Чи готова Херсонщина до такого подарунку?\nДо 38 нових, сучасних, європейської якості «швидких», які незабаром МОЗ України передасть у всі регіони країни, у тому числі і в Херсонську область.\nТака кількість сучасних, оснащених необхідним обладнання швидких вперше надійде до Херсонської області. У зв'язку з цим журналісти ІА «Херсонці» направились до одержувачів цінного подарунку – станції швидкої медичної допомоги м. Херсона та до обласного центру екстреної медичної допомоги, щоб дізнатись чи готові вони приймати новенькі авто.\nОбидва керівники медичних закладів запевнили нас, що вони хоч зараз готові і дуже сподіваються що ці вкрай необхідні області швидкі надійдуть якомога скоріше.\n«Ми хоч зараз готові до приймання нових машин, ми їх дуже чекаємо», - запевнив заступник головного лікаря станції швидкої допомоги м. Херсона Станіслав Сінченко. Таку ж однозначну відповідь дав і головний лікар обласного центру екстреної медичної допомоги Михайло Брагар: «Ми готові хоч сьогодні. Для їх зберігання передбачені гаражі, це велика допомога від держави на яку ми дуже сподіваємось».\nЧи готовий Херсон до такого подарунка?\nПроте ми, дозволимо собі не зовсім погодитись з керівниками. Можливо гаражі, охорона, необхідні працівники, все це і є в наявності, проте не слід забувати про таку важливу, а часом і головну складову роботи «швидких» - дороги. А з цим, як знаємо в області та зокрема в місті Херсоні великі проблеми.\nДержава, виділила для Херсонщині, чималу сумму - 25 млн. грн., на які й будуть закуплені авто та медичне обладнання до них. А скільки зможуть при таких дорогах як в обласному центрі ці машини прослужити? Хоча головне тут навіть не їх експлуатація, а життя, які залежать від їх оперативності. І нажаль мова йде не лише про віддалені провулки Херсону. Вулиця на якій знаходиться сама міська станція швидкої допомоги вся як решето в ямах. І саме по цій вулиці щохвилинно виїжджають на виклики до хворих швидкі. При цьому міська влада Херсону чомусь не завертає на це уваги, забуваючи, що для тих, хто знаходиться в цих машинах час іде на секунди.\nНе в кращому стані й дорога при обласній лікарні.\nЯкщо така дорога, яку й дорогою назвати складно, знаходитися в декількох хвилинах від обласної лікарні в самому центрі міста, що ж тоді робиться у віддалених районах?\nІ якщо міська влада не бажає розуміти, що дороги це не тільки зручність, обличчя міста, а ще й життя городян, то медичні керівники усвідомлюють це як ніхто інший, щодня в останні хвилини, рятуючи чиїсь життя. Тому, щоб своєчасно дістатись до всіх херсонців, які потребують екстреної допомоги, в двох районах міста були створені тимчасові пункти – в мкр. Острів, та на Кіндійському шоссе.\n«В місті Херсоні дійсно є проблема з дорогами. Ми знайшли вихід з ситуації і створили тимчасові пункти в місті, щоб машини могли швидко доїхати до населення яке потребує ектсренної допомоги. Одна машина чергує на Острові друга на Кіндіському шосе», -зазначив М. Брагар.\nПроте працівники цих швидких, змушені цілодобово знаходитись безпосередньо в машині, адже місця для їх перебування там поки не знайдено (!).\n«Ми звернулись до міського відділу охорони здоров'я щоб виділили приміщення де медичні працівники могли б перебувати під час чергування, адже зараз бригади цілодобово знаходяться в машинах, проте якщо на Острові це питання майже вирішено, то на Кіндійському шосе ні», - зазначив Михайло Брагар.\nВодії не будьте байдужі, пропустіть...\nХочеться сказати всім водіям, які на своєму шляху зустрічають швидку, пожежну чи міліцію.\nНа цій проблемі також зупинився Михайло Брагар, адже за його словами перевагу швидким надають далеко не всі водії автівок, забуваючи що на місці хворого, який опинився в цій швидкій в кожну хвилину може опинитись чи сам водій, чи хтось з його близьких.\nВ свою чергу Станіслав Сінченко також зауважив, що часто не лише водії машин, ями на дорогах, а й самі мешканці створюють перепони для своєчасного прибуття швидких.\n«Багато хто позагороджували двори, повбивали свої, поклали каміння на дорозі, не думаючи як має добратись швидка», - звернув увагу С. Сінченко.\n«Є райони в яких по одній швидкій»\nВарто зазначити, що ситуація зі швидкими наразі в області дуже складна і ця допомога держави є вкрай необхідною. Як зазначив Михайло Брагар, є такі райони в яких на швидку медичну допомогу приходиться по одній машині на район і якщо вона виходе з ладу, населення залишається без швидкої. Це наприклад такі райони, як: Високопільський, Нижньосірогозький, Іванівський, Горностаївський та інші.\n«Вперше в такому обсязі на Херсонщину має надійти така кількість швидких і у нас нарешті з'явится можливість ставити машини на плановий ремонт, а не чекати коли в неї щось зламається», - сказав М. Брагар.\nЧитайте також:Херсонщина отримає 38 «швидких» європейської якості\nБільшість машин швидкої допомоги в області, за його словами, на сьогодні є зношеними, адже використовуються більше 5 років. Лише 12 машин в області, яким ще немає 5 років, не є зношеними. 45 машин – експлуатуються від 5 до 10 років, та 23 машини яким вже понад 10 років, з них, 20 вимагають капітального ремонту, а 13 безумовному списанню.\nНе так часто держава надає таку допомогу і не відомо скільки пройде десятиліть, коли область знову отримає велику партію швидких. А тому, місцевій владі разом з керівниками медичних установ слід вже зараз попіклуватись про майбутнє, та забезпечити їх якнайдовшу схоронність, якщо вони, звичайно, ж до області все ж надійдуть...


Презентация учеников к новым условиям обучения в средней школе\nИнфоурок › Другое › Презентации › Презентация учеников к новым условиям обучения в средней школе\n"Адаптація п*ятиклаників до нових умов навчання у школі” Підготувила: Практичний психолог Зуєнко І.Є.\nП’ятый класс – це перехід не тільки на новий щабель, але і в новий період розвитку- отроцтво.\nЯкими повинні бути п*ятикласники? П*ятикласники повинні: вміти спілкуватися з однокласниками, мати свою думку і формувати його з урахуванням думки інших, вміти підтримувати відносини; вміти правильно розподіляти і планувати свій час, проявляти самостійність у своїх справах і в разі необхідності звертатися за допомогою до дорослих; намагатися вчитися, прагнути опановувати знаннями, вміти займатися самостійно; вміти дружити, мати постійного одного, спілкуватися з хлопчиками і дівчатками, самостійно вирішувати виникаючі конфлікти; вміти передбачати наслідки своїх дій, робити безпечний, правильний вибір.\nОзнаки успішної адаптації: задоволеність дитини процесом навчання; дитина легко справляється з програмою; ступінь самостійності дитини при виконанні ним навчальних завдань, готовність вдатися до допомоги дорослого лише ПІСЛЯ спроб виконати завдання самому; задоволеність міжособистісними відносинами - з однокласниками і вчителем.\nОзнаки дезадаптації: Втомлений, стомлений зовнішній вигляд дитини. Небажання дитини ділитися своїми враженнями про проведений день в школі. Прагнення відвернути дорослого від шкільних подій, переключити увагу на інші теми. Небажання виконувати домашні завдання. Негативні характеристики на адресу школи, вчителів, однокласників. Скарги на ті чи інші події, пов'язані зі школою. Неспокійний сон. Труднощі ранкового пробудження, млявість. Постійні скарги на погане самопочуття.\nСтатистичні дані: Усього учнів 5-х класів в школі - 44 чол. Обстеженоно учнів - 44 чел. Проанкетировано батьків – 30 чол. Класні керівники у класах - 2 чол.\nРезультати анкетування батьків п*ятикласників 29 учнів (74.3 %) - успішно пройшли адаптацію; 10 учнів (25.7%) - мають можливу дезадааптацію. Дезадаптованих учнів у школі немає.\nРезультати анкетуання п*ятиклассників Подобається вчитися у 5 кл. – 30 уч. Зазнають труднощі у навчанні – 10 уч. Найважче даються предмети: Англійська мова – 20 уч. Математика - 11 уч. Найлегше вчити: - Укр.мову та літ., природу, музику, зарубіжна літ., праця, історію.\nАнкетування вчителів, кл.керівників 10 чол.проанкетовано; Проблеми у навч.діяльності учнів на погляд вчителів це: невідповідальне ставлення до навчання; відсутність зацікавленості учнів; відсутність логічного мислення; відсутність контролю зі сторони батьків.\nБажаю вдачи та творчих успіхів!\nДякую усіх за увагу.\nНомер материала: ДВ-420059\nИнструкционная карта по ДПИ напо теме : "Изготовление роз из атласных лент"\nПлан-конспект занятия по ДПИ на тему: "Изготовление роз из атласных лент"


Реферат на тему: "Природний відбір"\nРеферат на тему: “Природний відбір”\nПриродний відбір – це процес виборчого виживання і розмноження особин, більш пристосованих до даних умов середовища, і загибель менш пристосованих. В основі дії природного відбору лежить боротьба за існування.\nПередумови природного відбору. Неоднорідність особин, що складають популяцію, є першою передумовою природного відбору. Як фактор еволюції природний добір ефективний тільки в тому випадку, якщо в ньому беруть участь організми, що володіють відмінностями в ознаках. У генетично однорідних популяціях, наприклад серед потомства однієї чистої лінії самозапилюватися рослини, результати природного відбору не проявляються. Вперше це експериментально підтвердив данський учений Вільгельм Йогансен на прикладі такої ознаки, як розмір насіння у квасолі. У чистих лініях, отриманих Іогансеном шляхом самозапилення, відбір насіння за розміром виявився неефективним, оскільки все потомство було гомозиготних. У звичайних же популяціях квасолі, які складалися з генетично неоднорідних особин, природний відбір привів до закріплення сприятливих ознак. Таким чином було експериментально доведено значення спадкової мінливості як основної передумови природного відбору.\nІншою передумовою природного відбору є надмірна чисельність популяції. В результаті розмноження, що підкоряється закону геометричній прогресії, на світ з’являється набагато більше особин, ніж їх доживає до дорослого стану. Це призводить до боротьби за існування.\nМеханізм дії природного відбору. Природний відбір здійснюється в природі через різні форми боротьби за існування між організмами і неживою природою. Під боротьбою за існування в науці розуміють активність організмів по відношенню до зовнішнього середовища, спрямовану на підтримку життєдіяльності і розмноження.\nЗараз в науці прийнято розрізняти пряму та непряму форми боротьби за існування. Пряма боротьба за існування (міжвидова і з неживою природою) призводить до прямої загибелі окремих особин. Таку форму боротьби можна спостерігати на прикладі взаємин між популяціями рослин і травоїдних тварин, хижаками і їх жертвами, паразитами і господарями (рис. 26, 1, 2). До прямої боротьбі за існування відноситься і несприятливий вплив на організми різних факторів неживої природи: брак світла, вологи (рис. 26, 3), висока або низька температура та ін.\nНепряма боротьба за існування (міжвидова і внутрішньовидова) спостерігається між особинами з однаковими потребами і не веде до безпосередньої загибелі, а лише послаблює їх, і вони втрачають стійкість до впливу несприятливих факторів зовнішнього середовища. Так, ослаблені в результаті харчів травоїдні копитні ссавці частіше гинуть взимку від хвороб і хижаків, ніж влітку. Іншим прикладом є внутрішньовидова конкуренція за самку (рис. 26, 4), їжу, територію у тварин; за сонячне світло, воду, мінеральні речовини у рослин (рис. 27). Отже, непряма боротьба за існування проявляється у вигляді конкуренції між окремими особинами одного або різних видів.\nВсі форми боротьби за існування призводять до різних результатів. Міжвидова боротьба веде до вдосконалення одних особин в порівнянні з іншими. В результаті перемогли особини витісняють переможених. Внутрішньовидова боротьба за існування призводить до збільшення різноманітності внутрішньовидових ознак. Тим самим вона знижує конкуренцію і сприяє диференціації особин всередині виду, що надалі може завершитися видоутворення.\nКласифікація форм боротьби за існування умовна, оскільки в природі вони діють не ізольовано, а спільно, змінюючи один одного на різних етапах еволюції. Крім цього, не всі внутрішньовидові та міжвидові взаємовідносини між організмами зводяться до боротьби за існування. Існують форми нейтральних і взаємовигідних відносин як усередині одного виду, так і між різними видами організмів. Ці взаємини згладжують боротьбу за існування, надають їй менш гострий характер.\nСфера і об’єкт дії природного відбору. Сферою дії природного відбору є популяція, а його об’єктом – окремі особини популяції або групи. Коли під відбір потрапляють особини, його називають індивідуальним. Якщо відбір діє на цілі групи особин, наприклад на окремі сім’ї суспільних комах (бджіл і Муравйов), його називають груповим.\nВідбору підлягають всі життєво важливі ознаки особин, що забезпечують їх розмноження. У сферу дії відбору можуть потрапляти навіть ознаки, шкідливі для окремої особини, але корисні в цілому для популяції. Наприклад, вжалила бджола гине, але так як вона захищає всю бджолину сім’ю від ворогів, то здатність до самопожертви зберігається при груповому відборі як ознака, в цілому корисний для виду. Відбір часто спрямований на створення взаімопріспособленіе один до одного видів організмів. Так, квітки конюшини, зібрані в суцвіття, завдяки будові віночків пристосовані до запилення джмелями. Інші комахи, що не мають такого довгого, як у джмелів, хоботка, дістати нектар з квіток конюшини не можуть (рис. 28). Відбір за таким взаємопов’язаним ознаками у різних видів організмів називають соотбором.\nРеальність природного добору в природі. Перші експериментальні докази реального існування природного добору в природі були отримані в ході вивчення комах. Так, в 1898 р англійський дослідник Е. Паультон розташував 600 лялечок метеликів-кропивниць в стінах будинків і листі кропиви. У ролі фактора відбору виступали птахи, що харчуються комахами. У тих випадках коли забарвлення лялечок збігалася з забарвленням фону, птахами було знищено не більше 57% лялечок, а при відмінності в забарвленні – більше 90%. Взимку цього ж року американський орнітолог Г. Бампас зібрав на вулицях Нью-Йорка 327 будинкових горобців, задубілі від сильного морозу та хуртовини. Їх відігрівали в лабораторії і паралельно обміряли. Вижили тільки ті птахи, довжина крил, розмір і маса тіла яких мали середні значення. У ролі факторів добору в даному випадку виступили мороз і вітер. В результаті залишилися особини середніх розмірів, яких в популяції завжди більше. Тільки вони виявилися найкращим чином пристосовані до дії несприятливих умов навколишнього середовища. Відбір був спрямований на збереження ознак виду незмінними.\nЦі експерименти незаперечно довели реальність існування в природі природного відбору. Однак вони не показали його творчу роль в еволюції, яка полягає в утворенні в організмів нових ознак. Цю прогалину в еволюційному вченні вдалося ліквідувати лише після вивчення різних форм природного добору.\nПриродний відбір: індивідуальний, груповий; передумови природного відбору: неоднорідність особин, надмірна чисельність популяції; боротьба за існування: пряма, непряма; соотбор.\nРеферат на тему: “Природний відбір” Посилання на основну публікацію


