ДО ХАТИ Події і релізи Україна оновила рекорд аграрного експорту\nЗа даними Державної митної служби України, за 11 місяців 2021 року Україна експортувала агропродовольчої продукції на суму $24,4 млрд. Таким чином країна перевищила найбільший за часів незалежності показник за весь 2020 рік ($22,2 млрд). Про це повідомив заступник директора ННЦ “Інститут аграрної економіки”, академік НААН Микола Пугачов.\nЗа його словами, Україна вчетверте поспіль оновлює рекорд аграрного експорту. Він також зауважив, що заздалегідь оновлено рекорд зовнішніх поставок українськими компаніями плодово-ягідної продукції. Її експорт у січні-листопаді 2021 року сягнув $329 млн.\nРекордних обсягів сягнув і продаж на закордонних ринках українських макаронних виробів: 35 тис. тонн за 11 місяців 2021 року.\nNB: За прогнозними розрахунками науковців Інституту аграрної економіки, дуже високою є ймовірність досягти за підсумками 2021 року історично максимального для України обсягу експорту м’яса птиці.\nЗазначимо, що до завершення року експортні показники ще збільшаться.\nПопередня статтяОзимина в Україні припинила вегетацію\nНаступна статтяAMAZONE здобула срібну медаль AGRITECHNICA 2022 за інноваційну систему DirectInject для обприскувачів\nЯпонці збільшать закупівлю української агропродукції


Північна Македонія вирішила вислати російського дипломата » МІА Вектор Ньюз\nВектор Ньюз » НОВИНИ » Суспільство » Північна Македонія вирішила вислати російського дипломата\nПро це повідомляє "Європейська правда" з посиланням на пресслужбу МЗС Північної Македонії.\n"Міністерство закордонних справ, відповідно до статті 9 Віденської конвенції про дипломатичні відносини, вирішило оголосити дипломата в посольстві Російської Федерації небажаною особою в Республіці Північна Македонія", - йдеться у заяві відомства.\nПовідомляється, що 14 травня до МЗС Північної Македонії викликали російського посла, де йому передали відповідну ноту.\nРосійський дипломат має покинути територію Північної Македонії протягом семи днів.\nПричини такого кроку не повідомляються.\nВарто зазначити, що нещодавно декілька країн Європи вислали російських дипломатів на знак солідарності з Чехією.\n» Північна Македонія відкриває кордони для іноземців без вимоги тесту на коронавірус


На автомобіль відомого українського музиканта впало дерево | СЬОГОДНІ\nЦВК публікує результати виборів Верховної Ради Справа Шеремета: Зеленський слухає силовиків про розслідування вбивства, онлайн Трагедія в дитячому таборі в Росії: кількість жертв зросла У центрі Києва горить житловий будинок: рятувальники евакуюють жителів з верхніх поверхів (відео) В Покровське главу комісії 50-го округу госпіталізували після бійки\nНа автомобіль українського музиканта впало дерево\n2 липня 2018, 20:01 Переглядів:\nІнцидент стався на батьківщині артиста, в Житомирській області\nПід час негоди на автомобіль вокаліста групи "Друга Ріка" Валерія Харчишина впало дерево. Інцидент стався на батьківщині артиста в Житомирській області, куди музикант заїхав після фестивалю. Про це він повідомив в Instagram і уточнив, що незважаючи ні на що, автомобіль витримав натиск яблуні.\n"Відвідуйте батьків частіше, тому що навіть дерева ображаються. А фестиваль Lesia Grand Fest був хороший, хоч і води було багато. Сцена не впала, а ось яблуня не витримала. На подив, Volvo xc60 мужньо сприйняла удар долі", – написав артист.\nНагадаємо, через сильний вітер у Києві почався "деревопад". Так, на вул. Сосніних, 12-а, дерево, що впало, перегородило дорогу, тим самим заблокувавши виїзд і вихід з двору місцевим жителям. Рятувальникам довелося розрізати стовбур на частини, щоб звільнити проїзд. Як повідомили в Київській службі порятунку, з 28 червня по 1 липня рятувальники дев'ять разів виїжджали на прибирання дерев, які повалило сильним вітром.\nТакож ми писали, що святкові вихідні в Дніпрі і області затьмарили примхи природи: стихія, яка розгулялася 29 і 30 червня, залишила без електрики 230 населених пунктів. 166 з них були знеструмлені повністю, 64 – частково. Сильний вітер валив дерева і стовпи елетропередачі.\nдерево, негода, музикант, інцидент\nВи зараз переглядаєте новину "\tНа автомобіль українського музиканта впало дерево". Інші Інші регіони дивіться в блоці "Останні новини"\nРозгул стихії на Дніпропетровщині: селища без світла і удар струмом\n2 липня 2018, 15:59\nВітер валив дерева і стовпи електропередач, спецслужби досі усувають наслідки\nНегода в Харкові: бушувала піщана буря і кіт опинився на дереві\n2 липня 2018, 15:13\nСильний вітер, грім і блискавки доставили харків'янам клопоту в святкові вихідні\nЛюди без світла і по коліно у воді: в ДСНС розповіли, що негода накоїла в Україні\n2 липня 2018, 09:24\nРятувальники повідомили, скільки населених пунктів залишаються без електропостачання\nКиїв через дощі перетворився на "Венецію": що відомо про наслідки негоди\n2 липня 2018, 06:00\nПід час грози вітер валив дерева, а від блискавки загорівся житловий будинок\n323 134 Загадкова смерть матері з дітьми в Скадовську: є перші результати експертизи\n250 559 Вибори Верховної Ради України 2019 онлайн: хроніка від сайту "Сьогодні"\n79 778 Літньої спеки не чекайте: прогноз погоди в Україні на тиждень\n60 598 У Миколаєві в смітнику виявили страшну знахідку\n53 054 Смертельна ДТП на Миколаївщині: одним з легковиків керував 10-річний хлопчик\n14:01 Справа Шеремета: Зеленський слухає силовиків про розслідування вбивства, онлайн


Найбільшу в країні плантацію жимолості закладають на Волині - ШоТам\nНайбільшу в країні плантацію жимолості закладають на Волині\nФермерське господарство «Лада» розпочинає закладку ягідників жимолості у промислових масштабах у с.Омельне Ківерцівського району Волинської області.\nПро це повідомили в Департаменті агропромислового розвитку Волинської облдержадміністрації, передає agroportal.ua.\n«ФГ «Лада» закупило саджанці in vitro у вінницькому ТОВ «ФруТек». У другій половині червня цього року їх висадили у відкритий грунт на площі 12 га. Саджанці прижилися добре», — йдеться в повідомленні.\nГолова господарства Володимир Глушко додав, що ще 18 га планують засадити до кінця поточного року. Отже, загальна площа ягіднику становитиме 30 га, та стане найбільшою в Україні.\nЯк зазначають експерти, ця культура непримхлива та морозостійка, проте потребує органічних добрив. Рослина придатна для вирощування на широкому спектрі грунтів (pH 5,0-7,5). Плодоносити жимолость розпочинає на 3-й рік вирощування та продовжує щонайменше 30 років. Урожайність становить 12-15 т/га.


Ухвала — Справа № 640/4748/19 — 12.03.2019 — 80352885 — Opendatabot\n"11" березня 2019 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Бородіна Н.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП3161006800, Харківська область с. Циркуни вул. Соборна б. 5 кв.4) до ОСОБА_2 ( м. Харків вул. Колосиста б.51) про стягнення аліментів, -\nДо суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 м. Харків вул. Колосиста б.51) про стягнення аліментів з підстав невиконання відповідачем обов'язку щодо утримання дитини.\nЗгідно із положеннями пункту 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України ця справа є малозначною і на підставі пункту 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК Українипідлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.\nКеруючись ст.ст. 19 , 81 , 90 , 187 , 274 , 260 ЦПК України , суддя\nВідкрити провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП3161006800, Харківська область с. Циркуни вул. Соборна б. 5 кв.4) до ОСОБА_2 ( м. Харків вул. Колосиста б.51) про стягнення аліментів.\nРозгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження , передбаченого статтями 274-279 ЦПК України .\nСудове засідання для розгляду справи по суті провести 10 квітня 2019року о 10.30 год. залі судових в залі Київського районного суду м. Харкова №38, розташованого за адресою м. Харків вул. Валентинівська, 7-Б .\nВстановити відповідачу строк п'ятнадцять днів з дня вручення йому цієї ухвали, протягом якого він має право подати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України . Одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду відповідач зобовязаний надіслати іншим учасникам справи копію відзиву та доданих до нього документів. Роз'яснити відповідачу, що в разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.\nВідповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право предявити зустрічний позов до позивача.\nВстановити позивачу строк три дні з дня отримання копії відзиву, протягом якого він має право подати суду відповідь на відзив, передбачену ст. 179 ЦПК України , до якої застосовуються правила, встановлені частинами третьоюпятою ст. 178 ЦПК України . Одночасно з поданням суду відповіді на відзив позивач зобов'язаний її копію надіслати іншим учасникам справи .\nВстановити відповідачу строк три дні з дня отримання відповіді на відзив, протягом якого він має право подати суду заперечення, передбачене статтею 180 ЦПК України , до якого застосовуються правила, встановлені частинами третьоюпятою ст. 178 ЦПК України . Копію заперечення і доданих до нього одночасно з поданням його суду відповідач повинен надіслати іншим учасникам справи.\nУчасники справи зобов'язані подати до суду докази направлення іншим учасникам справи копій заяв та доданих до них документів, передбачених п.2 ч.2, ч.3, ч.4 ст.ст.49 ЦПК України . Відповідно до ч.5 ст. 49 ЦПК України , у разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду.\nУчасникам справи роз'яснюється, що відповідно до ч.2 ст.222 ЦПК , суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.\nУчасникам справи роз'яснюється, що відповідно до п.1 ч.1 ст.43 ЦПК України , вони мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень.\nУчасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://ki.hr.court.gov.ua (адреса сайту суду http://court.gov.ua/sud2018/)\nАпеляційна скарга на ухвалу в частині порушення правил підсудності може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її підписання.


Дрон пожежник буде боротися з вогнем - Гібридний безпілотник Recruit | Коментарі Україна\nГоловна Новини IT технології Гібридний дрон-пожежник почне діяти в США\nКерувати безпілотником Recruit можна дистанційно або заздалегідь загадавши маршрут польоту\nАмериканська компанія Sonin Hybrid представила гібридний безпілотник Recruit, який призначений для гасіння пожеж. Про це повідомляє New Atlas.\nРозроблений виробником дронів Sonin Hybrid з Атланти, Recruit з вуглецевим волокном має гібридну систему харчування. Зокрема, він включає бензиновий двигун, підключений до генератора, який, своєю чергою, безперервно заряджає батареї для чотирьох електродвигунів.\nПовідомляється, що саме ця установка робить можливим довгий час польоту і високу енергомістку швидкість. Навпаки, повністю електричні квадрокоптери, такі як DJI Phantom 4 Pro, зазвичай досягають максимуму близько 30 хвилин польоту і максимальної швидкості руху 72 км / год.\nПоряд з гібридною технологією, деякі з інших функцій Recruit включають стабілізовану на кардані камеру 4K / 30 кадрів в секунду з 30-кратним оптичним зумом; фіксований і мобільний супровід цілей; камера нічного бачення FLiR; прожектор на 6000 люмен; гучномовець, чутний на відстані до 5 км; шасі, що забирається; вибір світлодіодів, що блимали червоний / синій, червоний / білий або жовтий / білий.\nДроном можна керувати дистанційно в режимі реального часу або він може автономно слідувати за заздалегідь запрограмованою траєкторією польоту. Представник компанії повідомив, що виробництво вже почалося, і очікується, що перші поставки почнуться в кінці цього року.\nЯк повідомляло видання "Коментарі", американці використовують дрони для доставки книг.


