Сумісність професійних якостей, необхідних в акторській і педагогічній діяльності\nОбразовательная онлайн-библиотека » Педагогика » Сумісність професійних якостей, необхідних в акторській і педагогічній діяльності\nЯк було зазначено вище, педагогічна та акторська діяльності мають багато точок перетину. Це підтверджується в анкетах та інтерв'ю значної частини опитаних студентів та вчителів. Різними у діяльності артиста та вчителя є завдання діяльності та наявність конкретного професійно значимого зворотного зв'язку. Наявність спільного дозволяє нам застосовувати на практиці, в процесі навчання й виховання майбутнього педагога, систему виховання актора — театральну педагогіку. Правомочність такого висновку грунтується на головних тезах про необхідність педагогічного впливу на вихованця.\nУ словнику театру, упорядкованому Патрісом Паві, про сценічне мистецтво сказано так: "Мистецтво сцени пов'язане з безпосереднім поданням художнього твору, не трансльованого в запису через засоби масової інформації. Англійський еквівалент (performing arts) влучно передає головну ідею сценічного мистецтва: воно "виконується", твориться безпосередньо, hie і nunc, для публіки, присутньої на виставі: драматичний театр, музичний театр... це найбільш відомі приклади. Не є істотними форма сцени та співвідношення "сцена — зал" для глядачів; істотною є безпосередність комунікацій з публікою через "виконавців" (акторів, танцюристів, співаків, мімів та ін.)"1.\nВивчення особливостей особистості актора, його індивідуаль-но-особистісної структури необхідні як у практиці, так і в теорії. Передусім поняття про структуру особистості актора, значимість у ній певних особистісних характеристик і становить сутність предмета театральної педагогіки, орієнтуючи всю систему педагогічного впливу. Наприклад, у системі К.С.Станіславського увага наголошується на розвиткові системи особистісних характеристик — уваги, психофізичної свободи, уяви та ін.\nСистема виховання актора історично поставала й сформувалася на сьогодні як система, що спирається на принципи індиві-дуально-особистісного підходу до навчання й виховання. Найбільшою мірою це апробовано й систематизовано в педагогічній\nПави П. Словарь театра. — М, 1991. — С. 129. 58\nЕЛЕМЕНТИ ТЕАТРАЛЬНОЇ ПЕДАГОГІКИ...\nдіяльності М.О.Кнебель, котра висуває завдання не тільки формування професійних навиток та вмінь, але й розвитку особистості актора як центральної ланки всього педагогічного процесу.\nОрганізація творчого процесу, взаємодії "режисер — роль — актор" вимагає певного концептуального уявлення про структуру особистості актора. У зв'язку з цим вкрай цікавим є порівняння уявлень про особистість актора в режисерській практиці, наприклад Г.О.Товстоногова, А.В.Ефроса, А.О.Гончарова та інших.\nПитання про специфічні особливості особистості актора є традиційним у теорії і практиці театру, оскільки це один з ключових моментів побудови педагогічної концепції. У зв'язку з цим можна послатися на історичний аналіз зміни погляду на природу сценічного переживання ролі, здійснений Л.С.Виготським.\nНеобхідність мати уявлення про специфіку особистості актора продиктована педагогічними завданнями щодо підготовки актора, професійною діяльністю й самою теорією театру. При цьому психологічні механізми професійної діяльності, особливості перевтілення актора можуть бути реально досліджені й зрозумілі саме в площині педагогічної практики, оскільки тут вони постають у найбільш розгорнутому вигляді, коли окреслюються головні лінії їх становлення.\nВивченню психологічних особливостей актора присвячено цілий шерег експериментальних досліджень. Важливо відзначити, що головним предметом у більшості досліджень є аналіз психологічної специфіки механізмів акторського перевтілення, відношення "актор — роль". При цьому можна виокремити три головних підходи.\nХарактерною рисою першого підходу є спроба підійти до пояснення акторського перевтілення через аналіз особливостей функціювання того чи того процесу (Р.Г.Натадзе), мислення (Л.Ш.Тальян) тощо. Так, Р.Г.Натадзе, спираючися на здійснені експериментальні дослідження, вбачає певний зв'язок між здатністю виробляти фіксовану установку на уявлювану ситуацію та здатністю до акторського перевтілення. При цьому характерною рисою установки на уявлювану ситуацію є передусім не наочність, не образність, а міра активності суб'єкта стосовно уявлю-ваного. Цю активність Р.Г.Натадзе пов'язує з поняттям "віри в пропоновані обставини" в системі К.С.Станіславського.\nДругий підхід передбачає можливість адекватного пояснення особливостей перевтілення актора через загальні закономірності функціювання вищої нервової діяльності людини. Причому звертання до фізіологічних закономірностей як до остаточного пояснення механізмів акторського перевтілення є найбільш поширеним. Наприклад, П.В.Симонов, розглядаючи особливості сценічного самопочуття, за якого довколишня дійсність набуває для актора подвійного значення — життєвого та сценічного, доходить висновку, що засадовим стосовно цього явища є надвичайно часте й короткочасне перемикання, яке забезпечується високою рухливістю нервових процесів у акторів. Подібного ж погляду дотримуються Н.В.Рождественська та Л.Ш.Тальян.\nЗупинимося на цьому докладніше, позаяк мистецтво переживання є засадовим у системі К.С.Станіславського. Саме це — мистецтво перевтілення, а не репрезентації, відіграє істотну роль у нашому дослідженні, оскільки становить особливу актуальність у світлі досліджуваної проблеми. Саме мистецтво переживання відіграє вирішальну роль у професійній діяльності вчителя. Саме воно дозволяє не "репрезентувати", а "переживати" психолого-педагогічний процес педагогічної діяльності.\nНа відміну від мистецтва репрезентації, яке використовує зображування зовнішніх ознак емоцій, мистецтво переживання вимагає від артиста "справжньої пристрасті", тобто навмисного відтворення справжніх емоцій шляхом пристосування почуттів виконавця до переживань дійової особи. К.С.Станіславський писав: "Мета мистецтва переживання полягає у створенні на сцені живого життя людського духу й у відображенні цього життя в художній сценічній формі"1. Таким чином, аналіз засобів і прийомів, за допомоги яких артист може викликати у себе почуття, відповідні переживанням зображуваної особи, й утворює методологічні засади цього дослідження.\nК.С.Станіславський доходить висновку про неможливість безпосереднього відтворення потрібних емоцій. Спроба актора зіграти почуття призводить тільки до награшу. В чому ж причина неможливості безпосереднього відтворення почуттів? Мимовіль-\nСтаниславский К.С. Мое гражданское служение России. Воспоминания. Статьи. Очерки. Речи. Беседы. Из записных книжек. — М., 1990. — С.440.\nність емоційних реакцій зумовлена впливом довколишнього середовища, вони не улягають ні наказу, ні тим паче насильству. Проте в стані творчого піднесення — натхнення — існує можливість навмисного відтворення емоцій. Коли артист виходить на сцену, він не має причин радіти чи обурюватися. Завдання артиста — "вмикнути" внутрішній механізм, який викличе радість чи обурення. Сукупність механізмів, які складають фізіологічне підґрунтя емоцій, К.С.Станіславський позначив вживаним у психології терміном "підсвідомість", підкресливши цим терміном їх непідвладність волі, їх недоступність безпосередньому впливу. Концепція "підсвідомого" відображає емпірично виявлені особливості діяльності різних фізіологічних механізмів головного мозку людини. Всі спроби звинуватити К.С.Стані-славського у перебільшенні ролі підсвідомості означають по суті заперечення особливостей взаємодії першої та другої сигнальних систем регуляції моторних і вегетативних функцій організму. Ми звикли надавати надто багато значення як у житті, так і на сцені всьому свідомому. Насправді тільки десята частина нашого життя перебігає у площині свідомості, решта дев'ять десятих людського життя — несвідомі. Професор Ельмар говорить: "Принаймні дев'яносто відсотків нашого розумового життя є підсвідомими". Моделей стверджує, що "свідомість не має й десятої частини тих функцій, які їй звичайно приписують". Проте свою методику, названу згодом системою К.С.Станіславського, вчений будує на фунті примату свідомого над підсвідомим, через свідоме управління підсвідомим, через опосередкований, побічний вплив. Кожний персонаж п'єси є перш за все дійовою особою, яка здійснює певні вчинки відповідно до обставин, створених драматургом. Здійснення дій зображуваної особи має, на думку К.С.Станіславського, стати головним завданням артиста. Не "витискувати" із себе почуття, яких ще немає, а правильно й послідовно діяти. В царині фізичних дій все доступно контролеві свідомості, будь-яка дія може бути відтворена скільки завгодно разів. Ясність і відчутність фізичних дій допомагає артистові зосередитися тільки на сценічній діяльності. Вроджені й набуті нервові шляхи пов'язують фізичні дії з емоціями. Фізичні дії не тільки оживлюють відбитки пережитих колись емоцій, але водночас зазнають на собі зворотного впливу відтвореного або життєвого досвіду, стають дедалі правдоподібнішими, дедалі відпо-\nбіднішими пропонованим обставинам. К.С.Станіславський виходив з визнання діалектичної єдності суб'єктивно переживаного та об'єктивно виражуваного. Тому в творчості актора не може бути окремого відтворення двох ліній сценічного життя персонажа: внутрішньої психологічної та зовнішньої фізичної. Створення зовнішньої лінії фізичних дій є водночас створення логіки й послідовності почуттів, позаяк почуття нерозривно пов'язане з діями. "Справа не в самих фізичних діях як таких, а в тій правді й вірі, які ці дії допомагають нам викликати й відчувати в собі". Таким чином, фізичні дії — це той "ключ", за допомоги якого артист проникає у внутрішній світ зображуваної ним особи. Фізичні дії відкривають доступ до почуттів персонажів п'єси, дають артистові можливість жити їхніми почуттями як своїми власними. Тому всю увагу приділяють фізичним діям, їх правді, логіці й послідовності. Фізичні дії не потребують "доповнення" їх переживаннями артиста. Почуття з'являться самі, щойно фізичні дії створять для них сприятливий грунт. Головною умовою виникнення переживань є правильне виконання фізичного завдання. Сценічна дія має бути внутрішньо обгрунтована, логічна, послідовна й можлива в дійсності. Правда почуттів визначається правдою фізичних дій. По суті, всі прийоми К.С.Станіславського спрямовані на конкретизацію та обгрунтування фізичних дій. У кожної дійової особи в п'єсі є головне завдання. К.С.Станіславський назвав його надзавданням. Чим точніше відображає надзавдання найголовніше устремління дійової особи, тим більша маса окремих деталей починає реалізовуватися за рахунок автоматизованих умовно-рефлекторних зв'язків. У надзавданні й полягає одна з найпотужніших спонук підсвідомості.\nБоротьба за розв'язання надзавдання являє собою наскрізну дію. Відповідаючи на питання, в ім'я чого живе й діє на сцені зображувана особа, надзавдання не в змозі пояснити внутрішній сенс кожної окремої дії. Виникає необхідність подрібнення мети, подій на частини.\nДля методу К.С.Станіславського характерна діалектична єдність аналізу та синтезу. Подрібнення п'єси на частини, вточнен-ня й деталізація фізичних дій всередині кожної частини постійно синтезуються наскрізною дією, спрямованою на розв'язання центрального завдання.\nТаким чином, з'ясування завдань покликане забезпечити цілеспрямованість фізичних дій. У них міститься відповідь на питання, в ім'я чого діє зображувана особа в обставинах, запропонованих драматургом. Результатом усвідомлення завдання є той внутрішній підтекст, який, затвердженням К.С.Станіславського, "змушує нас вимовляти слова ролі". Визначення завдань вимагає глибокого аналізу п'єси, знання доби, її соціальних підвалин, психології дійових осіб. Продовжуючи аналіз, треба виокремити найголовніше. Артист — виконавець ролі Гамлета — виразно уявляє собі, які цілі має датський принц у п'єсі. Отже, дії артиста мають бути правдоподібними й логічними, щоб вони змогли викликати у артиста потрібні переживання й він зміг би повірити в правду подій, що відбуваються на сцені. Проте хоч би який хист проникнення мав артист, він ніколи до кінця не зможе повірити, що він — Гамлет. Для психічно здорової людини це неможливо. То ж як подолати своє "Я", яке ні на мить не полишає артиста, як змусити сприймати цілі Гамлета як свої власні? Артист не може й не повинен вірити в реальність подій, що відбуваються. Він повинен вірити в їхню можливість. Щоб я робив, якби перебував на місці Гамлета? Ось головне питання, на яке має відповісти виконавець. Не став би Гамлетом, але поставив себе на його місце. Один з найважливіших прийомів і є "немовби", у деяких працях — "я є". Чому неможливе безпосереднє акторське перевтілення? Тому, що весь попередній досвід артиста ввіходить в явне протиріччя з пропонованими обставинами п'єси. Протиріччя між першою та другою сигнальними системами долається за допомоги "немовби" ("я є").\nХарактерною особливістю сценічного самопочуття є окреме й своєчасне перемикання. Довколишня дійсність набуває подвійного значення — життєвого та сценічного. Актори водночас сприймають партнерку і як акторку, і як персонаж. Діючи в ролі, актор не перестає відчувати себе людиною. Логічне "немовби" являє собою той "перемикач", який надає довколишнім явищам їхнього другого сценічного значення для артиста.\nТаким чином, за допомоги "немовби" досягається відносне перетворення цілей персонажа на цілі виконавця. Завдяки "немовби" артист починає боротися за ці цілі мов за свої власні. Його фізичні дії стають правдоподібними, логічними й послідовними. Проте для цілковитої правди фізичних дій самого тіль-\nки "немовби" недостатньо. Поставити себе на місце зображуваної особи — це значить відтворити силою своєї уяви всю сукупність умов, в яких живе, відчуває й діє сценічний персонаж. Необхідно знати, що було з дійовою особою до п'єси й що буде опісля. Жодний крок на сцені, жодна фізична дія не повинна здійснюватися механічно, без внутрішнього обгрунтування. Особливо важливі для артиста спостереження, які стосуються емоційних переживань — як своїх власних, так і інших людей. Нагромаджувати спостереження в цій царині — значить передусім запам'ятовувати зовнішні прояви емоцій: міміку, вираз очей, інтонації, рухи, постать тощо.\nК.С.Станіславський підкреслює: "Такими властивостями, здібностями, станами, які допомагають втягнути в творчу працю делікатне почуття... є добре розвинені творча зосередженість і пам'ять наших почувань (афективна пам'ять), почуття правди, краси, ритму, логіка почуттів, живе відчуття об'єкта й спілкування з ним як свідомими шляхами, так і несвідомими, як видимими, так і невидимими, тобто через душевні випромінювання"1. Отже, уява є обов'язковою умовою правдоподібності фізичних дій. Щоб правдиво зіграти задоволення від смаженої гуски з пенопласту, треба бодай приблизно уявити собі смак справжньої гуски. Перебуваючи на сцені, артист постійно доповнює довколишню обстановку відтворенням чуттєвих вражень, отриманих раніше, — зорових, слухових та ін. К.С.Станіславський особливо виокремлював роль зорових уявлень, які він називав "баченнями внутрішнього зору". Зір пов'язаний з довільними м'язовими реакціями. Порівняно легкі й зорові образи, навмисно відтворювані в пам'яті. Особливо важливий для актора розвинений асоціативний зір. Фізичне підґрунтя асоціації становлять часові зв'язки, які утворюються між подразниками, індиферентними для організму. У цьому полягає відмінність асоціації від класичного умовного рефлексу. Асоціація є синтез двох (або кількох) безумовних рефлексів. Важливо ще відзначити, що у будь-якому випадку навмисного відтворення зорових, слухових та інших уявлень цілком обов'язкове словесне позначення того явища, яке\nСтаниславский К.С. Мое гражданское служение России. Воспоминания. Статьи. Очерки. Речи. Беседы. Из записных книжек. — М., 1990. — С.448.\nми хочемо відтворити в пам'яті. Якщо ми хочемо подумки щось побачити чи почути, ми навмисно називаємо це. Довільна людська пам'ять немислима без мовлення, без вживання словесних подразників. Мовленнєва практика людини у багатстві й різноманітності її словникового запасу має велике значення для діяльності уяви. Мова породжує фантазію. "Людина, яка розмовляє вишуканою мовою, чистою багатою мовою, мислить багатше, ніж людина, яка розмовляє поганою мовою й бідною мовою", — казав Л.М.Тол стой.\nДосі, розглядаючи фізичні дії актора, ми навмисно відволікалися від взаємодії зображуваної особи з іншими персонажами п'єси, від взаємодії актора з іншими виконавцями. Насправді актор не діє на сцені один, усі вчинки, переживання, дії зображуваної ним особи нерозривно пов'язані з поведінкою довколишніх людей, з їхніми почуттями й прагненнями. Актор завжди діє для когось. Артист повинен не просто виконати певні дії, цілеспрямовано й правдоподібно, але й виконати їх так, щоб сенс цих дій, їхня логіка й правда були зрозумілі людям, що перебувають у залі. Можливо, всі зусилля артиста мають бути зосереджені на спілкуванні з глядачем? Ні. К.С.Станіславський висуває принцип побічного впливу на глядача через спілкування з об'єктами, які перебувають на сцені. Видатний театральний діяч розрізняє три типи об'єктів, з якими артист спілкується на сцені. По-перше, це сам актор, дійова особа п'єси, по-друге, це об'єкти, які перебувають на сцені і з-поміж яких найбільше значення мають інші дійові особи, партнери виконавця, по-третє, це уявно-позірні об'єкти, створені уявою артиста.\nОдна з обов'язкових умов впливу на партнера, а отже й на глядача, сформульована К.С.Станіславським у вигляді вимоги "говорити не вухові, а окові партнера". Й у цьому випадку К.С.Станіславський спирається на виокремлені об'єктивні закономірності людської психіки, на закони взаємодії двох сигнальних систем. "Природа влаштувала так, що ми при словесному спілкуванні з іншими людьми спочатку бачимо внутрішнім поглядом те, про що йдеться, а відтак уже говоримо про побачене". Якщо запропонувати людині подумки уявити будь-який предмет, то промінь від люстерка, укріпленого на очному яблу-' кові, намалює на фотопапері абрис цього предмета. Іншими словами, коли ми уявляємо зоровий образ предмета, апарат нашого\nЗ 6-Ю7 65\nока поводить себе так, як би він поводив себе при розгляді реального предмета. Давно відомо, що думка про рух супроводжується незначним скороченням м'язів, які беруть участь у здійсненні цієї рухової реакції. Тому "мистецтво переживання висуває як засадовий стосовно свого вчення принцип природної творчості самої природи за нормальними законами, нею самою встановленими"1.\nК.С.Станіславський наполягає на неперервному сценічному спілкуванні незалежно від того, чи звертається актор до партнера, чи вислуховує його відповіді ачи ж зайнятий чимсь іншим. Доки об'єкт спілкування перебуває на сцені, артист не повинен виключати його із сфери своїх сценічних взаємовідносин. Ігнорування партнера поза діалогом, байдужість до нього негайно порушують правду того, що відбувається на сцені, розвивають тканину вистави, створюють "порожнини" в сценічній дії. Але ж як спілкуватися з партнером, коли ти не звертаєшся з реплікою, не слухаєш його реплік, не здійснюєш фізичних дій? Однією з форм такого спілкування є "випромінювання" та "сприйняття променів". Уважне вивчення природи випромінювання показує, що за невдалою термінологією приховані цілком конкретні поняття. По суті, це ніщо інше, як мікроміміка, дрібні виразні рухи, в першу чергу ті, що зумовлюють вираз очей. Належачи до розряду довільних рухових реакцій, мікроміміка з'являється у мить емоційного збудження. Важливою умовою, яка забезпечує конкретизацію правдоподібності фізичних дій, є темпоритм. Чинникові часу належить видатна роль у координації та здійсненні рухових актів.\nГранична частота ритму, яку здатна відтворити людина, залежить від функціональної рухливості нервових процесів збудження й гальмування, які змінюють один одного. Засвоєння заданого ритму — один з важливих показників індивідуальних особливостей нервової системи конкретної людини. Якщо запропонувати людині натискати телеграфний ключ у довільному ритмі, можна помітити, що кожна людина має свій ритм, який залежить від особливостей її нервової системи. Якою ж є роль ритму фізичних дій у сценічній творчості актора? Передусім тем-\nТам же. — С.441. 66\nЕЛЕМЕНТИ ТЕАТРАЛЬНОЇ ПЕДАГОГІКИ..\nпоритм має бути правильним, тобто відповідати пропонованим обставинам. Усі наші вчинки, всі дії в житті здійснюються у певному темпі, відтворення відповідного темпу на сцені оживить у нас пережитий раніше емоційний стан, допоможе виникненню потрібного самопочуття. Нарешті, правильний темпоритм сприяє зосередженню уваги, певною мірою захищає актора від дії сторонніх подразників, які відволікають його.\nВсе це прийоми, завдяки яким досягається обгрунтування конкретизації фізичних дій. Метод К.С.Станіславського містить у собі низку допоміжних засобів, які забезпечують правильне виконання фізичних дій. До них належать увага, вивільнення м'язів, уява, фантазія та ін. Фізіологічне підґрунтя уваги становить явище домінанти. Домінанта — це всталений осередок збудження, який має панівне становище в центральній нервовій системі. Домінантний осередок пригнічує всі інші осередки збудження. Проте було б помилково уявляти собі домінанту тільки у вигляді окремого нервового центру. Домінувати може складна функціональна система, яка об'єднує групу нервових центрів. У сучасній науковій літературі показано, що людина функціює як окрема система інформації, яка кожної миті може реагувати тільки на один з подразників. Отже, за природних умов життя й роботи особистість неперервно перемикає свою увагу з одного об'єкта на інший. У боротьбі за пануюче становище в центральній нервовій системі вирішальне значення має сила збудження того чи того осередку. Причому сила збудження аж ніяк не прямо пропорційна фізичній силі подразника.\nК.С.Станіславський обґрунтовує зосередження уваги (інакше кажучи, протистояння чинникам, які відволікають) достатньо сильним захопленням тим, що відбувається на сцені. Чим більше актор буде захоплений своїми діями, чим сильніше він буде заполонений пропонованими обставинами п'єси, тим менше він помічатиме все стороннє, що йому заважає. У становленні сценічної діяльності провідна роль належить фізичним діям. Наша фантазія дуже вразлива, сторонні подразники можуть легко перешкодити роботі уяви. Значно простіше й надійніше здійснити фізичні дії. Осередок збудження, який виникає при цьому у руховому аналізаторі кори великих півкуль, є підґрунтям формування "сценічної домінанти", а "немовби" й творча уява зміцнять її, залучать до системи домінанти зір і слух, за допомоги\nяких артист сприймає сценічне значення довколишньої дійсності. Якщо при цьому з'явиться сценічне переживання, то воно ще більше посилить домінанту, позаяк емоціям належить величезна роль у формуванні домінантних відносин. Достатньо згадати, який вплив справляють на виникнення домінант емоції страху, голоду, статевого потягу тощо. Не випадково К.С.Стані-славський надає особливого значення чуттєвій увазі, підкреслюючи її переваги перед увагою глуздовою, поміркованою. Отже, підґрунтям створення сценічної домінанти, зосередження уваги на житті ролі є фізичні дії, здійснювані акторами.\nОдним з моментів, які перешкоджають правильному сценічному самопочуттю, є м'язове напруження актора як реакція на сторонні подразники. М'язове напруження заважає актору здійснювати фізичні дії, перешкоджає сценічному переживанню, вірі в магічне "немовби" та у свій вимисел. Боротьба з напруженням становить важливий аспект артистичної праці. У спеціальних дослідах Н.К.Верещагін показав, що осередок збудження в руховому аналізаторі, який виникає під впливом зовнішніх причин, посилюється за рахунок імпульсів від чуттєвих нервових утворень (рецепторів), закладених у товщі м'язів. Напруження м'язів за механізмом "зворотного зв'язку" підтримує й посилює осередок збудження, який змусив їх скоротитися. Найправильніший шлях до усунення м'язового напруження знов-таки пролягає через створення нової, сильнішої домінанти. Хоча можливе й безпосереднє навмисне вивільнення м'язів, але остаточна ліквідація м'язового напруження досягається тільки побічним шляхом, у результаті виникнення "сценічної домінанти".\nДля виконання природних, правдоподібних фізичних дій артистові необхідні відповідні навички пластичних дій, розроблений тілесний апарат. Навички є ніщо інше, як складні й найскладніші комплекси умовних рефлексів. Умовні рефлекси утворюються шляхом повторних поєднань умовних сигналів з реакціями у відповідь, отже, досконалість функціювання часових зв'язків залежить від частоти їх відтворення, а тривалі перерви ведуть до згасання умовних рефлексів. Звідси випливає необхідність постійного тренування, постійних вправ для вироблених навичок, їх безнастанне вдосконалення. Сукупність професійних навичок актора (зовнішня характерність, пластика, виразна мова, вміння носити шати тощо) створює сценічне самопочуття, за-\nвдяки якому голосовий і тілесний апарат актора виявляється найбільш пристосованим для вираження емоцій дійової особи.\nДосі ми говорили про фізичні дії як про майбутній компонент ситуації, яка відповідає сценічному переживанню. Всі прийоми системи К.С.Станіславського є обфунтуванням і конкретизацією фізичних дій. Проте крім цього фізичні дії справляють прямий і безпосередній вплив на фізіологію емоцій. Довільне включення рухових компонентів полегшує відтворення цілісного рефлекторного акту з усіма притаманними йому вегетативними довільно-руховими відтінками.\nФізіологія вищої нервової діяльності давно відзначила два головних типи умовних сигналів. Одні подразники (пускові) викликають реакцію зовнішнього "руху", "слиновиділення", дії подразників другого типу (фонових) не виявляються у зовнішній реакції. їхня біологічна роль полягає у підготовці, "налаштуванні" кори великих півкуль для майбутньої діяльності.\nСценічне переживання, яке виникло під впливом "пускового" поштовху на тлі правильного самопочуття, володіє актором впродовж певного часу. Зникнення переживання вимагає нових поштовхів. Якщо артист зберігає правильне сценічне самопочуття, то ці "каталізатори" не забаряться з'явитися. Тоді творчий процес перетворюється на низку натхнень, викликаних довільно. Підґрунтям натхнення є фізичні дії, обфунтовані завданнями, "немовби", уявою, спілкуванням. Відтворення правильних фізичних дій є засадовим стосовно приготування цього грунту, причому самі фізичні дії, вдалі мізансцени здатні воскресити пережите раніше почуття. Якщо це не відбувається, необхідно вдатися до пристосувань і введення нових "немовби" та пропонованих обставин. Новизна вимислу, несподіваність використовуваних пристосувань є потужними "каталізаторами" емоційних реакцій.\nТворчий метод К.С.Станіславського ніколи не віддає актора на поталу стихії сліпої інтуїції. Він знаменує перемогу "усвідомленої життєдіяльності".\nСпеціальному аналізу в контексті уявлень про фізіологію вищої нервової діяльності улягає механізм довільної регуляції емоційно-вегетативної царини у актора школи переживання. Так, згаданий вище П.