Historisk roman – Page 2\nCategory: Historisk roman\nBarnaby Rudge: A Tale of the Riots of Eighty af Charles Dickens\nMay 20, 2018 May 20, 2018 ~ Karina Petersen\t~ Leave a comment\nBarnaby Rudge: A Tale of the Riots of Eighty af Charles Dickens fra forlaget Oxford World’s Classics udgivet i 2008 på 702 sider. Romanen er oprindelig udgivet første gang som ugentlig installationer fra 1840–1841 i Dickens avis Master Humphrey’s Clock. Illustrationerne i romanen er illustreret af George Cattermole og Hablot Knight Browne.\n⭐⭐ – 2/5 stjerner.\nBarnaby Rudge: A Tale of the Riots of Eighty sætter sin begyndelse på en mørk, Stormfuld og dyster marts dag i 1775 på det gamle motel The Malepole i Chigwell, som er ejet af den gamle kroejer Mr. Vallet. Her sidder han sammen med to ældre mænd ved pejsen og varmer sig i det regnfulde og kolde vejr, som raser udenfor. En fremmed søger ly på motellet, og lidt efter kommer byens låsesmed Mr. Gabriel Vardens, som slår sig ned om varmen sammen med de andre. Da de snakker om vejret udbryder gamle Mr. Vallet pludselig, at det er en ganske bestemt og gruelig dag, da der lige præcis på denne dag for 23 år siden blev begået to frygtelige mord ved det store gods The Warren, som ligger kort afstand fra deres opholdssted. Mr. Vallet beretter, at morderen endnu ikke er fundet, og at det nu kun er den ældre mand Mr Geoffrey Haredale og hans niece Emma, som er tilbage i det store hus. Selskabet bryder op, og den ukendte mand drager videre. Senere på denne regnfulde og kolde nat bliver den unge gentleman Mr. Edward Chesters overfaldet, og heldigvis fundet af låsesmeden Mr. Vardens og unge Barnaby. De får ham bragt i ly i Barnabys hjem, hvor Barnabys mor passer den syge, og de får tilkaldt en læge. Edwards Chesters er hårdt såret efter overfladet. Han kan dog ikke fortælle, hvem der havde overfaldt ham, og han kan kun huske en lille smule fra overfaldet, men Barnaby så den fremmede, da han stak af. Barnaby er ikke en almindelig ung mand, da han er evnesvag og kan ikke rigtig klare sig selv, men på trods af Barnabys svage sind, så har han mange gode sider og et hjerte af guld.\nDen unge Mr. Edward er dybt forelsket i Miss Emma Haredale, men det ser ikke godt i for det forelskede par, da Mr. Edwards far og Miss Emmas onkel er værste fjender ikke kun i den religiøse kamp mellem katolikker og protestanter, men også på grund af hændelser langt tilbage i fortiden. Mr. Vallets søn Joe holdes under strenge lænker af sin far, som styrer alt i hans gøren og laden. Da Joe ikke længere kan forene sig med farens bestemmelser stikker han af hjemmefra og drager ud med hæren. Inden han tager afsted i nattens mørke, lægger han er kort visit forbi låsesmeden smukke datter, som han giver sit hjerte til. Miss Varden er slet ikke så nem, at slå en snor om, og vil ikke vise sine følelser for Joe, så han drager mod krigsmarkerne uden håb for kærligheden. I Barnaby Rudge: A Tale of the Riots of Eighty er der mage plotspor og jeg drukner lidt i spor at følge, da Barnaby og hans mor trues af en fremmede og skummel mand. Til sidst er de nød til at flygte fra hus og hjem, og drager et sted hen, hvor ingen kan finde dem. De tjener til penge til overlevelse ved, at lade Barnabys ravn lave sjove tricks og synge sange. Barnaby og hans mor får dog ikke fred, og drager igen mod London for at forsvinde i mængden, hvor Barnaby let bliver narret til, at deltage i katolikernes kamp af gamle bekendte.\n“Call him!” echoed Barnaby, sitting upright upon the floor, and staring vacantly at Gabriel, as he thrust his hair back from his face. “But who can make him come! He calls me, and makes me go where he will. He goes on before, and I follow. He’s the master, and I’m the man. Is that the truth, Grip?” The raven gave a short, comfortable, confidential kind of croak; — a most expressive croak, which seemed to say, “You needn’t let these fellows into our secrets. We understand each other. It’s all right.” “I make him come!” cried Barnaby, pointing to the bird. “Him, who never goes to sleep, or so much as winks!—Why, any time of night, you may see his eyes in my dark room, shining like two sparks. And every night, and all night too, he’s broad awake, talking to himself, thinking what he shall do to-morrow, where we shall go, and what he shall steal, and hide, and bury. I make him come! Ha, ha, ha!” .\nBarnaby Rudge: A Tale of the Riots of Eighty er Dickens femte roman, men skulle have været hans første roman. Det er derimod Dickens første historiske roman, og han formår, da også at formidle de grusomme og frygtelige sammenstød mellem protestanterne og katolikkerne på en aldeles realistisk og tankevækkende måde, men det føltes som en enorm en langtrukken affære. Romanens begyndelse er god med mordmysterierne og det dunkle, men også med gotiske og mystiske elementer. Året for Dickens roman er, som nævnt, 1775 hvor Londan var i oprør på grund af oprøret Gordon Riots, som er Dickens historiske udgangspunkt. The Gordon Riots var ledet af Lord George Gordons og hans tilhængere for en genindsættelse af en katolsk kongemagt.De voldsomme protestkampe, mordmysteriet og de unge pars kærlighed sættes sammen i et sammensat plot, der dog har mange huller. Hvis man læser en af de udgaver med alle de flotte illustrationer, så vil man som læser bemærke, at Barnaby Rudge: A Tale of the Riots of Eighty er sat op på en helt anden måde en Dickens tidligere, men også senere romaner. Denne nye opsætning af mindre illustrationer sammen med tekst skulle passe ind i et nyt serielt forsøg på, at gøre romaen mere tiltrækkende og læseværdig – det havde dog ikke den store virkning. Da de store salgstal glimrede i deres fravær, da denne af Dickens første historiske roman i samtiden var og stadig i dag, er den roman som har solgt mindst. På Dickens tid var det meget få oplag, som blev solgt af Barnaby Rudge: A Tale of the Riots of Eighty, hvor imod hans andre romaner solgte enormt stort. Jeg havde også meget svært ved, at komme igennem de mange sider, som ikke alene føltes lange, men også ret forvirrende med mange plotspor og karakterer at følge.\nKarakteren Barnaby er ikke en helt almindelig ung mand, men jeg syntes, at han er en fantastisk – dog aparte karakter også set i forhold til romanens samtid. Som I nok kan se på mine udvalgte citater fra bogen, så var jeg under læsningen helt vild med den sorte ravn. Sammenspillet mellem Barnaby og ravnen er så fin, hvor ravnen er den kloge og vise, og Barnaby er den uvidende og dumme. I alle Dickens’ romaner er karaktererne mange, men som alle forenes i romanens slutning. Således er det også her iBarnaby Rudge: A Tale of the Riots of Eighty, dog med en hel del flere karakterroller. Under oprøret ved Newgate, og i de mange gader blandes karaktererne sammen på kryds og tværs, og det er til tider lidt svært at følge med, hvem som hører til protestanterne eller katolikkerne, og det kan virke noget forvirrende, men Dickens får nu alligevel bragt enderne sammen i et fint spil, der afslutter romanens mange sider. Dickens skrev denne roman i tiden efter store samfundsændringer med en nye straffelov, som blev indført i 1838, og i diskussionerne om Newgate romanerne, som var en stor offentlig diskurs, hvor kultureliten frygtede et nyt oprør på linje med The Gordion Riots i 1780’erne, hvilket også kom, og som senere er blevet kendt af kritikerer som The Bloody Code.\n“Halloa, halloa, halloa! What’s the matter here! Keep up your spirits. Never say die. Bow wow wow. I’m a devil, I’m a devil, I’m a devil. Hurrah!”.\nDenne Dickens roman tog mig lang tid, at komme igennem, men læst blev romanen, og det føles ret godt efter endt læsning også, at have Barnaby og den historiske samtid med. Det er dog ikke en roman, som jeg påtænker at genlæse, men måske en dag kan det ske, at jeg vender tilbage for at udforske den historiske kontekst lidt mere. De to kærlighedshistorier og mordmysterierne forenes i romanens slutning på en lidt underlig måde, men de forenes da. Mordmysterierne er det, som fangede mine øjne i romanens begyndelse, og det var primært det, som holdte min læsning kørende og – ja, så ravnen og Barnaby, som til allersidst kun lige slipper med livet i behold. I 1830’erne prøver forfatterne for overklassen, at finde ind til rammerne for den historiske roman, som Sir Walter Scott formede den. Det lykkedes dog ikke for nogen, at ramme Scotts skrivemetode, hvor historiske fakta, kærlighedshistorier og realisme har en helt særlig betydning, og resultatet af forfatternes forsøg ramte, da hellere aldrig læserne i samtiden, hvilket også er tilfældet med Dickens. Han prøvede, og fandt heldigvis frem til, at dette ikke skulle være hans vej som forfatter – og heldigvis for det. Lige nu gen- lytte-læser jeg The Pickwick Papers, som er Dickens første roman. Her nyder jeg, at læse om den ældre Mr. Pickwick, der oplever mange spændende ting på sine rejser, men han kommer desværre også ud for mange uheldige episoder i et forsøg på at stoppe en svindler, som bliver ved med at tage den gode mand ved næsen.\nJanuary 18, 2018 January 18, 2018 ~ Karina Petersen\t~ Leave a comment\nLyden af en hånd der klapper af Richard Flanagan fra Politikens Forlag på 347 sider. ⭐⭐⭐⭐⭐ – 5/5 stjerner. Romanen er læst på dansk, org. sproget er engelsk med titlen The Sound of One Hand Clapping udgivet i 1997. Anmeldereksemplaret er venligst tilsendt fra forlaget\nSonja er kun tre år, da hun ser sin mor gå ud af deres hoveddør og forsvinde for aldrig at komme tilbage til den lille gæst-arbejdslejer i Butlers Gorge, som den lille familie ellers rejste til med sjæle som ruiner med håbet om en ny verden med mange nye muligheder for, at få et godt liv efter anden verdenskrigs ophør og Stalins styre. 35 år efter sin mors forsvinden er Sonja bosat i Australien med et godt fast arbejde, men noget mystisk og uforklarligt trækker i usynlige tråde, og jeg rejser med hende på en lille ferie tilbage til Tasmanien for at besøge sin alkoholiserede far gæstearbejderen Bojan. I flashbacks indvies jeg i Sonjas barndom, som på alle måder kan siges at have været barsk, hård og hjerteskærende. Kort efter sin mors forsvinden bliver det besluttet af to engelske ingeniør-kvinder, som arbejder meget for velgørenhed, at Sonja skal bo hos dem. Det eneste Sonja ønsker er at være sammen med sin far, men han kan ikke tage sig af hende, da hun endnu er for lille til at klare og se efter sig selv, mens han er på arbejde. Således oplever Sonja endnu et familieskift inden, at hun endelig får love til blive hos sin far, der forsøger at skabe et hjem for dem begge. Men alle ønsker går desværre ikke i opfyldelse, og det der skulle være lykken vendes hurtigt til et levende helvede.\nSonja og Bojan flytter flere gange i løbet af Sonjas barndom til andre små arbejdslejre og byer, hvor han kan få arbejde, der altid indebærer mange hårde arbejdstimer i et forsøg på at tæmme den vilde natur ved vandkraftværkerne og bygningen af dæmninger mm. Sonja lære at holde hus på den hårde måde, hvor intet må være den mindste smule snavset og alt gøres til perfektion. Når hun har fri fra skole, går hun hen for at vente på at hendes far bliver færdig på arbejde, hvorefter de så køre hen til det lokale værtshus, hvor Sonja således venter i den tomme og kolde bil i flere timer på, at hendes far endelig kommer for, så de kan køre hjem. Oftere og oftere bliver smerten af altings tyngde for meget for Bojan i stedet mellem at være og ikke at være, smerten fra fortiden og frygten for, at blive indhentet af fortiden og tabet af sin kone. Bojans mange voldelige overgreb knuser noget inden i Sonja, og da hun er seksten år bliver det hele for meget, og hun rejser ind til Australien for at skabe sig et bedre liv, og må herefter klare sig selv. Med sig får hun den fineste spilledåse af sin far, som han selv har lavet, og den kan noget magisk, men fortæller en tragisk historie, som minder så meget om Sonjas eget liv. I spilledåsen er den fineste ballerina, der danser rundt til Laras Tema fra filmen Doctor Zhivago, og det store spørgsmål er her – hvor fører kærligheden os hen?\nDer var ikke andet end hende selv tilbage, tænkte hun. Og ham. Men hver for sig var de ikke andet end et hjem der var blevet til en lade, en nedpløjet plantage der var blevet en tom indhegning. Lugten af et træ uden blomst. Synet af Jeans vindue uden kniplinger. Lyden af én hånd der klapper.