Lords of the Sound «MARVEL vs. DC Comics» - Афиша - RockYou (Рокью)\nсуббота, 17.03.2018 17:00 150 грн - 400 грн ДК Дружбы народов (Черкассы)\nБільше 60 музикантів (симфонічний оркестр та хор), спецефекти та грандіозна музика супергероїв зіллються в єдиній шоу-програмі: Marvel vs. DC Comics.\nMarvel та DC - два титани, найголовніші гравці індустрії коміксів. Колись комікси вважалися забавою для дітей. Потім вони стали віддушиною для гіків та знавців-колекціонерів, утворивши повноцінну субкультуру. Але тепер на багато-бюджетні екранізації історій про супер-героїв зі всесвітів Marvel та DC "підсаджені" сотні мільйонів людей по всьому світу. І окрім використання найновіших спецефектів, технологій, графіки, залучення зіркового акторського складу, неабияку роль в цій справі відведено музиці!\nЗахист людства від злодіїв, прибульців та жертв невдалих експериментів був би неможливий в тиші. Чи уявляєте ви Тоні Старка без пісні "Back in Black" від AC/DC? А як щодо Бетмена без творінь величнішого Ханса Цимера?\nІ все буде в цей вечір супер: супермузиканти гратимуть супер-музику про супергероїв для суперглядачів!\nЧекаємо 17 березня в в Палаці культури «Дружба народів» о 17:00 на програмі "Marvel vs. DC Comics" від симфонічного оркестру Lords of the Sound!\nЗа участю хору та солістів: Ярослав Радіоненко, Ігор Перов, Аліна Башкіна.\nТеги: Lords of the Sound, MARVEL vs DC Comics


Google Ads вносить зміни в правила реклами фінансових та інвестиційних продуктів - Webpromo\nГоловна » Блог » Google Ads вносить зміни в правила реклами фінансових та інвестиційних продуктів\nGoogle Ads вносить зміни в правила реклами фінансових та інвестиційних продуктів\nЗ 1 травня 2021 року почнуть діяти більш суворі правила щодо реклами фінансових продуктів та схем отримання доходу в Google Ads. Однак повною мірою нові умови будуть застосовані протягом чотирьох тижнів з цієї дати. Зміни спрямовані на боротьбу з нереалістичними заявами про великий прибуток при мінімальних ризиках, зусиллях або вкладеннях. Буде заборонено наступне:\nобіцянки гарантованого прибутку за рекламовану систему інвестицій;\nперебільшення реального прибутку, який може принести просуваний фінансовий продукт;\nбрехня і приховування реальних інвестиційних ризиків.\nGoogle Ads вносить зміни в правила реклами фінансових і інвестиційних продуктів\nУ разі, якщо Google виявить порушення в рекламних кампаніях після впровадження нових правил, рекламодавець буде сповіщений про необхідність змінити формулювання в текстах оголошень. На виправлення неточної інформації буде даватися 7 днів з моменту відправки попередження власнику рекламного акаунта. Ті, хто не відреагує на попередження, будуть заблоковані. Про це повідомляється в блозі Google Реклами.\nРекомендуємо ще раз ознайомитися з правилами Google Реклами, щоб уникнути проблем при розміщенні контенту. Також ви можете звернутися для налаштування рекламної кампанії в Google Ads до нас і ми допоможемо правильно скласти оголошення, налаштувати цілі та оптимізувати бюджет.


Погляд з козацького краю(Дніпро).: Бірюкову і іншим псевдоукраїнцям про мову і націю\nНавіщо ви в це полізли, Юрий Бирюков? Навіщо вам те питання мови, вам нудно було жити? Важко знайти людину в Україні, яку б я поважала і чиїми вчинками захоплювалася би більше, ніж вашими. І як же прикро, що навіть такі люди здатні на абсолютно тупі й бездарні речі.\nЗ якого переляку ви вирішили, що якщо лупанути з усієї дурі в рану, то її можна таким чином вилікувати? Ви в силу своєї прямолінійної кипучої діяльності не стикалися, може, ніколи з таким поняттям у психології, як "хворе місце" - в людини чи в нації...воно потребує проникливості, уважного обходження й елементарних психологічних знань. Не дав вам Бог таких якостей - нащо воно вам здалося? Так ні ж, треба було з витонченістю носорога розсікти немалу купу своїх підписників на "я и мои пацаны, мы все русскоязычные" и "вышеВАТНИКИ". Хірург хрєновий. Навіщо нам ті фсб-шники і провокації Кремля? ми й самі все зробимо. Вас обурила шалена реакція обурених людей? Бляха, ну прийдіть у дитбудинок, зберіть навколо себе сиріт і видайте на гора розумну думку: "У мене є мама й папа, а у вас немає, хахаха", або зберіть групу батьків, чиї діти хворі на дцп, і ловко протиставте: "У вас діти хворі, а в мене здорові, ляляля" - і спостерігайте за реакцією. Ви думаєте, якщо наступити на найбільш болюче місце, то хтось змовчить? Та вас знесе нахрін лавиною обурення, а ви будете летіти й кричати - "НеадекВАТНІКИ!!!", не розуміючи (справді - не розуміючи??) причин такої поведінки.\nУ хворої знедоленої нації найбільш болюче місце - її мова. Подивіться на карти поширення української мови до революції 17-го року, подивіться на карти її поширення вже в 70-ті роки при радянському союзі. Де поділися всі ці люди? Куди за два покоління могли зникнути мільйони людей, цілі україномовні села й містечка? Скільки болю, вбивств, репресій, депортації, зруйнованих сімей ховається за цими цифрами? Застиг той біль десь там у підсвідомості - то не чіпайте вже його, не руште. Ми ж, українці, уміємо гарно забувати - це в нас прямо дар. Чудово ладнаємо в побуті з російськомовними, майже не помічаємо, як у маршрутці на "На зупинці, будь ласка" обов"язково пару чоловік на тебе вилупляться, майже не нервуємо, коли дитина приходить зі школи заревана, бо "вони сказали, що не будуть зі мною дружити, бо говорю українською", майже не обурюємося, коли не можемо знайти в магазинах українську книгу чи пресу, майже спокійно просимо якийсь там український сайт започаткувати україномовну версію.\nЦей майже спокій, Юрію, дається нам непросто. Хитку рівновагу вдається зберегти тому, що ми в першу чергу вмикаємо розум, а потім емоції. І розуміємо, коли варто щось сказати, а коли краще просто жувати.\nВ День української мови та писемності, повірте, не варто було.\nСподіваюся, ви надалі будете діяти виключно з розумом.\nЯ особисто. Олег Черненко до псевдо українців відношу тих, хто називає українців "вишиватники" та тих, хто вважає можливим залишити як є - напівзнищену українську і процвітаючу російську мову в Україні. адептів новоствореної секти "Русскоговорящие Украинские Националисты"...


Самі красиві привітання з днем народження для чоловіка тільки у нас на порталі Vitannya.com.ги. Побажання від наших авторів – це кращий спосіб привітати будь-якого чоловіка.\nМолодого, оптимістичного, красивого, чарівного та чудового чоловіка вітаю з днем народження. Я бажаю плавати в морі щастя і любові, засмагати на берегах удачі і везіння, ловити бриз радості і веселощів, відчувати прибій успіху і великих перемог.\nВітаю з днем народження чарівного і коханого чоловіка. Бажаю насиченою і яскравою молодості життя, сміливих ідей та веселих витівок, високих успіхів і безсумнівною удачі, гарного кохання і справжнього щастя.\nВітаю з днем народження молодого і талановитого, красивого і розумного чоловіка. Бажаю вірних товаришів і великих успіхів, сміливих починань і добрих справ, світлої удачі і великого везіння, безсумнівного щастя і щирої любові.\nВітаю чарівного і прекрасного чоловіка з днем народження. Бажаю яскравою і насиченою молодості, великих і гучних перемог у житті, впевнених кроків і дій, раціонального використання своїх сил і застосування своїх здібностей, креативу в ідеях і щирості у відносинах, достатку в домі і щастя на шляху.\nЗ днем народження, молодий чоловік. Від усієї душі бажаю бути переможцем про життя, справжнім лідером в усіх справах, сміливих героєм і пристрасним чоловіком любовних пригод. Нехай життя дарує масу вражень, добрих історій і світлих удач.\nВітаю чудового чоловіка з його днем народження. Побажаю залишатись завжди молодим і цілеспрямованим, бути на піку успішності та процвітання, міцно любити щиро і бути коханим, про печалі забути і бути за життя чарівним.©\nЗа всі подарунки на восьме березня, за все вкручені лампочки, забиті цвяхи і повішені полички — спасибі тобі говоримо у цей день. Нехай твої руки завжди будуть такими сильними, вмілими і ніжними. З днем народження, наш чоловік!\nДивіться також: Гарні поздоровлення чоловікові з днем народження своїми словами\nВітаємо з Днем народження! Від душі бажаємо в цей день успіхів, міцного здоров’я, радості і щастя! Нехай зірка удачі завжди освітлює ваш життєвий шлях, здійснюються всі амбітні плани і збуваються найсміливіші мрії!\nСьогодні я вітаю з Днем народження людини, не тільки знає ціну щастя, але і зумів його створити і зберегти для своїх близьких; ця людина – справжній добрий лицар з палким серцем і рідкісним за красою характером! Я бажаю йому на День народження жити довго і дуже щасливо, а інше – прикладеться!\nВороги завжди схиляються перед твоєю відвагою і чесним, справедливим серцем. Іменинник радій, твій день настав! Любові і щастя вічного, як сам всесвіт, тобі і кровиночкам твоїм. Благополуччя і сміху в будинку.\nСьогодні твій день! Це свято на рівні держави. Нехай вшановують тебе за найвищим розрядом. Ти — унікум! Бажаю: перемагати ворогів легко, любити жарко, заробляти і витрачати невимушено, бути щасливим шалено!\nДивіться також: Поздоровлення мужчині з днем народження у прозі до сліз\nКороткі привітання чоловікові у прозі\nПрикольні короткі вітання чоловікові з днем народження у прозі


НСЖУ: Медіа не повинні переслідуватися за контент (Національний союз журналістів України з'ясовує обставини штурму газети «Вести»)\nНСЖУ: Медіа не повинні переслідуватися за контент\n22.05.2014 14:27 53\nНаціональний союз журналістів України з'ясовує обставини штурму газети «Вести». Про це Forum'у повідомив перший секретар НСЖУ Сергій Томіленко.\n«Зараз ми та наші юристи з'ясовуємо обставини перевірки. Є питання: це перевірка, що суперечить мораторію щодо ЗМІ, чи стосується ведення господарської діяльності. Згідно з офіційною інформацією, до них є запитання щодо можливих правопорушень у податковій сфері. Але ми з'ясовуємо всі обставини», - повідомив він.\nЩо ж стосується можливих претензій до контенту цього ЗМІ, то, за словами Томіленка, «законодавство передбачає, що через суд можна визначити трактування, чи є в тому чи іншому матеріалі заклики до сепаратизму тощо». «Інші структури не можуть цього робити, оскільки якщо досудовим способом органи влади пред'являтимуть претензії до контенту - це буде цензурою. Сьогодні у нас немає офіційної інформації про пред'явлення претензій безпосередньо до змісту», - зазначив він.\n«До з'ясування всіх обставин позиція НСЖУ залишається нейтральною. Але загальна позиція: медіа не повинні переслідуватися за зміст, претензії можна пред'являти тільки згідно із прописним законом порядком», - резюмував перший секретар НСЖУ.\nпопередня новина ЄС готовий купувати російський газ на кордоні України і РФ наступна новина У Черкасах затримали офіцера, який закликав до повалення влади