В.Симонов докладно розглядає метод фізичних дій як метод, що забезпечує сценічне переживання ролі, навмисну трансформацію словесного матеріалу в систему чуттєвих об-\nразів, здатних викликати емоційну реакцію й діяльність механізмів інтуїтивної поведінки. При цьому суть інтерпретації зводиться до вироблення у актора вміння довільно формувати своєрідний осередок самонавіювання. У результаті всі сигнали, які надходять від дійсності, адресовані до цього домінантного осередку, який створює сам артист. Виникла всталена домінанта забезпечує відносне переважання сценічного значення об'єктів, що оточують артиста, над їхнім справжнім життєвим значенням.\nДещо інше тлумачення дає В.Л.Дранков, розглядаючи перевтілення як головну акторську здібність. Він вважає, що творчою засадою перевтілення є опорні образи внутрішнього бачення, а його фізіологічним підґрунтям — формування динамічного стереотипу персонажа, який загальмовує стереотип особистості самого митця.\nТретій підхід являє собою спробу підійти до пояснення особливостей акторського перевтілення через аналіз особистісних особливостей актора. Так, А.М.Савіцкайте на підставі даних анкетного опитування акторів доходить висновку, що головною характеристикою акторського перевтілення є здатність формувати в собі комплекс особистісних властивостей, притаманних персонажу.\nЗупинимося на понятті "переживання", яке притаманне психіці людини у реальному житті.\nВидатний вчений-психолог С.Л.Рубінштейн стверджує, що у дійсності й у розумінні науки переживання є повнокровний психічний факт у всій повноті його багатобічного існування, що включає всі боки психіки й виражає в певному заломленні повноту індивідуального буття суб'єкта, що пізнає, а не тільки пізнаваний зміст відображуваного об'єкта.\nПереживання — це спочатку й передусім психічний факт як частина власного життя індивіда в плоті й крові його, специфічний прояв його індивідуального життя. Наприклад, дитина переживає своє дитинство. У пам'яті кожної дорослої людини залишаються, як правило, ці спалахи усвідомлення себе, усвідомлення себе у довколишньому світі.\nПаралельно з оцінками С.Л.Рубінштейна існує й інший науковий погляд на переживання як явище свідомості, яке уявляється переважно як пізнавальне, інтелектуальне утворення. Цей погляд, який зводив переживання як реальний психічний факт\nдо його самовідображення у свідомості1, погляд на переживання як на інтелектуально-пізнавальну діяльність у "чорній скриньці" свідомості, на жаль, досі поширений у театральному середовищі. Переживання навіть пристрастей шекспірівськоі потужності заведено грати на сучасному етапі розвитку театру саме у такий спосіб — "інтелектуально-пізнавально", що суперечить традиціям театральної акторської школи. Така гра надзвичайно однобічна й породжує неминуче відчуття нудьги на сцені і в залі для глядачів.\nЗаслуговує на пильну увагу й ще одне твердження С.Л.Рубін-штейна, яке має велике значення для педагогічної практики. Вчений стверджує, що психічні явища й переживання можуть стати предметом усвідомлення, але усвідомлення це здійснюється опосередковано, через об'єктивно дані свідомості дії людей, через їхню поведінку. Тобто це не я намагаюся усвідомити власні переживання, а я вдумуюся в ситуацію, факт, образ із зовнішнього світу, фіксую природу свого ставлення до нього, свого переживання. В репетиційній практиці цей процес називається "збиранням ознак".\nДалі С.Л.Рубінштейн пов'язує активність свідомості з так званою спонукальною регуляцією людської поведінки, здійснюваною за допомоги емоцій та вольових процесів. Усвідомити своє почуття — значить не просто відчути пов'язане з ним хвилювання, яке незнамо чим викликане й незнамо що означає, а співвіднести його належним чином з тим предметом чи особою, на яку воно спрямоване. Отже, наші власні переживання пізнаються й усвідомлюються опосередковано через ставлення до об'єкта.\nЦю здатність широко використовував у репетиціях з акторами В.І.Немирович-Данченко, коли вимагав нагромаджувати й розвивати провідну пристрасть ролі, яка керує поведінкою персонажа. Пізніше вчений назве її "зерном ролі". Отже, постає питання, як пов'язані емоції з активністю свідомості людини в реальному житті? Оскільки механізм емоцій — прадавній, пристосувальний й регульований не тільки функціями організму, але і його самовизначенням через зовнішнє середовище, у кожного педагога є\nДив.: Рубинштейн С.Л. Основы общей психологии. — М., 1946. — С.67 — 68.\nемоційна активність, спрямована на збереження оптимальних умов його існування.\n"Ми не тільки байдуже відображаємо світ і безстороннє на нього впливаємо. Ми живемо тією справою, яку ми робимо й за яку беремося. Події нашого життя стають для нас переживаннями, які захоплюють усе наше єство, позаяк вони змушують вібрувати наші емоції. Заглушіть у нас почуття, й світ стане для нас тьмяним, а життя бляклим і мертовно байдужим"1.\nТаким чином, проблематика зазначених праць пов'язана з дослідженням механізмів акторського перевтілення. Причому аналізу з точки зору психологічної інтепретації зазнає цілий шерег важливих методологічних тез системи К.С.Станіславського — віра в пропоновані обставини, метод фізичних дій тощо. Така орієнтація на принципи акторської психотехніки, яка є засадо-вою стосовно системи професійної підготовки актора, уявляється нам вкрай важливою й перспективною.\nПроте спеціально проведений В.П.Зінченком та В.М.Гордон аналіз показав методологічну неспроможність як штучного розчленування діяльності на шерег окремих психічних процесів, так і зведення психологічних механізмів діяльності до рівня нейрофізіологічних закономірностей. Так, важко погодитися з доцільністю зведення психологічного співвідношення сценічної та життєвої реальності до фізіологічної інтерпретації (високого рівня перемикання, рухливості нервових процесів). Змістовна психологічна специфіка цього феномена є якісно іншою, вона заторкує особливі форми співвідношення значення та смислу. Якщо звернутися до царини дитячої гри, до характерних для неї форм символічного заміщення предмета (паличка — конячка та ін.), які практично реалізує кожна нормальна дитина (з будь-яким типом вищої нервової діяльності), то, як показав Д.Б.Ельконін, ця особлива дія з предметом здійснюється згідно з ігровим смислом, а не згідно з постійно притаманним значенням предмета. Це саме стосується й особливостей довільної емоційної регуляції актора, які принципово відрізняють її від регуляції спортсмена, льотчика та представників інших професій. Саме аналіз механізмів особистісно-смислових (суб'єктивних) відносин, поряд з\nТам же. — С.393.\nаналізом особливостей особистості, які дозволяють зреалізувати ці відносини у формах сценічної дії та спілкування, й має стати предметом власне психолого-педагогічного дослідження.\nКрім того, описання закономірностей акторської діяльності на рівні фізіологічних процесів робить вельми проблематичним їх використання у практиці виховання актора. Педагог працює із студентом на рівні соціальних відносин, техніка його впливу на учня — це техніка соціальної регуляції поведінки, його в першу чергу цікавлять професійно-характерологічні зміни особистості студента. Тому описання й дослідження закономірностей має бути адекватним цьому соціально-психологічному рівню педагогічного впливу.\nУ більшості досліджень за головну якість акторської особистості приймається здатність до перевтілення. Це та "межа", яку, на жаль, не поталанило "переступити" багатьом вітчизняним дослідникам у галузі педагогіки. Щойно вони доходили до перевтілення, як це різко відштовхувало їх від діяльності актора. Чомусь досі у деяких дослідженнях здатність до перевтілення позначається як примітивне вміння потрібної миті засміятися чи заплакати. Наш досвід дозволяє стверджувати, що це далеко не так. "Гола" віра в пропоновані обставини нічого творчого акторові не дає. Ми докладно говорили про перевтілення у зв'язку з дослідженнями П.В.Симонова, тут же тільки підкреслимо, що перевтілення значно ширше, ніж, на превеликий жаль, воно потлумачене в деяких дослідженнях.\nНастав час підбити підсумки аналізу проблем перевтілення як підґрунтя переживання. Слід зазначити, що переживання артиста на сцені дещо відрізняються від тих, які ми знаємо в житті. Мало який артист переживає на сцені, так би мовити, первинні почуття. Саме вони, первинні почуття, не мають нічого спільного з почуттями сценічними, вкрай потрібними у педагогічній діяльності. У противному разі, якби актор раптом почав відчувати первинні почуття, то слід було б побоюватися за його здоров'я або за здоров'я його партнерів. На жаль, театр знає випадки, коли актор відчував ці самі первинні почуття. Значно частіше, а саме цього необхідно прагнути в школі (у навчанні), актори відчувають раніше пережиті, тобто повторні почуття. Такі почуття мають дуже важливі для сцени, а отже й для педагогічної діяльності, властивості. Вони позбавлені випадкових подробиць, непотріб-\n_____________________________ РОЗДІЛ 2______________________________\nних деталей та ін. Вони відрізняються від первинних почуттів, як живописне полотно від фотографії. На фотографію може потрапити все що завгодно, аж до дрібниць, які знищують сенс і значення знімка, на полотні ж митець залишить тільки ті деталі, які найяскравіше й найдоступніше виражають його думки. Деякі деталі на полотні можуть бути й не реальними, чого не припускає фотографія.\nСлід зазначити, що час кристалізує почуття у свідомості актора, позбавляє його всього зайвого, залишаючи почуття або пристрасть в її чистому вигляді. Ми нерідко стикаємося з тим, що справжні переживання у житті часто-густо справляють нехудож-нє враження. Повторені переживання нерідко справляють на глядачів, у нашому випадку на учнів, глибші й неперебутні враження. Про те, що відбулося, завжди говорять не поспішаючи й точно усвідомлюючи, для чого й навіщо говоряться та чи та фраза або слово. За такого прояву почуттів слухач значно глибше переймається тим, що відбулося. Цього разу оповідач спокійний, хвилюється слухач. Безперечно, для сценічної діяльності така здатність є центральною. Проте при цьому автори досліджують окремо взятого актора, втрачаючи з уваги, що актор творить не індивідуально, а неперервно взаємодіючи з іншими людьми (партнером на сцені, режисером, глядачем). Це висуває певні вимоги до особистості актора, пов'язані з умінням спілкуватися, встановлювати потрібні стосунки та ін. Мабуть, ці якості необхідно також ураховувати й при вивченні особистості педагога.\nТаким чином, виникає необхідність у дослідженні актора за широком спектром індивідуально-особистісних рис з метою визначення того, які з цих рис виявляються важливими для акторського фаху.\nУ контексті аналізованого нами методу ми повинні розглянути предмет діяльності актора — так зване мистецтво актора, тим самим підбиваючи попередні підсумки щодо сказаного вище.\n"Мистецтво створення сценічних образів, різновид виконавчої творчості. Граючи певну роль у театральній виставі, актор немовби уподібнює себе особі, від імені якої діє у виставі. Матеріалом для цього йому слугують власні природні дані: мовлення, тіло, рухи, міміка... емоційність, спостережливість, уява, пам'ять, фантазія, розум, воля та інше. Особливістю акторського мистецт-\nЕЛЕМЕНТИ ТЕАТРАЛЬНОЇ ПЕДАГОГІКИ.\nва є те, що процес акторської творчості у своїй кінцевій стадії завжди здійснюється на очах у глядача в момент вистави.\nЗасадовим стосовно акторської творчості є принцип перевтілення.\n...Мистецтво актора вимагає високої майстерності, розвиненої техніки. Виконавець повинен уміти використовувати виразні засоби: голос, слово, рухи, бути пластичним, музичним тощо.\n...Найважливішим засобом впливу сценічного образу є слово, яке вводить глядача у сутність думок і почуттів, переживаних героєм.\n...Виходячи з творчої індивідуальності й світогляду, актор надає виконуваній ним ролі те чи те тлумачення.\n...Як форма суспільної ідеології, театр та акторське мистецтво зумовлені рівнем розвитку суспільства, характером пануючих у ньому уявлень про життєві закономірності та вплив цих закономірностей на людські долі"1.\nЗ енциклопедичного визначення акторського мистецтва випливає, що педагогічна та акторська діяльності не тільки мають багато спільних боків, але й жодна з перелічених якостей акторської діяльності не ввіходить у протиріччя з діяльністю педагогічною. З перелічених вище засобів і способів діяльності актора не можна назвати жодне, яке не мало б місця у діяльності педагога. Понад те, як і у педагога, головним засобом впливу на слухача у актора є слово. Ми далекі від думки ототожнювати цілі й завдання актора та педагога. Проте разом з тим, відносячи цілі й засоби до перших двох розділів системи, про які йшлося вище, й нагадуючи про використання третьої частини системи — "способи використання", ми маємо визнати, що елементи театральної педагогіки повністю прийнятні для виявлення, розвитку й виховання педагогічних якостей, про які йшлося у розділі "способи використання". Інакше кажучи, педагогічної технології й техніки.\nКрім зазначених якостей, ми виокремлюємо й спеціальні акторські здібності: критичність і доглибну спрямованість розуму, добре розвинене естетичне почуття, образне мислення, емоційну збудливість, творчу уяву, психологічну уяву, розвинену психомо-\nТеатральная энциклопедия. — М., 1963. — Т.2. — С.910.\nторику, емоційну пам'ять, сценічний темперамент, виразність міміки й пластики, мовні й вокальні дані та інші.\nДраматичний артист є водночас і творцем, і тим матеріалом, з якого він створює сценічний образ, і кінцевим результатом — предметом творчості.\nСценічна діяльність відрізняється від інших різновидів мистецтва тим, що митець повинен осягнути образ, внутрішньо відтворити особистість (змоделювати її) й виразити, відтак відтворити у дії. Ймовірно, саме дійовим вираженням відрізняється сценічне перевтілення від інших його різновидів. "Саме в акторському мистецтві підсвідомий акт творчості є найбільш яскравим, позаяк відбувається на очах тисячі глядачів. І найсильніше враження у глядача буває саме від власне акту творчості. У цьому і складність, і привабливість, і неповторність акторської діяльності"1.\nОтже, особливе значення у діяльності актора мають умови публічності його творчості. Творчість на очах у глядача, звертання одразу до багатьох, довірче спілкування з залом, коли встановлюється емоційний зворотний зв'язок "глядач — актор — глядач", — усе це висуває особливі вимоги до втілюваного актором образу. Особлива виразність, відчутність його дій і переживань, їхня заразливість, ймовірно, можуть бути названі відмітною особливістю творчості актора. Є.Б.Вахтангов писав: "заразливість — тобто несвідоме захоплення, без свідомості того, хто сприймає, — є ознака таланту"2.\nАртистичність може бути визначена як сукупність кількох спеціальних здібностей, пов'язаних з фізичною організацією актора, з особливостями його емоційного апарату (неусвідомленими) й своєрідністю його творчого мислення. Отже, артистичність є немовби зовнішнім боком актора щодо перевтілення. Здатність до перевтілення, з урахуванням зазначених вище тез, окреслюється як центральна вузлова здібність у структурі спеціальних здібностей актора. Це доводять:\n— цілі його мистецтва (відтворення, моделювання особистості);\nРозов B.C. Четыре проблемы из ста // Театр. — 1961. — № 3. — С.49.\nВахтангов Е.Б. Материалы и статьи. — М., 1959. — С.81.\n— особливості його творчості (втілюване й втілення злиті воєдино, тому спеціальні здібності актора є такими, що, з одного боку, вони уможливлюють осягнення образу, а з іншого — осягнення його у втіленні й у дії);\n— технологічні особливості його майстерності (роль твориться з особистого матеріалу — виразність його тіла й голосу, широта його особистості визначають багатство матеріалу. Особистість актора — джерело, в якому він черпає життєвий матеріал, — є запорукою його самостійності як митця).\nДля актора все в його мистецтві так чи так пов'язане з дією, все він бачить крізь призму дії або з точки зору дії. Тому образ — цілісне уявлення про людину: її вчинки, думки, почуття й переживання, її зовнішній вигляд, манери й звички. Для актора образ — це переважно образ дій, продиктований думками, почуттями, інтересами, такий, що виражає його. Слово й мовлення в акторській діяльності є вираженням думок, почуттів та уявлень — для драматичного актора обов'язковою є словесна дія, тобто процес діяння словами. Характер для актора — це знов-таки характер дії, в якій виражається характер у звичайному, загаль-нопобутовому значенні слова. Таким чином, увага, уява й фантазія, спілкування, м'язова свобода є елементами творчого самопочуття актора.\nПрофесійне володіння дією починається з уміння бачити дії в реальному житті, з уміння розрізняти їх і розуміти їх розвиток і перебіг. Але це тільки початок. Далі йде вміння свідомо виконувати задані дії, диктовані не тільки реальними обставинами, а й обставинами уявними. Й ще професійно значимішим є вміння створювати з них образ, який виражає певний зміст. Це, у свою чергу, пов'язане з умінням добирати дії. Таким чином, художній смисл дія дістає тільки в контексті попередніх та наступних вчинків.\nТворчий процес в акторському мистецтві завжди є по суті "добір дій". "Здійснюйте одні дії на сцені — складеться, народиться один характер. Здійснюйте інші — народиться інший характер. Через справи та дії пізнаємо ми людський характер і цілу людину"1.\nГорчаков Н.М. К.С.Станиславский о работе режиссера с актером. — М., 1958. - С.236.\nТаким чином, "засадова стосовно підготовки педагога концепція К.С.Станіславського про живу фізичну дію з відповідною логікою почуттів, підсвідомою цариною вимагає тренування передусім органів сприйняття за умов педагогічного впливу. Зі сприйняття починається жива органічна дія, в тому числі й педагогічна. Порушення цього закону виключає педагога з процесу взаємодії з аудиторією"1.\nПроте, говорячи про професійне виховання актора, необхідно підкреслити, що ніяка школа, в тому числі й театральна, не може й не повинна ставити перед собою завдання дати рецепти творчості, рецепти сценічної діяльності. Навчити актора створювати необхідні для його творчості умови, усувати внутрішні та зовнішні перешкоди на шляху до органічної творчості — ось найважливіші завдання професійного навчання. Просуватися ж у зазначеному напрямку учень повинен сам.\nХудожня творчість — це органічний процес. Навчитися творити шляхом засвоєння технічних прийомів неможливо. Але якщо ми створюватимемо сприятливі умови для творчого зростання постійно збагачуваної особистості студента, ми можемо врешті-решт домогтися розкриття закладеного в ньому таланту. Умови, сприятливі для творчості, полягають ось у чому. Відомо, що актор у своїй психофізичній єдності є для самого себе інструментом. Матеріал же його мистецтва — його дії. Тому, бажаючи створити сприятливі умови для творчості, ми передусім повинні привести в належний стан "інструмент" акторського мистецтва — його власний організм. Треба зробити цей "інструмент" піддатливим щодо творчого імпульсу, тобто готовим будь-якої миті здійснити потрібну дію. Для цього необхідно вдосконалювати як внутрішній (психічний), так і зовнішній (фізичний) його боки. Перше завдання розв'язується за допомоги виховання внутрішньої техніки, друге — за допомоги розвитку техніки зовнішньої.\nВнутрішня техніка актора полягає в умінні створювати необхідні внутрішні (психічні) умови для природного та органічного зародження дій. Озброєння актора внутрішньою технікою пов'язане з вихованням у ньому здатності викликати в собі правильне\nОсновы педагогического мастерства / Под ред. И.А.Зязюна. — М., 1989. — С.51.\nсамопочуття — той внутрішній стан, за відсутності якого творчість виявляється неможливою.\nМи зупинимося на цій властивості будь-якої достатньо складної системи, що розвивається, яка відома сучасній науці як здатність до саморегуляції: "Система, що самопристосовується (адаптивна система), яка зберігає працездатність за непередбачених змін властивостей керованого об'єкта, цілей управління або довколишнього середовища шляхом зміни алгоритму функціюван-ня або пошуку оптимальних станів. Розвинену здатність до адаптації мають, наприклад, усі живі організми"1.\nДо складних саморегульованих систем належать організми тварини, людини, людське суспільство, система художньої культури та ін. З нашого погляду, "саморегуляція" як поняття, що прояснює природу творчого життя, становить значний інтерес для науки, яка досліджує процеси художньої творчості. Зазначимо, що саморегуляція — адаптація функцій організму — означає його здатність підтримувати будь-який життєво важливий процес на постійному рівні за всіх змінюваних умов зовнішнього середовища, причому зміни, що супроводжують адаптаційні процеси, заторкують усі рівні організму: від молекулярного до рівнів психологічної регуляції діяльності. Адаптаційна перебудова відбувається за рахунок емоцій, за допомоги емоційних зрушень. Емоції слугують для людини пристосувальним механізмом, який визначає значення зовнішніх подразників, що пов'язують внутрішнє середовище із зовнішніми чинниками.\nЕмоції ж являють собою, за твердженням учених, той "всеза-гальний момент", ту мову, за допомоги якої пов'язуються, поєднуються окремі ланки відображення дійсності.\nЩе Р.Декарт писав про вищий продукт розвитку емоцій людини — сильне, можна сказати домінуюче, почуття, яке називається пристрастю: "головна дія всіх людських пристрастей полягає в тому, що вони спонукають і налаштовують душу людини бажати того, до чого ці пристрасті підготовлюють її тіло"2.\nВидатний вітчизняний психолог О.М.Леонтьєв, визначаючи емоції й почуття людини як особливий клас психічних пере-\nСоветский энциклопедический словарь. — М., 1987. — СІ 160.\nДекарт Р. Избранные произведения. — М., 1950. — С.615 — 616.\nживань, специфічно пов'язаних з її діяльністю, стверджував, що вони цілком залежать від предмета, перебігу й долі тієї діяльності, до складу якої вони ввіходять: "Тому в одному випадку я радісно йду під холодною зливою, а в іншому я внутрішньо заклякаю в ясний день; в одному випадку затримка в дорозі призводить мене до відчаю, а в іншому навіть непередбачена перешкода, яка змушує повернути додому, може внутрішньо мене втішити"1.\n"Психічна система спрямованості особистості являє собою "вихідну фазу" людської психіки, позаяк для того, щоб свідомість почала працювати в якомусь певному напрямку, попередньо необхідно, щоб була у наявності активність установки, яка, власне, у кожному окремому випадку й визначає її напрямок"2.\nУстановка — це "постала на грунті досвіду всталена схильність індивіда до певної форми реагування, яка спонукає його орієнтувати свою діяльність у певному напрямку й діяти послідовно стосовно всіх об'єктів і ситуацій, з якими вона пов'язана"3.\nМи звертаємося до загальнопсихологічної теорії установки, розробленої видатним філософом і психологом Д.М.Узнадзе та його школою, щоб використати у навчальному процесі її головні тези й способи експериментальної роботи, запропоновані грузинськими вченими для вивчення провідної установки особистості. Нами здійснені спроби окреслити шляхи розвитку встале-ної схильності студентів до педагогічної діяльності. Ця установка, яка має численні властивості, зменшує можливість випадкових вчинків, які уводять особистість від головної мети, стає підґрунтям злагодженості й послідовності поведінки. Спробуємо розкрити головні компоненти педагогічної установки.\nТворчий стан і актора, і педагога складається з низки взаємопов'язаних елементів системи. Такими елементами є активна зосередженість (сценічна увага); вільне від надмірного напруження тіло (сценічна свобода); правильна оцінка пропонованих обставин (сценічна віра), а також готовність і бажання діяти, які виникають на цьому грунті. Ці елементи треба виховувати в\nЛеонтьев А. Н. Проблемы развития психики. — М., 1978. — С.520.\nУзнадзе Д.Н. Экспериментальные основы психологии установки. — Тбилиси, 1961. - С.41.\nПсихологический словарь / Под ред. В.ВДавыдова. — М., 1987. — С.381. 80\nакторі та вчителі, щоб розвинути в них здатність приводити себе у правильне самопочуття.\nНеобхідно, щоб педагог як актор володів своєю увагою, своїм тілом і вмів серйозно ставитися до творчого вимислу.\nВиховання педагога та актора в царині зовнішньої техніки має на меті зробити фізичний апарат фахівця піддатливим щодо внутрішнього імпульсу. "Не можна з непідготовленим тілом, — писав К.С.Станіславський, — передавати несвідому творчість природи, так само, як не можна виконувати Дев'яту симфонію Бетховена на розладнаних інструментах"1.\nВиховуючи внутрішню техніку, ми розвиваємо у тих, хто навчається, особливу здатність, яку К.С.Станіславський називав "почуттям правди". Почуття правди — провідна риса педагогічної та акторської техніки. Не маючи цього почуття, вчитель не може повноцінно творити, позаяк він не в змозі у своїй власній творчості відрізнити підробку від істини, вдаваність і штамп — від правди достеменної педагогічної дії й переживання. Почуття правди — орієнтир, керуючись яким творча особистість ніколи не збочить на манівці. Цікаво відзначити, що Гегель вважав, що форма і зміст твору мистецтва, а отже й педагогічної практики (про що ми говорили вище, розглядаючи практичну педагогіку як мистецтво), перебувають у діалектичній залежності. Розділити зміст і форму можна тільки в теорії: форма є виявленим змістом. Саме тому гегелівська естетика говорить, що "тільки ті твори мистецтва, в яких і зміст і форма тотожні, являють собою істинні твори мистецтва". Тому нам уявляється більш ніж актуальним вивчення проблем, пов'язаних з умінням утілювати задумане. Отже, поряд з почуттям правди природа педагогічної творчості вимагає від учителя й іншої здатності, яку можна назвати "почуттям форми". Це особливе професійне почуття вчителя дає змогу вільно розпоряджатися навчальним матеріалом і всіма виразними засобами впливу на вихованців. До розвитку цієї здатності зводиться врешті-решт виховання зовнішньої техніки. У постійній взаємодії й взаємопроникненні поєднуються у педагога його найважливіші здатності: почуття правди (зміст) і почуття форми.\nСтаниславский К.С. Собрание сочинений: В 8-ми т. — М., 1959. — Т.З. — С.29.\nВзаємодіючи й взаємопроникаючи, ці здатності зумовлюють виразність і переконливість трансльованого навчального матеріалу.\nВидатний режисер, фундатор Камерного театру О.Я.Таїров писав: "Тольки відмінно натреноване тіло, мов у руках скульптора добре пром'ята глина, слухняно відгукується на гру уяви, на сигнал магічного "немовби". Для того, щоб виконати, зреалізувати будь-яку вимогу своєї уяви, актор має бути до цього готовий, повинен мати у багажі максимальне розмаїття рухів. Най-ідеальніший вимисел може загинути, якщо недосконалі засоби. Недарма кажуть: "Задумане, але не здійснене, дорівнює нулю"1.\nУ свою чергу, виразність викладу навчального матеріалу включає в себе такі виконавчі вміння й навички: чистоту та ясність форми, чіткість і простоту зовнішнього малюнка у рухах та мові, конкретність жесту та інтонації, а також емоційно-образну завершеність думки.


