Житомир.info | Інтерв’ю з мером Житомира про незавершені минулорічні проєкти, плани на 2020 рік, місцеві вибори та велику політику\n26 January 2022, 00:16\n16 January 2020, 10:54\nТрадиційне січневе інтерв’ю з мером Житомира про те, що вдалося чи не вдалося зробити у минулому році та про плани на новий рік. Цього разу також багато говорили про місцеві вибори, адже п’ятирічна каденція Сергія Сухомлина на посаді мера має закінчитися восени 2020 року, але це не точно. Що завадило втілити плани, озвучені в січні 2019 року, як будуть витрачати кошти міського бюджету в 2020 році та чи збирається Сергій Сухомлин знову позмагатися за мерське крісло – читайте в інтерв’ю Житомир.info.\nЩо завадило зробити все заплановане на 2019 рік\n- В планах на 2019 рік було світлодіодне освітлення міста – до весни збиралися встановити 2100 світильників.\n- А встановили 7,5 тисяч світлодіодних світильників. Проєкт освітлення майже завершений, ще залишилися освітити частину шкіл, дитячі садочки і лікарні, й тоді буде все. На освітлення ми проводили міжнародний тендер, за умовами якого компанія-переможець поставила в Житомир ліхтарі, наше комунальне підприємство «Міськсвітло» разом із підрядником їх встановлювало. А постачальнику ми маємо впродовж чотирьох років виплачувати приблизно 6,5 млн грн на рік за ці ліхтарі. Річна економія на оплаті за електроенергію по цьому проєкту становитиме приблизно 4,5 млн грн, фактично ми доплачуємо лише 2,5 мільйони гривень за рахунок бюджету. Тобто, ми взяли на 4 роки безвідсотковий кредит в гривнях без будь-якої передоплати.\n- Також в проєктах був ЦНАП, який до кінця минулого року мали відкрити в приміщенні Корольовської районної ради, але так і не відкрили.\n- Тут трошки не коректно звинувачувати міську владу, бо свою частину ми повністю виконали, і в листопаді у нас вже була декларація готовності об’єкту. У вересні Міністерство соціальної політики мало провести тендери й поставити нам меблі та обладнання для цього ЦНАПу: один тендер зірвався, другий не провели, потім кошти зняли, і на даний момент ні меблі, ні оргтехніку в цей ЦНАП не поставлено. Місто повністю виконало свої обов’язки, ми показували новому міністру соцполітики, що ЦНАП повністю готовий до роботи.\n- Коли все ж таки відкриють ЦНАП, які прогнози?\n- Це залежить від Міністерства соціальної політики. Після візиту міністра ми їм написали листа, якщо вони нам назвуть якийсь термін щодо поставки меблів та техніки – будемо чекати, бо це кошти, близько 10 мільйонів гривень. Якщо ні, то будемо розглядати питання на сесії й закуповувати за власні кошти, щоб це приміщення не пустувало, і житомиряни могли отримувати послуги.\n- Також обіцяли почати реконструкцію під ЦНАП приміщення Богунської райради, але так і не почали.\n- Ми провели тендер, визначили переможця, зробили проєкт, провели експертизу, все зробили і чекали кошти від Мінсоцполітики: на Житомир було розписано 15 млн грн. Але Уряд зняв всі ці кошти, бо на кінець року в державному бюджеті не вистачало грошей, і ми не змогли приступити до реалізації цього проєкту.\n- На набережній в парку роботи тривають і досі, тобто теж не вклалися у заплановані строки?\n- Скажу чесно – коли була нормальна погода і було фінансування, то на цьому об’єкті працювало максимум 5-6 людей. У мене в кабінеті є відео з камер і можна було дивитись скільки там людей кожен день працює. Але підрядник (фірма «Фаворит ОТП», яка належить Жанні Розенблат – авт.) в той час, влітку, активно займався будівництвом спортивних і дитячих майданчиків по місту Житомиру. І ще вони не дуже вірили, що будуть кошти з Державного фонду регіонального розвитку і грант від Європейського Союзу. Коли наприкінці вересня вони побачили, що кошти є, то з жовтня на об’єкті працює щодня 30-45 людей.\n- Є якісь штрафні санкції за невиконання строків, прописаних в договорі?\n- Так, штрафні санкції передбачені, але я не управління капітального будівництва й не можу брати на себе відповідальність і говорити, які саме санкції. Згідно законодавства.\n- На те, що дитячий садочок №32 буде введений в експлуатацію мер в січні 2019 року давав 99%.\n- Я казав про відкриття і 99% за умови, що в нас буде державне фінансування на цей садочок. Кошти на нього ми отримали від держави лише восени, в жовтні. Зараз там йдуть роботи і, я думаю, за кілька місяців, садочок буде готовий.\n- Можемо розраховувати на відкриття у березні?\n- Я не буду називати дати, бо зараз все дуже швидко змінюється. Я так само казав, що ми почнемо будувати Палац спорту, на який Житомир отримав 30 млн грн з держбюджету: ми провели міжнародний тендер, пройшли багато процедур по Антимонопольному комітету та всім іншим, а потім Кабмін зняв всі кошти, в тому числі й по Палацу спорту.\n- Тобто на найближчий час про Палац спорту можемо забути?\n- Я так не сказав би, ми зараз працюємо з Міністерством молоді та спорту, і в березні воно буде розглядати фінансування на 2020 рік, де закладається 150 мільйонів на палаци спорту по деяким містам. Я думаю, що Житомир має всі шанси потрапити в цей перелік.\n- Також ви на початку минулого року розповідали про початок будівництва ТЕЦ з італійським обладнанням.\n- На даний час робочий проєкт по цій ТЕЦ зроблений, обладнання вже італійським підрядником виготовляється, це компанія Uniconfort та світовий лідер по виробництву турбін компанія Turboden. На наступній сесії ми будемо розглядати виділення коштів на співфінансування по цьому проєкту для приміщення і фундаменти для ТЕЦ, і з весни вже починаються роботи по будівництву.\n- Де буде знаходитись ця ТЕЦ?\n- Якщо я не помиляюся, то це район «Гормолзавод».\n- А що зі сміттєпереробним заводом, який також мав бути побудований до кінця 2019 року?\n- Коли ми на сесії голосували за виділення земельної ділянки і підписували з інвесторами угоду, це було наприкінці 2018 року, то компанія брала на себе зобов’язання за два роки побудувати і ввести в експлуатацію цей завод. Навесні минулого року з’ясувалося, що на цій земельній ділянці колись проводились археологічні розкопки. І тоді, щоб не зупиняти проєкт, нам потрібно було пройти дві сесії, щоб розділити цю земельну ділянку й 2,7 га залишити під будівництво. Компанія-підрядник зробила робочий проєкт, була довга процедура комплексної експертизи в Міністерстві екології, яка займає майже півроку, підрядники отримали позитивні висновки. Також провели громадські слухання, замовили і зробили передоплату на обладнання і в грудні вже готові були починати роботу. Але закладення фундаменту в зимовий період значно здорожчує будівництво, тому роботи інвестори планують почати вже в березні. І в них є ще рік, щоб виконати свій інвестиційний договір.\n- Минулого року планували виділити 40 мільйонів на ремонт доріг і очікували таку ж суму отримати з дорожнього фонду. Скільки фактично витратили на дороги?\n- Минулого року на дороги ми витратили набагато менше, бо частину коштів зняли і тримали в резерві: не знали, чи на кінець року дадуть з державного бюджету субвенцію на зарплати медичним працівникам і освітянам. Ми виконали капітальних ремонтів приблизно на 25 мільйонів і більше 30 мільйонів використали на поточний ремонт. За рахунок дорожнього фонду була зроблена вулиця Параджанова, частина вулиці Велика Бердичівська і частина вулиці Корольова.\n- Ще збиралися докупити автобуси, бо із запланованих 40 придбали лише 17. Й ви казали, що нові автобуси куплять у разі наявності фінансових ресурсів, які, зокрема, можуть надійти від продажу готелю «Житомир». Готель продали…\n- Але 60 мільйонів від продажу пішли на виплату заробітної плати освітянам і медичним працівникам замість тих коштів, які повинна була надати держава.\n- Нові автобуси і цього року не дочекаємося, чи вони таки будуть?\n- Цього року будуть тролейбуси. На цей рік ми не плануємо купувати автобуси.\n- І одне з болючих на сьогодні питань – «Картка житомирянина»: видачу карток, з ваших слів, мали почати в лютому минулого року.\n- З лютого й почали: за лютий-березень житомиряни отримали 3,5 тисячі карток. На той момент Ощадбанк виготовив майже 12 тисяч карток, але люди просто їх не забирали, бо не розуміли, навіщо вони їм потрібні. І вже починаючи з літа пішла інформаційна кампанія й люди потрошку почали забирати картки. Всього було виготовлено 32 тисячі карток, які зараз Ощадбанк видає.\n- Взагалі дуже дивна ситуація з інформаційними кампаніями, які стосуються транспорту, і нещодавнє подорожчання проїзду це наочно продемонструвало.\n- Тут ви абсолютно праві, це повний провал з точки зору інформаційної кампанії і роз’яснювальної роботи. Коли приймалося рішення (про нові тарифи та способи оплати –авт.) треба було збирати і водіїв приватних маршруток, і кондукторів, проводити навчання й проводити роз’яснювальну роботу серед населення.\n- Але ж час був: проєкт рішення про підвищення вартості проїзду оприлюднили ще в червні, рішення ухвалили на початку грудня. Що заважало?\n- Нічого не заважало, але іноді чудові реформатори вважають, що якщо вони знають, як це робиться, то це все дуже легко зрозуміти й іншим. Але так не виходить.\n- На мою думку, якби мер вважав це дійсно дуже важливим питанням, то він міг би втрутитися в роботу будь-яких чудових реформаторів.\n- Не втрутився, бо вважав, що цієї проблеми не буде і достатньо тої інформації, яка була. Так, є прорахунок і достатньо серйозний, будемо з цього приводу проводити брифінг.\n- До речі, бачила інформаційний бюлетень зі звітом про роботу мера, наклад 30 тисяч примірників. Може, краще було б роз’яснення по транспорту надрукувати?\n- Абсолютно підтримую. Можливо, це було б не краще, бо звіт теж треба робити, але точно треба було роздрукувати пам’ятку й кинути в кожну поштову скриньку.\nПлани на 2020 рік по об’єктах та бюджету\n- Які плани у міської влади на 2020 рік – рік виборів?\n- А хто сказав, що це рік виборів? Можливо, вибори будуть в 2021 році. У Верховній раді зараз є закон про децентралізацію, який передбачає зміни до Конституції. У прикінцевих положеннях там чітко сказано, що вибори відбудуться через 90 днів після внесення змін в Конституцію. І ще не відомо, які ці вибори будуть: чи тільки місцевих рад і органів місцевого самоврядування, чи Верховної ради. Побачимо, що запропонує Верховна рада.\n- Це очікування вас засмучує чи радує?\n- Мене радує, що в законопроєкті скорочений термін перебування на посаді міського голови: каденція – 4 роки. Мені це сподобалося.\n- Давайте повернемося до планів на поточний рік і бюджету розвитку. Наскільки я пам’ятаю, на сесії 18 грудня майже весь бюджет розвитку на цей рік розподілили, залишилося менше 50 млн грн.\n-Дійсно, в бюджеті розвитку коштів залишилося небагато, але ми закладали в бюджет песимістичний сценарій, якщо ж взяти бюджет на 2019 рік, то ми його перевиконали в цілому більш ніж на 100 мільйонів. Я думаю, що і в цьому році буде перевиконання, може, не таке велике, як в 2019-у, але деякі проєкти вдасться завершити й деякі нові зробити, все буде нормально.\n- Хочу уточнити – минулорічний бюджет перевиконали в тому числі й за рахунок продажу готелю «Житомир» за 60 мільйонів?\n- В тому числі так.\n- Але ж на поточний рік не планується продаж таких великих об’єктів?\n- Не планується, але розраховуємо на трохи більший дохід в бюджет міста від ПДФО, може, буде трохи більше від єдиного податку. І ще кожен рік збільшуються надходження до бюджету за рахунок податку на нерухомість – це додаткові 10-15 мільйонів гривень. Водночас є дуже багато викликів і загроз: зараз Верховна рада хоче розглянути зміни до Бюджетного кодексу і дати пільгу Укрзалізниці по сплаті податку за землю, а це близько 24 мільйонів у бюджеті міста. В цьому році нам треба обов’язково передбачити в бюджеті співфінансування на будівництво ТЕЦ, де будуть грантові кошти від Швейцарського уряду. Друге питання – це дороги: ми вже заклали в бюджет на поточний ремонт доріг 60 мільйонів гривень, це в два рази більше ніж в минулому році.\n- Може, краще робити капітальний ремонт, а не поточний?\n- Зараз змінилися ДБНи і поточний ремонт фактично може бути капітальним. Якщо раніше поточний ремонт – це були «латки», коли фрезерувався шматочок дороги, то зараз поточний ремонт можна робити від бордюру до бордюру, із заміною каналізаційних люків і колодязів.І ми запланували такий ремонт на декількох центральних вулицях.\n- Давайте більш конкретно про об’єкти, які заплановано зробити в 2020 році.\n- Якщо буде фінансування (з держбюджету), то продовжимо реконструкцію набережної – друга черга з реконструкцією човнової станції.