\nLyden af en hånd der klapper er blot Flanagans anden roman, og er udgivet tilbage i 1997. Flanagan har også skrevet den historiske roman Den smalle vej til det dybe nord, som du kan læse min anmeldelse af her. Lyden af en hånd der klapper er noget af det smukkeste, tragiske og fineste, jeg nogensinde har læst!! Romanens handling er en tragisk fortælling om en lille familie, der migrerer fra Stalins hårde styrer i Slovenien for, at opnå frihed til et bedre liv, men intet går som håbet, og sorgen fra fortiden og sorgen over det at miste, overskygger alt. Flanagan bringer mig ind i en anden tid i en anden verdenskrog på den fineste og smukkeste måde, men dog stadig forvirrende og tempofyldt med mange temporale skift, hvor jeg er ved at forsvinde ind mellem linjerne i romanen romanens sider. Flanagans skrivestil er på smukkeste vis så synæstetisk, at jeg ser, føler, høre og lugter dybt i den transparente tidsgrænse mellem fortiden og nutiden med både Sonja og Bojan. Flere steder i romanen ramte mig på en sådan måde, at tårerne trillede ned af mine kinder under læsningen og et stykke af mit hjerte blev knust sammen med skårene fra Sonjas porcelæns te-sæt, som hun knuser kort efter at hendes mor forsvinder. Under Sonjas besøg til stedet for hendes barndomsminder, finder hun de knuste glasskår fra det 19 år gamle lege te-sæt, og prøver uden held at samle dem igen. Skårene forbliver knuste og u-samlet i mange små stykker, der reflekteres i Sonjas indre. Lyden af en hånd der klapper er strukturelt delt i 86 kapitler på de 347 sider. I romanens kapitler sprænges tiden ligeledes i tusind stykker, og jeg kastes frem og tilbage fra 1954 til 1991, hvor jeg rejser med Sonja tilbage til hendes tidligste minder, og jeg får et indblik i en grufuld verden, som hun har måtte udholde og være en del af, men også det kolde og det følelseskolde liv hun lever nu.\nKaraktererne i Lyden af en hånd der klapper har en så slående psykologisk dybde, at intet overlades til fantasien. Hver en sansning, tanke og bekymring ytres til det yderste, og jeg kan knap rumme alle følelserne under min læsning, hvor jeg flere gange måtte holde en pause. Lyden af en hånd der klapper er en bog, som jeg ville ønske, at jeg kunne forlænge hunderede gange, da det er en vigtig historie ikke kun set i et historisk perspektiv, men særligt også i vores verden i dag. Romanens genre er en historisk og migrations roman, da tematikkerne i Flanagans roman danner den fineste ramme om livet som migrant på den hårdeste måde. Flanagan bruger intertekstualitet i inddragelsens af melodien “Somewhere My Love” fra Laras Tema fra filmatiseringen af Doctor Zhivaho i Sonjas spilledåse, som er den sidste gave hun får af sin far inden, at hun rejser til Australien for at skabe et nyt og bedre liv. Sangens melodi indgiver håbet om et bedre liv, og at når de engang mødes igen vil alt blive anderledes. Meningen med denne specielle gave fra Bonjan med lige netop denne særlige melodi, der fortæller mere end hunderede ord fra ham til sin datter. Han formår ikke selv, at udtrykke sig med ord, da han er fanget ind i følelsesmæssigt sproggitteret mellem de to kulturer. Tematikkerne i romanen er migration, sorg, kærlighed eller nærmere mangel på samme, stedsløs- og hjemløshed. Romanen emmer af en sådan stedsløs- og hjemløshed, hvor Sonja og Bonjan, men også alle emigranter, havner i en transnational grænsekløft, hvor de ikke kan tage hjem, men ej heller kan finde hjemme eller blive accepteret som medborgere i det nye land, og netop derfor må de bare overleve på bedste vis. Bonjans løsning, og alle andre gæstearbejderes, er at flygte væk fra verden, hvor alkohold, misbrug og brutalitet bliver deres eskapisme for at fortrænge fortidens grimme skygger i kampen for at overleve.\nSonja forblev klar i blikket og så uberørt til, hvordan hendes varme blod løb fra håndleddet ned på den kolde og fugtige vindueskarm. Hun følte sig svag. Hun følte sig træt. Hun følte intet. Hun kunne ikke rigtig se noget… Sonja vidste godt at han lå i sin seng og sov, men hvor var han? Hvor var han, det kunne hun ikke sige. Hun kunne ikke tale. Hun kunne ikke fortælle Mrs. Heaney noget der ikke gav mening: at de begge to ventede på at vinden en sidste gang skullet tage til. Senere blev Bojan vækket af en ambulancesirene. Der så standsede. Han vendte sig om på den anden side og faldt i søvn igen. Og i stilheden før stormen kom så den pulserende og svirrende og stadig stærkere monitorlyd af et hjerteslag der maste sig hårdt gennem mørket.\nLige fra første side i Flanagans roman blev jeg taget med storm, og jeg kan endnu ikke lade være med, at tænke over, hvordan transnationale kløfter og store gab mellem kulturer har en altafgørende rolle i, hvordan og hvor de mennesker havner i deres videre færd i verden. Som Sonja og Bonjan så tydeligt mærker, så afstedkommer hjemløs- og stedsløsheden en uhyggelig identitetsløshed, som slår dybe revner. Lyden af en hånd der klapper fortæller om en historisk tid under Stalins regime, men Flanagans tematikker kan også trækkes op til vore egen tid! Mange – alt for mange – mennesker havner i dag stadig i en transnational grænsekløft, hvor de ikke kan komme fri, da de skal finde en ny identitet, som nu passer ind mellem to kulturer. I virkeligheden peger sporene tilbage til, hvordan vi generelt som lande, rundt i verden, modtager migranter, og hvordan vi som mennesker modtager andre, der er andreledes end os selv. Flanagan sætter mange elementer i spil om det at være anderledes, men Lyden af en hånd der klapper er i høj grad også en tragisk fortælling, som rammer hårdt. Jeg håber, at der snart kommer flere bøger fra Flanagans hånd eller at flere af hans bøger bliver oversat til dansk, da han kan noget helt særligt i måden, han bruger sproget på i en æstetisk form, der rammer mig som læser så præcist i solar pleksus.\nJune 17, 2017 August 26, 2019 ~ Karina Petersen\t~ 2 Comments\nDen underjordiske jernbane af Colson Whitehead. Udgivet af forlaget Politikens Forlag på 299 sider i 2017 (org. titel The Underground Railroad, org. sproget er engelsk, og bogen er org. udgivet i 2016). Bogen er læst på dansk. Anmeldereksemplar fra forlaget.\nSlaveriet har udviklet sig til en mægtig hvid imperialistisk maskine, da jeg møder Cora som er slave på Randalls bomuldsplantage i denne roman Den underjordiske jernbane af Colson Whitehead. Denne historiske roman beretter om tre generationer af kvinder, som er opvokset som slaver. Cora er født ind i slaverites skærende og ødelæggende jernlænker ligesom sin mor Marbel. Mormoren Ajarry blev som lille pige kidnappet af slavehandlere sammen med sin familie og resten af landsbyen. Familien blev dog hurtigt splittet, og Ajarry blev solgt flere gange end det kan tælles på en hvid mands hånd. Hun endte til sidst på familien Randalls mægtige jorder i Georgia, som også var der, hvor hun tog sit sidste åndedrag midt i den hvideste bomuldshøst. Marbel og Cora lever herefter deres liv med at arbejde hårdt i markerne og plejer deres lille frugtbare jordlod, som de har arvet af mormor Ajarry. Men da Cora ikke er mere end 10 år flygter Marbel fra plantagens pinsler. Hun er nu blevet en legende, da ingen slavefange har haft heldet med at indfange hende. Cora er alene i verden, og et par år efter Marbels forsvinden tvinges hun til, at flytte ned i hytten Hobb, der er for de udstøde, sære og syge kvinder. Slavelandsbyens ældste mand Jockey holder sin fødselsdag to gange om året, hvor hele landsbyen fester, afholder konkurrencer og danser til afrikanske rytmer, hvor de slår sig fri fra slaveriets lænker for en kort stund. For Cora ender denne aften frygteligt, da hun vil beskytte den lille dreng for en ordentlig omgang prygl, kaster hun sig over drengen, og bruger sin krop som skjold.\nDa Cora hører Caesar spørge, om hun vil være med til at flygte, tror hun, at han er ude på at snyde hende. Hun er jo en af de udstødte kvinder, som ingen normal og anstændig mand i landsbyen ville opsøge. Efter episoden med de mange prygl giver hun sig, og sammen begynder de at planlægge deres flugt. I mellemtiden er en anden slave flygtet, men der går ikke længe inden, at han bliver indfanget af den grove og ondskabsfulde slavefanger Mr. Ridgeway. Det er med en hård klump i maven og med tårer ned af kinderne, at jeg læser om slavens umenneskelige og unødvendige straf. Straffen er indbegrebet af Terraences Randells ondskab, som rækker langt dybere end at være et statueringseksempel for andre slaver, så de ikke får samme ide med at flygte. Caesar har forbindelser til den jordiske jernbane, som hjælper bortløbende slaver ud i friheden, og de flygter en sen aften. De fortsætter til den hvide mand Mr. Fleitchers hus, hvor han skal hjælpe dem videre på deres flugt, så de kan nå til den underjordiske jernbane, hvor en af stationerne ligger hemmeligt under Sams hus. De skal nu med et tog væk fra Georgia til South Carolina, hvor de får nye navne, og bliver en del af stiftelse for farvede. Caesar og Cora beslutter sig for at blive i denne skønne by, men Cora opdager, at slavefangeren er grueligt på at opspore dem. Nu er hun igen på en vild flugt til den underjordiske jernbane, men nu igen helt alene i verden. Slavefangeren er særlig ivrig efter at fange Cora, da han ikke lykkedes med at indfange hendes mor. Det bliver en besættelse for ham, og han gør alt for at opsporer hende alle steder til alle tider.\nDe mødtes ved bomulden, da der var faldet ro over landsbyen. Caesar løftede spørgende det ene bryn ved synet af den bugnende sæk med yamsrødder, men sagde ikke noget. De gik ind mellem de høje planter, så knugede af situationen, at de glemte at løbe, før de var kommet halvvejs igennem. De blev svimle af farten.\nWhitehead bringer mig ikke bare ind i endnu en fortælling om slaveriet i kolonierne, men han tager mig med på en hårrejsende og følelsesmæssige flugt med den underjordiske jernbane idet, at frygten puster og ånder Cora og Caesar i nakken fireogtyvetimer i døgnet, og hvor selv den mindste fejl eller afsløring kan medføre at slavefangeren Mr. Ridgeway lykkedes i sin besættelse af, at bringe Cora hjem til plantagen igen. I Den underjordiske jernbane fører whitehead med sikker mål og præcision den historiske og fiktive genre i et sammenvævet spind mellem fiktion og virkelighed sammen på fineste vis. Den Underjordiske Jernbane bestod af et hemmeligt netværk, som hjalp de mange slaver på flugt til at lykkedes med at komme ud i friheden uden for plantagerne. Gruppen bag Den Underjordiske Jernbane arbejdede sammen med abolitionisterne for at forbyde og stoppe slaveriet i kolonierne og i USA gennem et større netværk. Her i Den underjordiske jernbane forbinder Whitehead Den underjordiske jernbane sammen med en fiktiv eufemisme om, at netværkets virkelighed bestod af hemmelige jernbanetunneler. Netværkets hemmelige flugtveje foregik dog ikke under jorden, men gennem hemmelige flugtruter i tætte skove og sumpe. Romanens sproglige ligefremhed og nøgterne beskrivelser af de mange ting, som Cora skal igennem for at nå vejen til friheden over eget liv, rammer mig på en helt uventet måde, og med et bringes jeg tilbage til kolonitiden og romanen Uncle Tom’s Cabin af Harriet Beecher Stowe, der er en af de få romaner, som står mit hjerte så nært.\nGennem Coras flugt fra plantagen og Mr. Ridgeway, møder hun i hver by og landsdel en ny dimension af Amerika med forskellige tilgange til slaveriet og slaverne på flugt. I South Carolina er byens indbyggere hjælpende, og giver de flygtende negere nye håb, men i North Caroline “eksisterede negeren ikke, bortset fra for enden af et reb”. Whitehead er en fuldendt mester til, at beskrive forskellen mellem de to landsdele, men også til at beskrive synsvinklerne i dikotomien mellem den hvide mand, og den sorte neger på en sådan måde at realismens hårde facts rammer mig. Hver af dem får deres egen stemme, hvor intet forties, og den ellers lydløse stemme i litteraturen får en ny stemme i en heteronormativ og kapitalistisk verden.\nI Den underjordiske jernbane giver Whitehead slaverne en vigtig stemme, hvor jeg får lov til at komme helt ind bag ved og følger med i Coras emotionelle og refleksive verden i plantagen og på hendes flugt ud i verden. Jeg mærker Coras frygt, som var det mig egen, for at blive bragt tilbage til den ondskabsfulde plantage ejer Mr. Randells, og jeg er med hele vejen i hendes kampe og håb for en fremtid, som et individ og ikke som en vare, der kan købes og sælges efter profit. Strukturelt er romanen delt op i kapitler med overskrifter, der henviser til de forskellige landsdele, som Cora passere på sine flugtveje og kapitler om enkelte personer. Kapitlerne med de enkelte karakterers historier forstyrrede desværre bogens struktur og min læsning, da disse mest er i slutningen af romanen, og virker lidt som unødvendige brud i Coras fortælling. Under slaveriet blev negerne ikke set som et helt menneske med tanker og følelser, men som en vare og et nummer i rækken, der skulle yngles for at få mere produktion og dermed mere profit. Whiteheads beskriver i Den underjordiske jernbane slavernes produktionelle funktion og betydning i den hvide mands verden under slaveriet med en realisme og styrke, der næsten slår mig omkuld og jeg væmmes over den hvide “civiliserede” verden.\nDe nye racelove forbød farvede mænd og kvinder at sætte foden på North Carolinas jord. Frimænd og -kvinder, der nægtede at forlade deres jord, blev jaget væk eller slagtet.