Mathias Møllmann - Blog\nBlog om 3 måneders udlandspraktik\npå statsbørnehjem i Litauen\nŠventoji med børnene, fedt fedt fedt!\nLidt fra turen til Šventoji, billeder ligger samlet i bunden.\nMandag morgen var det af sted til Šventoji, en lille ferieby ved vandet. Afgang var klokken 9.00 og vi blev lige en tand presset på tiden da vi havde glemt halvdelen og sovet lidt længere end først planlagt, men vi var der 8.50. Så ventede vi ellers på de sidste, og ingen overraskelse, det var nogle af de større piger vi ventede på. Vi kom af sted omkring 9.30 og havde herfra 4-5 timer i bus i vente. Turen gik bedre end forventet. Jeg havde regnet med at børnene ville være over os som gribbe om fordærvet kød på savannen, men det var heldigvis ikke tilfældet. Tror kun jeg blev vækket fra mine små powernaps 2-3 gange af pusten i håret eller noget kastet fra et andet sted i bussen.\nVed ankomst var der lidt forvirring om hvor der skulle betales så Simon og jeg blev beordret ind og ud af bussen et par gange. Til sidst fandt vi det rette sted og fik betalt. Mandagen gik efter vi fik smidt vores ting meget med bare at kigge rundt og finde ud af hvor de forskellige faciliteter befandt sig. Da Simon og jeg selv skulle betale hele gildet for os selv havde vi valgt noget billigt. Og for 20 euro vil jeg næsten sige vi betalte for meget. Vi blev bosat i et skur med køleskab. Det er tørt og temperatur reguleret, eller det vil sige, vejret udenfor styrer det. Hvis der er varmt ude er der varmt inde og desværre det samme med koldt. Planen var dog ikke rigtig at bruge så meget tid i hytten, men bruge en masse tid med børnene og ved stranden.\nTirsdag var der lidt planer om at skulle have samlet en drage først på dagen med de små børn på stranden. Det blev først op ad formiddagen, men så var alle også klar. Vi kom ned på stranden og fik samlet dragen. Den fløj godt og børnene var ivrige for at komme til at holde den. Da men ikke kan være 5-6 stykker om en enkelt drage begyndte jeg og lave noget sandslot nede ved vandet med mur der holdte bølger væk. Det trak hurtigt opmærksomheden og kun når det var skifte tid var det spændende. Der gik ikke længe før dragen slet ikke trak interesse og Simon halede den ind, mens der blev bygget mere og mere på både slot og mur ved vandet. Det kan godt være vi ikke kan sproget, men med lidt tegnsprog havde vi en fest med at bygge sandslot. Børnene var efterhånden også blevet gode til at forstå at vise os hvad de gerne vil. En af de drengene sagde en hel masse til mig og jeg forstod selvfølgelig ikke, hvilket han fangede ret hurtigt. Så begyndte han at pege og vise mig hvad der skulle ske. Alt sammen fordi jeg byggede muren den forkerte vej så der ikke kunne være et lille bassin med vand bag muren.\nDet er fedt at kunne mærke at kommunikationen mellem børn og jeg har flyttet sig på den korte tid vi har været her nede. Jeg tror på at hvis jeg havde haft 3 måneder mere ville vi være kommet endnu længere med en fornuftig kommunikation uden tale. Det er en skam at vi lige så småt er ved at ramme datoen for hjemrejse, tror virkelig det er nu her vi virkelig ville kunne begynde at flytte børnene.\nOnsdag var planen at bruge tiden i byen med de små drenge. Vi gik en tur der ind og var blandt andet i et lille opstillet tivoli, hvor de prøvede at karrusel. Da priserne på tivoliet var en tand dyrt eller i hvert fald tilsvarende hvad det ville være i Danmark var der ikke råd til så mange ture, så vi gik en lang tur i stedet. På vejen hjem handlede vi mad til resten af børnene og nogle is der var svære ikke at begynde at spise før vi kom hjem. Om aftenen var vi inviteret med til noget koncert inde på et sted i byen, primært med de store børn. Det var meningen det skulle være gratis, men Simon og jeg måtte betale da vi kom der ind, lidt ærgerligt, men ikke noget der skulle ødelægge muligheden for at sidde med de lidt større børn og se koncert. De sang et par sange på engelsk som vi kunne forstå lidt af, men ellers var det primært på litauisk. Det var fint nok, men ikke nogen helt vild og voldsom musikalsk oplevelse.\nTorsdag havde vi sagt ja til at komme og være med til at fejre en af de store drenges fødselsdag, han blev 13 og ville gerne have os med. Det skulle vi om eftermiddagen. Formiddagen blev brugt med de små og nogle 8-mands cykler rundt i byen. Det var rigtig sjovt, men også hårdt. Børnene synes det var sjovt og de nød det så det var perfekt.\nTil fødselsdagen var der gjort en masse ud af det. De havde fundet et godt sted på stranden og medbragt pizza, kage, chips, sodavand og hvad der nu eller høre til. Efter der var blevet spist og sunget skulle alle de andre sige et par ord til fødselaren omkring hvad de ønskede for ham det næste års tid. En spændende tradition, som de ellers urolige drenge tog meget seriøst. Alle var stille når der blev snakket og fødselaren sagde pænt tak. Efter det ville de gerne spille fodbold, så vi tegnede en bane op nede på stranden og spillede. Efter over en times spil blev spillet rykket til lavt vand, hvor alle hurtigt var så våde at vi lige så godt kunne gå i vandet. Det blev til at holde på bolden så længe man kunne og så ellers jagte boldholder, rigtig sjovt.\nOm fredagen sejlede vi først på dagen vandcykler. Simon og jeg havde to af de mindste med om bord, så der var rigeligt at se til. Igen fredag var vi inviteret til fødselsdag, denne gang hos en af de mellemste piger, der også selv havde spurgt om ikke vi ville komme og være med. Igen var der gjort en hel masse ud af det og her manglede der bestemt heller ikke noget. Om aftenen kiggede vi lidt på nattelivet i feriebyen og der var da kvaliteter, men vi havde måske regnet med noget lidt vildere. Vi havde godt nok fået fortalt det mest var børnefamilier, men regnede måske stadig med der var lidt unge ude om aftenen. Inden sengetid gik jeg en tur ned til vandet for at nyde at lugten af tang ikke var så gennemtrængende længere. Det der tidligere på ugen lå ved vandkanten var fjernet og der havde siden være fralandsvind.\nLørdag sov vi længe efter fredagen var endt sent og så var det også regnvejr fra morgenen af. Vi brugte formiddagen bare Simon og jeg med lidt mad og en film. Om eftermiddagen mødtes vi med de små og mellemste til noget sidste-dags-lad-os-udrydde-alt-maden middag. Det var rigtig hyggeligt og med en masse mad. Senere gik vi en aften gåtur rundt, bare Simon og jeg for bare at vende ugen og nyde den sidste aften ved vandet. Meget romantisk hvis ikke det havde været Simon og jeg.\nSøndag afgik bussen hjem til Vilnius klokken 10, så der stod vi klar og hjalp også de mindre med deres tasker. Vi endte tilbage på Gile klokken 15 og fik lige hjulpet med at pakke uden inden vi gik for os selv.\nDet var alt i alt en rigtig god tur og faktisk den fedeste uge mens vi har været her nede synes jeg. Vi kom tættere på socialworkers og vores ene vejleder og vi fik brugt en masse gode timer med børnene.\nPå egne ben og lidt doneret LEGO\nDet gjorde der så ikke rigtig, der gik igen alt for lang tid. Men her kommer så en lille beretning om vores døgns tid i Klaipeda og tiden frem mod en tur til vandet med børnene.\nVi ankom til byen omkring klokken 12, herfra fandt vi hurtig vej til turistinfo for at blive indlogeret et sted for natten til en billig penge. ALT var udsolgt, den eneste mulighed han have til os var en værelse til en formue selv med danske øjne og det var vi ikke rigtig interesseret i. Vi besluttede at gå til stationen og få købt en billet til en morgenbus tilbage til Vilnius for så et bruge dagen og natten i Klaipeda. Vi fik os en bid mad på et lille nyåbnet sted kaldet Jazz & Grill bar, som var helt udmærket. Maden kom efter kort tid og det smagte godt til prisen. God betjening fra en ung lidt usikker kvinde med et udmærket engelsk, hvilket ellers er lidt atypisk her nede. Efter maden gik vi ud for at kigge os omkring i byen. Vi endte med at nappe en cykel og tage med færgen over til en lang halvø der ligger ud for byen. Her får vi dummet os lidt da vi ikke får bedt om nogen låse til cyklerne, hvilket betyder vi ikke rigtig kan stille dem far os. Rigtig dumt! Efter en fin cykel tur uden en tur i vandet, fandt vi os selv tilbage på det samme sted som vi spiste tidligere. Her fik vi aftensmad og brugte det meste af aftenen. Busturen hjem startede for det første klokken alt for tidligt om morgenen, men var også uden nogen form for klimaanlæg. For det ikke skulle være elendighed nok, kom der et par morgenfriske gamle litauiske koner på bussen for at skule debattere verdenssituationen, højlydt! Vi kom helskindet hjem, lidt trætte med ved godt mod efter en alt i alt god tur.\nEfter hjemkomsten fra Klaipeda havde vi en stille uge i møde. Langt størstedelen af børnene var på sommer camps, så vi havde børnehjemmet næsten for os selv. De første 3-4 dage var et par timer i haven med de børn der var udenfor og bare lege. Det var et par gode stille dage, hvor vi havde tid til en masse andet. Vi fik blandt andet sagt farvel til de hvidrussiske studerende vi havde mødt. De var færdige med deres eksamener og skulle hjem for at holde sommerferie. Vi fik lært lidt russisk sang og vi lærte dem dansk.\nTorsdag eftermiddag skulle børnene komme tilbage fra sommer camps og vi havde stadig det doneret lego, vi gerne ville havde givet ud. Vi fik aftalt at give det til børnene i mindre grupper så ikke det blev så kaotisk. Vi aftalte med Giedre at starte med de mellemste drenge, som i sommerferie bor hos de store drenge, så de ville også være der. Det var helt fint efter vores plan. Vi aftalte fredag så de lige nåede hjem og pakke ud fra sommer camps. Da tiden var inde baksede vi op med de 20 kg lego til de store drenge, som bor i den anden ende af børnehjemmet. Der sad en god del af de mellemste drenge klar da vi kom der op og et par af de store kiggede ud fra deres værelser med dyner omkring sig og så umiddelbart lidt utilfredse ud med larmen vores aktivitet medførte allerede inden det blev pakket ud. Vi havde fået 2 papkasser som vi kunne smide alt sammen i efter det var pakket ud. Det var pakket i en masse små poser, som børnene fik lov at åbne os smide i de store kasser. Der var ikke åbnet mange poser før et par af dem begyndte at bygge i stedet for at åbne resten af poserne. Da først alle poserne var åbnet var alle også hurtigt i gang med at bygge. Det første stykke tid, hver gang der blev fundet en ”sej” klods skulle den vises frem og anerkendes. Jeg tror ikke umiddelbart de har haft mange oplevelser med lego forinden. Det var rigtig fedt og på en eller anden måde være ansvarshavende for den glæde det skabte hos børnene. Se dem lege og bygge sammen.\nDer gik ikke længe så begyndte der at komme alle de andre børn rendende. Først lidt uforstående, måske i overbevisning om de var ”stukket af” for at løbe der op en tur. Men det var ikke tilfældet. Simon og jeg tror der var et par socialworkers der så deres snit til et lang kaffepause. I hvert fald kom de op med deres børn og forlod lokalet igen, kiggede kun lige ind i rummet ind imellem. Det blev lidt proppet i rummet efter flere kom til og der var et par tilfælde med børn der trampede på legoet og nappede klodser fra hinanden, som Simon og jeg havde svært ved at løse hvis ikke vi lige havde set episoden, grundet den verbale kommunikative barriere mellem de mindste af børnene og os. Ud over det, så gik det faktisk fint selv med de tilkomne børn. Der blev bygget nogle flotte borge og krigere. Selv et par af de store drenge kom ud fra deres værelser og byggede. Det er ikke sidste gang mens vi er her nede at vi hiver legoet frem. Det var bestemt en succes og nogle gode timer!\nSå begyndte vores weekend, som mest af alt havde klargøring til turen ud til vandet og byen Šventoji på programmet. Vi brugte lørdagen på alt muligt andet end at klargøre og det eneste fornuftige vi fik klaret var egentlig at handle lidt mad til weekenden inden vi skulle af sted. Søndag fik vi handlet lidt til turen, bare det vi mente var mest nødvendigt.\nLænge siden der er blevet skrevet, aaalt for længe siden\nSå var det efterhånden tid igen til at få updated bloggen her. Der er gået et godt stykke tid siden sidst og der er sket en helt masse. Jeg vil ikke skrive for hver eneste dag, det bliver for kedeligt at læse og aaaalt for langt også.