Також ми будемо зараз виставляти на голосування житомирян три великі проєкти по бюджету участі: дитячий «Експериментаніум» в приміщенні кінотеатру «Космос» на Польовій; реконструкція Старого бульвару; реконструкція Нового бульвару.\n- Яка сума виділяється на реалізацію цих проєктів?\n- Сума на кожен з цих проєктів приблизно однакова – в бюджеті на це закладено близько 18 мільйонів гривень.\n- Розкажіть коротко про кожен з проєктів, що він передбачає?\n- «Експериментаніум» - це капітальний ремонт приміщення кінотеатру «Космос», благоустрій території навколо нього і обладнання для його повноцінного функціонування. Житомиряни могли бачити «Експериментаніуми» в Києві чи Одесі, це таке місце, де дитина може «загубитися» на пів дня, бо там дуже цікаво. Старий бульвар – це реконструкція, Новий бульвар – це облаштування сучасного громадського простору із системами безпеки, з реконструкцією фонтану. На Новому і Старому бульварах у вихідні дні багато житомирян і треба розширювати зону вулиці Михайлівської, її вже стало замало. Треба робити реконструкцію майдану Корольова, Нового бульвару, щоб люди могли з Михайлівської перейти через майдан Корольова на Новий бульвар, Старий бульвар, відвідати парк Гагаріна й реконструйовану набережну.\n- Про реконструкцію майдану Корольова говорив ще мер Володимир Дебой, тоді сподівалися на співфінансування з обласною владою.\n- Ми чекаємо, коли обласна рада готова буде долучитися до цієї реконструкції. І якщо вона піде на співфінансування, то це чудово. Також це можуть бути державні кошти – фонду регіонального розвитку чи фонду соціально-економічного розвитку, якщо буде ініціатива народних депутатів від Житомира. Ми поки що працюємо над цим питанням.\n- Довжина Нового і Старого бульвару різна, фонтан тут один, а там – три, але сума коштів на проєкти однакова?\n- Сума, яка закладається в бюджеті участі по положенню – це 1% від дохідної частини власних надходжень. Якщо треба буде дофінансувати чи сума буде меншою – нічого страшного. Можливо, ці проєкти будуть відрізнятися на кілька мільйонів, я зараз не готовий це сказати. По Старому бульвару проєкт є, зараз робиться його коригування. І там не треба робити нічого кардинально нового, лише замінити комунікації, зробити нормальний благоустрій, озеленення та освітлення, встановити камери системи безпеки. Також треба зробити повну реконструкцію фонтанів без кардинальної зміни їх вигляду, бо свого часу цей проєкт отримав державну премію, і ми точно не хочемо нічого змінювати в історії цього парку.\n- А в самому парку планується якась реконструкція?\n- Ми взагалі плануємо робити лише перший та другий бульвар, а третій поки не чіпати, бо він пов'язаний з будівництвом Палацу спорту. Коли буде остаточне рішення щодо його будівництва чи не будівництва, лише після того будемо вирішувати питання реконструкції третього бульвару і що робити з атракціонами, щоб вони не заважали, а доповнювали проєкт Палацу спорту. А щодо «клєтки», то є один проєкт, і в п’ятницю (17 січня) у нас буде відомий архітектор, він подивиться. Я поки що не хочу про цю ідею говорити.\n- Можете сказати хоча б в якому напрямку ідея?\n- Ще є якісь проєкти в планах на 2020 рік?\n- Будемо продовжувати робити спортивні майданчики, плануємо зробити поле біля школи №28 на Крошні. Також є проєкти по благоустрою прибудинкових територій і в бюджеті вже заклали близько 24 мільйонів гривень.\n- Благоустрій буде централізовано робитися чи гроші віддасте ОСББ й управляючим компаніям?\n- Гроші підуть через комунальне підприємство, яке буде проводити роботи, набирати підрядників.\n- Адреси вже визначили чи депутати «розбиратимуть» кошти на свої округи?\n- Так згідно нового Виборчого кодексу вже округів немає. Якщо раніше депутат дуже добре працював у своєму окрузі, всі його там знали й були великі шанси переобратися, то по новому Виборчому кодексу йому треба мати гарну підтримку не в одному, а десяти округах. Місцеві вибори вже будуть проходити по новому.\nМайбутні вибори: власна партія, конкуренти, рейтинги та велика політика\n- Новий Виборчий кодекс не змінює правила обрання мерів, ще й заставу для кандидатів збільшили майже до 400 тис. грн, можливо, претендентів буде не 16, як в 2015 році.\n- Тут ніхто не скажи краще це чи ні, коли менше кандидатів. Іноді краще, щоб було 50 кандидатів, це розпорошує опозицію.\n- Ви вже партію собі на вибори підібрали?\n- Ми працюємо над цим.\n- Створите власну? Свого часу мер Віра Шелудченко йшла на другу каденцію з партією «Рідне місто», можливо, у вас буде партія, наприклад, «Мій Житомир»?\n- Я вам скажу, що навіть партію «Рідне місто» в свій час я створював (сміється), тому досвід створення партії в мене є. Мені цікава не просто партія, а проєкт, який буде представляти місцеве самоврядування, а мер може йти і як самовисуванець, це набагато простіше, ніж балотуватися від партії.\n- Якщо у мера не буде своєї фракції, то немає сенсу.\n- Так і зараз у мера фактично немає своєї фракції.\n- Але ж БПП нікуди не ділась: як була найбільша фракція в міській раді, так і залишилася. (у фракції БПП після виходу Пучича та Фурлета 9 депутатів – авт.)\n- Але вона точно не має контрольного пакету голосів. І взагалі я говорю про інше: ми з мерами інших міст збиралися минулого року декілька разів і була ініціатива деяких мерів по створенню партії, яка б представляла місцеве самоврядування. Це потрібно, бо в нас немає Муніципального кодексу, де були б прописані відносини центральної влади і місцевого самоврядування. Наприклад, парламент приймає рішення по податках чи Кабмін приймає рішення по зменшенню тарифів, і це ніяк не компенсується за рахунок державного бюджету чи перерозподілу ставок податків. Так, як було з ПТУ чи зі скасуванням пільгової ціни на електроенергію для електротранспорту. Після скасування пільгового коефіцієнту 0,25 на електроенергію дотація для ТТУ з 8-10 млн грн на рік значно зросла, у Житомирі минулого року дотація для трамвайно-тролейбусного управління була 140 мільйонів. На фінансування ПТУ за чотири роки ми витратили 400 мільйонів гривень. За ці гроші могли б зробити багато доріг в Житомирі чи побудувати чотири нові школи. Немає чітких правил гри між центральною та місцевою владою.\n- Що треба, щоб ці правила з’явилися?\n- Треба чітко прописаний кодекс, в якому будуть встановлені відносини між місцевим самоврядуванням і центральною владою. Це можливо, якщо якась політична сила у Верховній раді буде представляти місцеве самоврядування. Або взагалі нам треба відмовитися в Україні від інституту президента і створити парламентську республіку з двопалатним парламентом.\n- Ця ідея у вас з’явилася після останніх президентських виборів?\n- Ні, це абсолютно не нова ідея. Я почав про це думати з 2006 року. Всі пам’ятають, коли на виборах Україну ділили на сорти, і кожна політична сила на наступних виборах ділить українців чи по мові, чи по іншим критеріям.\n- Так ваша політична сила на останніх виборах теж не була винятком.\n- Я ж не заперечую. Це вигідно для того, щоб згуртувати своїх виборців, зробити «електоральне ядро» партії, це технології. У двопалатному парламенті була б палата депутатів, які прийшли від політичних сил і мають право реалізовувати свої виборчі програми. Друга палата парламенту має бути сформована так, щоб представляти всі регіони України. І тоді ми зможемо отримати конструкцію, яка не дозволить розривати, розділяти країну, бо регіональна палата не буде голосувати та затверджувати подібні рішення партійної палати, і це буде утримувати політичні партії від популізму.\n- Кого ви бачити своїми конкурентами на виборах мера?\n- В Житомирі є сильні кандидатури, які можуть позмагатися за цю посаду.\n- Наприклад, голова місцевої організації «Опозиційної платформи – За життя» Леонченко Наталія Петрівна. Я впевнений, що вона піде на вибори, і це абсолютно правильна позиція, навіть для того, щоб отримати вищий партійний рейтинг, треба виставляти кандидата в мери від політичної сили. Також будуть представники від «Батьківщини», від партії Зеленського. Я не знаю прізвищ кандидатів, думаю, що вони ще самі не вирішили, хто це буде. Партія «Слуга народу» має велику електоральну підтримку в Житомирі і її кандидат може абсолютно нормально змагатися і перемагати на цих виборах.\n- Не залежно від особистості?\n- Як показали парламентські вибори – так (сміється). Але я нічого (поганого) не хочу сказати про представника від Житомира Ігоря Герасименка, я просто вражений його працездатністю. Житомиряни поки що не бачать цих проєктів, але деякі вже «на виході», деякі скоро будуть, це класні проєкти для міста Житомира.\n- Ви вважаєте цього нардепа від Житомира кращим за попереднього?\n- Ще мало часу пройшло. Завдяки попередньому депутату (Бориславу Розенблату) ми також багато коштів отримали для Житомира: на медичне обладнання для лікарень, на будівництво дитячих майданчиків. Я не думаю, що зараз представники «Слуги народу» будуть просто роздавати кошти на округи, бо вони заявляли, що це – підкуп виборця. Але Ігор Герасименко працює по таким проєктам, які можуть дати перспективу Житомиру. І я знаю, скільки він минулого року приклав зусиль, щоб ми отримали більше 10 мільйонів гривень на зарплати медичним працівникам, щоб з фонду соцекономрозвитку нам виділили 12 мільйонів гривень на дороги, щоб ми могли розрахуватися з компанією «Автомагістраль» за зроблені роботи. Також він багато робить щодо відстоювання перспективного плану об’єднання громад навколо Житомира.\n- Можемо сподіватися, що до Житомира приєднається ще якась приміська громада?\n- Ця влада хоче завершити процес децентралізації і пішла на конкретні кроки по опрацюванню перспективних планів громад: думаю, буде рішення Верховної ради по об’єднанню тих, хто добровільно не об’єднався. Я не можу ще точно сказати, яка громада приєднається до Житомира, але ми б хотіли, щоб приєдналися Глибочиця і Левків, бо проєкт аеропорту з ними межує й це вихід на окружну дорогу, де буде розвиватися логістична інфраструктура. Можливо, приєднається Іванівка, бо там частина, Соколовський масив, хоче приєднання до Житомира, люди не раз приходили з такою пропозицією. Там немає великих бюджетних доходів, це буде повністю дотаційна територія. Але в 2020 році Житомир має заплатити близько 120 мільйонів реверсної дотації – поверне кошти зі свого бюджету в обласний і державний бюджет, бо в нас дохід на душу населення вищий, ніж в середньому по Україні. Кожна нова людина, зареєстрована в Житомирі, зменшує цю суму на 1 тис. грн на рік, тобто додаткові 5-10 тисяч населення в Житомирській ОТГ – це зменшення на 5-10 мільйонів реверсної дотації, гроші залишаться в міському бюджеті.\n- Приєднання «багатої» Оліївки Житомиру не вигідне?\n- Ми б ще готові були заплатити за це приєднання (сміється), але вона ж «багата» і Житомир їй не потрібен. І їм дуже зручно, коли 300 дітей ходять в житомирські дитсадки, сотні дітей навчаються в школах Житомира, а вони за це не платять і це їм дуже зручно.\n- Повернемося до виборів – заміряли свій рейтинг?\n- Заміряв (сміється).\n- І який він?\n- Не буду казати, я це робив не для того, щоб давати результати засобам масової інформації. І я ще не сказав, що ми підемо на ці вибори.\n- А рік тому ви казали, що готові балотуватися.\n- Я чекаю голосування закону про зміни до Конституції, бо якщо він буде прийнятий в такому вигляді, як є зараз, то йти боротися і вигравати, і бути мером чергової ОТГ – для мене це не цікаво, бо це буде «ручне управління» мерами і головами ОТГ з боку префектів. Наприклад, ми проголосували за пільговий проїзд пенсіонерів – 3 гривні, а префект вважає, що ми порушили конституційні права пенсіонера на пільги і мер може бути відсторонений від посади, а префект просто призначить управляючого. І під порушення Конституції чи прав конкретного громадянина можна підвести безліч рішень. Так, я вважаю, що префекти потрібні, і у них повинно бути право призупиняти акти місцевого самоврядування – рішення сесії чи органу виконавчої влади, бо зараз ці функції забрали, фактично, з прокуратури. Це потрібно, але не в такому вигляді, бо зараз у повноваження префекта є дуже багато загроз для місцевого самоврядування: він може зупинити дію будь-якого рішення сесії чи виконкому, а відповідальності за такі дії у нього немає. Якщо громада після його рішення втратила податки, чи втратила інвестора – відповідальності у префекта немає.\n- Після внесення змін до Конституції можна знову у вас запитати, чи будете балотуватися?


