Культура, мистецтво, історія (Сторiнка 237)\n2361: Куди подівся Ден Купер?\n24 листопада 1971 в аеропорту Портленд, штат Орегон, до стійки реєстрації на рейс № 305 до Сіетла підходить чоловік у діловому костюмі і чорних сонцезахисних окулярах. - Як Вас звати, сер? - Ден Купер, - відповідає чоловік і посміхається. Нечисленні пасажири йдуть до трапу «Боїнга 727-100». - Ласкаво просимо на борт авіакомпанії Норфвест Орієнт Ейрлайнс! - Миловидна стюардеса зустрічає чоловіка з невеликим кейсом.\n2362: «Демони 2»: ким лякають італійських дітей?\nЯкщо ви не в курсі, сучасний жанровий кінематограф, особливо в частині фільмів жахів, багато в чому зобов'язаний творчості італійських кінематографістів. Свого часу, завдяки таким режисерам, як Маріо Бава, Антоніо Маргеріта, Лучіо Фульчі, Даріо Ардженто, Руджеро Деодато тощо, італійці вважалися лідерами по втіленню кошмарів.\n2363: Новинки кіно. Що дивитися у вихідні 13-14 листопада? «Скайлайн» та ін\n1. «Відмінниця легкої поведінки» (Easy A). Коли хлопці, щоб знайти вихід своїм гормонам, займаються сексом з хлібобулочними виробами - це напружує мозок, але забавно. Коли інші альтернативно обдаровані товариші, щоб пригостити дівчат випивкою, підробляють посвідчення, нажіраться і колесять на поліцейській машині, а потім разом з копами спалюють її і палять з табельної зброї - це, звичайно поганий приклад, але місцями виглядає смішно.\n2364: Яке значення астрології для людства?\nАстрологія сьогодні ділить людство на два великих табори. Одні гаряче вірять в те, що це шарлатанство і обдурювання, інші з піною біля рота доводять, що це глибока наука, перевірена тисячоліттями. Ясно, що такий предмет не може не мати великого значення для людства. Трохи історії Історія астрології втрачається настільки далеко в минулому, що ніхто сьогодні не знає, коли це почалося.\n2365: Як приходить до нас Пушкін і куди веде?\nЯ пам'ятник собі воздвиг нерукотворний, До нього не заросте народна стежка .\n2366: Кому впала на груди срібна зірка? Техаські рейнджери. Століття XX\n«Цей департамент виявив високу активність і дуже хороший при охороні в малонаселених областях штату, де місцеві офіцери поліції не могли надати населенню адекватний захист». (Генерал Мебрі (WH Mabry), Повідомлення до Законодавчим зборам штату Техас в 1896 р.) На початку двадцятого століття корпус техаських рейнджерів зіткнувся з серйозними проблемами, мало не стоівшімі йому життя.\n2367: Що ми знаємо про геноцид проти вірменського населення в Туреччині?\nДень 24 квітня Вірменія завжди чекає з особливим душевним трепетом. В цей люди приходять в церкви для того, щоб вшанувати пам'ять тих, хто був пошматований турками протягом довгого періоду, з середини 70-х років XIX століття і по 1923 рік. Саме з відходом визвольної російської армії зі східних районів Туреччини, коли західні вірмени опинилися сам на сам із загрозою повного винищення.\n2368: Домовик і його іменини. А ви поклали монетку під плиту?\nЧому вся інформація, яка стосується будинкових, так популярна? Невже через одну схильності до забобонів? Думаю, швидше, мова йде про інтерес до традицій предків, - адже були вони невипадкові і засновані на прагненні облаштувати життя в гармонії з усім сущим: природою, людьми, власною душею. При цьому міфологічний образ будинкового допомагав вибудувати непорушний порядок взаємовідносин у сім'ї та налаштовував на гідну поведінку незалежно від того, чи є тому свідки.\n2369: Що символізувала на Русі верба?\nПовільно тане сніг, струмують веселі струмочки, по небу неспішно пливуть хмари .\n2370: Які свята японці запозичили в інших народів?


Понеділок, 13 вересня 2021 14:09\nСтворення українських національно–визвольних організацій протягом ХХ-го століття було продиктоване необхідністю протиставлення сили, яка б була спроможна чинити дієвий опір.\nШовіністична політика окупаційної влади, з одного боку, викликає націоналістичний спротив з іншого. На першому Конгресі Українських Націоналістів, який проходив 27 січня – 2 лютого 1929 р. у Відні його делегати детально зупинилися на ставленні ОУН до Польщі. Зокрема, розглядалися питання щодо окупації і польського панування на західноукраїнських землях, діяльності уряду та ведення ним зовнішньої та внутрішньої політики у виступах та доповідях: Євгена Коновальця – “Тогочасне політичне становище української нації”; в рефераті Богдана Чучмана – “Політичне положення на Західній Україні”; Петра Штепи – “Ідеологічна платформа ОУН”. Основна теза, яку прийняв Конгрес у ставленні ОУН до Польщі, була такою: “Організація Українських Націоналістів, маючи на меті створити Незалежну Соборну Українську Національну Державу, змагає до повного усунення всіх окупантів з українських земель і керуючись інтересами Нації, відкидає орієнтації на історичних ворогів України”.