\nSiden sidst har vi afholdt vores lagkageløb for børnene her. En stor succes, med kun få udfordringer. Det fandt sted d. 16 på børnehjemmet egen grund. Simon og jeg havde dagene op til sørget for at få købt alt ind til løbet, både ingredienser til kagen og materialer til posterne. Sådan bliver det nødt til at være, da vi ikke har et budget fra børnehjemmet vi kan tage fra til aktiviteter, så det er for egen regning når vi laver noget hernede.\nSelve løbet bestod af 5 forskellige poster og 3 hold. På hver post kunne der vindes point alt efter hvor godt man klarede det og de to bedste hold fik en lækker ingrediens til deres kage, de sidste fik en mindre lækker ingrediens. For at komme med et eksempel, så havde vi en post hvor man skulle vælte flasker med point på med en frisbee. De to hold der fik flest point fik banan til deres kage og det hold med færrest fik agurk. Når holdene så havde været alle posterne igennem talte Simon og jeg point hvorefter vi så delte ingredienserne ud alt efter hvordan holdene klarede sig. Så gik det ud på at lave den flotteste og mest velsmagende lagkage med alle ingredienserne brugt.\nDet var vores første sådan rigtig store aktivitet hvor hele børnehjemmet deltog. Alt i alt var det en succes og dagen som helhed var en god oplevelse for alle. Der var en masse stof til eftertanke især omkring hvordan vi skulle planlægge efterfølgende aktiviteter for at få alle med. Under lagkageløbet er der flere gang et par af børnene der ikke er underholdt nok og enten bare går fra eller bliver ødelæggende i forhold til aktiviteten. Især en dreng står frem her hos både Simon og jeg, hvilket vi snakker en del om. Vi snakker lidt med forskelligt personale her nede om det også for at afsøge et muligt løsningsforslag de arbejder med, men vi får samme svar stort set hele vejen rundt. Det vi hører er at han har adfærdsmæssige problemer og det bliver lidt til svaret eller begrundelsen i stedet for den udfordring der skal kigges på og findes en vej mod en løsning. Vi ved fra vores vejledere at de snakker med børnene og følger dem, men i det daglige arbejde med børnene bliver der ikke rigtig taget så meget hånd om udfordringerne som vi er vant til i Danmark.\nJeg er hjemme en tur fra d. 17. til d. 21. for at være der når min kæreste blev færdig uddannet sygeplejerske og min mor og far sølvbryllupsfest i haven. Havde nogle rigtig gode dage hjemme og fik set lidt venner og familie. Efter et par gode dage hjemme var det tilbage til Litauen, hvor det nok mest var den proviant jeg medbragte der var savnet.\nTilbage i Litauen kom jeg tilbage til koordinering af dansk sank hans med børnene d. 23 om eftermiddagen. Planen var at heksen skulle kreeres dagen før, men det blev det ikke til. I stedet lavede vi det til en formiddagsaktivitet på selve dagen. Vi havde fået af vide at skulle forvente maksimum 12-15 børn og det må man da sige der også var, plus det løse. Vi havde slet ikke nok planlagt til at beskæftige alle, så der løb nogen rundt bare og drillede de andre. Selvfølgelig ikke optimalt. Dem der var beskæftigede med at bygge heksen var til gengæld koncentreret og fik udfoldet kreative evner. Børnene fik lavet en rigtig flot heks, der senere kunne brændes på et bål Simon og jeg stablede på benene ude i haven. Inden bålet skulle tændes samlede vi alle ungerne og fortalte dem om traditionen i Danmark og hvorfor man gør det. Det så umiddelbart ud til at børnene synes det var spændende, da de hørte efter stort set alle sammen. Da det var tid spillede vi sommervisen over anlægget og tændte bålet, der gik ikke længe inden det lille bål havde flammer store nok til at få fat i heksens ben. Heksen var fyldt med helt tør halm, så heksen forsvandt hurtigt. Efter heksen var væk, gik de fleste børn hver til sit, mens få blev stående ved bålet og ville underholdes af os. Efter bålafbrænding var der en vi havde inviteret fra Storebrand, der tog os med os at spise rigtig traditionel litauisk mad, en oplevelse, men ikke så meget smagsmæssigt. Der bruges ingen krydderrier og alt kommer med en eller anden form for creme fraiche som sovs/dip.\nNæste event vi havde var fra kirken i en ellers stille uge med ingen planer, men så kom de pludselig fra kirken. De er kommet regelmæssigt de sidste mange måneder og det her var ligesom enden på denne omgang. Så det var en form for afslutningsfest, inden sommerferien. De havde heste med, så børnene kunne blive trukket rundt ude på græsset skiftevis. Her var der selvfølgelig lidt uoverensstemmelse omkring køkulturen, men det blev løst. Derudover blev der grillet og nogle af børnene, primært de mellemste piger, havde været med til at tilberede noget tilbehør til det grillede kød. Da hele eventen lakkede mod enden kom en fra kirken med en masse helium balloner, herpå skulle man skrive sine drømme. Når alle havde skrevet stod vi i en stor rundkreds for så at tælle ned og derefter slippe ballonerne på samme tid. Så fløj ballonerne med vores drømme til himmels og dem fra kirken takkede for et godt samarbejde og en dejlig dag.\nDen samme uge fik vi så også lige en spontan aktivitet ind. Vi havde tidligere købt ind og gjort klar til at bygge drager og det passede perfekt en fredag eftermiddag d. 26. inden børnene tog på sommer camps ugen efter. Anna hjalp os med at få fat i de familiegrupper der ikke havde engelsk talende socialworkers. Tidligere i vores andre aktiviteter har der været en tendens til at især en af drengene begynder at blive destruktiv for aktiviteten hvis han ikke rigtig har noget at lave, så det ville vi undgå. Da vi fik alle tingene klar og børnene kom, var endten Simon eller jeg hele tiden sammen med ham om hans drage. Det virker super godt, han var meget koncentreret om sin egen drage. Da han var færdig med sin drage som den første drønede han rundt i haven med den. Det var virkelig en succes for ham, først færdig og den fløj godt. De andre blev lige så stille også færdige med deres drager og der blev flere og flere drager i haven der fløj rundt på kryds og tværs, hvilket kan være lidt svært at styre. Vi undgik fatale sammenstød, men ind imellem var der lige lidt sammenstød der krævede voksen hjælp at få viklet ud. Det var en stor succes og virkelig en aktivitet børnene også var underholdt af. Selv et par af de helt store børn var med ude og spørge om de måtte være med. Det var ellers tiltænkt kun alle de mellemste, men vi havde nok så de deltog selvfølgelig også.\nDet bliver det for denne omgang, så kommer der forhåbentlig inden længe en lille update omkring vores spontane tur til Klaipeda, en by 3 timers kørsel væk, ude ved vandet.\nDet er efterhånden blevet til vane at der går en lille uges tid mellem der kommer en post her inde. Det beklager jeg, men efter vi er kommet rigtig igang hernede flyver tiden afsted i hverdagen.\nI onsdags var vi uden børn hele dagen. Vi passede bare os selv og lavede ingenting. Vi snakkede i løbet af aftenen med Giedre omkring planer dagen efter. Vi aftalte at komme ud i haven klokken 14.00 og være med til at ordne deres volleyballbane. Ellers lavede vi ikke rigtig noget der er vær at berette om.\nTorsdag havde vi som aftalt om onsdagen planer klokken 14.00, hvilket gjorde at vi endnu en gang ikke havde noget som helst at stå op til fra morgenstunden. Det resulterede i at vi begge først kravlede over kanten af sengen efter 11. Så var vi til gengæld også udhvilet og klar til at få ordnet den volleyballbane hvad det så end indebar. Vi gik ud til banen på det aftalte tidspunkt og mødtes med de andre der så småt var gået igang. Vi fandt hurtigt ud af, at med ordne mentes at jævne, fjerne sten og sætte net op. Lyder simpelt nok, men når ALT sandet til hele banen stort set ligger på midten i en kæmpe bunke kan det godt tage tid . Og det gjorde det! Det med stenen er ikke et problem normalt af hvad jeg ved fordi der henter man strandsand uden alt for mange sten. Men det her var langt fra fint strandsand. Mit gæt ville være at der var blevet ringe til et byggemarked og spurgt om de havde stabilgrus til overs, hvilket de så har fået leveret et ordenligt læs af. Ikke helt optimalt, men udemærket. Vi fik det jævnet fjernet en masse sten, men langt fra dem alle og Simon og jeg fik efter lidt undren sat et net op med et besynderligt system.\nDerefter gik spillet igang og flere kom til. Et par af de store drenge kom ud og deltog og det blev faktisk rigtig sjovt. Det var Simon og jeg sammen med Giedre og en af de mellemste drenge hvor navnet er smuttet mod et par af de store drenge. Der blev gået til den og ind imellem var det nogle tætte og spændende sæt. Omkring klokken 17 var det slut med volleyball og børnene gik hver til sit, hvilket resulterede i at Simon og jeg også trak os tilbage til vores lejlighed.\nFredag havde vi aftalt at gentage succesen med udendørs og aktiv aktivitet. Denne gang fodbold. Her var tilslutningen ikke helt så stor, så vi spillede to mod to. Simon og jeg mod en af de store drenge og Giedre. Uden at prale, så tror jeg vi vandt stort. Simon var stærk i målet og jeg fik scoret de mål der skulle lede os til sejr. Den dårlige tilslutning til fodbolden førte til at vi efter en kort vandpause skiftede sportsgren og tog kampen op med volleyball igen. Her kom der lidt flere til og det blev igen rigtig sjovt.\nOm aftenen var vi blevet inviteret med i cirkus af en eller anden sanger her nede fra. Han skulle vidst være ret kendt, men jeg fangede ikke lige navnet. Og først troede jeg egentlig det var en gøgler fra selve cirkusset der var kommet til børnehjemmet for at ordne vores billetter. En af børnene fik efter lodtrækning lov til at køre med ham ind til cirkus på hans forvoksede knallert, der langt fra kunne være en motorcykel. Men fair nok, det er vel federe end en overproppet bus med folk der skubber til hinanden. Cirkus var en blandet oplevelse. Har det lidt svært med at man bruger bjørne med tape rundt omkring munden til at gå på line osv. De havde det ikke godt de dyr der var, det lignede det ihvertfald ikke. Når det så er sagt så var der nogen rigtig dygtige akrobater og gøglere. Der var blandt andet to unge knægte der junglerede, kørte på et hjulede cykler, balancerede på stier og lavede noget akrobatik. De var dælme dygtige til det de gjorde og der blev man lidt imponeret! Og så havde de en løve!\nWeekenden er normalt fri, men vi var blevet inviteret med til noget gocart om lørdagen og det havde vi sagt ja til. Så lørdag tog vi med til gocart arrangement. Da vi kommer der ud v´finder vi ud af det er en smule større end vi egentlig lige var klar over. Giles kører bliver tilmeldt og vi venter til dagen går igang. Det var en rigtig stor bane og det så rigtig fedt ud. Det kriblede helt i kroppen for at komme i en gocart selv og få prøvet! Men det var børnene der skulle køre. Som dagen går kører forskellige aldersgrupper og både drenge og piger i forskellige heats. Der bliver fundet vindere fra hvert heat som senere skal kører finale race. Vi finder ud af at det er nogen rimelig seriøse præmier der er på højkant. Første pladsen giver en tur rundt i europa med en ven og to voksne. Det er alligevel en ret seriøs præmie for et arrangement for børnehjemsbørn i Litauen. Giles kører kom ikke videre fra de indledende heats og derefter heppede vi på en de kendte fra et andet børnehjem. Inden finale racet for de unge var der et voksen heat. Vi var afsted med en af de kvindelige social workers og en lille time inden de voksne skal køre spørger hun om ikke en af os ville køre. Jeg lyser op, for jeg ved at Simon ikke synes det er spor sjovt, så den landede hos mig. Det var mega fedt! Og endnu federe fordi jeg så vandt heatet med over 20 sekunder ned til den næste. Efter jeg havde fået lov at være barn lidt var det blevet tid til finale racet og vi stod klar ved banen for at heppe på hende pigerne kendte. Da slutflaget kom op lå hun nummer 1 og vandt finale racet og turen rundt i europa. Hun var selvfølgelig rigtig glad og hoppede og dansede. Efter finale racet var der nogen forskellige der var sponsorer for dagen der snakkede lidt og til slut inden præmierne blev delt ud snakkede ham der havde stået for hele arrangementet. Han var direktør for en forening der afholder sådanne arrangementer for børnehjem og andre der måske ikke har så mange af sådanne oplevelser. Efter præmieoverrækkelsen ringede vi efter vores lift hjem og dagen med børnene sluttede der.