Історія вальдорфської педагогіки - КЗО «Навчально-виховний комплекс «Вальдорфська середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-дитячий садок\nЯ, звичайно, не можу сказати, чи стане краще, якщо буде інакше; але я можу сказати, що мусить бути інакше, щоб стало краще.\nЗаснування вальдорфської школи – це реалізація частини концепції оновлення всього «соціального організму», відповідно до якої педагогіка, дидактика та методика, якої ґрунтується на пізнанні людини, що розвивається, має бути автономною. Перша вальдорфська школа була заснована у Німеччині у 1919 році у місті Штутгард. – в епоху важкої економічної та соціальної кризи. У першій половині 20-х років XX століття у різних містах Німеччини почали відкриватися школи, подібні Штутгартській школі, котрі також називалися вальдорфськими. По закінченню Першої світової війни вальдорфська школа мала прокласти шлях новітньому (бо побудованому на індивідуальності) освітньому принципу, щоб таким чином сприяти побудові суспільства, в якому все ґрунтується на відповідальності окремої людини. Рудольф Штайнер увів вальдорфську школу як елемент культурного життя в загальну концепцію реформаторського прагнення до «тричленності соціального організму», з якою він виступив перед суспільством в 1919 році: «Вальдорфська школа має стати дійсно культурною подією для того, щоб досягти оновлення духовного життя сучасності». У 1928 р. в Штуттгарті було засновано Семінар вальдорфської педагогіки для підготовки вчителів. На початок 30-х у Німеччині працювали 8 вальдорфських шкіл (Берлін, Бреслау, Дрезден, Гессен, Гамбург, Ганновер, Кассель, Штутгарт). У 1933 р. для розв’язання спільних завдань і дотримання спільних інтересів було створено федеративний Союз вільних вальдорфських шкіл із центром у Штутгарті.\nУ другій половині 30-х років вальдорфські школи почали зазнавати тиску з боку нацистського режиму. З 1938 р. усі вони були закриті, виняток складала школа в Дрездені, котру закрили в 1941 р. У 1945 році вона знову змогла відкритися, але незабаром була заборонена – цього разу соціалістичною владою НДР. Школа відновила свою роботу лише в 1990 р., що, безперечно, є символічним фактом часу.\nДосить швидко після відкриття першої вальдорфської школи в Штуттгарті аналогічні навчальні заклади з’явилися і за межами Німеччини. Зокрема з 1923 р. почали засновуватися такі школи в Голландії, де вони називалися Вільними школами. У 1925 р. під назвою “Школи Рудольфа Штайнера” відкрилися вальдорфські школи у Великій Британії, Швейцарії; в 1926 - у Норвегії, Португалії, Угорщині; в 1928 – у США. Ці навчальні заклади підтримували духовну спадковість вальдорфського руху в роки його заборони в Німеччині націонал-соціалістами. Учителі, що емігрували з Німеччини, засновували вальдорфські школи в США, Бразилії, Південній Африці та інших країнах.\nСеред основної ідеї та мети, що об’єднала перших вальдорфских вчителів - навчальний процес спрямований на задоволення вікових потреб дітей. Це дозволить дітям зростати «здоровими та соціально зацікавленими людьми» (Рудольф Штайнер), а суспільне життя оновлюватиметься завдяки новим імпульсам та прагненням. Така орієнтація на потреби конкретних дітей у їх індивідуальному розвитку може здійснюватися лише у результаті безпосередньої зустрічі вчителів, батьків та учнів. Така «зустріч» є неповторною, передбачає творчий підхід зі сторони педагогів, що стає можливим лише за умови автономності школи від зовнішнього впливу, адміністративного, державного, регламентованого керівництва.


Схеми для вишивки бісером або як прикрашали одяг українці - Статті - Схеми для вишивки бісером, нитки для вишивання, голки, бісер, тканина для вишивання - Візерунок - Укрбізнес\nЦікаво дізнатися, 13 квітня 2015 в 11:48 коментувати t f\nДля того, щоб гарно оздобити ваше вбрання не потрібно видумувати всіляких непотрібних речей. Можна прикрасити його за допомогою вишивки. Схеми для вишивки бісером зроблять цю справу ще легшою.\nЦе зараз кожна господиня має можливість придбати заготовки для вишивок, а колись усі візерунки придумували самостійно. Взагалі історія вишивки сягає давніх віків. Вишиті речі були відомі ще в ІІ столітті до нашої ери. Для того, щоб оздобити одяг, господині вишивали на ньому різноманітні орнаменти, малюнки. Кожен з них мав символічне значення.\nВеликий вплив на характер української вишивки мали тканини з Візантійської імперії. Записки візантійських письменників повідомляють про вишивку на білій сорочці в Україні у 9-12 століттях. Відомі також вишиті малюнки на мініатюрах та фресках. А сестра Володимира Мономаха — Ганка — ще в 11 столітті організувала першу на Русі вишивальну школу. Там дівчата вчилися гаптувати золотом і сріблом. Українські вишиванки були відомі по цілому світу. Про це свідчать згадки про них іноземних мандрівників.\nЗбереглися вишиванки з козацьких часів 17-18 століття. А центром вишивання тоді були Качанівка на Чернігівщині, Григорівка на Київщині, Велика Бурімка на Черкащині та інші. Вишивали тоді у кожному селі, монастирі, дворянському та купецькому середовищі. І це не дивно, адже вишивка — це чудовий спосіб прикрасити будь-яку річ.\nОсновний елемент українського традиційного одягу — вишиванка. Раніше виготовляли вишиванки для свят, для походів до церкви, похоронів, для буденного одягу. Усі вони відрізнялися тканиною, на якій вишивали, орнаментом та кольоровими забарвленнями. Хоча традиційно одяг та рушники в Україні вишивають червоним та чорним кольором, для похорону сорочки оздоблювали лише чорним, а весільні сукні вишивали білими нитками.\nОрнаменти для вишивки були найрізноманітнішими. У кожному регіоні країни були свої способи зображення, свої символи, свої техніки. Візерунки передавалися з покоління в покоління. Їх придумували самі господині, додавали щось нове до старих, поєднували кілька технік в одну.\nСьогодні український народний одяг знову увійшов у моду. Вишиті сорочки та плаття стали дуже популярними. Для оздоблення одягу використовують не лише традиційні візерунки, господині полюбляють вишивати різноманітні малюнки з використанням яскравих кольорів. Для більшої яскравості додають бісер. Він робить сукню ще більш привабливою.\nДля того, щоб полегшити роботу над оздобленням сукні використовують схеми для вишивки бісером. Спеціальний малюнок має усі розрахунки. Також там вказані кольори, які потрібно використовувати.\nПридбати схеми для вишивки бісером та усі необхідні допоміжні елементи можна на сайті компанії “Візерунок”.\nСхеми вишиванок - створювати ексклюзивні вишиті сорочки тепер легко!


Головна › Поради для дому › Новий Рік › День сміху (День дурня) у 2018 році. 1 квітня\nДень сміху в 2018 року відзначається, як і в інші роки, 1 квітня. Ще одна назва свята – День Дурня. У 2018 році він припадає на неділю.\nТрадиції та обряди свята, національні особливості\nДень не є державним святом ні в одній країні, але повеселитися і подуріти в цей день люблять у всьому світі.\nГоловна складова Дня сміху – різноманітні розіграші та обмани, як цілком нешкідливі, так і досить провокаційні; прикольні подарунки.\nКоли і де зародилася ця традиція, достовірно не відомо. Історики вважають джерелом свята звичай відзначати в Стародавньому Римі в середині лютого свято Дурних. Інші стверджують, що історія Дня сміху веде своє походження від давньоіндійського свята жартів, який відмічався в останній день березня.\nВідомо також, що в ірландських сагах 1 квітня згадується як день, в який прийнято дурити. І завели цей звичай самі боги.\nОдна з найбільш аргументованих версій походження свята пов’язує його з язичницькою традицією відзначати день весняного рівнодення. У багатьох народів цей день мав особливе сакральне значення. У день весняного рівнодення влаштовувалися веселі гуляння з жартами і розіграшами. Вважалося, що такі ритуали задобрюють мінливу весняну природу, допомагають утвердитися тепла.\nЩе одна гіпотеза пов’язує День Сміху з переходом в 1582 році на григоріанський календар, введеним римським папою Григорієм XIII. Згідно з цим календарем Новий рік тепер наставав 1 січня, а от раніше новорічний тиждень починався 25 березня і закінчувався саме 1 квітня. Не всі прийняли новий календар і святкували Новий рік по-старому. Вважається, що таких консерваторів стали називати дурнями і жартували над ними.\nЗ часом навколо Дня сміху склалися свої цікаві традиції та повір’я. Наприклад:\nу деяких країнах (Великобританія, Ірландія, Австралія) розіграші влаштовуються тільки до обіду. В іншому випадку можна втратити удачу;\nна першоквітневі жарти не можна ображатися;\nжарти та розіграші не повинні приносити шкоди;\nдіти, народжені 1 квітня, щасливі в справах, але їм не слід грати в азартні ігри.\nТакож існують національні особливості у святкуванні Дня дурня.\nШотландія У Шотландії це свято відзначається два дня. Другий день називається Днем хвоста, і головні жарти присвячені тій частині тіла, що знаходиться нижче пояса Франція У Франції тих, хто вірить першоквітневих жартів, називають «квітневою рибою». Поширена жарт – приклеєна з спині паперова рибка Німеччина У Німеччині в селах у цей день не прийнято працювати. Дорослі і діти дають один одному нездійсненні завдання, всіляко обманюють Індія В Індії жартувати і веселитися, мазати всіх фарбою прийнято 31 березня – в Holi Festival Росія В Росії День Дурня стали відзначати завдяки Петру Першому з 1703 року. Влаштовуються всілякі розіграші, даруються прикольні подарунки. Головна приповідка – «1 квітня – нікому не вірю»\nУ багатьох країнах у День Сміху проходять цікаві заходи:\nкарнавали і ходи. Особливо славляться заходи, що проводяться в цей день в столиці гумору Одесі;\nвсілякі виставки та інсталяції;\nдемонстрація кінокомедій в кінотеатрах;\nтематичні заходи у розважальних закладах;\nрозіграші у засобах масової інформації.\n1957 рік Телекомпанія BBC показала репортаж про багатий урожай спагетті в Швейцарії 1986 рік Одна з паризьких газет оголосила про демонтаж Ейфелевої башти і перенесення її у французький Діснейленд 2008 рік Телекомпанія BBC повідомила, що пінгвіни навчилися літати, і продемонструвала відповідний ролик 2013 рік Корпорація Google повідомила про запуск нової служби, передає запахи на комп’ютер