20 червня 2019, 15:47\nПрем’єр-міністр Малайзії Махатхир Мохамад\nПрем’єр-міністр Малайзії Махатхир Мохамад розкритикував попередні результати роботи Спільної слідчої групи (JIT) у справі про катастрофу літака рейсу МН17 у липні 2014 року. На його думку, слідство у справі є політизованим і спрямованим проти Росії.\n«Навіть перед початком розслідування вони стверджували, що відповідальність за катастрофу несе Росія. Ми хочемо доказів цього. Але зараз ніяких доказів немає, тільки плітки», – цитує заяву Мохамада місцева англомовна газета The Star 20 червня.\nМалайзія – одна з п’яти країн, що входять до Спільної слідчої групи, яка розслідує авіакатастрофу. 19 червня представники трьох країн-членів групи, України, Нідерландів та Австралії, привітали попередні результати роботи слідства.


Продаж Нові Безрадичі\nАгентство нерухомості “Новопечерські Липки” > Продаж > Нові Безрадичі\nПропонується резиденція, що складається з двох окремих будівель в лісі, на краю селища. Огороджена територія. Асфальтований заїзд. Будинок побудований з червоної цегли, всередині вільне планування, друге світло. Гараж, своя трансформаторна підстанція на 2 будинки. у власності 1,78 гектара землі. Будинок введений в експлуатацію\nЕнергозберігаючий 2 поверховий котедж 239 м2, ділянка 11 соток в котеджному містечку Золоче 1. Відмінне місце розташування, будинок знаходиться в самому престижному центральному кварталі і пішої 5-ти хвилинної доступності до всієї інфраструктури селища (100 метрів від SPA-Центру WISH, поруч школа, садок, пляж тощо). Квартал заселений з 2007 року і будівництва / ремонти у сусідів не плануються. По периметру ділянки висаджені високі туї, підведений полив. Спроектований таким чином, що кожен метр будинку можна використовувати максимально корисно. Споруда 2016 року, будинок повністю сів і готовий під чистову обробку. Капітальне будівництво. Авторський проект. Будинок має поштову адресу, можлива прописка за даною адресою. Дуже хороші сусіди. Цілодобова охорона, відео спостереження. Планування: Є можливість зробити навіс для 2-х авто, кухня, їдальня, просторий камінний зал, 4 спальні, з яких: 3 на другому поверсі кожна з балконом, гостьова спальна кімната на першому поверсі, 3 санвузли, пральня, котельня, велика комора кімната під сходами, господарський блок, можливість виходу з їдальні на простору літню терасу, гардеробні та підсобні приміщення, 4 балкона обладнані авторської куванням. Всі комунікації в будинку: ГАЗ з проектом, електрика 20 кВт, вода, власна артезіанська свердловина, каналізація.Внутрі будинку ідеальна машинна штукатурка KNAUF, всі кути в приміщеннях виведені точно під 90 градусів! Все готово для проведення внутрішніх оздоблювальних робіт.