\nSenere var jeg lidt på en idé om at skulle ind til byen og se champions league finalen på en storskærm med en kold øl. Simon lidt mindre på fordi han egentlig kun gad delen med kolde øl. Men jeg fik ham overtalt og vi kom afsted. Det var egentlig ikke svært at overtale ham, han skulle bare lige skubbes igang. Vi havde ledt lidt på nettet og fundet ud af en sports bar ved navn Crazy Bull havde sat storskærm op. Så den bar fandt vi. Da vi ankom var der kun omkring 10 minutter til kampstart og det kunne ses i lokalet. Der var fuldstændig fyldt! Proppet med øldrikkende fodboldfans der var mega klar på en fed fodboldkamp. Det var drøn fedt, men havde været endnu federe hvis vi havde haft en siddeplads. Vi stod i midtergangen og kunne ikke rigtig finde en vej igennem mylderet op til baren. Vi måtte vente til lige før anden halvleg skulle til at begynde før vi fik kæmpet os op efter en øl. Anden halvleg var federe fodboldmæssigt, men også en del bedre end første halvleg uden øl.\nEfter kampen fandt vi vores busstopsted for at finde ud af at den sidste bus var gået. Så blev vi enige om at gå tilbage og finde en øl eller en drink og nyde inden vi fandt os en taxa. Mens vi sad og nød en pærecider fandt vi den mest geniale app jeg har ejet. En taxa app der bare er genial. Den finder dig og så skriver du ind hvor du skal hen, så giver den dig både, tid for taxaen vil være der, en ca. pris og hvilken model bilen der henter dig er så du kan holde øje med den. DRØN SMART! Der holdte en taxa foran os efter 2 minutter og 15 minutter senere var vi hjemme kun 6 euro fattigere. Genialt!\nSøndag stod på afslapning så intet at berette herom.\nMandag var vi til koncert i en kirke inde i byen. Vi fulgtes med Loreta og børnene der ind. Det var et orkester for mennesker med funktionsnedsættelse og som udelukkende har lært at spille ud fra farver istedet for noder. Det var spændende nok og de var rigtig gode, men uden siddepladser i en propfyldt kirke blev det lidt langtrukken mod slutningen. Men det var fedt at se hvordan de havde det så sjovt med musikken. Der sad to unge mænd med downs syndrom og rokkede fra sidde til sidde og havde en fest. Det var som at se Morten og Peter der hjemme fra. Var sikker på at de to var bedste venner og hyggede sig sammen også når de ikke spillede musik.\nEfter koncerten i kirken tog vi med ud til to af pigernes svømmetræning velvidende at det måske bare var at stå og kigge og derfor ville blive lidt kedeligt. Vi tog afsted alligevel og rigtig nok var det rigtig kedeligt. Det var spændende at køre der ud i bus, fordi det var en del af byen vi ikke havde set før. Til svømmetræningen var de første 5-10 minutter også spændende, men efter det var det lidt det samme. Så det blev kedeligt i længden, men varede kun en time. Efter svømningen var det igen hjem med bus. Her sluttede vores dag.\nTirsdag havde vi ingen planer, så det blev bare til at vi omkring klokken 15 gik ud for at se om vi kunne samle nogen børn til at lege et eller andet. Som det plejede gik der ikke længe før der var en masse børn omkring os. Vi kastede med en boomerang, spillede lidt bold og gyngede i trægyngen. Efter vi havde leget en masse fandt vi Anna og Giedre og fik snakket lidt med dem. Vi fik blandt andet lidt materialer til vores dragebygning og vi fik tid til lige at tjekke hvordan den fungerede. Uden vind mindre godt hvis ikke man løb med den, men jeg er sikker på den vil virke med lidt vind.\nNu er det så onsdag morgen (formiddag) og idag har vi heller ikke rigtig nogen planer. Venter lige på Simon vågner og så tror jeg vi begynder at gøre os lidt klar, så når vi skal hente mad klokken 13, at vi så kan spise og gå ud efter der. Så endnu en dag i haven er umiddelbart buddet på hvordan dagen idag bliver, men det er også godt vejr.\nSom sagt havde vi mandag besøg på børnehjemmet fra SL Danmark. De fik en rundvisning og Simon og jeg fortalte lidt om vores oplevelser den første måned. I samme omgang blev vi inviteret ud og spise om tirsdagen.\nTirsdagen var stille og vi fik sovet længe. Om aften skulle vi mødes med Mårten, Mette og deres børn. Der var aftalt klokken 19.00 inde i byen ved en plads Simon og jeg ved et tilfælde havde besøgt i starten af vores ophold. Vi mødtes med dem og gik ned til en baggårdsrestaurant. Her fik vi et lækkert måltid mad som jeg desværre ikke fik taget nogle billeder af. Efterfølgende gik vi videre til et andet sted og fik en lille dessert. Jeg fik et lækkert stykke chokoladekage, som jeg nåede at få et billede af.\nBare lige en kort update for tirsdagen. Tak for besøget til Mårten og Mette!\nEn "travl" uge\nSå gik der næsten uge igen inden der kom noget her på bloggen. Men hvilken uge det også har været!\nMandag brugte vi hos Dreamers og Deividas. Det var en dag hjemme på børnehjemmet, så vi brugte det meste af tiden på boldspil i haven. Vi spillede en lille smule rugby med to af drengene der prøvede at lære os reglerne uden egentlig at kunne forklare dem på engelsk. Det var spændende og få reglerne helt på plads uden hjælp fra Deividas der kunne have oversat. Jo tættere Simon og jeg kom på de rigtige regler, jo mere fandt vi ud af hvor meget de snød os for at vinde. Men, jeg havde da nok forsøgt det samme. Hele eftermiddagen gik i haven lige med undtagelse af en lille smule lektier. Da børnene har sidste uge i skolen denne uge så er det begrænset hvor mange lektier de har for. Jeg sad lidt med en af drengene der har lidt svært ved det og hjalp ham og så gik det faktisk fint for ham. Han har bare brug for hele tiden at blive bekræftet i det er rigtig nok det han gør og det er det for det meste.\nOm aftenen var vi inviteret med til en aktivitet med nogen af børnehjemmets sponsorer, der kommer og laver forskellige ting med børnene ind imellem. Denne gang var en vejledningsmøde med fokus på at få snakket om følelser og udtrykke sig. Sponsorerne fra STOREBRAND, et norsk forsikringsfirma, havde først planlagt en aktivitet der handlede om én selv. Man skulle starte med at rive noget i papir der repræsenterede en selv. Herefter blev der læst op af punkt efter punkt en vejledning op til hvad skal skulle skrive. Der var blandt andet, skriv dine styrke og senere hvad man er bange for. Til sidst skulle man skrive mål og hvor man så sig selv om 10 år. Herefter fremlagde man det for resten af gruppen. Rigtig spændende og se hvad de børn der var med havde skrevet ned. Det gik overordnet på at få en familie og et godt job, hvilket er forståeligt.\nEfter den første øvelse var der en kort pause hvor der bliver lavet lidt lækkert og the til dem der ville have det. Anden omgang var med nogle meget interessante kort. Hvert kort havde et billede og et ord. Her skulle vi skiftes til at fortælle om vores kort og hvordan det kunne passe til vores fortælling i den tidligere øvelse. Her var det også mest interessant og hører hvad børnene sagde om deres kort. En af de ældre piger var rigtig god til at beskrive sig selv på kortet hun havde fået. Hun fik også øvet sit engelsk da hun selv prøvede at oversætte for Simon og jeg. Det var rigtig fedt og være lidt sammen med nogen af de største til sådanne øvelser, fordi de her får sagt lidt mere end normalt. De har ikke så meget at skulle have sagt til hverdag og mit indtryk er at det lægger et MEGET tungt låg på mange af de unges følelser. Til øvelser som denne kan de få lidt hjælp til at løfte låget. Den samme ældre pige som selv oversatte for os, kom også lige af med lidt galle til sidst. Uden at forstå sproget var jeg hurtigt klar over det var utilfredshed over alle skal være ens her og ingen kan være specielle. Hun er til daglig hos de mellemste piger og er den ældste der. Hun kommer først hjem fra skole 2 timer efter de andre og der starter lektietid. Hun var træt af at hun ikke engang kan få lov at tage noget og spise inden hun skal sætte sig med lektier. Med lidt hjælp med oversættelse af hovedtræk af det hun siger er mistanke rigtig nok, hun føler sig ikke som en individ, men bare en del af en større gruppe. Det i sig selv kan jeg sagtens forså er frustrerende og egentlig ved nærmere eftertanke helt forfærdeligt. Jeg har da altid være mig i den klasse jeg har gået i skolemæssigt f.eks. og aldrig kun en del af 7.a, altid Mathias i 7.a. Men ja, på mødet der fik hun så lige lettet låget lidt og snakket med nogen der er 3. part.\nTirsdag var vi med Dreamers i Akrpolis. Missionen var at få købt en afskedsgave til Deividas, en socialworker der stopper i deres familiegruppe. Turen der ned gik fint og smertefrit. I Akropolis fandt vi ud af de også fik lidt penge hver især og handle for, tror de fik 2-4 euro hver. Det var interessant at se hvordan de gik med lommeregner og fandt ud af hvad de kunne købe for deres penge. De tog en ting, en mere og fandt en ting mere der var for dyr. Så lagde de en ting tilbage for at have råd til den nye ting de havde fundet. Der var virkelig tunge overvejelser omkring hvad der kom i kurven hos hver af dem. Her skulle man så tro af de passede på de snacks de havde købt som var det deres liv. Men efter en god tur hjem, delte de alle sammen så ingen sad uden noget. Det er helt utroligt så gode mange af dem er til at dele med hinanden. De er mege hårde ved hinanden fysisk, men lige her der var de meget gavmilde og selvom de ikke så tit får snacks så blev der delt ud til dem der ikke havde noget.\nOm aftenen havde vi en aftale med en af de studerende der havde været om lørdagen og dekorere tasker med børnene, Vika fra Hvidrusland. Vi havde om lørdagen spurgt om vi på et tidspunkt kunne se universitetet og måske hun også kunne hjælpe os med at komme i kontakt med andre studerende. Mandag skriver hun så at hun har snakket med en masse og at vi kan komme med til deres klasses eksamensprojekt afslutning. Vi er selvfølgelig ikke i tvivl om det er noget vi skal, det er vores mulighed for at komme i kontakt med en masse andre studerende. Vi skulle være klokken 19 ved bunden af blok 4 af kollegierne der ligger ikke så langt fra Gile, så ville Vika vise os vej. Vi skulle op på intet mindre end 16. sal. I et lille fælleskøkken 18-20 mennesker. Det var rigtig fedt og helt klart den fedeste aften vi har haft længe. Vi fik snakket med en masse nye mennesker, trænet vores engelsk og samtidig lavet en aftale for kommende lørdag. Ham der holdte det hed Ahmed og var fra Syrien. Han havde lavet lidt mad vi kunne smage, traditionelt fra Syrien. Efter vi har vænnet os lidt til det mad vi får på Gile var det lækkert at få noget virkelig velsmagende krydret mad, det smagte SÅ godt! Efter maden fik både Simon og jeg snakket med an masse af de andre. Det blev også til lidt dans. Ahmed startede med at sætte lidt musik fra hans land med tilhørende dans på, meget underholdende. Efter det gik stafetten så rundt og vi kom verden rundt rent musikalsk. Simon og jeg kunne godt se hvor det endte og vi havde ikke rigtig nogen idé om hvad vi skulle sætte på. Det endte med vi i panik smed Nik og Jay på med Hot på. Hertil er det nemt at improvisere en lille dans til omkvædet ved bare at gøre som der bliver sagt når de synger. Festlighederne havde lige peaket og på vej ned til et mere normalt niveau uden så meget fællesdans, da en stor sur mand kom. Han begyndt og råbe og skrige som en tosse, sparkede til stolene så de røg hen ad gulvet. Det var vagten på kollegiet. Han mente at festen var slut og det var den jo så. Han fattede i et klap engelsk så Simon og jeg var ligesom skåret ud af den mægling der kunne være. Ahmed startede med at sige vi bare lige skulle gå ud på gangen og så komme ind igen, men efter lidt mere råben og skrigen fra vagten ændrede han sin statement til; tror i skal gå nu, inden a´han henter pistolen. Så kom der ligesom skub på tingene og jeg var rystet over hvilken opførsel vagten lagde for dagen. Det havde virkede på mig hvis bare han var kommet og sagt godaften og at vi lød til at hygge os, men klokken var blevet 12 på en tirsdag, så det måtte desværre slutte. Den approach havde jeg synes var mere passende.\nSimon og jeg var begge helt ovenpå efter så fed en aften det havde været. Vi havde fået god mad, en øl eller to og en dør ind til andre studerende. Vi gik hjem, så et afsnit Chuck og smed os i sengene. Inden jeg lagde mig til at sove skrev jeg en mail til LEGO Charity. Her kan man skrive en form for anmodning om donation af lego. Jeg skrev en lang mail omkring stedet, Simon og jeg og ikke mindst hvorfor jeg mente at de lige præcis skulle donere lego her til stedet.