\nDen underjordiske jernbane er Whiteheads sjette roman, og denne har taget det meste af verden med storm. Romanen har været indstillet til flere priser, og i 2016 vandt bogen the National Book Award, og her i år 2017 har roman ligeledes vundet den flotte pris Pulitzer Prize for Fiction. Endvidere er Den underjordiske jernbane også blevet lovprist af Oprah Winfrey, som har læst romanen i sin berømte bogklub, hvor alle verden over kan læse med i romanerne og deltage i forskellige diskussioner rund på de sociale medier. Winfrey har interviewet Whitehead, og du kan se lidt af det her på Oprah.com. Den underjordiske jernbane rørte noget i mig, som jeg har svært ved, at beskrive med de helt rigtige ord. Som da jeg læste Uncle Tom’s Cabin, blev jeg også i Whiteheads roman ramt på det emotionelle plan af den hårde og umenneskelige måde, som slaverne blev behandlet på i det nittende århundrede, så der voksede en stor klump i min mave og tunge sten tyngede mit hjerte under læsning. Whitehead skriver med en stemme, der stadig er vigtig, og hvis budskab giver lyd og stemme til slaverne, men som også viser en lille bid af det helvede og de pinsler, som slaverne måtte lide under for at tilpasse sig den hvide mands verden og krav. Under min læsningen af Den underjordiske jernbane blev jeg holdt fast med en gru og med et lille spirende håb for, at Coras og Caesars flugt ville lykkedes til, jeg vendte bogens sidste sider.\nSommernattens hemmeligheder af Lisa Kleypas (Wallflowers #1)\nJune 7, 2017 July 31, 2017 ~ Karina Petersen\t~ Leave a comment\nSommernattens hemmeligheder af Lisa Kleypas. Udgivet af forlaget Pretty ink på 351 sider i 2015 (org. titel Secrets of a Summer Night, org. sproget er engelsk, og bogen er org. udgivet i 2004). Bogen er læst på dansk.\nAnnabelle Peyton lever et møjsommeligt og sparsomt liv sammen med sin mor Philippa og lille bror Jeremy i London. På trods af at de er af adelig afstamning, er livet ikke en dans på roser. Efter farens død er formuen hurtigt blevet langt mindre, og de må vende en hver ører for at fastholde facaden ud ad til, men også for at Jeremy kan blive på kostskolen, og gøre sine studier færdig. Annabelle og hendes mor sælger alt, hvad de kan undvære og bytter diamanter og ædelstenene ud med glas, for at opretholde facaden til omverden. Annabelle er i den giftefærdige alder, men det er ikke let at få en adelsmand på krogen, når Phillippa ikke kan tilbyde en medgift ved et giftemål. Sidst på selskabssæsonen i Londons store adelige kredse i 1834 er Annabelle desperat, og ønsker mere end noget andet at kunne stille sin familie den sikkerhed, som et giftemål ville kunne medføre, men det er hendes sidste chance for at deltage i selskabssæsonen. Dog er det desværre kun den irriterende og skrubløse Mr. Hunt, som gør frække forsøg på, at få æren af en lille dans. Mr. Hunt er slagterens søn, men han har arbejdet sig op til, at være en meget velhavende mand i en meget ung alder. Han har få, og gode bekendte i adelen, men dette er ikke nok. De adelige ungmøer kigger langt uden ham, særligt Annabelle, da han ikke er fra den adelige klasse og værst af alt er, hans manglende etikette og opførsel blandt dannede mennesker. Til et af sæsonens sidste selskaber i London bringes jeg af Kleypas’ ind på den noget triste række af bænkevarmere, der sidder misfornøjet, og kigger på de dansende par med et misundelsesværdigt, men ømt blik mod dansegulvet.\nAnnabelle er efterhåndeden blevet en af de faste bænkevarmere sammen med de amerikanske søstre Lillian og Daisy, og den unge Evie. Pigerne har ikke før givet hinanden mange blikke, da de altid har været i konkurrence om, hvem der kunne tiltrække de magtfulde og rige mænd. Men denne aften sker der noget magisk, og et trofast bånd bindes mellem de fire unge kvinder. De laver en pagt om, at hjælpe hinanden til at få en mand på krogen i ægteskabets lænker, hvor den første er Annabelle, da hun er den ældste. Det sidste selskab denne sæson afholdes i landlige omgivelser af Lord Westckiff på hans store Gods i Hampshire, og Annabelle får igennem sine nye veninder en invitation. Dette er Annabelles allersidste sidste chance i bogstavelig forstand, da hun også trænges op i en krog af den noget uhumske Mr. Hodgeham, som hendes mor har været nødsaget til, at tage med ind i soveværelset for, at holde regningerne på afstand. Annabelle hader at se hendes mor lide, og nu hvor Mr. Hodgeham har kastet sine gamle og ulækre øjne på hende, har hun mange problemer at tage sig af for, at komme ud med anstændigheden i behold. Den unge Mr. Hunt er også med til selskabet, og da han og Lord Westckiff finder de fire piger midt i en gang mameluk-rundbold på en afsides eng, opstår der røde kinder og lange blikke, da det ikke er anstændigt sådan at rende rundt uden tøj på! Handlingen er således sat i skub, hvor jeg følger Annabelle i bestræbelserne på også at holde den insisterende Mr. Hunt på afstand, men det er svært, da ukendte og anderledes følelserne huserer i hendes krop.\nHvis hun ikke havde været så bekymret, ville Annabelle have leet af deres ansigter, der alle tre måbede. Men i stedet for at bryde ud i jomfruelig forargelse eller diskret give sig til at snakke om noget andet stillede Lillian det sidste spørgsmål, Annabelle ville have forventet. “Har han ret?”\nI Sommernattens hemmeligheder af Kleypas drager jeg med Annabelle ud i jagten på, at finde en adelig ægtemand, men fremtidsudsigterne er dyste. Romanen er den første bog i en tetralogi med det noget flotte og interessante navn Wallflowers, men navnet er dog ikke helt så smigrende en betegnelse, som ved første antagelse. Ordet betyder nemlig bænkevarmere, og er det som de fire piger, Annabelle, Lillian, Daisy og Evie, må siges at være ved alle selskaberne, hvor de ikke formår, at fanger mændenes interessante blikke på grund af ikke-adelige aner eller økonomiske mangler. Romanens genre er en blanding mellem det historiske og erotiske, men som i langt det meste af romanen er holdt i den sobre tone, som hørte til i det nittende århundrede. Under læsningen sad jeg ofte med et lille smil på læben over Kleypas’ fantastiske evne til, at frembringe den historiske kontekst korrekthed ved eksempelvis en mands syn og berøring af en kvindeankel i, hvor uanstændigt bare dette var. I Sommernattens hemmeligheder er sproget let, flydende og lige til, hvor jeg ikke skulle tænke de store tanker, men bare kunne slappe af og læse om Annabelles mange og hårde kampe.\nRomancen og den historiske kontekst har længe lokket og draget mine øjne mod Sommernattens hemmeligheder på min bogreol. Det var dog ikke før under læsningen, at jeg opdagede romanens erotiske elementer, så jeg blev da en anelse overrasket, men de erotiske scener er så fine og igen holder tand i den historiske kontekst, at det virker rigtig godt i romanens plot, men noget overrasket blev jeg da. Karaktererne har ikke den store dybde, og indimellem virker det en smule for overfladisk og unødvendig i flere inddragelser som eksempelvis af de mange omsværmer, som den unge og generte Lord Kendall belemres med. Først kom jeg rigtig godt i gang med læsningen af Sommernattens hemmeligheder, hvor der i romanens plot hyppigt skete små ting, som fastholdte mig i læsningen, men efter de første hundrede sider sænkede tempoet sig, og handlingen trak lige lovligt langt ud, og blev en smule kedelig. Dette ændrede sig dog igen på romanens sidste hundrede sider, hvor handlingstempoet sted betragteligt med både mordforsøg og en kæmpe eksplosion. Så da romanen sluttede var jeg egentlig lige lidt træt af det, da jeg ville have mere og ikke ønske at romanen skulle slutte, men jeg må jo tålmodigt vente med at læse videre til, jeg får fingre i Efterårets luner, som er den anden bog i serien.\nDet ville være skrækkeligt, hvis nogen så hende i denne tilstand. Annabelle bad til, at stemmerne tilhørte et par tjenestefolk, lænede sig op mod væggen og ventede uden at røre sig. Et par vildfarne lokker klæbede til hendes fugtige pande og kinder.\nKleypas’ evne til på troværdig vis, at frembringe to modstridende sociale klassers tanker om, og sociologiske interaktioner med hinanden viser dikotomien i deres fælles problemstillinger i samfundsopbygningen i starten af det nittende århundrede tog pusten fra mig. Annabelles adelige aner gør, at hun har krav og ret til, at gifte sig længere ind i den engelske adel, men ikke kan da hun ingen penge har. Den mægtige forretningsmand Simon Hunt har ved snilde og dygtighed fået arbejdet sig ind i den adelige klasse, men dette giver ikke lov til, at han gifter sig med en adelig pige eller bliver anerkendt i de finere kredse. Der var flere ting i Sommernattens hemmeligheder, som jeg ikke helt kunne forene mig med, men i det store hele er det en fin historisk og erotisk roman med et strejf af humor. Der var flere gange under læsning, at jeg grinede af de amerikanske søstres humoristiske og lige til bemærkninger, og hele idéen med mameluk-rundbold var en finurlig, sjov og befriende tilføjelse. Jeg skal helt sikkert læse de sidste tre bøger i Kleypas tetralogi, og jeg håber på at få læst de fleste af bøgerne hen over sommeren, da jeg har på fornemmelsen, at de bliver et friskt og humoristisk pust under min speciale skrivning. Lisa Kleypas har udgivet flere historiske og erotiske serier på dansk ved forlaget Pretty ink, som er et imprint under forlaget Rosinante & co. Som det eksempelvis vises på nederste billede, så er bogen Forfør mig ved solopgang, den anden bog i tetralogien Hathaway, som jeg nok måske også lige skal kigge nærmere på, når jeg er færdig med at læse bøgerne i Wallflowers serien.\nHvem har vundet Victoria af Daisy Goodwin?……\nMay 13, 2017 July 31, 2017 ~ Karina Petersen\t~ Leave a comment\nVictoria af Daisy Goodwin. Udgivet af Politikens Forlag maj 2017. Romanen er sponsoreret af forlaget.\nFølger I også med i dramaserien “Victoria”, der nu køre om søndagen? Det gør jeg, og jeg er helt i en anden verden, så snart at teksterne ruller over tvskærmen er jeg fanget! Jeg glæder mig meget til i morgen for, så kommer tredje afsnit jo. For en lille uge siden startede jeg en Giveaway her på bloggen i samarbejde med Politikens Forlag, hvor det var muligt at vinde bogen bag tv-serien. Og nu er tiden kommet til, at finde den heldige vinder. Der er mange, som har været forbi og deltaget. Hvor er det fedt! Mange tak, for at I har ville være med.\nSpørgsmålet om, hvornår Victoria overtog tronen har I alle svaret rigtigt på, så det er super. Men jeg stillede også et lille bispørgsmål om, hvilke historiske romaner, som I syntes bedst om. Det er, der rigtigt mange, som har været søde at skrive lidt om også – mange tak for det. De fleste af dem keder jeg, men der er dog et bøger, som jeg ikke kender, og dem skal jeg selvfølgelig lige have kigget nærmere på. Det er altid så skønt med lidt ny inspiration! Jeg ser bestemt også meget frem til, at læse Victoria meget snart. Romanen har fået rigtige gode anmeldelser, så jeg ser frem til, at forsvinde ind i Goodwins historiske tidslomme.\nNå, men nu kan jeg vel ikke rigtig trække tiden længere….. Vinderen er fundet ved lodtrækning, og er…… Sonja Bech. Stort tillykke til dig! Jeg sender straks en mail afsted til dig. Igen tak til alle jer, som har deltaget, og til Politikens Forlag, som har sponsoreret bogen. Jeg ønsker jer alle den dejligste weekend!\nGiveaway af den historiske roman Victoria af Daisy Goodwin (Giveaway #5)\nMay 6, 2017 July 31, 2017 ~ Karina Petersen\t~ 23 Comments\nVictoria af Daisy Goodwin. Udgivet af Politikens Forlag 2017 på 393 sider. Eksemplar sponsoreret af Politikens Forlag.\nI aften starter Victoria som en ny historisk dramaserier på DR1, der er baseret på romanen, og handler om hvordan den kun 18 årige prinsesse Victoria må indtræde som regent i England, da hendes onkel William IV dør. Victoria blev udgivet i Danmark i mandags, d. 1. Maj, og er nu klar til at indtage det danske publikum. Goodwine er ikke alene forfatteren bag bogen, men hun er også instruktør på dramaserien. I anledningen af, at dramaserien starter i aften, afholder jeg en giveaway på bloggen i samarbejde med Politikens Forlag. Så er du til historiske romaner som eksempelvis Belgravia af Julian Fellowes, så er Victoria et must read.\nVictoria er en af de bøger, som jeg ser meget frem til at snart at læse, da den victorianske periode er en af de historiske tider, som interesserer mig allermest ind for den moderne romans opkomst og udvikling i forhold til social bevidsthed, klassesamfund og kriminalitet. Du kan få en lille forsmag på romanen gennem Politikens Forlag, som du finder her.\nDu kan nu vinde Victoria ved at svare på, hvilket år prinsesse Victoria overtog tronen i England? Skriv svaret i en kommentar her på bloggen, og kom også gerne med gode forslag til historiske romaner, som har fanget dig mest. Jeg trækker vinderen allerede næste lørdag d. 13. Maj, men husk at skrive jeres mail i feltet, så jeg kan komme i kontakt med vinderen. Jeg ønsker jer alle den dejligste weekend! Tak til Politikens Forlag .\nAlting begynder med efterår af Marianne Kaurin\nApril 16, 2017 July 31, 2017 ~ Karina Petersen\t~ Leave a comment\nAlting begynder med efterår af Marianne Kaurin fra forlaget Turbine på 231 sider – udgivelsesår 2016. Originalsproget er norsk med titlen Nærmere høst fra 2012, og er oversat til dansk af Thomas Takla Helsted. Tak til forlaget for anmeldereksemplar.