Савченко відмовилась від слів про ''здачу'' Криму Росії | Українська правда\nСавченко відмовилась від слів про "здачу" Криму Росії\nСереда, 18 січня 2017, 16:09\nНародний депутат Надія Савченко не стверджувала, що повернути окупований Донбас під контроль України мирним шляхом можна тільки в разі "здачі" Росії Криму.\nПро це вона сказала під час засідання комітету ВР з питань національної безпеки і оборони.\n"Я ніколи не сказала, що Крим треба здати. Його здали. Я просто хочу, щоб людям не дурили голову. Ті, хто з високих трибун кричать вам, що Крим ми ніколи не здали, здали його у 2014 році", - сказала вона.\nЯк відомо, раніше позафракційний депутат ВР Надія Савченко в ефірі каналу 112 заявила, що невійськовим шляхом звільнити Донбас можна за столом переговорів.\n"Щодо того, що якщо це буде зроблено мирним шляхом, щодо того, що Росія не витримає санкцій – то це буде обов'язково здачею Криму. На якийсь певний період, як завжди, це відкладеться в довгий ящик", – заявила зокрема Савченко.\nЇї сестра Віра звинувачує ЗМІ у перекручуванні слів Надії.\nТеми: Савченко НадіяКрим\nвідеоЗеленський виступив з промовою на австрійському фестивалі цифрових технологій