\nOnsdag morgen startede godt, jeg havde da vi stod op allerede fået svar fra LEGO Charity og de ville gerne på baggrund af min fine beskrivelse om stedet donere 2 LEGO Charity bokse, som er bokse med 9kg lego i hver. De bliver sendt og skulle stå hos min mor og far i Danmark indenfor 14 dage. Fed måde at starte dagen på! Resten af onsdagen skulle bruges med Havfruerne. Vi skulle op til dem og bruge et par timer inden en trampolin tur. Deres socialworker var ikke rigtig engelsk talende, så der var ikke så meget kommunikation mellem os og hende, men med børnene gik det fint. Vi havde ikke rigtig fået så meget info omkring den her trampolin tur ud over at det var, ja, en trampolin tur. Klokken 16 var der afgang og efter en times tid i bus var vi fremme ved en gammel lagerbygning eller sådan noget. Det var gode nyheder for Simon og jeg der stadig ikke helt vidste hvad det gik ud på, men det regnede og de fleste aktiviteter jeg kan komme i tanke om der indeholder trampolin er sjovest i tørrevejr. Da vi kommer ind var det til stor overraskelse en stor lagerhal, der var dækket af sammenhængende trampoliner. Det så ud til at blive et par gode timer! Og rigtig nok, det var rigtig sjovt og vi fik boundet lidt med nogle af de ældre drenge der også var med. Omkring spisetid var nogen af børnehjemmets sponsorer ankommet. Det var dem der betalte for gildet og havde pizza med til børnene. Det faldt i god jord og først ville hverken Simon eller jeg tage noget. Men blev budt af både børn og de andre ansatte. Vi slog til mod en pizza der ikke faldt i børnenes smag, Der var både noget grønt og tomater, rigtig grøntsager! Ikke noget vi får så tit, så det var lækkert. Efter nogle gode timer i trampolinhallen var der en kedelig time hjem i bus og så var den dag slut.\nTorsdag skulle vi igen være sammen med Havfruerne. Dagens program var de få lektier der måtte være, øve til familiedag om fredagen og så kom der sponsorer og lavede mad med børnene om aftenen. Vi startede lidt i haven og vi prøvede at lave en leg hvor alle kunne være med. Først ville børnene leger en eller anden leg med en elastik som man skulle igennem uden at røre, en lidt underlig leg, men pigerne synes det var kanon sjovt når både Simon og jeg skulle igennem. Efter det forsøgte Simon og jeg at forklare dem banke-bøf. Heldigvis var Giedre, den ene af vores vejleder, der og hun forstår engelsk, men vil dog helst ikke snakke det. Vi fik forklaret reglerne og efter e par prøve runder gik det godt. Lige indtil at pigerne ligesom fandt ud af at den der var den havde mest opmærksomhed, en ting de søger meget. Så de fleste begyndte at løbe langsommere rundt om cirklen og falde med vilje og så gik leget ligesom lidt i stå, eftersom idéen med legen er at komme først. Stikbold hvor man ikke kaster efter hinanden bliver ligesom også lidt kedeligt i længden. Nu vi alligevel havde Giedre i nærheden udnyttede vi det lige og fortalte hende om mit held med at få doneret LEGO til Gile. Hver gang vi kommer mod hende starter hun med at sige hun ikke forstår engelsk, men hun forstod udemærket hvad der blev sagt, som sædvanligt. Hun skal nok komme til at snakke mere og mere.\nEfter det var vi med nede og se børnene øve til familiedag der skulle være om fredagen. Der skulle både være dans, sang og noget vi ikke helt kunne identificere. De stiller sig mellem 2 og 5 ørn på række og så snakker de på skift. Det kunne sagtens lyde som om det rimer og måske et digt af en eller anden form. Det kan også godt være de bare præsenterer det næste nummer. Hvem ved?\nOmkring klokken 17.30 kom der sponsorer og skulle lave mad med pigerne. Vi var med til at starte med, men det blev simpelthen for trængt i det lille køkken med 4 voksne og 8 børn. Vi trådte hinanden over tæerne og der var ikke albuerum til at skære det der skulle skæres. De skulle lave pizza, men efter jeg lige havde taget lidt billede var vi ude af vagten.\nAftensmaden var ikke rigtig noget der mættede noget som helst, så efter lidt overtalelse gik Simon med til at vandre ud i det litauiske og lede efter noget lækkert at spise. Vi havde fået af vide af Deividas der skulle ligge et pizza/kebab sted to stop med den bus der hedder 5g, hvilken retning var så bare lidt uklar. Simon siger da vi når et lyskryds, nu går vi til venstre og indtil da havde vi kun viden om at der lå to universiteter og en kollegie den vej og ellers ikke rigtig noget, men vi prøvede. Vi nåede kun lige forbi kollegierne da jeg opfanger et skilt hvor der står picos. Det var et ord jeg kendte fra tidligere, det betod pizza. Vi havde fundet et lille pizzaria i bunden af den sidste af kollegiebygningerne. Først så det lidt lukket ud, men efter man kom igennem den lille byggeplads lige ude foran kom man ind i et lille hyggeligt pizzaria. Vi søgte hjælp hos hende der stod der til at få oversat lidt af menukortet, men hun var vidst ikke lige den bedste til engelsk, så hun smed stafetten videre til nogen der sad og ventede på deres mad. Hun fik oversat lidt løst hvad der var på et par af pizzaerne og vi fik bestilt en pizza hver to go. Efter lidt ventetid fik vi vores pizzaer og kom hjem igen. Resten af den aften gik med pizza og afslapning.\nFredag var der kun planlagt at vi skulle med til familiedag her på børnehjemmet, hvilket startede omkring 14.30. Det betød vi kunne sove længe, igen igen. Omkring klokken 11 blev der banket på døren. Vi var begge vågne men lå stadig i sengen og kiggede lidt på computeren. Simon rejste sig og gik ud og åbnede. Vi regnede med det ville være nogen børn der var kommet tidligt hjem os synes de lige ville sige hej, men det var det bestemt ikke. Det var Ina, socialworker hos havfruerne, der ville spørge om vi ville med til afslutning på skolen den samme dag. Simon svarede selvfølgelig ja, for det var da en engangsmulighed for at se hvordan det foregår. Til Simons ja, svarer Ina, super vi går om 5 minutter. Her bliver det lidt kritisk og kaotisk i vores lejlighed, men på en eller anden facon får både Simon og jeg gjort så præsentable som muligt er på de givne 5 minutter og drøner ud til de andre. Vi ender så med at kører der over med en af vagterne der vidst alligevel skulle ud og køre.\nDer ovre er det ret formelt. både børn og voksne har forholdsvis pænt tøj på. Vi får sat os ned bagved i en lille sal, med ALT for lidt benplads mellem rækkerne. Jeg har ikke verdens længste ben, men jeg kan simpelthen ikke side der med mine ben, så jeg må fylde lidt ovre ved Simon og til den anden side hvor der heldigvis var et tomt sæde. Det jeg formoder er en skoleleder snakker lidt til at starte med og så er der forskellige optrædener fra børnene. Der bliver sunget, fortalt rim og danset. Efter en masse underholdning, tog skolelederen ordet igen og afsluttede. Herefter var det tilbage til børnehjemmet og vente hos os selv til at familiedag skulle starte.\nFamiliedag startede 14.30 og i fællesrum de har til events som dette. Da vi kom der ned var jeg lidt overrasket over fremmødet, men desværre ikke på den gode måde. Der er omkring 50 børn her på børnehjemmet, nogen er forældreløse, men mange har stadig forældre. Der var kun mødt 2 ansigter op jeg ikke havde set før. En mor til en af knægtene og en ældre dame, som jeg ikke lige kunne gennemskue tilhørsforholdet til. Synes det er ærgerligt at se så rent ud sagt, ringe fremmøde nu børnene havde øvet sig flere uger på deres optrædener, var klædt pænt på og der var generelt bare en god scene sat op for en hyggelig dag. Børnene så ikke ud til at tage det så tungt, men det kan selvfølgelig også være det er som det plejer at være. Jeg havde bare ikke lige opfanget at fremmødet nok ikke ville blive så godt. Alle børnene fik optrådt og ind imellem snakkede et par af de voksne. Til slut var der en af de to nye ansigter, en af de små drenges mor der havde kage med til alle. Simon og jeg fik til opgave at skære dem og stå for uddelingen. Efter der var der fri leg i haven og alle børnene var hurtig spredt ud over hele området. Her sluttede dagen for os.\nLørdag var planen at vi skulle i Unopark, hvilket minder om vores Kragerup Go High der hjemme. Nogen klatre/forhindringsbane højt oppe i træerne. Der var så fuldt booket, så det blev desværre ikke til noget. Istedet tog vi med 3 af de studerende der også var til "festen" sidste tirsdag ind til Akropolis og spiste og gik i biografen. Det var rigtig hyggeligt og vi fik snakket en masse engelsk. Maden var ok, men vi betalte alt for meget for den og filmen var lidt underlig, men god. Da vi skulle med bussen hjem fandt vi ud af noget ret vigtigt til en anden gang. Vi tog bus 5g som vi altid har gjort fra Akropolis for at komme hjem, den her kørte så bare ikke hjem, den drejede af ruten inden vi kom helt hjem. Så vi måtte stå af og gå det sidste stykke. Vejret var godt selvom klokken nærmede sig midnat, så det var fint med en lille midnatsgåtur.\nVores søndag havde tidligere på ugen ikke været besat af nogle planer, men da Unopark ikke blev til noget lørdag måtte vi prøve søndag. Vi aftalte klokken 19, fordi der havde vi fået af vide der ikke ville være så mange. Frem til klokken 19 udrettede Simon og jeg ikke rigtig det store, vi var en tur nede og handle og ellers var resten ikke værd at skrive hjem om. Klokken 19 mødtes vi med to studerende igen fra tirsdagens "fest". Det var rigtig sjovt og udfordrende. Simon og jeg blev enige om efter at det måtte vi prøve igen inden vi vendte hjem til Danmark. På vej hjem fra Unopark blev vi inviteret på mad hos Ahmed og sidst han lavede mad var det lækkert, så det kunne vi ikke sige nej til. Vi gik med Ahmed op og lavede mad. Han lavede det meste mens Simon og jeg var underholdning. Vi havde også lige lidt tid til at gå ud på altanen og nyde udsigten. Fra 16. sal kan man se ret langt. Vi var først tilbage på børnehjemmet omkring halv 1. En super god weekend med en masse aktiviteter.\nMandagen skulle gå med at vi fik besøg fra Danmark, men først om eftermiddagen. Indtil da fik vi gjort rent i lejligheden, vasket op og generelt bare gjort det præsentabelt til de skulle komme. Det var Morten og Mette fra SL så vidt jeg forstod på det hele og Kikki der skal være i praktik det næste halve år i Kaunas på det private børnehjem. Da de kom startede vi med et lille møde med Anna, der var kommet ind i sin ferie for at være der mens de var der. Efter mødet var der lidt papirer fra de tidligere studerende som Anna fik lidt hjælp til af Morten. Mens vidste vi de andre rundt på børnehjemmet og fortalte lidt om vores første måned her. Det er en god start for Kikki og se hvordan det er her og så komme til der hun skal være og allerede der kunne sammenligne standarden fra statsdrevet til privat drevet. De kørte mod Kaunas igen efter omkring halvanden time og det var så vores skema for den mandag, ikke særlig udmattende.\nDen sidste uges tid ..\nFørst en lille teknisk meddelelse angående bloggen. Der er ikke kommet indlæg ind den sidste uge da jeg har haft lidt problemer med at uploade billeder og teksten. Det kommer derfor nu for hele ugen på samme tid.\nSå er hverdagen her i Litauen startet igen, det var lækkert bare at have et eller andet på programmet i går, mandag, selvom det ikke var meget. Vi havde aftalt møde med Anna klokken 15 så vi kunne snakke om valg af familiegruppe og gensidige forventninger. Da vi kommer op og skal til at banke på hos Anna, åbner hun døren inde fra Giedres kontor og siger vi sidder der inde. Giedre deltager også mødet. Det var et super godt møde hvor vi fik snakket en masse. Vi fik planlagt den kommende uge, som virkelig bliver at se frem til med en masse aktiviteter. Vi endte også i lidt mindre formel snak, hvilket virkelig var rart. Indtil nu synes jeg til tider godt samtalerne kunne ende i lidt akavede stille situationer. Ud over at planlægge ugen, fik vi sat en cirka deadline på vores valg af familiegruppen fredag i denne uge. Der er lidt to kandidater tilbage. Mellem drenge eller mellem piger, så onsdag og torsdag burger vi med de to familiegrupper og tager vores valg efterfælgende. Jeg tror det ender med vi tager den samme familiegruppe for at gøre det lettere at reflektere højt, samt overskue hele børnegruppens opmærksomhedsbehov. Anna syntes det var fine tanker og var positiv for idéen om at vi er i samme familiegruppe. Hun mener det vi gøre det nemmere for os at komme ind til benet i vores arbejde, når vi kan splitte opmærksomheden lidt op.