Україна-НАТО: міфи та реальністьБердянська міська рада - офіційний сайт Подробно :: Бердянська міська рада - офіційний сайт\nУкраїна-НАТО: міфи та реальність\n27.11.2019 створений Прес-служба\nУ 2003 році лише 16% українців підтримували ідею членства в НАТО. На сьогодні — це понад 60% населення. В лютому поточного року набули чинності Зміни до Конституції, які закріплюють курс України на членство в Європейському Союзі та НАТО. Прийнята Річна національна програми співробітництва України з НАТО та Концепція вдосконалення інформування громадськості з питань євроатлантичної інтеграції України.\nАле досі активно поширюються міфи про небажане членство України в цьому Альянсі.\nЧому поширюються міфи про НАТО? Тому що:\n- спадщина радянського мислення серед населення залишається доволі сильною,\n- російські політики та ЗМІ створюють з НАТО “образ ворога” та не бажають відпустити Україну до так званої ворожої організації,\n- деякі українські політики свідомо приховують від населення правду про Альянс, і лише граються з темою НАТО задля електоральних вигод,\n- пересічний український громадянин ще не повністю розуміє переваги від членства з НАТО, на відміну від тих країн, які вже стали членами НАТО.\nМІФ 1: НАТО — агресивний імперіалістичний блок.\nЗавданням НАТО — є колективна безпека та оборона, а не напад чи агресія, про що записано в основоположному документі Організації — Вашингтонському договорі 1949 року. НАТО у своїх принципах і діяльності дотримується норм ООН і діє за її мандатом. До її складу вже входить 29 країн.\nМІФ 2: НАТО — це блок спрямований проти слов’ян\nРосійські політики сьогодні кличуть росіян, білорусів та українців на “священну війну за руський світ”. Спекулюючи на етнічній належності московські пропагандисти закликають захистити слов’янську єдність. При цьому в НАТО вони вбачають головну загрозу. Насправді ж все виглядає по-іншому. Загалом у світі налічується 13 країн, де слов’яни складають більшість населення. Серед них 7 країн вже є членами НАТО (Чехія, Польша, Словаччина, Словенія, Болгарія, Хорватія, Чорногорія), 2 країни готуються до вступу (Північна Македонія, Боснія та Герцеговина). Лише 3 країни на даному етапі не планують вступати (Росія, Білорусія та Сербія). Тобто, переважна більшість слов’янських країн є членами НАТО або планують до нього вступити. (див. слайд з картою країн)\nМІФ 3: вступ України до НАТО зіпсує відносини з Росією\nПро яке ще зіпсування відносин йде мова? На сьогодні Україна та Росія перебувають у стані неоголошеної війни, анексовано Крим, російські війська знаходяться на Донбасі, воюючи проти української армії. При цьому застосовується найновітніша російська техніка та зброя. У спеціальних таборах на території Російської Федерації готуються розвідувально-диверсійні групи, що здійснюють диверсії по всій території України. Знищується інфраструктура, загинули тисячі людей, більше мільйона жителів стало біженцями. Проти нашої держави цілеспрамовано ведеться інформаційно-психологічна війна. До неї залучена більшість державних та недержавних ЗМІ Російської Федерації та їх сателітів так званих “ДНР” та “ЛРН”.\nМІФ 4: членство НАТО автоматично веде до повного переходу на озброєння США\nПрактично всі держави — учасниці мають озброєння, що їм найбільш підходить. Пострадянські країни навіть через багато років озброєні частиною радянської техніки, що пройшла вдосконалення. Найбільші ж країни мають своє виробництво літаків, гелікоптерів,танків, броньованих машин, артилерійських систем та стрілецької зброї. (слайд з технікою)\nМІФ 5: вступ до НАТО означатиме обов’язкове відправлення українських військовослужбовців у гарячі точки\nВідповідно до Конституції України та Закону про участь України у міжнародних миротворчих операціях, участь українських військовослужбовців у будь-яких операціях за кордоном здійснюється виключно за рішенням Верховної Ради України. Так ж подібна практика існує і в країнах-членах НАТО, кожна з яких самостійно визначається щодо участі у відповідних операціях. Жодних повноважень у спільних органів НАТО щодо направлення у гарячі точки військовослужбовців тієї чи іншої країни немає, адже це суверенітентне право кожної держави.\nМІФ 6: НАТО — це інструмент зовнішньої політики США, де Вашингтон має безконтрольних вплив і нав’язує будь-які рішення іншим членам Альянсу.\nХоча внесок США та її вплив в організації значний, однак існує чимало прикладів, коли позиція цієї держави не знаходила підтримки інших членів Альянсу і, відповідно, вигідні для США рішення не ухвалювались. Найбільш відомим випадком є відмова Альянсу у 2003 році розпочати військові дії проти Іраку, оскільки частина європейських союзників висловились проти цієї компанії. В результаті США довелось самотужки створювати антисадамську коаліцію поза форматом НАТО,\nМІФ 7: малі та середні країни не мають впливу на прийняття рішень і вимушені “танцювати під дудку” великих держав.\nНасправді ж у НАТО використовують найбільш демократичний (у порівнянні з іншими міжнародними організаціями) принцип ухвалення рішень — консенсус. Тобто рішення вважається ухваленим лише у випадку, коли жодна з країна-членів не має заперечень. Фактично, одна, навіть найменша країна НАТО може заблокувати рішення цілого Альянсу, якщо не погоджується з ним. Наприклад, на Бухарестському саміті НАТО (квітень 2008 року) Греція заблокувала рішення про запрошення Македонії до членства НАТО через невизнання конституційної назви цієї країни, так як цю назву вважають такою, що належить Греції (згадайте видатного полководця Олександра Македонського). (слайд з картой)\nМИФ 8: Членство з НАТО погіршує інвестиційних клімат\nПроцедура вступу до Альянсу — це всеохоплююча експертиза політичної й економічної система країни. Якщо держава проходить її та стає членом НАТО, це означає, що вона є стабільним та передбачуваним політичним та економічним партнером.\nДосвід розширення Альянсу, коли членства набули країни Центральної і Східної Європи, свідчить, що у період виконання цими державами національних програм з Плану дій щодо членства і проведення переговорів зі вступу, обсяги прямих закордонних інвестицій збільшилися на мільярди доларів. Так, у 1997 р. в економіку Польщі було інвестовано 2,7 млрд. доларів США, у 1998 – 5 млрд. доларів США, а в 1999 р. – році вступу Польщі до НАТО – вже 8 млрд. доларів США. Щодо Чехії й Угорщини цифри ще більш вражаючі. У 1997 р. прямі іноземні інвестиції в економіку цих країн становили відповідно 4 і 6,2 млрд. доларів США, у 1998 – 9,8 і 10, 2 млрд. доларів США, у 1999 р. – 12,8 і 14,5 млрд. доларів США.\nМІФ 9: членство з НАТО зовсім необов’язково Україні. Можна залишатися нейтральними.\nНасправді не має жодного прикладу, коли б відмова від участі у системі колективної безпеки допомогла б будь-якій державі у забезпеченні її територіальної цілісності та розв'язанні конфліктів. Під час другої світової війни проголошення нейтралітету не захистила такі країни як Бельгія, Нідерланди та Норвегія — і ці держави були окуповані нацистами.\nПри цьому, забезпечення нейтралітету вимагає залучення значних фінансових ресурсів. У нейтральних європейських країнах все чіткіше простежується тенденція до перегляду свого статусу. Так, нейтральні держави Австрія, Швеція, Швейцарія та Фінляндія, не будучи членами Альянсу, беруть активну участь, як і Україна, у програмі НАТО “Партнерство заради миру”. Фінляндія розпочала підготовку до остаточного узгодження стандартів своїх збройних сил та інфраструктури за стандартами НАТО.\nУкраїна також не входячи ні до одного з воєнних союзів стала об‘єктом нападу зі сторони Росії.\nТак що ж таке НАТО? Це організація колективного захисту та оборони. Перш за все це — Політично-Військовий альянс.\nПОЛІТИЧНА частина НАТО — підтримує демократичні цінності і заохочує консультації та співпрацю у питаннях оборони та безпеки, щоб зміцнити довіру і, у довгостроковій перспективі, запобігати конфліктам.\nВІЙСЬКОВА частина НАТО - вважає своїм обов’язком мирне розв’язання суперечок. Якщо дипломатичні зусилля не дають результатів, у НАТО є військова потужність здійснювати операції з врегулювання кризи.\nВони здійснюються відповідно до пункту щодо колективної оборони договору про заснування НАТО — стаття 5 Вашингтонського договору. Де чітко вказано, що напад на одного з членів Альянсу — це напад на всіх. Тому, якщо країна вирішує стати членом НАТО, вона зобов’язується допомагати і захищати союзників і Альянс.\nДану інформацію для працівників виконкому розповів помічник міського голови, уповноважений з питань взаємодії з силовими структурами, військовими частинами, учасниками АТО та членами їх сімей Дмитро Зубович, який брав участь у семінарі “Синергія громадських та урядових інституцій щодо інформування суспільства з питань євроатлантичної інтеграції”, що проходив у Запоріжжі. Захід проводила Громадська Ліга Україна-НАТО за підтримки Запорізької обласної державної адміністрації та Центру інформації та документації НАТО в Україні для держслужбовців, посадових осіб місцевого самоврядування.\nМатеріал створений на основі доповіді Віктора Топальського, кандидату історичних наук, начальника науково-дослідної лабораторії Науково-дослідного центру гуманітарних проблем ЗСУ.\nДодамо, що в Бердянську за участю ГО "Запорізький обласний центр сприяння євроатлантичній інтеграції України" з військовослужбовцями, освітянами, працівниками культури, громадськими активістами проводяться семінари, тематичні години, бесіди, лекції для молоді з питань євроатлантичної інтеграції України з розповсюдженням відповідної тематичної літератури. Важливо і надалі проводити ефективну інформаційно-роз`яснювальну роботу щодо підтримки стратегічного курсу країни на подальшу тісну співпрацю з Північно-Атлантичним Альянсом, популяризацію вступу України до НАТО.\nЗ метою належного інформування громадськості з питань євроатлантичної інтеграції України у бібліотеках міста було виставлено на постійній основі тематичні книжкові виставки “Україна і НАТО”, інформаційні експозиції з питань діяльності Європейського Союзу та євроатлантичної інтеграції України з розповсюдженням відповідної тематичної літератури: “Стислий огляд допомоги НАТО Україні”, “Посилена Передова Присутність НАТО”, “Кіберзахист НАТО”, “П'ять найпоширеніших російських міфів про НАТО”, “Що таке НАТО? Знайомство з Трансатлантичним альянсом”.


Карта АТО: ситуація на сході України станом на 27 вересня » Слово і Діло\nКарта АТО: ситуація на сході України станом на 27 вересня\n27 вересня 2015, 12:26\nСитуація на сході країни станом на 00:00 27 вересня 2015 року за даними РНБО України, прес-центру АТО, Міноборони, журналістів та волонтерів. Інформація оновлюється протягом дня.\nМинула доба у зоні АТО була не повністю спокійна. В період з 20 години і до опівночі 26 вересня бойовики 4 рази порушили перемир'я.\nБлизько 20, 22 години та опівночі бойовики зі стрілецької зброї і великокаліберних кулеметів вели вогонь по українському опорному пункту в селищі Лозове. У цьому ж районі працював ворожий снайпер.\nКрім того, о 20:50 та 23:10 незаконні збройні формування на тимчасово окупованій території поблизу селища Троїцьке били з автоматичних гранатометів у напрямку лінії розмежування.\nА після опівночі, 27 вересня, сепаратисти знову обстрілювали український опорний пункт в Лозовому.