У Києві дві "працівниці соцзахисту" обібрали 83-річну бабусю на 92 тисячі гривень - новини Києва — Київ — tsn.ua\nСтаренька ще й пригостила шахрайок яблуками, щоб хоч якось віддячити за турботу.\nУ Києві дві шахрайки назвалися працівницями соцзахисту і забрали у 83-річної киянки усі її заощадження – 92 тисячі гривень.\nА старенька, щоб віддячити за турботу, ще й пригостила зловмисниць яблуками.\nШахрайки придумали хитру схему: зателефонували бабці від імені нібито начальниці Управління праці та соціального захисту населення, де старенька перебуває на обліку, і повідомили новину про те, що в Україні нібито змінюють пенсійні посвідчення - з книжечок на пластикові - та розповіли, що уряд наводить порядок і вирішив терміново поміняти все грошові купюри на нові. Шахрайки розпитали, яка саме сума є у пенсіонерки, в якій валюті і в яких саме купюрах. Начебто, це потрібно для того, щоб підготувати нові купюри для заміни на ті ж самі купюри та валюту. І оскільки жінка похилого віку, вони із задоволенням надішлють зараз двох своїх співробітників для обміну, щоб не довелося стояти у чергах в банках.\n"Не пройшло і 10 хвилин, як у двері вже дзвонили "співробітники Управління праці та соціального захисту населення". Дві жіночки середнього зросту, на вигляд приблизно 40-45 років. Одна чорнява з карими очима (схожа на ромську національність), інша - блондинка з сірими очима (українка). В руках вони тримали папери та чорну велику шкіряну жіночу сумку в якій лежали "гроші для обміну". Оформили акт прийому-передачі грошей, написала пенсіонерка заяву в якій перерахувала в якій кількості, номіналом та валюті вона обмінює гроші… Пенсіонерка пригостила жінок яблуками. З її слів, "щоб хоч якось подякувати чим було за те, що люди мені допомогли!" Потім ці дві шахрайки забрали написані заяви, "обміняли" всі гроші, які були у пенсіонерки в квартирі згідно "акту". А це були і долари, і євро, і гривні, загалом на 92 000 гривень! Як потім виявилось - звичайні кольорові ксерокопії з надписом "Сувенір". Але вони так задурили голову пенсіонерці, що вона навіть цього не помітила...", - йдеться у повідомленні.\nЗазначається, що гроші пенсіонерка збирала все своє життя. А шахрайки забрали в літньої людини всі збереження за годину.\nКоли пенсіонерка отямилася, одразу зателефонувала близьким знайомим, вони приїхали, викликали поліцію, бабуся написала заяву.\nУ відділі комунікації поліції Києва ТСН.ua не змогли прокоментувати цей випадок, посилаючись на обмаль інформації.\n" Наша знайома має вищу технічну освіту, інтелігента, порядна та вірить в людяність. Ось так, в такому віці людина втратила не тільки свої збереження, а і віру в людей... В пенсіонерки стався серцевий напад. Здоров`я у 83 роки - самі розумієте в якому стані... У лютому 2020 року у неї виявили пухлини в легенях, доброякісні... в жовтні мали б проходити з нею знову обстеження з цього приводу... як далі буде, тепер невідомо...", - кажуть знайомі старенької.\nІ наголошують: "Люди похилого віку дуже довірливі, вони багато забувають. Тому головне - сусіди, родичі, знайомі повинні постійно розмовляти з ними на подібні теми, дзвонити, цікавитися. Пояснювати, що є такі випадки".\nНагадаємо, у Києві дві шахрайки під виглядом соцпрацівниць виманили у бабусі 1 300 доларів США та 16 000 гривень.