«Інша сторона медалі»: Маркіян Івашко - Стрічка новин Львова\n«Інша сторона медалі»: Маркіян Івашко\nМаркіян Івашко — заслужений майстер спорту зі стрільби з лука. Чемпіон Європи та світу у команді, дворазовий рекордсмен світу; призер чемпіонатів Європи і світу в особистому заліку, чемпіон Європейських ігор.\nУ 1991-му Маркіян Івашко зацікавився стрільбою із лука. А вже через рік його захопив і баскетбол. Чоловік навіть мріяв займатися ним професійно. Однак зазначає: «Щоб мати успіхи, треба мати антропометрію. Баскетбол, хай там як, це є спорт для високих або для тих людей, які вміють надзвичайно добре володіти своїм тілом. Натомість стрільба з лука — це зовсім протилежний вид спорту. Для людей, які мають стійкість, вміють довго зберігати концентрацію».\nТож пропонуємо нашому герою потренуватися із гравцями «Львівської політехніки» Віталієм Капком і Дмитром Кичем. Адже, хоча Маркіян пов’язав життя зі стрільбою з лука, роками продовжував вправлявся із м’ячем.\nЛучник вважає: щоби бути успішним у своєму виді спорту, треба вміти перемикатися на інші активності, як у його випадку з баскетболом. Десятиліттями Маркіян стежить за спортивними баталіями в NBA. Згадує: «Почав я вболівати за команду «Chicago Bulls» з 90-х років з їхнім лідером Майклом Джорданом, якого знає весь світ. І саме він стимулював мене до захоплення баскетболом. Потім ця команда розвалилася, і я останні роки вболівав за «Golden State Warriors».\nЦя гра для нашого героя — ще й спосіб зняти напруження після змагань чи позбутися зайвої енергії. Маркіян каже: «В нас неемоційний вид спорту. Ти стоїш і стріляєш. Погано, коли ти проявляєш емоції під час стрільби. А тут навпаки: можна поплескати когось по руці, посміятися. Це клас!».\nЗахоплення баскетболом розділяють і Маркіянові сини Антон і Микита. А старший навіть тренується в секції. Чоловік переконаний: його діти займатимуться фізкультурою. Однак не буде наполягати, щоб вони йшли у професійний спорт. Адже тут немало підводних течій. Чоловік розповідає: «Це досить специфічне сімейне життя або його повна відсутність. Тому що людина, яка професійно займається спортом, практично ніколи не буває вдома. Коли народився старший син, я постійно був на зборах. І коли я повертався, він казав: це не тато приїхав, тато — в скайпі».\nКоли спортсмен їде на змагання, у нього завжди потужна група підтримки. Антон і Микита кажуть: «Ми дивимося трансляції, коли тато виступає. І коли він перемагає, ми дуже радіємо і кричимо від радості всією сім’єю».\nЩе одне давнє захоплення Маркіяна — історія. Нею цікавиться із дитинства. Коли лучник має вільну хвилинку у спортивних поїздках, намагається відвідувати музеї. У Львові один з його улюблених — «Арсенал». Туди іде разом зі сім’єю. Про кожен експонат може розповісти чимало цікаво.\nНайбільше чоловік любить пізнавати історію рідної держави. Зокрема, йому до вподоби досліджувати історію Київської Русі, період козаччини та буремне XX століття. А ще — новітню історію, свідками якої є ми. Зізнається: «Я би дуже хотів, щоб люди, які є безпосередніми учасниками цих подій, більше писали. Писали книжки, мемуари, писали більше правдивої інформації. Це залишиться на майбутнє. І тоді можна буде більш достовірно все проаналізувати і написати правдиву історію».\nДружина Тетяна, яка водночас є і тренером Маркіяна, розповідає: у повсякденні він не такий, як на змагальному рубежі. Пояснює: «Він створив собі образ в спортивному житті такого страшного трудоголіка, який досягає всього, чого хоче досягти, який віддає абсолютно все спорту. Але вдома він — коханий чоловік, хороший син і добрий батько. Він повністю віддається дітям. Він Батько з великої букви».


Чому ми пітніємо? - Про цікаве\nГоловна » Чому ми пітніємо?\nПотови́ділення — процес виділення поту потовими залозами більшості ссавців, у тому числі — людини. Здійснюється рефлекторно.Потовиділення – природний процес. Це спроба нашого тіла себе охолодити. Нерідко здається, що піт робить нас ще гарячіше, особливо у вологому середовищі, але без нього ми не змогли б упоратися з теплом, виробленим всередині наших тіл. Таким чином підтримується прийнятна для виживання внутрішня температура, інакше ми постраждали б від теплового удару навіть у прохолодну погоду.\nПодумайте, наприклад, скільки їжі ми споживаємо кожен день. Все це спалюється, як паливо. Вироблене тепло дає мозку зрозуміти, що пора запустити життєво важливий процес охолодження. Усередині нас є найтонші звивисті трубочки – так звані потові залози. Їх багато, в нормі – більше 2 мільйонів і менше 4-х. Через їх відкриті канали волога, що всмоктується з кровоносних судин і тканин, виводиться назовні. Самі того не помічаючи, ми активно пітніємо і в морозні дні, і коли не робимо нічого особливо напруженого. Навіть коли лежачи дивимося кіно або спимо. Не дарма медицина радить пити щодня 1,5 – 2 літри води, щоб заповнити вологу, яка випарувалася.\nСьогодні визначено два типи потових залоз: еккринні і апокринні. Скупчення перших, найпоширеніших, зосереджені на лобі, попереку і стегнах, в долонях рук і ступнях ніг. Другі розмістилися в промежині, пахвових ямках, на повіках. Іноді у нас може бути мало поту – коли прохолодно або ми відпочиваємо, а іноді багато: найбільше вироблення спостерігається в спеку або при силовому тренуванні. Цікаво, що під час «високого вироблення» в поті знаходиться в середньому на 20 відсотків більше натрієвих солей, ніж під час «низького». Звичайно, існують і відмінності в загальному наборі хімічних елементів.\nВолога, яку виведуть на поверхню апокринні залози (в пахвах, наприклад), буде важкою, тягучою, густою і незабаром придбає жовтуватий відтінок – там солідна маса жирних кислот і білка. Саме цей різновид поту, що з легкістю нейтралізується перекисом водню або розчином харчової соди, може залишати жовті плями на одязі, а в поєднанні з антиперспірантами, які забивають пори, дратувати шкіру і викликати місцеві болячки аж до пухлин.\nЩе один цікавий момент: різні дезодоранти орієнтовані на свою область застосування. Засоби для пахв розраховані саме на такий, апокринний піт. З його запахом не треба боротися, бо сам по собі він не пахне. А ось коли починає розкладатися, живлячи швидко зростаючу «армію» бактерій, запах може стати нестерпним не тільки для оточуючих, але і для самого носія. Парфум тут не допоможе – тільки засоби гігієни.\nУ регіонах з вологою спекою, таких як Індія, місцеві споживають більше солі, ніж ми вважали б безпечним для здоров'я, бо втрачають з потом величезну кількість мінеральних речовин, і їх тіла вимагають посиленого поповнення сольових запасів. Тамтешні жителі «течуть» рясніше нас, проте ставлення до цього зовсім інше. Потовиділення (процес сам по собі неприємний і здатний поставити нас в незручне становище) там розглядають не як ганебну хворобу, а як корисну «вбудовану функцію», що має життєво важливе значення для теплокровного організму.\nСкільки пітніють в нормі? Ну, працьовита здорова доросла людина в звичайних (не лабораторних) умовах може виділяти від 5 до 15 літрів поту на добу. Це залежить від тяжкості фізичного навантаження, температури і вологості навколишнього середовища, статури, віку і цілого ряду інших факторів, але цифри в будь-якому випадку вражають. Тим більше, що близько 240 мл зазвичай надходить з ніг! Втім, не так рідкісні випадки, коли люди не пітніють ні від фізичних вправ, ні навіть сидячи в сауні. Але хоча це відхилення від норми викликає заздрість з точки зору повсякденного зручності, воно небезпечне для життя.\nІнші цікаві факти про пітливість\n• Жінки мають більше потових залоз, ніж чоловіки, але у представників сильної статі, як правило, потові залози більш активні.\n• Жирові клітини утримують більше води, тому огрядні люди пітніють більше, ніж худі.\n• Всупереч поширеній думці, свині не пітніють. Ось чому вони покривають себе брудом –щоб не перегріватися. Собаки і кішки виділяють піт теж цікаво – через подушечки на лапах, а потові залози кролика розміщені навколо його губ.\n• Люди з діагнозом «гіпергідроз» потіють в п'ять разів більше, ніж особи з нормальними потовими залозами. Люди з ангідрозом, навпаки, не в змозі потіти досить рясно, щоб охолодити свої тіла. У спеку це може виявитися смертельним.\n• Те, як людина реагує на запах іншої людини, є одним із способів зацікавити або відштовхнути потенційного партнера, і протягом всієї історії піт використовувався в парфумерних і любовних зіллях як потенційний засіб залучення осіб протилежної статі. Жінки, що носили при собі флакончики зі штучним потом, мали в три рази більше сексуальної уваги з боку чоловіків, ніж скромниці, які цього не робили. Багато вчених вважають, що саме запах поту нагадує сильній половині людства про родючість, достаток і бурхливий секс, будячи поховане за маскою пристойності вроджене бажання розмножуватися.\n• Якщо ж вас не приваблює запах «брутального самця», а душ не справляється зі своїм завданням, що ж – до ваших послуг мережа аптек і парфумерних крамничок, здатних позбавити вас і вашого партнера від будь-яких незручностей. Але ще в давнину мудрі бабусі радили: не пов'язуйте життя з тим, чий запах вам категорично не подобається. Сама природа посилає тривожний сигнал про несумісність на глибокому генетичному рівні.


На Кіровоградщині проведуть земельні торги щодо двох ставків - Прожектор\nНа Кіровоградщині проведуть земельні торги щодо двох ставків\nНа Кіровоградщині проведуть земельні торги щодо продажу права оренди двох водних об’єктів у комплексі із земельними ділянками. Відповідна інформація опублікована на сайті Департаменту агропромислового розвитку Кіровоградської ОДА, інформує “Прожектор“.\nТак, мова йде про земельну ділянку зі ставком для рибогосподарських потреб загальною площею 15,5295 га, що знаходиться на території Диківської сільської ради Знам’янського району Кіровоградської області, а також про землю, загальною площею 1,6680 га, що знаходиться на території Олександрівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області.\nВ обох випадках передбачається продаж оренди на 10 років. Аукціони відбудуться 3 листопада.\nБільш детальну інформацію про проведення торгів можна побачити за посиланням.


У Миколаєві п’яні військові обстріляли автовокзал | Факти\nФакти / Надзвичайні події / У Миколаєві п'яні військові обстріляли автовокзал/ Травень, 10 в 16:03\nУ Миколаєві п’яні військові обстріляли автовокзал\nУ Миколаєві двоє військових відкрили стрілянину на одній з платформ центрального автовокзалу. У обох затриманих були ознаки алкогольного сп’яніння.\nПро це повідомляє Новости-N.\nПід час затримання один з чоловіків чинив опір і на них одягли наручники.\nПри огляді у одного із затриманих було виявлено травматичний пістолет з патронами, у другого – ніж. Дозволи на зброю у затриманого не було. З документів у чоловіків були лише військові квитки.\nЗатриманий з пістолетом повідомив, що проходить службу у підрозділі національної гвардії, дислокованому в Харкові. Другий заявив, що зовсім недавно звільнився в запас з військової служби.\nДо Миколаєва вони приїхали на поїзді днем раніше. За словами нацгвардійца, на вокзал вони прийшли, оскільки там працює його дівчина.\nНа місце події викликали представників військової служби правопорядку. Після оформлення протоколу вилучення зброї, затриманих доставили в Інгульський райвідділ поліції.\nЧитайте: Вистрілив прямо в серце: італієць холоднокровно вбив дружину-українку\nУ Миколаєві п’яні військові обстріляли автовокзал / 5 фотографий\nНагадаємо, у РФ підліток відкрив вогонь в коледжі.\nОпубліковано Травень, 10 в 16:03\nТеги: Миколаїв, Надзвичайні події, Україна