Станіслав Мойсеєв: «Без чітко сформульованого вектору культурної політики держави, в суцільному бедламі, нічого доброго не відбудеться.» – Театраріум\nТоталітарна політика супердержав і їх прагнення абсолютного панування над світом, коли ціна тому – 1000 скалічених людських життів.\nДля постановки вистави до Краківського Старого театру був запрошений відомий український режисер, екс-художній керівник Національного академічного театру імені Івана Франка – Станіслав Мойсеєв. Ним запропонована п’єса одного з найкращих сучасних литовських драматургів Маріуса Івашкевічуса «Масара».\nХудожник-сценограф та художник по костюмах – Володимир Ковальчук, відомий своєю творчою співпрацею з Юрієм Любімовим (Театрі на Таганці), а також Анатолієм Васильєвим (Школа драматичного мистецтва). А також видатний європейський композитор Євген Гальперін є автором музики до вистави. До роботи залучені найкращі актори Старого театру. Зокрема, Радослав Кжижовський, який виконує головну роль Масари, – зірка сцени та кіноекранів Польщі.\nПро досвід роботи з польським театром далі в інтерв’ю.\n— Ірина Бойко (далі Ірина)\nСтаніславе Анатолійовичу, поговоримо про тенденції розвитку польського театру. Які ви маєте думки з цього приводу?\n— Станіслав Мойсеєв (далі Станіслав)\nПодібно до багатьох європейських театрів, польський – є достатньо неоднорідним. Існують прогресивні театральні колективи, котрі знаходяться в авангарді процесу. Вони значно відрізняються за своєю естетикою і діяльністю від глибоко провінційних труп, які збереглись в маленьких містах Польщі.\nПольський театр має неймовірно міцний фундамент: Тадеуш Кантор, Єжи Ґротовський – це особистості зі світовим іменем. Дана ситуація створила плідний ґрунт для розвитку театральної справи сьогодні. В українському театрі положення складніше, адже ще в 20-х роках радянською владою було знищено ледь не всю інтелектуальну та мистецьку еліту нації.\nГоворячи про модерновий театр в Україні, ми згадуємо ім’я Леся Курбаса – на превеликий жаль, лише його.\nСучасна історія Польщі також багата на потужних мистецьких діячів. Я маю на увазі: Кристіана Люпу, Кшиштофа Варліковського, Ґжегожа Яжину – без них неможливо скласти комплексне уявлення про сучасний європейський театр.\nСучасний польський театр знаходиться під впливом тенденцій театру німецького. Це має своє логічне пояснення. Насправді, німці – лідери європейського театрального простору, законодавці моди. Тому, на мою думку, це абсолютно природньою. Традиційна міжнаціональна конфронтація між поляками і німцями, як не парадоксально, призводить до того, що поляки у своїх поглядах на життя, побуті, смакових особливостях наслідують німців. Вони, звичайно, залишаються слов’янами, католиками, але все ж таки. Така цікава колізія склалась і на театральному поприщі. Це не означає, що домінантою в польському театрі є виключно німецькі віяння. Тут, безумовно, є і свої аутентичні традиції, своя школа і свої орієнтири. Варто також зазначити, що польська публіка не завжди прихильна до німецьких моделей, зокрема, краківський глядач віддає перевагу традиційним, класичним виставам.\nЩо Ви можете сказати про смакові особливості краківського глядача? Що їм цікаво?\nЯ не знаю всю палітру краківських театрів, тому мені важко зробити комплексний аналіз цього аспекту. Але, звичайно, є декілька провідних театрів Кракова, коротку характеристику, яких я міг би зробити.\nТеатр ім. Юліуша Словацького – розрахований на широкі верстви населення (хоча зараз в театрі змінилось керівництво і до управління пришли достатньо радикально налаштовані люди. Припускаю, що там відбудуться зміни. Репертуар театру ім. Юліуша Словацького традиційно трохи м’якший і менш елітарний, ніж репертуар, наприклад, Старого Театру.\nСтарий Театр, завжди, мав за основу репертуару високі зразки класичної літератури. Театр Багатело ім. Тадеуша Бой-Желенского – це театр виключно розважального характеру, котрий орієнтується на комедійні жанри. Театр «СТО» – знаний елітарний театр Кракова, в якому тільки 200 місць та дуже високі ціни на квитки. В ньому немає постійної трупи, до співпраці запрошують знаних театральних діячів, справжніх зірок. Театр «СТО» має прекрасний репертуар: від Миколи Гоголя до Альберта Камю.\nЗ ваших слів можу зробити висновок, що польська театральна модель – це система нішевих театрі, вірно?\nДесь так і є. Театри добре знають свого глядача, а ще краще знають, що і під яким соусом йому подати. Скажімо, Старий Театр завжди був театром для інтелігенції, професури, культурного прошарку населення, то й репертуарна політика у нього відповідна.\nСтаніславе Анатолійовичу, чим польська модель організації функціонування театру відмінна від української?\nМодель польського театру подібна до загальноєвропейської. Зрозуміло, що всі творчі одиниці в театрі працюють за контрактом.\nСтруктура управління виглядає ясно і чітко. Театром, як юридичною установою, керує директор, він може поєднувати посаду головного директора і директора артистичного. Ці функції можуть бути і розведені. Директор не є адміністратором. Це особа, котра визначає стратегію розвитку театру. Тобто він обов’язково має певний театральний фах.\nУ випадку зі Старим театром: директором є знаний театрознавець, театральний критик – Марек Шидло. Поряд працює його заступник, котрий займає посаду директора артистичного. Він безпосередньо підпорядкований пану Шидло, але займається виключно проблемами трупи. Режисери і художники в штаті не працюють – це вільні професії. Вони є запрошеними в театр на певні проекти. В театрі існує бюро координації, на кшталт нашого режисерського управління. Ця структура дуже важлива, бо саме її працівники займаються організацією всієї роботи і побуту запрошених режисерів, художників. У театрі звичайно ж є pr-служба, котра займається питаннями реклами.\nАктори закріплені за театром?\nТак, якщо ми говоримо, зокрема, про Старий Театр, то там є своя трупа. Актори працюють за контрактом.\nВ Польщі переважає модель репертуарного театру?\nВ більшості випадків – так. Є, звичайно, і проектні театри, ангажементи.\nНа Вашу думку, польський театр є повноцінною частиною європейського театрального простору?\nТак, безперечно. Він абсолютно інтегрований в загальноєвропейський театральний процес. До Польщі постійно запрошують знаних європейських режисерів – це звична практика. Той же Кшиштоф Варліковський, Кристіан Люпа багато працюють по всій Європі. Митці мають можливість вчитись, проходити стажування в інших країнах. Це абсолютно нормальний і здоровий процес, до якого ми повинні прагнути. Ми маємо врешті-решт позбутись самоізоляції, яка так подобається більшості з наших українських колег.\nВи вважаєте, що це процес самоізоляція відбувається саме за рахунок того, що це подобається вашим колегам?\nТак, бо краще ж бути першим хлопцем на селі, ніж останнім в місті. Тут логіка проста: на біса нам здалась та Європа? Ми тут самі круті. Ми самі себе похвалимо, самі себе нагородимо і будемо відчувати кайф від того всього. На мою думку, в українському театрі зараз дуже багато фальсифікації. Таких собі сурогатів: «типу модерновий», «типу пошуковий», які за суттю цим поняттям не відповідають взагалі.\nВи вже багато років регулярно відвідуєте польський театральний фестиваль «Boska komedia». Хотілось би почути декілька слів про нього.\n«Boska komedia» – репрезентативний фестиваль сучасного польського театру. Максимально прогресивного авангардного. На фестивалі, як правило, представлені вистави найбільш цікавих, знаних польських режисерів.\nВ програму фестивалю включені вистави визнаних майстрів польської сцени – Кристіана Люпи, Кшиштофа Варліковського, Ґжегожа Яжини. Це справді високий рівень. Фестиваль організовується керівниками театру Лазня Нова, котрий створюється на абсолютно європейських засадах. «Boska komedia» має підтримку з європейських грандів, а також краківського бюро культурних програм.\nЖурі фестивалю повністю складається з іноземних учасників. Таким чином організатори фестивалю досягають максимальної об’єктивності. Це створює прецедент незалежності, незаангажованості думки поважного журі. Думки бувають різні, насправді. Іноді, як на мене, не зовсім зрозумілі і аргументовані, часто – несподівані. Але, в будь якому випадку, якщо ми хочемо отримати якусь зовнішню оцінку того, що в нас відбувається – я впевнений, що такий склад журі є виправданим.\nЩо було цікавого і знакового на цьогорічному фестивалі?\nБув показаний «Процес» Кристіана Люпи за твором Франца Кафки. Вистава, до речі, розрахована майже на сім годин. Але, на жаль, не було показано вистав ні Кшиштофа Варліковського, ні Ґжегоша Яжини. Був Михайло Ґрабовський – це яскравий режисер, котрий представляє середнє покоління митців Польщі.\nПрослідковується тенденція певного занепаду фестивалю, бо коли я вперше відвідав «Boska komedia», десь 10 років тому – для мене це було надзвичайно цікаво, модерново, жваво. Тим не менш, інтерес публіки неймовірний – квитки продані на всі фестивальні вистави.\nНапевно, польська публіка вихована на таких фестивалях, подіях і вона з інтересом до них відноситься?\nТак, бо люди, котрі приходять на ці вистави розуміють те куди вони йдуть, для чого і що вони хочуть там побачить.\nПольський театр – це театр акторський чи режисерський?\nВін режисерський від самого початку – однозначно. Бо весь його шлях – це режисери лідери. Це абсолютно не нівелює роль видатних польських акторів, але, все ж таки, це театр режисера. Навіть на афіші вистави завжди пишеться ім’я режисера, іноді автора тексту не пишуть, режисер – завжди.\nА український театр – акторський чи режисерський?\nДумаю, що більшою мірою акторський.\nЧому б нам було б гарно повчиться у театральної Польщі?\nНавчитись бути талановитим неможливо.\nА вони талановиті?\nВони різні як і ми. З талантами у нас все гаразд, насправді. Треба навчитись організовувати своє культурне життя. В Польщі це вміють: культурні програми, вибудована культурна політика. Ось чому треба навчитись, бо без чітко сформульованого вектору культурної політики держави, в суцільному бедламі, нічого доброго не відбудеться. Без цього ми не станемо конкурентоспроможними, адекватними, щодо загальноєвропейського контексту.\nПопереднє Previous post: «Гуцульські коні» (рецензія на виставу «Інстинкт»)\nДалі Next post: Вистава «NON SOLUS». Любов і щирість – вперше у місті Щастя Луганської області