Постійна сонливість при достатній тривалості нічного сну, може бути обумовлена травмами і патологіями головного мозку, побічною дією лікарських препаратів.\nВиникнення захворювання може бути реакцією на прийом певних лікарських препаратів. Також таким чином можуть виявлятися:\nпорушення ЦНС (центральної нервової системи),\nобумовлені стресовими ситуаціями.\nПідвищена сонливість може виникати на тлі вже існуючих захворювань (патологічні стани головного мозку, порушення судинної діяльності, інфекції).\nЗахворювання характеризується однією головною особливістю – сонливість протягом дня, що виникає:\nабо постійно при нормальній тривалості нічного сну.\nДіагноз встановлюється після всебічного обстеження і консультацій у кількох спеціалістів, щоб виключити наявність інших патологій або виявити захворювання, що приводить до гиперсомнйї. Рекомендується:\nогляд офтальмолога і проведення офтальмоскопії.\nЧитайте також: Вузловий зоб: причини, симптоми та лікування\nМожуть знадобитися консультації ендокринолога, кардіолога, нефролога. Основними загальноприйнятими тестами є Стенфордського шкала сонливості і тест латенции сну. Проведення полісомнографії також має важливе значення в діагностиці захворювання. За умови, що пройдені всі обстеження, і на протязі місяця стан пацієнта залишається колишнім, лікар-невролог встановлює діагноз «гиперсомнія».\nЯк правило, гиперсомнія є супутником основного захворювання і терапія спрямована на усунення його проявів. Обов’язково строго дотримуватися режиму сну і неспання, а також раціонально харчуватися, не зловживати алкоголем і жирною, важкою їжею у вечірні години перед сном. Нічний сон не повинен перевищувати дев’яти годин. По можливості, слід уникати роботи у вечірній час і нічних змін.\nМожливе застосування стимулюючих засобів для боротьби з сонливістю в денний час (пемолін, Модафініл, Пропранолол). Рекомендується виключити управління особистим транспортом на період лікування.\nПрофілактика полягає, в першу чергу, в уважному ставленні до власного здоров’я. Необхідно намагатися не допускати стресових ситуацій і надмірних фізичних навантажень. Бажано вчасно лікувати захворювання, які можуть викликати гіперсомнію, особливо слід звернути увагу на патології ЦНС. При недосипанні рекомендується врегулювати режим сну і неспання.\nЧитайте також: Пітливість долонь


Компанія Tesla запустила безконтактну покупку машин - Цікаві новини\nКомпанія Tesla запустила послугу безконтактної покупки і доставки електромобіля, а також варіант з мінімізацією особистих контактів\nПослуга Tesla Direct Drop дозволяє клієнтові вибрати автомобіль і заповнити необхідні документи онлайн. В такому випадку Теслу привозять на евакуаторі і залишають за вказаною адресою, а новий власник відкриває її через додаток на смартфоні. У салоні його чекають документи для завершення угоди. Готові паперу потрібно відправити поштою протягом доби.\nПри використанні послуги Express Delivery покупець повинен приїхати в один з пунктів доставки, де мобільний додаток направить його до електромобіля. Всі необхідні документи також знаходяться всередині машини. На виїзді з парковки новому власнику Тесли потрібно передати папери співробітникові компанії для отримання тимчасового номерного знака.\nТакож є варіант під назвою Tesla Direct — коли електромобіль доставляють в вказане місце на евакуаторі в супроводі співробітника компанії з потрібним комплектом документів. За бажанням клієнта він може допомогти розібратися з налаштуванням нової машини. Якщо покупець живе більш ніж в 350 кілометрів від найближчих центрів Tesla, йому привезуть електромобіль на автовоз в рамках послуги Carrier Direct, яка в іншому повторює Tesla Direct.\nTesla кидає своїх клієнтів\nJAC сертифікував в Росії електричний хетчбек\nLexus може скоротити життєвий цикл моделей\nНе злите власників Tesla, бо вони непередбачувані


Феномен емпатії тісно пов’язаний з емоційно-пізнавальними та психологічними якостями особистості і проявляється насамперед у спілкуванні\nСкачати 206.15 Kb.\nРозмір 206.15 Kb.\nФеномен емпатії тісно пов’язаний з емоційно-пізнавальними та психологічними якостями особистості і проявляється насамперед у спілкуванні. У багатоплановому процесі спілкування виокремлюють найголовніші функції: комунікативну, інтерактивну та перцептивну.\nКомунікативна функція забезпечує обмін інформацією індивідуально чи через засоби масової інформації (ЗМІ) без обмежень у часі та просторі і є необхідною умовою наступності розвитку генерацій, світового прогресу. Обмін інформацією передбачає і певний вплив на людей, їх поведінку, характер діяльності, суспільну свідомість, тобто реалізовується функція впливу або інтерактивна функція. Проблема ефективності впливу ЗМІ на аудиторію, індивіда є однією з провідних у сучасній теорії масової комунікації. Під цим поняттям найчастіше розуміють зміну поведінки, уявлень, думок читача, слухача чи телеглядача, які викликані дією ЗМІ. У відкритих суспільствах ЗМІ впливають насамперед об’єктивністю подання новин та ініціюванням дискусій. В Україні, за словами Олександра Майбороди (газета “День”), “надто багато газет і журналів стали рупорами суб’єктивних поглядів своїх спонсорів та упередженими учасниками дискусій”. Згідно з опитуванням, яке провів Київський центр політичних досліджень і конфліктології, понад 67 відсотків журналістів у регіонах вважають, що мають реальні, хоча й обмежені, можливості впливу на місцеву політику. А тих, хто вірить у можливість свого впливу на громадську думку, — 92 відсотки. Таким чином, особистість самого журналіста і його роль у ЗМІ є надто вагомими у здійсненні наступної функції спілкування — перцептивної (функції сприйняття), тобто, аналізуючи подану інформацію в пресі чи теле/радіопередачі, людина сприймає почуте через образ самого журналіста, його інтелектуально-психологічні якості, внутрішній світ, ставлення його до подій. У свою чергу, перцептивна функція в сучасній психокомунікативістиці передбачає також здатність журналіста сприймати світ очима інших, розуміти його так, як вони, аналізувати факти з їх позицій, висловлювати свої оцінки і надавати можливість продискутувати подану ним інформацію. Отже, мова йде про одну з найголовніших граней журналістської творчості — феномену емпатії — здатності розуміти думки, почуття і потреби людей, чутливо заглиблюватись у суть події, явища тощо, глибоко відчувати стан іншої особи чи групи людей, сприймати і розуміти їх вчинки.\nСлово “емпатія” походить від грецького “patho”, що означає глибоке, сильне, чутливе почуття (відчуття), близьке до страждання. Префікс “еm” означає спрямований (скерований) усередину. Емпатію вивчали такі авторитетні дослідники, як К.Роджерс, К.Рудестам, Є.Мелибруда, Г.Андреєва, Г.Перепечина та ін. Вони одностайні в тому, що емпатія проявляється насамперед у спілкуванні. Єдиного визначення даного поняття в наукових розвідках немає. Г.Перепечина підкреслює, що найчастіше повторюються чотири дефініції емпатії: 1) розуміння почуттів, потреб інших; 2) глибоко чутливе сприйняття події, природи, мистецтва; 3) аффективний зв’язок з іншими; відчуття стану іншої особи чи групи; 4) властивість (риса) психотерапевта.\nВивченням емпатичних здібностей до недавнього часу переважно займались дослідники соціальної психології та психотерапії. В останні роки феномен емпатії розглядають як важливий чинник професіоналізму журналіста. Розрізняють емпатію когнітивну та емоційну. У журналістській діяльності віддають перевагу когнітивній (інтелектуальній), оскільки емоційна емпатія обов”язково передбачає співпережиття та співчуття, що, на думку деяких дослідників, зумовлює суб’єктивний підхід до висвітлення теми. Важко погодитись з цією тезою, оскільки журналіст завжди апелює не тільки до розуму конкретної людини, але й має на меті вплинути на її почутття, інформуючи, наприклад, про війну у Чеченії, екологічні проблеми, людські трагедії тощо. Інформація без будь-якого аналізу уже своїм змістом викликає певні емоції, формуючи водночас певне ставлення до повідомлюваного.\nДослідження в області емпатії умовно поділяють на діагностичні (вимірюють рівень емпатичних здібностей) і психотехнічні (розробляють методики розвитку емпатичних здібностей). Практичне застосування цих результатів на факультетах журналістики сприятиме самовдосконаленню та самовихованню майбутніх фахівців. На факультеті журналістики Львівського національного університету імені Івана Франка методики тестів, які дозволяють простежити динаміку психологічних феноменів особистості, рівень емпатичних здібностей та їх розвиток, активно використовуються в навчальному процесі.\nВідчуття та сприймання належать до важливих пізнавальних процесів. Відчуття розвиваються в онтогенезі (термін увів німецький біолог Е.Геккель. Грецьке on (ontos) означає єство і … генез — індивідуальний розвиток організму, сукупність перетворень, яких зазнає організм від зародження до кінця життя) й можуть удосконалюватися під дією спеціальних вправ. Сприймання істотно відрізняється від відчуттів. Йому властиві предметність, цілісність, константність, структурність і навіть узагальненість.\nДо вищих пізнавальних процесів належать мислення, уява, мовлення, які значною мірою визначають свідомість особистості. Психологи розробили тести дослідження аналітичності та рефлексивності мислення, продуктивності та індивідуальних особливостей уяви, творчої уяви, ригідності мовлення, темпу усної мовної діяльності, еготизму діалогічного мовлення, рівня егоцентризму, емоційного відгукування, розумових здібностей та ін. Більшість з названих методик дають моживість розвивати емпатичну здатність студентів-журналістів за умови їх ефективного застосування.


Російський Сбєрбанк почав готувати українську «дочку» до продажу | Mind.ua\nРосійський Сбєрбанк почав готувати українську «дочку» до продажу\nУ банку чекають згоду регулятора на продаж\nГлава Сбєрбанку Росії Герман Греф заявив, що операція з продажу українського дочірнього банку Cбєрбанк РФ вже структурована, пише Інтерфакс-Україна.\n«У нас все підготовлено, питання – дадуть нам дозвіл на продаж чи ні, це головне. Угода в принципі структурована, чекаємо згоди регулятора», – сказав Греф\nНаціональний банк України продовжує вивчати пакет документів на узгодження придбання АТ «Парітетбанк» (Білорусь) істотної участі в ПАТ «Сбєрбанк» (Київ), повідомили в прес-службі НБУ.\n«Зараз отримані НБУ документи для погодження набуття істотної участі в ПАТ «Сбєрбанк» знаходяться на розгляді. За результатами розгляду громадськість буде проінформована додатково», – повідомили в прес-службі Нацбанку.\nЗгідно зі ст. 34 закону «Про банки і банківську діяльність», регулятор розглядає відповідні документи протягом трьох місяців від дати отримання повного пакета.


Чому у США Саакашвілі кинули б до в'язниці - новини України Depo.ua\nЧому у США Саакашвілі кинули б до в'язниці\n13 вересня 2017 12:01\nПротягом останніх днів у ЗМІ лунають звинувачення на адресу влади у політичній імпотенції. Мовляв, група осіб незаконно перетнула кордон, і замість того, аби опинитися у СІЗО, спокійно гуляє на свободі, вибудовуючи плани з подальшого розхитування ситуації в країні. Справа в тому, що стаття 331 Кримінального кодексу, на яку посилаються горе-експерти, насправді декриміналізована понад 10 років тому. Ще за часів президентства Леоніда Кучми у 2004 році кримінальну відповідальність за незаконне проникнення на територію України касовано, а відповідну статтю 331 Кримінального кодексу було виключено. Відтоді це "адміністративка" і тягне за собою лише накладення штрафу від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або адміністративний арешт на строк до п'ятнадцяти діб. В СРСР - покарання для п'яниць і дрібних хуліганів. Так і згадується фраза бешкетника Феді з комедії Гайдая: "Ось, ти думаєш це мені дали п'ятнадцять діб? Ні, це нам дали п'ятнадцять діб".\nПрийняття занадто ліберальних змін до законодавства пов'язували з лобізмом інтересів контрабандистів, які хотіли спростити та здешевити відкуп своїх "працівників". З тих пір митниця та СБУ – головні вороги криміналізації цієї статті. Вже за часів Януковича декриміналізували й інші супутні статті, які стосувалися контрабанди. Серед причетних до цього назвали ім'я Андрія Портнова, колишнього політичного партнера Юлії Тимошенко, який перейшов на службу до Януковича.\nЗрозуміло, що покарання у вигляді 15 діб за прорив через державний кордон – це ніщо. Майже всюди на Заході незаконний перетин кордону – це серйозне правопорушення. Так, наприклад, у Штатах до адмінпокорання дуже часто у доважок додають кримінал. Як би Саакашвілі зі своїм кагалом вчинив прорив американського кордону, то сів надовго.\nЗагалом, прецедент войовничого політика-апатрида продемонстрував необхідність криміналізувати статтю назад. Західні ліберали та різні "грантожерливі" організації навряд чи критикуватимуть Україну, а коли спробують, їм легко можна буде закрити рота, демонструючи відео з бійкою у "Шегині".\nНа початку серпня представники БПП Артур Герасимов та Ірина Луценко зареєстрували проект Закону "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо відповідальності за незаконне перетинання державного кордону". Але він торкається лише осіб, які "мають громадянство (підданство) держави-агресора", або які діють "в інтересах держави-агресора, що суперечать національним інтересам України". Себто мова йде про росіян і їх сателітів. У разі вступу в силу цього закону, дії Саакашвілі та його "шараги" кваліфікувати як такі, що грають на руку РФ, в суді буде вкрай складно. Тому краще криміналізувати статтю без виключень: порушив кордон - у кайданки і до в'язниці. Хоч грузин, хоч росіянин, хоч папуас.\nІ наостанок невеличка замальовка з життя: ізраїльського прикордонника питають, щоб він робив у випадку порушення кордону. Відповідь: стріляв би угору, а потім на ураження. І щоб б тобі за це було? Два вихідних дні. Не є великим секретом, що у прикордонників існують відповідні інструкції стосовно того, як вони мають діяти в тій або іншій ситуації. І наші прикордонники повинні діяти згідно з інструкціями – спочатку вгору, потім на ураження.\nМітки: #кордон #декриміналізація #Саакашвілі