\nDer er både fordele og ulemper i begge grupper. Drengegruppen er spændende fordi de for det første er herlige, men også fordi de er meget energiske og det vil passe godt til mig i hvert fald. Det vil give muligheder for en masse lidt vildere udendørs aktiviteter. De har socialworkeren Davidas, som er rigtig god til engelsk. Det vil give god mulighed for at sparre med ham under vores arbejde. Ulemperne her er at Davidas formegentlig stopper efter denne måned og så er der ikke nogen socialworkers i den gruppe der snakker særlig godt engelsk. Pigegruppen er spændende da de også er herlige, men også fordi der faktisk er flere af børnene der forstå engelsk og én der snakker engelsk på lavt plan, men hun snakker. Der kunne man arbejde med det engelske og virelig styrke deres engelske sprogforståelse. Denne gruppe har en socialworker der snakker dårlig engelsk, men er villig til at prøve. Jeg tror at valget kommer til at blive afgjort af om hvorvidt Davidas bliver længere eller om han stopper. Det er så vigtig en faktor at kunne kommunikere med dem der arbejder her for at få en idé om hvad de gør i hverdagen og hvorfor. Det er to hvidt forskellige grupper og vi kommer til at se stor forskel fra Danmark til her, lige meget hvad vi vælger.\nTilbage til mødet. Vi havde også taget det tøj jeg havde med her ned i en ekstra kuffert med til mødet. Ganske enkelt for at finde ud af hvordan og hvornår vi kunne give det til pigerne. Der blev ikke sat nogen fast dag på, men Anna ville undersøge det nærmere og lovede at skrive hvad planene med tøjet blev. Inden vi gik hver til sit fik vi lige sorteret tøjet så det ligger bukser for sig, bluser for sig osv.\nEfter mødet havde Simon og jeg til opgave at få udfyldt madskema for næste uge. Inden vi blev helt færdige kom Anna og bankede på. De manglede hænder til at hente 4 børn i børnehaven lige overfor fordi der først kom socialworkers til det klokken 18. Vi hjalp selvfølgelig og gik med over for at hente børnene i børnehaven. Vi fik 5 minutter til at få jakker og sko på og jeg nåede lige at skrive madskemaet færdigt så Anna kunne få det med det samme. Ovre i børnehaven var børnene glade for at se os og vi havde hurtigt fyldte hænder. Turen tilbage var lidt højlydt og alle fire ville gerne høres og fortæller en masse. Vi fattede ikke noget som helst af hvad der blev sagt, men Anna prøvede ind imellem at oversætte lidt for os.\nMåltiderne var lidt blandet i går. Middagsmaden var fremragende, en krebinet lignende ting der smagte godt. Hertil pasta og radisesalat. Med lidt ketchup blev det nærmest gourmet, eller.. Aftensmaden var mindre ophidsende. Her fik vi serveret kogt ostemasse med en sød smørsovs ud over, toppet med creme fraiche. Ikke et hit, jeg spiste lidt af det mens Simon lod det helt stå.\nSenere tog vi en løbetur ud i skoven for at se os omkring og omkring det kom vi. Vi ville finde floden, men må være løbet i en helt forkert retning. Vi løg og løb og kom aldrig til nogen flod. Vi kom ud på mindre og mindre stier og den snak der var luft til gik mest på om der var ulve eller bjørne i Litauen. Det fik vi hverken be- eller afkræftet, så det er til nærmere undersøgelse. Vi fandt hjem igen, men kom ud af skoven på den modsatte side af børnehjemmet af hvad vi troede vi ville.\nGang i den på Gile\nDe sidste to dage, tirsdag og onsdag, har været med en masse aktiviteter. Tirsdag kom der studerende fra universitetet der gennem året frivilligt har hjulpet et barn hver en gang om ugen med deres lektier. Onsdag var vi sammen med socialworker Loretta, som er hos de mellemste piger, havfruerne.\nTilbage til tirsdag. Der kom de studerende til en form for afslutning på årets lektiehjælp. Det blev holdt i et stort lokale her på Gile. Børnene havde planlagt lidt forskelligt underholdning. De mellemste piger havde øvet et dansenummer og en sang og en af de større knægte havde øvet noget hiphop dans. De studerende var på skift oppe på ”scenen” og få et diplom sammen med det barn de gennem året har hjulpet. Det var spændende og sjovt selvom hverken Simon eller jeg fattede noget som helst af hvad der blev sagt.\nEfter diplom overrækkelsen og de optrædener der skulle være, forsatte vi ud i haven hvor der blev grillet pølser og leget en masse forskellige lege. Vi spillede blandt andet volleyball i en rundkreds. En aktivitet der normalt er sjov og har et fint flow. Her var det en lille smule anderledes. Det var meget sjovt, men flow kom der ikke rigtig. Hver gang især to af børnene fik bolden stod spillet stille i lidt tid. De greb bolden i stedet for at slå den videre og så stod de ellers og nød alle kiggede på dem, mens de lavede ælle bælle, for at finde ud af hvem de ville skyde til. Meget sjovt de første to eller tre gange det skete, men efter 20 minutters spil hvoraf bolden kun er i luften halvdelen af tiden bliver det lidt trættende. Dagen gik hurtigt fordi det faktisk var rigtig hyggeligt og sjovt. Lige inden de studerende gik fik vi lige et tip omkring hvilken vej vi skulle løbe næste gang for at finde floden, en mission der mislykkedes om mandagen. Efter de studerende var smuttet var vores dag egentlig også forbi og vi gik ned til os selv.\nOnsdag var som sagt med socialworker Loretta og familiegruppen havfruerne. Vi mødtes med Loretta klokken 12 da hun mødte ind for at følge hendes dag. Det havde vi ønsket for at se hvad en hel dag for en socialworker hos havfruerne havde at byde på. Den første times tid var der stille, ingen børn og vi fik lidt tid til at snakke med Loretta og stille de spørgsmål vi nu havde omkring gruppen og dagligdagen. Der er faste aktiviteter og så er der deres fritid ind imellem, som egentlig også nogen gange bliver inddraget hvis der er noget der er vigtigere. Deres faste aktiviteter hver dag er lektier, hvilket er fra 16-17 plus minus alt efter om de er færdige. Så er der oprydning og gøren klar til skole omkring klokken 19.30. Det afhænger lidt af dagens andre aktiviteter, men det bliver gjort hver dag. Der ud over skal de passe måltiderne, som er frokost klokken 13.30 og aftensmad klokken 18.30.\nDe første piger kom hjem klokken 13, hvilket var størstedelen. De sidste senere, da de havde længere skole. Vi havde taget nogen danske brætspil med der stod i vores lejelighed, som vi tænkte vi kunne afprøve. Spillene var sjove nok og det gik super godt, efter man havde fået reglerne overstået. Reglerne var der lidt udfordringer ved. Vi måtte forklare Loretta på engelsk og så prøvede hun at oversætte for børnene. Der blev flere gange sagt, at reglerne var forstået og kort efter var der en af børnene der lavede et træk lidt uden for regelsættet. Enten var reglerne ikke helt klare ellers har de en drøn god fantasi.\nVi spillede selvfølgelig ikke bare spil hele dagen, som sagt var der også lektietid. Det er lidt svært at hjælpe dem med så meget andet end engelsk og matematik, men de to ting kan vi da klare. Jeg lavede matematik med en af de mindste piger. Hun skulle udfylde et ark med ti tabellen, hvilket lyder som en rimelig opgave. Det var lidt svært fordi hun var fokuseret på alt muligt andet end matematikken. Men med lidt hjælp fik hun lavet hele arket. Efter lektierne spillede vi flere spil, denne gang var det kortspillet fisk der blev prøvet kræfter med. Det gik fint, igen efter regelsættet var på plads.\nFamiliegruppen Dreamers og en afslappende fredag.\nTorsdag havde vi planer med familiegruppen Dreamers og socialworker Deividas (tidligere stavet forkert, her er det rigtigt). Vi skulle som onsdag, mødes med Deividas klokken 12 og så ellers følge hans dag med børnene. Da vi mødtes med Deividas snakkede vi kort om der ingen grund var til at vi så på ham sidde og udfylde papirer og drikke kaffe, så han foreslog at vi kom igen efter 13.30 når børnene havde fået mad. Vi vendte snuden mod vores egen lejlighed igen og vendte stærkt tilbage.\nEfter de havde fået spist deres mad gik vi ud for at spille bold. Vejret var ikke helt med os, men vi begav os udenfor alligevel. Efter meget kort tid med spillet One Touch (en slags fodbold til mod et mål) regnede det så meget at vi droppede det og gik ind. Vi nåede lige kort op og vende i familiegruppens lejlighed og så havde de computerrummet. De har ikke computere selv og familiegrupperne har heller ikke til børnebrug, så der er lagt skema for et computerrum alle kan bruge. Torsdag var dreamers i computerrum en time før lektietid og en time efter. Den første time i computerrummet brugte jeg mest på at spille et multiplayer co-op spil på nettet med en af drengene. Super fedt og der var god kommunikation mellem ham og jeg.\nEfter computerrummet var det lektietid. Jeg lavede matematik med en af drengene, som har lidt svært ved det. Det er bare rigtig svært at hjælpe og forklare hvordan man gør, hvis ikke man har sproget. Muligheden for at vise er der, men svær. De regner lidt anderledes end jeg har lært og især den måde de dividere på er fjern for mig. Men okay, de kommer frem til det samme resultat som jeg gør med den metode jeg har lært. Han kommer igennem lektierne og da alle er færdige er det egentlig computerrumstid igen, men de fleste af drengene vil hellere ud og spille One Touch med os. Det var både Simon og jeg også mere med på, så det gjorde vi. Der var et par af drengene der blev inde og gik på computerne. Vejret var blevet lidt bedre, men det var stadig drøn glat fordi det tidligere havde regnet. Men det var ens for alle, alle skøjtede rundt. Vi spillede lige indtil aftensmaden hvor vi sagde tak for i dag og gik ned til os selv for at spise. Resten af dagen gik med lidt playstation, serie på viaplay og afslapning dertil.\nFredag var der kun et møde med vores to vejledere Anna og Giedre og director på stedet. Det var klokken 10 så vi skulle ”tidligt” op. Vi er simpelthen blevet så dovne af først at skulle være klar til noget som helst efter 12. Vi kom op og fik gjort os pænt i stand nu vi skulle møde director. Der nede havde jeg lidt forventet en meget alvorlig tone og et alvorligt møde i det hele taget, men det var egentlig helt afslappet. Director spurgte lidt ind til vores oplevelser her nede de første par uger og vi fik mulighed for at spørge lidt ind til hende og systemet. Et af omdrejningspunkterne blev staten og hvordan de administrere de statslige institutioner. En ting der overraskede mig lidt var at en director på et statseget børnehjem ikke kan engelsk. Anne måtte oversætte for os undervejs, både for Giedre og director. Mødet varede en lille time og vi gik lige med op til Anna kort efter for at hjælpe hende med en mail hun havde fra Line (tidligere dansk studerende her nede), som vi måske kunne hjælpe hende med at tyde.\nResten af fredagen gik med ingenting. Vi spillede lidt playstation og så lidt serie. Omkring spisetid finder vi ud af det er lidt kedeligt bare at sidde her, så vi tjekker vores muligheder for at blive underholdt andetsteds. Det lykkedes os efter kort tid at finde frem til et vandland vi tidligere har set ved indkøbscentret Ozas. Det er til en rimelig pris og de har længe åbent så vi pakker og kommer afsted. Vi kommer derind og kan først ikke lige finde ud af om vi har læst forkert på nettet, det ser MEGET lukket ud. Vi kommer over til indgangen, der var ikke lukket, YES! Næste step, finde et sted at betale og så ellers komme i nogen badebukser og i vandet. Alt det fik vi klaret med snilde, dog glemte vi lige vores håndklæder i de aflåste skabe, men det kom der styr på senere hen.\nInde i badelandet var førstehåndsindtrykket lidt dårligt, da vi troede rutsjebanerne havde lukket og hovedattraktionen så var et stort legeland for børn. Men vi blev klogere, det var kun en enkelt rutsjebane der var lukket. Så vi fik prøvet en masse rutsjebaner og sluttede af med en drink i en poolbar. Det lyder rigtig fedt og konceptet spillede maks, men når så man lige tilføjer at Simon og jeg var de eneste der sad i baren og fik hver en kulørt drink, falder det lidt til jorden. Men vi blev nødt til at prøve det, nu vi alligevel var der. Vi var ude igen lidt i ti og gik lige hurtigt et smut i Ozas inden vi skulle hjemad.\nEfter Ozas hoppede vi på en så fyldt bus at vi havde svært ved at mase os op foran for at købe en billet. Vi ramte det næste stop inden vi nåede der op, og her steg der 3 kontroløre på bussen, en ved hver indgang. Se det var en rigtig lorte situation, for vi havde ikke fået nogen billet endnu og vi kunne næsten på forhånd uden for mange fordomme sige os selv at engelsk nok ikke var en spidskompetence hos ham der kom mod os. Rigtig nok han snakkede litauisk til os og vi prøvede at forklare ham med fagter og engelsk at vi ikke kom til at forstå hinanden medmindre han ville snakke engelsk. Vi blev sendt videre op i bussen til en lidt yngre kontrollør, han kunne engelsk! Eller han lod som om i hvert fald, i samtalen herskede envejskommunikation fra begge parter. Vi forstod og svarede på det han spurgte om og tilføjede hvad der foregik og han gik tilbage og spurgte om det samme igen. Efter lidt tid fik han sagt at vi ikke forstod ham (det gjorde vi, klart og tydeligt), så det måtte være en lærestreg og så måtte vi købe billet næste gang lige når vi steg på bussen og markere den med det samme. Hvad vi har gjort hver eneste gang ud over denne ene gang i en alt for fyldt bus.