В Карпатах 39 громадських ініціатив отримають для реалізації понад 10 мільйонів\nсереда, 04 серпня 2021, 19:59\nВ Карпатах 39 громадських проєктів, які перемогли на конкурсі, отримають для реалізації понад 10 млн грн.\nПро це йдеться у прес-релізі Асоціації органів місцевого самоврядування «Єврорегіон Карпати – Україна», який є у розпорядженні Укрінформу.\n«28 липня відбулося засідання Конкурсної ради Конкурсу ініціатив місцевих карпатських громад 2020 від Асоціації «Єврорегіон Карпати – Україна», де було визначено 39 проєктів-переможців загальною вартістю більше 10 мільйонів гривень (в тому числі 7 147 318,48 гривень гранту). Можливість втілити свої ідеї отримали 12 проєктів з Львівської, 12 - із Закарпатської, 13 - з Івано-Франківської та 2 із Чернівецької областей», - повідомляє Асоціація «Єврорегіон Карпати – Україна».\nЗа їхньою інформацією, серед переможців 26 органів місцевого самоврядування, 3 громадські організації, 7 комунальних закладів, 3 благодійні фонди.\n«За пріоритетами розподіл наступний: а) збереження і популяризація історико-культурної спадщини – 16 проєктів, б) збереження і популяризація природної спадщини – 6, в) подолання наслідків COVID 19 для закладів охорони здоров'я та суб'єктів підприємництва – 5, г) безпека громад Карпатського регіону – 8, ґ) розвиток спорту в гірських громадах – 4», - зазначають в Асоціації.\nТут додають, що це вже втретє Асоціація «Єврорегіон Карпати – Україна» у партнерстві з Львівською, Закарпатською, Івано-Франківською, Чернівецькою обласними радами проводить Конкурс ініціатив місцевих карпатських громад. За цей час вдалося профінансувати 65 проєктів на загальну суму близько 20 млн грн.\n«Унікальність нашої Програми полягає в тому, що вперше коштом чотирьох обласних бюджетів створений і вже третій рік поспіль працює єдиний фінансовий інструмент, який дозволяє втілювати ініціативи місцевих карпатських громад. Тішимося, що Асоціація «Єврорегіон Карпати – Україна», як адміністратор конкурсу, дає шанс гірським громадам досягати хай невеликим фінансовим ресурсом, але відчутних результатів для своїх територій», - наголошують в Асоціації.\nЧитайте також: На Івано-Франківщині до кінця літа відкриють туристам "Ворота у Карпати"\nКонкурс проєктів тривав з 22 травня до 22 червня. Заявки могли подавати органи місцевого самоврядування, громадські організації, благодійні фонди та комунальні організації, які зареєстровані на території Львівської, Закарпатської, Івано-Франківської, Чернівецької областей. Загалом було подано 176 проєктів.\nБюджет Карпати Гроші\nУ Дніпрі презентували екскурсійний проєкт по місцях масових знищень та поховань\nГолову Харківської облради, підозрюваного в отриманні хабаря, виключили з фракції «Слуга народу»\n«Велике будівництво»: на Донеччині тривають роботи на 34 об’єктах\nНа Херсонщині відремонтували дитсадок - відео\nУ Херсоні ціна на огірки на ринках від 2 до 35 гривень за кілограм\nУкрзалізниця призначила додатковий поїзд із Львова до Херсона\nСправа про мільйонний хабар: голові Харківської облради оголосили підозру\nНа трасі Олександрівка – Миколаїв бетон укладають вночі


Інвестор вже готовий починати будівництво першого сміттєвого заводу на Львівщині, – Романчук | Львівський портал\nРозмова з директором департаменту ЖКГ Львівської ОДА Назарієм Романчуком про вивіз сміття зі Львова і плани щодо будівництва сміттєпереробних заводів у області\nРік тому завалені сміттєві майданчики Львова запросто могли стати місцем для зйомок якихось апокаліптичних фільмів. Тоді Львівська ОДА перебрала на себе «сміттєві» повноваження , і місто повністю розчистили від гір ТПВ. Більше того, голова ЛОДА Олег Синютка, увійшовши в роль «сміттєвого Супермена», обіцявся, що в області зведуть не менше трьох сміттєпереробних заводів. Із цього часу минуло два роки і поки, крім розмов, – ніяких зрушень. Куди зараз вивозять ТПВ зі Львова, скільки часу полігони області ще будуть спроможні приймати львівський непотріб, коли врешті на Львівщині почнуть будувати перший сміттєпереробний завод у інтерв'ю Львівському порталу розповів директор департамент розвитку та експлуатації житлово-комунального господарства Львівської ОДА Назарій Романчук.\n– Торік погодили «сміттєву стратегію» для області до 2030 року. Зокрема, вона передбачає створення 7 базових полігонів на Львівщині. Де вони розміщуватимуться, що буде із рештою?\n– Полігони нам будуть потрібні лише для того, щоб частково захоронювати те, що залишатиметься від переробки на заводах. Ми розглядаємо можливість облаштування на території області трьох комплексів з переробки сміття: один завод спалюватиме сміття, другий – виготовлятиме RDF-паливо, третій – працюватиме за іншою чи такою ж технологією. Відтак полігони нам будуть потрібні для того, щоб оцей залишок, який зостанеться після спалення чи іншої переробки, захоронювати на них. Тобто, згідно із стратегією ми не будемо возити сміття на полігони і просто там скидати, все воно проходитиме через заводи.\nБазовими стануть полігони, які є в найкращому стані і які мають найбільшу можливість приймати сміття, зокрема, мова йде про червоноградський і новояворівський. Так, минулого року ми отримали з державного резервного фонду 50 млн грн на закупівлю техніки для цих полігонів, а саме – бульдозерів та екскаваторів, які дають можливість розгортати сміття, робити його пересипку. У межах обласного природоохоронного фонду ми виділяємо кошти на рекультивацію полігонів та стихійних сміттєзвалищ. Власне, цього року плануємо повністю рекультивувати три сміттєзвалища – у місті Турка, селі Крупське Миколаївського району і селі Воля-Висоцька Жовківського району.\nЩо буде із рештою полігонів? (всього у області є 20 с санкціонованих сміттєзвалищ, - ред.) Після того, як побудуємо ці комплекси, вони рекультивовуватимуться і закриватимуться. Так, нещодавно перекривали дорогу в Миколаєві, насправді їхній полігон не є для нас у пріоритеті згідно із стратегією. Поки ми не побудуємо заводи, возитимемо туди сміття. Втім ми слідкуємо за тим, щоби там дотримувалися відповідні екологічні стандарти.\n– У якому стані наразі полігони області?\n– Насправді на Львівщині є тільки три-чотири полігони, які відповідають вимогам, зокрема, у Новояворівську, Миколаєві, Червонограді. Решта – це просто легалізовані сміттєзвалища. Загалом, коли вивозимо сміття зі Львова, розподіляємо його таким чином, щоби не створювати загрозливої ситуації на якомусь полігоні. Так, наприклад, коли звозимо ТПВ у Червоноград, робимо згодом перерву, щоби провести певні роботи і мати можливість знову його возити сюди.\n– Який їхній ресурс, скільки часу вони можуть приймати львівське сміття?\n– У них є достатні ресурси, щоби приймати ТПВ зі Львова. Завдяки тому, що ми вкладаємо у них кошти, маємо можливість робити додаткові карти складування відходів, впорядковувати те, що є. Якщо взяти полігон у Самборі, то раніше можна було сказати, що він ще зможе пропрацювати 10 років, однак тепер там інша ситуація, і є багато місця.\nМинулого року за кошти з резервного фонду ми закупили три сортувальні лінії, які вже нині монтуються на полігонах в Новояворівську, Самборі, третю ще думаємо, де розмістити. Завдяки встановленню цих сортувальних ліній з'явиться можливість на 30% зменшити об'єм того сміття, яке буде захоронюватися, більше того, це будуть майже безпечні відходи, і на цьому зароблятиме сам полігон.\n– Щодо будівництва трьох сміттєпереробних заводів, які зрушення є у цьому напрямку?\n– Незабаром буде підписана інвестиційна угода з одним із інвесторів, який приймав участь в конкурсі, що ми проводили. Це польсько-українська компанія, йде мова про ділянку на території новороздільської «Сірки». Думаю, що найближчим часом розпочнеться процедура виділення йому земельної ділянки. Більше того, цей інвестор сказав, що за рік він проведе підготовчі роботи, щоби була можливість туди возити сміття і його переробляти.\nНа початку або ж у середині липня проведемо остаточне, підсумкове громадське обговорення, де представимо технологію заводу. Це стане стартом для виділення землі, щоб далі працювати по цій території.\nЩо стосується інших ділянок, то наразі інвестори продовжують вивчати їхні можливості. Більше того, ми запропонували й низку інших ділянок. Однак ще раз повторюю, що станом на сьогодні є один інвестор, який прийшов і заявив про готовність починати роботи.\n– Тобто, коли все-таки у області стартує зведення першого такого комплексу?\n– Цього року ми, безперечно, почнемо робити перший завод. Інше питання – коли він буде введений в експлуатацію. В тому договорі, який підписуватимемо з інвестором, у нас на це є три роки. Перший етап передбачає підготовчі роботи, які мають бути виконані за рік, облаштування сортувальної лінії і відповідного майданчика, наступні два роки – безпосереднє будівництво самого комплексу з переробки. Тобто, за три роки матимемо сучасний завод, де виготовлятимуть RDF-паливо.\n– Одним з етапів «сміттєвої стратегії» є впровадження механізму стимулювання населення з метою оптимізації сортування відходів. Розкажіть детальніше про це. Як взагалі мотивувати мешканців області сортувати відходи, і чи готові вони до цього?\n– Із 1 серпня 2017 року ми започаткували у Львові роздільний збір сміття. Зібрали всіх перевізників, порахували, скільки потрібно доставити контейнерних майданчиків для скла, паперу. Після цього почали популяризувати через ЗМІ необхідність роздільного збору. Хочу сказати, що свідомість львів'ян, за словами самих перевізників, дуже змінилася. Якщо раніше люди все скидали в один контейнер, то тепер – окремо.\nДалі плануємо запустити в області роздільний збір хоча би по ПЕТ-пляшці. Почнемо з міст обласного значення, потім – районного, а далі – по селах. Що стосується стимулювання, то, звісно, найкращий спосіб – фінансовий. Ми напрацьовуватимемо такий механізм, щоби ОСББ та інші будинки, які здійснюють роздільний збір не платили або платили менше за вивіз сміття, якщо вони дійсно якісно сортують ТПВ. Таке практикують у Європі. І ми хочемо впроваджувати це й на Львівщині, але лише після того, коли започаткуємо систему роздільного збору в усіх містах обласного значення і районних центрах.\n– Тепер про фінанси. Скільки коштів Львівська міська рада перерахувала Львівській ОДА з початку дії меморандуму за сміття, і як їх освоїли?\n– Щомісяця Львів нам перераховує по 25 млн грн. Ці кошти йдуть на компенсацію перевізникам за вивезення, частину з них ми економимо і даємо територіям у вигляді субвенції. Торік вдалося зекономили 48 млн грн, станом на 1 червня цього року ми зекономили 52 млн грн, які також будуть скеровані громадам для реалізації соціальних проектів (реконструкції доріг, садочків, лікарень тощо). Це добрий стимул для цих територій. Вони зрозуміли, що сміття – це фінансовий ресурс, за який можна отримати хороші гроші.