Реферат - Героїчне минуле українського народу в ранній творчості Т.Г. Шевченка - Литература : зарубежная\nРеферат: Героїчне минуле українського народу в ранній творчості Т.Г. Шевченка\nНаливайко Северин — ватажок народного повстання проти шляхетської Польщі в кінці 16 ст. (1594-1596); був захоплений у полон і страчений у Варшаві 1597 р. З ім’ям Наливайка пов’язано багато пісень та легенд.\nІван Підкова — козацький ватажок другої половини 16 ст. відомий в народі походами проти турків. Про його морський похід відомостей немає.\nБуло колись — в Україні Ревіли гармати; Було колись — запорожці Вміли панувати. Панували, добували І славу, і волю...\nУ другій частині безпосередньо відтворюється морський похід. Яскраво виділяється образ сміливого отамана — керівника походу. Він наділений надприродною силою:\nПідняв шапку — човни стали. “Нехай ворог гине!...\n… у Царг рад, до султана Подемо в гості! — Надів шапку і знову закипіло море.\nУ Скутарі — передмісті Стамбула — він у самому пеклі бою.\nГамалія по Скутарі — по Пеклу гуляє, Сам хурдигу розбиває, Кайдани ламає.\n… пливе Позад завзятий Гамалія: Орел орлят мов стереже...\nЧернець — гетьман Петро Конашевич Сагайдачний. Під його проводом козаки здійснили ряд успішних походів на татарські й турецькі міста-фортеці, які були водночас і невільницькими ринками. Насправді Сагайдачний ченцем не був, він помер 1622 р., від рани, яку дістав у бою під Хотином (1621 р.) Шевченко, як і деякі історики, вважав, що Сагайдачний помер у монастирі.\n… Візантія “боїться, щоб чернець Не засвітив Галату знову” (передмістя Стамбула, яке спалив Сагайдачний в одному з боїв”\nЗвертається Т.Г.Шевченко і до другого свого визначного попередника — Г.Квітки-Основ’яненка (1839). Ця поезія теж ввійшла до першого “Кобзаря” 1840 р.\nУ поезії-посланні “До Основ’яненка”поет, оспівуючи героїчне минуле нашого народу, звертаючись до великого митця слова, прагне з’ясувати багато проблем, те, що його найбільше хвилює: “чия правда, чия кривда і чиї ми діти”…


Clomiphene Citrate (Кломифен Цитрат 50 мг) от Anfarm Hellas - Купити стероїди на сайті steroidsshop-ua.com. Відгуки про Стероїд Шоп.\nClomiphene Citrate - препарат, що відноситься до групи антиестрогенов. Користується популярністю серед бодібілдерів, які використовують для досягнення спортивних цілей стероїди. Застосовується чоловіками-атлетами при послекурсовой терапії і допомагає справитися з небажаними наслідками прийому анаболіків.\nдостинекс украина придбати можна в нашому інтернет-магазині steroidsshop препаратів за низькими цінами\nClomiphene Citrate випускається в таблетованій формі. Виробник - грецька компанія Anfarm Hellas S.A. Одна таблетка містить 50 мг діючої речовини - Кломифена цитрату, який блокує естрогенових рецепторів в гіпофізі і проявляє антиестрогенні властивості.\nкломифен цитрат цена украина дуже низька на ринку препаратів, заходите на steroidsshop, замовляйте, звертайтеся так само в тех.підтримку, вам допоможуть з курсами, як використовувати і інші питання, що цікавлять\nПрепарат впливає на вісь гіпоталамус-гіпофіз-яєчка, в результаті чого збільшується продукція лютеїнізуючого і фолікулостимулюючого гормонів. Завдяки цьому активізується вироблення тестостерону в тестикулах.\nКломифен використовують і в медичних цілях. Він сприяє стимулюванню дозрівання яйцеклітини і коригує аномалії, які заважають зачаття - ановуляторне безпліддя, полікістоз яєчників у жінок, олігоспермія у чоловіків.\nЕфективність препарату в спорті\nВ результаті прийому анаболічних стероїдів підвищується рівень естрогенів. Clomiphene Citrate допомагає нівелювати наслідки цієї ситуації. Препарат попереджає такі прояви:\n4)відкладення жирової тканини.\nКломифен допомагає налагодити вироблення власного тестостерону, гальмує процеси катаболізму. Завдяки цьому зберігаються і підтримуються м'язові обсяги, які були набрані на курсі стероїдів. Препарат має ще одне важливе для атлетів якість - запобігає зниження мінеральної щільності кісток. Це дає можливість уникати травм кістково-м'язового апарату.\nПрепарат починають приймати на наступний день після закінчення курсу стероїдів. Рекомендоване дозування - по 50-150 мг (1-3 таблетки) на добу. Пропускати прийоми не можна. Курс - 2-3 тижні.\nТривалість прийому і добову дозу коригують залежно від того, яким був курс стероїдних препаратів. Також беруть до уваги поточний стан гормонального фону і індивідуальні особливості спортсмена. Забороняється вживати алкоголь в поєднанні з кломіфеном.\nПрепарат відносно безпечний для організму, якщо дотримуватися рекомендовані дозування і терміни прийому. В іншому випадку можливі такі наслідки:\n7)зайвий набір ваги.\nУ жінок-спортсменок Clomiphene Citrate може викликати серйозний гормональний збій, тому не рекомендований для використання ними. Надлишкове вироблення естрогену і прогестерону погіршать їх форму. Можливий тільки один спосіб прийому кошти жінками - мінімальні дозування на 2-тижневих курсах з подальшими перервами протягом такого ж часу. До загальних протипоказань відносять:хронічні захворювання печінки і нирок;кровотечі з матки невідомого походження;гіпофізарні пухлини;індивідуальна непереносимість діючого або інших речовин препарату.\nКломифен протипоказаний вагітним і годуючим матерям.


«Вона спокійна і товариська»: стали відомі нові подробиці про роман Каньє Веста й Ірини Шейк\n17 червня 2021 в 21:31\nПро роман моделі та репера стало відомо нещодавно, але вони вже встигли з'їздити до Франції.\nЗ'явилися нові подробиці про роман Каньє Веста і моделі Ірини Шейк. З нею він почав зустрічатися після того, як розійшовся зі своєю дружиною, зіркою телешоу Кім Кардашʼян. Про це пише USmagazine\nВест вже назвав Ірину "спокійною і товариською" і зазначив, що ці якості в ній його й приваблюють. Інсайдер, близький до репера, розповів, що вони зустрічаються вже два місяці та планують ще одну подорож.\nРаніше парочка вже побувала у Провансі, Франція. Там, у розкішному бутік-готелі Villa La Coste, вартість люксів у якому варіюється від 1 250 до 1 550 євро за ніч, вони відсвяткували день народження репера.\nІрина Шейк і Каньє Вест у Франції\nКрім цього, інсайдер зазначив, що Каньє дуже подобається той факт, що Ірина є відомою та авторитетною особистістю у світі моди. "Він думає, що вони можуть бути дуже шикарною і впливовою парою", — заявило джерело.\n"Каньє та Ірина зараз знаходяться у фазі медового місяця. Закоханість їх окрилює. Вони все більше пізнають одне одного, їм весело разом. Це поки несерйозно, але вони дуже подобаються одне одному. Вони ще не близькі до того, щоб познайомити одне одного зі своїми дітьми. Ще занадто рано для цього", — розповів ще один інсайдер.\nАле зараз у них стосунки на відстані. 44-річний репер планує скоро знову зустрітися з 35-річною моделлю. Наразі Каньє знаходиться в Лос-Анджелесі, а Ірина — в Нью-Йорку. Переїжджати одне до одного вони не планують.\n"Вони знали одне одного багато років і спілкувалися одне з одним на професійному ґрунті. Каньє почав залицятися до неї кілька тижнів тому. Він дуже наполегливий хлопець. Вони почали проводити час разом у Нью-Йорку ще до того, як вирушили до Франції святкувати його день народження", — повідомив інсайдер.\nКаньє та Ірина знайомі ще з 2010 року, коли Шейк знімалася в кліпі Каньє на пісню Power, з'явившись там в образі ангела.\nУтім, із Кім Ірина також знайома. Вони багато разів перетиналися на модних показах і світських раутах. Друзі Кім вже розповіли, що вона не проти нового роману свого колишнього чоловіка і симпатизує Шейк.\n"Кім рада за Каньє. І вірить, що Ірина — ідеальна супутниця для нього", — зазначили в оточенні зірки телешоу.\nУтім, Каньє не перший "зірковий" кавалер Ірини. У 2007 році вона зустрічалася з барабанщиком Linkin Park Робом Бурдоном. Ірина та Роб розлучилися в жовтні 2009 року і приховують причини свого розриву.\nШирилися чутки, що після її стосунків із Бурдоном у Шейк було побачення з колишнім президентом ФІФА Зеппом Блаттером. Хоча їхні стосунки так і не були підтверджені, за чутками, вони зустрічалися в 2009 році. Хоч Блаттер і на 50 років старше моделі.\nАртур Салес та Ірина Шейк\nПриблизно в той же час, за чутками, Шейк зустрічалася з бразильцем манекенником Артуром Салесом, який, на відміну від Блаттера, був на шість років її молодше.\nЗ 2010 року Шейк почала стосунки з відомим футболістом Кріштіану Роналду, які тривали більше чотирьох років. У січні 2015 року Роналду опублікував заяву, що підтверджує, що вони розлучилися.\nЗа непідтвердженими даними у Шейк також був короткостроковий роман з актором Двейном "Скелею" Джонсоном.\nІрина Шейк і Двейн Джонсон\nА в квітні 2015 року Ірина почала зустрічатися з актором Бредлі Купером. Всього через кілька місяців після знайомства з Купером модель переїхала в його будинок у Нью-Йорку, а в 2017 народила від нього дочку Леа. Пара не афішувала своє особисте життя, але старанно з'являлася разом на всіх світських раутах. Аж до розриву в 2020 році.\nІрина Шейк і Бредлі Купер з дочкою\nПісля в Ірини був короткий зв'язок із Віто Шнабелем, арт-дилером, який прославився романом зі ще однією супермоделлю — Гайді Клум.


Айстра Сі Старлет жовта (72038): купити насіння поштою в Україні | інтернет-магазин Дім і Сад\nАйстра Сі Старлет жовта\nАстра Сі Старлет жовта – однорічна рослина з численними екзотичними суцвіттями (9-12 см діаметром). Розлогий пірамідальний кущ росте до 60 см у висоту. Серцевина формується з трубчастих пелюсток насичено-жовтого кольору від якої, як промені, відходять зовнішні пелюстки блідо-жовтого забарвлення.\nАстра Сі Старлет жовта: агротехніка\nРозсаду готують у березні-квітні. На відкриту ділянку пересаджують у другій половині травня. Без розсади насіння висівають пізньої осені або ранньою весною на підготовлену ділянку. Замовте насіння айстри Сі Старлет жовта, невибагливого, дивовижної краси квітки.\nРідкісний колір! Раннє цвітіння!\nАйстра альпійська, мікс з 3 сортів\nАйстра Крален Персер Seedera\n5 грн 13 грн\nастра багаторічна новобельгійська