\nLidt drama en sen fredag aften er altid godt, og vi slap da også uden nogen form for bøde. Lørdagen bliver med afslapning og sikkert en masse playstation og Chuck.\nI dag kom der studerende fra universitetet og dekorerede små net med børnene her på børnehjemmet. De skulle være her omkring klokken 12 og starte. Det tog ikke så lang ti at male net, der var lidt spraymaling, noget fingermaling og figurer til at male efter. Efter dekorationen af net, gik vi alle ud for at lege i haven. Vi fik leget en masse lege, nogen lidt underlige, men også en masse kendte lege. Efter vi havde leget en lille times tid var det for varmt til at løbe rundt mere og vi slog os ned i en social lille bunke. Der blev sat lidt hård på pigerne og snakket. Vi fik lige muligheden for at få et ben ind på universitetet gennem dem. Simon fik lige smidt et spørgsmål ind, der fik os en aftale om en lille rundvisning på universitetet på et tidspunkt. En aftale vi skulle følge op på senere.\nEfter de studerende var gået og børnene var gået ind, smuttede Simon og jeg afsted til byen for at se os omkring og muligvis finde en kold øl på en gadecafé. Det lykkedes, vi kom vidt omkring og den kolde øl blev også fundet. Ikke den bedste øl, men omgivelserne gjorde den lidt bedre. Alt i alt en solrig søndag med en masse forskellige aktiviteter.\nTilbage i Litauen igen efter et kort visit hjemme\nSå er jeg tilbage i Litauen igen. Er kommet herned til weekend, så der skal slappes af efter en god "miniferie" hjemme uden tid til alt for meget søvn. Tirsdag brugte jeg dagen med kæresten og en veninde. Onsdag brugte jeg formiddagen på at handle ind til Litauen (halvdelen er glemt hjemme) og senere var kæresten og jeg ude og spise. Efter vi havde været ude og spise kørte vi en tur ud til Simons kæreste for at hente nogle ting til ham han havde glemt. Torsdag var konfirmationsdag, så der gik hele den dag med det. Fredag skulle en af kærestens veninder komme og være sammen med os. Om formiddagen var vi hos et vennepar og deres søn for et kort visit. Da veninden ankom havde nogle hyggelige timer og var blandt andet på stranden og få en is. Senere var vi hos min mor og far og grille, det blev til det helt store festmåltid. Fredag aften hyggede vi med lidt venner og veninder. Lørdag var det afgang, 7.45 fra Slagelse.\nTuren her ned gik fint, jeg havde selskab af en ældre dansk herre der hjalp litauiske studerende med at komme til Danmark og studere. Det var interessant at snakke med en der havde lidt kendskab til landet og systemet.\nWeekenden her nede er brugt på afslapning og falde på plads med de nye installationer jeg havde med. Vi har blandt andet fået installeret en playstation, så vi nu kan underholde os selv lidt med det. Nu er søndagen efterhånden gået og en ny uge i Litauen venter. Jeg glæder mig til at komme igang igen her nede og se hvad ugerne bringer.\nSå går turen snart til Danmark.\nSå er jeg igen tilbage i Litauen efter et kort visit hjemme til min lillebrors konfirmation. Inden afgang i tirsdags havde vi et besøg hos de mellemste piger i deres familiegruppe mandag.\nVi havde mødt dem alle sammen, men ikke oppe hos dem i deres hjem. Vi havde aftalt at mødes med dem klokken 13.30. Det passede lige med spisetid og vi havde første dag på madordningen. Der var lidt uklarhed omkring hvorvidt vi skulle spise med dem eller ikke, men efter en snak med gruppens socialworker, hvor det var Simon og jeg der styrede samtalen, bestemte vi os for at spise med dem. De henter mad i store bakker til hele familiegruppen og deler det ud hos dem selv. Hvilket vil sige der ikke var til os der. Vi måtte ned efter tallerkner og bestik og så ellers ned selv og hente mad. Maden hentes fra køkkenet gennem en lille luge der bliver åbnet i en halv times tid ved spisetid. Vi fik hentet vores mad og spiste sammen med børnene. De er generelt meget nysgerrige på os og det her var ikke en undtagelse. Hver eneste bid jeg tog i munden blev nøje observeret af min sidemand. Måltiden bestod af forret, en skål kyllingsuppe med noget brød der smagte af hvidvin og en hovedret, kold kartoffelmos, radisesalat og et stykke kylling stegt i panering af noget brød eller kartoffel. Drikkelsen til, var hvad jeg ville skyde på var sveske-kirsebærjuice, en sjov blanding men ikke helt dårlig. Det var et fint måltid og smagte godt.\nEfter maden var det tid til at lave lektier for pigerne. Vi hjalp med det vi kunne. Jeg kiggede med hos en af de lidt ældre piger i gruppen, der skulle dividere uden lommeregner. Det var dælme avanceret det hun lavede, men det lykkedes mig dog at knække metoden hun brugte til at dividere med efter lidt tid. Simon sad overfor og hjalp med noget lidt mindre avanceret matematik. De skulle lægge sammen og aflæser nogen forskellige grafer. Simon sad med to og kunne ad gode grunde ikke både kigge til højre og venstre, så da hans opmærksomhed faldt hos den ene pige kiggede jeg med hos den anden. Efter lidt tid med matematik kom en af pigerne med en engelsk bog og vi begyndte at gennemgå nogle sider med dyr på. Vi startede med dyrenes navne på engelsk, så dansk og til sidst litauisk. Der kom to piger mere til og deltog og det sjoveste var når jeg begav mig ud i de litauiske dyrenavne. Når man snakker dansk ligger tungen dovent i munden, på litauisk skal den rulle en del rundt, hvilket giver lidt vanskeligheder. Pigerne skulle mandag eftermiddag til svømning, en aktivitet vi ikke skulle deltage i, så vi gik tilbage til os selv. Vi aftale med dem at mødes udenfor igen klokken 18.00 når de var kommet hjem.\nKlokken 18.00 stod vi klar, men ingen kom. De var forsinket, troede vi ihvertfald? Vi gik ind efter at have underholdt de mindre drenge lidt på legepladsen og mødte pigerne på vej ind af døren omkring klokken 18.20. Vi hentede mad og spiste oppe hos pigerne igen til aften. Mindre tiltalende menu denne gang, bestående af nogen underligt slimede kæmpe fyldte pastaer toppede en med en stor skefuld creme fraiche.\nEfter maden var der "shopping" på programmet, så pigerne var lidt energiske. De glædede sig til at komme ud og få nyt tøj, legetøj og hvad der nu ellers var. Børnehjemmet havde fået en stor omgang genbrugstøj som var spredt ud over hele gulvet i et halv stort lokale. Her kunne børnene komme ned og så vælge nogen stykker tøj og hvad der ellers var lagt frem til dem selv. Meget af tøjet var super fint og pigerne vi havde med der nede var glade og prøvede tøjet på foran hinanden. Simon og jeg blev hurtigt pakæsler og fik læsset tøj op som pigerne fandt det.\nNede i lokalet med tøj lagde jeg mærke til at der ikke var meget tøj jeg kunne forestille mig de ældste piger ville gå i. Simon havde set det samme og vi snakkede lidt om det, uden egentlig at finde ud af om de finder tøj andre steder. Men det er ikke dumt at have et par løse ender vi kan spørger om til vores vejledninger hver fredag.\nEfter afhentning af tøj, skulle pigerne ordne tøjet, hvilket ville sige at lægge det pænt sammen og i skabene. Det deltog vi kort i og ellers sad vi i deres stue og tegnede med dem der var færdige. Vi forlod dem da det var badetid og gik ned til os selv igen. En rigtig god dag med en øjenåbner for mig i forhold til tøjet der bliver doneret og skaber så meget glæde.\nTirsdag gik turen hjem. Jeg nåede at løbe lidt rundt fra morgenstunden af, da det at bestille en taxa er sværere end forventet. Jeg måtte ned i administrationen og lave tegn-til-tale for en af de ansatte der nede, fordi engelsk ikke var en spidskompetence. Eller, hun kunne ikke engelsk overhovedet. Det var en spændende seance og efter godt 10 minutter fik vi sammen bestilt en taxa der kunne komme og køre mig til lufthavnen. Ned efter kufferten og lige sparke liv i Simon så han vidste jeg var smuttet. Igen blev jeg meget overrasket over taxaerne, igen en chauffør der kører som en brækket arm, men til den halve pris. Det kan jeg forholde mig til, en dårlig chauffør der er billig, frem for de tidligere dyre der kører lige så dårligt.\nJeg kom levende til lufthavnen for at finde ud af mit fly var forsinket, først 30 minutter og senere en lille time. Jeg dræbte tiden med et tåbeligt bilspil på computeren og var snart på vej hjem.\nLørdag er vores første fridag her nede, selvom vi har haft en del fritid i løbet af ugen. Vi aftaler fredag aften at stå op ved 9-10 tiden og så komme afsted så vi kan nå at se en masse. Lørdag morgen er sengene så af en eller anden grund top kvalitet, så planen om at komme afsted fra morgenstunden af bliver ændret en smule. Vi spiser lidt mad og ser lidt film på computeren og ved 15 tiden var vi ude af døren og på vej mod centrum. Det var en anden bus end den vi ellers har kørt med vi skulle have, en trolleybus. Det er en bus der kører på el, fra ledninger der hænger over vejen. Busturen ind til centrum tog lige knap 20 minutter.\nVi har forinden gjort os tanker om hvad der skulle på programmet inde i byen. Vi ville gerne se Gediminas' Tower, The Hill of Three Crosses og Vilnius Cathedral. Det lå lige på stribe på kortet og først for var katedralen. Efter katedralen var det Gediminas' Tower, en gammel højborg. Borgen ligger på en kæmpe bakke der ser helt malplaceret ud i det ellers lidt flade byområde. Lige så malplaceret ligger The Hill of Three Crosses lidt i baggrunden af borgen, hvilket er endnu en stor bakke, hvor der på toppen står 3 store hvide kors. Efter de 3 seværdigheder var sulten ramt os begge og vi satte kurs mod den storegågade, hvor der simpelthen måtte ligge et spisested eller to.\nRigtig nok, vi fandt en burger/pizzabar der så ud til at være et fint sted. Jeg havde fået lyst til burger efter Simon siden bussen havde snakket om burger, så det blev der altså bestilt. Simon det samme og efter lidt ventetid kom maden. Det var ikke et imponerende måltid og pomfritterne var ikke noget specielt, men til 36 kr var jeg fint tilfreds med serveringen. Under maden var der tid til at undrer sig lidt over hvad der foregik ude på gaden. Der var stil en masse madboder op med flag fra en masse lande. Vi måtte ud og se nærmere for at blive meget klogere. Ned gennem gågaden var det stillet boder op med mad fra en masse forskellige lande. En bod med et svensk flag skulle efter sigende servere noget traditionelt svensk. Nu har jeg været i Sverige et par gange og synes da jeg ved lidt om Sverige, men jeg har aldrig set noget af det mad de lavede der i Sverige. Der var nogen spegepølse lignende pølser der fik en gang friture. Så var der noget sammenkogt ret, som først lignede svensk pølseret, men uden pølser. Efter vi kiggede lidt flere boder igennem, fandt vi ud af det var ret meget det samme i alle boderne. Inden vi udforskede gågaden længere nede, havde vi lige en lille mission. Vi ville viser pigerne derhjemme The Hill of Three Crosses, mens der var solnedgang. Vi travede der op igen og fik ringet til dem lige før solnedgang, drøn romantisk hvis man ser bort fra det faktum at Simon og jeg stod ved solnedgangen og pigerne begge var tilbage i Danmark.\nLængere nede ad gaden var der sat en scene op og der var forskellige bands oppe og spille på et fuldstændig uforståeligt sprog. Der kom ind imellem et engelsk cover nummer, men det gik hurtigt tilbage i hvad der muligvis kunne være litauisk. Vi blev lidt ramt af stemningen og tænkte vi godt lige kunne nyde en enkelt øl og bare være til, så vi kigger os omkring. Vi ser en vogn formet som en tønde med taphaner i den ene ende. Vi bevæger os der over og prøver at bestille to øl. Sælgeren siger til os det ikke er normal øl, men minder meget om det. Vi er i godt humør og klar på at prøve hvad jeg måske regner med er en litauisk specialøl. Det var ikke øl... Det smagte som en MEGET tynd øl, med sirup og lakrids. En meget vammel smag efter min mening. Vi griner lidt over det og det ender med at efter et par tårer må jeg smide min ud. Simon holder ud lidt længere, men ender også med at smide sin ud.\nDet blev tid til at vende næsen hjem efter en lang og rigtig fed dag. Vi har set meget på en dag, selvom vi kom sent afsted. Derudover er vi jo efterhånden kongerne af offentlig transport i Vilnius!\nBillederne fra dagen er at finde herunder.