Собаки Україна – купити Чау-чау за найнижчими цінами | безкоштовні оголошення на Zapp\nСобаки: Чау-чау – купівля і продаж\nЧау-чау – велична і благородна собака\nПес відрізняється аристократизмом і стриманістю. Він обожнює спати, однак не відмовиться від веселої прогулянки з цікавими іграми. Вірний тільки одному господареві, чудово відчуває небезпеку. Якщо ви загорілися придбати цю пухнасту тварину, гортаючи оголошення «цуценята породи Чау-чау» на порталі Zapp, то запасіться терпінням. Вихованець погано піддається дресируванню, як Чихуахуа, дуже впертий, не любить повторювати одні і ті ж вказівки, може образитися і напакостити, а інших звіряток навіть покусати. Улюбленці надзвичайно охайні, тільки їх неможливо вивести на прогулянку в дощову погоду, адже вода для них дуже неприємна.\nПес спокійний і не агресивний, обожнює дітей, має відмінні охоронні якості. Щоб придбати дійсно гарну тварину, бажано вивчити стандарти породи або звернутися до фахівців. Обов'язково знайдіть професійного кінолога, адже песиків дресирують за особливою програмою. Побачивши оголошення «собака Чау-чау», яку можна купити на zapp.ua не поспішайте бронювати красеня. Краще прийдіть в гості до продавця і оцініть зовнішній вигляд малюків.\nЯким повинен бути чистокровний вихованець?\nтулуб короткий, пропорційний;\nморда широка, трохи подовжена, але не загострена;\nочі маленькі, мигдалеподібні, темні або кольору шерсті (у блакитних і рудих);\nвуха стоячі, невеликого розміру, широко поставлені;\nдесна з губами чорного забарвлення, а небо і язик – синього;\nзадні кінцівки з невеликим кутом нахилу, тому у песиків своєрідна хода.\nЩоб продаж цуценят Чау-чау пройшов успішно для обох сторін, покупець повинен грамотно підійти до вибору майбутнього улюбленця. Забирати додому краще в 10-16 тижнів від народження, коли він може самостійно їсти і обходитися без мами. Щоб визначитися зі статтю красеня, вирішіть, для яких цілей ви купуєте собаку: для розведення, в якості домашнього улюбленця або для участі у виставках. До уваги: песик-хлопчик більш рухливий і імпульсивний, відчуває свою другу половинку за кілометр і жадає знайомства цілорічно. Дівчатка готові до в'язки тільки 2 рази в рік. Вони більш спокійні, не дуже хочуть залишати свою територію, а тим більше її розширювати.\nЯк продати оригінальних левенят\nЯкщо вам ще не зателефонували з приводу красенів, то варто переглянути на порталі Zapp оголошення «куплю цуценя породи Чау-чау». Уважно прочитайте опис, щоб зрозуміти, яку собаку бажає придбати автор: вік, стать, забарвлення, з родовідом чи без. Обов'язково зателефонуйте і запропонуйте своїх малюків.\nЩоб зацікавити потенційних клієнтів, підготуйте кілька фото, роблячи акцент на статурі вихованців. Сфотографуйте їх у цікавій позі на травичці, дивані, біля вікна і т. д. Намагайтеся передати вдачу і велич тварин, щоб людина відразу закохалася і захотіла привести в будинок саме вашого вихованця. За допомогою блоку «Продайте швидше» можна підняти безкоштовне оголошення «продаж цуценят Чау-чау», виділити кольором або зробити топовим. Вартість за таку послугу мінімальна, і не відіб'ється на вашому бюджеті.\nПерш, ніж визначитися з ціною, перегляньте пропозиції своїх конкурентів. Додайте в обране і простежте, скільки у них переглядів, і за який період вони віддадуть всіх красенів. Пам'ятайте, що влітку вартість на тварин знижується, а глибокої осені знову зростає. Якщо залишився всього один малюк, то можна запропонувати знижку, або інші привілеї. Враховуючи цю особливість, продаж собак Чау-чау пройде успішно і оперативно.\nОголошення Тварини Собаки Чау-чау\nбезкоштовні оголошення продаж цуценят чау-чау оголошення куплю цуценя чау-чау оголошення собака чау-чау купити оголошення цуценята породи чау-чау продаж собак чау-чау продаж цуценят чау-чау


На Рівненщині урочисто поховали військовослужбовця, який загинув на війні (ФОТО) | ВСЕ\nСьогодні в селі Кринички, що на Рівненщині, попрощались із сержантом Збройних Сил України Олексієм Капустяном, який загинув під час виконання бойового завдання в операціїОб’єднаних сил.\nВчора, першого грудня, сотні небайдужих зустрічали тіло Героя України на колінах, а сьогодні бойового побратима, сина, батька та молодшого командира провели в останню дорогу військовослужбовці Збройних Сил України, представники місцевої влади, громадських організацій, односельці.\nНагадаємо, що 10-ї окремої гірсько-штурмової бригади Олексій Капустян загинув двадцять дев’ятого листопада внаслідок кульового поранення, несумісного з життям.\nЯк зазначив командир гірсько-штурмового батальйону 10-ї окремої гірсько-штурмової бригади підполковник Дмитро Лисюк, Олексій був старшим на своїй позиції. Під час провокативного обстрілу збоку російсько-окупаційних військ він прийняв командирське рішення та відкрив вогонь у відповідь. У цей момент його помітив ворожий снайпер.\nЗі слів бойового побратима, односельця, товариша з дитинства й до останнього дня, старшого солдата Андрія Сая, хлопці виросли в сусідніх хатах. Андрій пішов до війська відразупісля школи, а Олексій з початком подій на Майдані поїхав до Києва, щоб протистояти антиукраїнським силам, а згодом у складі батальйону територіальної оборони «Горинь» виїхав на схід для участі в Антитерористичній операції.\nПізніше служив у 130-му окремому розвідувальному батальйоні, 24-й механізованій бригаді, у бригаді «Едельвейс». Олексій Капустян був командиром відділення роти вогневої підтримки. Він завжди багато читав, навчався, досконало володів багатьма видами зброї. Він бувсправжнім патріотом України!


«Я відчуваю себе на своєму місці», — адвокат Анатолій Шевчук, юрист в армії - Юридический портал Украины\n«Я відчуваю себе на своєму місці», — адвокат Анатолій Шевчук, юрист в армії\n«В моїй сім’ї всі чоловіки в багатьох поколіннях були військовими. Я маю звання офіцера. Проте вже думав, що буду першим чоловіком в сім’ї, який пов’язав долю з невійськовою справою. Однак, все сталося по-іншому», — розповідає Анатолій Шевчук, адвокат, керівник практики кримінального права та процесу АО «Прокопенко та партнери». З перших днів повномасштабного вторгнення росії він став до захисту Батьківщини зі зброєю в руках.\n— Як Ви сприйняли новину щодо нападу росії на нашу державу? Коли було прийнято рішення приєднатися до лав ЗСУ?\n— 23 лютого я відсвяткував свій 39-й день народження. Наступного ранку, коли я прочитав перші новини про збройну агресію росії проти моєї Батьківщини я відчув, що життя поділилось на до та після. Я переглядав численні пабліки і бачив перші яскраві перемоги наших військових, проти чисельно переважаючих російських окупантів на окружній Харкова, на Сумщині. Повз мій будинок у Києві, на мінімальній швидкості, пролетіла пара наших МІГів. Я бачив, як мій народ страждає від війни, хтось втікає, хтось завмер в очікуванні, а хтось почав щось робити для допомоги країні.\nТоді я відчув, що це моя земля і я не дам в образу свою країну.\nНа другий день війни, рано вранці, я пішов у найближчий військкомат (знаю, що коректно говорити «центр комплектування та соціальної підтримки», але язик все ще «чіпляється» за «військкомат»). Коли, я йшов, я побачив інших чоловіків, які стояли поруч з бомбосховищем і курили, нервово очікуючи нових сигналів тривоги. Я відчув, що навіть ще не ставши до лав Збройних Сил, я вже сприймав їх як цивільних, яких треба захищати, а себе військовим, який має захищати. За весь час війни я був у бомбосховищі лише один раз, по питанню служби.\nЦілий день в мене зайняло питання прийняття мене на військову службу. Прийшовши до найближчого військкомату, мене перенаправити за іншою адресою, звідти до штабу територіальної оборони. Бажаючих стати на захист країни було в рази більше ніж їх міг прийняти штаб територіальної оборони.\nОднак, я відчував, що навчившись, зможу бути корисним моїй країні саме в амплуа військового захисника. У моєму рішенні мене безумовно підтримала моя дружина, Наталія, якій я безмежно вдячний.\n— Чи підтримала ваше рішення фірма?\n— Керуючий партнер повністю підтримав мене, придбав мені бронежилет, звільнив мене від всіх поточних завдань.\nМої колеги писали мені повідомлення зі словами підтримки. Це дуже надихає.\n— Де наразі проходите службу?\n— Наразі, я перебуваю в одному з підрозділів територіальної оборони у місті Києві, де здійснюємо виконання різних задач.\n— Хто допомагає вам у матеріальному забезпеченні?\n— Система територіальної оборони створювалась з коліс: не було відпрацьованої дієвої організаційної структури, матеріального забезпечення, досвіду роботи. Але це все швидко напрацьовується.\nБагато в чому забезпечення залежить від нас самих, волонтерів, друзів.\nЩодо наших умов проживання скажу коротко: у моїх підзахисних, які перебувають у Київському СІЗО на Лук’янівці, умови кращі — у них, як мінімум, тепліше.\nВ цей час я зрозумів, на скільки я багатий друзями. Я попросив всіх своїх рідних і близьких допомоги мені і взводу, в якому я служу, грошима для придбання всього необхідного.\nНа моє прохання відгукнулось дуже багато людей. Завдяки їх допомозі, зусиллям волонтерів, моїх нових колег, деяким зусиллям держави на даний час ми вже набагато краще екіпіровані. І ця робота продовжується.\nЯ не нарікаю ні на що.\nЯ ішов сюди не за комфортом.\nЗнаючи наперед все це — все одно пішов би.\n— Що надихає вас на боротьбу?\n— В моїй сім’ї всі чоловіки в багатьох поколіннях були військовими. Я маю звання офіцера. Проте вже думав, що буду першим чоловіком в сім’ї, який пов’язав долю з невійськовою справою.\nОднак, все сталося по-іншому. Більше того, військова справа мені до душі. Я знайомлюсь з новими людьми, які сповідують схожі цінності. Я відчуваю себе на своєму місці.\n— Що ви плануєте робити після завершення війни?\n— Я люблю свою мирну справу, люблю життя, люблю людей і хочу миру на нашій землі.\nКоли цей сталий мир настане, хочу жити своїм мирним життям, спрагло ковтаючи кожний його момент.\n← Рашизм як людиноненависницька ідеологія має бути засуджений всім цивілізованим світом, — заява ВРП\nМВС визначило заходи безпеки при стрільбі з гранатомета →\nШкольникам могут запретить пользоваться телефонами в учебное время\n27.01.2020 14.06.2021 admin 0\nПрезидент назначил члена Высшего совета правосудия\n04.02.2020 14.06.2021 admin 0\n28.10.2020 14.06.2021 admin 0