\nВласне, з цих 25 млн грн в середньому на компенсацію використовуємо 12-13 млн грн. Такої суттєвої економії вдалося досягнути, в першу чергу, завдяки тому, що ми встановили жорсткі рамки для перевізників щодо маршрутів вивезення сміття.\n– Раніше ви говорили про те, що будуть введені обмеження кілометражу вивезення ТПВ зі Львова по Україні…\n– Так, ми обмежили ці відстані задля економії: в середньому це населені пункти, які розміщуються не далі, ніж 600 км від Львова. Відкрилося більше полігонів, які є ближчими до Львівської області, ми оптимізували маршрути, якими вивозять сміття. Також запровадили жорсткий контроль на етапі зважування: все сміття, яке вивозиться, – зважують. Додам, що всі машини обладнані GPS-навігаторами, і ми в онлайн-режимі можемо відслідковувати, чи транспорт, виїхавши зі Львова, добрався і розвантажився у необхідному пункті призначення.\nМаємо поодинокі випадки, хоча минулого року їх було значно більше, коли недобросовісні перевізники скидають сміття у невідведених місцях. Зокрема, таку ситуацію зафіксували поблизу Житомира. Станом на сьогодні за цим фактом відкриті кримінальні провадження. Думаю, поліція та суд приймуть рішення, щоби покарати цих перевізників. У майбутньому недобросовісні перевізники вилітають із списку тих перевізників, які можуть працювати з ЛОДА.\n– Куди вивозять львівське сміття, який відсоток йде на полігони Львівщини і в інші області?\n– Минулого року на полігони Львівщини вивозили 33% ТПВ, а 67% – за межі області. Цього року завдяки тому, що території почали отримувати серйозні кошти, завдяки співпраці між ЛОДА і органами місцевого самоврядування, показник захоронення сміття зі Львова на території області вже зріс до 43%. Решту везуть на інші полігони за межами Львівщини, зокрема, у Житомирську, Київську області.\nЩодо кількості вивезено сміття, то вона має сезонний характер. Восени, коли триває прибирання і ЛКП викидають багато листя, його є більше, взимку – менше. В середньому зі Львова вивозять від 590-600 тон в добу.\n– «Сміттєвий меморандум» між ЛМР і ЛОДА уклали терміном на 2 роки, тобто він діятиме до літа 2019 року. Чи будуть його продовжувати, Львів спроможний самотужки вирішувати свої сміттєві проблеми?\n– Вони могли і тоді справитися з цією проблемою, якби не використовували сміття в політичних цілях. І це має негативні наслідки зараз тому, що деякі активісти та політичні сили побачили, як Львів цим користувався, і почали використовувати сміття для отримання певних політичних дивідендів, як це зараз відбувається у Миколаєві.\nКоли ми перебрали на себе ці повноваження від міста, то відкинули політику, працювали в господарській площині. Зараз у нас повністю налагоджена система. Говорити про те, що Львів, забравши назад ці повноваження, справиться з ними, я не можу, бо пригадується їхня тодішня безпорадність.\nКоли термін дії нашої угоди закінчиться, і якщо міська влада і далі не справлятиметься і засипатиме Львів сміттям, нам, звичайно, доведеться знову втрутитися.\nФото: Design Indaba, abc.net.au, РБК-Україна, ЗІК


Журналісти Харкова вимагають ефективного та професійного розслідування нападу на Вадима Макарюка | Харків Тimes\nМедіа-спільнота Харкова у складі практично всіх журналістів і операторів місцевих та загальноукраїнських видань, які працюють в місті й області, виступила з відкритим листом-зверненням з приводу побиття невідомими оператора служби телевізійних новин “Вісті” Вадима Макарюка.\nПро це Харків Times стало відомо з тексту відкритого листа, підписаного також і представниками видання.\nУ своєму зверненні представники спільноти вимагають від керівництва МВС і Нацполіціі “забезпечити ефективне та професійне розслідування цієї справи”.\n“Ми констатуємо, що це далеко не перший випадок прямого або непрямого перешкоджання журналістській діяльності на Харківщині”, – йдеться у зверненні.\nАвтори звернення наводять цілу низку випадків нападу на журналістів, перешкоджання їм у виконанні професійній діяльності, які залишилися нерозслідуваними й винуватці яких уникнули покарання.\n“Ми переконані, що напад на Вадима Макарюка є прямим наслідком неефективності правоохоронної та судової системи у всіх наведених вище випадках”, – підводять журналісти невтішний підсумок.\nПредставники медіа-спільноти вимагають від міністра внутрішніх справ Арсена Авакова, голови Нацполіціі Сергія Князєва та генпрокурора Юрія Луценка “забезпечити публічні звіти їх підлеглих про хід і результати розслідування цієї справи”.\nТакож журналісти звертаються до всіх учасників конфлікту на “Барабашово” із проханням “допомогти слідству знайти винних у побитті Вадима Макарюка”.\n“Ми вимагаємо притягнення до відповідальності замовників і виконавців нападу, незалежно від їхніх імен і посад. Ми не дамо спустити цю справу на гальмах! Винні мають бути покарані!”, – сказано у зверненні медіа-спільноти.\nЯк повідомляв Харків Times, на території торгового центру «Барабашово» 7 червня побили оператора служби новин «Вісті» Вадима Макарюка. Прес-секретар ТЦ «Барабашово» Сергій Зайцев повідомив Харків Times, що потерпілого з травмами обличчя доставили в Харківську міську клінічну лікарню швидкої і невідкладної медичної допомоги.\nЖурналістка «Вістей» Анна Черненко повідомила у Facebook, що Вадим Макарюк знаходиться в реанімації. Потерпілий журналіст у важкому стані, у нього стався крововилив у мозок.\nМоніторингова місія ООН з прав людини закликала правоохоронців до ефективного розслідування побиття оператора телеканалу «Вести» Вадима Макарюка в Харкові.\nЯк повідомив сьогодні, 10 червня, на прес-конференції заступник начальника ГУНП в Харківській області – начальник слідчого управління Сергій Чиж, поліція встановила двох нападників на телеоператора Вадима Макарюка 7 червня на ТЦ «Барабашово».


Лемоні Снікет: 33 нещастя 1 сезон дивитися онлайн безкоштовно в хорошій якості\nЛемоні Снікет: 33 нещастя 1 сезон дивитися онлайн\nЖанри: Зарубіжні серіали, Драми, Пригоди, Сімейні\nОпис серіалу Лемоні Снікет: 33 нещастя 1 сезон українською мовою\nПісля жахливої трагедії, що сталася в особняку Болдер, сиротами залишаються троє чарівних дітей. Їх віддають на піклування дядька Олафа, шановному графу, а насправді дуже злому і корисливому людині. На цьому страждання сиріт тільки починаються. Вся справа в тому, що Вайолет, Клаус і Сонечко претендують на величезні статки, яке в разі їх смерті має перейти їх родичу. Він робить пару невдалих спроб, після чого малюки просять забрати їх від нього.\nАле їм ніхто не вірить, і тільки випадково героям призначають іншого опікуна, хоча і це не може зупинити лиходія в своїх кошмарних помислах. Заради грошей він готовий вбити скільки завгодно людей. Тепер підліткам доведеться самостійно вибиратися з ситуації, що склалася, і навіть якщо Олаф залишив затію з фізичним усуненням, це означає, що він знайшов інший спосіб реалізувати свої плани, менш кривавий. Пригоди тільки починаються. Тут потрібно діяти хитрістю, так як сили не рівні.\nДивитися онлайн серіал Низка злощасних подій 1 сезон всі серії підряд безплатно\nДивитися нові серії Лемоні Снікет: 33 нещастя 1 сезон українською онлайн безкоштовно на телефоні і планшеті


Главная › Мама › Досуг › День вихователя – привітання та листівки\nДень вихователя та всіх робітників дошкольних закладів, що відмічають 27 вересня, свято молоде. Він був заснований в Россії в 2004 роц�\nДень вихователя та всіх робітників дошкольних закладів, що відмічають 27 вересня, свято молоде. Він був заснований в Россії в 2004 році, але чому б і нам не скористатись випадком і не привітати вихователів і нянечек дитячого садочка, котрі турбуються про наших дітей.\nРоль виховательки в розвитку маленькї людини важко переоцінити. Саме від цих людей, наразі, залежить базва довіра до світу та людей у дитини.\nХто для діточок став мамою в садку?\nВитре сльозинки, розповість усім казку?\nДвері удачі відкрий скоріше!\nТи — вихователь.\nХто дошкільнят готує\nДо дорослим майбутнім рокам?\nХто обійме, заспокоїть,\nЦе — диво-вихователь,\nВітаємо ми його!\nТільки кращого всього!\nМи пам’ятаємо перші сніжинки на вікні.\nБукет з листя золотих, квіти в руці.\nТій, що закохала нас в дитсадок.\nМи шолом спасибі крізь роки\nЗа теплоту, любов у серцях!\nНехай пам’ять прорідити року — зрадники.\nМи не забудемо вас, рідні вихователі!\nМоже, в нашої Наташі\nХто здатен на весь день матусю замінити,\nЗвичайно ж вихователь — ось хто це!\nНаш вихователь заслуговує від нас,\nЩоб ми завжди його любили й пам’ятали.\nНавіть, коли ми підемо у перший клас,\nЙого добро і ласку щоб не забували!\nВітання і усмішки наші ясні.\nХто дбає про нас і про це не шкодує,\nВітають зі святом вас люблячі діти.\nвихователь дитячий садок листівки привітання


Скандал з Volkswagen: суд Німеччини зобов’язав автокомпанію виплатити компенсацію за дизельгейт – АвтоУкраїна\nСкандал з Volkswagen: суд Німеччини зобов’язав автокомпанію виплатити компенсацію за дизельгейт\nРішення проти Volkswagen створює прецедент для тисяч подібних справ.\nВищий цивільний суд Німеччини в понеділок виніс рішення проти німецького автовиробника Volkswagen у першій справі в країні, порушеній власником автомобіля в зв’язку з шахрайством з перевіркою викидів, повідомляє Deutsche Welle.\nСуд заявив, що люди, які придбали автомобіль VW, оснащений програмним забезпеченням, яке маніпулює результатами тестів на викиди, мають право на фінансову компенсацію. Вони можуть повернути автомобіль і отримати часткове фінансове відшкодування від автовиробника.\nЗгідно з рішенням суду, пробіг автомобіля буде врахований при розрахунку відшкодування.\nПостанова відкриває можливість тисячам інших німецьких власників Volkswagen для вимоги компенсації.\nНагадаємо, що у вересні 2015 року Volkswagen зізнався Агентству з охорони навколишнього середовища США, що встановив певне програмне забезпечення на 11 мільйонів автомобілів по всьому світу. Це дозволило підтасовувати результати випробувань на викиди. Американські вчені виявили маніпуляцію.\nСкандал, який отримав назву «Дизельгейт», призвів до кризи довіри для всієї автомобільної промисловості. Згодом, як з’ясувалося, подібні обхідні шляхи також використовували інші автокомпанії.\nЩоб уникнути колективного позову, Volkswagen Group нещодавно погодилася відшкодувати збиток 235 тисячам автовласників в Німеччині. Компанія повинна сплатити до 830 мільйонів євро.\nРаніше VW заплатив 25 мільярдів доларів (23 млрд євро) в США та інших країнах. До недавнього часу компанія не могла розрахуватися з німецькими автовласниками.