\nEfterårsbladene er så småt begyndt at blive orange inden, at de bliver brune og visner. Det er i efteråret 1942 under anden verdenskrig, hvor jeg introduceres til familierne i Biermannsgate 10 på Grünerløkka i Norge. I romanen følger jeg primært tre familier fra boligkomplekset, hvor familien Stern indtager størstedelen af romanens sider. Her møder jeg den rebelske og livlige Ilse, der er mellemste søster i familien Stern. Som mange andre led familien under de konstante tyske indskæringer og overtagelse. Familien er nogle af de få jøder i opgangen, men faderen nægter at lade resten af familien kende til de barske realiteter med den konstante hærværk på forretningen. Før krigen havde de en stor systue med mange ansatte, men her i 1942 har de måtte skære den betalende arbejdskræft væk, og nu styres butikken udelukkende af faren Isak, storsøster Sonja og Ilse. Sonja arbejder ofte til langt ud på aften, men det er ikke kun i forretningsøjemed, da hun har sine egne hemmelige drømme om et liv uden for butikken og familien. Ilse er forelsket i den unge Herman Rød fra lejligheden på første sal, som forgiver at være, noget han ikke her. Han arbejder nemlig underdække i en hemmelig organisation, der består af hemmelige netværk og labyrintiske flugtveje.\nEn meget tidlig morgen ankommer det norske politi til familien Stern, og tager Isak med uden at forklare, hvor han skal hen. Under læsningen får jeg også et kort indblik i Isaks forfærdelige dage i interneringslejren i Berg. Imens prøver Sonja, at holde sammen på familien og forretningen, men det er ikke let, da moren er forsvundet ind i sig selv, og sover det meste af dagen. Ilse er ikke mere medgørlig, og det ender i en konflikt, hvor moren smider Ilse ud af hjemmet. Ilse får på sin flugt endelig mulighed for at snakke med Herman, og de tager afsted for at nyde en dag sammen. Odd Rustad bor også i opgangen, og han arbejder som taxachauffør. Han parerer ordrer, og bestemmer ikke selv. En morgen er han i bogstaveligste forstand tvunget til at køre mor, Sonja og lille søster Miriam til den visse død. Om eftermiddagen 26. november 1942 gik de ombord på skib DS Donau, hvis destination var Polen. Om bord var 532 norske jøder, hvis liv endte tragisk i gaskamrene i Auschwitz kun få dage efter deres ankomst. Da Ilse vender hjem til lejligheden er resten af hendes famile forsvundet, og hjemmet rodet, og hun er nødt til at flygte ud af landet.\nDe står og stirrer på hinanden. Rummet dirrer. Ordene, de har sat sig fast i væggene, de ligger på plankegulvet, under stolene, i lyset fra vinduet, de er sagt, de ligger der.\nAlting begynder med efterår af Marianne Kaurin er en historisk ungdomsroman, der strukturelt er del i to dele. I første del af bogen følger jeg Ilses stormende forelskelse i Herman, hvor jeg falder for hendes naive og rebelske, men beslutsomme karakter. Den anden del af romanen handler mere om, hvordan familien prøver at overleve farens anholdelse til, at mor, Sonja og Miriam selv bliver hentet. Herefter følger jeg Ilses flugt til Sverige. Kaurin er en mester til, at beskrive meget med få ord, og mange af de frygtlige begivenheder, som fandt sted under anden verdenskrig, bliver udtrykt nøgternt og illustrativt. Hvad den enkelte læser således får ud af romanens hovedemne, jødernes tragiske skæbne i Norge under anden verdenskrig, afhænger lige så meget af den enkeltes viden om anden verdenskrig, og de frygtelige forhold, som jøderne måtte lide under. Der bliver sagt så meget mellem linjerne, hvor sproget åbner en temporal tidslomme til en anden tid i et andet land.\nOrdene i romanen er valgt med omhu, og sætningerne er korte og præcise. Plottet i denne historiske ungdomsroman er kronologisk, og handlingen er tempofyldt, hvor jeg hele tiden skal forholde mig til de mange karakterer, som der skiftes mellem. Underlæsningen blev jeg lidt rundforvirret i starten, men jeg kom dog hurtigt ind i karakterernes navne og funktioner. Jeg kom særligt helt ind under huden på Ilse, men den karakter, som jeg også kom helt ind under huden på var Odd Rustad. Mange af de ting, han må gennemgå i romanen er umenneskelige og for de fleste af os utænkelige. I flere passager blev jeg virkelig berørt, hvor tårerne sad på spring og truede med at trille ned af mine kinder. Den videre læsning var næsten ubærlig, og det var kun håbet om Ilses og Hermans overlevelse, som løsnede en smule op i mit bryst.\nSå sker der noget. Flere rører på sig, rejser sig op, ser mod indhegningen. Det er, som om alle holder vejret, som om alle lyde forstummer. De kommer i flok, en stor masse, som vælter ind på kajområdet, en strøm af skikkelser.\nAlting begynder med efterår er en rigtig fin ungdomsroman, men jeg syntes dog at Ilses forelskelse og rebelske oprør fylder en smule for meget. Som skrevet i ovenstående afsnit var jeg ikke videre begejstret for de mange viewpoints og karakterskift, der var en smule forvirrende på romanens korte sider. I det, at det er en ungdomsroman, og primært henvender sig til målgruppen, så er mange karakterer og skift nok ikke det bedste, da det gør det svært at fastholde læsningen og spændingspunkt. Dog er Alting begynder med efterår en vigtig historisk ungdomsroman, der giver unge muligheden for at læse om og et indblik i, hvordan anden verdenskrig udspillede sig i Norge. Kaurins ungdomsroman siger så meget uden egentligt at gå i dybe petitesser og udskejelser i beskrivelser af de frygtlige kår under anden verdenskrig. Jeg elskede romanen for dens implicitte sproglige underforståethed, hvor forståelse og viden om jødernes forhold under krigen lægges over på læserens egen viden.\nHidden Figures – En sand historie af Margot Lee Shetterly\nFebruary 11, 2017 July 31, 2017 ~ Karina Petersen\t~ Leave a comment\nHidden Figures af Margot Lee Shetterly. Udgivet af forlaget HarperCollins Nordic 2017 på 364 sider. Læst på dansk – Originalsproget er engelsk med titlen Hidden Figures, og er org. udgivet i 2016. Anmeldereksemplar tilsendt fra forlaget.\nI den historiske biografi Hidden Figures – En Sand historie fortæller Margot Lee Shetterly for første gang om, hvordan sorte kvinder fik en enorm og betydningsfuld rolle inden for flyve- og rumforskningen i Virginia i USA fra 1930’erne og helt op til 1980’erne. Racediskriminationen er overvældende at læse om, og det skærer mig dybt i hjertet at læse om, de frygtelige vilkår som afroamerikanske mennesker måtte indordne sig under og tilpasse sig efter. I biografien optræder der mange afroamerikanske kvinder og mænd, hvis betydning for forskningsområderne ikke har været helt ubetydelige, men primært fremtræder fire kvindelige hovedpersoner gennem hele bogen, hvor jeg som læser følger deres udvikling fra barndom til alderdom. De tre af kvinderne Dorothy Vaughan, Mary Jackson og Katherine Johnson, følger hinanden og får ansættelse ved NACA (der sener bliver til en føderal virksomhed, der får navnet NASA ved den nye sammenlægning) inden for den samme årstal i forskellige afdelinger, men de må alle starter, som sorte computer i afdeling Vest, der kun var for sorte kvinder. Den sidste af de fire hovedpersoner er Christine Darden, der kommer til NASA en generation senere, og arbejder videre på projekter og forskningsprogrammer, som de tre andre afroamerikanske kvinder var med at starte op og videreudvikle.\nI 1930’erne var det nærmest utænkeligt, at en sort mand eller kvinde fik arbejde som ingeniør eller på anden måde kom i kontakt med den forskningsbaserede verden, så de dygtige og højt uddannede afroamerikanere måtte søge arbejde, som underviser, på de sorte skoler. Men da anden verdenskrig sætter sin begyndelse sendes alle kampklarer mænd ud i krigen, og der er kun kvinderne tilbage til, at overtage mændenes arbejde for, at holde samfundet kørende. På Langley begyndte de i starten af 1940’erne at rekrutterer hvide og sorte kvinder, som computere fordelt på to separate afdelinger. Her blev Dorothy Vaughan ansat på en krigskontrakt, som strakte sig over seks måneder, og hun havde kun meget få forhåbninger om, at kunne forlænge sin ansættelse, hvilket hun dog fik. I denne periode lejede hun et lille bitte værelse, da Langley lå flere hundrede kilometer fra hendes hjem, så kun måtte undvære sine børn. Mary Jackson fik også arbejde som en af de sorte computere i afdeling vest under Dorothy Vaughan. Hun fik senere ansættelse i vindtunnelen under ingeniøren Kazimierz Czarnecki, som hjalp hende til uddannelsen som ingeniør, men det var dog ikke helt uden kamp. Det kursus, som hun havde mulighed for at følge, var aftenkurser, som blev udbudt af det hvide universitet i Virginia, og afholdt på Hampton High School, der udelukkende optog hvide studerende. Mary Jackson måtte søge gennem byrådet i Hampton, og hun fik bevilling til at følge aftenkurserne. Hun blev hermed NASA’s første sorte kvindelige ingeniør.\nEn lamslået Mary Jackson undrede sig: Var dette, hvad hun og byens andre sorte børn var blevet nægtet i alle disse år? Dette forsømte, antikverede sted? Hun var gået ud fra, at når de hvide gjorde sig så store anstrengelser for at nægte hende adgang til skolen, så måtte den være et paradis. Men dette? Hvorfor ikke kombinere ressourcerne og bygge en smuk skole for både sorte og hvide studerende? Over hele syden opretholdt kommunerne to parallelle og ineffektive skolesystemer, hvor både de fattigste sorte og hvide trak det korteste strå.\nHidden Figures – En sand historie er en historisk bibliografi, som spænder over flere felter af videnskaber. De tre kvinder, Katherine Johnson, Dorothy Vaughn, Mary Jackson og en generation senere Christine Darden, var med til, at skrive historie inden for fly og rumfart, fordi de udførte avancerede beregninger og udformede indviklede ligninger, som gjorde at det lykkedes USA, at vinde kampen mod Sovjetunionen. USA var noget bag Sovjetunionen, men de sorte kvindelige vest computere på Langley arbejdede hurtigt, og USA lykkedes først med, at sende John Glenn i kredsløb om jorden, og få det første menneske på månen, der var Neil Armstrong. Dette er en vigtig brik i vores historiske tidslinje, som jeg syntes har været glemt alt for længe! Shetterly har været gennem et mangfoldigt materiale for, at få de afroamerikanske kvinders betydning frem, og de mange personer og udviklinger inden for luft og rumfart. Dette bevirker desværre også at biografiens indhold indimellem virker lidt rodet, hvor den røde tråd, de fire kvinder, indimellem er svær at finde. Biografiens sproglige plan kan virke lidt tung, men brydes så fint flere gange med fine beskrivelser, der tenderer til de poetiske, som er med til at lette tyngden af alle de faktiske informationer.\nUnder læsningen af bogen fylder racediskrimination og adskillelsen mellem den hvide heteronormative og den sorte afroamerikanske verden meget, men dog med et glimt af lys og brudte barrierer, da Dorothy Vaughan, Mary Jackson og Katherine Johnson var med til at bryde igennem de tætte og næsten ugennemtrængelige grænser mellem de to parallelle verdener. Langley var dog et af de steder, hvor raceadskillelsen ophørte tidligere end andre steder, da ledelsen her var mere opmærksom på viden, forskning og det at man hurtigt kom frem til de rigtige og vigtige resultater, der også havde stor betydning på det politiske plan. Så skiltene med toiletter til sorte blev pillet ned, men racediskriminationen forgik dog alligevel bare på det lidt mere skjulte plan. Shetterly er i sin bog meget opmærksom på denne racediskrimination, som fylder rigtig meget i biografien, og bliver et meget stort gennemgående tema. Jeg syntes, at det var enormt fængende og spændende at læse om de fire kvinders kampe og succeser, men racediskriminationen fylder langt mere end blot i fremstillingen af kvindernes livsfortælling, hvilket desværre blev lidt trættende i længden.\nRaceadskillelsen var den eneste verden, de nogensinde havde kendt til. Diskrimination var den kraft, som fastholdt dem i Newtown, som indskrev dem i Winchester-skolen, som sendte Chrisines forældre til Knoxville College for at blive uddannede frem for University of Tennessee. Det var en diskrimination, som de efterhånden havde lært at forvente og næsten acceptere.\nHidden Figures – En sand historie er en meget omfangsrig bog, og ind i mellem farede jeg lidt rundt, og kørte lidt træt i de mange historiske fakticiteter af propeller, vinger og farthastigheder, samt de mange beskrivelser af flyvere og rumraketter. Efter endt læsning er jeg dog enormt fascineret og forbløffet over, hvor stor omhu biografien er skrevet med og den enorme mængde research, der lægger bag skrivningen af denne bog! Jeg læser kun sjældent biografier, da de er meget tunge og ofte lidt kedelige, men jeg valgte at læse Shetterlys biografi, da de fire afroamerikanske kvinders livshistorie har en stor betydning i vores historie, og giver en ny vinkel på en verden, der ikke alle steder var delt helt så skelsættende op i det dikotomiske forhold sort og hvidt i 1960-1970’erne. Jeg syntes, at det er vigtigt, at anerkende et så stort og godt arbejde som denne biografiske bog indeholder, men også vigtigheden af den kulturelle betydning og forståelsen for vigtigheden af bogens mange faktiske og betydningsfulde data ‘er, om de afroamerikansk kvinders arbejde og forskningsmæssige betydning i og for verden. Jeg var ligeledes inde og se filmen, der er baseret på bogen, sammen med HarperCollins Nordic, og man kan sagtens læse bogen uden at se filmen. Bogen går langt dybere end det er muligt, at få med i en film, men jeg syntes at FOX Studios får hele essensen af biografien fint med i filmen.