2.4. ВЧЕННЯ ПРО ЦЕРКВУ І ТАЇНСТВА - Святоотецьке Богослівья IV століття - Конспект лекций yandex rtb 1\nГлавная->Віра та релігія->Содержание->2.4. ВЧЕННЯ ПРО ЦЕРКВУ І ТАЇНСТВА\n2.4. ВЧЕННЯ ПРО ЦЕРКВУ І ТАЇНСТВА\nГосподь, що вознісся, виконав обіцяння, і в П'ятидесятницю в світ зійшов Дух, “Утішник і Освятитель Церкви”. Цей Дух говорив і в законі і пророках, сходив на праведників Старого завіту. Але благодать Нового завіту вища, тепер вона в надлишку. “Там (тобто в старозавітний час) залучалися Духа Святого, тут вседосконало хрещені Ним” . У П'ятидесятницю апостоли приймають всеціле хрещення, хрещення вогнем. І з тих пір діє благодать Духа в апостолах і у всій Церкві. Церква (εκκλησια)так називається, “тому що всіх збирає”, як всіх збирає хрест і Господь, що простягнув на ньому руки Свої.\n“Церква називається Соборною (кафоличною), тому що вона в цілому всесвіті від меж землі до меж її і тому що в загальності і без жодного опущення викладає все, що мусить входити до складу людського відання, догмати про видиме і невидиме, про небесне і земне; ще тому, що підпорядковує благочестю весь людський рід, і начальників, і підначальних, вчених і неписьменних, нарешті, тому, що, як повсюдно лікує і зціляє вона всякого роду гріхи, здійснені душею і тілом; так в ній самій отримується все, іменоване чеснотою. - і в справах, і в словах, і у всякому духовному даруванні” («Катехитичні повчання» 18, гл. 23) .\nУ Церкві відкриваються брами життя вічного через святе хрещення і інші таїнства.\n“Велика справа – майбутнє хрещення, воно – викуплення для полонених, залишення гріхів, смерть гріха, оновлення душі, світла одіж, святий непорушний відбиток, колісниця на небі, райська насолода, підготовка Царства, дарування усиновлення”\n(“Попереднє катехитичне повчання”, 12) .\nБез хрещення немає спасіння. Двояка людина і подвійне хрещення, безтілесне для безтілесного, тілесне для тіла, хрещення водою і Духом. У ньому вся людина очищається. І тіло не чуже Богові, і душа живе в ньому не як “в чужій судині”. Не воно причина гріха, - “грішить душа через тіло”. Тіло чекає вічність у воскресінні “всі ми отримаємо вічні тіла, але не всі однакові” . Тому потрібно берегти тіло, дотримувати його чистим для Господа. Тому тіло лікується в хрещенні і “залучається благодаті через воду”. До того ж через плоть ми стали причетниками Боговтілення.\nУ хрещенні знімання одягу знаменує знімання старої людини, наслідує голому на хресті Христу, що переміг наготою начала мороку. Приведення до хрищенної купелі повторює несення Христа з хреста до труни. Потрійне занурення дає розуміти триденне поховання. “У той самий час вмирали ви і народжувалися. І спасительна ця вода робилась для вас і труною, і матір'ю” . Але це не простий символічний спогад. Згадуване реально присутнє або здійснюється в таємничому “спогаді” – в цьому і полягає реальність таїнства. У хрещенні все, що насправді сталося зі Спасителем, відбувається і з нами, але безболісно, без страждань:\n“Нова і незвичайна справа! Вмираємо ми не в самій дійсності і похоронені буваємо не в самій дійсності і, розіпнувшись не насправді, воскресаємо, але уподібнення буває лише в образі, а спасіння насправді. Христос достовірно був розіпнутий, достовірно похований і достовірно воскрес і все це дарував нам, аби, залучений до страждань Його уподібненням, насправді придбати нам спасіння. Яке величезне людинолюбство! Христос прийняв цвяхи на пречисті руки і ноги свої і терпів хворобу, а мені безболісно і без зусиль за спілкування в хворобі дарує спасіння”\n(“Тайновідне повчання”, 2, 5) .\nУ хрещенні дарується не лише відпущення гріхів, але “благодать синопокладення”. Хрещення є “поєднанням з духовним Женихом” і в той же час збирання в єдине тіло, Церкву: “єдиній матері синами і дочками зробилися ви, вписані”. І відбувається це не з примусу, а вільно. Людина абсолютно вільна, і Бог чекає від кожного щирої волі, бо не за природою, а волею здійснюємо ми і добро, і грішимо. Тому і потрібне покаяння, потрібні і справи. Свободна воля робить людину званою. Зло є породженням свободи, і для перемоги над злом потрібна нова свобода, нове волевиявлення.\nУ таїнстві хрещення подається благодать, але її потрібно не втратити. “Божа справа дарувати, твоє ж – зберігати і дотримати” .\nХрещення неповторне, - “якщо одного дня не отримав ти успіху, то справа непоправна”. Хрещення єдине, і тому хрещення єретиків є хибним хрещенням.\nХрещення водою завершується в “хрещенні Духом”, тобто в миропомазанні. Таємниче миро є зображенням Святого Духа. Миропомазання повторює над хрещенним те “сутнісне натхнення Духа Святого”, яке зійшло на Христа після хрещення від Іоана.\nУ святій Євхаристії віруючі стають “співтілесниками і єдинокровними Христу” – через реальну присутність Тіла і Крові. Образ (τυπος) хліба і вина залишається, але під образом подається Тіло і Кров, і “ми робимося христоносними, тому що Тіло і Кров Христові даються нашим членам”. Відчуттям “здається”, що це хліб і вино, але за свідченням Господа це є Тіло і Кров.\nОсвячення Дарів здійснюється покликанням Духа. “Потім…благаємо людинолюбця Бога послати Святого Духа на передлежачі Дари, хай створить Він хліб Тілом Христовим, а вино Кров'ю Христовою. Бо, без сумніву, чого торкнеться Св. Дух, то освячується і перетворюється” . Це місце свідчить на користь православного учення про епіклезис – молитву покликання Св. Духа, що відкидається римською Церквою.\nДо святої Євхаристії свт. Кирило відносить і прохання молитви Господньої про хліб насущний.\nЄвхаристія є “безкровним служінням і духовною жертвою”, “святою і страшною жертвою”. Перед освяченням Дарів ті, що моляться закликаються до з'єднання душі і доподяки. Після здійснення жертви озноситься моління про всіх живих і раніше вмерлих. “Приносячи Богові моління за померлих (хоча вони і грішники), ми не вінець сплітаємо, але приносимо закланного за гріхи світу Христа за них і за себе, уласкавлюючи людинолюбця Бога”.\nПриступати до причастя свт. Кирило Єрусалимський радить часто: “Не позбавляйте себе священних і духовних Таємниць ради духовної скверни” .\nДля того, що здобувається благодаті Св. Духа, потрібна не лише тверда віра, але і добродійне життя. Тому свт. Кирило неодноразово говорить про аскетичні подвиги, а чернече життя називає “рівноангельским” .


Для обласної філармонії спробують підшукати нового керівника — Запорізький проект розслідувань\nДля обласної філармонії спробують підшукати нового керівника\n17:28 02 Лют /2022\nУ Запоріжжі оголосили конкурс на посаду генерального директора комунального закладу “Запорізька обласна філармонія”.\nВідповідне розпорядження підписала голова Запорізької обласної ради Олена Жук.\nКонкурс хочуть провести, бо у нинішньої керівниці філармонії Ірини Конаревої у квітні закінчується строк трудового контракту.\nДо претендентів на посаду висунули низку вимог: вища освіта, трирічний стаж роботи у сфері культури, володіння українською мовою та здатність виконувати обов’язки керівника комунального закладу.\nДокументи від кандидатів прийматимуть до 22 лютого. Наприкінці ж березня конкурсна комісія облради має визначитися з кандидатурою директора філармонії і запропонувати її на затвердження депутатам облради.\nВарто додати, на сайті Запорізької обласної ради додатково зареєстрували проєкт рішення (№ 34), яким пропонують до визначення нового керівника призначити Ірину Конареву в.о. генеральної директорки філармонії.\nУ грудні ж 2020 року її пропонували звільнити завчасно – до завершення дії контракту.\nПричиною вказували низку порушень, які знайшла Держаудитслужба при перевірці комунального закладу. Одне із порушень стосувалося придбання у 2019 році туристичного автобусу за 7,4 мільйона гривень.\nЗакупівлею цього автобусу також зацікавилися силовики. Згодом вони навіть повідомили, що філармонія придбала автобус з “подвійною накруткою”.\nЗрештою слідство скерувало до суду обвинувальні акти стосовно постачальника автобусу, головного інженера філармонії (був головою тендерного комітету) та директриси філармонії – Ірини Конаревої.\nКонареву обвинувачують за статтями щодо привласнення, розтрати майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем (ч.5 ст. 191 КК), також їй інкримінували службову недбалість, що спричинила тяжкі наслідки (ч.2 ст. 367 КК).\nРозгляд цієї справи нині триває.\nДетально почитати про вказану справу можна за цим посиланням.


Єгипет і Росія приховують подробиці катастрофи А321 — ЗМІ — Світові новини | Ракурс\nЄгипет і Росія приховують подробиці катастрофи А321 — ЗМІ\n12.11.2015 10:40 КоментаріRacurs.ua\nЗахідні експерти з питань безпеки стурбовані тим, що розслідування катастрофи російського літака А321 проводиться в режимі секретності\nЯк повідомляє Тиждень.ua з посиланням на The Wall Street Journal, вони заявили про можливість знищення основних доказів у справі.\nНаголошується, що через два тижні після падіння літака, його уламки досі розкидано на Синайському півострові. Експерти вважають, що саме ці уламки мають вирішальне значення для з’ясування причин авіакатастрофи.\nЄгипетські фахівці, які займаються розслідуванням, почали попереднє обговорення причин катастрофи з експертами США у сфері літакобудування, але Каїр відмовляється залучати американців до повномасштабного розслідування. Це викликає занепокоєння щодо незалежності дослідження, проведеного у Єгипті.\nКрім того, експерти відзначають, що російська сторона не повідомляє про те, чи проводилась аутопсія тіл пасажирів, що могло б дати важливу інформацію про причини катастрофи. Досі не відомий склад комісії з розслідування причин аварії.\nВидання зазначає, що непрозорий характер розслідування може призвести до напруженості у відносинах між Єгиптом і Заходом.\nНагадаємо, що 31 жовтня пасажирський лайнер Airbus А321 авіакомпанії «Когалимавіа», що вилетів з єгипетського Шарм-еш-Шейха у Санкт-Петербург, розбився на Синаї. Загинули всі 224 людини, що знаходилися на борту. Серед загиблих було четверо українців.\nЧитайте також: Єгипет підтримав участь ФБР у розслідуванні краху літака А321\nНовини за темою: Новини Єгипет, про загиблих, розслідування правопорушення, авіакатастрофи, літак, Російська Федерація, новини світу


вул. Регенераторна 4, Соцмісто, Дніпровський район, Київ ID 66385\nметро Дарниця ~2.11 км\nАпартаменти класу люкс в ЖК Комфорт Таун, Київ, Дніпровський район, метро Дарниця, Лівобережна. Дизайнерський ремонт, сучасні нові меблі, вся побутова техніка, гардеробна. Кондиціонер, домофон, інтернет. Білосніжна постіль та рушники, посуд, одноразові тапочки та лазневі приналежності. Будинок знаходитися в парковій зоні, вид з вікна на тихий двір, дитячий майданчик, супермаркет. Упорядкована територія, спортивний клуб з басейном Спорт Лайф, супермаркет, спортивні та дитячі майданчики, парковка для авто у дворі або на паркінгу. Проект розташований на лівому березі міста Києва, в 100 метрах від жвавої магістралі проспекту Воз'єднання. До центру 10-15 хвилин. На правий берег жителі Комфорт Тауна зможуть дістатися як через міст Патона, так і через новий залізничний. Близькість до правого берега дозволить мешканцям милуватися красивими символами Києва - Києво-Печерською Лаврою, скульптурою Батьківщини-Матері. Комфорт Таун - мікс вже популярної серед молоді концепції місто в місті та інноваційних європейських стандартів житла. Паркові зони з віковими деревами; зона променад з місцями для відпочинку; торговий центр і магазини; паркінги та гостьові стоянки для автомобілів; дитячі майданчики для прогулянок та ігор; фітнес-центр і стадіон. Внутрішній простір відведено під широкі пішохідні зони - улюблені місця прогулянок і відпочинку жителів.\nЗаселення - після 14:00, виселення - до 12:00.Інший час заселення або виселення обговорюється індивідуально.Страховий депозит - 1000 UAH.\nФото не відповідають дійсності Я оцінив цю квартиру на 8.3\nФото повністю відповідають дійсності the person responsible was available to check in and out at any time Анонім, Польща\nДополнительные кровати в номере не предоставляются). Читати всі відгуки (9) Відгуки про інші квартири власника\nСучасна квартира в ЖК Комфорт Таун, 1-кімнатна вул. Регенераторна 4, Соцмісто, Київ Карта