Українки через низький рівень профілактики хворіють на рак грудей частіше, ніж жительки інших країн - онколог | УНІАН\nУкраїнки через низький рівень профілактики хворіють на рак грудей частіше, ніж жительки інших країн - онколог\nРак молочної залози є другим онкологічним кілером після раку легенів, вважають лікарі.\nГоловна проблема високого рівня захворюваності на рак молочної залози - низький рівень профілактики та скрінінгу \_ healthport.ru\nВ Україні через низький рівень профілактики жінки хворіють на рак грудей частіше, ніж жительки інших країн.\nЧитайте такожМожна захворіти на рак: лікар розповіла про страшні наслідки безсоння\nПро це заявив доктор медичних наук, завідувач кафедри онкології Запорізької медичної академії післядипломної освіти Олексій Ковальов на прес-конференції в УНІАН, присвяченій питанням еволюції підходів до лікування раку молочної залози та досвіду українських онкологів в освоєнні нових методів.\n«Головна проблема високого рівня захворюваності на рак молочної залози - низький рівень профілактики та скрінінгу. Рак молочної залози - це, напевно, другий онкологічний кілер після раку легенів», - сказав Ковальов.\nЗа словами завідувача хіміотерапевтичного відділення Львівського регіонального онкоцентру Ярослава Шпарика, новітній метод імунолікування вже приніс довготривалу відповідь для хворих - люди можуть жити багато років із 4-ю стадією раку.\n«На жаль, перспективу того, що держава зможе забезпечувати таке дороговартісне лікування, ми оцінюємо дуже примарно. Це дуже великі цифри для бюджету будь-якої країни», - підкреслив він.\nЯк зауважив Шпарик, імунотерапія - дуже складний метод, під час лікування можуть виникнути тяжкі ускладнення, але вона дає хворим шанс на життя (УНІАН: імунотерапія – стимуляція імунітету організму на вироблення спеціальних клітин, які боротимуться з раковими клітинами).\n«Після хіміотерапії одразу ясно, де та які побічні ефекти будуть. А при імунотерапії ми не можемо знати, де саме з'являться ці негативні наслідки. Але з досвідом ми краще навчилися боротися з цими негативними ефектами та швидше визначати їх», - наголосив онколог.\nЯк заявила голова пацієнтської організації «Разом проти раку» Лариса Лопата, в Україні хворі на рак грудей жінки можуть розраховувати на допомогу тих, хто вже пройшов усі стадії цієї хвороби.\n«Цьогоріч пройшло вже 20 років після моєї першої операції, вже 19 років я перебуваю у стадії ремісії. Після хвороби мені захотілось допомагати тим, хто проходить цей тяжкий шлях лікування. Тому ми створили кілька громадських організацій, до яких входять жінки, які вже пройшли лікування і можуть допомагати пережити його іншим. Ми співпрацюємо з лікарями, клініками та Міністерством охорони здоров’я, випускаємо спеціальну літературу для хворих та консультуємо здорових жінок», -повідомила Лопата.\nЗа її словами, організація «Разом проти раку» провела вже 14 конференцій в Україні і 4 міжнародні конференції для жінок.\nУ свою чергу Ковальов наголосив, що регулярна перевірка свого здоров’я допоможе вберегти життя та не витрачати згодом великі кошти на складні операції.\n«Сьогоднішні препарати дозволяють говорити про повне виліковування, а пацієнти на останній стадії можуть жити довго. Але варто розуміти, що за всю історію людства нам не вдалося за допомогою ліків перемогти жодне серйозне захворювання. Ми їх перемогли лише через профілактику та вакцинацію. Запровадження скрінінгової програми призвели до того, що в Австралії, наприклад, уже кілька років не виявляли рак шийки матки. Треба розуміти це і доносити до людей. Це все довготривалий та серйозний процес і, можливо, через десятки років, якщо до нас дослухаються, ми зможемо виростити покоління жінок без раку молочної залози», - сказав Ковальов.


"Cвітячи іншим - не згори сам!"\nАвтор: Гарак Таня. Дата публікації: 31.01.2014.\nТеги: "емоційне вигорання"\nСьогодні з’являється такий термін як “емоційне вигорання”, що є наслідком некерованого стресу, викликаного міжособистісним спілкуванням в професійній діяльності. Найбільшим показником “емоційного вигорання" є емоційне виснаження, яке виникає при перевантаженні, відчутті гніву та депресіях тощо. Спілкування з педагогами показує, що багато кому з учителів притаманні всі прояви цього феномену. Проект має на меті попередження та профілактику "емоційного вигорання" педагогів у сучасних закладах освіти та оволодіння педагогами антистресовими техніками.\nСвіт дитини - очима письменника\nАвтор: Ольга Волохата. Дата публікації: 31.01.2014.\nТеги: Розвиток, творчість, здібності\nПроект «Світ дитини – очима письменника» покликаний на довготривалі строки шляхом інформативної та роз’яснювальної роботи серед дітей, шляхом творчого спілкування. Популяризація дитячої літератури сприятиме не лише розвитку особистості, ознайомить з письменниками рідного краю, а також допоможе творчо реалізувати себе дітям\nШкола вихідного(вільного) дня\nАвтор: Горба Галина. Дата публікації: 31.01.2014.\nТеги: школа, знання, наука, різні вікові категорії\nЩотижня для всіх бажаючих проводитимуть заняття у вигляді консультацій, веселих досліджень, інтерактивних ігор, квестів, командних змагань, дискусій, дослідницьких проектів, практичних кейсів. Школа допоможе максимально розкрити свої здібності, покаже практичне застосування знань та навчить жити у гармонії зі світом та здобути потрібні знання, вміння та навички. Студенти-відмінники допоможуть здобути втрачені знання, виробити вміння та навички. Можливість вибирати зручний час, значна перевага програми. Тривалість навчального року складатиме 9 місяців. Програма передбачає різні ступені складності та розрахована на поетапний перехід з одного ступеня на інший з кожним наступним роком. У зв’язку із потребою у нових знаннях різних верств населення проект надзвичайно актуальний.\nАвтор: Sidor Mar'yana. Дата публікації: 31.01.2014.\nТеги: Французький клуб, мова, навчання, закордоном, Франція\nПроект передбачає створення Французького клубу, який виступав би посередником між Тернополем і французькими містами і включатиме три секції: лінгвістичну, навчальну та секцію культурно-масових заходів.\n"Допоможи іншим - допоможи собі !"\nАвтор: Уляна Лисичка. Дата публікації: 31.01.2014.\nТеги: навчання літніх людей, старші, комп'юторні технології\nСтворення умов для навчання літніх людей користуванню засобами мобільного зв’язку та Інтернету. Забезпечення вільного й відкритого доступу до інформації, важливого для інтегрування літніх людей до спільноти, розширенні простору спілкування, відродження нових життєвих імпульсів та інтересів, підвищення їхнього соціального статусу\nПроект призначений робити людей успішними, вселяти в них оптимізм, дарувати радість і вчити насолоджуватися життям. Тренінг спрямований на формування в слухачів компетентності, спрямованої на досягнення успіху у всіх сферах їхньої життєдіяльності. Ця мета досягається за допомогою проведення лектором ділових ігор, імітації переговорів та дебатів, створення життєвих ситуацій, проведення та аналізу анкет і опитувань. Тренінг проходить під гаслом: “Хороший настрій – запорука успіху!”\nАнглійська в іграх\nАвтор: Сус Іра. Дата публікації: 31.01.2014.\nТеги: англійська в іграх, викладач з Америки, студенти-волонтери, живе спілкування\nНа сьогодні володіння іноземною мовою – дуже престижно. Нажаль, не всі батьки мають змогу надати своїй дитині можливість додатково займатися іноземною мовою на платній основі. Тому, ми пропонуємо тиждень посиленої англійської мови цілком БЕЗКОШТОВНО!!! І що головне, дитину НЕ потрібно буде змушувати вчитися, вона сама цього буде прагнути, оскільки навчання проводиться за ігровими методами. Учні зможуть поринути в живу англійську і отримати необмежені можливості для вивчення нових слів, фраз і мовних оборотів, а також для запам`ятовування і розвитку навичок розмовної мови – це все в процесі гри. Учасники проекту матимуть також змогу поспілкуватися з американським викладачем наживо. Щодо проекту, то він реалізується протягом одного тижня (в березні місяці). Охочі взяти участь будуть заздалегідь сформовані у групи відповідно свого віку. Робочий тиждень триватиме п’ять днів. Початок занять о 12:00, тривалість – 2 год. Ми сподіваємося, що цей проект поглибить знання з англійської мови; надасть можливість учням навчатися граючись; та залучить дітей до співпраці з ровесниками та студентами-волонтерами.\nАвтор: Шуст Тарас. Дата публікації: 31.01.2014.\nТеги: Пізнай свій край\nПроект має на меті ознайомити широкі кола із історико-культурними та рекреаційними туристичними ресурсами нашої області. Також у проекті запропоновані оптимальні маршрути для подорожей та дано рекомендації щодо подальших преспектив розвитку туризму у регіоні.\nАвтор: Марія Пальчаста. Дата публікації: 30.01.2014.\nТеги: Літня школа. англійська мова, учні, спілкування, літо\nНеобхідність цього проекту полягає в тому, щоб допомогти учням вивчати англійську мову і практикувати її вживу. Також це збільшить багаж знань та допоможе продуктивніше працювати під час навчання. Цей досвід школярі використовуватимуть у корисних цілях.\n<< | 1-20 | 21-29 | >>


Близько 75% поверхні земної кулі покривають осадові гірські породи. До цієї категорії відноситься більше половини потрібних копалин, що добуваються з надр планетки. У головному вони зосереджені на континентах, шельфі і континентальному схилі, і тільки близько 15% знаходиться на деньки океанів.\nОсадові гірські породи формуються при переотложения товарів вивітрювання і осадженні речовини в більшому ступені в аква середовищі (пореже на суші), також у процесі діяльності льодовиків. Осадження може відбуватися різними способами. Залежно від його вдачі, виділяють різні групи осадових порід:\n— уламкові — є результатом більшою мірою фізичного вивітрювання, майбутнього перенесення і перевідкладеного матеріалу;\n— колоїдно-осадові — формуються в результаті хім розкладання супроводжується утворенням колоїдних сумішей;\n— хемогенние — утворюються при випаданні осаду з аква сумішей як підсумок хім реакцій або викликаного різними причинами перенасичення сумішей;\n— біохімічні — підсумок хім реакцій, що проходять при участі живих організмів;\n— біогенні, або органогенні — підсумок життєдіяльності організмів.\nЧасто зустрічаються поєднують ознаки різних груп осадові гірські породи. Систематизація, наведена вище, відносить їх до якої-небудь одній групі. Наприклад, вапняк, який може мати уламкові, органогенне, хемогенное або біохімічне походження, належить до біохімічних породам.\nЗа хім складу осадові гірські породи відрізняються від магматичних величезною кількістю породоутворюючих компонент і набагато вище дифференцированностью. Це пояснюється тим, що матеріалом для їх утворення служать продукти вивітрювання метаморфічних, магматичних і поболее старих осадових порід, також гази і розчинені в природних водах мінеральні складові, продукти життєдіяльності організмів, продукти вулканічних вивержень і навіть осколки метеорів (наприклад, кульки з нікелістого заліза ). Не рахуючи того, в їх складі часто зустрічаються сліди здавна зниклої життя — викопна флора і фауна. Зазвичай, вік таких скам’янілостей рівний віку самих порід, але зустрічаються і більш прадавні, переотложения органічні залишки.\nДеякі породи (діатоміти, нуммулітові і мшанкові вапняки та інші) повністю складені організмами (біоморфною) або їх осколками (детрітусовіе). У біоморфного (цельнораковінніх) структурах скам’янілості розміщуються ізольовано один від одного, зв’язуючись цементом (брахіоподовие черепашнику) або наростають один на одного, утворюючи текстури росту (коралові або мшанкові вапняки). Детрітусовіе структури формуються на мілководді під дією руйнівних раковини хвилювань або в результаті життєдіяльності хижаків, подрібнюють раковини з метою видобутку їжі.\nОсадові гірські породи формуються наступним чином: при руйнуванні материнських порід з’являється початкове речовина, яка переноситься водою, вітром або льодовиками, а потім відкладається на поверхні суші і на деньки аква басейнів. У підсумку з’являється складається з різнорідних компонент осад, стовідсотково або частково насичений водою і має пухку і пористу структуру. Цей осад, перероблений з часом, — і є осадова порода.\nПроцес скупчення опадів відбувається під впливом клімату і тектонічного режиму. У критеріях гумідних (теплого і вологого) клімату утворюються алевритами, глини, діатоміти, каустобіоліти (горючі корисні копалини). Для аридних (посушливих) зон властиві вапняки, гіпси, ангідриту, кам’яна сіль. У складчастих областях скупчуються масивні пласти осадових порід, для яких властиві такі ознаки, як мінливість у просторі і строкатий склад уламкового матеріалу. На платформах, навпаки, залягають товщі порід малої потужності з більш однорідним складом уламкового матеріалу.\nУ зв’язку з тим, що умови опадонакопичення в минулі геологічні епохи були близькі до сучасних або подібні їм, на підставі даних про вдачу рассредотачіванія осадових порід на земній поверхні можна відтворити палеотектоніческіх і палеогеографічних обстановку на планеті.\nХто такий Роббі Кін? Хто такий спелеолог?


