg Mount Agung, med den enorme Agung vulkan. Det golde landskab omkring vulkanen er et fascinerende og opsigtsvækkende. Samtidig er det helt perfekt for smukke vandreture. Overnatning på Alila Manggis\nDag 7: Candidasa – Bayad Eco Trek – Candidasa (M/F)\nPå denne dag får du brug for vandrestøvlerne. Den står på trekking igennem det smukke Gianyar regency. Vi undgår de mest turistede områder og starter ud ved byen Bayad, en mindre landsby der ligger midt i rismarkerne. Efter en snack og kaffe eller te er det tid til et to timers trek. I vandrer igennem både tropiske frugtplantager og skove og I kommer til at passere både vandløb og små floder. Der gøres blandt andet stop ved et en imponerende krydderi og urtehave. I vil også komme til at opleve et lidt usædvanligt såkaldt balinesisk bambus vandorgan.\nDer vandres videre til Goa Maya som er en lang hule, med et væld af labyrinter af tunneler og hinduistiske statuer. Hulen blev bygget for 1000 år siden og blev brugt til meditation. Frokosten indtages i området med en fremragende udsigt til Petanu dalen. Der er forventet ankomst ved 17 tiden på resortet. Overnatning på Alila Manggis.\nDag 8: Candidasa (M)\nDagen er til fri disposition. Man kan vælge at slappe af på hotellet, tage en tur til den uspolerede Pasir Putih strand, man kan tage på snorkeltur som er i verdensklasse eller eksempelvis tage til til landsbyen Tenganan som er hjemsted for Aga folket – Balis oprindelige folkefærd. Mulighederne på Bali er så mange, at det altid handler om at fravælge. Overnatning på Alila Manggis\nDag 9: Candidasa – Seminyak – Kulinarisk aften tur – Seminyak (M)\nFra Alila Candidasa til Alila Saminyak som ligger virkelig dejligt ved den smukke Seminyak strand. Området er et lidt eksklusivt sted på Bali med masser af restauranter, cafeer og et trendy natteliv. Det betyder dog ikke at man skal være hverken ung eller smart for at føle sig godt tilpas i området. Der er plads til alle.\nPå Alila Seminyak vågner man til lyden af lette bølgeskvulp og en dejlig havbrise, der dovent får kokospalmerne til at bevæge sig. En skøn base, hvor man skal tage sig lidt sammen for at have lyst til at opleve mere. Dagen er til fri disposition før endnu et kulinarisk eventyr venter.\nGuiden henter jer sen eftermiddag og I begiver jer til det lidt hippe Petitenget område. Det er her restauranterne, barerne og cafeerne befinder sig.\nI bliver passagerer på en veteran Vespa og bliver kørt til en rooftopbar hvor den står på cocktail, glimrende udsigt og solnedgang. Når surferne har fanget de sidste bølger og mørket sætter ind er det videre til en fremragende restaurant, hvor konceptet er stilfuldt og moderne men stadig traditionsbunden indonesisk mad. I får serveret forretten udenfor på en af de travle gader i Seminyak.\nNæste stop er et såkaldt Joglo træhus som er Javanesisk. Her er konceptet Nasi Campur. Det består af indonesiske retter, der bliver serveret som en slags tapas med en pyramide af ris indeni. Det er meget delikat og autentisk balinesisk mad.\nMidt i rismarkerne ligger en stilfuld lounge. Her bliver der serveret desert med udsigt til markerne som i anledningen er oplyst.\nEfter at have indtaget det bedste Seminyak har at byde på er der frit spil om man vil tilbage til hotellet eller fortsætte med et par drinks i byen. Overnatning på Alila Seminyak\nDag 10: Seminyak – Cruise til Nusa Lembongan Island – Seminyak (M/F)\nNusa Lembongan er et paradis af kridhvide sandstrande og totalt klar vand. Dagen står på cruise over til øen der ligger knap to timer væk. Fra Byen Benoa sejler i med en luksus katamaran. Undervejs er der servering af snacks, kaffe og vand med mere.