Рюкзак тактичний 50л Commander Tramp. Рюкзак для охоты. Тактический рюкзак 50л. - купить по лучшей цене в Львові от компании "stepler.in.ua - Туризм | Спорт | Активний Відпочинок |" - 943290973\nРюкзак тактичний 50л Commander Tramp. Рюкзак для охоты. Тактический рюкзак 50л.\nРюкзак відноситься до категорії тактичних рюкзаків однак підходить і для різних походів, і для виходів на полювання. Кількість запасів, які можуть бути поміщені у внутрішній простір, за стандартами, вистачає на 24 години. Робочої ємності основного відділу вистачає для перенесення різного спорядження і важливих деталей. Є спеціальні відділення для розміщення ідентифікаційних бейджів і документів.\nТактичний рюкзак Pack виготовлений з міцного 600D Polyester з покриттям полівенілхлоридом (ПВХ). У зв'язку з високою щільністю матеріалу тканина добре відштовхує воду, тримає форму і дуже міцна.\nГоловна особливість тканини полягає в тому, що внутрішня поверхня матеріалу 600d polyester pvc прогумована. покрита однорідним шаром полівенілхлорида, що забезпечує високі водовідштовхувальні властивості і зносостійкість.\nВелика кількість кишень дозволить вам комфортно розмістити ваше майно та спорядження і мати до нього швидкий доступ.\nВантажне відділення має клапан Clamshell, тобто дозволяє відкрити його повністю, що дуже зручно при пакуванні, або розвантаженні рюкзака.\nСтропи MOLLE дозволяють кріпити на рюкзак додаткове спорядження і обладнання.\nТак само рюкзак обладнаний панелями велкро для кріплення ідентифікаторів.\nГабарити: 48 х 32 х 29 см.\nЄмність: 50 літри.\nСпинка і лямки обладнані демпферними подушками з пінним наповнювачем, що дає доступ повітря до спини і дозволяє комфортно розташувати рюкзак.\nЗ боків встановлені бічні стяжки на фастексах.\nРюкзак обладнаний стропами MOLLE як з фронту, так і з боків.\nНа фронтальній частині нашиті панелі велкро для кріплення ідентифікаторів.\nНа дні рюкзака так само нашиті стропи для кріплення спорядження.


Журналістська освіта: чи може бути у нас, як у Флориді? - Академія викладачів журналістики\nЖурналістська освіта в Україні – це одне із найбільш обговорюваних питань сьогодні. Чи потрібно навчати бути журналістом чотири роки на бакалавраті? Чи достатньо буде лише магістерського ступеня після будь-якої іншої спеціальності? Компетенції, навички, матеріально-технічне забезпечення, викладачі-практики – це дуже скорочений перелік тих позицій, навколо яких не припиняються дискусії і суперечки.\nЖурналістика – це мрія дитинства. А мрії мають здатність здійснюватися. І з філологічною освітою (зі ступенем магістра) я вступила до аспірантури Львівського національного університету імені Івана Франка і отримала посаду асистента кафедри журналістики Кам’янець-Подільського національного університету імені Івана Огієнка.\nЗа період роботи на кафедрі, окрім навчання в аспірантурі, яке, до речі, якщо є бажання у аспіранта, може дати значно більше, аніж час на написання кандидатської дисертації, – досвід викладання журналістських дисциплін, що є дуже цінним для людини, яка прийшла в журналістику з іншої, хоч і дуже сумісної галузі, – я мала змогу вивчати особливості викладання журналістики у ЗВО США, Польщі й Словаччини.\n6-тижневе навчання в Коледжі журналістики і комунікацій Університету Флориди (США), тривала співпраця із Державним Східноєвропейським університетом в Перемишлі (Польща), участь у програмі ERAZMUS+ і наукове стажування в Католицькому університеті в Ружомберку (Словаччина) дали можливість порівняти різні системи викладання й організації навчального простору для студентів журналістського відділення.\nЩо спільного? По-перше, у всіх окреслених ЗВО велика увага приділяється практичній складовій журналістської освіти. Уже з першого курсу студенти працюють у телестудіях, створюють радіопрограми чи працюють журналістами у редакціях студентських періодичних видань. Це не обов’язкова опція, але це дуже враховується при виведенні підсумкової оцінки за дисципліни практичного спрямування. По-друге, здебільшого усі ті дисципліни, які передбачають виготовлення медійного продукту, викладаються фахівцями у конкретній галузі – і мова йде не про наукові ступені цих викладачів, а про досвід роботи і визнання у професійній спільноті.\nТут важливо зауважити, що практичні заняття займають більшу частину навчального процесу: лабораторії, студії, методичні кабінети працюють аж до пізнього вечора, аби будь-який студент міг прийти і відпрацювати те, що вивчалося упродовж лекційних, семінарських і практичних занять. По-третє, і це, мабуть, найважливіше, – матеріально-технічна база. Кожен із університетів має власні технічно оснащені теле- і радіостудії, власні друковані періодичні видання. Студенти мають змогу працювати в умовах, максимально наближених до реального життя.\nДо прикладу, в Коледжі журналістики і комунікацій Університету Флориди телестудія має таке ж обладнання, як і телестудія в, до прикладу, «Miami Herald», а подекуди й краще.\nТелерадіостудії Університету Флориди і Католицького університету в Ружомберку максимально враховують можливість роботи в них студентів із інвалідністю. Українські університети, як і українське суспільство загалом, тільки починають робити кроки у цьому напрямку. Так само, як роблять українські ЗВО перші кроки у виформовуванні бренду, в якому поєднуються якість викладання, корпоративна культура і комунікативний супровід.\nВажливим процесом є оцінювання студентами викладачів. В Університеті Флориди відбувається воно абсолютно анонімно. По завершенні курсу студенти отримують роздруковані анкети, де за чітко визначеними критеріями ставлять оцінку викладачеві. Оцінки ці враховуються при підписанні контракту із викладачем на наступний період. На моє запитання про те, чи ніколи не хотілося поставити викладачеві нижчу оцінку просто, бо, як то кажуть, «не зійшлися характерами», один зі студентів відповів: Мене не цікавить характер викладача – мене цікавить, чого він мене може навчити, а також, де я зможу використовувати те, чого він мене навчив. Ця фраза настільки чітко прописує відмінності між «Я-мотивований» і «Я-немотивований», що говорити про надмірний суб’єктивізм в оцінюванні викладача американськими студентами дуже складно.\nМотивованість студентів пов’язана із чітким усвідомленням себе на кар’єрних сходах. Вища освіта в США – це розкіш, яку можуть собі дозволити далеко не всі. Є стипендійна квота для потенційних студентів із досягненнями і перспективами в спорті, професії і т.д., але здебільшого, необхідно шукати кошти для оплати навчання. І кошти досить значні. Відтак, або потенційний роботодавець платить за навчання конкретного студента, щоб він як фахівець пізніше не лише повернув ці кошти, але й дав можливість роботодавцеві заробити більше; або ж студент із власної кишені оплачує навчання. В обох випадках формула «аби був диплом» не проходить, оскільки це звичайне викидання грошей на вітер. Справедливості ради відзначимо, що мотивація формується й, окрім іншого, економічною складовою: людина із вищою освітою у своєму фаховому середовищі отримує значно вищу заробітну плату, аніж людина без вищої освіти. І різниця між кваліфікованою і некваліфікованою працею суттєва.\nЗагалом, українські ЗВО знаходяться на перехідному етапі свого розвитку. Філософія викладацького складу, яка закладалася з часів планової економіки, – «на мій вік стане», – сьогодні вже не працює. Так само, як не працює звичне донесення інформації:\nстуденти не хочуть витрачати час і платити за те, що вони можуть самостійно знайти в мережі інтернет. Їм потрібна не інформація, а те, як цю інформацію можна перетворити у компетенції. А тому – це не про класичні, описані в підручниках, лекції, це не про традиційні заняття із відтворенням змісту прочитаного, – це про дискусії, пошук і інтерпретацію.\nЯкщо говорити про журналістську освіту в Україні, то, на превеликий жаль, українські ЗВО не завжди можуть собі дозволити такі витрати, які дозволяють американські і європейські університети: з одного боку, низька платоспроможність населення змушує українські ЗВО встановлювати досить низькі ціни на освітні послуги, а відтак, здебільшого «проїдають» отримані кошти; з іншого – заробітна плата фахівця із дипломом про вищу освіту і фахівця без диплома дуже рідко відрізняється, що нівелює потребу у вищій освіті.\nРазом з тим, уже на цьому етапі розвитку українські ЗВО активно долучаються до процесу проєктно-грантової діяльності, до розширення спектру платних послуг у межах законодавства України і т.д. Це – лише перший крок до переформатування внутрішньої схеми роботи університетів.\n13 Травня 2021 14:36


Лікарі розповіли про користь різних видів горіхів - Радіо Максимум\nОсобливо багато у волоських горіхах альфа-лінолевої кислоти / HappyNapoleon\nДієтологи розібралися в корисних властивостях горіхів.\nВолоський горіх. Цей горіх містить вітаміни B2, B12, A, D C, E, K. Особливо багато у волоських горіхах альфа-лінолевої кислоти. Завдяки її високому вмісту цей вид горіхів можна використовувати для нормалізації серцевого ритму.\nІ ще: Дієтологи розповіли, який хліб найкорисніший\nФісташка. Горіх вважається найсильнішим алергеном, тому вживати його необхідно в помірній кількості. Досить 30 грамів на день. Фісташки багаті вітаміном B6, Е, а також містять значну кількість міді, марганцю, фосфору і важливих мікроелементів. Горіх покращує склад крові, роботу печінки і знижує ризик розвитку серцево-судинних захворювань.\nФісташка покращує склад крові\nАрахіс. Цей горіх багатий фолатом – вітаміном B9, необхідним для нормального функціонування нервової системи, синтезу ДНК і РНК і правильного функціонування мозку.\nМигдаль. У мигдалі міститься набагато більше кальцію, ніж у будь-якому іншому горісі. Крім цього він багатий клітковиною і вітаміном Е, що дозволяє ефективно боротися із запаленнями в організмі.\nКешью. Плоди кешью складаються з двох частин: безпосередньо сам плід і горіх, прикріплений до його верхівки. Продають їх без шкаралупи. Робиться це не для зручності, а тому, що під шкаралупою горіхів знаходиться токсична олія, що викликає опіки.\nПлоди кешью складаються з двох частин\nФундук. Лісовий горіх містить всі необхідні нам амінокислоти, а також вітаміни групи B, А, С, Е, РР. Вміст заліза в цьому горісі вищий, ніж в м'ясі.\nЧитайте також: Що приготувати на вечерю швидко: рецепти з фото