Презентація до інтегрованого уроку математики 5 клас за темою "Множення десяткових дробів. Сторінками життя та творчості Великого Кобзаря"\nБібліотека Математика 5 клас Дизайн та оформлення\nПрезентація до уроку математики, який має на меті удосконалення вмінь учнів за темою "Множення десяткових дробів" та приурочений до Дня народження Великого Кобзаря.\nІнтегрований урок. Математика 5 класrr\nТема уроку: « Множення десяткових дробів. Сторінками життя та творчості Великого Кобзаря» style.colorfillcolorfill.typefill.onstyle.colorfillcolorfill.typefill.onstyle.colorfillcolorfill.typefill.onstyle.colorfillcolorfill.typefill.onstyle.colorfillcolorfill.typefill.on\nБлез Паскаль«Предмет математики такий серйозний, що корисно не нехтувати нагодою робити його трохи цікавішим».\nТи нам залишив прагнення високі, Шляхи священні, по яких іти Твого сумління й мужності уроки Ми бережем і будем берегти. Микола Палієнкоrrrrrr\nЦицерон«Ніхто не може зізнатися в тому, що він знає математику без знання дробів»\nЗвернемося до математики\nТарас Григорович Шевченко народився 25 березня /9 березня 1814 р. в селі Моринці Звенигородського повіту на Київщині (Черкаська область). Запам'ятайтеrstyle.colorfillcolorfill.type\nВІКТОРИНА1. Назвати імена батьків Тараса Шевченка.2. Як звали братів і сестер Шевченка?4. У яких творах поет пише про своє нещасливе дитинство?3. Де поневірявся Т. Шевченко, осиротівши?ПОРТРЕТ БАТЬКА Шевченкаrr\n4. У яких творах поет пише про своє нещасливе дитинство?5. З ким дружив Тарас у дитинстві?6. Який талант проявився в Шевченка раніше – художника чи поета?\nМені тринадцятий минало. Я пас ягнята за селом. Чи то так сонечко сіяло,Чи так мені чого було?Мені так любо, любо стало,Неначе в Бога...... Уже прокликали до паю,А я собі у бур’яніМолюся Богу... І не знаю,Чого маленькому меніТойді так приязно молилось,Чого так весело було. Господнє небо, і село,Ягня, здається, веселилось!І сонце гріло, не пекло!Та недовго сонце гріло,Недовго молилось... Запекло, почервонілоІ рай запалило…Тяжким і безрадісним було сирітське дитинство великого українського поета Т. Г. Шевченка.\nДуже рано малий Тарас залишився сиротою у 9 років померла мати, а в 11 і батько. Тарас був дуже розумним хлопцем, в нього була величезна тяга не лише до науки, а і до малювання. Основна освіта Тараса Шевченка тривала лише два роки. Її він здобув у церковно-приходській школі. Так як він був кріпаком, йому приходилося наймитувати у місцевого пана Енгельгарда, він і помітив талант Тараса і взяв його своїм особистим художником і направив в малярську школу Ширяєва, Санкт – Петербург, на навчання. В якому році це відбулося ви дізнаєтеся, якщо знайдете значення виразу: 478, 7868 + (0, 134 × 24,8 + 1349, 89)style.colorfillcolorfill.typefill.on\nПерша збірка Шевченка — «Кобзар». Задача. З однієї станції одночасно в протилежних напрямках вирушили два потяги. Швидкість першого потяга – 83,4 км/год, що на 6,8 км/год більше, ніж швидкість другого. Яка відстань буде між ними через 11,5 години? fillcolorfill.typefill.on\n«ЗАПОВІТ» написано у …Знайти значення виразу: 4,5⋅ 124,5+4,5⋅ 139,3+146,2⋅ 4,5. 1845rr\nЯк умру, то поховайте. Мене на могилі,Серед степу широкого,На Вкраїні милій,Щоб лани широкополі,І Дніпро, і кручіБуло видно, було чути,Як реве ревучий…ШЕВЧЕНКО НА УКРАЇНІВідео – кліп «Заповіт»\nЧастину свого життя Тарас Григорович провів на засланні. Але це його не зломило, він продовжував таврувати в своїх творах самодержавно-кріпосницький лад та поневолення уярмлених Москвою народів. За це сидів у тюрмах, які підірвали його здоров’я. Недовго прожив Шевченко, а скільки років ви дізнаєтеся, якщо розв’яжете рівняння. Робота в парі. Розв’язати рівняння.( х – 35,4) : 2,9 = 4\nШевченко прожив тільки 47 років і написав, порівняно із сучасними йому письменниками, небагато - літературна спадщина Шевченка не перевищує 6 томів сучасного друку. Подібна ситуація із малярською спадщиною: в ній майже відсутні твори в техніці олійного живопису, натомість рішучо переважають акварелі, рисунки олівцем та гравюри. Але значення його творчості – колосальне. Шевченко підніс авторитет української мови і зробив її символом українського народу. Він у зрозумілій формі сформулював політичний ідеал нової української нації і тому справедливо вважається пророком Нової України. Помер Великий поет у … році. Вам потрібно це дізнатися, якщо ви відгадаєте невідомі цифри і виконаєте множення то отримаєте рік смерті геніального Кобзаря 7*4*×0,*5 = 1**1 style.colorfillcolorfill.typefill.on\nМогила Тараса Шевченка. Останні дні свого життя Шевченко провів у Петербурзі. Поховали його на Смоленському кладовищі. Помер Шевченко 10 березня 1861 року— на чужині. Проте за день до своєї смерті, у свій день народження, 9 березня, поет попрохав свого вірного друга Григорія Честахівського, щоб у разі його смерті похоронили його у місті Канів.\nВін був сином мужика – і став володарем в царстві Духа. Він був кріпаком – і став велетнем у царстві людської культуриІван Франко\nНарод знає Тараса, любить Тараса, співає його пісні, пересилає з уст в уста оповіді про нього, як про живого сучасника і учасника нашої дійсності. Максим Рильський\nТарас Шевченко! Досить було однієї людини, щоб урятувати цілу націю!Остап Вишня\nЗа підручником О. С. Істер, повторити правило множення десяткових дробів.№№ 1341, 1344 (В. Р.)Домашнє завдання\nЧи сподобався вам урок?Що ви для себе взяли?Що для вас на уроці було головним?Що найбільше сподобалося?Чи зацікавилися життям і творчістю Тараса Григоровича Шевченка?Про що мріяв Шевченко?\nТягілєва Надія Василівна\nМатематика, 5 клас, Дизайн та оформлення\nКонспект уроку+Презентація "Земля – наш дім, ми – господарі в нім"\nПрезентація "Всі дії з натуральними числами", математика, 5 клас\nПрезентація до узагальнюючого уроку "Звичайні дроби"


Дірки і запустіння. У мережу потрапило жахливе відео з "Донбас Арени" - ASN\nДірки і запустіння. У мережу потрапило жахливе відео з "Донбас Арени"\nБлогер Максим Копачевський опублікував відео зі стадіону "Донбас Арена" в окупованому Донецьку. З вулиці помітно, що в скляних стінах стадіону зяє величезна діра.\nКопачевський повідомив, що через сніг на даху стадіону скасовані всі екскурсії, а сам сніг в окупованому місті взагалі не прибирають.\nЗа словами блогера, людей в кафе і музеї "Донбас Арени" немає, проте на стадіоні ще залишилися завойовані ФК "Шахтар" кубки, а також головний трофей команди - Кубок УЄФА.\nРаніше блогер Денис Казанський опублікував фотографії з селища Чорнухине Луганської області, що розташоване неподалік від Дебальцевого.\nМЗС Туреччини зробив заяву про анексований Крим - 17-03-2019 11:25