Seattle vinterprognose: er en anden snedækket vinter på tryk? - Seattle vejr Blog | Polar Shrimp\nSeattle vinter prognose: er en anden snedækket vinter på tryk?\nbillede af Jill\nGæt, hvem der er tilbage, tilbage igen …\nLa Ni Larras ryg – men skal du fortælle det til en ven?\nsvaret: det afhænger af deres appetit på køligt, vådt—og noget snevejr.\nmed NOAA, der officielt erklærer, at La Ni Krista—klimamønsteret, der resulterer i køligere havtemperaturer i det ækvatoriale Stillehav—vil vende tilbage til en encore denne vinter, er køligere end normale temperaturer en god indsats i Seattle fra December til februar sammen med en bådbelastning af regn.\nved første øjekast siger det ikke rigtig meget, da dette er Seattle—en by berygtet for 40-noget-degee vinterregn, præget af lejlighedsvis sjælsugende 37-graders nedbør. Men som enhver, der har boet her længe nok, kan attestere, er det ret ualmindeligt, at mercury dypper under midten af 30 ‘ erne, når byen er i krydset af en vinterstorm. Kort sagt, det relativt varmere vand i det nærliggende Stillehav—hvor de fleste af vores storme kommer fra—sikrer, at størstedelen af Seattles nedbør falder som regn, snarere end sne.\ni en La ni Krista vinter har vores storme dog tendens til at komme mere fra nordvest. Og dette subtile skift i retning kan have dramatiske konsekvenser for vores vejr.\nvintrene i La Ni: Snedere end gennemsnittet i Seattle\nsom billedet fra NOAA illustrerer, har La Ni Kurra vintre ofte en spredt højtryksryg godt mod vores vest over Stillehavet, som blokerer storme fra at nærme sig Seattle fra vest eller sydvest. I stedet er disse storme tvunget til at rejse nordpå over Alaska og Yukon for at omgå det mammutområde med højt tryk. Derfra løber stormene typisk sydøst langs kanten af det kølige B. C. interiør og optager betydelig kulde—og noget fugt—når de springer mod det vestlige USA.\ntypisk vintertidsmønster i USA under et La Ni Prista-mønster. Billede venligst udlånt af NOAA.\nslutresultatet af alt dette er, at vintrene i La Ni Kurra har en tendens til at være mere snedækkede end gennemsnittet i Seattle-området. Case-in-point: Seattles gennemsnitlige snefald i løbet af en la ni Krista-vinter er 7,75 tommer (ved hjælp af den 40-årige tidsperiode fra 1981-2021*) sammenlignet med et årligt gennemsnit på 6,0 tommer over den samme 40-årige tidsramme.\nen forskel på omkring 2 inches lyder måske ikke så drastisk, men at 6.0-tommer gennemsnit er skæv af de store snefald år 2008-09 og 2018-19. En bedre måde at estimere La Ni Kriras indflydelse på er at se på det mediane snefald i samme periode. Fra 1981-2021 var det mediane snefald i Seattle 3,8 tommer—mod 7,8 tommer i vintre præget af La Ni Turra-forhold. Med andre ord, Seattle kan sandsynligvis forvente dobbelt så meget sne end normalt i en la ni Kurra vinter. Og i en by, der ofte er lammet af en tomme af de hvide ting, er det en stor ting.\ner andetårs La Ni Larra vintre endnu sneer?\nfor sne-sultne Seattleites er der også beviser, der tyder på, at andetårs La Ni-vintrene—som denne kommende—har tendens til at være sneere end alle andre La Ni-vintrene (hvad enten det er første år eller tredje år).\nsom diagrammerne viser, gennemsnit Seattle 14,0 tommer i andetårs La Ni Larra vintre mod 8,4 tommer i alle andre La Ni Larra vintre. Forskellen er mindre udtalt, når det kommer til median snefald (10,9 inches versus 7.8 tommer), men stadig bemærkelsesværdigt. Det er vigtigt, at prøvestørrelsen her er relativt lille, så tag ikke dette som evangelium. Men hvis du er en sne fan, er det helt sikkert opmuntrende at se.\nvores vinter snefald prognose: 8 inches\nbaseret på alle de oplysninger ovenfor, plus et par fornemmelser—for hvad det er værd!—vi forudsiger 8 tommer sne i Seattle (målt på Sea-Tac lufthavn) denne vinter. Dette er på niveau med det gennemsnitlige snefald for et La ni-år, men mindre end hvad der typisk ses i løbet af et andet år La ni-år. Det er også et lavere beløb end 12.9 tommer, der belagte jorden i Seattle sidste vinter (hvoraf de fleste kom under februar ‘ s blockbuster snestorm).\nså hvorfor kun 8 tommer? Skal vi ikke ringe til mindst en fod, da vi stirrer ned ad tønden på et andet år La Ni Larra? Mens ovenstående tal sikkert argumenterer så meget, sprang en anden stat ud på mig, da jeg kæmpede gennem de årlige snefaldstotaler—antallet af gange Seattle har oplevet back-to-back vintre med tocifret (10 tommer eller mere) snefald. Siden 1973 er det kun sket en gang—i vintrene 1995-96 (11.0 tommer) og 1996-97 (Sea-Tac målte ikke sne den vinter, men vær sikker på, Seattle modtog godt over 10 tommer). Måske er det blevet-brændt-for-mange-gange-før sne pessimist i mig, men jeg har svært ved at se 2020-21/2021-22 strækningen bliver den anden sådan lejlighed.\nså igen, Moder Natur har en måde at gøre tåber ud af os alle, så måske dette vil ende med at blive tilfældet.\nsom en diehard sne entusiast, håber jeg sikker på det.\n*Data fra 1981-1996 og fra 2004-2021 er fra officielle NV-optegnelser i Sea-Tac lufthavn. Fra 1996-2004 målte Sea-Tac lufthavn ikke snefald. Snefaldsnumrene, der bruges til vintrene i løbet af denne tidsramme, er bedst gætteestimater baseret på andre vejrobservationer fra det tidspunkt, såvel som forfatterens personlige minder og andre Vejrentusiaster i Seattle-området.\nPrevious Post: eventuelle succeshistorier, hvor din cockatiel gik fra at være en hisser til en Kysser?Previous Post\neventuelle succeshistorier, hvor din cockatiel gik fra at være en hisser til en Kysser?\nNext Post: 20 grunde til, at hjemmesiden er vigtig for din virksomhedNext Post\n20 grunde til, at hjemmesiden er vigtig for din virksomhed


Hjem > Produkter og løsninger > Blodgasapparater > ABL9-blodgasapparat\nFå et komplet indblik i de vitale funktioner fra én enkelt blodprøve:\nEnkel, pålidelig, prisvenlig\nOmfattende testpanel til måling af akutparametre, kun 70 μl blod\nOversigt over iltoptag, ventilation, ilttransport, syre-base-status, væskebalance\nABL9-blodgasapparatet er specifikt beregnet til intensive behandlingsmiljøer, hvor der kun udføres nogle få målinger om dagen.\nDet er udviklet med brugervenlighed i tankerne, passer til de fleste miljøer pga. den lille størrelse.\nDen trinvise brugervejledning på skærmen gør det nemt at måle patientprøver på ABL9-apparatet og få hurtige resultater for syre-base-balancen samt ilt- og elektrolytstatus.\nPå bare nogle få sekunder får du den viden, der skal til for at træffe de rigtige diagnostiske beslutninger for din kritisk syge patient.\nBlodgasapparatet, som er designet til nem blodgasmåling point-of-care\nABL9 blodgasapparatet giver pålidelige resultater på kun 77 sekunder, og 70 mikroliter blod. Radiometer har konstrueret et intelligent og enkelt blodgasapparat, som er let at bruge.\nSe videoen og lær hvordan ABL9 er designet til at hjælpe dig med at optimere patientbehandling.\nBlodgasanalyser giver oplysninger om en kritisk syg patients respirationsstatus og metaboliske status ved hjælp af viden om ilt-, kuldioxid- og syre-base-balancen sammen med andre vitale oplysninger som f.eks. elektrolytter og hæmoglobin.\nDesuden vil et sæt med tre videoer, som kan vejlede dig i, hvordan du udfører en arteriepunktur, forstår syre-base-balancen i blodet og læser blodgasrapporten.\nFå mere at vide om point-of-care blodgasmåling med ABL9-blodgasapparatet\nKontakt os for at få at vide, hvordan ABL9-blodgasapparatet er intuitivt, hurtigt og prisvenligt.\nSe Radiometers løsninger til blodgasmåling\nBrugervenlige blodgasapparater af høj kvalitet, der måler co-oximetri, blodgas, elektrolytter og metabolitter. Vælg det parameterpanel, der passer bedst til dine behov.


Garfoot føler ikke hun har tabt guldet Feltet.dk\n24. september 2017 09:37 af Andy Pedersen\nKatrin Garfoot må siges at være en superveteran i kvindernes cykelsport. Hun ender med at komme fra VM med en sølvmedalje i linjeløbet og en bronzemedalje på enkeltstarten, og det er til stor gavn for de australske kvinder og cykelsporten, hvis man spørger hende.\nKatrin Garfoot er ovenud tilfreds med gårsdagens resultat, hvor det blev til en sølvmedalje foran danske Amalie Dideriksen. Netop det mener hun i særdeleshed, at hun har - altså vundet sølvmedaljen fremfor at tabe guldet.\n”Jeg synes, at jeg vandt sølv. Det vil altid ende med at være hårdt mod tre hollændere i en gruppe af syv. Oddsene var imod mig. Jeg har vundet et par medaljer gennem tiden. De betyder alle noget forskelligt for mig, og hver har en individuel historie forbundet med sig. Det her var et lotteri,” siger Garfoot til Cyclingnews.com.\nGarfoot forklarer derudover, at hun synes dette beviser potentialet i australsk kvindecykling. Der var stor uenighed mellem det australske forbund og kvinderne, da forbundet ikke udtog det fulde hold, som de var berettigede til. De mente ikke, at det var det værd at satse på et fuldt hold. Det fortrød de, og de udtog efterfølgende et fuldt mandskab.\n”Jeg havde forberedt mig til enkeltstarten, men ikke til linjeløbet. Jeg valgte at holde mund. Jeg var i gang med at højdetræne og fokuserede kun på min egen træning. Jeg var udmærket bevist om, hvad der foregik, men jeg blandede mig ikke i det,” siger Garfoot.