Forums - Нашi котики 2020 дивитися онлайн #286\nForums > My Category > My Forum > Нашi котики 2020 дивитися онлайн #286\nFull Version: Нашi котики 2020 дивитися онлайн #286\nНашi котики 2020 дивитися онлайн #286\nНу то гуляйте! Плюс. Він мав воєнний досвід, багато знає, але нікому про це не говорить. «Наші котики» точно наробили галасу. Тубольцев ділився історіями та пропонував свої ідеї. – Це перший фільм про АТО, з якого можна сміятися. Впевнена, що частині може не сподобатися те, що про війну говорять мовою гумору, іноді чорного, адже звикли до більш пафосної кіномови. Тож окрім критичних списів з боку кінокритиків, які, звісно ж, знайдуть у цьому фільмі безліч сценарних, режисерських, постановницьких і ще бозна-яких огріхів, майже напевне можна спрогнозувати затяті суперечки й серед «пересічних» патріотів та любителів кіно.\nУ фільмі можна помітити частку пропаганди, адже гумор у “Котиках” відрізняється в залежності від сцен. Принц корону загубив! – голосно прокоментував Грін. Одним словом – добровольці. Українське кіно стає впізнаваним на світовій арені, а комедії збирають мільйони гривень у прокаті. Літо різко розвернувся й кілька разів грюкнув зверху по кабіні. Якби ми не розслаблялися, ми би стали небезпечними для самих себе.\nНа сегодняшний день этот сайт удерживает за собой 10,95% от всей аудитории интернет-пользователей Украины (данные InMind). Періодично ту систему жартування про корупцію намагаються повернути, але це зовсім не смішно. І гумор, з яким автори розповідають про тих чи інших героїв, є різним. У бліндажі господарював рум’яний вгодований боєць Дикий. Поставив кінострічки «Андерграунд» (1992), «Сокира» (1995), «Русалонька», «Федір Достоєвський» (1995), «Дах» (1996), «Мийники автомобілів» (1999), «Пісні забутого» (2000). Так само ми жартували з сепарів, а вони жартували з нас, коли говорили по раціях.\nТеги: Нашi котики фiльм 2020 прем'єра фiльм Нашi котики дивитися онлайн Нашi котики онлайн в хорошій якості Нашi котики фiльм 2020 Нашi котики 2020 дивитися онлайн фiльм без реєстрації фiльм онлайн Нашi котики Нашi котики дивитися онлайн в хорошій якості Нашi котики трейлер російською дивитися Нашi котики 2020\nСхожі фільми: @yuuctsl787 #lulrghs 1400 0VDIGNRQUXA @kfrsmdqu744 #fradppy 3939 EXQL6O8R2 @ehbngaw142 #yufjxm 2273 6UM8L8G @hqapxxkt433 #vjrbmai 4334 7XIR6RNUPY @wuybhykp116 #sgubij 1063 KUJQJ80XFW @rjzzjtrq767 #xujqzb 7356 WXBM220QNZI @eqimyqp790 #firqb 204 OL84X3Y @fabywaoe704 #gerrckhv 6105 M3P03TW5M5DJ @wuheoplg881 #fzcgxd 9048 5O7P72P8V53 @nlytdtra21 #ctakvaom 4932 S3FLLBCH11C @xzlxema710 #xgtftabg 4596 76KQD5A


Чому подорожчала гречка: В Мінагрополітики розказали, чому в деяких магазинах ціна до 50 грн за кг / Новини / Finance.ua\n14.06.2016, 16:15 - 3721 0\nЧому подорожчала гречка: В Мінагрополітики розказали, чому в деяких магазинах ціна до 50 грн за кг\nПодорожчання гречаної крупи в деяких київських магазинах до 50 грн за кг, ймовірно пов’язане зі змовою на ринку. Про це сказав міністр агрополітики Тарас Кутовий. Антимонопольний комітет зайнявся розслідуванням.\nЯк пишуть ЗМІ, уже зараз зрозуміло, що значне зростання цін відбувається на стадії оптової торгівлі. Навіть зараз, в кінці маркетингового року, коли запаси нереалізованої гречки у аграріїв залишилися на рівні 5 тис. т, що становить лише близько 4% від врожаю 2015 го, закупівельна ціна на сире зерно становить 20-22 грн за кг. Ще 2 грн беруть переробники за обрушення, просіювання, обсмажування і упаковку. А потрапляючи до оптовиків, дефіцитна крупа дорожчає майже в два рази.\nЗазначається, що за останні п’ять років валовий збір гречки в Україні впав більш ніж в два рази, з 282 тис. т в 2011-му до 128 тис. т в 2015-му. Пов’язано це з низькими закупівельними цінами.\nНа думку журналістів, раніше апетити оптовиків стримувала Росія. І оптові продавці заробляли, занижуючи закупівельні ціни. У 2011-2014 роках закупівельна ціна не перевищувала 3-4 тис. грн за тонну. Тому число “гречкосіїв” щороку зменшувалося.\nУ 2015 році до низьких закупівельних цін додався такий чинник, як різка девальвація гривні. Оскільки гречка надходить переважно на внутрішній ринок, рентабельність її вирощування виявилася нижчою, ніж у перспективних для експорту культур. В результаті урожай 2015-го виявився приблизно на 25% нижче, ніж споживання гречки в країні (155-180 тис. т). А заборона на поставки з Росії позбавила ритейлерів можливості покрити дефіцит за рахунок імпорту. В результаті оптові продавці отримали можливість диктувати ринку свої умови.\nДержінспекцію з контролю за цінами почали розформовувати в 2014 році, а нова Держспоживслужба повноцінно не запрацювала. У держрезерв гречки не закупили – її не вважають товаром першої необхідності. Аграрний фонд планував купити 30 тис. т крупи, проте не зумів продати свої запаси цукру, щоб купити гречки.\nУ 2016 році гречкою засіяли 76 тис. га, що на 29% більше площ, засіяних в 2015-м.\nГреція обіцяє відшкодовувати витрати туристам, які захворіють на коронавірус 17 хв. тому 18


Перша українська сертифікована пивна суддя Лана Світанкова: Пиво для мене: і фах, і професія, і любов - ПивО. Технологии и Инновации\n01.03.2021 01.03.2021 Захарчук Марина\nЛана Світанкова – перекладачка, пивний сомельє, суддя BJCP, перший в Україні Сertified Cicerone і популярна пивна блогерка. Уже кілька років працює на одній з перших українських крафтових пивоварень, перекладає спеціалізовану літературу й популяризує культуру споживання пива. Серед останніх напрацювань Лани: переклад стилевого довідника BJCP, спроба організувати іспит BJCP в Україні, посібник по роботі з пивом «заХалявна книжечка beerтендерства» і переклад пивної книжки «Пиво: еволюція смаку в 50 стилях» Наталі Вотсон, яка незабаром має вийти друком. Журналістам проєкту Beer. T&I Лана Світанкова розповіла про пивну освіту, роботу на Varvar і суддівство на відомому пивному конкурсі – World Beer Awards-2020.\nРобота на пивоварні Varvar: від звичайного відвідувача до речника компанії\nBeer. Technologies&Innovations: Лано, ви, мабуть, працюєте на Varvar з першого дня?\nУ чому полягає ваша робота – це класичний піар та просування броварні?\nЛана Світанкова: Ні, далеко не з першого. Я долучилась до колективу протягом першого року роботи пивоварні, десь у жовтні 2015 року. Спочатку я була звичайним відвідувачем і приходила посмакувати пивом, згодом ми організували біговий пивний клуб, який пивоварня підтримала, а потім отримала запрошення приєднатись до команди. Я речник компанії, відповідальна за присутність на всіх можливих платформах. Зокрема, це зовнішня комунікація, контакти пивоварні з споживачем та іншими учасниками галузі, копірайтинг – оце моя основна робота, плюс пивна експертиза і ще жменька функцій. Я не можу сказати, що у нас якийсь класичний піар, до якого усі звикли. Це не реклама, а радше побудова репутації.\nBeer. T&I: У чому, на вашу думку, полягає секрет шаленого успіху пивоварні Varvar?\nЛ.С.: Я не можу виокремити якийсь один фактор. Швидше усього, це все разом. По-перше, якість, тому що скільки б ви людям не розповідали, яке пиво класне й смачне, – якщо воно їм не смакує, звісно ж, вони купувати його не будуть. Тобто, перший фактор – це сама якість продукту, який виготовляє компанія. По-друге, можливо, це якось пов’язано із нашим стилем комунікації у цілому. Відкритість команди та її лідера, Василя Микулина. Він дуже контактний і ніколи не відмовляє у пораді чи інформації. Ми не приховуємо, коли запитують про ті ж складники пива, а відкрито розповідаємо про це.\nМи не намагаємося здаватися кращими, ніж є. Не приховуємо якихось невдач і не соромимося помилок, це стається з усіма, ми всі люди. Але це досвід, це рух вперед. Ми були одними з перших на ринку і, звісно, всі шишки були нашими. Коли в тебе немає до кого звернутися за порадою, доводиться самим все проходити, переживати, й зрештою – робити певні висновки.\nТакож нам пощастило, що в нас є можливість працювати з хорошим обладнанням, – тобто, фінансова складова при виборі обладнання теж важить, але це не є гарантією того, що продукт буде хорошим. Можна мати якесь супер класне сучасне обладнання, але не знати, що з ним робити. Тут неабияку роль грає команда, її можливості і, мабуть, любов до пива, тому, що нам цікаво щось постійно шукати, відкривати нове для себе, і якщо нам це справді сподобається, то ми з радістю поділимося цим з іншими.\nЄ дуже багато факторів, які можуть впливати на любов до пивоварні. Якщо запитати у десяти людей, чому вони п’ють саме Varvar, то відповіді можуть бути зовсім різними.\nЧитайте також: Василь Микулин, засновник пивоварні Varvar: від маленького камерного проєкту до популярного пивного бренду\nПиво для мене – хобі, професія, та й загалом поєднання усього, що люблю\nBeer. T&I: Коли розпочалося ваше захоплення пивом і пивоварінням? Який у вас рівень пивної освіти?\nЛ.С.: Пити пиво, як напій, я почала, напевне, в 20 років. Першим пивом стало переважно те, що було доступне на ринку: «Оболонь», «Проскурів» та інші регіональні пива. Згодом, під час першої мандрівки до Чехії, я скуштувала темний «Майстер», і, власне, для мене це було «вау-моментом». Там я зрозуміла, що пиво може бути й таким. Відтоді почалося моє захоплення смачною їжею і смачним пивом. Я дуже люблю подорожі, і в кожній поїздці цікаво скуштувати щось місцеве, пиво, зокрема. Це, певне, й стало точкою відліку, адже що більше різного пива ти п’єш, то цікавіше стає, чому цей напій саме такий на смак, і звідки береться той чи інший аромат.\nНа професію пиво перетворилося з початком роботи на Varvar. До речі, нещодавно мене запитала знайома, чи можу я назвати себе професіоналом. Як на мене, професіонал – це людина, яка професійно займається якоюсь справою, отримує за це гроші. Але далеко не кожен професіонал – хороший спеціаліст. Тому, завжди відповідаю, що я професіонал, але великий любитель. Пиво для мене – хобі, професія, та й загалом поєднання усього, що люблю.\nСтосовно освіти, скажу чесно, ніколи не ставила за мету отримати спеціалізовану кваліфікацію пивовара, але дізнаватися про пиво мені було цікаво. Маючи хороший рівень англійської, я могла собі дозволити читати безліч книжок, як технічної тематики, так і різні цікаві тревел-блоги, історичні довідки. Окрім того дізнаватися про історію пива в тій чи тій країні дуже надихає, коли ти прочитав про червоне фламандське і поїхав до Бельгії скуштувати канонічні зразки, або й, можливо, навіть зустрітися з кимось з пивоварів і поговорити про якісь технічні речі. Сьогодні особливо не помандруєш, але читати і складати мапи на майбутнє дуже мотивує.\nЗ мого особистого досвіду, закордоном, коли ти розбираєшся у пиві, можеш підтримати розмову з пивоварами і цінуєш їхню роботу, у них це викликає захват, незалежно від того, хто ти, ким ти працюєш і так далі. Вони тебе ведуть до пивоварні й наливають напій прямо з танків, а іноді можуть поділитися прихованою пляшечкою якогось нового релізу, і далі розпочинається більш тісне спілкування.\nА в Україні мені потрібно було довести свою кваліфікацію хоча б у якийсь спосіб. Пригадую, як на пивоварню приходила знімальна група, яка хотіла зняти коротке відео про процес варки пива. Журналісти захотіли, щоб наш пивовар відповів на кілька питань, я ж намагалася пояснити, що процес пивоваріння – це не дві години, це на цілий день, і пивовар буде весь час зайнятий, оскільки він має контролювати варку. Тобто я не гарантувала знімальній групі, що зможу його висмикнути, й він буде відповідати на їхні питання, проте сказала, що на всі питання зможу відповісти я. І почула у відповідь: «Нам потрібен хтось компетентний». Тобто, люди бачать дівчину і одразу піддають сумніву її компетентність. Тоді я «тупонула ніжкою» і вирішила, ок, якщо треба мірятися якимись паперами і дипломами, можна і так». Cклала перший етап кваліфікаційної програми Cicerone, і почала готуватися до другого, паралельно з підготовкою до іспиту на суддю BJCP.\nBEER. T&I: Що це за кваліфікаційна програма?\nЛ. С.: Cicerone – нині одна з найвідоміших сертифікаційних програм. Це система приймання іспитів Ти можеш придбати у них же якісь курси чи книжки, самостійно опановуєш їх, а тоді платиш за іспит, і доводиш або не доводиш свої знання.\nBEER. T&I: Джерела ти обираєш на власний розсуд?\nЛ. С.: Кожен рівень сертифікації має перелік тем, наголошу, тем, а не питань. Питання ніхто ніколи повністю не дає, лише теми, яких можуть торкатися ці питання. Окрім цього списку (доступний на сайті разом з одним зразком екзаменаційного бланку), ще наводять список рекомендованої літератури.\nBEER. T&I: Скільки рівнів передбачає кваліфікаційна програма?