\nPå Nusa Lembongan, ligger I til ved en rolig strand og her har I i princippet hele dagen til bare at nyde det. Nyd stranden, slap af under kokospalmer. Tag en snorkel og maske på og oplev det mangfoldige marineliv. Der er havkajakker til fri afbenyttelse og der er mulighed for stand up up paddling.\nDer laves buffet på ”The Beach Club” på øen og der er garanteret friskfanget grillet fisk på menuen.\nHenad eftermiddagen sejler katamaranen tilbage. I kan forvente ankomst på Alila ved aftentide. Overnatning på Alila Seminyak\nDag 11: Seminyak – Aristocat Dinner Cruise – Seminyak (M/A)\nDagen er jeres egen til ren afslapning på hotellet eller andre aktiviteter hvis det ønskes. Der er om eftermiddagen lagt an til et romantisk dinner cruise med katamaranen Aristocat\nDer er igen afgang til Benoas havn ved aftentide. Her bydes i velkommen med velkomstdrink og live musik før I starter cruiset ved 19 tiden.\nPå selve katamaranen vil der udover bølgernes skvulpen være afdæmpet musik fra en strengkvartet. I vil indtage fire retter mad under den indonesiske stjernehimmel. Efter middagen sejler Aristocat tilbage til Benoa, hvorfra der er forventet hjemkomst kl. 21.30. Overnatning på Alila Seminyak\nDag 12: Seminyak – Nusa Penida Island – Seminyak (M/F)\nFra stranden i Sanur er der under en time i speedbåd til Nusa Penida. En ø som ikke er særlig kendt, men absolut et besøg værd. Smukke kalkstensklipper ”rullende” grønne bakker, smukke bugter med et meget flot skær i vandet og naturligvis krystalklart vand. Balineserne kalder øen for ”dæmonernes ø”. Det var her man tidligere sendte Balis uønskede elementer hen. Idag kan man kalde det et paradis.\nFra Sanur sejler I til byen Toyapakeh. Her skal I opleve øens klippefyldte kyst. Der gøres ophold ved Kelingking Secret Point. Man kan kalde det en slags skjult strand med kalkstensklipper der er tilgroet med og dækket af vegetation. Set oppefra ligner det en T-Rex dinosaur. Firehundrede meter under klipperne ligger en umådelig smuk strand. Det kræver dog lidt af en gåtur at komme derned.\nI sejler videre til “Broken Beach” i Pasih Uug som er endnu en skøn turkisblå bugt. Ikke langt fra finder man Angel’s Billabong, som er et naturligt tidevandsbassin med temmelig skarpe vulkanske sten. Når det er højvande hamrer de store bølger ind i bassinet. Man oplever kontrasten ved lavvande, hvor bassinet er fuldstændig roligt.\nDagen sluttes af med et besøg på Crystal Bay. Det er en sandstrand omgivet af palmer og en strand der ligger helt isoleret. Hvis havet er nogenlunde i ro, kan man naturligvis tage en svømmetur. I er tilbage på Alila igen sent på eftermiddagen. Overnatning på Alila Seminyak.\nDag 13: Seminyak – Ultimate Uluwatu – Seminyak (M/F/A)\nEfter morgenmaden, står både guide og chauffør endnu en gang klar med suveræne oplevelser.\nI bliver først kørt til Bukit halvøen. Her finder du nogle af de allerbedste strande overhovedet på Bali. Landskabet omkring har temmelig dramatiske klipper og strækningen langs kysten, gemmer på en masse ”hemmelige” bugter. Det er ikke tilfældigt at mange surfere finder vej til netop dette område.\nDer gøres stop ved et resort, hvorfra I kan nyde udsigten over det Indiske Ocean. Herfra bliver det så med en kabelbane ned til Uluwatu Beach Club, hvor morgenen er sat af til bare at nyde strand og vand. Når frokosttid nærmer sig er der linet op med balinesiske specialiteter i klubben. Der fortsættes til Uluwatu templet som helt sikkert er et af Balis mest berømte templer. Templet ligger på en stejl klippe og hver dag ved solnedgang, er der ved templet en imponerende såkaldt Kecak dans.