Стрілецька зброя ворога не змовкає: як поводяться окупанти біля Оріхового – репортаж — 5 канал\n24.03.2020 08:46 Читайте по-русски\nОкупанти чи не щодня засипали українських захисників мінами та снарядами, забороненими Мінськими угодами\nГаряче було біля Бахмутської траси. Противник цілив у бік позицій Об'єднаних сил із мінометів 82-міліметрового калібру. Відлуння обстрілів чула кореспондентка "5 каналу" Вікторія Ковальова.\nОлег родом із Рубіжного на Луганщині. У 2014 пережив окупацію рідного міста і усвідомив: осторонь залишатися не можна.\n"Я – українець. У мене українське громадянство! Чому я маю залишатись у стороні?" – запитує боєць Олег.\nДілянка, де разом із побратимами Олег тримає оборону, не з легких. У лютому ворог тут намагався здійснити прорив. Відтоді ворожа зброя не стихає.\nЦе наслідки обстрілу позицій Об'єднаних сил поблизу Оріхового. Щоправда 2-тижневої давнини. Тоді окупанти чи не щодня засипали українських захисників мінами та снарядами, забороненими Мінськими угодами, проте вже кілька тижнів використовують лише стрілецьку зброю.\nАктивізувалися на цій ділянці фронту і ворожі снайпери: використовують нічні приціли та тепловізори. Днями Олега дивом оминула ворожа куля.\n"Я, будучи на посаді, вийшов з тепловізором переглянути свій сектор спостереження, на мене спрацював снайпер. Але так як віддаленість велика, нічого, обійшлося. І нас попередили. А у сусідів у цей же вечір 200-й", – каже Олег, військовослужбовець.\n"В основному СВД модернізована. Ставиться оптичний приціл хороший. Виповзають у поле і відпрацьовують. Маскуються добре. У кущах," – розповідає Роман.\nПоки журналісти спілкуються, ворог активно гатить по сусідніх позиціях.\n"Коли прильоти були, 120, страшно спочатку було. А зараз уже якось спокійно, все добре! Тримаємо позиції і все добре", – каже Роман.\nРозриви стають частішими.\n"У них ротація пройшла. Провокують нас, щоб ми відкрили вогонь. Але ми ж не відкриваємо. Нема такого наказу. Охороняємо свої позиції і все", – каже Роман.\nВогонь у відповідь українські захисники відкривають лише у разі загрози життю або втрати позицій. Поки що окупанти стріляють не прицільно, краща стратегія – не піддаватися на провокації.\nоперація Об'єднаних сил бійці АТО зона ООС (кол. АТО)


Комплектуючі для очищення води - Профессиональные очистные технологии ECOFILTER\nГоловна / Фільтри для води / Комплектуючі для очищення води\nКорпуси фільтрів Canature\nСольові баки Canature\nБудь-який тип фільтра для води повинен являти собою злагоджену систему, функціонування якої багато в чому залежить від правильно підібраних комплектуючих. Насамперед варто звернути увагу на корпуси, соляні баки і керуючі клапани, без яких робота фільтрувальних установок для води неможлива в принципі. Що ж являють собою ці комплектуючі для фільтрів води і які функції на них покладені?\nКупити комплектуючі для фільтрів: на що звертати виманили?\nПриродно, вибір комплектуючих безпосередньо залежить від моделі фільтра, адже сьогодні на ринку представлена величезна різноманітність фільтруючих установок: від простих і невигадливих фільтрів для міських квартир, дач і котеджів, до більш складних установок зворотного осмосу, а також фільтрів, які видаляють з води тільки залізо , наприклад, або знижують рівень жорсткості води. Деякі фільтри можуть навіть минерализовать воду. І для кожної з подібних систем потрібно своi комплекти.\nНа вибір покупця впливають також і ціни на комплектуючі для фільтрів води. Ця характеристика дуже часто безпосередньо впливає на якість і ефективність того чи іншого комплектуючого для фільтрів води. Фахівці рекомендують по можливості купувати всi компоненти від одного виробника. В цілому, це загальні вимоги до комплекта обладнання, що не розкривають конструктивні особливості кожного компонента для фільтрів. Тому варто розглядати кожну групу окремо.\nСоляні баки – використовуються для приготування і збереження сольового розчину для регенерації\nКорпуси фільтрів – є балон з поліпропілену з елементом, що фільтрує всередині.\nКеруючі клапани – призначені для запуску процесу регенерації фільтра шляхом подачі і перемикання водних потоків.\nСформовані добрі ділові відносини з найбільшими українськими і закордонними фірмами-виробниками фільтрів для води та комплектуючих до них,- дозволяють Екофільтр-Сорбосгруп пропонувати клієнтам комплектуючі для фільтрів води у величезній різноманітності і широкому ціновому діапазоні. Гнучка цінова політика компанії дає можливість поставляти продукцію дилерам і постійним клієнтам зi значними знижками.\nЩе у нас можна придбати побутові системи зворотного осмосу.


Чому у перцю жовтіють і обпадають листя: що робити, щоб врятувати свій урожай | Ремонт та вироби своїми руками\nЧому у перцю жовтіють і обпадають листя: що робити, щоб врятувати свій урожай\nМожливі причини опадання листя\nУ різних видів перцю\nЧому можуть опадати листя\nЯкі помилки виправити\nЧому жовтіють і обпадають листя у розсади перцю\nПерець – вибаглива до догляду і умов середовища культура. Серед найбільш частих проблем зустрічаються пожовтіння і опадання листя. Якщо не почати діяти вчасно, можна і зовсім втратити врожай. Щоб уникнути цієї неприємності, вивчіть причини скидання, способи профілактики і лікування – саме про це наша стаття.\nПри вивченні причин, що викликають втрату листя у перцю, звертають увагу на його вид та умови зростання.\nБолгарський перець перш за все чутливий до нестачі поживних речовин, особливо таких, як калій, кальцій, азот і фосфор. Крім того, він потребує великої кількості сонячного світла. В регіоні з частою похмурою погодою солодкий перець краще вирощувати в теплиці, так як там можна створити додаткове освітлення.\nДля декоративного перцю потрібно світле і добре провітрюване місце. Гострий (гіркий) перець також потребує великої кількості сонячного світла.\nЗа розвитком перцю уважно стежать на кожному етапі його розвитку. При опаданні або пожовтінні листя оцінюють умови, в яких вирощується овоч.\nІснує ряд причин, чому тепличний перець втрачає листя:\nрівень вологості занадто низький (норма – 75%);\nдіяльність бактерій і грибків;\nтемпература повітря в парнику нижче 15°С.\nПричини пожовтіння листя перцю у відкритому грунті можуть бути такими:\nПорушення живлення коренів з-за їх переплетення. При пересадці коріння розпрямляють, повертаючись до норми.\nНедостатня кількість вологи або полив застояною водою.\nВиснажена і неправильно підготовлений грунт. Оптимальне співвідношення перегною, піску і землі в грунті – 2:1:1.\nВ затіненому місці у рослин знижується обмін речовин, що призводить до обпадання листя.\nРізкі перепади температур шкодять розсаді – перець теплолюбний.\nПричини, що призводять до пожовтіння і опадання листя перцю, ділять на декілька категорій: фактори зовнішнього середовища, агротехнічні помилки, вплив комах і хвороб.\nТемпературний режим. Перець любить тепло і не любить холод та протяги, так як сам родом з Центральної Америки. Оптимальний баланс температури – +24-27°С вдень і +14-17°С вночі.\nОсвітлення. Перець любить сонячні місця з тієї ж причини, що і тепло. І при нестачі світла саджанець спочатку швидко витягнеться, а потім скине листя. Оптимально забезпечення мінімум 12 годин розсіяного світла. Велика кількість прямих сонячних променів кущах шкодить.\nРежим провітрювання. Перець у теплиці потребує провітрювання. У теплу пору року приміщення провітрюють два рази: вранці і ввечері. Випускають холодне повітря, що накопичився за ніч, і надмірно гарячий денний повітря. Навесні, поки на вулиці недостатньо тепло, приміщення провітрюють.\nПричиною желтения і опадання листя можуть стати огріхи в догляді за рослиною. Розглянемо їх докладніше.\nВ результаті надмірного поливу коріння починають гнити. Якщо грунт легкий, поливають тільки в міру необхідності. Якщо земля щільна, при поливі вона буде зберігати вологу кілька днів, при цьому корінь буде відчувати кисневе голодування, що також призведе до його загнивання. В цьому випадку використовують сухий полив.\nДовідка! Сухий полив – це прийом, який використовують в агротехніці для зниження випаровування вологи. У разі утворення на землі після опадів щільної кірки верхній шар ґрунту розпушують на глибину 4-5 див\nНедостатнє зволоження ґрунту\nПерець на 93% складається з води, при цьому у нього необширная коренева система, тому він потребує частого і рясному поливі. Земля повинна бути насичена вологою на глибину 16-20 див. Про нестачу води рослина сигналізує певним чином: спочатку жовтіють і обпадають листя, потім зав’язі і квітки, після сам стебло стає м’яким.\nКожна рослина певним чином реагує на недолік поживних елементів, і перець не виняток. Якщо кущ виглядає виснаженим, хоча всі інші умови дотримані, йому дають органічну та мінеральну підгодівлю. Як виявляється нестача корисних речовин:\nНедолік азоту в грунті викликає згинання стебел і пожовтіння листя.\nНестача калію проявиться лише в період плодоношення. Безпосередньо в цей час підживлення не проводять, тому протягом усього росту рослини враховують і регулюють отримання ним калію.\nЗадовольнити потребу в залізі можна вже на етапі висадки саджанців. Якщо грунт на ділянці вапняна або глинистий, її спочатку збагачують комплексними добривами. Тривала нестача заліза викликає вицвітання листя.\nЯкщо у перцю уповільнений ріст кореня та стебла, листя придбали шиловидную форму і нехарактерний сіро-жовтий колір, це свідчить про нестачу кальцію або про передозування калієм або азотом.\nПри недотриманні сівозмін та вирощування перцю на місці, де до цього були висаджені інші пасльонові, може статися виснаження грунту або отруєння токсинами. Шкідливі речовини накопичуються в землі в результаті життєдіяльності рослин.\nНа заваді нормальному харчуванню можуть стати переплетені корені, які не здатні засвоювати поживні речовини. Така ситуація виникає в результаті активного росту коренів і може привести їх відмирання.\nГрунт відіграє основоположну роль у формуванні здорової рослини. Від неї залежить харчування, цвітіння і розвиток зав’язі. Для поживності збагачують грунт біогумусом.\nРозсада перцю дуже чутлива до тісної сусідству. При близькій посадці овочі починають конкурувати між собою за поживні речовини і світло, що призводить до обпадання листя.\nНерідко причиною скручування, пожовтіння і опадання листя у перців стає діяльність шкідників, наприклад, попелиці та павутинного кліща. Для харчування вони використовують сік рослини. Найбільш сприятливі умови для цих шкідників – низька вологість та висока температура.\nВажливо! Вже при перших ознаках рослина уважно оглядають на наявність шкідливих комах. Тлю видно неозброєним оком, кліщ визначається по наявності білої павутинки на листках.\nОбпадання листя може бути сигналом того, що рослина уражена хворобою. Фітофтороз викликає потовщення уражених частин і темні плями на них. Яскраво-жовте забарвлення і постійне в’янення говорять про фузариозе.\nУ деяких випадках обпадання листя може бути викликано тим, що центральна прожилка листа зростає швидше від нього самого. Така ситуація вважається нормальною і не вимагає втручання.\nІснує комплекс заходів, щоб врятувати перець. Саме комплексний підхід, що включає в себе виправлення помилок і грамотну підгодівлю, забезпечить нормальний розвиток овоча.\nДефіцит харчування у перцю усувається в кілька етапів. Спочатку визначають, яких саме речовин не вистачає:\nПри нестачі калію і азоту листя жовтіють і обпадають. З-за нестачі азоту листя рослини бліднуть.\nПри дефіциті заліза і марганцю листя жовтіє. Дефіцит калію змушує листя зсихатися.\nПісля цього здійснюють підгодівлю. Внесення комплексу мінеральних добрив зупинить опадання листя у перцю. Існує спеціальний спосіб підживлення: поживним складом обприскують тільки листя.\nТемпература води для поливу повинна бути прогрітій сонцем до 24°С. Якщо хоча б раз полити перець холодною водою, він почне скидати листя. Поливають його вранці і ввечері до охолодження землі.\nНормалізують надходження світла. Висаджувати перець рекомендують на незатіненому ділянці. Однак світлолюбні сорту в полуденну спеку оберігають від надмірних сонячних променів. Якщо погода в регіоні, в якому вирощується рослина, що часто буває дощовою і похмурою, перець висаджують тільки в теплиці.\nПерець оглядають на наявність павутинного кліща та попелиці. Регулярні огляди допоможуть стримувати популяцію шкідників. Якщо помітно їх очевидний негативний вплив, набувають інсектицидні препарати і діють строго по інструкції.\nПерці не ростуть у кислому грунті. Необхідно забезпечити їм нейтральний грунт.\nПеред пересадкою перці адаптують. Протягом двох тижнів до пересадки виставляють розсаду у денний час на балкон, а на ніч повертають назад.\nНерідко листя опадає і розсади. Щоб зберегти її, діють швидко: визначають причину і вживають відповідних заходів.\nПричини того, чому у молодих перців починають жовтіти і опадати листя, аналогічні причинам у дорослих рослин:\nдіяльність шкідників і хвороб;\nЯкщо жовтий колір набувають лише нижні листя розсади, приводу для занепокоєння немає – відбувається природне відмирання. Якщо ж починають жовтіти і нижні, і верхні листя, рослина терміново рятують.\nНа розсаду перців негативний ефект також надають:\nнадто кислий грунт;\nглибока посадка рослин (перці необхідно садити на глибину від 1 до 2 см).\nЯк виправити становище:\nГоловна причина жовтих опадаючого листя у розсади перцю – неправильне освітлення. Рослині протягом дня дають багато розсіяного світла і забезпечують підсвічування вночі. Для нічного світла використовують люмінесцентні лампи потужністю 40-80 Вт.\nНайбільш підходяща температура для вирощування розсади – від +20°С до +30°С вдень і не нижче +15°С вночі.\nДефіцит харчування ліквідують внесенням комплексних мінеральних добрив.\nЛистя жовтіють і обпадають внаслідок хвороб, деякі з яких викликані шкідниками. Щоб позбутися від шкідливих комах, застосовують спеціальні засоби: від попелиці – тютюнову пил і золу, від павутинного кліща – «Фуфаноном», «Актеллік», «Карбофос». При лікуванні фітофторозу використовують обприскувач «Заслін». При фузариозе врятувати заражені частини рослин неможливо, тому від них позбуваються.\nПоливають розсаду перцю часто і рясно, при необхідності використовуючи сухий полив. Перевіряють ступінь зволоженості землі на глибині.\nЯкщо листя розсади починають жовтіти, збагачують грунт добривами, які містять калій, магній, фосфор. Якщо жовтий колір придбали і верхні листки, до складу підгодівлі додають цинк, залізо і бор.\nЩоб запобігти пожовтіння та опадання листя у розсади, проводять ряд профілактичних заходів:\nзагартовування розсади перед висадкою;\nвибір добре освітленої ділянки для посадки;\nпідтримання оптимальної температури в теплиці і дотримання режиму провітрювання\nЩоб впоратися з пожовтінням і обпаданням листя, дотримуються заходи профілактики. Використання теплої води для поливу, внесення підгодівлі, вирощування при температурі +20…+30°С і загартовування розсади запобіжать втрату листя у рослини. Врятувати вже пожовкле листя допоможе ретельний огляд рослини, виявлення причин, що викликали негативний ефект, та їх усунення.