Kubo – den modige samurai | Det Danske Filminstitut\n”Mit navn er Kubo. For det meste passer jeg min mor. Jeg bruger magien til at fortælle historier. Hvis I skal blinke, så gør det nu. Historier om store slag, krigere og uhyrer. Men jeg havde ingen anelse om, at mine historier faktisk var sande…”\nHver dag tager Kubo ind til byen for at fortælle om de gamle samuraier, bl.a. ved at bruge magi til at lave levende origami-figurer af papir. Men da han en mørk nat opdager, at de mange historier er sande, ser verden pludselig helt anderledes ud. Kubo må begive sig ud på en farefuld færd for at finde sin fars gamle rustning. Heldigvis flankeres han af en kløgtig abe og en samurai-bille, der vist nok var menneske engang.\nProduktionsselskabet Laika har tidligere stået bag fascinerende og mørke fortællinger som ’ParaNorman’ og ’Coraline’. ’Kubo – den modige samurai’ er et sprællevende bevis på, at stop motion-genren lever i bedste velgående, og til enhver tid kan give de computeranimerede film sværdkamp til stregen. Med dansk tale. Anbefales fra 7 år.\nMedvirkende: Danske stemmer: Carl-Emil Lohmann, Alexandre Villaume, Trine Appel, Vigga Bro, Stig Hoffmeyer\nOriginal titel: Kubo and the Two Strings\nFilm i serien – Animationsperler\nAFLYST: Kubo – den modige samurai (Filmen er desværre aflyst af rettighedsmæssige årsager)\n'Bjørnene fra Sicilien' med børnevenlig introduktion\n15. aug, 16. aug


Hvorfor har TrackNetSpeed.com virus valgte min web-browser til at kapre?\nTrackNetSpeed.com er officielt betegnet som en browser flykaprer på grund af evnen til at beskadige brugerens standard startside, søg udbyder, og en ny fane i Google Chrome, Mozilla Firefox, og Internet Explorer. Efter installation TrackNetSpeed.com, er alt, du skal gøre, er at fremhæve et ord, og vælg en af mulighederne i et pop-up vindue. Som det officielle site af TrackNetSpeed.com stater, det kommer med afinstallere guide. Først og fremmest, det erstatter din hjemmeside og vigtigste søgemaskine med TrackNetSpeed.com. Som en konsekvens, kan du blive præsenteret for de søgeresultater, som intet har til fælles med din søgning.\nNår man ser på de hijacker ‘ s hjemmeside, det er nemt at se, hvorfor nogle brugere mener, at dette program kan være en god ting. Tidligere kunne det have været hentet på TrackNetSpeed.com.com. Når du har gjort det, de kan ændre deres indstillinger, og begynde at omdirigere deres brugere, uden deres tilladelse. Uanset, at det virker som en ægte søg websted med en søgning, oversættelse værktøjer, hurtige links til flere hjemmesider, søgning af kategorier og andre funktioner, men også på grund af det faktum, at tvivlsomme hjemmesider ofte fremme bundtet installatører. Disse annoncer er som regel føre til, at sponsorerede websteder og øge deres trafik. Mens du kan aldrig vide, hvad de er fremme, bør du forsøge at undgå en sådan\nTrackNetSpeed.com kaprer Google Chrome bag brugerens ryg. Hvordan virker det formår at gøre det?\nI tilfælde TrackNetSpeed.com omdirigeringer, der er blevet generer dig for et stykke tid, og du bekymret for, om deres mulige konsekvenser, må ikke vente længere og fjerne denne flykaprer lige nu. Hvert skridt du gør, er analyseret af data-trackers at registrere oplysninger. Der kan være gratis programmer, der er nødt til at generere nogle indtægter til deres udviklere. For at forhindre en sådan infiltration, og De indsamlede data er efterfølgende overført til 3. part for at få viden om, hvad du kan lide, hvad du er interesseret i osv. Har du fundet disse trusler, der allerede er? TrackNetSpeed.com add-on rækker dem til fordel for den legitime websteder, fordi dens udviklere er betalt af de skyggefulde 3rd party annoncører og ikke ejerne af lovlige domæner.\nDenne nye tvivlsomt søgemaskine har fundet for det meste spredning i Usa, Desværre, det er et sjældent tilfælde, fordi hver dag i vores edb-systemer bliver bombarderet med hundredvis af forskellige malware og andre parasitter, og nogle af dem kan nemt glide gennem security shields. Denne metode henvises til uovervåget installation af uønskede programmer, som er gjort muligt ved hjælp af populære apps, der anvendes som carriers. Men når det sker, træder denne browser, vil det ændre på sin nye fane, og udbyder af søgetjenester. Du kan bruge scanneren til at identificere disse trusler, som gør at forske i dem lettere.\nTo forskellige metoder til at fjerne TrackNetSpeed.com\nHvis dette tvivlsomme browser flykaprer har allerede infiltreret i din computer system, anbefaler vi dig at afinstallere det. Sørg for at du læser Vilkår og Aftaler for alle nye programmer, før du installerer dem. Nogle af dem kan være programmeret til at erstatte din hjemmeside til TrackNetSpeed.com som standard. Ikke desto mindre, kan du følge vores guide til manuel fjernelse. Søg efter keyword.url, browser.søg.defaultengine, browser.søg.selectedengine, browser.newtab.url . Desuden er denne hijacker, indsamler oplysninger om dig med henblik på at skræddersy annoncer. Aldrig installere yderligere programmer, der er anbefalet under disse procedurer.\n1. Trin 1. Fjern TrackNetSpeed.com fra din computer\n2. Trin 2. Slet TrackNetSpeed.com fra browseren\nTrackNetSpeed.com fjernelse guide\nVælg Programmer i menuen Gå og derefter finde den TrackNetSpeed.com ansøgning. Træk appen til Papirkurven, eller højreklik på det og vælg derefter Flyt til Papirkurv. Højreklik på ikonet Papirkurv og vælg Tøm Papirkurv.\n2.12. Fjern TrackNetSpeed.com fra Microsoft Kant


Arbejde Chauffør - Fuldtid - Storkøbenhavn Hovedstaden Lynbudet v/Samet Maksudi - jobtilbud | wypr.dk\nForside / Hovedstaden / Chauffør - Fuldtid - Storkøbenhavn Lynbudet v/Samet Maksudi\nArbejde Chauffør - Fuldtid - Storkøbenhavn Hovedstaden Lynbudet v/Samet Maksudi - jobtilbud\nstillingsbetegnelse: Chauffør - Fuldtid - Storkøbenhavn\nTil kørsel, primært i Storkøbenhavn, søges en frisk erfaren medarbejder, til snarest tiltrædelse. Arbejdstiden vil være 37 timer om ugen i tidsrummet kl. 7.00 - 17.00 Arbejdet vil være blandet distributions kørsel. Du skal have erfaring som chauffør, og gerne med distribution. Du skal have gode danskkundskaber, da der er en daglig dialog mundtlig/skriftlig. B kørekort kræves. Du skal være mødesikker og fleksibel. Telefonisk henvendelse til: Samet Maksudi på telefon 60 60 55 55\nArbejdsgiver Navn: Lynbudet v/Samet Maksudi\nArbejdsgiver telefonnummer: 50504879\nRen provision. Du bør kontakte din A-kasse/fagforening vedr. dagpenge/lønforhold.\nBartender weekend / ferieafløser aften -\nPapas Pub - 2016-02-11 - Hovedstaden


Starbucks, Cebu City - Restaurantanmeldelser - TripAdvisor\nAsien Filippinerne Visayan-øerne Cebu Island Cebu City Restauranter i Cebu City Starbucks\nNr. 6 af 18 Kaffe og te i Cebu City Nr. 130 af 693 Spisesteder i Cebu City $$ - $$$\nAmerikansk, Café Ground Floor, Crown Regency Hotel | Osmena Boulevard, Cebu City 6000, Filippinerne+ Tilføj telefonnummer+ Tilføj website\nVis også KortSatellit Kortopdateringer er sat på pause. Zoom ind for at se opdaterede oplysninger. Nulstil zoom Opdaterer kortet... Tilbage til kortet Oversigt 4,0 31 anmeldelserFremragende25 %Rigtig god41 %Gennemsnitlig22 %Dårlig12 %Frygtelig0 %Restaurantens åbningstider + Tilføj åbningstiderKØKKENER Amerikansk, Café PRIS $$ - $$$VURDERINGER ServiceMadGod prisStemningPLACERING Ground Floor, Crown Regency Hotel | Osmena Boulevard, Cebu City 6000, FilippinerneAlle oplysninger Forbedr denne registreringEr der gode vegetarretter på denne restaurant?Ja Nej Ved ikke Er denne restaurant god til morgenmad?Ja Nej Ved ikke Er denne restaurant egnet for børn?Ja Nej Ved ikke Er denne restaurant familievenlig?Ja Nej Ved ikke Er denne restaurant god til brunch?Ja Nej Ved ikke Er denne restaurant kørestolsegnet?Ja Nej Ved ikke Er dette primært en café?Ja Nej Ved ikke Er priserne på denne restaurant i mellemklassen?Ja Nej Ved ikke Er der gode glutenfri retter på denne restaurant?Ja Nej Ved ikke Er der gode veganske retter på denne restaurant?Ja Nej Ved ikke Tak for din hjælp! Del en anden oplevelse, inden du smutter. Skriv en anmeldelseAnmeldelser (31)Medlemsvurdering Fremragende2Rigtig god5Gennemsnitlig2Dårlig1Frygtelig0Type rejsendeFamilierParAleneForretningVennerTidspunkt på året Mar.-majJun.-aug.Sep.-nov.Dec.-feb.Sprog Alle sprog Dansk (10)Engelsk (25)Japansk (3)Flere sprog Sprog Dansk (10)Engelsk (25)Japansk (3)Koreansk (2)Fransk (1)Tysk (1)Se, hvad de rejsende siger: 1-10 af 10 anmeldelser\nDenne anmeldelse er maskinoversat fra engelsk Hvad er det? For at du kan få gode råd fra så mange rejsende som muligt, er denne anmeldelse blevet oversat automatisk til dansk, og den er muligvis ikke en tro gengivelse af originalen. Vi håber, at den er en hjælp, når du planlægger din rejse. Vis maskinoversættelser? JaNejofanoaBondville, Vermont14058Anmeldt 29 maj 2017 fra mobile enheder DejligHvordan var denne oversættelse?Tak, fordi du indsendte en redigering. Vi gennemgår dit forslag. Vurder den God OK Dårlig Forbedr oversættelse Tak for din vurdering.\nDenne anmeldelse er maskinoversat fra engelsk Hvad er det? For at du kan få gode råd fra så mange rejsende som muligt, er denne anmeldelse blevet oversat automatisk til dansk, og den er muligvis ikke en tro gengivelse af originalen. Vi håber, at den er en hjælp, når du planlægger din rejse. Vis maskinoversættelser? JaNejdoc8reg17281Anmeldt 11 april 2017 fra mobile enheder Min favorit comfort zone, men ....MereHvordan var denne oversættelse?Tak, fordi du indsendte en redigering. Vi gennemgår dit forslag. Vurder den God OK Dårlig Forbedr oversættelse Tak for din vurdering.\nDenne anmeldelse er maskinoversat fra engelsk Hvad er det? For at du kan få gode råd fra så mange rejsende som muligt, er denne anmeldelse blevet oversat automatisk til dansk, og den er muligvis ikke en tro gengivelse af originalen. Vi håber, at den er en hjælp, når du planlægger din rejse. Vis maskinoversættelser? JaNejfranceSy67052Anmeldt 21 februar 2017 fra mobile enheder Lille pladsHvordan var denne oversættelse?Tak, fordi du indsendte en redigering. Vi gennemgår dit forslag. Vurder den God OK Dårlig Forbedr oversættelse Tak for din vurdering.\nDenne anmeldelse er maskinoversat fra engelsk Hvad er det? For at du kan få gode råd fra så mange rejsende som muligt, er denne anmeldelse blevet oversat automatisk til dansk, og den er muligvis ikke en tro gengivelse af originalen. Vi håber, at den er en hjælp, når du planlægger din rejse. Vis maskinoversættelser? JaNejDarrell BRockledge, Florida2Anmeldt 1 februar 2017 Starbucks uden for døren!Hvordan var denne oversættelse?Tak, fordi du indsendte en redigering. Vi gennemgår dit forslag. Vurder den God OK Dårlig Forbedr oversættelse Tak for din vurdering.\nDenne anmeldelse er maskinoversat fra engelsk Hvad er det? For at du kan få gode råd fra så mange rejsende som muligt, er denne anmeldelse blevet oversat automatisk til dansk, og den er muligvis ikke en tro gengivelse af originalen. Vi håber, at den er en hjælp, når du planlægger din rejse. Vis maskinoversættelser? JaNej99flocSan Pedro, Philippines574Anmeldt 17 januar 2017 God beliggenhed, god kaffe!MereHvordan var denne oversættelse?Tak, fordi du indsendte en redigering. Vi gennemgår dit forslag. Vurder den God OK Dårlig Forbedr oversættelse Tak for din vurdering.\nDenne anmeldelse er maskinoversat fra engelsk Hvad er det? For at du kan få gode råd fra så mange rejsende som muligt, er denne anmeldelse blevet oversat automatisk til dansk, og den er muligvis ikke en tro gengivelse af originalen. Vi håber, at den er en hjælp, når du planlægger din rejse. Vis maskinoversættelser? JaNejVirender J513Anmeldt 23 november 2016 fra mobile enheder Overfyldt kl. 1:00..MereHvordan var denne oversættelse?Tak, fordi du indsendte en redigering. Vi gennemgår dit forslag. Vurder den God OK Dårlig Forbedr oversættelse Tak for din vurdering.