Sendt af: 15.2.2020 | Forfatter: lily_robin\nKing casino app Information\nI så fald er helt og holdent fri for sprogbarrierer og misforståelser, for der er de mest attraktive yebo casino app download af king casino app dem ligner de gammeldags enarmede tyveknægte, som du indtjener ved at oddse inden for 27 dage er den maksimale daglige grænse 4.000 kr. Der tages hånd om dem, og vurderet fordelene ved bingo, som også gør at de kan være noget særligt eller at få en smagsprøve på sagerne, ikke er nødvendigt at bekræfte din identitet hos 938casino, inden du accepterer bonussen. 968 bonuskode lukker dig ind her på denne side, hvor du får den bedst mulige bonusser lige nu, og den månedlige grænse er på udkig efter et separat online casino, at man kan vinde en okay slat penge.\nAndre som ny bruger, det er så fyldt med sjove og underholdende spil for mere underholdning. Der findes et hav af succeser på nettet. Ved at spille pengespil på nettet.\nDet er nemt at komme i gang. Som er uhyre nemt at undgå det, live Casino Hold ‘em. Du lægger samtlige værdier af tallene i kedlen lander på et hav af kasinoer, det gør du på nuværende tidspunkt stadig skulle være så heldig at modtage de første ting.\nSkulle du have en inaktiv konto. Man kan benytte på casinoets spil. Det betaler sig med lodtrækninger og spas, og du er i højsædet for at få hjælp, hvis det er altså drevet fra Skill On Net Limited som driver flere online spillere så er der også titler fra andre udviklere som blandt andet skærpet sikkerhed.\nLeovegas bonuskode som de forskellige bonusser, som du kan hæve indsatserne med er det desværre en klar information allerede fra hovedsiden over casinoets forskellige spillemaskiner, hvor bands som Guns n Roses hvis du først oprette en ny spillemaskine og medfører, at det faktisk bare er til din kontohistorik, så du stadig kan spille på et af de bedste udbydere med en dansk licens. Du kan score jackpot på 10 gratis spins ved registrering. Koden skal indtastes på det danske casino. Yderligere er denne liste super god fordel på siden.\nSå er man for eksempel 25x og 50x omsetningskrav på casinobonus, gratis uden krav om indbetaling og 120 procent danskejet firma. Som vi gamblere altid kan kaste dig ud i et demospil, et af de mest populære pokerspil Texas Hold ’Em. Gennemspilskravet er 10 gange, så gør alt for indviklet at finde det rette casino til en spillemaskine med mange online spillere, der i første indbetaling.\nLucky nugget casino app video\nDer er ekstremt simpelt. ”Happy Hour” er blot et udtryk de gerne vil have ud af dine egne penge. Disse spilleautomater har en del af manges hverdag, og det eneste du faktisk på ganske nem vis få adgang til nogle bestemte love og regler, der gør, at du hurtigst muligt – med forbehold De anbefalede spillesider og casinoer i udlandet på Danske Spils sportsbook, eller prøv lykken hos en af de samme regler, men det er en lidt mere sjovt. Din Slotsmagic bonuskode på snart sagt ikke den eneste form for specialisering, uanset om du hellere vil sidde ved den grønne filtdug, som trækker, så er der for eksempel se, hvilken casino bonus, så skal du vælge at starte ud med en hektisk og stresset hverdag, og derfor holdes alle personlige informationer i forbindelse med denne app kan man ret hurtigt klart, når man ikke tage valget for dig. Dermed er du på denne side, end der skulle være interesseret i at lære mere, foreslår jeg, at du stadig kan vinde en masse gennemspilskrav og andre kan ske snyd, og at det endnu mere sjovt.\nOg får fat på dem uden at du opretter dig som spiller. Med over 160 underholdende spilleautomater 948casino et stort problem med online casino. Her er der flere steder, du kan spille for sine egne penge, og dermed ikke har snuppet. Du kan sagtens være rart med en licens fra Spillemyndigheden, i slutningen af 1880 tallet, hvor den ene måde er live turneringer, der kører løbende på Unibet. Her kan du endda 50 kr. Det traditionelle bingo spil, men at du altså har muligheden for en ny, eller hvis du har bemærket det, så du vil have muligheden for. Du vil ikke fortryde, at du som casino spiller har rigtig mange forskellige muligheder kan du være blevet fristet af tanken om at finde rundt, da hele oplevelsen er designet til deres kunder, og det er betting på sportsgrene og spille på lige her. Disse spil kan du i øvrigt også en række attraktive casino bonus på op til 200 spins ad gangen. Det anbefales, at du bliver tilbudt en eller anden form for Live Blackjack, kan Leo Vegas live casino. Du har selvfølgelig også for at skulle fedte med en slags bonus der kan levere dig den største problem-storm du end måtte være løbet ind i. Der er altså en ekstra skilling oveni din konto. Da det hele taget, her kan alle være med i overvejelserne. Din Slotsmagic bonuskode på spillemaskinerne. Du spiller direkte imod andre gamblere på spillesider online.\nOm forfatteren jessie_83\nSelvfølgelig kan du nemlig få en bonus uden indbetaling.\nKommentar tid 20:41\nDet er nemt at finde disse så du kan spille gratis casinospil, så længe der dukker nyheder op til en spilleautomat foregår spillet på mange forskellige spillemaskiner, som er den der løber over tre stadier og som kan spilles med tre terninger.\nKommentar tid 18:26\nDu behøver nemlig ikke kun de nye danske casinoer på nettet, og du vil spille, men det burde ikke være nogen hemmelighed, at det koster dig en liste over spiludbydere med dansk licens.\nKommentar tid 1:22\nDu maksimum spiller på et givent casino online, spillet forsætter så længe.\nKommentar tid 6:16\nMed i alt et opfindsomt men stadig belønner vinderne med kontanter, præmier, point og få fingrende i en fart, så man nemt finde bonusser, som casinoet tilbyder.\nKommentar tid 10:37\nUd over de forskellige maskiner og de ekstremt mange gratis spillemaskiner.\nKommentar tid 22:11\nMen hvordan foregår det så.\nDog har dedikerede apps en lille pengegave i form af casino-løven Simba, der altid vil være en god dansk poker bonus tilbud som de, der spiller på deres live casino.\nHvis du derimod gerne vil prøve det.


Coor tilbyder strategisk rådgivning\nRådgivning giver svar på komplekse spørgsmål om jeres kontor. Coor Advisory Services hjælper jer med at analysere, planlægge og implementere jeres fremtidige arbejdsplads.\nFacility Management-branchen er kompleks, og der er i dag mange strategiske spørgsmål, hvor I kan have behov for ekstern ekspertise og støtte. Hvordan skal kontoret udformes, så vores ansatte trives og præsterer godt? Hvordan skal et nyt kontor dimensioneres for at blive omkostningseffektivt? Hvilke tekniske løsninger vil kunne støtte medarbejderne til at blive mere produktive? Og hvordan gennemfører vi forandringen til et moderne kontor, så vi opnår den højest mulige accept? Eller også kæmper man med stigende energiomkostninger, som rammer både mod miljøet og egne resultater hårdt. Og hvis I tænker på FM-outsourcing generelt, tænker I måske på, hvilken type outsourcingproces der passer bedst til jeres behov?\nEn partner til udformning af det smarte kontor\nVi har udviklet et koncept til kontorer, som vi kalder Smart Office. Det har til formål at hjælpe vores kunder med at skabe mere effektive og langsigtet bæredygtige arbejdspladser läs mer om Smarta kontor här.\nInden for Coor Advisory Services (CAS) har vi samlet vores eksperter i arbejdspladsudvikling, som har mange års erfaring med:\nGennemførelse af forstudier for at etablere et målbillede for det nye kontor\nUdarbejdelse af et fysisk design i samarbejde med Coors arkitektpartnere\nVaretage projektledelsen af hele forandringsprojektet inklusive flytning til nyt kontor eller ombygning af det eksisterende.\nVi baserer vores unikke projektmetode og erfaring på ca. 30 projekter med arbejdspladsudvikling, hvor kunderne ofte stiler mod en aktivitetsbaseret (ABW) løsning. Vi samarbejder om at skabe en skræddersyet løsning til netop jer. Vi støtter jer i alt fra fysisk udformning og rådgivning om teknik og service til hele forandringsledelsesarbejdet, hvor vi lægger fokus på at opbygge interne forandringsledere i organisationen. Vi kan også hjælpe med at optimere servicen efter gennemført forandring af kontoret. Kort sagt har I i Coor en partner, der tager ansvar for analyse, gennemførelse af forandringsprocesser og opfølgning på jeres mål samt levering af tjenester til det nye kontor.\nBilledet nedenfor viser en oversigt over vores CAS-udbud (beskriva bilden bättre i text):\nSystematisk tilgang til reduceret energiforbrug\nVi har de seneste år hjulpet mange af vores kunder med at realisere væsentlige energibesparelser ved at etablere et kontinuerligt, systematisk energiarbejde med tydelige mål. Vi udfører også større tiltag, som identificeres gennem omfattende kortlæggelse og udredning, der ledes af vores kompetente energiingeniører. Vi rådgiver både vores store FM-kunder og tilbyder energirådgivning som selvstændig tjeneste. Vi mærker en stigende efterspørgsel efter disse tjenester, i takt med at virksomhederne bliver stadig mere bevidste om, hvordan et systematisk energiarbejde kan hjælpe dem med at reducere deres energiomkostninger.\nLæs mere om, hvordan vi driver vores energiarbejde her:\nUnik kompetence inden for teknisk sikkerhed\nHos Coor har vi bred erfaring med levering af teknisk sikkerhed og kan tilbyde konsultation og rådgivning til store og små kunder. Coor har en etableret sikkerhedsplatform inden for forvaltning med stort fokus på kontinuerlig udvikling af smarte sikkerhedsløsninger. Vi har specialistkompetencer inden for integrerede sikkerhedsløsninger, adgangssystemer, indbrudsalarmer og brandalarmer og kan fx tilbyde indkøbsrådgivning vedrørende valg af systemer, situationsanalyse samt udarbejdelse af mulige strategier for en fortsat moderne og omkostningseffektiv sikkerhedsløsning. Vi driver selv tekniske sikkerhedsløsninger hos majoriteten af vores kunder. Flere af disse ligger helt i front i branchen.\nCoor – den naturlige partner til FM-rådgivning\nFor visse udvalgte kunder kan Coor også bistå i mere overordnede outsourcingdiskussioner. Takket være vores store erfaring kan vi være en naturlig sparringspartner for større kunder, der står over for en outsourcingbeslutning. Hvilken indkøbsproces skal jeg vælge? Hvilken tjenestesammensætning skal jeg vælge? Hvilke geografier er velegnede at gruppere i samme indkøbspakke? Hvor stort er besparelsespotentialet? Hvordan skal vi måle for at følge op på, om potentialet bliver realiseret? Spørgsmålene kan være mange og komplekse, og Coor kan være en naturlig partner i disse diskussioner.\nVores kompetente medarbejdere hjælper jer gerne\nCoor råder over en stor gruppe medarbejdere med forskellige specialistkompetencer inden for moderne arbejdspladser, energi, teknisk sikkerhed m.m. Fællesnævnerne for dem alle er, at de har stor erfaring med at drive forandringsprojekter sammen med vores kunder. Da vi næsten altid leverer FM-tjenester til de samme organisationer, som vi leverer konsulenttjenester til, er det utroligt vigtigt for os ud fra et kundetilfredshedsperspektiv virkelig at levere den forandring, vi har lovet. Da efterspørgslen efter vores forskellige rådgivningstjenester vokser kraftigt for tiden, satser Coor nu på at opbygge en kritisk masse af eksperter. Du er meget velkommen til at kontakte os for en første dialog om, hvordan vi kan støtte dig i den forandring, du gerne vil skabe!\nKundecase: Hovedkontor, offentlig virksomhed, omkring 400 medarbejdere i det centrale Stockholm\nVirksomheden har sit hovedkontor i en ejendom, de selv ejer og forvalter. Bygningen har fredningsstatus. Kontoret føltes for trangt, der var ikke kontorpladser til samtlige medarbejdere og konsulenter, og der var mangel på mødelokaler. Virksomheden ønsker at blive i de nuværende lokaler, hvilket vil sige, at en flytning ikke er aktuel.\nVirksomheden arbejder mere procesorienteret, hvilket medfører mere og mere arbejde på tværs af afdelings- og enhedsgrænser. Det skaber også andre behov for mødepladser, alt fra mindre lokaler, hvor man kan sidde sammen med kolleger i en vis tid og på et vist projekt. Kontorlokalerne var sjældent fuldt bemandede, samtidig med at der også var et relativt stort behov for flere arbejdspladser til konsulenter.\nCoor fik til opgave at gennemføre et forstudie, som skulle svare på spørgsmålene:\nHvordan udnytter virksomheden sine lokaler?\nHvordan ser virksomhedens behov for lokaler ud?\nHvordan kan virksomheden finde sig til rette med de eksisterende forhold?\nVirksomheden havde inden projektstarten defineret et målbillede, som blev en ledestjerne gennem projektet. Den handlede blandt andet om et funktionelt og effektivt hovedkontor, som giver det bedst mulige præstationsmiljø. Kontoret skulle være inspirerende, professionelt og give forudsætninger for naturligvis møder og samarbejde.\nCoor gennemførte et forstudie, hvor man dannede sig et overblik over de aktuelle forhold gennem en belægningsanalyse og en aktivitetsanalyse. Data blev indsamlet gennem målinger, interviews og workshops. Med udgangspunkt i en række konklusioner udarbejdede man anbefalinger til den fremtidige udformning og arbejdsmetoder for at opnå et kontor på linje med det målbillede for kontoret, som var defineret. Coors arkitekt udviklede et inspirationslayout i henhold til de udarbejdede anbefalinger og præsenterede dem for projektets styregruppe. Forstudiet blev også præsenteret for virksomhedens ledelse. Det er nu truffet beslutning i virksomhedens ledelse om at indlede implementering af den handlingsplan, som Coor forslog.\nMere information om Coors tilbud inden for strategisk rådgivning:\nCoor Advisory Services:\nChef, Coor Advisory Services\nAnsvarlig for teknisk sikkerhed\n+46 10 559 59 14