Конфлікти між чоловіками і жінками за місце під сонцем ніколи не зживуть себе. На щастя, “слабкий” підлогу вже давно довів, що в питаннях виживання він зовсім не так вже слабкий. Не залишилося жодної галузі науки, жодної професії, жодного виду діяльності, яку б не освоїла жінка. Давайте згадаємо найуспішніших представниць жіночої статі на передових позиціях рейтингів “успішності”.\nНайзнаменитіші жінки Росії\nШирока наша рідна країна, її великі простори… Скільки геніальних поетес, письменниць, войовниць і спортсменок жіночої статі подарувала нам історія!\nСпробуємо скласти рейтинг знаменитих і відомих жінок Росії, своєю діяльністю змінили світ на краще і вплинули на хід історії.\nКнягиня Ольга стала відомою завдяки своїм реформам, який став поворотним моментом в історії Русі. Досі її рішучими вчинками захоплюються наші сучасники, і навіть у підручниках з історії на розгляд її життя виділяється окрема глава. Після відвідання Константинополя княгиня першої на Русі прийняла християнство. Саме вона сприяла поширенню християнських заповідей серед простого люду. Княгиня зарахована православною церквою до лику святих, а в Україні навіть заснований орден Святої княгині Ольги.\nКатерина Воронцова-Дашкова. Фрейліна і коханка імператриці Катерини II. Брала активну участь у державному перевороті 1762 року, фактично змінивши хід історії держави Російського. Також внесла вагомий внесок у поширення грамоти серед селянського люду. Саме Воронцової ми зобов’язані появі в алфавіті літери “е”.\nПри Катерині Великій кордони держави були значно розсунуті відразу в декількох напрямках. Імператриця вміло керувала гвардійцями завдяки своєму рідкісного чарівності. Вона була розумна і освічена, добре розбиралася в політиці і науках. Активно сприяла поширенню грамоти, заохочувала дворянство, була щедра до своїм фаворитам. За час її правління держава встало з колін після періоду тривалих палацових переворотів.\nВидатні родички Івана Грозного\nЧимало знаменитих жінок в історії Середніх століть. Наприклад, Олена Глинська, мати сумно відомого російського царя Івана Грозного. Вважається також матір’ю російської артилерії. Всіляко заохочувала розвиток наук і писемності. Але головне її діяння – створення в Росії Стрілецького та Пушкарского наказів, що поклали початок формуванню артилерійських полків.\nСофія Палеолог – знаменита російська жінка, велика княгиня московська, мати Василя Третього і бабуся Івана Грозного. Завдяки їй Росія має на герб двоголового орла, Москва обзавелася Кремлем, а народ – сумно відомою бібліотекою Івана Четвертого.\nНобелівська премія – найпрестижніша в світі нагорода для діячів науки і мистецтв. Присуджується за воістину видатні відкриття, які раз і назавжди можуть змінити хід історії і поставити на вуха всю планету. Знамениті жінки світу не раз ставали лауреатами і переможцями премії.\nМарія Склодовська-Кюрі – відома жінка-хімік і фізик. Двічі лауреат Нобелівської премії з фізики та хімії. Її дослідження пролили світло на природу радіації. Відкрила і вивчила властивості елементів радію і полонію. Смерть цієї жінки стала трагічним наслідком її роботи: Марія ніколи не носила захист при роботі з радіоактивними елементами і померла у відносно молодому віці від лейкемії.\nСельма Оттилия Ловиса Лагерлеф – шведська письменниця, організатор пацифістського руху та автор науково-пізнавальних книг для дітей. Стала першою жінкою, яка отримала Нобелівську премію в галузі літератури. Головний і самий популярний твір Сельми – “Дивовижна подорож Нільса Хольгерссона по Швеції”.\nІрен Жоліо-Кюрі – француженка, яка стала лауреатом Нобелівської премії в області хімії спільно з Ф. Жоліо “За синтезування нових радіоактивних елементів”. Старша дочка Марії Склодовської-Кюрі. Ірен, на жаль, так само як і мати, померла від лейкемії з-за постійного тривалого контактування з радіоактивними елементами, вплив яких провокує онкологію.\nГрація Делледа – письменниця, автор роману “Чесні душі” і ряду інших всесвітньо відомих літературних творів, лауреат Нобелівської премії з літератури.\nКрім відомої всім Марії Кюрі, є менш знамениті жінки у світі науки. Втім, це не применшує важливості їх відкриттів і досліджень. Заслуги багатьох з них так і не отримали належного визнання та оцінки.