Свекруха живе у нас 2 тижні. І з кожним днем нагляє все більше і більше. Адже в тому, що вона позбулася квартири, вгадайте, хто винен? Правильно – я. А раз свекруха тепер через мене бездомна, то я повинна віддати їй свою квартиру. А ось дуля їй з маслом! З’їжджати вона не збирається. Чоловік шкодує мати і не бачить нічого страшного в тому, що вона буде жити з нами. Ще й згоден з матір’ю, вважає що вимоги у неї цілком справедливі. Насідають на мене вони вже вдвох. — Jurnal\nСвекруха живе у нас 2 тижні. І з кожним днем нагляє все більше і більше. Адже в тому, що вона позбулася квартири, вгадайте, хто винен? Правильно – я. А раз свекруха тепер через мене бездомна, то я повинна віддати їй свою квартиру. А ось дуля їй з маслом! З’їжджати вона не збирається. Чоловік шкодує мати і не бачить нічого страшного в тому, що вона буде жити з нами. Ще й згоден з матір’ю, вважає що вимоги у неї цілком справедливі. Насідають на мене вони вже вдвох.\nУнадився до нас молодший брат чоловіка ходити, харчуватися. Працює він неподалік від нашого будинку, а я в тоді декреті була, ось він і приходив кожен день на безкоштовний «бізнес-ланч».\nА так як брат чоловіка, Ваня, їсть ого-го скільки, то і готувати мені доводилося щодня. Я поскаржилася чоловікові, що у мене немає ні бажання, ні зайвого часу, щоб годувати його родича.\nАга, допоміг. Ми тоді машину продавали, він нам покупця знайшов і комісійні з нас взяв. І за цю «допомогу» я повинна витрачати на нього свій час? Я подумала, якщо чоловікові не шкода своєї їжі для близької людини – нехай Ваня приходить і їсть.\nЯ вирішила більше не надриватися і готувати як зазвичай: раз в 2 дня. Якщо Ваня з’їв вечерю чоловіка – то це проблеми чоловіка.\nУ перший раз прийшовши додому, побачивши порожні каструлі і вислухавши моє «Ваня зжер», чоловік зварив собі пельмені. Наступного разу пельменів не було – чоловік спробував відібрати в мене варені брокколі.\nВін засунув в рот шматочок капусти, скривився і почав відправляти мене на кухню, щоб я приготувала їжу своєму добувачеві. Я відмовилася, меланхолійно зауваживши:\n– А сенс? Все одно Ваня завтра прийде і все з’їсть.\nЧоловік пішов, сам насмажив м’яса з картоплею і заявив, що ще й на завтра на вечерю залишиться.\nНе залишилося – Ваня був. І тільки тоді чоловік поговорив з братом про те, що у нас не благодійна їдальня, і нічого до нас ходити кожен день. Ваня міцно образився.\nАдже тепер доведеться харчуватися за свій рахунок, а з його апетитом – це досить накладно. Тоді Ваня вирішив поскаржитися мамі, що старший брат пошкодував для нього шматок хліба.\nМоя свекруха – своєрідна жінка. Ось що вона придумала під час моєї вагітності:\nСвекруха побачила у мене сторінці в соцмережі фотографію, де я була з великим животом. А вона десь вичитала, що не можна фотографуватися – для дитинки погано.\nУ зв’язку з цим, вона вирішила: раз я виклала фото – значить хочу позбутися дитини, і розтріпала про це все родичам. А чому я хочу позбутися? Правильно – тому, що нагуляла і мене совість замучила.\nНаступного разу вона образила мене, прийшовши до нас на «кашу». Вона подивилася на дитину і заявила:\n– Не схожий. Точно нагуляла, – і пішла.\nА тут у свекрухи біда така трапилася: сина молодшого образили, годувати не хочуть. І хто? Я і що на її старшенького чуже кодло скинула.\nВідразу до нас приїхала, з порога на мене з кулаками кинулася. І адже на те, що дитина у мене на руках – плювати їй було. Гаразд, чоловік удома був. Відтягнув від мене свою матусю і за поріг виставив.\nЧерез кілька днів мені зателефонував задоволений Ваня:\n– Спасибі тобі. Мама на мене квартиру переписала, щоб вам з братом не дісталося. Я тобі винен.\nДитина пішла в садок, чоловік мене влаштував до себе на роботу, а у Ваня одружився і міцно заліз під каблук дружини. Все частіше в наш будинок почала приходити свекруха, її обличчя було все сумніше.\nСкаржилася улюблена свекруха, що ні вона тепер господиня в домі, а дружина Ванічки там тепер за головну. Зате я яка у неї молодець стала: і дитина на чоловіка схожий і господиня я відмінна.\nЧого і слід було очікувати, в один жахливий день прийшла свекруха до нас з валізами: виставила її чоловіка Вані.\nСвекруха живе у нас 2 тижні. І з кожним днем нагляє все більше і більше. Адже в тому, що вона позбулася квартири, вгадайте, хто винен? Правильно – я. А раз свекруха тепер через мене бездомна, то я повинна віддати їй свою квартиру. А ось дуля їй з маслом!\nЗ’їжджати вона не збирається. Чоловік шкодує мати і не бачить нічого страшного в тому, що вона буде жити з нами. Ще й згоден з матір’ю, вважає що вимоги у неї цілком справедливі. Насідають на мене вони вже вдвох:\n– Коли ти віддаси мені свою квартиру? – запитує свекруха. А чоловік їй вторить:\n– Мила, ми ж все одно будемо тут жити, для нас нічого не зміниться.\nВсе б нічого, але квартира – моя власна, у чоловіка на неї немає ніяких прав. І відчуваю я, справа ось до чого йде: вилетять з мого будинку і чоловік, і його маманя.\n– Яка тобі різниця, від кого твоя сестра народила дитину? Головне, дівчинка – твоя племінниця і ти зобов’язаний її утримувати! Це – твій обов’язок, як старшого брата! – свекруха насварила чоловіка і повернулася до мене. – А тобі що, зайнятися більше нічим, крім як пхати свого носа не в свою справу? Он, підлоги у тебе брудні, займися краще будинком! Це – не твоя справа, куди мій син витрачає зароблені ним гроші!\nНаш шлюб ніколи не був щасливим, якщо вже говорити на чистоту. Все трималося на моєму мовчанні. Як мене вчила мама: Якщо хочеш зберегти сім’ю – вмій вчасно прикусити язика


Керрі (1976) дивитися онлайн українською в HD | UAfilm.TV\nUAfilm.TV » Фільми » Керрі\nДосить часто в школах і інших навчальних закладах процвітає дитяча жорстокість. Глузування і жарти, з першого погляду, абсолютно нешкідливі, але можуть завдати дуже серйозну моральну травму дитині. Ситуація в фільмі «Керрі» (Carrie) саме така. Добра і тиха школярка має дуже м'який, поступливий характер. Цим користуються її однолітки і систематично знущаються над нею. Дівчинка Керрі дуже недовірлива і дурні жарти приймає близько до серця. Їй справді здається, що в колючих жартах її ровесників є справжня правда. Цей факт починає розвивати в ній деякі комплекси. Керрі стає відлюдною, прихованою і замикається в собі. Йдучи в свої самотні роздуми, головна героїня фільму «Керрі» абсолютно випадково виявляє в собі дивні здібності. Спочатку дівчинка не надає великої ваги своїм новим якостям, вважаючи це випадковістю. Однак, час показує, що властивості організму Керрі - зовсім не випадковість, і вони стрімко розвиваються. Тим часом, однолітки дівчинки готують для неї чергову каверзу. Вони єхидно «потирають руки», навіть не підозрюючи про те, чим це все закінчиться.\nДивитися фільм Керрі українською\nСтарскі та Гатч


Колегія суддів розглянула апеляційні скарги голови ліквідаційної комісії та Міністерства культури України\nГоловна > Медіа > Новини > Колегія суддів розглянула апеляційні скарги голови ліквідаційної комісії та Міністерства культури України\nКолегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Анатолія Степанюка та суддів Людмили Губської, Оксани Епель розглянула апеляційні скарги голови ліквідаційної комісії та Міністерства культури України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 4 вересня 2019 року в адміністративній справі № 640/14586/19.\nОбставини справи: релігійна організація «Київська Патріархія Української Православної Церкви Київського Патріархату» звернулася до суду з позовом до Мінкультури. У ньому просила визнати протиправними й скасувати реєстраційні дії міністерства. Останні внесли до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань записи про:\n- перебування релігійної організації у стані припинення;\n- внесення відомостей про Київську патріархію УПЦ КП інформації про фізичну особу як про голову комісії з припинення або.\nПредставник позивача 2 вересня 2019 року подав заяву про забезпечення позову: просив заборонити вчиняти будь-які дії щодо управління та розпорядження майном релігійної організації, а також щодо припинення або ліквідації релігійної організації.\nОАСК задовольнив заяву про забезпечення позову 4 вересня 2019 року.\nНе погоджуючись із вказаним судовим рішенням, голова ліквідаційної комісії подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду та винести нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову. Крім того, не погоджуючись зі згаданою ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва, Мінкультури України подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її.\n11 листопада 2019 року колегія суддів Шостого ААС задовольнила апеляційні скарги голови комісії та Міністерства культури України. Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 вересня 2019 року – скасовано. Також прийнято нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання релігійної організації «Київська Патріархія Української Православної Церкви Київського Патріархату» про забезпечення позову – відмовлено.


Найзвабливіші знаки Зодіаку, які легко підкорюють серця - Радіо Максимум\nНайзвабливіші знаки Зодіаку, які легко підкорюють серця\nЗнаки Зодіаку, перед якими неможливо встояти\nУ кожного траплялись у житті люди, які просто притягували до себе увагу не просто своєю зовнішністю. Астрологи назвали знаки Зодіаку, які з легкістю привертають увагу протилежної статі своєю привабливістю.\nСтрілець. Зазвичай, люди цього знаку є однолюбами, однак це зовсім не заважає бути їм шалено привабливими для всіх навколо. До того ж, вони неймовірно пристрасно ставляться до своєї другої половинки. У чому ж секрет ефектності Стрільців? Все просто: впевненість у собі та реальний потенціал.\nЦе цікаво: Фінансовий гороскоп на цей тиждень 3 – 9 лютого: Близнюкам не варто витрачатись\nСкорпіон. Представники цього знаку обожнюють все нове, тому готові до відкриттів та підкорень не лише гір, а й людських сердець. Скорпіони можуть детально вивчити свого партнера, але виправдовують зради зі свого боку, чим часто відлякують людей. Але перед їхньою харизмою важко встояти.\nБлизнюки. Доволі неоднозначний знак Зодіаку, тому викликає справжню бурю емоцій. Пристрасть та чуттєвість Близнюків розбивають серця. До слова, вони ненавидять сумувати, а нудьга – їхній найбільший страх. Тому яскраві люди цього знаку навіть поглядом здатні захопити.\nЧитайте також: Лютий стане місяцем кардинальних змін для людей цих знаків Зодіаку