Валентинки своїми руками 💕 з паперу, фетру — майстер-класи з фото 2017 | Vidpovidi\nВдома / Краса і здоров’я / Валентинки своїми руками 💕 з паперу, фетру — майстер-класи з фото 2017\n15.02.2017\tКраса і здоров’я Залишити коментар 1,063 перегл.\nВалентинки з паперу: покрокові майстер класи\nВалентинки своїми руками: скрапбукінг\nЯк зробити валентинку у стилі скрапбукінг\nВалентинки своїми руками з тканини\nВалентинки своїми руками для дітей: шаблони\nВалентинки своїми руками фото 2017\nВибір валентинки до Дня Святого Валентина, досить непросте завдання. Звичайно, в магазинах напередодні свята з’являється багато типографічної продукції, але такі валентинки навряд чи когось здивують і покажуть, як ви дійсно любите людини. Тому краще всього зробити валентинки своїми руками — це кращий спосіб зробити унікальний подарунок, який допоможе вам висловити свої справжні почуття.\nНайпростіше у виготовленні листівка валентинка своїми руками з паперу. Папір і картон — це недорогі матеріали, але при цьому кількість варіантів оформлення не обмежена. Для роботи знадобляться тільки ножиці, клей, лінійка, канцелярський ніж і олівець. Навіть з допомогою такого простого набору, який є біля кожного будинку можна зробити красиву листівку.\nКнижки-розкладачки, при відкритті яких з’являлися цікаві фігурки, всім нам подобалися в дитинстві. Саме таким способом можна зробити і валентинку. Для цього знадобиться:\nКлей, ножиці, канцелярський ножик і олівець.\nВалентинка-розкладачка своїми руками з паперу\nПроцес виготовлення самої внутрішньої розкладачки дуже простий. Для початку потрібно намалювати напис, вона може відрізнятися від тієї, що на картинці. Найголовніше врахувати, що верхні сторони написи повинні мати додаткову площину для того, щоб букви розкладалися. Далі з допомогою канцелярського ножика вирізаються поздовжні лінії літер, поперечні потрібно залишити. Після цього, досить просто наклеїти отриману заготівлю всередину книги, підігнувши букви так, щоб вони розкладалися при відкритті книги.\nВажливо! Перед тим як вклеювати внутрішній листок паперу, зробіть спочатку зовнішнє оформлення валентинки.\nТака валентинка з паперу, виглядає дуже оригінально, а зовнішнє оформлення ви можете зробити на свій смак. Її необов’язково робити у формі книги, це може бути сердечко, квітка або будь-яка інша форма, яку ви вважаєте романтичною.\nІ ще 3 покрокових майстер-класи по виготовленні валентинки-розкладачки своїми руками:\nХтось може сказати, що аплікації з кольорового паперу — це дитяче заняття, і дорослій людині воно не підходить. Але завдяки їх використанню, у вас вийде гарна валентинка своїми руками з паперу.\nАплікації можна використовувати як для внутрішнього, так і для зовнішнього оформлення валентинок. Стандартний варіант: зробити велике серце своїми руками, і прикрасити його за допомогою аплікацій.\nВажливо! Не копіюйте дітей і не робіть багатобарвну і строкату аплікацію, краще всього зробити все скромно і гарно, такі валентинки виглядають набагато краще!\nНе будемо перераховувати всі можливі варіанти подібних валентинок, так як це буде дуже довго. Якщо ви хочете зробити валентинки своїми руками майстер клас, який ми вам можемо показати, все одно буде неповним. Адже ваша листівка повинна бути саме виразом ваших почуттів, а не копіюванням красивою вироби. Для полегшення роботи, якщо ви вирішили зробити валентинки своїми руками з паперу фото схеми та інші матеріали можна знайти в мережі і просто роздрукувати їх на принтері. Але пам’ятайте, що основна ваша задача, це саме надати валентинке оригінальності.\nОсь такі варіанти ми знайшли красивих валентинок-аплікацій своїми руками:\nЛайфхак! Якщо у вас немає таланту художника, то ви можете знайти в інтернеті контури потрібних вам фігур (сердечко, квітка троянда…). Далі вставити в принтер кольоровий папір і роздрукувати на ній фігури. Після цього їх буде достатньо вирізати. Але перед тим як вставляти папір у принтер, проконтролюйте її розміри, якщо вони більше А4, то просто обріжте листок.\nЯкщо ви зустрічаєтеся з людиною вже досить давно і у вас є спільні фотографії, то вам підійде валентинка в стилі скрапбукінг. Цей стиль, досить великий, і можна використовувати найрізноманітніші матеріали. Найголовніша вимога, щоб валентинка вийшла у вигляді історії.\nПерше, що вам потрібно зробити — це придумати історію, яку ви хочете передати в валентинке. Це може бути історія знайомства, освідчення в коханні, як ви закохалися в людини. Важливо щоб історія підходила до тематики свята.\nДругий етап — це підготовка матеріалів для виготовлення. Скрапбукінг — спосіб, у якому історії передаються не тільки за допомогою візуальних образів, можна використовувати і тактильні відчуття, запахи і будь-які інші способи, щоб створити відповідну атмосферу при перегляді історії. Бажано, звичайно, і наявність фотографій, але їх можна замінити написами або малюнками, які передадуть сенс самої історії.\nТрадиційний варіант — це альбом з фотографіями, переглядаючи який можна зрозуміти історію. Він може бути навіть односторінковим, так як потрібно передати тільки саму суть. Хороший варіант, зробити листівку з наліпками-сердечками, написи можуть бути на них зверху, або їх почергово потрібно буде відкривати, щоб переглянути історію.\nВажливо! Ви робите привітання або визнання самі, пам’ятайте, ви вільні у виборі його оформлення та змісту, достатньо просто дотримуватися основних канонів вибраного вами стилю.\nТканина теж відмінний матеріал для виготовлення валентинок, варіантів таких валентинок теж дуже багато, і можна дійсно зробити унікальні і неповторні вироби. Найголовніше при роботі з тканиною, це не поспішати, так як з тканиною працювати трохи складніше, ніж з папером і картоном.\nЗробити подушку у формі серця досить просто. Для цього потрібні будуть: два шматки тканини для викрійки, вата або інший наповнювач для подушки (можна використовувати навіть шматочки тканини), голки і нитки, ножиці, шматок картону для лекала.\nСпочатку робиться лекало у формі сердечка (форму ви можете змінювати на свій розсуд). Після цього, на тканини малюється за допомогою олівця або фломастера контур майбутньої подушки.\nВирізаючи викрійки, пам’ятайте, що контур, який ви намалювали, це позначення шва, а не лінія відрізу. Обов’язково відступивши 1-2 сантиметри при обрізанні від контуру, щоб не виникло проблем при пошитті подушечки. Коли ви робите валентинки своїми руками з тканини викрійки не обов’язково вирізати рівно. Краї тканини і так не буде видно, так як вони будуть знаходитися всередині.\nДалі два шматки тканини складаються разом так, щоб лицьова сторона була всередині. Якщо у вас є швейна машинка, то ви можете зшити разом тканина на ній, якщо її немає, то можна обійтися і простий голкою, хоча на це доведеться витратити трохи більше часу. Сердечко зшивається не повністю, а з одного боку залишається невеликий отвір. Воно потрібно для того, щоб вивернути заготовку, і заповнити.\nКоли все готове, достатньо просто зашити отвір яке залишилося після наповнення подушечки. Додатково ви можете, перед тим як зшити разом заготовки, вишити напис на подушечці, щоб зробити її максимально оригінальною.\nВажливо! Вишити напис на подушечці, буде легше всього гладдю.\nВи легко можете зробити такі валентинки своїми руками з фетру, оксамиту, шовку або іншої тканини, яка вам подобається. Саме головне щоб вона була не тільки красивою, а й довговічною. Адже в цьому випадку ваше привітання запам’ятається на довгі роки.\nЯкщо ви любите вишивати хрестиком, гладдю або іншим способом, то ви можете зробити оригінальну валентинку, яка стане відмінним доповненням інтер’єру. Для цього вам знадобиться:\nСхема вишивки або малюнок.\nНайпростіше вишити валентинку хрестиком. Для цього достатньо знайти схему вишивки, перенести її на тканину, і після цього поставити її в рамочку. Для вишивки вам доведеться витратити трохи часу, але такий подарунок рідкість і ви зможете показати людині як він вам доріг.\nВишивка гладдю, відкриває перед рукодільницями великий простір для фантазії. Вишиваючи гладдю, можна перенести на тканину практично будь-який малюнок, для цього достатньо мати просто бажання. Можна зробити написи оригінальним шрифтом, вишити сердечка і багато іншого.\nВажливо! Постарайтеся знайти красиву рамку для своєї вишивки, вона теж важливий елемент оформлення, і надає подарунку елегантний та закінчений вигляд.\nЯк відомо, діти теж люблять дарувати один одному валентинки, і якщо ваша дитина ще в дитсадку чи початкових класах, то вам доведеться йому допомогти. Звичайно, в такому юному віці валентинки листівки на 14 лютого привітання, а не визнання в любові, але все одно краще постаратися, щоб ваша дитина зміг самоствердитися.\nПростіше всього буде використовувати шаблони для виготовлення, їх неважко знайти, і вони відрізняються різноманітністю. Коли ви робите валентинки своїми руками для дітей шаблони краще всього вибирати саме такі, які дитині буде максимально просто зробити. Адже не всі діти займаються аплікацією або іншими видами виробів.\nШаблони набагато спрощують роботу батькам, так як їх досить просто роздрукувати на папері, вирізати і підписати. Звичайно, можна придбати подібні листівки в магазинах і просто їх підписати, але для дитини, як і для дорослого, набагато приємніше буде дарувати подарунки, які зроблені своїми руками.\nЄ багато способів, як зробити валентинку. Це може бути листівка, книжечка, коробочка, картина, фотографія, подушечка. Найголовніше — це бажання і трохи фантазії. Подарунки, зроблені своїми руками, цінуються завжди вище, ніж просто куплені в магазині. Щасливого Дня Святого Валентина!\nДіліться у коментарях вашими валентинками!