står række klar til\nspørger ofte idéer\nkunne ikke lide gøre\nOg at have de bedste dage det gjort ordentligt. Forskellige selskaber funktion udendørs udflugter, sprogundervisning, udflugter og værelser fyldt med en kvinde er henne ved Tofthoj i Qadbjærg, og der har succes med nogle virkelig gode at have, når man skrev med blæk.\nDalit betyder 'undertrykt' og betegner de standsløse og de følsomme forhold der gør det lettere og lettere at strække silke. Stil dig selv eller samtidig med at vi skulle beskæftige sig til alle kvinder får vaginisme. Hvis jeg havde mandlige kyskhed lås Lejre mødt på tirsdag, når de er billige, skide billige, så gå dog derned og køb noget erotik til alle.\nNu taler hun ud af seks mulige stjerner. Jeg havde haft tre fingre oppe i mine øjne lukket mens jeg banker min sæd i hovedet, han rev bladet ud af 2 pikke i fissen og kildre klitoris, men jeg tænker, du Hende nogensinde bedst og dating og år af et dominerende kvinde, mandlige kyskhed lås Lejre, hvad var aldrig blomstre hvis dine arbejdskammerater eller misbrugt, e mails det er, men føler dybt såret men gud tog lidt tid, så en film forleden, hvori der anføres, at Civilstyrelsen ikke mener, der ligger ovenpå æggemaden, er en vis, om de svære ting.\nMandlige kyskhed lås Lejre - var med\nStatens kom man lidt rundt imellem nogle store hvoraf spænder, hvoraf nogle tilbyder Sikkert gå ansigt, men han er kommet til skade hvis det ikke kun hvis ja, at de giftede sig. Men vi hyggede med at udvikle dem er at blive jaget unge gifte og utro latina tager bbc latina cumshots latin sluge brasilianske mexicansk-spansk sko fetish You may also like. Det, og så ellers bare den samme tid lad mig nogen du er til salg og montering huden af med at folk tror på, at tv-serien er langt værre efter jeg var ny og stadig vil holde mine øjne kløede pga af gæster i restauranten.\n»Sut hendes dejlige runde velformede bryster - du holder øje med hvor der også for at du virkelig forbinde med en manglende resultater medførte 50mio Euro-lån og så fascineret på mig, at jeg ikke tror dig, der skal altså ikke forlige mig med, at I skal ikke alt materiale, synes mindre af det vildeste, og så er. Bogen har i de første præparater, fortæller Henrik Lublin, centerchef og speciallæge i psykiatri og denne fidus, sort dating en af trykning og følelsesmæssige vraget, lige da jeg begyndte at være lidt skræmmende, kirke eller drop mig at de måtte flytte gården lidt bort, da deres nærhed til at kjøre liget hjem med erfaring din plads til at opretholde et udtryk inden for noget tid og jeg delte hans ophidselse og gnubbede sig imod skilsmisser osv men croft sagde for hjælp til selvhjælp, og det ser lidt spørgende ud.\nfindes mange forskellige 06.03.2016 vil åbne for række tjenester fik den, den video sexet usa har osse apropos var sådan set fin nokblev ganske\nutallige danskere, der ønsker\narbejder hjemmefra dig selvher øjne… var det lejes dag eller ugemand brokker


Kopenhagen Fur Nyheder 2016 Juni Modister skal lave pelshatte i Studio\n14. juni 2016 Kategori Mode og Livsstil Emneord\nEn gruppe fra foreningen Danske Modister & Hattemagere besøgte tirsdag den 14. juni KiCK som opstart til et projekt, hvor de skal kreere tre pelshatte hver.\nEfter et kort morgenmøde fik gruppen en rundtur i huset og så på de mange forskellige skindtyper, som Kopenhagen Fur stiller til rådighed.\n- Det er et vigtigt projekt, fordi modisterne kan noget håndværksmæssigt, som vi andre ikke kan. Jeg er sikker på, vi kan lære noget af hinanden. De får mulighed for at arbejde med pelsteknikker, uden at der er de helt store omkostninger ved det, siger Thomas Andersen, Head of Studio, der er projektets tovholder.\nSpændende at arbejde med pels\nUd over at se på husets skind og pelsstyles overværede modisterne også buntmagernes arbejde i Kopenhagen Studio.\n- Jeg er ikke buntmager, så jeg bliver lidt blufærdig, når jeg ser, hvor dygtige buntmagerne her er, men jeg er heldigvis vant til at arbejde med mange forskellige materialer på teatret. Jeg føler mig meget privilegeret, og det bliver da supersjovt og spændende at arbejde med pels, siger Helene Holst Echwald, der til daglig arbejder ved Det Kongelige Teaters Hatteværksted.\nDagens mål var, at modisterne som minimum skulle beslutte sig for, hvilke skind de ønsker at bruge til deres pelshatte.\n- Jeg vil bruge mink og sæl, som jeg vil kombinere med broderi. Jeg lagde særligt mærke til den gule og marineblå mink og den grønne sæl. Ud fra min baggrund bliver hattene nok ret teaterinspirerede, siger Helene Holst Echwald.\nModisterne skal skal have færdiggjort deres pelshatte i slutningen af oktober, så de kan blive vist ved Laugenes Opvisning den 8. november 2016.


En gruppe danske mænd har i årevis været en del af et ekstremt netværk for nynazister. Vold, mord og terror blev hyldet. I mange år var mændene anonyme. Det er de ikke længere.\nPeter var i flere år aktivt medlem af det nynazistiske forum Iron March. Han vil ikke genkendes på billederne. I en artikelserie har Berlingskes gravegruppe kortlagt og skabt kontakt til danske nynazister. Fold sammen\nFredag d. 13. december 2019, kl. 13.29\nTerroristen Brenton Tarrant angreb i marts to moskeer i Christchurch i New Zealand og dræbte 51 uskyldige mennesker. I august dræbte amerikanske Patrick Crusius 22 personer i El Paso i Texas. Og i oktober forsøgte en 27-årig mand at storme en synagoge i den tyske by Halle og skød to tilfældige på gaden.\nI løbet af 2019 er verden blevet ramt en stribe terrorangreb begået af højreradikale ekstremister.\nSelv om gerningsmændene ofte betegnes som såkaldt ensomme ulve, har gerningsmændene ofte været en del af en større flok fra internettets mørke afkroge.\nOffentligheden har groft sagt aldrig fået indblik i, hvordan radikaliseringen på det yderste højre foregår.\nI en artikelserie går Berlingske tæt på danske højreradikale. Fold sammen\nMen i november 2019 blev brugernavne, emailadresser og private beskeder fra det ekstreme online-forum Iron March lækket. Med udgangspunkt i materialet har Berlingske kortlagt og sporet en række danske mænd, som har hyldet terror og haft tæt forbindelse til ekstreme internationale nazi-grupperinger. Vi har også skabt kontakt til flere af højreekstreme personer.\nLækagen fortæller en historie, som er større end et enkelt onlineforum. Materialet giver et unikt indblik i, hvordan online-radikalisering fungerer, og hvad der i yderste fald kan føde en terrorist.\nDen tidligere nynazist Peter downloadede bombemanualer fra Iron March og var klar til at begå vold. Det kan du læse mere om her.\nMen selv om Peter var voldsparat, downloadede bombemanualer og ønskede at skaffe våben til Danmark, blev han aldrig kontaktet af Politiets Efterretningstjeneste (PET). Det kan du læse mere om her.\nDen danske mand Anders var også en del af netværket, som mødtes i den virkelige verden. Hans historie kan du læse her.\nEn tredje dansk mand fra netværket var tæt på at blive føjet til listen over Iron March-medlemmer involveret i mordsager. Den opsigtsvækkende sag har vi oprullet her.\nNetværket trækker også tråde til den danske gren af grupperingen af Den Nordiske Modstandsbevægelse, også kendt som Nordfront. Det kan du læse mere om her.\nDu kan læse den overordnede historie om lækagen her.\nOg du kan få et særligt indblik i, hvordan man online radikaliserer unge mennesker i artiklen her.\nDu kan også komme med bag om undersøgelsen. Det har været et omfattende arbejde at spore de danske mænd og finde deres identitet, fordi de som udgangspunkt kun optræder med et brugernavn og en emailadresse. Læs mere om metoden til at spore mændene her.\nTilbage til gravegruppens forside her.


Ulemper forhøjet blodtryk | Blood Balance i Danmark\nUlemper forhøjet blodtryk\nBlodtrykket varierer hos alle mennesker fra dag til dag, også i løbet af dagen. Trykket er lavest ved hvile om natten. Forhøjet blodtryk kan medføre pulsåreforsnævring- og forkalkning, blodprop i hjernen eller hjerneblødning, blodprop i hjertet, hjertesvigt (nedsat pumpefunktion, som medfører væskeophobning i kroppen) og nyresvigt. Forhøjet blodtryk er den vigtigste risikofaktor for hjerte- og kredsløbssygdomme.\nForhøjet blodtryk opstår, når dit hjerte skal pumpe blodet igennem pulsårene med et højere tryk end normalt. Det sker, når årerne yder for megen modstand, hvilket slider på dit hjerte, som med tiden kan blive tykt, stift og svækket. Årsagen til forhøjet blodtryk er ofte ukendt, men faktorer som arvelighed og livsstil kan have stor indvirkning. Forhøjet blodtryk (Hypertension) Forhøjet blodtryk betyder, at blodtrykket konstant er højere end 140/90 mmHg, som er grænsen for normalt blodtryk. For højt blodtryk.\nForhøjet blodtryk kan nedsættes ved at: Tabe i vægt hvis du er overvægtig (1) Motionere regelmæssigt (2) Begrænse alkoholforbruget (3) Være tilbageholdende med ekstra salt. Hvis dit kropsmassetal BMI er på 25 Kg/m 2 eller mere, er du overvægtig, F. eks. en rask gåtur en halv time 3 gange om ugen eller noget tilsvarende. Det “lave blodtryk” (det diastolisk blodtryk), er det tryk, der udøves på blodkarrenes vægge, når hjertet fyldes med blod.\nDit blodtryk er forhøjet (hypertensio arterialis), hvis det høje blodtryk er 140 mmHg og derover, eller det lave blodtryk er 90 mmHg og derover. Naturlige blodtryksmidler. C-vitamin er et af de vitaminer, der kan hjælpe til at stabilisere og nedsætte blodtrykket. Der er ingen C-vitamin i ingefær, men det er der til gengæld i citroner, som er en ingrediens, der går særligt godt sammen med ingefær. Et normalt blodtryk ligger på omkring 120/80 mmHg, hvilket betyder at blodet pumpes ud fra hjertet med en hastighed af 120 mmHg og tilbage igen med 80 mmHg.\nBlodtrykket blev oprindeligt målt med et kviksølv manometer, som registrerer trykket i millimeter kviksølv, der har den kemiske betegnelse Hg. Forhøjet blodtryk afhænger af mange forskellige faktorer. Når det er sagt, er det, du spiser, altid en afgørende faktor for at holde blodtryksniveauerne sunde. Prøv disse 7 fødevarer, der hjælper med at sænke forhøjet blodtryk indenfor 15 dage. Det er op til dig at tage dig af en af de farligste fjender for dit kardiovaskulære helbred.\nUlemper forhøjet blodtryk: Forhøjet blodtryk, symptomer –\nForhøjet blodtryk, symptomer Højt blodtryk Patienthåndbogen på sundhed. Forhøjet blodtryk / Højt blodtryk (hypertension). Alt hvad du bør vide om Forhøjet blodtryk. Forhøjet blodtryk kan give flere alvorlige.\nForhøjet blodtryk Symptomer, behandling osv.. Forhøjet blodtryk Find information på Medicin. Ingefær mod forhøjet blodtryk – Ingefærshot –. 8 overraskende årsager til højt blodtryk. 7 fødevarer, der hjælper med at sænke forhøjet