Без голови МО - без голови і Генштаб\nГоловнокомандувач таки йде з посади\nНачальник Генерального штабу — головнокомандувач Збройних сил України Сергій Кириченко таки збирається подати у відставку. «Є час, коли вступають на посаду, а є час, коли її покидають, — сказав генерал в інтерв’ю виданню «Коммєрсант–Україна». — Не буває нічого вічного. Усе відбувається в рамках проблем і життєвих обставин». Кириченко зазначив, що ще не подавав рапорту про відставку, але найближчим часом збирається це зробити: «Можете зазначити, що в начальника Генерального штабу з’явилася думка, чи не занадто довго він перебуває на своїй посаді».\nЗвільнити з посади начальника Генштабу може лише указ Президента — Верховного Головнокомандувача Збройних сил. Оскільки Сергій Кириченко з 6 жовтня пішов на «лікарняний», до виконання обов’язків начальника Генштабу приступив його заступник Геннадій Воробйов.\nТим часом негласно у Генеральному штабі причиною відставки головнокомандувача називають украй скрутне становище Збройних сил, пов’язане з хронічним недофінансуванням. Нагадаю, Президент Віктор Ющенко назвав суму, закладену урядом на фінансування оборони у 2010 році «бюджетом розвалу Збройних сил». А вже цієї осені армія опинилася перед загрозою браку коштів навіть на харчування солдатів. Утім уряд в авральному порядку таки підкинув трохи грошей.\n2009.10.07 | Press-MSNU\nRe: Без голови МО - без голови і Генштаб\nНасправді: ВОНА БРЕШЕ, армія голодує!


Вибухи під Вінницею - Syla News\nПізно ввечері 26 вересня з’явилася інформація про вибухи на військових складах у смт. Калинівка Вінницької області.\nЗ відкритих джерел відомо, що станом на 2017 рік, на складі зберігалося 188 тис. тонн боєприпасів на території у 60 га, про це повідомляє УНН.\nСклад є так званим 48 арсеналом і належить до військової частини А1119, яка розташована у смт. Калинівка по вулиці Арсенальній. Підпорядковується Центральному ракетно-артилерійському управлінню ЗСУ.\nТакож у відкритих джерелах зазначається, що арсенал є місцем зберігання ракетних боєголовок систем залпового вогню типу “Ураган”, “Смерч”, “Град”. За не підтвердженою інформацією нещодавно на арсенал привезли міни з інших складів, зокрема з території Львівської області. З цього приводу місцеві депутати навіть зверталися до центральної влади – з проханням заборонити ввезення на територію військової частини боєприпасів з інших регіонів.\nЧитати також: Через пожежу поблизу Калинівки підстав переживати нема - Гончарук\nСмт. Калинівка є райцентром у вінницькій області. Орієнтовна відстань від селища до обласного центру – 30 км. Однак, як повідомили у міській раді Вінниці – місто перебуває поза зоною ураження вибухів.\nЗа свідченнями очевидців зона ураження може сягати до 50 км.\nНагадаємо, інформація про вибухи на військових складах У Калинців надійшла після 21 години 26 вересня. Станом на першу годину 27 вересня причини пожежі, що спричинила детонацію снарядів не відомі. Проводиться евакуація населення.\nДо Калинівки, виїхала група офіцерів на чолі з Начальником Генерального Штабу України. Про це на своїй сторінці у Facebook повідомив Начальник ГенШтабу Віктор Муженко.\nПоліція проводить евакуацію з місця ураження вибухів та здійснює протимародерські заходи про це повідомили в прес-службі ГУНП Вінницькій області.\n“Зараз поліція забезпечує евакуацію населення, а також забезпечуватиме охорону майна, яке залишать громадяни від мародерів”,- сказали у прес-службі.\nЧитати також: Підсумки прожитого тижня\n“Підрозділи ДСНС направлені на підсилення відомчих підрозділів МОУ для гасіння пожежі” – додали в прес-службі ДСНС України.\nОкрім того вона додала, що евакуація проводиться з Калинівки, а також двох прилеглих сіл.\nПрем’єр-міністр Володимир Гройсман на своїй сторінці у ФБ повідомив місця евакуації у Вінниці.\n“Громадяни, які евакуювались з місця надзвичайної ситуації – ви можете зупинитись у Вінницькій міській школі № 6 (вулиця Стрілецька, 12) та Вінницькій міській школі № 31 (вулиця Богдана Ступки, 13). КОНТАКТНА особа: працівник відділу НС Вінницької міської ради Євген Володимирович 0674316541” – написав Глава уряду з проханням поширити дану інформацію.\nМітки: Артснаряди, Вінниця, Калинівка, Склад боєприпасів\nМинула доба на фронті: 8 ворожих обстрілів, поранено українського військового\nЗбройні формування Російської Федерації за минулу добу 11 разів порушили режим припинення вогню на Донбасі. Про це повідомляє пресцентр штабу ООС. ...\nНа Закарпатті трапився землетрус\nПізно ввечері 23 січня на Закарпатті трапився землетрус. Поштовхи магнітудою 2,9 відчули у Виноградові. Про це повідомили в пресслужбі Головного ...\nУряд визначив кількість населення в Україні\nВ уряді вважають, що населення України становить 37,289 млн осіб. Про це свідчать результати електронної перепису, повідомляє міністр Кабміну Дмитро ...


ТОП-5 найекономніших автомобілів в Україні – Репортер\nНа першому місці – Seat Ibiza – найекономніший автомобіль, який сьогодні можна купити в Україні. З 1,4-літровим дизельним мотором автомобіль споживає всього 3,7 л солярки на 100 км. Ціна автомобіля – близько $ 17 000.\nНа другому місці – Peugeot 308, з 1,6-літровим дизельним двигуном. У змішаному циклі він витрачає 3,6 л на 100 км. Ціна цієї машини – майже $ 23 000.\nНа третьому місці – Seat Leon. Автомобіль з 1,6-літровим дизельним двигуном в змішаному циклі споживає 3,8 л на 100 км. Ціна – в межах $ 24 000.\nЧетверта позиція у BMW 1 серії – одного з найбільш економічних автомобілів преміального класу. Дизельна модифікація BMW 116d витрачає в змішаному циклі 3,6-4 л на 100 км. У заміському циклі виробник обіцяє витрати в 3,3 л. Автомобіль оцінений в $ 27 000.\nА замикає п’ятірку лідерів Mercedes A-Class. За показниками витрат палива він лише трохи поступається BMW 1 серії. При цьому в авто досить місткий бак – 72 л, що дозволяє проїхати на одній заправці майже 1 500 км. Ціна може досягати $ 30 000.\nTagged економні автомобілітоп-5


«Волиньгаз» врятував Луцьк від катастрофи?\n21 Жовтня 2008 13:30\nПопри відсутність виділених лімітів газу для підприємств теплокомуненергетики Луцька, в місті таки розпочався опалювальний сезон. ДКП «Луцьктепло» запустило котельні, внаслідок чого в газових мережах міста різко знизився тиск газу. Про це «Волинським Новинам» 21 жовтня повідомили у прес-службі ВАТ «Волиньгаз».\nДе зможуть розважитися лучани: від четверга до четверга. Огляд 11 Липня 2019 18:36\nДе зможуть розважитися лучани: від четверга до четверга. Огляд 24 Жовтня 2019 19:15\nОфіційно: рух громадського транспорту в Луцьку припиняють від 19 березня 18 Березня 2020 10:57\nАнонім Показати IP 21 Жовтня 2008 14:35\nОт до чого доводить Шибин популіз і "геройство"\nОлексій ДУДИЧ Показати IP 21 Жовтня 2008 16:37\nа це обмін досвідом: газовики йдуть в мерію, а мер пішов в газовики-кочегари :)\nОлександр Показати IP 22 Жовтня 2008 13:45\nБрехня про героїзм облгазу. Населення справно платить за газ, а гроші зникають у приватній структурі -облгаз. Відповідно нема лімітів.