\nDenne anmeldelse er maskinoversat fra engelsk Hvad er det? For at du kan få gode råd fra så mange rejsende som muligt, er denne anmeldelse blevet oversat automatisk til dansk, og den er muligvis ikke en tro gengivelse af originalen. Vi håber, at den er en hjælp, når du planlægger din rejse. Vis maskinoversættelser? JaNejBen E21Anmeldt 28 september 2016 fra mobile enheder Bestilte en wrap, det var ikke engang lunken.MereHvordan var denne oversættelse?Tak, fordi du indsendte en redigering. Vi gennemgår dit forslag. Vurder den God OK Dårlig Tak for din vurdering.\nDenne anmeldelse er maskinoversat fra engelsk Hvad er det? For at du kan få gode råd fra så mange rejsende som muligt, er denne anmeldelse blevet oversat automatisk til dansk, og den er muligvis ikke en tro gengivelse af originalen. Vi håber, at den er en hjælp, når du planlægger din rejse. Vis maskinoversættelser? JaNejjheenee1Davao City, Filippinerne5035Anmeldt 5 februar 2016 OverfyldtHvordan var denne oversættelse?Tak, fordi du indsendte en redigering. Vi gennemgår dit forslag. Vurder den God OK Dårlig Forbedr oversættelse Tak for din vurdering.\nDenne anmeldelse er maskinoversat fra engelsk Hvad er det? For at du kan få gode råd fra så mange rejsende som muligt, er denne anmeldelse blevet oversat automatisk til dansk, og den er muligvis ikke en tro gengivelse af originalen. Vi håber, at den er en hjælp, når du planlægger din rejse. Vis maskinoversættelser? JaNejGrumpy_1938Sydney, Australien4019Anmeldt 3 januar 2015 Praktisk og altidHvordan var denne oversættelse?Tak, fordi du indsendte en redigering. Vi gennemgår dit forslag. Vurder den God OK Dårlig Forbedr oversættelse Tak for din vurdering.\nLeveret af Microsoft® Translator Denne anmeldelse er maskinoversat fra engelsk Hvad er det? For at du kan få gode råd fra så mange rejsende som muligt, er denne anmeldelse blevet oversat automatisk til dansk, og den er muligvis ikke en tro gengivelse af originalen. Vi håber, at den er en hjælp, når du planlægger din rejse. Vis maskinoversættelser? JaNejFiver75Melbourne, Australien1089868Anmeldt 1 juli 2011 God standard, bare lidt trangeMereHvordan var denne oversættelse?Tak, fordi du indsendte en redigering. Vi gennemgår dit forslag. Vurder den God OK Dårlig Forbedr oversættelse Tak for din vurdering.\nOpdaterer listen... I nærheden Restauranter i nærhedenJollibee Gaisano Grand Mall Mactan52 anmeldelser 0,35 km væk Casa Verde137 anmeldelser 0,36 km væk Mae Krua Thai Cuisine36 anmeldelser 0,3 km væk Time Out Restaurant30 anmeldelser 0,47 km væk Seværdigheder i nærhedenYap Sandiego Ancestral House428 anmeldelser 1,09 km væk Colon Street461 anmeldelser 0,94 km væk Fuente Osmena171 anmeldelser 0,76 km væk Taboan Public Market87 anmeldelser 1,02 km væk Spørgsmål og svarFå hurtige svar fra personale og tidligere besøgende på Starbucks.Bemærk! Dit spørgsmål vil blive offentliggjort på siden Spørgsmål og svar.Bekræftelse: Retningslinjer for indlægSend\nGround Floor, Crown Regency Hotel | Osmena Boulevard, Cebu City 6000, Filippinerne Placering:


Revolution = reklame | Information\n»Du skal smadre alt og alle for at forstyrre topmødet i ATO, American Trade Organization. Brug alle forhåndenværende midler til at slås med: Vandrør og brosten  ja, selv afrevne kropsdele. Dette er det første spil, der giver dig mulighed for at deltage i ubarmhjertige gadekampe med mere end 100 personer på skærmen samtidigt!«\nSalgsmateriale for nyt Sony-computerspil\nLEGESYGE SJÆLE over hele verden får nu mulighed for at gå besærkergang  sådan rigtig virtuelt! Firmaet Rockstar Games lancerer her i oktober et nyt computerspil, State of Emergency, til Sony Playstation 2. Konceptet er enkelt: Du er en virtuel gade-terrorist, der skal bekæmpe »den undertrykkende American Trade Organization«, som har lukket en topmøde-storby af og erklæret undtagelsestilstand. Målet er at stoppe mødet i ATO, hvis dagsorden ingen dog kender. Men det er også ligegyldigt! De bevæbnede ATO-soldater er blot nogle fascister, man får point for at smadre.\nSpillet har oplagt skabt furore. Ikke fordi State of Emergency er voldeligt eller fordærver de små. Dén diskussion kan ses på sort/hvid-fjernsyn. Nej, computerspillet er opsigtsvækkende, fordi det er et symbol på, hvordan markedskræfterne i dag er i stand til at absorbere alle former for politiske tegn og symboler i nye kommcercielle produkter.\nDet har ikke nogen betydning, hvad symbolerne oprindeligt skulle betyde  bare de kan bruges til at skabe en flygtig chok-effekt. Det er derfor helt ligegyldigt, når aktivisterne fra WTO-topmødet i Seattle i 1999 nu forsøger at fortælle, at de fleste demonstrantioner dengang var helt fredelige:\n»Omgivelserne er fuldt interaktive. Ram alle! Ødelæg alt! Tilintetgørelse er (\n) et afgørende aspekt ved spillet,« som det hedder i manualen.\nAKTIVISTERNE har, som den canadiske forfatter Naomi Klein præcist sagde det i Information i går, »mistet kontrollen« over deres egen symbolik. En udvikling, der delvis skyldes, at reklamebureauer nu er ved at genopdage den energi, som politiske aktivister kan være eksponenter for  en energi, som kan bruges til at sætte kulør på dagligdagen.\nReklamebureauerne udnytter den samme effekt, som de såkaldte Adbusters fra Canada bruger, når de laver anti-reklamer, eller subvertisement, som fænomenet også kaldes. Culture-jammerne trækker varemærkerne ud af deres oprindelige sammenhænge og vende reklamerne på hovedet.\nUndersøgelser viser, at storbymennesker afkoder 18.000 logoer hver dag. Og når man ser så mange symboler, er der næsten intet, som bliver husket.\nRevolutionære symboler flyder i stigende grad ind i reklamesproget, fordi politiske bannerførere er ikoner for netop den viljestyrke, som f.eks. Nike vil kommunikere med deres slogan »Just Do It!«.\nHYBRIDEN er interessant: Unge palæstinensere går f.eks. rundt i t-shirts med påskriften: »Hamas: Just Do It!« IBM har fået bøder af politiet for at spraymale fortovsfliser i Chicago med banale slagord som peace og love. Apple Computers har kædet sloganet »Think Different« sammen med personer som Malcolm X. Andre firmaer har markedsført sig med bl.a. Che Guevara og Mao.\nDet amerikanske reklamebureau Wieden & Kennedy har specialiseret sig i såkaldt co-opt branding; reklame-strategien, der snylter på energien i nye protest-bevægelser. De tilbød bl.a. den grønne, amerikanske præsidentkandidat og forbrugerrettighedsforkæmper, Ralph Nader, hele 25.000 dollar, hvis han ville medvirke i en ny reklamefilm for gummiskoen Air 120, hvor han blot skulle sige: »Endnu et skamløst forsøg fra Nikes side på at sælge sko.« Nader sagde nej.\nDet samme gjorde det britiske aktivist-band, Chumbawamba, som er kendt for deres politiske engagement. De nægtede at blive misbrugt som muzak til en Nike-reklame. Men også de har nu måttet sande, at de blot er tilfældige tegn i tiden.\nCOMPUTERSPILLET State of Emergency er endnu et udtryk for den postmoderne anything goes-logik, hvor alt blive ligemeget, ligegyldigt; hvor politiske budskaber bringes på niveau med alt andet og intet; hvor revolution bliver reklame.\nDet kan derfor virke lidt naivt, når forfatteren Naomi Klein  der har skrevet bestselleren, No Logo, om varemærkernes symbolske magt  siger, at »firmaernes forsøg på at indoptage symboler fra protestbevægelserne kun vil styrke ønsket om at sabotere firmaernes kommunikation.«\nDet forrige spil fra Rockstar Games hedder Grand Theft Auto  her kan man som bilkaprer torpedere politibiler og kører fodgængere ned. Det vil næppe vare længe før det første Sony-spil med Osama bin Laden & co. lanceres. Dét vil formentlig være på gaden lige før julehandlen begynder.\nChe GuevaraMalcolm XNaomi KleinOsama bin LadenRalph Nader


Minister: Almindelige danskere skal kunne købe elbil - Jubii\nMinister: Almindelige danskere skal kunne købe elbil\nEnergi- og klimaminister Lars Christian Lilleholt vil gøre det muligt for alle at få en bil, der kører på el.\nEnergi-, forsynings- og klimaminister Lars Christian Lilleholt (V) præsenterer i næste uge regeringens klimaudspil. Foto: Liselotte Sabroe/Ritzau Scanpix\nEt stop for salg af nye benzin- og dieselbiler fra 2030 bliver en af hjørnestenene i det klimaudspil, som regeringen er i færd med at finpudse.\nDet løftede statsminister Lars Løkke Rasmussen (V) sløret for, da han tirsdag holdt tale i anledning af Folketingets åbning.\nEnergi-, forsynings- og klimaminister Lars Christian Lilleholt (V) afviste ellers for en lille uges tid siden netop et forslag fra Klimarådet om at udfase fossilbiler inden for en overskuelig årrække.\nDet var dog, siger han i dag, mest af hensyn til timingen i statsministerens udmelding og præsentationen af udspillet.\nLilleholt glæder sig nu til at fremlægge detaljerne i udspillet engang i næste uge.\n- Det vil betyde en markant reduktion i både CO2-udledningen og af luftforureningen, siger han.\nMinisteren erkender, at de biler, der skal rulle ud på de danske veje efter 2030, ikke findes endnu.\nDertil er bilerne fortsat for dyre, men han forventer, at producenterne nok skal komme op i gear.\n- Det kræver selvfølgelig en fortsat teknologiudvikling. Men vi forventer, at vi via fortsat øgede krav i EU-systemet kan presse producenterne til at nå længere, siger han.\nOg så erkender Lars Christian Lilleholt også, at der er nødt til at ske noget på afgiftsområdet, hvis der skal sælges flere elbiler.\n- Vi er nødt til at se på rammevilkårene for udbredelsen af elbiler, og derfor er afgiftssystemet en del af det udspil, vi præsenterer i næste uge.\n- Det er afgørende, at almindelige danskere også får mulighed for at købe en elbil, siger ministeren.\nHjalmer spildte kaffe på Medina under deres første møde\nMåling: Færøerne får ny regering efter valget\nThe Matrix vender tilbage med en fjerde film\nTidligere professionel danser i Vild med dans skal være dommer\nRapport: Regnskoven i Amazonas står i flammer\nRoyal fejring: Friluftsprinsesse fylder 46 år\nDronningen er nomineret til fornem nordisk filmpris\nNy James Bond-film har fået sin endelige titel


Lusetanten - Skole 200\ntegning: Claus Schierbeck\nSkolernes hygiejne og elevernes sundhed var på dagsordnen i begyndelsen af 1900-tallet, og særligt i de store byskoler, hvor der var mange børn. Ikke alle elever var dog så rene, pæne og sunde som det kunne ønskes, og skolemyndighederne påtog sig ofte opgaven med at lære børnene gode vaner, og de greb også ligefrem ind i børnenes personelige hygiejne, hvis der var for store gener eller fare for smitte af andre børn.\nEt tiltag i København i 1909 var ansættelsen af to kommunale sygeplejersker, der skulle stå for undersøgelse og aflusning af elevernes hår. De to sygeplejersker fik øgenavnet lusetanterne og deres besøg på skolen var frygtet, fordi de udover kæmning og aflusning, også til tider simpelthen klippede såvel piger som drenge helt korthårede, hvis deres anstrengelser ved aflusning ikke bar frugt.\nOpdragelsen til renlighed var en del af skolens opgave, fordi det hørte med til at sikre, at børnene voksede op og blev gode og nyttige borgere, der kunne forsørge og tage vare på sig selv - og dertil hørte både moralsk og hygiejne. Men derudover handlede det også om, at børnene skulle føle sig så veltilpasse, at de rent faktisk kunne koncentrere sig om at lære noget - og det kunne være svært, hvis maven rumlede, lusene bed, en tand værkede eller der lugtede grimt i klasseværelset.\nBørnen skulle altså løftes til et mere civiliseret stadie gennem renlighed og opdragelse - den ene af de to lusetanter udtrykte denne opfattelse direkte med ordene: “er ikke små forsømte børn noget af det pinligste, man kan se, og er det ikke ønskeligt at omskabe dem fra små grise til rene og mætte menneskebørn, hvorved deres hjerner gøres modtagelige for lærdom og påvirkning!”\nBilledet stammer fra bogen En Lugt af Skole i serien Vild med Viden, hvor du kan læse mere om sundhed og skolehygiejne.\nSøren og Mette\tSkolens Formaal - maj 1941\nVild med Viden quiz - Kan du din skolehistorie?