§ 6. Народництво, сибірське обласництво про інородческом\n§ 6. Народництво, сибірське обласництво про інородческом просвітництві як спосіб розв'язання інородческого питання\nСеред спектру питань, поставлених в 60-і рр.. XIX в. видними діячами народництва перед російською громадськістю, особливе місце займає так званий «інородческій питання», тобто питання про становище і перспективи розвитку аборигенів країни. Було констатовано вимирання інородців, обумовлене нічим не обмеженим свавіллям і здирством з боку торговців, адміністрації, власної родоплемінної знаті.\nІнородческій питання займав помітне місце в соціальній філософії народництва. Базовий для цієї філософії концепт «народності», відношуваний до російського народу, фіксував питання про його онтологічної релевантності, тобто про існування цього російського народу. Проблематізіруя ситуацію і пов'язуючи поняття народності з поняттям обласних, А.П. Щапов вказує на многосложность історико-етнографічного ладу численних і великих областей Росії, де існували не тільки окремі племена, а й цілі інородческіе царства. І це, на його погляд, викликає безліч питань: «Далі, коли ми говоримо: дух, характер, світогляд, ідея російської або великоруського народу, то мимоволі представляється інше питання: так чи є, чи утворився одиничний, цільний тип великоруськоїнародності, щоб можна було про неї скласти одиничну, цільну, можливо повну і чітко ясну ідею. Чисто чи слов'янська кров тече в жилах великоруського народу? Не складає Чи він амальгаму, або органічне породження різних народних елементів? Ось питання, які вимагають попередньо встановити її головну ідею, сенс історії великоруського народу »336.\nАналізуючи, історико-етнографічну організацію великоруського народу, А.П. Щапов виділяє в його історії етапи слов'янської колонізації серед фінських племен і з'єднання з ними, а з XVI століття - злиття з тюрко-татарськими племенами. «Втілення в плоть і кров» великоруського народу інородческіх племен він розглядає як основну тенденцію розвитку, що перемежовуються епізодичними збуреннями і повстаннями інородців як під час Смути, так і пізніше.\nПозиція народників по «інородческому питання» була висловлена саме А.П. Щапова в 1864 р.: «Всі вони чекають від нас допомоги до розвитку і кращому прояву сил на користь загальнонародну. Чи не хрестиками місіонерів, що не тютюном і горілкою російських торгашів ми повинні розташовувати, залучати їх до себе і своєї раси, що не хитрістю і обманом, а російським хлібом і сіллю, дешевим сумлінно продаваним товаром, добре влаштованими ярмарками, хорошими школами, людським поводженням з ними і т. д. »337.\nЦі думки А.Д. Щапова знаходилися в загальному руслі народницьких планів практичних заходів щодо перетворення Росії. Згідно Н.П. Огареву, громада повинна була стати не тільки зародком нового економічного ладу, але суб'єктом федеративного устрою поряд з областямі338.\nНайбільш грунтовно інородческій питання обговорювалося представниками такого перебігу народництва як сибірське областнічество339. Залежно від історичних етапів взаємодії прийшлого і аборигенного населення Сибіру Н.\nМ. Ядрінцев виділяв кілька фазисів розвитку інородческого питання. У сучасний йому період утримання комплексу інородческіх питань він бачив так: «Цими живими питаннями виступають нині: 1) питання про подальше існування інородців та попередження вимирання рас; 2) економічне питання про забезпечення їх існування, поряд з культурним питанням їх розвитку; 3) питання адміністративно-політичний, що стосується цивільного повноправності інородців і гарантій закону, нарешті 4) питання духовного розвитку і освіти їх, так само, як забезпечення благ вищого людського існування »340.\nДетально описуючи тяжке становище інородців, Н.М. Ядрінцев його першопричину бачить у своєрідності архаїчної культури. «Смаки і вимоги дикуна створюються під впливом особливих законів, - пише він. - Він захоплюється часто предметами і творами не так утилітарними, що забезпечують його життя, що вдосконалюють і направляючими її на краще, скільки потурала його пристрасті і дитячому захопленню. Найчастіше дикун спокушається блискучими, але дешевими іграшками, прикрасами, як дитя, за які готовий віддати кращі твори своєї праці, що його ставить у вельми невигідні умови. Потім, він шукає хвилинного задоволення вироб-ня відчуттів і пристрастей; всякий наркоз, будь то тютюн, вино або опіум, для нього є спокусливим і розвиває в ньому пристрасне потяг і згубну звичку »341.\nН.М. Ядрінцев переконаний, що включення інородця в ринок робить його рабом: «Досить англійцям було закинути в глухі місця Азії та Африки червоний європейський хустку, і доля дикуна була вирішена. Потреба розвинена, а з цим створена і залежність, - залежність найміцніша, ніж залежність сили і зброї »342. Те ж сталося з сибірськими дикунами: «Познайомився з хлібом, водкою, тютюном, порохом, залізом, вони постійно вимагають їх; але, отримуючи ці предмети за неймовірною ціною, виснажили всі засоби, перепродали всі продукти свої, але потреба залишається незадоволеною, і вони залишаються в положенні вмираючого Тантала. Ось джерело економічних лих »343.\nКолонізацію і транспортно-промислове освоєння Сибіру Н.М. Ядрінцев вважав історично неминучим явищем, яке веде до таких негативних наслідків впливу цивілізації, як обмеження інородческіх земель, звуження їх пасовищ і місць полювання, поширення хвороб, занепад традиційного господарства, психічні потрясіння і гнітючі афекти. Але ці негативні ефекти він оцінював як необхідні витрати, як «плата за науку» безцеремонного вчителю. Але краще платити дорого, ніж залишитися зовсім без ученья та освіти, вважав он344.\nОсновний шлях у вирішенні інородческого питання Н.М. Ядрінцев бачив у розвитку інородческого освіти. «У пробудженні інстинкту допитливості, духовного життя і у свідомому ставленні до свого справжньому і майбутньому будуть лежати застави збереження племен від вимирання і загибелі, - писав він. - Ми думаємо, що таке просвітництво буде джерелом життя і рятівником, який воскресить легендарного вмираючого від голоду і лих самоеда.\nДух сибірського інородця залишається пригнетенной, глибока меланхолія лежить на ньому, похмура безнадійність сковує його серце, немає віри в краще, немає надії на майбутнє. Ось цю-то віру, цю загальнолюдську надію і має створити інородческое просвітництво »345.\nАвтор нагадує, що «багато азіатські народності висували вчителів людства і творили своєрідні цивілізації» 346. Він висловлює надію на те, що «сибірські інородці, які засвоїли при посередництві російської національності європейське просвітництво, можуть з'явитися вельми видними посередниками цієї цивілізації і надати великі послуги загальнолюдського прогресу» 347.\nВиходячи з народницьких переконань, областнікі критикували політику як державного, так і недержавного патерналізму стосовно до «інородців». З народницької точки зору, все особистості в державі повинні бути цілком розвиненими індивідуальностями, і ніхто, і держава в тому числі, не може позбавити їх права на самостійне життя, нав'язувати їм свою опіку. Так, Г.Н. Потанін вважав за необхідне визнати за інородцями право культурного і навіть національного самовизначення, насамперед в інтересах громадського відродження в процесі боротьби за існування. Крім того, він розраховував на те, що «розумова і громадська діяльність цих племен, розвиваючись оригінально, внесе-небудь нове в загальну скарбницю людського духу: це будуть оригінальні твори, продукти сибірського розуму, воспи-\nтанного картинами тундри і тайги ».\nБлагополучне рішення інородческого питання Г.Н. Потанін в 1917 р. пов'язував з наданням аборигенних народам прав на самоврядування. На місцях передбачалося організувати особливі «інородческіе комітети» з фінансовою самостійністю, забезпеченої земельною власністю, на які покладалася і особлива місія «захисту духовних потреб племені, його національних особливостей». Відповідно до народницької традицією під-черківает важливість і необхідність збереження традиційних форм соціальної організації корінних народов348.\nПрактичне втілення сформульованих сибірськими областнікі пропозицій по інородческому питання мотивувалося також демонстраційним ефектом. «Інородческій питання в Сибіру, - писав Е.-д. Рінчіно, - зважаючи на його специфічних особливостей набуває особливо важливе значення ... Всі роботи про поліпшення становища інородців ... в силу спільності мови, писемності та єдності культури інородческіх народностей Сибіру з народами Азії, будуть негайно просочуватися за кордон і викликати відповідні результати »349. Від результатів рішення інородческого питання, як вважав Е.-д. Рінчіно, залежав успіх експорту революції на Схід, виникнення революційної бурі в Центральній Азії та на Далекому Сході.\nІнформація, релевантна " § 6. Народництво, сибірське обласництво про інородческом просвітництві як спосіб розв'язання інородческого питання "\nНародництва). А.І. Герцен про державу і право. Розвиток політико-правової теорії народництва в творах Н.Г. Чернишевського, П.Л. Лаврова, П.М. Ткачова. Проблеми держави і права в соціологічних концепціях. Г. Спенсер про військове та промисловому типах суспільства, держави, права. Розвиток ліберальних вчень про державу і право. А. Есмен, Г. Еллінек, А.В. Дайсі. Ліберальні вчення в\nнародництво на рубежі XIX-XX століть. - М., 1995. Балуєв Б.П. Михайлівський Н.К. і «легальний марксизм» (До 150-річчя з дня народження) / / Вітчизняна історія. - 1992. - № 6. Будницкий О. Історія тероризму в Росії. - Ростов-на-Дону-М., 1996. Єсіпов В. Не вірте бісам ... / / Діалог. - 1991. - № 4. Ісаєв А. «Комуністична антиутопія» М. Бакуніна / / Аргументи і факти. - 1990. - № 40. Кошель П.А.\nсприяє компетентному прийняттю і професійного проведення управлінських рішень з боку керівництва, правильному вибору стилю управління, мотивированию і контролю службовців належним чином. Для написання навчального посібника були використані методичні розробки з управління персоналом Оксфордського, Ворвікского університетів і мерсисайдським інноваційного центру (Великобританія),\nОсобливості правового освіти учасників кримінального процесу\n§ 2. Історико-культурний вплив даосизму на охоронну політику Московського царства щодо «ясачних іноземців»\nсибірських ясачних іноземців, про охорону їх від образ, податків і утисків; про посилку для ясачного збору людей добрих по градської вибору і про спостереження, щоб вони ясашних людей не грабували, забороненими товарами не торгували, провина не курили і не продавали »(від 1695, 26 грудня) 198. Як вважає С.Г. Скобелєв, цей досвід базувався на практиці управління підвладними народами,\nяк євразійство. Дається оцінка сучасному євразійства, його значущості в наші дні. Матеріали монографії використовуються самим автором в розробленому ним спецкурсі «Філософія російського зарубіжжя: євразійство», що читається в Східно-Сибірському державному технологічному університеті. Вони можуть бути використані також в курсах з культурології, політології, соціології. КЛЮЧОВІ СЛОВА\nяк суперечливих), 3) вихід з проблемної ситуації (рішення): Варіант А (індукція) 1. Пояснення виявленого протиріччя (гіпотеза). 2. Доказ (перевірка гіпотези). 3. Відповідь. Варіант Б (дедукція) 1. Відповідь. 2. Доказ правильності відповіді. З процесом вирішення проблемного завдання тісно пов'язаний спосіб її вирішення. Власне кажучи, цих способів три: проблемна задача\nосвічені верстви французького суспільства в травні 68-го зазнали найбільше потрясіння у своєму житті: революція, про яку так довго говорили, вибухнула без жодного попереднього повідомлення; але зрештою ця революція, бути може, зовсім і не була революцією ... Протягом більше двадцяти років інтелектуали робили величезні зусилля, щоб долучитися до історичного матеріалізму в надії\nяк одного з базових курсів у навчанні юристів: тематичний план, методичні рекомендації, програма курсу, короткий курс лекцій, теми та плани семінарських занять, списки рекомендованої літератури, питання і завдання для проміжного контролю, питання для підсумкового тестування і контролю (іспиту). Посібник призначений для студентів юридичного профілю денного\nрішень арбітражних судів суб'єктів Російської Федерації, прийнятих ними у першій та апеляційній інстанціях. Кожен федеральний арбітражний суд округу здійснює свою юрисдикцію на території декількох областей, республік, автономних округів і т. д. Існує 10 федеральних арбітражних судів відповідних округів: Волго-Вятського, Східно-Сибірського, Далекосхідного,\nнародництво. Прагнув не до пролетарського соціалізму, а до буржуазного лібералізму. Намагався пристосувати марксизм до потреб ліберальної буржуазії. У 1898-1900 рр.. став на шлях відкритої ревізії марксизму, не тільки формального, але і відкритого розриву з соціал-демократією. Після революції 1905-1907 рр.. очолював праве крило партії кадетів, редагував журнал "Російська думка", що став