\nЛ. С.: Кваліфікаційна програма має чотири рівні, перший – це сертифікований кельнер, beer server – той, хто подає пиво. Далі Certified Cicerone, далі Advanced і Master. У цілому, перші два рівні програми більше відповідають професії сомельє, там вони покривають великий спектр питань, починаючи з історії та стилістики пива, проте вони не торкаються безпосередньо теми суддівства. Зокрема, це питання якості, подачі й зберігання напою, також управління закладами, формування пивного листа, і загальне курування процесу. Одне із завдань іспиту другого рівня: тобі виносять чотири келихи і кажуть, що це пиво було налите з пляшки або з крану, відвідувач його повернув. Кандидат має визначитись, що з цим пивом не так (якщо не так) і аргументувати, тобто це і контроль якості, і спроба описати напій, і пояснити людині, яка не в темі. Людей з рівнем Master Cicerone – найвищого рівня – лише дев’ятнадцять. Іспит триває два дні, і охоплює питання, які уже глибоко занурюються в технологію пивного виробництва і не тільки. Я поки на другому рівні.\nBEER. T&I: Чи є в Україні власники сертифікації такого ж рівня?\nЛ. С.: Другого – ні. Першого рівня у нас 7 чи 8 людей.\nBEER. T&I: Чи є у вас намір продовжувати цю освіту?\nЛ. С.: Якщо чесно, це досить дорого. І вимагає великої кількості часу на підготовку, плюс зараз, під час пандемії, невідомо, як будуть відбуватися іспити. Власне, я сильно не впевнена, що замахуватимусь кудись вище третього, але як там кажуть про не зарікатися…\nBEER. T&I: У якій країні можна скласти іспит?\nЛ. С.: У програми є представництва по всьому світі: кілька в Америці, в Європі та Азії. Іспит проводять раз-два на рік у певному регіоні. На третій і четвертий рівні ( Advanced і Master) – раз на рік. Та й охочих складати не так багато.\nBEER. T&I: А ви де складали?\nЛ. С.: У Барселоні, ближче нічого не було. Залежно від регіону, в якому ти складаєш іспит, може змінюватися список питань, наприклад, у Британії окремою віхою історії і пивної культури є каскове пиво. Це ще один додатковий пласт інформації, яку треба буде вивчити. У європейському переліку таких питань практично немає. В американському будуть питання про трирівневу систему дистрибуції, яка є унікальною для США.\nBEER. T&I: Хотілось би з вами поспілкуватися з приводу конкурсу. Медіагрупа «Технології та Інновації» спільно з Українським об’єднанням пивних сомельє «Киъвська пивна ліга» вже п’ять років проводять Дегустаційний конкурс East European Beer Award.\nЯкщо перший рік – це була, радше, аматорська спроба, тоді оцінювали темне, напівтемне й світле пиво. То наступні роки дозволили зробити цікавий розріз аудиторії, відстежити тенденції пивного ринку тощо. Проте, незважаючи на те, що пиво оцінюють 100 пивних суддів, олімпійська система, яку запровадила Київська Пивна Ліга за зразком відомого чеського конкурсу Zlata Pivni Pecet, не завжди дає змогу перемогти людям, які, на наш погляд, того варті. Тобто, випадково перемогти може будь-хто, навіть «разова» варка, яку й не планують потім повторювати. Чи не могли б ви детальніше розповісти про світові пивні конкурси, адже й Varvar неодноразово брав участь у різних змаганнях? Як у них все влаштовано?\nЛ. С.: Насправді, кожен учасник конкурсу має розуміти формат і обирати його на власний розсуд. У світі є різні варіанти пивних змагань. За системою, про яку ви розповідали, працює також Meininger’s International Craft Beer Award – це досить великий німецький конкурс. За схожою системою, дійсно, працюють і чехи.\nПід час конкурсу кожне пиво оцінюють за певною кількістю параметрів, і за кожен параметр пиво заробляє певну кількість балів, потім підраховують загальну суму і, якщо пиво набрало, умовно, 80 зі 100 балів, то воно може отримати срібло, якщо 90 балів – отримує золото, якщо 98 – платину. Таким чином у категорії може бути 15 срібних медалей, жодної золотої, і дві платинові, тобто це оцінка пива в цілому, а не змагання за перші три місця.\nТака система є привабливою з маркетингової точки зору, як для учасників, так і організаторів конкурсу, але для більшості покупців, які знають, що конкурс працює за цією системою, ці медалі втрачають якийсь сенс.\nBEER. T&I: Чому?\nЛ. С.: Є думка, що на таких конкурсах нагороджують всіх, щоб нікому не було образливо. Наприклад, в Україні є конкурс від «Укрпива». Минулого року на розгляд було подано 133 зразки пива, і медалей було видано рівно 133. У людей, які про це знають, такий конкурс викликає сміх, адже нагороджують усіх, як у дитячому садочку.\nBEER. T&I: Минулоріч ми побували в Одесі, і там у винному конкурсі є одна межа, за стандартами OIV нагороджується тільки 30% з поданих зразків. Власне, тому в них відпала повністю бронза, – багато зразків завоювали срібло й золото. Не було Гран-прі, бо не було чогось «вау». На нашу думку, стандарт 30% – це дуже добре, оскільки якраз додає сенсу, щоб нагороду отримали ті, хто того вартий.\nЛ. С.: Обидві системи мають свої плюси і мінуси. Олімпійська система вирізняє лише трьох найкращих, а решта лишаються поза увагою, хоча розрив оцінки між лідерами і рештою може бути мінімальним. Бальна система, якщо зловживати кількістю виданих медалей, дискредитує поняття змагання. Але в цілому, можна знайти золоту середину, якщо докласти зусиль.\nСуддівство у World Beer Awards-2020!\nЛ. С.: Розповім про Дегустаційний конкурс World Beer Awards (Лондон), на який мене запросили судити, у 2020 році він пройшов онлайн. Організатори всім суддям відправили пиво додому. Це були обгорнуті папером пляшки із заклеєними кришечками. Попередньо, сформували групи суддів (3-5 людей), які зустрічалися в Zoom і разом сідали дегустувати, оцінювати й обговорювати зразки.\nУ конкурсу є своя система оцінювання від 1 до 10 (але оцінки можуть бути і з десятими долями балу), у кожній групі суддів є капітан, який всім пояснює систему оцінювання і керує всім процесом. При цьому судді виставляють оцінки самостійно, без впливу одне на одного. Кожне пиво отримує певну кількість балів, потім результати віддають рахувальній комісії, яка їх підсумовує і дивиться, які зразки пива набрали більше балів. і відповідно, оголошені переможцями категорії. Усе це відбувалося в режимі реального часу у зумі, тому капітан кожної групи стежив і за тим, щоб зразки залишалися неідентифікованими (але всі дорослі люди, тому не думаю, що у когось була спокуса підглядати етикетки під час роботи).\nНа результат конкурсу впливає те, як зберігалося пиво. Серйозні конкурси тримають все пиво охолодженим, щоб не впливів середовища та коливань температури на нього був мінімальним. Пивовари можуть відправити пиво на піку смаку, а організатори поставлять його теплу на поличку, напій продовжить старішати, у ньому з’являться певні відтінки, яких пивовар точно не планував. І як результат – пиво може не отримати нагороди.\nКоли нагороди поділені на бронзу, срібло й золото, але ти не знаєш, яка система оцінювання то це буде збивати з пантелику. Наприклад,Varvar, здається, тільки в одному не-олімпійському конкурсі брав участь, – це чеський Beer Idol. Там була ця бальна система оцінювання, де пивоварня набрає певну кількість балів за пиво, і їй видають медаль певного кольору.\nBEER. T&I: Як здійснювалась система оцінювання пива на World Beer Awards? Розкажіть, будь ласка, про рівень кваліфікації суддів?\nЛ. С.: Там десятибальна система. Організатори запрошують досвідчених суддів і учасників галузі. Наприклад, у моїй групі суддею був пивовар, який займався контролем якості на Fuller’s Brewery упродовж 15-ти років.\nBEER. T&I: Тобто, не обов’язково у них у всіх має бути кваліфікація BJCP, про яку ви розповідали?\nЛ. С.: Ні, вся ця конкурсна сфера в цілому дуже вузька, і потрапити в неї, коли ти нікого не знаєш, практично неможливо. Тобто, якщо ти пишеш, що маєш певну кваліфікацію, а в організаторів є вільні слоти, тоді вони можуть тебе взяти. Власне, так зі мною і сталось. До речі, далеко не всі конкурси взагалі послуговуються довідником BJCP, у більшості європейських конкурсів свої категоризації і стилеві довідники, одні прописують їх ретельніше за інших, але практично у всіх є щось своє.\nУ мене немає знайомих серед організаторів конкурсів. Більшість працюють з дуже обмеженим колом людей, у яких кваліфікація написана на лобі: відомі автори та діячі, наприклад, у всіх британських конкурсах судить Адріан Терні-Джонс, який написав «1000 і 1 пиво», Меліса Коул, яка вже 25 років працює у пиві оглядачем і критиком, Піт Браун, який написав не одну пивну книжку, і теж працює у цій сфері вже дуже давно.\nБільшість суддів – це люди, яких усі знають в обличчя, про яких пишуть, що «головою нашої комісії буде ось ця відома у пивних колах особа». У суддівську групу можна потрапити або за рекомендацією людини, яка уже є чинним її учасником чи організатором, або, якщо пощастить, і є вільне місце, а у тебе – потрібна кваліфікація (але ця «потрібна кваліфікація» буде визначатися кожним конкурсом окремо).\nBEER. T&I: Чи залежить кількість суддів від кількості разків?\nЛ. С.: Приблизно кожен конкурс розраховує на певну кількість зразків, яку, в середньому, отримує щороку. Суддівську комісію готують заздалегідь, організатори запрошують усіх, кого вони хочуть бачити, і запитують, чи це зручно. Якщо зразків забагато, або якщо судді зайняті на інших подіях (пивні конкурси в Європі й Америці часто перетинаються в часі), то існує список очікування, в який ти можеш податися, і якщо твоя кваліфікація ок, то тебе можуть запросити.\nBEER. T&I: Скільки суддів було цього разу?\nЛ. С.: Чесно, не знаю, здається близько 160 чоловік, і кількість зразків відразу не кажуть, про це повідомляють наприкінці під час оголошення результатів. Цього разу сталося, що деякі зразки на момент суддівства ще не надійшли, тому довелося влаштувати в Лондоні додаткову пізню сесію.\nBEER. T&I: Коли це було?\nЛ. С.: Результати конкурсу оголосили у вересні 20-го року. На фінальній сесії обирають best of the best, тобто, порівнюють зразки-переможці в різних категоріях, і обирають найкраще пиво конкурсу. Це відбувається за гедоністичним принципом: або сподобалось, або ні. Організатори не повідомляють, що це за стиль, що за пиво, нічого. Ось вам умовно 10 келихів і оберіть те, що найбільше сподобалось.\nBEER. T&I: Як відбувалось ваше оцінювання, це була якась програма, у якій ви виставляли бали? Скільки часу тривало оцінювання?\nЛ. С.: Основна кількість сесій була у вівторок-середу. Два дні, ранкова й вечірня, тобто всього було чотири сесії по 5 годин. На кожне пиво ти маєш приблизно 15 хвилин, щоб повністю його оцінити, почекати, поки воно нагріється, і чи не проявляться дефекти, а в кінці повністю записати свої коментарі.\nБали виставляли у звичайній екселівській табличці, яку пересилали рахувальній комісії. В ній були вказані: закодований номер пляшки, стиль, у якому оцінюється пиво, його алкогольний вміст, тому що напій може смакувати більш алкогольним, аніж заявлено або, навпаки, не дотягувати, і чомусь – країна походження. Потрібно було виставити оцінку і додати коментарі про пиво й поради пивоварам. Кожне пиво супроводжується коментарями, що в ньому було не так, і які можна зробити покращення.\nВласне, кожен конкурс надає фідбек пивовару, якщо той захоче. Американці беруть за це гроші: хочете додатковий коментар, то заплатіть плюс 15 доларів за зразок. Деякі конкурси надсилають цю інформацію безкоштовно. Конкурс передбачає не лише оцінку, а й конструктивний фідбек для пивовара, що потрібно зробити, щоб пиво стало кандидатом на перемогу наступного разу. У конкурсах домашніх пивоварів, які проводяться у форматі BJCP, відгук і рекомендації є обов’язковим елементом оцінки.\nBEER. T&I: Ви теж такі коментарі писали?\nЛ. С.: Звісно, ніхто не буде тебе запрошувати на конкурс, якщо ти просто поставив оцінку, нікого не цікавить таке суддівство.\nBEER. T&I: Які взагалі ваші враження від цього суддівства?\nЛ. С.: Звісно, мені було страшенно цікаво. Не востаннє тому, що я можу скуштувати нове пиво, при цьому з найнеймовірніших країн, наприклад пиво з французької Гани або з Монголії, це як невеличка подорож світом. Ну і вкотре переконуюсь, що суддівство у пивному змаганні потребує неабияких зусиль. Буває, ти пишеш і пишеш свої коментарі, а потім дивишся на годинник і думаєш: «У мене там ще 10 зразків, а я вже перевалила за половину часу”. Це досить виснажлива робота, а не розвага.\nЛюди чомусь думають, що пивними суддями стають для того, щоб просто куштувати смачне пиво. Але ж далеко не завжди на конкурс потрапляє хороше пиво. Я не можу сказати, що все конкурсне пиво однорідне. Були присутні як і відверто невиразні зразки, так і дефектні. Я справді не розумію, чим керуються пивовари, коли відправляють пиво такого рівня на конкурс, адже вони платять за це пристойні гроші, не кажучи вже про вартість пересилки.\nBEER. T&I: А Varvar подавався на цей конкурс?