Спів і живопис як візитна картка України в ЄС @ Закарпаття онлайн\nЯк переїхати в Словаччину і залишитися українцем.\nЗа дві години їзди від Ужгорода стоїть невеличке словацьке місто Кошиці. В 2013-му воно отримало статус культурної столиці Європи і може похвалитися великою кількістю мистецьких заходів. Серед них – виставки українських художників і музикантів, також тут проходять Дні України. Як українські таланти шукають себе в Словаччині і пропагують свою культуру на території об’єднаної Європи?\nУкраїна може багато чого навчитись у Словаччини. Тут є чимало народних фестивалів – словаки танцюють, співають, і для їхньої культури є підтримка на усіх рівнях. Вони дружні, у них прийнято бути терпимими. І усе це можна взяти для себе, порівнюючи звичаї, народний одяг, бачити, що спільне, а що відмінне.\nЗ пензлем за кордон\nХудожниця Наталія Студенкова живе в Кошицях із сім’єю уже близько 10 років. Переїзд у Словаччину був родинним рішенням. Спочатку приїхали з чоловіком як туристи, захопились природою і доброзичливістю людей, а згодом переїхали сюди жити. Мову спочатку не знали, але завдяки схожістю з українською проблем з вивченням не було. Допомогли підручники, спілкування з місцевими мешканцями.\nНаталя признається, що словаки сприймали їх із самого початку дуже добре і тепло. «Але саме ставлення до України трансформується, бо раніше могли сказати, мовляв, «Україна? То дам десь біля Москви, а Київ – то російське місто», а зараз це все змінюється з приїздом великої кількості українців», – згадує Наталя.\nХудожниця мала чимало виставок у різних містах Словаччини – в Гуменному, в Пряшеві, Свиднику, Кошицях, Братиславі, – а також брала участь у фестивалях і пленерах по всьому світу – в США, Італії, Болгарії, Таїланді. Також її роботи нещодавно були представлені в Пакистані на міжнародному акварельному бієнале.\nСловаки часто говорять Наталі, що краще було б, щоб Україна була сильною і економічно розвинутою державою. Тому що їм цікаві і політичні відносини, і туристичний розвиток. Українцям цікаво приїжджати, бо Словаччина дуже красива, багато зусиль тут приділяють захисту природи. Чого тільки варті зимові Татри!\nСловаччину Наталя починала малювати ще в Києві, і природу, і саму Братиславу. Згодом, у Кошицях, знайомилась з митцями, дізнавалась можливості для виставок, їздила на пленери. Через декілька років Наталю прийняли у Спілку митців Словаччини. У них така схема, що її членами можуть бути іноземні художники, ось-як з Польщі, Чехії, Нідерландів.\nТворчість Наталі отримала розвиток саме у Словаччині, тут вона намагалась й інших митців спонукати до розвитку. Каже, що вони «не дуже рухливі»: буцімто словацькі художники не дуже амбіційні, їм комфортно у себе в країні. Вони мають фонд підтримки мистецтв, свої заходи, роблять свої виставки, і це всіх влаштовує.\n«Надалі будемо їх розбурхувати, щоб вони відчували конкуренцію. Кажуть, що не думали, що я приїду така активна і буду пропонувати стільки усього», – сміється Наталя. Аби чогось досягти, зробити кар’єру як професійний митець, потрібно обирати один напрямок, і в ньому розвиватись. У Наталі це техніка акварелі.\nОдна з її робіт – серія картин про Майдан, вона називає її батальним живописом. «Ми в той час жили уже в Словаччині – кінець 2013-го і початок 2014-го. Бачили це все, і було тяжко, бо хотілось щось зробити. Ось я це втілила в творчості», – розповідає Наталя. Ці картини, їх небагато, виставляла в березні 2014-го в Кошицях. Зацікавленість була велика, словаки це підтримували, мовляв, треба показувати правду людям.\n«Було у словаків таке відчуття: і цікаво, і лякались водночас. Бо вони ж дуже спокійні, не люблять таких революційних політичних змін: «А як це так, в центрі міста, що ж роблять з камінням, а пожежі…» – ділиться спогадами художниця. Вона вважає, що мистецтво було певним джерелом інформації для словаків, саме через картини місцеві українці можуть щось донести.\nПленери дають чимало натхнення – це постійний рух. Бачиш техніку, на майстер-класах можеш дізнатись, які пензлики, які фарби застосовують. Змінюється і твоя творчість. Коли Наталя їде на пленери, то завжди пишуть, що вона з України. Знають, що представляє українську школу мистецтва. Живопис, звісно, відрізняється від словацького. Не лише темою (сама Україна), але й технікою. Та і у словаків інша академічна школа. На пленери приїжджає багато митців з Закарпаття, тому між художниками є добрий зв’язок і постійний обмін. Словаки знають українську школу, захоплюються і навіть трохи лякаються конкуренції.\nНаталя разом з чоловіком у 2017-му зробили перший фестиваль акварельного живопису в Братиславі. Посольство допомогло їм отримати приміщення концертного залу Дворяна. Це дуже велике приміщення, в якому в декілька рядів вдалося помістити роботи 280 митців з 52 країн світу. Тільки самі рами важили 400 кілограмів. Виставка тривала майже два тижні.\nСловаків було небагато, але на відкриття приїхало дуже багато митців з 16 держав, зокрема, з Еквадору, Мексики, Філіппін. Все продумали чітко, роботи присилали поштою. Багатьох митців Наталя знала, бо за декілька років вже мала імідж і репутацію. Це було нелегко, але тепер подружжя має унікальний досвід. «Для мене також важливо, що мене запрошують і знають не лише як митця, але як організатора і куратора. Так налагоджую багато міжнародних зв’язків», – каже Наталя.\nЩе у грудні 2017-го брали участь у «дипломатичному базарі» – благодійних ярмарках, які проходять по всьому світу. Вони збирають завжди багато людей. І в Чехії, і в Австрії, і в Словаччині була представлена Україна. Кожне посольство має свій стіл, де презентують культуру тієї держави. Зазвичай – це їжа, напої, прикраси, іграшки. Усе можна купити, потім ці гроші передають на благодійність.\nУсе посольство допомагало з підготовкою. Адже потрібно працювати з самого ранку до ночі, спілкуватись, промотувати. У Братиславі був дуже великий інтерес до України. «Ми привезли українські рушники, скатертини, ляльки з тканини. Розкупили усе, подобались наші узори, класичне червоне по білому», – згадує Наталя. Люди знають, що український стенд завжди яскравий і є на що подивитись, тому приходять.\nДім, який недалеко\nНаталя не відчуває, що живе десь далеко від дому. Може не вистачати спілкування рідною мовою, хоча навіть українську подружжя вивчило вже в Словаччині. Ба більше, навіть у розмовах у них починає з’являтись словацько-український суржик. А якщо хочеться української кухні, то можна піти в ресторан «Барвінок» в центрі Кошиць.\n«Ми постійно їздимо в Україну, наша донька хоче спілкуватись з бабусею і дідусем, їй цікаво в Києві. Їздимо, щоб піти в театр, щоб купити українські книжки. Хочемо, щоб дитина знала мову, вона говорить словацькою і читає багато українською», – каже Наталя.\nВ державному оперному театрі Кошиць працюють декілька українців. Вони зайняті в хорі, балеті і в оркестрі, також там є подружжя українських солістів – тенор Максим Куценко і мецо-сопрано Мирослава Гаврилюк. Вокалістка родом з Тернополя, виросла у сім’ї музикантів. Вона каже, що з дитинства їй передбачали музичну кар’єру. Тому розвивалась різносторонньо, займалась балетом декілька років, згодом – фортепіано, за цією спеціальністю закінчила музичне училище. А в консерваторії – вокальне відділення.\nШлях до Словаччини не був легким. Спочатку приїхали у Братиславу, але згодом перебрались у Кошиці. Головною причиною переїзду була близькість до України, подружжя почувається тут комфортно і природно\n«Я не є тією людиною, яка йде легким шляхом. Мене ніхто не возив на конкурси, їздила сама. Особливо на мої перші поїздки – в Сарагосу і в Барселону. Не було на кого розраховувати, лише на себе», – розповідає Мирослава.\nСловаки в театрі сприймають Мирославу і Максима як гостей. Ба більше, вона і сама так почувається. «Але це наша робота. Вона узагалі полягає в тому, що ми люди світу. Бо сьогодні ти працюєш в одному театрі, а потім отримуєш шанс – і вже в іншому місці. Ми намагаємось взяти від долі усе і йдемо вперед», – стверджує вона.\nОперна співачка відчуває, що словацький народ прихильний до українців. А ще – у них є хороша риса цінувати свою культуру, звичаї. Мирослава дуже хоче, аби українці теж мали таку рису. Коли їздила на різні конкурси, то бачила, наскільки інші підтримували своїх виконавців, це помітно і в рецензіях, і в розмовах. «Нам бракує цього для того, щоб наша країна стала такою ж самодостатньою. А вона має величезні таланти, і ми гідні більшого», – вірить вона. В певний момент Мирослава зрозуміла, що українці занадто скромні люди, і часто це заважає. Особливо в такий складний момент історії.\nПро своє творче досягнення Мирослава розповідає так: «У грудні була та межа, до якої я прийшла свідомо – це партія Кармен. Вона була визначальною для мене, я її повністю відчуваю. До неї йшла дуже довго, бо не була спочатку готова психологічно. Ця партія дуже глибока і поєднує в собі дуже багато характерів. Ця циганка не є такою простою, як її бачить більшість співачок. Вона мінлива, але водночас яскрава. Я її виносила і виплекала. Це була моя прем’єра – перший вихід з цією партією на сцену. І хотіла її виконати саме в цьому театрі».\nМирослава має великі плани – мріє про «Монтеккі і Капулетті» Белліні. Там є партія Ромео. Називає її войовничою, динамічною і такою, що якраз підходить їй. А ще хоче заспівати голосом Шарлотти з опери «Вертер».\nМирослава каже, що поки вони з чоловіком молоді, то хочуть пізнати якомога більше. Хочуть дізнатись, як українців сприймають в різних країнах, побачити свій максимум, чого можна досягнути. Не будуть зупинятись лише в одному театрі, зараз інші ритми. Тому поїхали з дому і намагаються досягати висот, але дуже плекають надію, що повернуться в Україну.\n«Розумію, що в мене поетапне життя – є етап закінчення консерваторії, є етап в театрі на Подолі, потім народження моєї доньки, а зараз – це межа. Це нове життя, яке приносить і сценічні, і творчі зміни», – каже співачка.\nДень прем’єри «Кармен» виявився символічним для Мирослави. Кастаньєти їй подарувала викладачка, народна артистка України Людмила Юрченко в день закінчення Національної музичної академії імені Петра Чайковського, вони завжди з нею на згадку про той день\n«Де б ми не були – усюди представляємо Україну, і це для мене велика честь. Я хочу бути візитівкою країни, і я така не одна. Бо наших прекрасних голосів багато по всьому світу. І в Австрії, і в Німеччині, і навіть в Х’юстоні. Нам є чим пишатись», – стверджує Мирослава.\nІрина Роговик, Радіо Свобода\nТеги: спів, живопис, українці\nror 2018-03-29 / 14:55:15\nНаталя,ачи знайомі ви з Павлишиним,який Їздить по СловакіЇ з спекулятивною метою скуповуючи картини українських класиків?


Інструмент розвитку громади №22. Відкритий простір “Як нам разом розвивати свою громаду?” – Блог Світу Громад\n18.03.2017 Тимчук Тарас\nІнструмент розвитку громади №22. Відкритий простір “Як нам разом розвивати свою громаду?”\nІнструмент гри №22 Відкритий простір “Як нам разом розвивати свою громаду”\nПроведення відкритого простору зумовлене наявністю для організації чи спільноти важливого і актуального питання, яке буде обговорюватися під час одного до трьох днів. Питання має бути ретельно сформульованим замовником за підтримки фасилітатора. Питання має стосуватися актуальної, гарячої, часом суперечливої проблеми, яка містить потенційний конфлікт. Крім того, щоб знайти рішення чи відповідь на питання, потрібно залучити сторони з різними інтересами. Одноденний відкритий простір сприяє доброму обміну ідеями та думками. Дводенний відкритий простір дає можливість вивчити з різних боків питання, щоб розробити найкращі рішення та рекомендації. Триденний відкритий простір дозволяє зануритися у проблему, розробити рекомендації та спланувати наступні кроки.\nПринципи відкритого простору:\nВсі, хто прийшли – саме ті, хто мав прийти. Нагадує учасникам, що їм не потрібен голова правління та ще 100 осіб для того, щоб досягнути цілі; для цього потрібно лише ті, хто турбуються або піклуються про результат\nВсе, що відбувається, саме те, що має відбуватись. Нагадує учасникам, що все, що відбувається є реальним і жодні скарги та пересмикування не можуть змінити цю ситуацію. Прийміть цю ситуацію та спробуйте отримати максимальну користь в поточній реальності\nВсе починається, коли приходить час. Нагадує учасникам, що “дух та креативність не мають робочого графіку”.\nВсе відбувається там, де має відбуватися. Нагадує учасникам, що простір є усюди та завжди. Будь ласка, будьте свідомі цього\nЯкщо кінець, то кінець. Якщо не кінець, то – не кінець. Нагадує учасникам, що ми ніколи не зможемо увити собі скільки часу нам потрібно для вирішення того чи іншого завдання або завершення тієї чи іншої розмови. Не поспішайте тому, що у вас на дискусійно сесію заплановано 30 хвилин. Вирішуйте завдання!\nУ вікритому просторі діє один закон – закон мобільності. Учасники вільно переміщуються простором туди, де їм особисто цікаво і де вони можуть бути максимально корисними.\nЧас від часу учасники можуть поводитися як ліниві коти – ходити пити каву, дихати свіжим повітрям, ходити на перекур, тинятися без діла, а можуть як підірвані бігати з одної групи в іншу, ініціювати обговорення, розповідати про результати і відкриття в інших групах. Перших можна умовно назвати – метеликами, других – бджілками. І перші і другі для динаміки та для результатів відкритого простору є надзвичайно потрібні. Метелики можуть видати несподівану ідею, а бджоли зможуть її розкрутити у динамічне обговорення. Крім того, у відкритому просторі є просте попередження – будьте готові до сюрпризів, адже завдяки самоорганізації, пристрасті та відповідальності учасників, важко передбачити, які можуть бути відкриття під час такого заходу.\nВідкритий простір використовується для з 70-их років:\nІнструкція для використання технології відкритого простору\nЧетверта міжрегіональна зустріч Open Business Space’2016\nВідкритий простірінструменти розвитку громади\nPrevious Post:50 відтінків #ГраСвітГромад: кому і чому цей інструмент варто спробувати\nNext Post:Кейс. Як за три раунди від розвиненої демократії скотитись до авторитаризму?