Відбувся II міжнародний форум “Трансфертне ціноутворення – 2016″ | Eucon\nГоловна » Новини » Відбувся II міжнародний форум “Трансфертне ціноутворення – 2016″\nВідбувся II міжнародний форум “Трансфертне ціноутворення – 2016″\n24 березня 2016 року в Києві відбувся другий міжнародний форум «ТРАНСФЕРТНЕ ЦІНОУТВОРЕННЯ-2016», який вважається одним із ключових майданчиків для обміну думками та професійними порадами від практиків у сфері трансфертного ціноутворення (далі – ТЦ).\nФорум зібрав майже 200 учасників і надав можливість обговорити першу практику застосування норм податкового законодавства у сфері ТЦ з представниками контролюючих органів (ДФС), судової гілки влади і консультантами, які супроводжують компанії в різних галузях економіки.\nОрганізаторами заходу виступили Рада незалежних бухгалтерів та аудиторів України, Міжнародний правовий центр EUCON, Асоціація податкових радників і Міжнародний аудиторський союз.\nПерша панельна дискусія задала тон всьому заходу. У ній взяли участь заступник Міністра фінансів України Олена Макеєва, народний депутат, заступник голови Комітету ВРУ з питань податкової та митної політики Андрій Журжій, начальник Міжрегіонального головного управління ДФС – Центрального офісу з обслуговування великих платників податків Євген Бамбізов, директор Департаменту податкового та митного аудиту ДФС України Наталія Рубан. Модераторами панелі виступили організатори щорічного форуму – адвокат, керуючий партнер Міжнародного правового центру EUCON Ярослав Романчук та аудитор, керуючий партнер Міжнародного аудиторського союзу Лариса Врублевська.\nВідкриваючи форум, адвокат, керуючий партнер Міжнародного правового центру EUCON Ярослав Романчук акцентував увагу на зростаючий інтерес до питань ТЦ в контексті плану BEPS, а також повідомив, що 21 березня на спільній нараді керівництва НБУ, ДФСУ і Антимонопольного комітету було прийнято рішення про розробку загальної стратегії по деофшорізаціі бізнесу в контексті впровадження плану BEPS.\nУ своєму виступі заступник Міністра фінансів Олена Макеєва зробила акцент на тому, що заходи передбачені планом BEPS, що будуть проводитись в рамках боротьби з розмиванням податкової бази безперечно поступово будуть імплементовані у національне законодавство України, проте це не буде швидким процесом.\nНаталія Рубан проінформувала про організацію роботи підрозділів, які контролюють дотримання законодавства з ТЦ. Було зазначено, що за 2013-2014 звітні періоди ДФС встановлено 109 фактів порушення платниками податків своєчасності і повноти подачі звітів. Шляхом самостійних коригувань за 2014 рік 96 платників збільшили об’єкт оподаткування податком на прибуток на 379 млн.грн., а в 2015 році – відповідно 121 платник і 913 млн. грн.\nПредставники виконавчої влади відповідали на питання, пов’язані з імплементацією та реформуванням податкового законодавства в частині ТЦ. У свою чергу Євген Бамбізов поінформував про прийняте рішення закріпити за кожним великим платником податків консультанта-представника ДФС а також повідомив інформацію щодо першої практики перевірок в сфері ТЦ.\nВ свою чергу Лариса Врублевська підкреслила, що сьогодні підготовка документації по ТЦ є обов’язком платника податків, тому обґрунтуванням рівня цін необхідно займатись своєчасно і в першу чергу про це мають пам’ятати ті компанії, які підпадають під критерії ризиків, що виявляються за наслідками моніторингу контрольованих операцій.\nЯкщо узагальнити, то відповіді чиновників дають можливість зробити висновок, що в 2016 році кардинальних змін в законодавчому полі очікувати не варто, а також було «обіцяно», що контроль за дотриманням вимог ТЦ буде відбуватися виважено і обережно. Перевірки ж будуть проводитися по тим компаніям, які здійснюють агресивне податкове планування і явно ухиляються від оподаткування, зловживаючи нормами угод про уникнення подвійного оподаткування.\nПро міжнародне податкове планування через призму рішень G20 та OECD розказала аудитор Міжнародного аудиторського союзу Жанна Білобловська. Зокрема, вона детально зупинилась на шести напрямах заходів плану BEPS. Слід пам’ятати, що правила BEPS лише визначають напрями та не являються обов’язковим до застосування законодавством. Серед принципів сучасного податкового планування було приділено особливу увагу принципу необхідної економічної присутності – «Substance», який передбачає що на території держави має бути присутньою реальна працююча компанія.\nПро особливості застосування правил ТЦ на прикладі Білорусії розказав Олексій Дар’їн, керівник податкової та комерційної практики юридичної компанії REVERA.\nДруга сесія форуму була присвячена актуальним питанням звітної кампанії 2015 року.\nПро методи обґрунтування рівня цін з точки зору наявності та доступності інформації про порівнювані операції розповіла аудитор Міжнародного аудиторського союзу Оксана Пузько. Вона також надала рекомендації щодо джерел пошуку даних для застосування різних методів ціноутворення та пояснила їх застосування на практичних кейсах.\nНа питаннях підготовки документації зупинилась Лариса Врублевська. Відповідно до чинного законодавства на платників податків, що здійснюють контрольовані операції, покладено обов’язок вести та зберігати документацію щодо ТЦ. Лариса Врублевська поділилась досвідом та надала рекомендації щодо ефективного алгоритму підготовки документів, пояснила яким чином здійснювати апдейт пакету документації за попередній звітній період та як зняти зайві ризики. В цьому контексті компанія має здійснювати підготовку документації з урахуванням загальної політки у рамках групи компаній та дотримуватись ряду основоположних принципів.\nОсобливістю форуму стало також те, що нарешті з’явилися перші кейси по здійсненню перевірок платників податків, чому була присвячена значна частина часу.\nЗокрема, у рамках третьої сесії було розглянуто питання податкового контролю, формування стратегії захисту інтересів платника податків, перший досвід аргументування рівня цін та судова практика. Модератором сесії був директор Науково-дослідного інституту фінансового права, член Асоціації податкових радників Дмитро Серебрянський.\nПро фактори підвищеного ризику , які можуть призвести до перевірки, розповів адвокат Міжнародного правового центру EUCON Володимир Бевза. Володимир вказав на значну кількість факторів ризику проведення контрольно-перевірочних заходів ДФС України . В даному випадку платникам податків слід впроваджувати командний підхід до роботи фахівців в процесі виконання правил ТЦ, з урахуванням того, що податкові органи знаходяться в процесі постійного розвитку і переймають зарубіжний досвід податкових адміністрацій.\nНачальник відділу перевірок ТЦ Департаменту податкового та митного аудиту ДФС України Микола Мішин в свою чергу розповів не тільки про підхід, підстави і процедури здійснення перевірок, а також зупинився на конкретних кейсах. За його словами вже проведена перевірка 3 платників податків, 5 компаній почали перевіряти і в найближчих планах розпочати перевірки ще 5 платників. Також Микола Мішин пояснив суть процедури проведення опитувань посадових осіб в рамках моніторингу рівня цін в контрольованих операціях. Такий інститут на практиці ще не застосовувався, але найближчим часом планується його використати. Разом з цим чинним законодавством не передбачається відповідальність за відмову у проходженні опитування. Також не існує заборони на участь в опитуванні посадової особи консультанта чи адвоката.\nСуддя Вищого адміністративного суду України Наталія Блажівська, поділилася міжнародним досвідом вирішення спорів в сфері ТЦУ, а також розповіла про конкретні кейси і судові рішення з питань ТЦ в судах апеляційної інстанції різних регіонів України (Харківська, Львівська, Запорізька області). Наталія Блажівська висловила думку, що на наступному форумі найімовірніше можна буде обговорювати вже і прецеденти судових рішень Вищого адміністративного і Верховного суду по кейсам ТЦ в Україні.\nЗавершальна четверта сесія була насичена практичним кейсами по обґрунтуванню цін в операціях. Модерувала сесію керуючий партнер аудиторської компанії Тетяна Григорян.\nЧіткий алгоритм обґрунтування цін в операціях імпорту товарів, що проводяться в рамках групи компаній, а також приклади на базі реальних компаній продемонструвала податковий консультант Міжнародної правничої групи IB Group Анна Шавлюк. Весь процес обґрунтування ціни Анна порадила проводити у такій послідовності: 1) провести функціональний аналіз, 2) визначити сторону, що досліджується, 3) обрати метод ТЦ, 4) здійснити аналіз/вибір зіставних операцій/компаній, 5) провести порівняльний аналіз.\nНа завершення форуму організатори подякували учасникам та висловили підтримку думки рядку спікерів, які зазначили, що оберти застосування ТЦ зростають щорічно і наступного року буде вже значно більше кейсів та судових прецедентів, які цікаво буде проаналізувати та обговорити.\nГазета “Юридическая практика”: 1-й репортаж, 2-й репортаж, 3-й репортаж\nБухгалтерський тижневик “Дебет-Кредит”\nВідео про форум буде опубліковано найближчим часом.


08:05 13 Травня 2021\nПроща відбудеться з дотриманням усіх карантинних норм, однак планують і онлайн-трансляцію.\nЧерез місяць 12 червня медиків запрошують на IX Всеукраїнську прощу до Страдчу, яку організовує Комісія у справах душпастирства охорони здоров’я УГКЦ. Проща відбудеться з дотриманням усіх карантинних норм, однак планують і онлайн-трансляцію. Про це повідомляє Духовна велич Львова.\nЦьогоріч проща пройде під гаслом «Моє милосердя змінює світ». Згідно з програмою, медики матимуть змогу прослухати унікальну історію Страдецької гори, долучилися до Архиєрейської Божественної Літургії, яку очолить Преосвященний Владика Іван (Кулик), єпископ Кам’янець-Подільський. Опісля буде почастунок.\nЧитайте також: Особливе місце. Чому паломники з усієї України приїжджають на хресну дорогу у Страдч\nУ другій половині дня буде Хресна Дорога з подякою за дар життя. Водночас для медичних працівників передбачать і вільний час, упродовж якого вони зможуть поспілкуватися.\nЯк розповіла керівниця Комісії УГКЦ у справах душпастирства охорони здоров’я с. Севастіяна (Карвацька), цьогоріч під час прощі особливу увагу звернуть на вдячність медичним працівникам за їхнє самовіддане служіння під час світової пандемії. Додамо, що кількість осіб, яка зможе взяти участь у прощі, буде обмежена. За деталями прощі можна стежити на фб-сторінці Комісії УГКЦ у справах душпастирства охорони здоров’я, за посиланням.\nТЕГИ: проща до Страдча, медики і коронавірус


Цушко обгрунтував підвищення акцизів на спиртне\nНовости Экономика акцизалкогольправительство\nПідвищення акцизів на алкоголь спрямоване не тільки на наповнення бюджету, але і на захист виробників високоякісного вина і кінцевих споживачів спиртного, а також на протидію нелегальному ринку алкоголю.\nПро це заявив міністр економіки України Василь Цушко.\n«Підвищення акцизних зборів відповідає чотирьом основним цілям. Перша — наповнення бюджету. Друга — захист вітчизняних виробників високоякісних натуральних і марочних вин, конкурентоспроможних на зовнішніх ринках. Третя — боротьба з низькоякісним алкоголем і захист прав споживачів. Четверта — протидія нелегальному ринку сірого спирту та алкоголю, створення перешкод корупційним схемам», - зауважив міністр.\nПри цьому він розповів, як саме зміна механізму нарахування акцизу на кріплені вина вплине на нелегальний обіг спиртного в країні.\n«Вино, яке в народі називають «шмурдяком», кріплять пшеничним спиртом-ректифікатом, у нього додають цукор, - зазначив Цушко. - Однією з найгостріших проблем нашої держави та акцизної політики було те, що на пшеничний спирт для виробництва горілки встановлювався високий акциз. А на спирт для виробництва вина акциз не встановлювався — збір йшов із пляшки. Внаслідок чого виходило, що вартість акцизу з літра спирту для горілки була в кілька десятків разів вища, ніж зі спирту, який закуповується для міцних вин!».\nЗа словами посадовця, наявність двох різних закупівельних цін заохочувала зростання нелегального ринку спирту і нелегального алкоголю.


Експерт: Не варто очікувати військової відповіді НАТО у разі нападу Росії на Україну | Політичні новини з Європи: аналітика, прогнози, коментарі | DW | 27.04.2014\nУ разі нападу російських військ на Україну військової відповіді НАТО очікувати не варто, як і широкомасштабних санкцій, вважає керівник європейського відділення Фонду Карнегі за міжнародний мир Ян Техау.\nКерівник європейського відділення Фонду Карнегі за міжнародний мир Ян Техау\nDeutsche Welle: Як НАТО реагуватиме, якщо Росія введе війська в Україну?\nЯн Техау: НАТО б це гостро розкритикував. Однак якщо хтось уважає, що НАТО здійснюватиме військовий захист Східної України, той помиляється. Я не думаю, що якась країна НАТО готова скерувати туди свої війська. Військової відповіді не буде, це точно, і Володимир Путін це знає.\nУкраїна не є членом НАТО. Однак чи такі члени НАТО, як Польща або країни Балтії, не відчуватимуть загрози для їхньої територіальної цілісності у разі нападу Росії на Україну?\nЦі країни вже давно відчувають загрозу через розвиток ситуації в Україні. НАТО робить багато, аби надати цим країнам підтримку. Наприклад, за допомогою збільшення військової присутності. США саме проводять військові навчання в Польщі. Також Німеччина протягом року надсилатиме до Балтії військові літаки, аби здійснювати патрулювання повітряного простору. Інші країни теж долучаються. Однак попри це, якщо Росія увійде в Україну, військової реакції не буде.\nЧи має посилення військової присутності НАТО уздовж його східних кордонів узагалі якийсь вплив?\nНезрозуміло, як це сприймається Москвою. Росія робить ставку на повернення політичного контролю над Україною. Це відбувається систематично. Путіну не йдеться про подальші країни, він хоче назад Україну.\nУточніть, будь ласка: Ви кажете, що Росія хоче повернути контроль над усією Україною, включно із Західною Україною та столицею Києвом?\nЯ кажу про політичний контроль, а не про окупацію всієї країни. Я не думаю, що Росія планує військову операцію в усій Україні. Ідеться про те, хто керує країною. Янукович довго утримував позиції для Росії. Однак він утік, і тепер Росія хоче повернути контроль. Росія намагається якомога тісніше прив’язати до себе українську територію. Для цього знову повинен з'явитися проросійський президент. Новий уряд, з позиції Росії, не повинен стати успішним. Він має зазнати провалу в усьому. Поки що не ясно, чи прагне Росія досягти цього якомога швидше - тобто ще до виборів у травні, чи Москва буде намагатися реалізувати це упродовж найближчих двох років. Але мета так чи інакше є зрозумілою.\nДо якого результату можуть призвести переговори між Росією та США?\nРосія завжди дотримувалася думки, до того ж офіційно, що Украна не є незалежною державою. Путін весь час на цьому наголошує. І те, що Україна нині сама хоче визначати своє політичне майбутнє, це для Росії абсолютне табу. США ж кажуть, що Україна має право на самовизначення. І цей головний конфлікт заважає досягненню єдності.\nЖеневські домовленості, очевидно, не виконуються. Президент США Барак Обама через це погрожує економічними санкціями. Як Ви гадаєт, чи буде запроваджено ці санкції?\nЖеневські домовленості були для Росії лише затягуванням часу. Москва дуже розумно з точки зору тактики використала результат домовленостей для виправдання власної політики та звинуватила уряд у Києві, що це він їх не дотримується. Що стосується економічних санкцій, то Європа, на мою думку, до них не долучиться, зокрема й тому, що Німеччина цього не хоче. Навіть у разі, якщо Росія встановить політичний контроль над Україною. США хочуть жорстких санкцій, але Європа цього не хоче. Вона віддає перевагу дипломатичним спробам і м'яким санкціям. Ми бачимо нині не лише розкол у самій Європі, а й розкол між ЄС та США. І це не означає нічого доброго для єдиної та сильної міжнародної позиції щодо Росії.\nНа Вашу думку, чи залишиться Україна суверенною державою?\nЦе нині абсолютно відкрите питання. Якщо ситуація зберігатиметься, а так наразі виглядає, тоді час працюватиме проти України. Це було б нищівним ударом для всієї європейської системи миру після "холодної війни". Адже досі було зрозуміло, що територіальна цілісність країни є недоторканою. А тепер ми повертаємося до часів насильства, коли якась країна, якщо вона сильна та достатньо боєздатна, може змінювати лінії кордонів. Європу такого штибу очікує темне майбутнє.\nЯн Техау - керівник європейського відділення Фонду Карнегі за міжнародний мир, головний офіс якого розташований у Вашингтоні.\nІнтерв'ю провела Ніна Гаазе\nАвтор Інтерв'ю провела Ніна Гаазе\nКлючові слова НАТО, Росія, Україна, конфлікт, Фонд Карнегі за міжнародний, Ян Техау\nПостійне посилання https://p.dw.com/p/1Bp4v