\nЛ. С.: Ні, ми минулого року не подавалися нікуди, зосередились на внутрішньому ринку. Вважаємо, що з тими умовами, які склалися зараз в усьому світі, немає сенсу витрачати гроші на ще одну медальку чи навіть не медаль, а участь, – тому що немає жодної гарантії, що наше пиво переможе. Ну, і звісно, я не могла б працювати суддею на конкурсі, де бере участь пивоварня, чиїм представником я є. Не остання проблема – це розмитнення й пересилка. Наприклад, усе пиво, яке мені надіслали на оцінку, запізнилося, тому що швейцарська митниця його не випускала. Вони хотіли знати, що в коробці, буквально по кожній позиції, в якій це тарі, і, звісно я цього сказати не могла, бо не знала. Ця взаємне листування – моє, оргів і митниці – з’їло пристойно часу.\nBEER. T&I: Чи підписували ви якийсь документ про нерозголошення імен переможців?\nЛ. С.: По-перше, у суддів закриті пляшки, ми навіть не знаємо, хто брав участь у конкурсі. По-друге, ми не отримуємо збірної інформації, а віддаємо лише свої оцінки комісії, яка рахує, і не знаємо, які там результати. Усі судді та учасники дізнаються їх у день оголошення. Хоча переможці про свій результат дізнаються раніше, десь за тиждень.\nКоли ми отримували нагороду, то нам надсилали лист-привітання з умовою не розголошувати інформацію про свою перемогу до такого-то числа такої-то години. Коли дані будуть викладені на сайт, тоді й ви можете радіти і ділитися радістю в усіх соціальних медіа, але до цього моменту просять тримати дані в таємниці. Інформацію відправляють за тиждень, тому що на момент оголошення переможців роблять вечірку з урочистим врученням медалей. Якщо ви хочете приїхати й отримати нагороду особисто, то у вас є час на організацію подорожі.\nНаприклад, брюссельський Beer Challenge, в якому ми брали участь минулого року з бочковими пивами, надіслав офіційні результати і запропонував нам виготовити металеві медальки. У кожного конкурсу є свої додаткові «плюшки». У цілому, вони не так щоб дуже дорого куштували, тому що їх замовляють тисячними накладами. Друкувати на етикетці своїми силами ти можеш, але якщо ти хочеш отримати готові то така опція теж є.\nBEER. T&I: Навіщо брати участь у цих конкурсах?\nЛ. С.: Я думаю, є два види мотивації. Перший – думка про те, що медалька на етикетці підвищує продажі. Я колись робила опитування, й виявилося, що більшість покупців, коли бачать медальку, але не знають, що це за конкурс, думають: «ок, медалька, то, мабуть, пиво – хороше». Чи означає ця медалька, що пиво обов’язково сподобається усім? Вона цього не гарантує. Передусім, це означає, що пиво оцінила група людей, і в своєму стилі це пиво технічно досконало виконано. Це не означає, що це пиво сподобається будь-кому, тому що хтось любить одне пиво, хтось інше, це питання смаку. Дехто каже, що для них медалька – ознака того, що пиво хороше, інші – що не знають, що це за конкурс, і тому вона не може на них впливати. До речі, якщо там написано «World» чи «Іnternational», – тоді так, більше шансів продати пиво.\nДругий стимул – переконатися в тому, що ти робиш справді якісне пиво, яке справедливо оцінене професіоналами галузі. У будь-якому разі, якщо твоє пиво визнають, то це ознака того, що ти рухаєшся в правильному напрямку.\nЧитайте також: Уже незабаром: новий пивний переклад від пивної судді Лани Світанкової\n← East European Beer Award: географія конкурсантів дегустаційного змагання\nСайт Expensivity підрахував, у якій країні найдорожче пиво →\n11.01.2019 Дарина Дубинка Коментарі Вимкнено до Крафт побеждает масс-маркет? – Взгляд Тимура Герасимовича, основателя Craft Beer Fest\n17.08.2018 Дарина Дубинка Коментарі Вимкнено до Кращі 12 крафтових сортів 2018 року (імпорт та Україна)


VELUX галерея - мансардні вікна та жалюзі спальня | ПП «Еліт-Дах»\nVELUX галерея – мансардні вікна та жалюзі спальня\n1. Затемнююча штора VELUX\nПідходить для спалень, дитячих кімнат, домашніх кінотеатрів. Незалежно від того, який колір або візерунок штори VELUX, ви оберете, вона допоможе створити повну темряву в будь-який час дня і ночі – навіть при полуденному сонці. Зовнішня сторона цієї штори має покриття, що відбиває тепло, завдяки чому у мансарді прохолодніше навіть спекотного літа. Штора рухається вздовж направляючих.\n2. Cпокійний нічний сон\n3. Більш енергоефективний будинок\nVELUX Energy жалюзі ефективно затемняють кімнату та економлять енергію завдяки їх ізоляційним ефектам.\n4. Ви управляєте\nЕнергетичні жалюзі мають безступінчасте позиціонування. Можливе гнучке налаштування світла протягом усього дня – ідеально підходить для читання або перегляду телевізора. Доступні в дев’ятьох кольорів, щоб задовольнити будь-який інтер’єр.\n5. Краще з обох сторін VELUX Duo затемнююча штора\nРегульоване затемнення для комфортного сну і легке розсіяне денне світло весь день. Це 2-в-1 рішення для 24-годинного комфорту та керування освітленням.\n6. Легка установка\nШтори Duo Blackout мають тонкі бічні рейки і обмежувальну верхню кришку. Вони легко встановлюються завдяки запатентованій Pick & Click!® – системі.\n7. Сплеск кольору\nVELUX затемнюючі штори доступні в 40 колірних відтінків і візерунках підійдуть до будь-якого інтер’єру.\n8. Ідеальна пара\nДля м’якого розсіяного денного світла і гнучкого управління світлом.\n9. Так сонце, ні нагрів\nТепер ви можете мати гарне освітлення без перегрівання вашої спальні. Прозорі штори VELUX Awning – простий спосіб, щоб тримати вашу спальню в комфорті в спекотний літній день.\n10. Виграшна комбінація\nAwning штори відхиляють сильні промені сонця. Щоб насолоджуватися комфортом протягом усього дня і отримати повну темряву в будь-який час, об’єднайте Awning штори з VELUX затемнюючими шторами.\n11. Переваги всесезонності\nДля повного комфорту протягом року, Roller shutters VELUX забезпечують винятковий теплозахист протягом літа та додаткове утеплення в зимовий період, а також загальне затемнення, коли вам це потрібно.\n12. Свіже повітря в тіні\nЗ VELUX Roller shutters розширення затвора рукою, ви можете відкрити вікно в різних положеннях, для отримання денного світла і свіжого повітря, уберігаючись при цьому від тепла.\n13. Розумний будинок\nЯкщо ви маєте моторизовані Roller shutters , ви можете підключити до них VELUX INTEGRA активну систему. Ця інноваційна сенсорна система автоматично керує вашими ролетами у відповідь на зміни в погоді і температурі зовнішнього повітря.\n14. Вентиляційний клапан\nУнікальний інтегрований вентиляційний клапан в мансардному вікні дозволяє циркуляцію свіжого повітря, навіть при закритому вікні.\n15. VELUX Energy – енергетичні жалюзі\nVELUX Energy жалюзі мають додаткові ізоляційні властивості завдяки своїй подвійний плісированій стільниковій структурі з внутрішнім алюмінієвим покриттям.\n16. Прихований двигун\nЗ VELUX INTEGRA® електричним приводом і вікном для плоскої покрівлі ви зможете наповнити вашу спальню світлом і свіжим повітрям. Вікно виглядає так само, як наші стандартні вікна для плоскої покрівлі, але воно відкривається від натиснення кнопки. У випадку початку дощу плоскі вікна на даху автоматично закриються завдяки датчику дощу.\n17. Жалюзі для плоских покрівельних вікон\nДля спальні рекомендовано з електричним приводом VELUX INTEGRA® Energy жалюзі. Вони забезпечують хорошу яскравість вхідного світла і додаткову ізоляцію. Дивіться повний спектр жалюзей для плоских покрівельних вікон.\n18. Виняткова якість\nДля відмінною звукоізоляції і для мінімальних втрати тепла, VELUX вікна для плоских дахів мають ізольований край і міцний, енергоефективний склопакет блок в поєднанні з атмосферостійким акриловим або полікарбонатним куполом.\n19. Отримайте відчуття яскравого відкритого простору\nVELUX CABRIO® дає панорамний вигляд і відчуття яскравого відкритого простору. Ця унікальна система вікно пропускає природне світло, має відмінний вигляд у інтер’єрі.\n20. VELUX оригінальні накладки\n21. Конфіденційність і управління світлом\nКонфіденційність і управління освітленням, VELUX duo blackout жалюзі для створення м’якого розсіяного денного світла і гарного краєвиду протягом всього дня.


Робота в банку — Банк «КЛІРИНГОВИЙ ДІМ»\nАБ «КЛІРИНГОВИЙ ДІМ» дотримується високих етичних норм й розвиває сучасні стандарти управління персоналом. Кадрова політика банку спрямована на постійний розвиток і підвищення професійного рівня кожного фахівця.\nМи відкриті до спілкування, як з випускниками вищих навчальних закладів, які бачать свій розвиток в банківській сфері, так і з фахівцями, що мають досвід у фінансовому секторі. Ми орієнтовані на довгострокову співпрацю і чекаємо того ж від наших співробітників.\nНаша система оплати та винагород заснована на принципах зовнішньої і внутрішньої справедливості, в роботі з людьми ми націлені на те, щоб забезпечувати постійний розвиток співробітників та надавати більше можливостей для самореалізації. Ми будемо раді Вашим ідеям, Вашому досвіду і Вашій позитивній енергії.\nОзнайомтесь з вакансіями у нашому банку, та надішліть своє резюме на заміщення відповідної посади. Якщо Ви хочете працювати на іншій позиції, напишіть нам на hr@clhs.com.ua, вказавши бажану позицію в темі листа. Ми розглянемо всі резюме і зв’яжемося з Вами у разі наявності відповідної вакансії.\nРегулярний перегляд заробітної плати\nCity All cities Київ Дніпро Одеса\nCategory All categories Банки - Інвестиції - Лізинг Студенти - Початок кар'єри - Без досвіду ІТ\nАдміністратор банківських систем Київ 22.04.2021 Персональний менеджер (ВІП-центр банку) Дніпро 22.04.2021 Робота для студентів Київ 20.04.2021\nХочу працювати в Банку\nЯкщо ви не знайшли серед вакансій саме свою — напишіть нам про себе, і ми розглянемо вашу кандидатуру.


1. 07. 2018 - Про «результати» роботи обраних, або Скільки ще – і граблів під ногами, і гуль на чолі народу? - 1 Липня 2018 - Городок-live\nСр, 19.09.2018, 15:22\nГоловна » 2018 » Липень » 1 » 1. 07. 2018 - Про «результати» роботи обраних, або Скільки ще – і граблів під ногами, і гуль на чолі народу?\n1. 07. 2018 - Про «результати» роботи обраних, або Скільки ще – і граблів під ногами, і гуль на чолі народу?\nЩе ніби вчора, бо добре пам’ятаю, як це було (а це вже - майже три роки тому), відбулися вибори до органів місцевого самоврядування, а восени минулого року – до Городоцької об’єднаної територіальної громади. Як зараз чую передвиборні програми кандидатів на посаду лідера громади – а в них такі гарні плани на каденцію в разі обрання і такі важливі й солодкі обіцянки городоччанам, як вони зроблять життя Городоцької громади кращим, аніж воно було до того.\nАле… Вибори відбулися. Усі кандидати відпали, бо перемогу отримав один – він і став Городоцьким міським головою, зрештою, головою ОТГ. Життя продовжилося. І люди почали чекати обіцяних змін, як мани небесної. Майже три роки пройшло. Досі чекають. А змін – нема.\nХоча й звітують і рапортують і демонструють керівники та ініціатори створення громади, що «вони щось роблять – і це щось таке значне та важливе», особисто я, як проста пересічна городоччанка, змін на краще не те що не бачу, навіть не можу відшукати з-поміж того, що «робиться» і що демонструється, як «результати».\nСкажімо, обіцялося під час виборчого процесу до органів місцевого самоврядування: будуть замінені водогони на нові, будуть встановлені засоби обліку води у приватних будинковолодіннях з метою обліку води та ефективного її використання, буде покращено якість води у місті. І? Майже три роки – і результат той самий, що й був: на рівні балачок та обіцянок та звітів з трибун, що «багато в місті РОБИТЬСЯ». Добре. Робиться. А що ж зроблено? "Багато"...\nПочну про воду, бо, як кажуть, без води – і ні туди, і ні сюди.\nНавіть, попри те, що кошти на відкриття однієї артсвердловини і на придбання лічильників обліку води для встановлення на артезіанських свердловинах, міській раді було виділено з районного бюджету ще рік тому. Вода й досі, як було сказано на громадських слуханнях, не обліковується. Чому? Бо втрати її – майже половина від тієї, яку добувають, щоб відпустити за «гарну» суму як тариф споживачам, які справно за воду платять.\nПрограми щодо покращення якості води і впровадження обліку води у місті так і не було розроблено та прийнято. Жодного рішення виконкому чи сесії щодо проведення містом відповідних робіт – хоча би частково, у найрозтратніших на воду мікрорайонах міста - не прийнято. Відповідно ніяких коштів на дані роботи жодного разу не закладалися до міського бюджету і з нього не виділялися. І лічильників обліку води для населення міста так і не було закуплено і встановлено. Про якість води у системах водогону навіть не хочеться говорити, бо дуже часто з крана тече вода, схожа на … чай чи коньяк чи лимонад, правда, не апетитна - із характерним неприємним запахом. Але про ціну на таку воду і про комунальне підприємство, яке подає населенню таку воду, міська рада вже наперед подбала: виконком десь має підняти (може, й уже!) тариф для населення на водопостачання та водовідведення населенню і «гарно» - десь на два мільйони – попри якийсь мільйон від підняття тарифу містянам – «компенсувати» незрозуміло що комунальникам з міського бюджету.\nРезультат? Та так. У вигляді «спасибі люди, що обрали мене і команду – а ми вам за це піднімемо тарифи і з бюджету міста не дамо нічого». Навіть якихось копійок з міського бюджету на матеріальну допомогу на лікування важкохворим містянам, котрі раніше давалися, тепер у бюджеті нема чи просто не дають.