к тільки Матіуш прибув, його відвели до Клу-Клу в королівський шатер. І хоча від утоми він ледве тримався на ногах, Клу-Клу тієї ж ночі повідала йому про те, що сталося. Та йому й так усе було зрозуміло. Табір нещасних дітей був страхітливим видовищем. Їсти нічого, звідусіль чути плач і стогони хворих. Іти далі немає сил, а залишатися на місці — певна загибель. Хто міг, давно втік, а інші сподіваються на Матіуша. — Пам’ятаєш, Клу-Клу, як ти ганялася за білкою по деревах? А як Антеку зуби вибила, пам’ятаєш? — Пам’ятаю, — байдуже відповіла дівчинка й навіть не посміхнулася. Коли весела людина сумує, це особливо важко. Вони довго сиділи мовчки. — Скільки в таборі дітей? — Не знаю. Частина загинула в дорозі, частина розбіглася. — Як ти гадаєш, протримаєтеся ви ще тиждень? — Повинні протриматися. — Треба діяти. Нічого витрачати дарма час. Швидше в місто, де є телеграф, і викликати на допомогу білих! — А вони погодяться? — Іншого виходу немає. Якщо вони виявили великодушність у битві з чорними жінками, значить, пожаліють і дітей. — Роби, як знаєш. Я нічого не можу придумати. Негренята побачили, що Матіуш вирушає, — і в сльози. — Допоможи! Не залишай нас! — кричали вони. Матіуш заліз на дерево, щоб усім було видно. — Не бійтеся, я вас не залишу, — сказав він. — Я їду по допомогу і за тиждень, а може, днів через три повернуся. Чим швидше я вирушу, тим раніше прибуде допомога. Негренята повірили. І, заспокоївшись, затягли пісню, але співали зовсім тихо: голод знесилив їх. А Матіушу від їхньої сліпої віри стало ще страшніше. Найгірше, коли даєш обіцянку і немає впевненості, що виконаєш її. Діти отаборилися на березі великої африканської річки. З підручника географії Матіуш знав, що в гирлі її знаходиться порт, а поруч — місто, де, звичайно, є телеграф. Човен швидко пливе вниз за течією. От і згодилися поїздки на маяк. Тепер Матіуш бачить, як він набрався сил. Недаремно здолав він Філіпа. Голод, безсоння, втома — не рахуються. Він летить, як на крилах. Його підганяє думка про страждання дітей і обіцянка допомогти їм. Удосвіта він причалив до берега, зірвав кілька плодів, угамував голод — і знову в дорогу. Баритися не можна: діти чекають. У дорозі не обійшлося без пригод. Одного разу він задрімав, і течією човен віднесло до берега. Ще трохи, і він потрапив би в пащу гіпопотама. Іншим разом човен ледве не перекинувся, наскочивши на величезного крокодила. Упади Матіуш у воду, негренята марно чекали б допомоги. Спочатку Матіуш склав план дій. Але потім усі думки випарувалися з голови, немов він став машиною, яка занурює у воду весла, або корабельним гвинтом, який він бачив під час першої поїздки до Бум-Друма. Побачивши на березі місто, Матіуш не відчув ні радості, ні полегшення. Он білі люди. Пошта. Телеграф. На березі річки, у садку, будиночок телеграфіста. Подумати лише, там із голоду і від хвороб помирають діти, а тут люди живуть спокійно, ні про що не підозрюючи. Телеграфіст поливає квіти на клумбі, а весела дівчинка в білому платтячку, така ж маленька, як Ала, їсть хліб із медом. — Ви телеграфіст? — Так. А що? — Мені треба терміново надіслати телеграму. — Зачекайте, юначе, ще немає дев’ятої. Поки сонце не почало припікати, треба полити квіти. — Я не можу чекати. Матіуш відчуває, що зараз впаде й засне. І проспить сто років. А там чекають діти. — Я — король Матіуш. — Король Матіуш?! — Я дві ночі не спав. Там помирають діти. Терміново потрібна допомога. Телеграфіст поставив на землю лійку. Матіуш схопив її й вилив воду собі на голову, щоб прогнати сон. — Швидше, а то я засну. — Гаразд, підемо! — Михасю, ти ж іще не снідав, — почувся жіночий голос. — Я зараз повернуся. — Випий хоч молока. Але Матіуш вчепився в телеграфіста й не відпускає. — Швидше! — Іду-іду! А сам зав’язує краватку. Нарешті вони біля телеграфного апарату. — Ну, що передати? — Не знаю. — простогнав Матіуш тужливо. — Як отримаєте відповідь, негайно розбудіть мене. Телеграфіст обернувся, а Матіуш уже спить. Оце так історія! Телеграфіст зателефонував поліцмейстерові. Але той ще спав: учора пізно повернувся з балу в губернатора. «Якщо так, — подумав телеграфіст, — пошлемо телеграму начальникові порту».\nСьогодні восьмій ранку, — застукав апарат, — з’явився невідомий хлопчик, брудний, обірваний, худий. Назвався королем Матіушем. Говорить, десь вмирають діти. Терміново потрібна допомога. Заснув, сидячи на лавці. Наказав розбудити, коли буде відповідь.\nЗа півгодини надійшла відповідь:\nНегайно провести розслідування. Викликати губернатора. Виставити вартових. З хлопчиська не спускати очей. Чекаю донесень.\nЧерез п’ять хвилин апарат застукав знову:\nЧекаю вістей. Король Матіуш утік із безлюдного острова. Чи правда, що Клу-Клу очолила похід чорних дітей? Повідомте місцезнаходження їхнього табору. Секретар Ради П’ятьох.\nЩе за кілька хвилин — нова телеграма:\nДе Матіуш? Терміново телеграфуйте координати дитячого табору. Кількість дітей. Необхідну допомогу. Секретар Червоного Хреста.\nА за хвилину:\nНегайно повідомте стан здоров’я Матіуша. Сумний король.\n«На частини мені, чи що, розірватися?» — розсердився телеграфіст, коли пролунав телефонний дзвінок. Це телефонував поліцмейстер. — Що робить хлопчик? — Спить. — Де? — На лавці. — А він дихає? — Так. Тільки поклав трубку, знову дзвінок: губернатор. «Зовсім показилися! — бурчав телеграфіст. — То за цілий день жодної телеграми, а то від апарату не відійдеш, ніби кінець світу настав. Десять рук у мене, чи що?» — Гей, королю Матіуше, чи як тебе, дивись мені — дихай! Сам поліцмейстер розпорядився, щоб ти дихав, — промовив телеграфіст і кинувся до апарату. А під вікнами вже стоять солдати з рушницями. Влітає перелякана дружина телеграфіста, за нею — донька. — Тікай звідси, зараз стрілятимуть! — кричить у паніці дружина. Донька телеграфіста плаче. А Матіуш спить, як убитий. З’явився губернатор. У руках тримає фотографію Матіуша й порівнює з обличчям сплячого. — Мабуть, він. Фотографія, правда, зроблена рік тому. А хлопчиська в цьому віці швидко ростуть. Але навіщо йому брехати? Дайте телеграму, що це Матіуш. У далекий світ передали по дротах:\nЗа всіма ознаками це Матіуш. Розбудити його неможливо. Розплющить на хвилину очі, заплющить і знову спить. Послав за лікарем, щоб той привів його до тями. Губернатор.\nЛікареві вдалося розбудити Матіуша. Опритомнівши, він прочитав телеграму Червоного Хреста, дуже зрадів і продиктував відповідь.\nПотрібні провізія і ліки. Діти хворі й голодні. Головне, не баріться. Щонайменше зволікання загрожує їм загибеллю. Дітей багато. Скільки, не знаю. Лічити було ніколи. Провів у таборі вночі кілька годин. Благаю надати допомогу нещасним дітям. Робіть зі мною, що хочете, лише допоможіть дітям. Король Матіуш.\nЛікар оглянув Матіуша і сказав: — Дайте йому спокій. Нехай спить. А то в нього почнеться запалення мозку, і він понесе нісенітницю. Матіушу дали склянку молока, роздягнули й уклали в ліжко. Він проспав цілий день і прокинувся об одинадцятій годині вечора. Новини були добрі. Чотири кораблі, завантажені продовольством, уже в дорозі. Хоча плисти проти течії важко, через два дні вони все ж прибудуть у місто, де зупинився Матіуш. Виїхала лікарня у повному складі: два лікарі й чотирнадцять медсестер. З лікарнею вислали бездротовий телеграф, щоб передавати вісті прямо з табору. І ще сказали: якщо Матіуш дасть чесне слово, що це не пастка для білих, під його командування передадуть двісті солдатів і робітників. Губернатор уже отримав відповідні вказівки. «Добре б написати відозву до білих дітей, щоб вони зібрали іграшки, гроші, солодощі, книжки з картинками», — подумав Матіуш. І того ж дня написав:\nЛюбі брати й сестри, білі діти!\nДоведіть на ділі, що ви добрі. Хто хоче користуватися правами нарівні з дорослими, повинен довести, що в нього є розум і чуйне серце. Негренята гинуть від голоду і хвороб, допоможіть їм! У вас є красивий одяг, цукерки, іграшки, ви ходите до школи, поливаєте квіти і навіть їсте хліб із медом. А в нещасних негренят немає нічого. Чесне слово, не брешу. Я побував у різних країнах, брав участь у різних війнах і побачив чимало горя. Але такої біди не бачив. Порівняно з нею меркнуть усі людські нещастя. Поспішіть на допомогу маленьким слабким негренятам!\nКороль Матіуш Перший.\nк же тріумфували негренята, коли повернувся Матіуш. Солдати швидко розвантажили кораблі, і вони без зволікання вирушили у зворотній рейс за новими запасами. Матіуш запропонував у першу чергу нагодувати найменших, але Клу-Клу сказала: «Спочатку дамо поїсти старшим, і вони нам допоможуть». Так і зробили. На приготування сніданку не знадобилося багато часу: молоко й інші продукти були консервовані. Закип’ятили воду, розвели молоко — і сніданок готовий. У дітей боліли животи, тому замість чорних сухарів прислали солодке печиво. Негренята ніколи в житті не ти нічого подібного. Але як не дивно, вони нічому не дивувалися — ні кораблям, які бачили вперше в житті, ні ящикам і мішкам із різною смакотою. Усе це здавалося їм дивом, чаклунством, як у казці. Дітей було багато, і сніданок тривав до самого вечора. Але порядок був зразковий: ніхто не бився, не лаявся, не ліз без черги. До вечора встановили телеграф, і Матіуш відправив першу телеграму: «Негренята дякують за смачний сніданок». Уночі на одному аероплані прилетіла лікарка, а іншим доставили найнеобхідніші ліки. Минуло два тижні. І коли приїхали поважні пани з Червоного Хреста, вони подумали, що їх надурили, такі несхожі були діти на вмираючих від виснаження і хвороб. Але довгий ряд могил позаду табору переконав їх, що все це правда. Білі діти прочитали відозву Матіуша й відразу почали збирати речі для негренят. А наступного дня в газетах надрукували телеграму, що негренята дякують за смачний сніданок. І діти подумали: от як швидко дійшли їхні дарунки, і ще з більшим завзяттям взялися за справу. І, як водиться, одні давали дійсно потрібні й корисні речі, а інші — усілякий мотлох, якого хотіли позбутися. Присилали ляльок без голів, поламані губні гармоніки, списані зошити, старі зубні щітки, лото з бракованими фішками, абажури з тонкого рожевого паперу, закладки, ремінці для ковзанів, кишенькові ліхтарики з перегорілими батарейками, проколоті м’ячі, молотки для крокету, старі рвані вуалетки, коробки з-під цигарок. Одна дівчинка прислала квітку в горщику, але вона по дорозі засохла. Якийсь ледачий хлопчик, скориставшись нагодою, збув усі свої шкільні підручники. І ще запитував у листі, чи люблять негренята вчитися, тому що особисто він — не дуже. У таборі була вже не одна лікарня, а три. Але міцні негренята швидко видужали й не потребували більше медичної допомоги. Тому в одній лікарні влаштували лазню, в іншій навчали, як чистити зуби й витирати носи, а в третій, хірургічній, проколювати дівчаткам вуха для сережок. Учитель гімнастики організував духовий оркестр, школу бальних танців і футбольну команду. У негренят виявилися надзвичайні здібності до футболу, і через місяць відбувся перший матч. Їжі тепер було вдосталь. Нарешті прибув корабель з одягом. Але, на жаль, замість довгожданих штанів і суконь він привіз серветки, рукавички, покривала на ліжка, тюлеві фіранки й зовсім мало сорочок. З’явилася нова турбота: якщо є покривала, треба майструвати ліжка. І під ударами сокир звалилася не одна столітня пальма. Із серветок вийшли відмінні фартушки для дівчаток. А тюлем і серпанком завішували на ніч ліжка малят від комарів і москітів. Тим часом матері стали забирати дітей додому, а діти, набравшись знань, весело вирушали в дорогу з цим багажем. Чим менше залишалося в таборі дітей, тим більше добродійників і рятівників приїжджало з Європи. — Твоя мрія збулася, Клу-Клу. Скоро в Африці відкриється кіно, з’являться грамофони. Якщо тільки мавпи не перешкодять, — жартував Матіуш. Усім відомо; що мавпи люблять передражнювати людей, недаремно є таке слово — «мавпувати». І от мавпи, спустившись із дерев, не боячись почали ходити табором і підглядати за людьми. Зубний лікар присягався й божився, ніби своїми очима бачив у роті орангутанга дві золоті коронки. — А в Мене мавпа вкрала бритву. Напевно, поголитися захотіла, — повідомив перукар. Але жарти жартами, а за короткий строк вдалося зробити дійсно чимало. — Ну, ти задоволена, Клу-Клу? — А ти, Матіуше? Той замість відповіді зітхнув. Звичайно, він задоволений, що вдалося допомогти негренятам. Але його тягнуло на безлюдний острів, а ще більше — на батьківщину, до товаришів. Матіуш одержував багато листів. «Які ми раді, що ти знайшовся і знову допомагаєш дітям», — писали хлопці. І кожен лист закінчувався запитанням: «Коли ти повернешся на батьківщину?» Іренка повідомляла, що її велика лялька розбилася. Антек писав про свої поневіряння. Стасик скаржився на вчителя математики, який вліпив йому двійку й залишив на другий рік. А Оленка приписала внизу: «Пам’ятаєш, як ми з тобою посварилися через гриби?» Як мовиться, у гостях добре, а вдома краще. Негренята — славні хлопці, Матіуш дуже до них прив’язався, але тепер Клу-Клу сама зуміє продовжити почату справу, а йому час додому. Хоч би на днинку потрапити в столицю, поглянути на палац, на королівський парк! Адже він так давно там не був! І от він вирушив до Європи: порадитися з білими королями, що треба зробити, щоб більше ніколи не було воєн. Тільки-но Матіуш ступив на палубу корабля, як грянув оркестр. Діти на березі заспівали й закричали: «Хай живе Матіуш!» Він їде з комфортом: в окремій каюті, спить на м’якому матраці. Щастя знову посміхнулося йому. Прибули в порт, і в очікуванні корабля, який мав доправити його до Європи, Матіуш оселився в готелі. «Що чекає на мене в майбутньому?» — думав він, ніби передчуваючи, що пригоди його не скінчилися. І справді, вночі у номер увірвалися двоє в масках, заткнули сонному Матіушу рота хусткою, зав’язали рушником очі, накинули плащ і, не давши навіть взутися, босоніж кудись повели. За мить автомобіль із Матіушем швидко мчав у невідомому напрямку. «Це витівки Молодого короля!» — промайнуло в нього в голові. І він не помилився. Так, Матіуша викрали за наказом Молодого короля. Сталося це так. Молодого короля змусили повернути Матіушу захоплені землі. Навіть порт, і той залишили Матіушу. Це раз. А два — його повалили з престолу, і королем знову проголосили старого батька. Це останнє, звичайно, найнеприємніше. Зла, але сильна людина, бажаючи досягти свого, пускає в хід кулаки. А слабка, заради досягнення злочинних цілей, готує підступи, іде на зраду. У кожній школі є ябеди й капосники. Але ж про короля не скажеш: капосник, тому придумали слово — інтриган. Так ось Молодий король був справжнісіньким інтриганом. Спочатку він задумав оголосити Матіуша божевільним. Але ця затія провалилася. Весь світ переконався, що Матіуш молодець, як він порозумнішав і подорослішав на безлюдному острові. Не кожен на його місці зумів би так швидко організувати допомогу негритянським дітям. І який зразковий порядок навів! Це навіть у кіно показували. То хіба божевільний на таке здатний? Отож дорослі почали говорити про те, щоб надати дітям деякі права. І в окремих школах ввели самоврядування, почали випускати стіннівки. У багатьох містах відкрили дитячі клуби. Учителі збиралися на наради й обговорювали, як без стусанів, ляпанців і ляпасів досягти в класі тиші й порядку. Знову дозволили продавати портрети Матіуша. За Зелений Прапор перестали садити в карцер, лише для годиться зрідка трохи лаяли. Звичайно, не все це схвалювали, але дехто навіть висловлювався за те, щоб у дітей був свій король. У місті Кикикор зібрався перший з’їзд школярів, де від кожної школи делегували одного учня. Чим не парламент? Молодий король лютував. І було чого! Його позбавили влади, а старий батько — довірливий, поступливий, усім вірить, на все погоджується. І от тоді Молодий король зібрав таємну раду таких, як сам, інтриганів і шахраїв, і стали вони думати-гадати, як позбутися ненависного Матіуша. Зграя Молодого короля складалася з одного шпигуна, одного генерала, одного полковника, одного начальника в’язниці, двох адвокатів, дружини міністра й кількох шибеників. І от цим шибеникам доручили викрасти Матіуша й під чужим прізвищем ув’язнити. В’язниця, куди його посадили, містилася в старовинній напівзруйнованій фортеці і призначалася для найнебезпечніших злочинців. Тут лише двічі на рік давали по кухлю кави, а всі інші дні — воду та чорний хліб. І жодних прогулянок. Цілими днями виснажлива праця в шахті. Розмовляти заборонялося, за кожне мовлене слово ув’язнений отримував батога, за десять слів — десять батогів, за сто — сто. Під землею — довгі штольні, як у шахтах, де добувають вугілля. Але ніякого вугілля тут не добували: одна бригада виносила його в корзинах на поверхню, а друга через інший вхід вносила назад. А марна праця, як відомо, особливо тяжка. Отож ув’язнені працювали неохоче. Жодні батоги не допомагали. Так Матіуш зіткнувся з найстрашнішими злочинцями. За що вони сидять у в’язниці, він не знав — розмовляти заборонялося. Але досить було поглянути на їхні люті фізіономії, щоб зрозуміти: на совісті в них не один злочин. Будь-хто інший на його місці помер би від страху, але Матіуш, який за своє життя випробував стільки небезпек, безстрашно спускався з ними під землю. Ось куди з країни зелених пальм і дивовижних різнобарвних птахів занесла його доля. Навкруги — чорний вугільний пил і жодного листочка. Звикнувши до чистого морського й лісового повітря, він задихався в задушливому підземеллі і в кам’яній норі, де спав на голій цеглі. Він, який не гірше за Клу-Клу лазив по деревах, ледве волочив тут ноги у важких кандалах. Замість шелесту листя — свист батога, замість співу птахів — добірна лайка. Замість солодких бананів і соковитих південних плодів — черствий хліб і смердюча вода. Ув’язнені дуже здивувалися, побачивши його. А один не втримався й запитав: — Скільки ж людей ти відправив на той світ, якщо тебе сюди запакували? Матіуш відкрив було рота, щоб відповісти, але інший ув’язнений закричав: — Не відповідай, малий, за кожне слово удар батогом! — А ти не у свою справу не лізь! Може, не дасть дуба від кількох ударів! Слово за слово — спалахнула сварка, і вони кинулися один на одного з кулаками. А наглядач стоїть і записує, хто скільки слів сказав. Але точно полічити було важко, і він кожному додав по кілька слів. І Матіуша записав, хоча він мовчав, як риба. Тягне Матіуш кошик, і — дивно! — йому зовсім не важко. Виявляється, ув’язнені замість вугілля кладуть у його кошик шматки легкого торфу і зверху присипають вугільним пилом. А то й зовсім відберуть кошика й самі тягнуть угору. Увечері один ув’язнений сунув йому в руку маленький чорний предмет і прошепотів: — Заховай краще, щоб не знайшли. — Що це? — теж пошепки запитав Матіуш. — Цукор, — таємничо сказав арештант. Цукор був чорний, як вугілля. Матіуш не з’їв його, а заховав на згадку. Увечері, коли Матіуш стояв біля канцелярії, чекаючи прочуханки, в’язень, котрий проходив повз нього, непомітно тицьнув йому суху гілочку. Довго роздивлявся її Матіуш, поки здогадався, що це конюшина. В’язні жаліли Матіуша й віддавали йому все, що в них було найдорожче. З канцелярії долинали крики нещасних в’язнів, яких били. Нарешті дійшла черга Матіуша. — Іди сюди, сучий сину! — грізно заволав наглядач і, схопивши однією рукою Матіуша за комір, підняв його над землею, а в іншій стискав ремінний батіг. Але, зачинивши двері, тихо сказав: — Коли я скажу «кричи», ти кричи на все горло: «Ой, боляче!» Зрозумів? Я не битиму тебе. Тільки гляди, не викажи мене. Ну, хутко знімай куртку! А тепер кричи! — Ой, болить! — заволав Матіуш. А наглядач — лясь батогом по лаві. — Як тебе звуть, бідолаха? — і знову лясь по лаві. — Ой, болить! — кричить Матіуш. — Мене звуть Матіушем! Ой, болить, болить!.. Наглядач стукне батогом по лавці, занурить пензля у червону фарбу й мазне Матіуша по спині. — Досить, більше не кричи, ніби в тебе сил немає. А потім прикинься, що знепритомнів. Тобі пощастило — начальника в’язниці сьогодні немає, а то б цей номер не пройшов. Ну, тепер мовчок, заплющи очі. Він узяв Матіуша на руки й відніс в одиночну камеру. А на ніч приставив до нього замість доглядальниці ув’язненого. — А тут хто? — запитав під час вечірнього обходу начальник в’язниці. — Той маленький ув’язнений. — Чому він не один? — Знепритомнів, коли я його бив. — Ану покажи. Підняли куртку і при тьмяному світлі ліхтаря побачили пошматовану спину. — Нічого, звикне. Кандали можеш із нього зняти, нікуди він не дінеться! — Начальник в’язниці зловісно засміявся і вийшов. — Гей, малий, не прикидайся! Я знаю, тобі не боляче, — сказав Матіушу сусід по камері. — Ой, боляче! — застогнав Матіуш. Він боявся каверзи. — Не дури, я ж знаю, що тобі спину розмалювали червоною фарбою. Наглядач велів тобі мовчати, щоб начальник в’язниці не пронюхав. Якщо робити все, що вони велять, тут і року не протягнеш. От ми різні хитрощі й вигадуємо. Для слабодухих і кволих у нас кошики трохи легші, а замість батогів — червона фарба. Але ми з голосу пізнаємо, хто від болю кричить, а хто — для вигляду. Поживеш тут — теж багато чого взнаєш. А за що тебе посадили у в’язницю? — За страшний злочин. Я хотів дати дітям свободу, а через це загинуло багато народу. — Скільки? Троє, четверо? — Понад тисячу. — Так, синку, у житті так часто буває. Людина хоче одного, а виходить інше. І я колись був маленьким хлопчиком, ходив до школи, з товаришами грався, а вечорами батько, повертаючись з роботи, приносив мені цукерки. У путах ніхто не нараджується. У ланцюги людина людину заковує. І задзвенів ланцюгом, ніби на підтвердження своїх слів. і «Як дивно він це сказав. І Сумний король говорив щось схоже», — подумав Матіуш, засинаючи.\nатіуш — хлопчик дуже допитливий. «Не біда, що погано, зате пізнаю й побачу щось нове», — утішав він себе в будь-якій колотнечі. І хоча в’язниця була страшна, тиждень проминув непомітно. Наглядач, як завжди, кричав на нього «Сучий син!», розмахував батогом, але жодцого разу не вдарив. Ходити без кандалів — одна насолода, і Матіушу навіть трохи соромно, що для нього зробили виняток. І арештанти вже не здаються такими лютими. Вилається хто-небудь, його одразу ж присоромлять: «Замовкни, чого при дитині лаєшся, як візник!» Вони ліпили для Матіуша з хлібного м’якиша різні іграшки. А робиться це так. Хліб гарненько розжовується, щоб не було грудочок, а потім ліпи, йде завгодно. Найчастіше ув’язнені ліпили квіти. А Матіуш натомість віддавав їм по неділях цигарки. І все потай, без єдиного слова, але Матіуш відчував: вони його полюбили. «Бідолахи, — думав Матіуш, — живуть гірше за дикунів». І б’ються якось дивно: зчепляться, розіб’ють один одному фізіономії до крові, але все це без злоби: немов від туги й неробства. — Від долі ніде не дінешся, — почув одного дня Матіуш і, лежачи на нарах, довго думав, що таке доля. Через тиждень Матіуша перевели в камеру з піччю. Її, правда, ніколи не топили, але все-таки, коли в кутку є піч, є надія, раптом затоплять? Деякі в’язні щодня крали по вуглинці, а коли набиралася жменька — інколи на цё йшло місяців зо два, — розтоплювали піч. Сірники видавали по неділях: сім сірників і десять цигарок. У неділю дозволялося двадцять хвилин розмовляти. Найчастіше розмова крутилася довкола заповітного кухля кави. — Кажуть, цього року по три шматочки цукру дадуть. — Я це вже десять років чую. Може, нам і належить по три шматочки, та вони, дияволи, самі його лопають. — Ти чого згадуєш нечистого в неділю? — Забув. — Отож-бо, чорт тебе забирай. І все в такому дусі. Тим часом начальник в’язниці виїхав на тиждень у справах до столиці. І хоча нібито нічого не змінилося, усі з полегшенням зітхнули. — Начальник виїхав! Начальник виїхав! — радісно перешіптувалися в’язні. Ну і що з того? Так само від зорі до зорі тягають, бідолахи, кошики з вугіллям, так само дзвенять ланцюгами, так само ляскає батіг і не можна словом перемовитися. І в канцелярію так само викликають для прочуханки. І все-таки, незважаючи ні на що, дихається легше. Матіуш теж підбадьорився. А надвечір на нього ні з того ні з сього налетів наглядач: — Бач, уявив, ніби він кращий за інших! Думаєш, якщо ти дитина, то тебе по голівці гладитимуть? Зарубай собі на носі: тут немає дітей, тут лише злочинці. Зняли з бісової личини кандали, то він і загордився про себе! Марш у канцелярію! Знову Матіуш волав: «Ой, болить! Більше не буду! Болить! Болить!» Знову батіг із тріском шмагав лаву. Знову наглядач велів Матіушу прикинутися, ніби він знепритомнів, і, узявши його на руки, поніс, але не в камеру, а до себе додому. — Скажи-но, хлопче, тільки не бреши, — це правда, що ти король? — Правда. — Мені байдуже, хто ти. Лише на мого покійного синочка ти дуже схожий. Одна була в мене радість у житті, і ту втратив. А потім ось до чого докотився. Тож от послухай, що я тобі скажу: тікай звідси, доки не пізно, — і за звичкою ляснув батогом. — Май на увазі, через рік тут усі захворюють на сухоти, а через два — простягають ноги. Рідко хто років п’ять проживе. І лише шестеро витримали десять років. Але це міцні мужики, як дуби, не те що ти, курча. Як батько рідний раджу: тікай. А вирвешся на свободу, згадай мене добрим словом. Сказавши це, він вийняв зі скриньки одяг покійного сина і, поки Матіуш перевдягався, тричі поцілував його. — Очі в тебе такі самі, як у мого синочка, і личко таке ж гарненьке, — і він розплакався. Матіуш розгубився: не знає, що Зробити, що сказати. І несподівану радість огорнув щемний смуток: тільки-но трохи звик, як знову треба вирушати в дорогу, знову поневірятися самому білим світом. — Пішов геть! — відштовхнувши його, закричав раптом наглядач — і лясь батогом по лавці. Але втекти з камери значно легше, ніж із фортеці, оточеної високою стіною, ровом і потрійним ланцюгом вартових. Цілий тиждень ховав його наглядач у сарайчику за дошками біля покинутого плацу для навчань. І ще чотири дні просидів Матіуш у сторожовій вежі. Як на лихо, уночі світив повний місяць, і про втечу не могло бути мови. Як усе влаштувалося, розповів йому потім наглядач. А діло було так. Наглядач написав рапорт, ніби Матіуш помер під час екзекуції, тобто від побоїв. — А навіщо було так бити щеня? — скорчив не- вдоволену гримасу тюремний фельдшер. — От втрутиться суд, тоді що? — Хіба я знав, що він такий хирлявий. — А чому зі мною не порадився? Ти, мабуть, санітарію й гігієну не проходив, от і не знаєш, як із дітьми поводитися. А мене тут для того й тримають, щоб було з ким консультуватися. — Ніколи не доводилося мати справу з хлопчаком. — Отож! У мене треба було запитати, як дітей бити. — Начальник бачив на спині рубці й нічого не сказав. — Начальник медичну академію не закінчував. Його справа за порядком стежити, а моя — про здоров’я в’язнів дбати, перед королем і вченими колегами відповідь тримати. Та чи знаєш ти, що я в самого професора Капусти вчився? У нього лисина — ого-го яка, тому що всі науки перевершив. Мої колеги тепер у честі, не те, що я. Ніхто на мене не зважає, не радяться навіть, як по-науковому дітей лупцювати. А голову сушити, щоб усе було шито-крито, маю я. Тут фельдшер перекинув у горло склянку спирту, крякнув і застрочив:\nАкт: такого-то числа, такого-то місяця обстежений труп ув’язненого на ім’я…\n— Як його звали? Наглядач назвав ім’я, під яким Матіуш значився у в’язниці.\nЗріст: 1 м 30 см. Вік: років одинадцять. Слідів побоїв на тілі не виявлено. Вага вища середньої, що свідчить про хороше харчування, яке отримують ув’язнені. При розтині в легенях виявлено тютюновий дим, серце розширене, як у алкоголіка. Причина смерті: отруєння організму з дитячих років спиртним і тютюном. Покійному тричі робили щеплення проти віспи, давали ліки з тюремної аптеки, але врятувати його не вдалося.\nВипивши ще півсклянки спирту, фельдшер поставив свій підпис і приклав дві печатки: лікарняну й тюремну. — На, тримай. Але дивись, іншим разом, якщо не порадишся зі мною, так і знай, напишу: помер від побоїв. І тоді викручуйся, як знаєш. Зрозумів? — Зрозумів, пане професоре. — Випий, так уже й бути. — Покірно дякую, пане професоре. — Фельдшер я, а не професор. Хоча вчився в різних знаменитостей. І дві п’ятірки в дипломі маю: з хімії й анатомії. Воду й повітря під мікроскопом вивчав! Іспит самому професорові Капусті складав. А лисина в нього — ого-го яка, тому що всі науки перевершив! Матіуш сам читав свідоцтво про свою смерть. — Читай, Матіуше! — говорив наглядач. — Може, знову будеш королем, а королям треба знати, як катують їхніх підданих. Хоч і сидять тут пропащі люди, але навіть лиходії потребують справедливості. Чотири дні просидів Матіуш у своєму притулку. Забившись у куток, слухав, як завиває вітер у бійницях, і знічев’я пригадав вежу відлюдника на безлюдному острові. На п’ятий день приїхав начальник в’язниці й наказав зібрати всіх ув’язнених. — Гей ви, шахраї! — гучним голосом закричав він. — Слухайте уважно. Якщо нагряне комісія й запитуватимуть, чи був тут маленький арештант-хлопчисько, кажіть — не було. Зрозуміли? Двісті ударів батогом тому, хто проговориться. А поводитиметесь як належить, на Великдень по чотири шматочки цукру отримаєте. Зрозуміло? Не брехатиму, хлопчисько потрапив сюди через непорозуміння. Його перевели в іншу в’язницю. Отже, зарубайте собі на носі: ніякого хлопчиська тут не було. Зрозуміли? Вибирайте: двісті ударів батогом чи чотири шматочки цукру. — Як не зрозуміти, пане начальнику. Тільки краще запам’ятовується, коли скляночку пропустиш, — сказав найстаріший ув’язнений. — Так і бути, по чарці отримаєте. Матіуш дізнався про це і зрадів: таке не часто трапляється в їхньому одноманітному житті.