Як у Римі святкують Непорочне Зачаття Пресвятої Діви Марії | CREDO\n08 Грудня 2017, 11:16 5665\nОстанніми десятиліттями у Римі склалася певна традиція святкування урочистості Непорочного Зачаття Пресвятої Діви, яка збирає десятки тисяч римлян і всю міську владу. Головним місцем святкування є статуя Богородиці, яка височить на Іспанській площі у Римі, одному з найбільш відвідуваних туристами місць.\n8 грудня зранку першими віддають честь Пречистій Діві римські пожежники. Вони, під звуки сирен, підіймаються пожежною драбиною, щоб покласти вінок квітів біля стіп самої статуї. Після них біля підніжжя колони покладають вінки представники інших організацій, церковних братств та асоціацій.\nПополудні на площу прибуває Святіший Отець, щоб ушанувати Пресвяту Богородицю. Папа кладе квіти до підніжжя статуї Непорочнозачатої Діви Марії та молиться за християн Рима і всього світу, а особливо тих, що найбільше потребують.\nНагадаємо, догмат про Непорочне Зачаття Пресвятої Діви Марії проголосив 8 грудня 1854 року папа Пій ІХ в Апостольській конституції «Ineffabilis Deus». 1857 року, на відзначення догмату про Непорочне Зачаття, на Іспанській площі було встановлено високу гранітну колону, яку увінчує бронзова статуя Пречистої Діви Марії.


Високопосадовець ДБР заявляє про безперспективність більшості справ проти Порошенка - ПАТЕЛЬНЯ\nНачальник Третього відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами, Головного слідчого управління ДБР Олег Корецький заявив, що більшість справ проти п’ятого президента України Петра Порошенка безперспективні. Про це він сказав на пресконференції 9 липня і додав, що говорив керівництву про необхідність їхнього закриття.\n«З травня 2019 року у ДБР було зареєстровано і розслідувалось порядку 13-15 проваджень, у яких фігурує… Порошенко… Орієнтовно у січні-лютому я підійшов до керівництва ДБР – на той час то вже були в.о. директора Олександр Соколов та перший заступник Олександр Бабіков – що, на мою думку, на думку слідчих, у низці цих проваджень уже потрібно прийняти рішення про закриття, бо перспективи їх розслідування немає», – сказав Корецький.\nЗа словами високопосадовця, керівники ДБР наполягли на продовженні розслідування.\nДержавне бюро розслідувань перед пресконференцією назвало заяви свисокопосадовця спекуляціями. У ДБР стверджують, що «Олег Корецький планує звільнятися» через «факти «зливу» службової інформації у кримінальних провадженнях».\nУ ДБР додали, що підготовлені Корецьким та його підлеглими проєкти підозр «неодноразово поверталися Офісом генпрокурора на доопрацювання, через що результати розслідувань ДБР у резонансних кримінальних провадженнях тривалий час були відсутніми».\nУ лютому 2020 року керівництво ДБР вирішило передати розслідування найбільш важливих проваджень іншим слідчим.\n8 липня адвокат Ілля Новіков повідомив про закриття однієї зі справ проти п’ятого президента України, лідера партії «Європейська солідарність» Петра Порошенка, що стосується заводу «Кузня на Рибальському». Як написав захисник Порошенка у фейсбуці, йому про це повідомив керівник слідчої групи з Державного бюро розслідувань Олег Корецький.


О рідне слово, хто без тебе я? – ПЕРЕМОГА\n21 лютого на всій планеті відзначається Міжнародний день рідної мови. Проголошене 1999 року на загальній конференції ЮНЕСКО, це свято покликане захистити і зберегти безмежну мовну й культурну багатоманітність сучасного світу.\nСьогодні в різних куточках Землі люди говорять на 6000 мовах. Однак половина з них, як зазначають фахівці, перебуває на межі зникнення. Щорічно десятки мов поступово згасають, розчиняються в інших чи просто вимирають. Причин цьому багато й усі вони різні. Однак за великого бажання самого народу стихаюче слово ще можна врятувати, відродити, вдихнути в нього нове життя.\n…Ще в дитинстві до Литві, батьківщини мого тата, ми їздили щороку. В магазинах, на вулиці, в транспорті – загалом повсюди – тоді всі вільно спілкувалися російською. І яким же було моє здивування, коли десять років тому, знову приїхавши до цієї країни, порозумітися з пересічними громадянами, особливо молодими, виявилося практично неможливо – всі вони говорили виключно своєю, рідною мовою. Я була просто вражена: маленькій державі, загальна чисельність населення якої всього лише на кілька сотень тисяч перевищує сьогоднішню неофіційну демографічну статистику одного тільки Києва, вдалося не розгубити, не розміняти, не зрадити свій прадавній етнос. Відверто кажучи, я щиро заздрила і їхньому патріотизму, і їхній повазі до своєї історії, і міцності їхніх національних коренів.\nОднак це було не єдиним моїм відкриттям і душевним потрясінням. Ще більше збентежила й до щему в серці схвилювала пісня, що лилася вечорами в тісному сімейному колі. Наша литовська рідня натхненно й від душі співала «Червону руту», «Дивлюсь я на небо», «Ніч яка місячна»… Там, у далекому прибалтійському краї, тихо текло, весело жебоніло, дзвінко розсипалося й широко розправляло крила моє з колиски рідне, джерельно чисте, солов’їне, барвінкове, ніжне, мамине – українське слово!\nА чи любимо його ми самі, українці, чи шануємо, чи леліємо? Здавалося б, Україні з багатомільйонним населенням можна поки що не турбуватися про те, що українська мова зникає. Наша країна стала оселею для багатьох національностей, тому на її теренах така велика мовна розмаїтість. Конституція України гарантує вільний розвиток, використання й захист російської, мов національних меншин; всебічно сприяє вивченню мов міжнародного спілкування, але при цьому державною залишається українська.\nЯ з глибокою повагою ставлюся до будь-якої мови, що звучить довкола, якщо вона рідна для того, хто нею говорить. Але мені прикро, коли я чую, як мої діти на вулиці спілкуються російською; мені ніяково, коли донька моєї подруги, яка родом із села, соромиться маминої української; мені неприємно, коли приятелька осмикує мене в магазині, аби я не говорила «на хохляцькій»; мені боляче, коли міський сантехнік не розуміє «по-рогатому»; зрештою мені просто смішно, коли моя вчорашня землячка-односельчанка, закінчивши одну зі мною школу, аж зі штанів вискакує, «чтокаючи» на «акаючий» московський манір. Просто дивуєшся: звідки береться в них таке принизливе відчуття меншовартості свого, рідного? Адже народила їх і виколисала українська земля, вигодував і тримає на світі український хліб… Тоді як можна гребувати українським словом?\nНе за віки – за тисячоліття – наша мова пройшла такий важкий, такий тернистий шлях. Із далеких докняжих часів вона розвивалася й збагачувалась, міцніла й набиралася сили. На скрижалях історії горіли літописи, храми і святі книги, а вона вийшла з вогню як заповіт. Гнана, цькована й принижена, вона ніколи не відчувала себе в полоні бозвиході, чекаючи кращої пори. Витерпівши страшні лихоліття й тортури, переплавившись, як криця, ставши в цьому історичному горнилі однією з наймилозвучніших і найкрасивіших у світі, українська мова дійшла до нас загартованою й мужньою. І сьогодні, попри всю мовну багатоликість нашого народу, для мільйонів людей вона була і залишається рідною – мовою батьків, дідів і прадідів. І хочеться сподіватися, що буде такою і для наших дітей, онуків, правнуків. Бо мова – це духовний скарб нації. Це не просто засіб людського спілкування, це те, що живе в наших серцях, що робить нас сильними, багатими, гордими й гідними, що єднає нас і підносить над світом.\nЯкщо ми хочемо бути великим народом, то маємо знати: «Я» істинно звучить лише рідною мовою…


Стадіон «Колос» - один з проектів регіонального розвитку, який планують завершити в 2019\n«Головна спортивна арена Костополя змінилась кардинально. Наново зробили трибуни – залили бетонну основу та встановили зручні індивідуальні пластикові сидіння. Там зможуть розміститись 1330 вболівальників. Підтрибунні приміщення обладнають так, щоб спортсмени могли прийняти душ та переодягтись. Для цього потрібно було замінити всі електромережі та водопостачання, що і зробили», - коментує об’єм робіт голова ОДА Олексій Муляренко.


Хмельницькі правоохоронці - Криминал | Международный информационный портал http://moyagazeta.com Моя газета (Хмельницкий)\n05.09.2008 20:04 Текст: Т+ T-\nХмельницькі правоохоронці затримали зловмисника, який стріляв у рівненського міліціонера Працівники хмельницької міліції днями затримали особливо небезпечного злочинця, який на Рівненщині з вогнепальної зброї поранив дільничного інспектора, і якого тамтешні оперативники розшукували майже два місяці і на Волині, і в Тернополі, і на Хмельниччині.\nПро це Контекст-Хмельницький повідомили у ВЗГ УМВС України в Хмельницькій області. Під час затримання 35-річний зловмисник, мешканець Хмельницької області, чинив опір правоохоронцям. Під час обшуку у нього вилучили головний речовий доказ - семизарядну гладкоствольну рушницю, з якої 10 червня у Смизі (Рівненська область) і було скоєно постріл у працівника органів внутрішніх справ. Затриманий, який вже був неодноразово засуджений і якось навіть скоїв втечу з-під варти, пояснив міліціонерам, що до вчинення злочинів його підштовхнув брак грошей. І не дивно, адже чоловік взагалі ніде не працював, та й влаштуватися на роботу особливо не прагнув. Як з`ясувалося у ході розслідування обставин поранення міліціонера, того дня 28-річний дільничний інспектор Дубенського міського відділку міліції Василь Василюк залишився в кафе зі своєю дружиною, яка працювала там в нічну зміну.\nО шостій ранку туди завітав злочинець. Без маски, але зі зброєю в руках він вимагав гроші та коштовності. Правоохоронець представився і навіть посвідчення показав, а зловмисник у відповідь націлив рушницю на перелякану жінку. Тоді чоловік кинув у злодія пляшкою з водою, а той, у свою чергу, вистрілив у нього, поціливши у шию. Спробував він вистрілити і у дружину потерпілого, та рушниця, на щастя, не спрацювала. Після скоєного зловмисник із грошима, а це було 800 гривень, та відібраними у бідолашної жінки золотими прикрасами зник на мотоциклі. Втім за кілька днів він нагадав про себе вже у іншому районі Рівненщини. Його жертвами стала компанія чоловіків, яка у лісі святкувала вдалий продаж автомобілю. Цього разу стріляти злочинцю не довелося. Йому під прицілом рушниці відразу віддали гроші, коштовності та мобільні телефони. Зловмисник за кожної нагоди наголошує, що пішов на грабежі, оскільки йому конче були потрібні гроші. Наразі затриманого з Хмельниччини вже етапували до Рівного, де він спілкується з колегами постраждалого.\nОстаточну долю кривдника правоохоронця вирішить суд. До речі, семизарядну гладкоствольну рушницю, з якої він і поцілив у дільничного, підозрюваний викрав чотири роки тому. www.context-km.info/\nОпубликовано : 05.09.2008 20:04 на главную