\nТепер, зокрема, про водогони і дороги... Може, я чогось не знаю або не бачу, але жодної дороги у місті впродовж оцих трьох років капітально чи хоча би добре відремонтовано не було. Так, глянемо правді у вічі, сипали «мучкою» чи щебенем дрібним міські вулички, які «на ладан дихали», і на яких того сипання уже майже нема.\nА системи водогону, дійсно, прокладали і водовідводи робили. Правда, дуже цікаво робили й роблять. «Спільно з громадою» - так цей «проект» міської ради називається. І – саме зі свідомою громадою, як неодноразово підкреслюється і наголошується. Та от про цю «свідомість» громади я би з керівництвом міської ради дуже предметно поговорила, якби вони захотіли зі мною про це говорити, і у них запитала: у чому саме полягає свідомість людей і де совість керівників міської громади і КП «Городоккомунсервіс»?\nЯк на мене, повний абзац виходить. Має міська рада своє КП і так званий проект – чи то будівництва водогонів, чи встановлення водовідводів на вулицях Городка чи то населених пунктів. Якщо проект, скажете, то й відповідна проектно-кошторисна документація під нього бути має? Чи не має? Відповідні кошти під проект закладаються. Чи не закладаються? Відповідні роботи здійснюються - з відповідною їх оплатою. Чи не так? Ось тут – стоп. Чи з нашими керівниками міськради і КП щось не те, чи проекти їхні – мильна бульбашка. Бо - на словах вони, а не - в законному порядку і у відкритому та прозорому для громади форматі. Бо незрозуміло, на що і як і скільки коштів щораз виділяється, і яке їх освоєння - придбання будівельних матеріалів, задіяння техніки, закуплення паливно-мастильних матеріалів, підрядник, тобто той, хто ці роботи виконує, оплата за виконані роботи.\nУ результаті – нате, свідомі люди, вам будматеріали чи труби водогону, але ви – свідомі: самі собі канави копайте і труби водогону туди вкладайте. І – майте собі продукт (результат). А де це прописано, що робота – за рахунок людей? І хто за це кошти у яких кошторисах закладав? І хто їх отримає? Одним словом, люди – молодці: замість комунальників працюють, бо їм дуже треба і водовідводи, і водогони. А комунальникам за це – зарплата і кошти з бюджету громади як компенсація за їх «важкий і непосильний труд». От така Свідомість і Совість - з великої літери. От такі «проекти». І результати такі – силами і коштом людей (бюджет – громади). То, може, ну її на …хутор близ Деканьки, оту міську владу і оте її комунальне підприємство, якщо все це «працює» за рахунок і силами людей? Може, гнати їх всіх старою мітлою – і кошти людям: вони самі собі усе зроблять – бо вони так хочуть хоч якихось результатів!\nІ тепер - про благоустрій... Говоритиму, як людина, яка живе в місті. Скільки мовилося про оті два-три світлофори, які через раз і невідповідно до встановлених вимог працюють? Скільки йшлося про тротуари міста, якими взагалі не хочеться ходити – ні у сонячну, ні у дощову погоду, бо пошкодити якимись нагальними роботами їх було кому і була така потреба, а відремонтувати – зась! І клумби, сквери та газони і так звані «прилеглі території», про які й говорити не хочеться, а криком кричати. І запитати публічно і відкрито у керівництва міста і КП: ви самі хоч знаєте, де територія, яку повинні обслуговувати комунальники, а де територія, яку мають впорядковувати приватні підприємства чи організації і прості люди? Якщо не знаєте, то дізнайтеся, адже всі - на посадах і зарплатню отримуєте з бюджету громади. І "працюєте" в поті чола... І хочете результатів. Тільки хочете. А зробити не можете.\nБо результати вашої "діяльності" - такі.\nІ міст через Смотрич, обіцяний бути приведеним до ладу давно, та й досі не відремонтований.\nІ очисних споруд досі нема. І обіцяної лазні теж. І ринку міського - не приватного чи стихійного. І пляжі міські не упорядковані, хоч літній купальний сезон наближається. І центральна площа міста, яка потихеньку-помаленьку розсипається і «йде під землю», та до неї у міської влади «руки не доходять». І платні зупинки та стоянки, про які вже й не хочеться нічого говорити і слухати, не робляться… І інвестиції у промисловість міста, яких нема. Навіть, у "стару пошту", що - черяком на обличчі міста.\nІ алеї міста та клумби і газони із декоративними кущовими насадженнями… От ті, наприклад, що по вулиці Шевченка - при в’їзді з боку Хмельницького. «Обличчя Городка» - для приїжджих. Це - сфера діяльності КП чи кого? Це - територія міста чи «прилегла» до будинків, як каже начальник з благоустрою КП мешканцям багатоповерхівок? А тротуари та газони попри верстатобудівний заводу, який «склав руки» і «канув у небуття» давно? І газони обабіч «парканів зелених» - з деревами по усій головній вулиці… І чиї вони? Міста чи суду/лікарні/поліклініки/пожежної частини/ приватних підприємців, початкової школи чи гімназії, а чи райвідділу освіти чи мешканців отих будинків, що «впираються» у музей?\nЩо, власне, поясніть, нарешті, мені і людям, ВХОДИТЬ У ПРЯМІ і безпосередні ОБОВ’ЯЗКИ КП «Городоккомунсервіс ? Що воно, це підприємство, у місті покликане робити і робить, окрім того, що вивозить сміття і збирає з населення та підприємців оплату за «свої послуги»?\nБо житловий фонд міста – не його проблема і діяльність. Бо території будинків та подвірки і заїзди до багатоповерхових будинків (земля міської ради), як і до фірм і організацій чи установ – теж. Покрівлі і фасади люди ремонтують, або - дякуючи народному депутату. Навіть, траву люди самі повинні косити – і косять (не дадуть обманути сусіди з будинку, де проживає народний депутат – і його коштом мешканці упорядковують зелену частину центральної алеї Городка й на комунальників і не сподіваються), і будматеріалами ями в дворах люди самі підсипають-латають…\nКолишньою вулицею Невського (її так краще знають) пройтися, не те що проїхати, неможливо.\nІ дорогою, якою їхав губернатор до території очисних споруд, краще не ходити, не те що транспортом пересуватися… (Благо, що тоді, коли був там губернатор, не приїхали туди асенізатори – було би на що очільнику області подивитися і про що на самоті про Городок і його владу подумати!).\nІ внутрішні в багатоповерхівках комунікації - труби водогонів та каналізації, внутрішні системи електропостачання у коридорах та у підвалах, ремонти козирків над входами у під'їзди, коридорів та площадок, – на плечі та на кишені городоччан, які проживають у будинках КОМУНАЛЬНОЇ ВЛАСНОСТІ МІСТА Городка, яке має своє власне КП, що покликане та законом зобов’язане як монополіст працювати на своїх людей. На ЛЮДЕЙ, ЯКІ за вас, шановні керівники і депутати, голосували, які вас обирали, які чекають від вас хоч якоїсь РОБОТИ, хоч якихось РЕЗУЛЬТАТІВ, хоч якоїсь користі - змін на краще.\nІ результат ваш – чомусь, не на благо, а на збитки городоччан. Це - підвищення тарифів на комунальні послуги та на проїзд у маршрутках, це - збільшення податку на землю під присадибними ділянками та податок на господарські будівлі - по максимуму, що люди аж за голову беруться, коли приносять їм комунальники рахунки. І не Кабмін, не податкова служба, не хтось із області чи з Києва, а «наші це роблять» – сесія Городоцької міської ради прийняла таке рішення. Прийняла – і потім, може, й схаменулася. Та пізно «пити боржомі, якщо нирки уже хворі і не працюють» - люди вже це оцінили, зробили певні висновки, зрозуміли, як кажуть, хто є хто – і що вони означають для свого міста…\nПравда, ставати на одні й ті самі граблі та отримувати по лобі й заліковувати на лобі чергові гулі, наш народ любить.\nМоже, колись від отих синяків та набитих гуль у них таки розум прояснішає та городоччани прозріють і оберуть собі достойну і ефективну владу? Як кажуть, все воно – всередині: у людських головах, у їх серцях – і в руках. І прийняття рішень, і результати позитивні, і якість життя належна – і майбутнє, яке самі ж для себе і для наступних поколінь будуємо. Та такими методами і темпами чи збудуємо?\nПереглядів: 197 | Додав: Gorycvit | Рейтинг: 5.0/1\n5 Схеми (07.07.2018 16:27)\nІ чому ніхто не поцікавиться, чого так? Чого всі закупки для комунального підприємства робить міська рада, хоч комунальне підприємство це самостійна юридична особа і воно само може здійснювати всі необхідні йому закупки на які сесія виділяє кошти з бюджета громади? І чому тоді списується все застаріле і зношене і поламане чи ніби то "непотріб" на сесії саме через комунальне підприємство, а не через міську раду яка все закупляє? Невже це нікому нецікаво? Ну зрозуміло. що поліцаї і прокурори це робити не можуть. Вони всі в одних саунах і барах відпочивають від тяжких буднів разом. А вища влада наша не цікавиться, що роблять царки внизу в громадах? Як вони "працюють" на бюджетах і як заробляють на людях на свій карман?А люди самі це перевірити не хочуть? Тепер же це одна велика громада. Чи ні?\n4 Схеми (07.07.2018 16:11)\nА чому ви не пишете про те, яким чином здійснюється освітлення вулиць міською радою? Чи не знаєте, як приватні магазини наближені до мера закупляютиь ліхтарі по оптових цінах, отримують їх Новою поштою і потім міська рада за кошти міського бюджету купляє ці ліхтарі втридорога. Так само і труби для водогону. І будматеріалі. Щебінь і пісок і цемент. І запчастини для автомобілів. І все, що можна прогнати через магазини і відмити кошти на бюджеті. І про те не знаєте, як цілий вантажний автомобіль труб продали сусідам з Ярмолинець і гроші поставили до кишені? Тоді ви нічого не знаєте. Ну зрозуміло, що конкретні депутати громади не вникають і не в темі. І свободи в міській раді можна вважати що нема. А де активна громадськість, і батьківшина, щоб провірити хлопців і дівчат з громади на порядність і прозорість?\n3 !!!!!! (04.07.2018 14:00)\nВи не піднімайте ціну на проїзд в маршрутках!!! А забезпечте місто маршрутками!!! Бо в жоден кінець міста ввечері і на вихідні нема чим добратися!!! ми ж живемо не в селі!! І нема тут стільки міліонерів, щоб їздити на таксі!!!!\n2 Гость (03.07.2018 12:22)\nПро "світлофори" чиста правда - іноді здається що вони живуть особистим життям, і до речі є ряд перехресть вулиць де було б непогано поставити ще декілька світлофорів, бо їх відсутність інколи створює аварійні ситуації.\nА про лічильники на воду, трохи більше ніж пів року тому влада обіцяла поставити їх самостійно, а тепер за словами наших Очільників "хай люди самі собі ставлять а ми опломбуємо" - от і довіряй після цього нашій всенародно обраній "ВЛАДІ".\n1 Gorycvit (01.07.2018 23:48)\nВи, шановні городоччани, маєте повне право і можете й далі продовжити тут список усіляких справ вами ж обраних.


Випускників донецьких ВУЗів прогнозовано обдурили: ніяких російських дипломів не буде | Корупція Інфо\nВипускників донецьких ВУЗів прогнозовано обдурили: ніяких російських дипломів не буде\nТе, про що раніше писали українські й російські ЗМІ, все-таки сталося: обіцяні керівництвом терористичної «донецької народної республіки» дипломи російських ВУЗів випускники донецьких вищих навчальних закладів не отримають.\nПро таку новину повідомляє Корупція.інфо з посиланням на «Преса України».\nПершими дізналися про глобальний «облом» донецькі «студенти» залишків «музичної академії імені С. Прокоф'єва», яка згідно з розпорядженням міністерства освіти і науки України офіційно переїхала в столицю України Київ.\n«Російські дипломи випускники 2015 року Донецької музичної академії імені С. Прокоф'єва вручатися не будуть», – повідомив сьогодні приголомшеним і обдуреним студентам якийсь Парецкий, який терористи «днр» призначили деякий час тому «міністром культури».\nАле безжурний Парецкий порадив донецьким студентам особливо не сумувати, так як він це планує зробити це в 2016 році.\n«У абітурієнтів з України, а можливо і з Росії, буде стимул сьогодні надходити до нас – припустимо, в Ростовської консерваторії може не бути місць, і надходять приїдуть до нас. У тому ж Криму, наприклад, немає відповідного ВУЗу, і довгі роки звідти приїжджали до нас», – сказав Парецкий.\nОсь що з ними трапиться: міністр Аваков прокоментував скандальну заяву Дєєвої про водійські права на 5 років\nНеможливо стримати сльози! У Києві обгорілий бобер з випаленими очима прийшов помирати до людей\nБуде незаконно! Новий законопроект збентежив українців\n“Стрімкого поширення не відбулося!”: У МОЗ зробили термінову заяву. Хороші новини\nОдесити в паніці: прибув корабель з Китаю. Медики зробили термінове оголошення\n“Через беззаконня і злочинних дії”: Савченко знову оголосила голодування\n“Переплутав уніформи”: У Дніпрі правоохоронець потрапив у скандал через провокативні фото\nВатажки “ДНР” не відводять великокаліберну техніку (ВІДЕО)\nТривога! Пішов наказ – Зеленський підняв всіх, підпис вже стоїть. Зволікати не можна – відголоски РНБО\nСправа про хабар: Олійник поки що «відпочине»\n“Єдиний шлях – зробити так, як вчинив Путін”: Москаль зробив гучну заяву