Фармакологічним корпораціям вигідні смерті від COVID-19, – Amnesty International | Новини Останній Бастіон\nФармакологічним корпораціям вигідні смерті від COVID-19, – Amnesty International\n"AstraZeneca", "BioNTech", "Moderna", "Novavax" і "Pfizer" розпалюють безпрецедентну кризу у галузі прав людини.\nТаку інформацію у прямому етері вітчизняного "24 Каналу" озвучила директор представництва "Amnesty International" в Україні Оксана Покальчук.\nЗа її словами, міжнародна правозахисна організація має переконливі докази того, що вказані фармгіганти відмовилися брати участь у збільшенні глобальних постачань вакцин, спричиняючи високу смертність серед жителів Землі.\nАнтикоронавірусні вакцини небезпечні для дітей, — Спілка лікарів за медичну етику\n«Усі ці компанії категорично проти того, щоби відмовитися від інтелектуальної власності на свої розроблені вакцини та поділитися технологіями виробництв. Не є пріоритетом для них і постачання вакцин у бідні країни. Лише вдумайтеся, про що мовиться у статистиці. У країнах із низьким рівнем доходу повністю вакциновані менш як 1% людей проти 55% вакцинованих – у багатих країнах», – стверджує Оксана Покальчук.\nДиректор представництва "Amnesty International" в Україні наголошує, відверта бездіяльність "BioNTech", "Moderna" і "Pfizer" завдала шкоди правам мільярдів людей, які досі не змогли побороти коронавірусну хворобу.\nСвоєю чергою, "Останній Бастіон" нагадує читачам, що Кабінет міністрів на чолі з Денисом Шмигалем розпорядився примусово вакцинувати українців.\nУкраїна Здоров'я Бізнес Суспільство Торгівля Права людини Порушення Карантин Вакцинація Covid-19 Наслідки вакцинації Смерть Надзвичайні ситуації Надзвичайна ситуація Смерть після щеплення Пандемія Життя Вакцина Covid-19 Коронавірус із Китаю Коронавірус Гроші Інформація