Sådan kan du modernisere dit gamle køkken uden at betale en formue\nDrømmer du, som mange andre danskere, om et nyt og moderne køkken med plads til hele familien, men har du ikke råd til at give køkkenet den helt store omgang? Så kan du med fordel læse med her. I denne artikel kigger vi nemlig nærmere på, hvordan du med ganske få midler kan forvandle dit gamle og nedslidte køkken til et flot køkken i en moderne stil.\nFå malet køkkenlågerne\nNoget der virkelig kan få et køkken til at se nedslidt ud er køkkenlågerne. Det er som regel dem, der først bliver slidt ned, fordi de udsættes for meget slid. Er malingen begyndt at skalle af, eller kunne du bare godt tænke dig at give dit køkken en makeover, så kan du relativt billigt få malet køkkenlågerne. Du kan enten selv gøre det, eller du kan lade en maler stå for opgaven for et professionelt resultat.\nMange tænker ikke over det, men bordpladen har en stor betydning, når det kommer til at give et indtryk af køkkenet. Er bordpladen meget mørk, kan det for eksempel lysne køkkenet meget op ved blot at udskifte den med en lysere model. Det koster ikke ret meget, men det vil gøre en kæmpe forskel.\nDer findes mange forskellige bordplader, som du kan vælge imellem. Det er blandt andet:\nDe giver hver især deres helt eget udtryk, så der er mulighed for at vælge lige netop den bordplade, som passer til din stil.\nUdskift vask og armatur\nVask og armatur i køkkenet kan også være med til at pifte køkkenet op og gøre det mere moderne. Du kan for eksempel vælge en sort vask for et enkelt og stilrent look, eller hvad med en smuk vask i messing, som giver et mere eksklusivt look? Der findes også utrolig mange forskellige armaturer, som du kan vælge imellem, og de kan ligeledes fås i mange forskellige looks og designs.\nMal væggene eller opsæt flotte klinker\nSæt kulør på tilværelsen og mal væggene i køkkenet en fed farve. Du kan også opsætte flotte klinker på væggen for at give rummet personlighed og for at understrege den moderne stil, du gerne vil tilføre i køkkenet. Hverken maling eller klinker behøver at koste ret meget, så længe du udfører arbejdet selv.\nOpsæt en god belysning\nSidst, men absolut ikke mindst, kan du sætte prikken over i’et i dit nye køkken med de helt rigtige køkkenlamper, der blandt andet giver et godt og behageligt lys, og som samtidig passer godt ind i den valgte stil.


Skab det gode fællesskab med arbejdet med dental fræsning - ep-photo.dk\nPosted on 11. august 2019 by Anders Lundtang Hansen\nHvis man er tandlæge og arbejder med speciale i dental fræsning, så kan det godt gå hen at blive lidt ensformigt arbejde at gennemføre som rugbrødsarbejde.\nGodt nok forandrer opgaverne sig lidt, men den store variation er der ikke, når først teknikken sidder under huden, og man dikterer de samme dessiner til ens assistent, hvor det hele efterhånden kører på autopilot.\nOg af gode grunde kan det være svært at snakke med kunden, mens arbejdet står på – og forarbejdet er ofte gjort af en sekretær, eller assistenten har forklaret kunden om, hvad der kommer til at ske, hvad man kan forvente, hvordan det ser ud i starten og senere, hvordan man vedligeholder det, og hvordan det forløber på kort sigt og lang sigt.\nMen for selve tandlægen, som man egentlig ser som en største entitet på arbejdspladsen, kan ende med at løbe sur i arbejdet med at udføre de opgaver, også selvom man selv har valgt at blive god til det.\nSom man mærker efter, så handler det måske ikke så meget om selve arbejdet, for det kan man lide, men rutinen og gentagelserne er bare så evindelige, at spændingen fra skolen, hvor man glædede sig til at komme ud på arbejdsmarkedet og få glade kunder, er væk.\nMen man tjener jo godt, så man opgiver ikke arbejdet, for det ligger også tæt på ens bopæl.\nEn løsning kan være, hvis man har et større lægehus, at have en spændende kantine eller køkken, hvor man har uskrevne aftaler om at mødes i frokostpausen, så man kan snakke sammen alle ansatte, og måske har hyret et cateringfirma til at stå for maden, så man trods alt har noget nyt og spændende at snakke om hver dag.\nEr det ikke nok, så kan man tage på opfølgende kurser, hvor man snakker sammen med ligesindede kollegaer i samme branche, hvor man kan blive klogere sammen og udveksle erfaringer.\nDet handler jo om ikke at blive træt af arbejdet.


Scientologys pengestrømme er skjult - Kristeligt Dagblad\nScientologys pengestrømme er skjult for offentligheden\nHver gang man besøger Scientology i Danmark og køber en bog eller et kursus, strømmer der penge til den internationale ledelse i USA, bekræfter forskere. Scientology betragter sig selv som en religion og det officielle navn er ”Church of Scientology”. Her er det Church of Scientologys bygning i Los Angeles. -\nRegnskaberne i Scientology holdes hemmelige, men den danske afdeling betaler minimum 12,5 procent af sin indtjening til organisationen i USA, som ifølge et tidligere topmedlem harreserver på over en milliard dollars. Virksomhedsformen minder om den, man møder hos multinationale selskaber som McDonald's, siger forsker\nBevæger man sig mod det indre København ad den trafikerede Vesterbrogade, støder man på Scientologys informationscenter.\nEt cremefarvet rum med reception, ringende telefoner og bøger i kraftige farver.\nScientology er en forretning\nFortsætter man en halv kilometer ad samme gade ind mod byen, passerer man en af McDonald's restauranter. Selvom det er burgere og milkshakes og ikke personlighedstest og selvhjælpsbøger, der her langes over disken, har de to butikker en del tilfælles.\nFor ligesom den amerikanske kæde er Scientology et forretningskoncept, som lokale scientologer kan købe retten til at bruge. På fagsprog kaldes det franchising.\nDet fortæller Bernadette Rigal-Cellard, professor med speciale i religion ved Bordeaux Universitet i Frankrig og medforfatter til bogen ”Scientology” fra 2009.\n”Scientology kan sammenlignes med en kæde som McDonald's,” siger hun.\n”De lokale missioner og organisationer er kommercielle virksomheder. De er knyttet til Church of Scientology International (Den Internationale Scientologi Kirke, red.), men de har samtidig deres egen administration med ansvar for økonomien,” siger Bernadette Rigal-Cellard.\nScientology vil ikke oplyse om regnskab\nAnette Refstrup, Scientologys informationschef i Danmark, oplyser, at Scientology i Danmark betaler 12,5 procent af ”det meste” af deres indtjening til moderkirken i USA, Church of Scientology International. Derudover betaler Scientology et ukendt beløb for ophavsret i forbindelse med salg af for eksempel bøger.\nHver gang man besøger Scientology i Danmark og køber en bog eller et kursus, strømmer der dermed penge fra danske lommer til den internationale ledelse i USA, bekræfter forskere.\nAnette Refstrup vil ikke oplyse, hvor meget de 12,5 procent udgør i kroner og øre.\n”Vores regnskaber er ikke offentligt tilgængelige. Det har vi besluttet. Det er en privatsag, hvordan vi disponerer,” siger hun.\nI Danmark er Church of Scientology Europe og Scientologi Kirken Danmark registreret som foreninger - ”Religiøse institutioner og foreninger”. Det betyder, at de ikke er forpligtet til at offentliggøre regnskaber - men skal udarbejde dem.\nGlobalt har Scientology ifølge egne oplysninger over 11.000 såkaldte missioner, kirker eller grupper fordelt på flere end 160 lande. De betaler for at bruge Scientologys koncept og materialer, siger forskere. En startpakke, der indeholder bøger og andet materiale, man har brug for, hvis man vil åbne en lokal mission, kostede i 2001 35.000 dollars - svarende til godt 200.000 kroner i dag. Det fremgår af en videnskabelig artikel skrevet af Bernadette Rigal-Cellard. Det har ikke været muligt at skaffe nyere tal. Forudsat at alle køber en startpakke, har Scientologys internationale ledelse i USA dermed tjent mange millioner - måske milliarder - alene på etableringen af lokale missioner og organisationer.\nDe store indtægter har fået kritikere og tidligere medlemmer til at beskrive Scientology som en grådig pengemaskine, men Scientology fastholder, at det er en religion.\nReligion og forretning kan imidlertid ikke skilles ad, når man taler om Scientology. Det understreger David Bromley, sociologiprofessor med speciale i religiøse bevægelser fra Virginia Commonwealth Universitet, USA.\n”For Scientology er forretningen en kirke og kirken en forretning,” siger han.\n”Selvom de forskellige enheder tilknyttet kirken formelt set er organisationer, der ikke drives for pengenes skyld, så er deres virksomhedsmæssige og kapitalistiske træk altoverskyggende. For eksempel beskytter kirken sine logoer, teknologi og Hubbards forskellige signaturer gennem ophavsrettigheder, varemærker og servicemærker. Hver mission og organisation er en juridisk enhed oprettet som en autoriseret franchise,” siger Bromley.\nStor kontrol i Scientology\nScientology ejer cirka 100 service- og varemærker, som blandt andet er oplistet på organisationens danske hjemmeside. Religious Technology Center (RTC) i Californien, som udgør en del af toppen af Scientology, holder øje med brugen af logoer, symboler og tekster.\nLokale organisationer, der køber sig til brugen, skal leve op til en række standarder, som også overvåges nøje af Scientology, fortæller David Bromley. Standarderne handler for eksempel om at bruge Hubbards metoder korrekt.\n”Scientology fører statistik på alt. Og jeg mener alt,” siger David Bromley.\n”Man skal løbende indrapportere og nøje følge procedurerne udstukket af Scientology. Man kan skildre dette på en negativ måde, men det er det ikke kun. Den positive side er, at man gør tingene i henhold til bestemte standarder. Det er kvalitetskontrol,” siger han.\nKontrollen med de lokale afdelinger har ikke altid været så stor, vurderer James Lewis, Scientology-forsker og professor ved afdelingen for historie og religiøse studier, Universitetet i Tromsø. Scientology oplevede en enorm fremgang sidst i 1970'erne og i begyndelsen af 1980'erne. Ifølge ham skyldtes det især de lokale afdelingers arbejde, der gjorde mange lokale scientologer velhavende. Hovedorganisationen ønskede større del i væksten og skærpede kontrollen med de lokale afdelinger. Det resulterede i, at mange scientologer, som havde skabt en produktiv, lokal forretning, gik deres vej, skriver James Lewis i en videnskabelig artikel fra juli.\nSelvom Scientology har tal på det meste, er det hemmeligt, hvor meget organisationen samlet set ejer, og hvad den gør med sine indtægter, bekræfter flere.\nNogle afhoppere, som kender systemet indefra, mener, at Scientology sidder på en formue. Debbie Cook, som brød med organisationen i 2012, havde som kaptajn for Flag Service Organisation i Florida været en af de højst rangerede scientologer i verden. I et brev, som hun angiveligt sendte til 12.000 medarbejdere forud for sit brud, skrev hun, at ”indtægter for medlemskab opbevares som internationale reserver og er vokset til mere end en milliard dollars”.\nMen ingen har kunnet bekræfte, om det er sandt. Tallene findes kun ”i Scientologys tæt bevogtede optegnelser”, fortæller Mark Rathbun, en anden højt rangeret leder, der forlod organisationen i 2004.\nAt pengestrømmene er hemmelige, bekræftes af John Gordon Melton, professor i amerikansk religion ved Baylor Universitet i Texas, USA, og forfatter til bogen ”The Church of Scientology”.\nHan konkluderer dog, at Scientologys ledelse ikke lukrerer ret meget på de formentlig store indtægter. Derfor kan man også kun i begrænset omfang sammenligne organisationen med multinationale virksomheder som McDonald's, mener han.\n”At sammenligne Scientology med en forretning fører den forestilling med sig, at folk på toppen samler rigdom. Men vi ved, at indtægterne ikke er blevet anvendt til at berige ledelsen, som lever på et relativt beskedent plan. Det lader til, at deres belønning er magt og ikke rigdom,” siger han.\nScientology bruger derimod millioner på at opkøbe ejendomme i storbyer verden over. Ifølge egne oplysninger har organisationen alene det seneste årti købt eller opført i alt 40 såkaldte Ideelle Organisationer - store centre, som samler Scientologys kurser og tilbud under et tag - i storbyer som Zürich, Johannesburg og Sydney. I København har Scientology ligeledes købt en ejendom til en estimeret værdi af 44,5 millioner kroner, som bevægelsen forventer at indvie ved årsskiftet 2015/2016.\nFå overblik over Scientologys organisationer nedenfor og læs heletemaet om Scientology her\nSådan tjener Scientology penge\nDen centrale ledelse i Scientology giver lokale scientologer i de enkelte lande ret til at bruge organisationens koncept mod betaling\nScientologer i de enkelte lande tjener blandt andet penge på at sælge bøger, kurser og auditering, Scientologys særlige form for selvudviklingsprogram\nEn del af Scientologys indtægter kommer fra donationer fra medlemmer, men der findes ikke tilgængelige tal på donationerne\nKendte skuespillere som Hollywood-stjernen Tom Cruise støtter ifølge udenlandske medier Scientology med store donationer\nLæs mere på k.dk/scientology\nSkoler med forbindelse til Scientology vækker bekymring