31.03.2020 11:43 Джерело: НОВА...\nМинулий тиждень для Ольги Тутової із міста Монастириська був дуже важким — у середу поховала батька, який помер від коронавірусу, того ж дня відійшла у засвіти 97-річна бабуся її чоловіка. Похорон за похороном. А в п’ятницю жінку та двох її дітей раптово підкосила хвороба. Ольга сподівалася, що можливо вбережуться від недуги, бо в останні тижні не мали прямого контакту з батьком, але… Подружжя Тутових мешкає із трьома дітьми в райцентрі. Тато Ольги жив у селі Ковалівка, що за кілька кілометрів. Подружжя самотужки хоронило покійного.\nДжерело: НОВА... Теги: #тернопіль, #новини тернополя, #новини тернопільщини, #тернопільські новини, #родина, #коронавірус


Сьогодні в усьому світі відзначається Всесвітній день моніторингу якості води - КП Міськводоканал СМР м.Суми\nСьогодні в усьому світі відзначається Всесвітній день моніторингу якості води\n» Новини » Сьогодні в усьому світі відзначається Всесвітній день моніторингу якості води\nКонтроль якості питної води – важливий напрямок роботи КП «Міськводоканал». Адже від цього показника залежить здоров’я містян. Підприємство добуває та постачає сумчанам воду лише з підземних джерел, які надійно захищені від поверхневого забруднення. Тому з кранів сумчан щодня тече не абияка вода, а артезіанська, яка є екологічно чистою та не потребує додаткової очистки перед подачею.\nВиробничий контроль безпечності та якості питної води здійснюється вимірювальною хіміко-бактеріологічною лабораторією КП «Міськводоканал» у складі 11 працівників. Щодня наші лаборанти здійснюють контроль якості за 10 показниками, за 39 – двічі на день.\nПитна вода в централізованій системі водопостачання контролюється на всіх етапах: від місця її водозабору і до надходження води у помешкання містян. Це підтверджується не лише лабораторією міськводоканалу, але й фахівцями Держпродспоживслужби, які тримають це питання під особливим контролем.\nНа жаль, зношеність міської водопровідної системи, а також стан внутрішньо будинкових мереж, якими опікуються керуючі компанії, ОСББ, ЖБК, можуть негативно впливати на якісні показники води.\nУ разі виникнення сумнівів щодо якості води, ви завжди можете звернутися до аварійно-диспетчерської служби водоканалу. За заявою споживача лабораторією підприємства буде проведена перевірка. Пробовідбірник відбере проби безпосередньо у квартирі та на межі балансової належності, які будуть проаналізовані. У разі виявлення відхилень від нормативних вимог будуть вжиті необхідні заходи.\nВідключення води 21 вересня


На Дніпропетровщині спрощена процедура отримання землі для бійців АТО, - Валентин Резніченко > Вісті Придніпров'я\nНа Дніпропетровщині спрощена процедура отримання землі для бійців АТО, — Валентин Резніченко\n03.11.2015 Татьяна Сиденко316 Views 0 Comments\nБлизько 300 бійців АТО отримали земельні ділянки на Дніпропетровщині. Ще 2,5 тисячі у процесі оформлення документів. Процедуру отримання ділянок в регіоні спрощено: скорочено час видачі довідок, ліквідовано сплату, виділено більше 5 тисяч земельних ділянок. Про це повідомив очільник регіону Валентин Резніченко.\n«У регіоні ми формуємо реєстр землі, яку плануємо передати бійцям АТО. На сьогодні у ньому вже налічується близько 5 тисяч ділянок. Президент України Петро Порошенко поставив завдання пришвидшити процес оформлення землі для військових АТО. Дніпропетровщина вже значно спростила цю процедуру і продовжує працювати у цьому напрямку», — повідомив Валентин Резніченко.\nЗа словами очільника регіону, на Дніпропетровщині військовослужбовці не сплачують жодних коштів за оформлення землевідвідних документів. На деякі довідки плата ліквідована повністю, за інші сплачує обласний бюджет. Значно скорочено час оформлення документів.\n← Previous Скульптор створив машину з 25 тисяч мобільних телефонів\nРада восстановила право военных и членов их семей на льготное санаторно-курортное обеспечение Next →


Огірки по-корейськи швидкого приготування: рецепти на зиму і на кожен день | Кулінарні рецепти\nОгірки по-корейськи швидкого приготування: рецепти на зиму і на кожен день\nРецепти огірків по-корейськи швидкого приготування – це легка, малокалорійна азіатська закуска. Вона підходить для святкового частування і на зимовий час у вигляді консервації. Азіатський солодко-гострий салат по-корейськи актуальний не тільки для простого вечері. Це блюдо стане чудовим варіантом для будь-якого застілля.\nОсобливості швидкого приготування огірків по-корейськи\nЯк швидко приготувати огірки по-корейськи\nШвидкий рецепт огірків по-корейськи за півгодини\nШвидкий рецепт огірків по-корейськи з соєвим соусом\nДуже швидкий рецепт огірків з приправою для корейської моркви\nОгірки по-корейськи швидкого приготування з морквою, болгарським перцем\nРецепт швидкого приготування огірків по-корейськи з приправою «Лотос»\nСамий простий і швидкий рецепт огірків по-корейськи\nШвидкі огірки по-корейськи з коріандром і кінзою\nНайшвидші огірки по-корейськи на зиму\nОгірки по-корейськи швидкого приготування на зиму з гірчицею\nЩоб приготувати східний салат по-корейськи потрібні соковиті, хрусткі плоди. Бажано, щоб у огірка не було яскраво виражених насіння, а шкірка була тонкою.\nНайбільш придатні сорти для приготування салату:\nВажливо! Якщо огірки не з власного городу, а куповані, то сорт може бути будь-яким іншим. Головна умова – плоди повинні бути не перезрілим. Також важливо, щоб шкірка у огірків не гірчить.\nВ якості додаткових інгредієнтів знадобиться молода соковита морква і часник. В деякі рецепти потрібно додавати солодкий болгарський перець або солодкий ріпчаста цибуля. Підготовка коренеплодів: їх миють, нарізають на шматочки.\nЗа невеликий проміжок часу можна приготувати простий незвичайний східний салат, якщо інгредієнти нарізати заздалегідь і покласти в контейнер. Потім, коли треба буде подавати гостям закуску, можна буде дістати заздалегідь порізані овочі, і з’єднати їх з прянощами. Дати настоятися 5 хвилин. Готові огірки стануть ідеальним доповненням до пюре, каш, м’ясних нарезкам або рибі.\nЦей смачний варіант актуальний для тих господинь, яким необхідно швидко приготувати огірковий салат по-корейськи до застілля. Варіант закуски з гостро-солодких огірків можна зробити всього за півгодини.\nхрусткі молоді огірки – 1-3 штуки;\nрання, соковита морква – 1 штука;\nдві чайні ложки оцтової кислоти;\nсіль і рафінад за смаком;\nВсі продукти потрібно нарізати.\nЧасточки перемішати разом з прянощами. Для додання солодощі та гостроти додати сіль з цукром.\nОтриману масу перемішати.\nЗакуски потрібен час, щоб просочитися ароматними компонентами. На це піде 25 хвилин.\nСтрава сподобається цінителям азіатської кухні. Його легко і швидко може зробити навіть новачок. Поєднання овочів зі спеціями закуска виходить в міру гострої та солодкої, і злегка пікантною.\nсередні корнішони – 900 г;\nчасник – 2-3 зубчики за бажанням;\nПідготовлені корнішони дрібно нарізати скибочками. Моркву натерти на дрібних лезах терки. Дрібно нарубати часникові часточки.\nОгірки присипати сіллю. Масу поставити настоятися в холодильнику.\nЗлити сік, що утворився від огірків.\nУ ємність з часниковими часточками висипати інші овочі, перемішати.\nЗаправити заготівлю приправами. Далі потрібно зробити огірки пряними. Для цього їх слід полити соєвим соусом. Додатково ввести масло і оцет. В холодильнику тримати миску зі стравою близько 25 хвилин.\nПодавати огірки, попередньо присипавши зверху кунжутним зернами в якості прикраси.\nВізитна картка святкового застілля – це огірки зі спеціями по-корейськи, які підходять до різних гарнірів. Миттєвий спосіб смачного страви азіатської стане в нагоді кожній хазяєчці на замітку.\nстолова ложка ароматної олії;\nсуміш спецій для моркви по-корейськи.\nПлоди потрібно нарізати часточками, щоб вони швидко встигли просочитися спеціями.\nПомістити в миску і присипати йодованою сіллю. Потрібно дочекатися, щоб плоди дали сік – на це піде 5-10 хвилин.\nОдержаний сік від огірків зливають і посипають гострим перцем. Натерти часник. Далі його додають разом з маслом і ложкою оцту.\nДодати масло в теплому вигляді. Його можна злегка нагріти в маленькій каструлі. Змішують заправку з овочами. Накривають миску кришкою або пакетом. Дати просочитися огіркам пряним соком. Через 15 хвилин закуска буде готова.\nПерець додає закуски додаткової солодощі, а морква надає соковитість. Такі огірки сподобаються багатьом із-за гри смакових контрастів. Що потрібно підготувати:\nЛегкий спосіб приготування:\nОгірок Тонко нашаткувати. Слідом додати натерту моркву.\nУ миску висипати огірки, посолити їх. Через 5-7 хвилин зцідити утворився від огірків сік.\nДрібно нарізати перець. Овочі перемішати.\nЗаправити оцтовою кислотою і рослинним маслом. Додати за смаком чилі, перемішати.\nШвидкий огірковий салат по-корейськи повинен просочитися прянощами протягом 10 хвилин.\nГотову закуску попередньо прикрасити зеленню.\nАзіатська пряність «Жуй-Синь» або по-нашому «Лотос» являє собою прозорі гранули, які надають страві гостроту. «Лотос» чудово поєднується з азіатськими рецептами.\nсередні молоді корнішони – 10 штук;\nчайна ложка кунжутного насіння;\nНашаткувати плоди. Болгарський перець нарізати квадратними шматочками. Слідом потрібно буде нашаткувати соломкою моркву.\nОвочі заправити медом. Далі додати рідкі інгредієнти. Ретельно перемішати. Ввести подрібнений часник. Поставити на нижню полицю холодильника і засікти 10 хвилин. Дістати миску і приправити овочі «Лотосом», 5-10 гранул. Перемішати.\nПеред подаванням страву прикрашають кунжутним насінням.\nЗ мінімуму продуктів можна зробити апетитну закуску. Цей варіант підійде, коли потрібно терміново чимось пригостити гостей.\nкорнішони – 3-4 штуки;\nНарізати плоди четвертинками. До них додати подрібнені зубчики часнику.\nНашаткувати трохи перцю, висипати в ємність.\nНагріти олію, залити їм салат. Далі ввести оцет, перемішати.\nГотову закуску не обов’язково охолоджувати в холодильнику, тому це ідеальний варіант, якщо потрібно приготувати простий і швидкий салат.\nЗапашні спеції та зелень можуть перетворити один і той же салат. Якщо огірки часто використовуються в меню, то пора приготувати їх по-новому.\nмолоді хрусткі огірки – 1 кг;\nрання морква – 2 штуки;\nпучок свіжої кінзи – 50 г;\nКорнішони нарізати скибочками. Додати свіжі листя коріандру в дрібно нарубленном вигляді.\nЗ’єднати компоненти і заправити їх прянощами, олією і оцтом.\nПерш ніж відправити огірки по-корейськи в холодильник потрібно ретельно їх перемішати.\nНаполягати швидкий рецепт закуски потрібно не менше 15 хвилин. Якщо є зайвий час, то можна потримати в холодильнику півгодини.\nПодавати на стіл страву слід охолодженим, прикрасивши їх свіжими листям кінзи.\nШвидкий рецепт стане в нагоді тим, хто хоче закатати банки з ароматною азійських закускою про запас.\nхрусткі огірки – 4 кг;\nкам’яна сіль – 150 г;\nстолова ложка меленого гострого кайенского перцю;\nКоренеплоди нарізують. З одного плоду виходить 6-8 скибочок. Моркву подрібнюють за допомогою блендера або терки. Часникові часточки також потрібно ретельно перетерти.\nЗ’єднати всі овочі, перемішати їх.\nДодати в заготовку спеції. Далі заправити олією і оцтом.\nВ чисті банки розподілити овочеву суміш зі спеціями. Стерилізація скляних банок проводиться не менше 8 хвилин. Додати в ємність по 15 грам лимонної кислоти. Закатати металевими кришками.\nГотову заготовку охолодити, поставити на підлогу і вкрити ковдрою.\nЦей салат готувати легко, адже він схожий на попередній рецепт. Відмінність лише в тому, що в цей рецепт додають 60 грамів сухої гірчиці. Змішати гірчицю можна з прянощами і з овочами точно в такому ж порядку, як інші приправи. Такий рецепт огірків по-корейськи швидкого приготування буде актуальним для прийому в їжу в зимову пору, коли корисні інгредієнти салату допоможуть уникнути застуди та вірусних захворювань.\nУвага! Щоб закуска зберегла корисні властивості і довше не псувалася, зберігати її слід в скляному або емальованому посуді.\nКонсервований салат з правилами можна тримати в коморі, підвалі або на антресолі до того моменту, поки він герметично закритий. Після розтину банки закуску слід зберігати в холодильнику не більше 5-7 діб.\nРецепти огірків по-корейськи швидкого приготування досить прості, і зробити один з варіантів цього салату може навіть недосвідчений кулінар. Любителі азійських кулінарії неодмінно оцінять гостро-солодкі огірки, до того ж їх можна подавати як самостійне блюдо або як гарнір.