“Подорож в ГУЛАГ”: У Києві презентують чеські дослідження. Ua24.pro — Українські новини щодня чесно і оперативно 24/7\nУкраїнські новини | 21 жовтня, 15:34\nЧеська команда “Gulag.cz” понад 10 років документує місця, де були табори ГУЛАГу, на території колишнього Радянського Союзу. Під час чотирьох експедицій зібрано велику кількість матеріалів. Результатами досліджень стали панорамне знімання та 3D-моделі предметів і таборів зі змогою огляду їх у віртуальній та доповненій реальності. 28 жовтня запрошуємо в Інформаційно-виставковий центр Музею Майдану на кінопоказ стрічки “Подорож в ГУЛАГ”, яка розповідає про експедицію до решток залізниці Салехард–Ігарка, а також на демонстрацію додатку віртуальної реальності, дискусію та презентацію результатів унікальних чеських досліджень, здійснених членами організації “Gulag.cz”. Українській аудиторії їх представить керівник цієї організації Штепан Черноушек. У зв’язку з карантинними обмеженнями потрібна попередня реєстрація за посиланням. Захід приурочено до урочистого відзначення Дня виникнення незалежної Чехословацької Республіки. Анонс заходу на сайті Чеський центр Київ. Організатори та партнери заходу: “Gulag.cz”, Генеральне консульство Чеської Республіки у Львові, Чеський центр у Києві, Національний меморіальний комплекс Героїв Небесної Сотні – Музей Революції Гідності. Щоб відвідати захід, ЗАПОВНІТЬ АНКЕТУ Пресслужба Національного музею Революції Гідності\nКарколомна ДТП поблизу Тернополя: зіткнулися рейсовий автобус і автомобіль "Volkswagen Passat"


Учора, 9 вересня, в приміщенні міської ради відбулося чергове засідання Ради з питань безпечної життєдіяльності населення.\nНа засідання були запрошені, доповіли та брали активну участь в обговоренні порядку денного, крім членів Ради, начальники департаментів та управлінь виконавчого комітету Полтавської міської ради, представники районних рад, керівники та представники підприємств Полтавської міської територіальної громади.\nЗаслуховувались доповідь страхового експерта з охорони праці відділу профілактики страхових випадків Полтавського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області Віктора Костенко про діяльність підприємств з найбільшим рівнем травматизму за 2020 рік.\nПро стан травматизму серед дитячого населення доповідала начальник відділу лікувально-профілактичної роботи Департаменту охорони здоров'я Вікторія Засядько.\nПро проведену роботу по запобіганню травмуванню та проведенні профілактичні заходи щодо недопущення нещасних випадків серед дітей у побуті звітувала начальник відділу управління освіти Департаменту освіти Полтавської міської ради – Тетяна Лимар.\nПісля обговорень було вирішено:\n1.Інформацію доповідачів з розглянутих питань взяти до відома.\n2.Керівникам підприємств, що допустили випадки травматизму:\n-посилити контроль за виконанням посадовими особами та працівниками вимог безпечного виконання робіт;\n-посилити контроль за виконанням заходів щодо розслідування нещасних випадків;\n-забезпечити вчасне проведення навчання та перевірку знань з питань охорони праці, інструктажу працівників з правил безпечного виконання робіт.\n3.Продовжувати роботу з профілактики травматизму серед дитячого населення.\nУ Полтаві відбулися громадські слухання щодо проєктування нового мікрорайону —13:57