\nDagen afsluttes ved Jimbaran stranden, hvor der inviteres på friskfanget fisk og skalddyr på en af Balis bedste Warung etablissementer. I er tilbage på Alila efter middagen. Overnatning på Alila Seminyak\nDag 14: Seminyak – Tanah Lot og Royal middag – Seminyak (M/A)\nDer er masser af tid til ro afslapning for der er intet program indtil kl. 15.30, hvor turen går til Tanah Lot som måske er det mest berømte tempel på Bali. Tanah Lot er et af Balis syv havtempler og bygget for cirka 500 år siden. Meget sigende ligger det på en klippe i vandet og er delvist oversvømmet ved højvande. En fortryllende solnedgang er i vente før der venter endnu en storslået middag i Tugu Bali. I vil blive ført igennem en hal med antikviteter, balinesisk og indonesisk kunst før I får anvist jeres bord. Selve middagen er en traditionel Tugudom middag, med et overvældende udvalg af retter fra æraen hvor kong Majapahit regerede. Mens I indtager herlighederne bliver der opført en teater forestilling, som omhandler kong Majapahit, hans entourage og deres tilhørende parader.\nEfter endnu en forkælelse af sanser og smagsløg, bliver I kørt tilbage til Alila. Overnatning på Alila Seminyak\nDag 15: Seminyak (M)\nDagen er til fri disposition, I kan slappe af ved poolen eller på stranden, lære at surfe eller prøve kræfter med stand up paddling, nyde en omgang afslappende massage eller spa behandling udforske området på egen hånd eller tage på spændende udflugter. Overnatning på Alila Seminyak.\nDag 16: Afrejse fra Seminyak (M)\nDagen er til fri disposition, indtil I bliver hentet på jeres hotel og kørt i lufthavnen\nPeriode Fra priser i delt dbl værelse Enkeltværelses tillæg\nMin 2 pers 06. jan – 15. jul 27.995 kr 24.895 kr\nMin 2 pers 15. jul – 16. sep 32.895 kr 29.795 kr\nMin 2 pers 16. sep – 23. dec 27.995 kr 24.895 kr\nMin 2 pers 23.dec – 06. dec 32.895 kr 29.795 kr


International designpris genopstår efter 6 års pause - Design denmark\nInternational designpris genopstår efter 6 års pause\nGrafiske designere kan igen sende sine arbejder til bedømmelse i den internationale award WOLDA, som efter en pause på 6 år, genopstår med en dansk logodesigner i juryen.\nGrafisk designer, MDd, Christian Baun, Danmarks repræsentant i juryen i den internationale WOLDA (Worldwide Logo Design Annual), taler varmt for dansk deltagelse i konkurrencen:\n– Jeg arbejder i flere internationale designjuryer (A’design Award, ICMA og WOLDA, red.) og opfordrer, så snart jeg kan, mine danske kollegaer til at deltage i internationale awards. Jeg mener, det er arbejdstimer godt givet ud, når danske grafiske designere og designbureauer sender ind til internationale konkurrencer. Det er en god investering at være med. Hvis I vinder, er det en af de mest effektive måder at markedsføre sig på, siger Christian Baun.\nLÆS OGSÅ: Designkonkurrencer som effektiv PR\nWOLDA, der har ligget i dvale i 6 år, er genopstået med hjælp fra Norbert Küpper og Christian Baun. Awarden bedømmer logoer og business stationary fra alle brancher. Desuden har WOLDA en målsætning om at skabe kontakter og internationalt netværk for grafiske designere og logodesignere verden rundt. I år foregår juryarbejdet i New York på et af byens hotteste designbureauer Pentagram:\n-Der er mange fordele ved at sende ind til internationale designawards. Hvis dit produkt vinder, er det både en god historie for medarbejdere og kunder. Du får godt content til sociale medier og det kan være indgangen til et internationalt netværk og et inspirerende selskab blandt nogle af verdens bedste logodesignere, slutter Christian Baun.\nEr du interesseret i at sende ind til WOLDA, skal det ske senest den 14. september 2017. Har du spørgsmål til deltagelse, er du velkommen til at skrive til Christian Baun på christian@logodesign.dk eller ringe på 2320 0069\nLÆS OGSÅ: 5 skarpe til Christian Baun