На ранкових службах у храмах столиці сьогодні було людно. До Свято-Михайлівського собору прийшли сотні вірян: від дорослих до зовсім юних – помолитися та освятити воду. За віруваннями, освячена вода цього дня набуває цілющих властивостей і зберігає їх упродовж усього року.\nА вже після візиту до храму тисячі киян навідалися до столичного Гідропарку. Сонячно, температура близько нуля. Кращої погоди для зимових купань годі й чекати, кажуть відчайдухи. Втім, більшість у крижану воду заходить поволі. Тричі пірнають, хрестяться та швидко вибігають, а ось досвідчені моржі занурюються без зайвих вагань.\nВодохреще, Київ5 канал\nБезпеку на водоймах пильнують рятувальники та медики. Вони звітують: надзвичайних випадків у Гідропарку не було.\n"Скільки пам’ятаю – на Водохреще ніколи не було. Буває, люди падають, але це через те, що слизько, морози. Все-таки зима, а не літо", – каже рятувальник Андрій.\nВодохреще у Києві, 20195 канал\nПопри віру в цілющість води, перед зимовим купанням радять спершу проконсультуватися в лікарів та загартовуватися. А вже після водних процедур зігріватися не алкоголем, а лише гарячим чаєм.\nЗанурення в українські традиції. Яке воно Водохреще в Україні – відчули на собі зо два десятки американських військових.\nДо Солуків, що в декількох кілометрах від Львова, американські військові приїхали, щоб уперше в житті зануритися в ополонку. Військові 278-го бронекавалерійського полку Національної гвардії США приїхали до України минулого літа. Відтоді тренують армійців на Яворівському полігоні. Тепер зголосилися долучитися до української традиції.\n"Я хотіла стати частиною вашої традиції, відчути її. Це холодно, але бадьоро", – зізнається військова Кейтлін Маквайр.\nВодохреще у Львові, 20195 канал\n"Я чув, що ви робите це щороку, щоб весь рік залишатися здоровими. Я дивився, як старші люди та зовсім маленькі діти пірнають, і подумав: якщо вони змогли, то і я зможу", – каже боєць Кеннет Рівард.\n278-й полк дислокується у субтропічному штаті Теннессі. До українських кліматичних умов американці не звикли.\n"Я і дуже багато моїх колег завжди відкриті до викликів. Чи ми сумнівалися? Так. Зараз холодно і ми побоювалися захворіти, але ми відкриті до всього нового. І я бачу по бійцях, що вони задоволені", – розповідає військова бронекавалерійського полку Нацгвардії США Кілі Моріарті.\nРазом із американськими військовими в ополонку занурились і бійці 80-ї десантно–штурмової бригади. Для них це вже традиція.\n"Водичка дуже тепла, дуже! Ця вода надає енергії на цілий рік для здійснення нових планів, нових досягнень", – переконаний армієць Богдан Гаврилюк.\nКапелан Андрій Дуда підтверджує: "Свято Богоявлення, перш за все, – духовне свято, і ми до нього йдемо через очищення своєї душі. Все починається в храмі. І від храму починається дорога сюди".\nКапелан Андрій Дуда5 канал\nГромада села також долучилася до цієї народної традиції. До того ж, на згадку про занурення на Водохреща, американським військовим подарували вишиванки. Ті одразу ж убралися в сорочки.\nЗагартувати дух та тіло. Маріупольські військовослужбовці та їхні родини долучилися до хрещенського купання. Пірнали в Азовському морі. Ополонку освятив капелан. До того, як годиться, відбувся молебень.\nКапелан освячує воду і благословляє присутніх. Після цього всі охочі починають пірнати в ополонку. Серед відчайдухів – захисник Маріуполя Леонід Домінюк. Розповідає: його дружина свого часу наполягла долучитися до цієї традиції разом.\n"Спершу було лячно трохи, а ще й зима – холодно. Але коли виходиш з води, тебе охоплює такий жар по всьому тілу, наче маленькі мурашки бігають під шкірою і так, ніби не в холодну воду заліз, а наче в гарячу", – ділиться враженнями військовий.\nВодохреще у Маріуполі, 20195 канал\nВідтоді вже десять років поспіль подружжя пірнає у крижану воду 19 січня.\nЗагалом, до купання долучилися понад 200 військових. Це прикордонники, десантники та морпіхи. Чимало захисників прийшли з родинами.\nПро свято Хрещення та купання цього дня розповідає капелан отець Уар:\n"Коли це з молитвочкою, з хрещенням робиться, тоді це, дійсно, на користь іде і душі, і тілу, і звільняє від гріховності, від гріхів, і сприяє здоров’ю – як духовному, так і тілесному".\n"Надзвичайно! Дуже несподівані враження, не можна описати словами. Це треба відчути на собі, зануритися в холодну воду в січні місяці", – не стримує захоплення військовий Леонід Домінюк.\nТих, хто вже занурився, а також усіх охочих військові кухарі пригощали гарячим чаєм, канапками із салом та кашею, приготованою у польовій кухні.\nМирослав Солонар, Віктор Сніжко (Київ); Ірина Саєвич, Євген Радіон (Львів); Олена Уланова, Олег Корінний (Маріуполь), "5 канал"\nВодохреще релігійне свято народні традиції українські військові


Особливості вибору вбудованих пральних і посудомийних машин » Новости Украины и Мира. Новости сегодня - 7dniv.info\nДосуг 5-окт-2017, 18:3501154\nГоловними перевагами вбудованої техніки є те, що її можна заховати за фасадами шаф. При цьому зберігається загальне дизайнерське рішення. Серед популярних видів - вбудована посудомийна машина і пралка.\nОсобливості вибору пральної машини\nЧим би ви не займалися, в якому місті не жили (Києві, Харкові, Вінниці), прання є невід'ємним і одним з найбільш частих процесів побуту. Вбудовувані пральні машинки не тільки зроблять його швидким і ефективним. Завдяки конструктивним особливостям їх можна гармонійно заховати за фасадом або під стільницею.\nЩоб вибрати ідеальну для себе модель, варто звернути увагу на:\nГабарити. Зокрема, глибина може становити від 54 до 57 см.\nМаксимальне завантаження. Її значення може досягати від 6 до 8 кг.\nНаявність режимів прання делікатних тканин, бавовни, верхнього та дитячого одягу, швидка і попереднє прання і т. П.\nЕнергоспоживання. Найбільш економічними є машинки з класом «А ++», «А +».\nКлас прання і найбільша швидкість віджиму. Перший показник може бути як «А», так і «В». Швидкість віджиму може становити від 1000 до 1400 об / хв. При цьому вона може змінюватися в залежності від обраних програм.\nВбудовувані пральні машини - відмінне рішення для створення лаконічного інтер'єру. У таких пристроях є повний набір функцій звичайних моделей, але при цьому поки дверцята фасаду закрита, їх абсолютно не помітно.\nОсобливості вибору посудомийної машини\nВбудована посудомийна машина - хороший помічник кожної господині. Поки в посудомойке миється посуд, можна зайнятися іншими важливими справами, поспілкуватися з близькими або просто відпочити. Щоб вибрати оптимальну модель, потрібно відштовхуватися від наступних параметрів:\nМісткість. Чим більше людей харчуються разом, тим більше посуду необхідно перемити за один раз. У пристрій може міститися від 6 до 16 комплектів посуду.\nКлас енергоспоживання. Слід надавати перевагу «А +++», «А ++», «А +».\nКількість режимів або програм. Крім миття може бути доступна стерилізація.\nТип управління. Розрізняють механічний і електронний.\nГабарити. Пристрій необхідно вибирати тих розмірів, щоб воно помістилося в кухонний модуль з урахуванням кріпильних елементів і підведення води.\nВбудована техніка - це поєднання функціональності з можливістю створення єдиного стилю на кухні.\nДжерело - інтернет-магазин Aleco.\nУ Великобританії повідомили, що робити при Третій світовій війні\nКравчук різко прокоментував відставку Балчуна