\nЗвичайна англійка Розалінд Франклін довгі роки працювала в лабораторії біофізики. Саме їй світ зобов’язаний відкриттям структури ДНК. Точні лабораторні досліди Розалінд, отримання нею рентгенівського зображення ДНК, яке продемонструвало звивисту структуру, зробили роботу настільки значущою. У 1962 році була отримана Нобелівська премія за відкриття ДНК. На жаль, Розалінд померла три роки тому від раку, а посмертно премію не присуджують.\nПерша німецька жінка-професор Ліз Майтнер займалася фізикою поряд з найбільшими науковими світилами Європи. Внесла величезний внесок у вивчення атомного ядра, але за свої заслуги навіть не була номінована на Нобелівську премію. В честь Ліз був названий 109 елемент таблиці Менделєєва – мейтнерий.\nСамі знамениті олімпійські чемпіонки\nЛариса Латиніна: 9 золотих медалей, 5 срібних, 4 бронзові. Радянська гімнастка, заслужений майстер спорту. Має абсолютну більшість олімпійський нагород.\nБріджет Шмідт-Фішер має 8 золотих, 4 срібні медалі. Вважається кращим каноистом всіх часів. За кількістю олімпійських нагород, завойованих жінкою, поступається тільки Ларисі Латиніній.\nДженні Томпсон – десятикратна олімпійська чемпіонка. Має 8 золотих, 3 срібні і 1 бронзову медаль. Уродженка США Томсон – найвідоміша жінка-плавчиня.\nВіра Чаславска – гімнастка родом з Чехословаччини. Завоювала за свою спортивну кар’єру 7 золотих, 4 срібні медалі.\nЛюбов Єгорова – всесвітньо відома лижниця. За свою спортивну кар’єру взяла шість золотих олімпійських медалей. Заслужений майстер спорту Росії, багаторазова чемпіонка світу. Герой Російської Федерації «За видатні досягнення у спорті, мужність і героїзм, проявлені на XVII зимових Олімпійських іграх 1994 року». Єгорова – одна з найбільш знаменитих жінок Росії. Заміжня, має двох дорослих синів.\nЖінки-автори у світі літератури\nХто може краще складати історії зі змістом, ніж самі знамениті жінки-письменниці? Джейн Остін, Мері Шеллі, Жорж Санд, Шарлотта Бронте, Агата Крісті, Маргарет Мітчелл, Астрід Ліндгрен, Джоан Роулінг і багато інших.\nВсі вони внесли свою лепту в різноманіття літературних образів і розвиток жанру. Розглянемо долі деяких з них.\nЧарівні світи Джоан Роулінг\nЦя скромна жінка ніколи не думала пов’язувати своє життя з письменницької кар’єрою. У дитинстві вона важко переживала хворобу матері. Навчання в школі в неї не лагодилося, а перший чоловік і батько її дочки вигнав їх на вулицю після сварки. Самотня і безробітна Джоан відразу придбала популярність, коли видавець випустив її перший роман про пригоди хлопчика-чарівника Гаррі Поттера.\nНа сьогоднішній день Роулінг – власниця багатомільйонного статку і входить в список найбільш відомих і знаменитих жінок Великобританії.\nСкладний шлях Маргарет Мітчелл\nАвтор культового роману “Віднесені вітром” пройшла довгий шлях, перш ніж стати всесвітньо відомою письменницею. Працювала журналістом, потім провідним репортером. Перший шлюб не вдався, перебуваючи у другому шлюбі, Маргарет отримала травму щиколотки, несумісну з роботою журналістом. Їй довелося осісти вдома. Зайняти себе презираемым раніше домашнім господарством.\nСидячи вдома, вона протягом десяти років писала один роман. Так побачила світ стала культовою книга “Віднесені вітром”. У 1937 році роман отримав Пулітцерівську премію. Незважаючи на слізні прохання фанатів написати ще один роман або продовження про життя дітей Скарлетт, Маргарет так і не почала працювати над новими творами.\nАстрід Ліндгрен: казки для дітей і не тільки\nЛіндгрен Астрід Анна Емілія – шведська письменниця, автор понад 10 книжок-повістей для дітей. Її твори пройняті фантазією, теплом і добротою. Пеппі Довгапанчоха, Карлсон – ці персонажі народилися на її сторінках творів. Її повісті переведені на 70 мов і видані більш ніж в 100 країнах. У Радянському Союзі багато діти виросли на казках про Карлсона та Пеппі, ці книги були не раз екранізовані, за їх мотивами були випущені популярні мультфільми.\nУ рідній країні (Швеція) Астрід – жива легенда. Вона надихала своїм прикладом і втішала не одне покоління читачів, приймала участь у політичному житті країни. На день її смерті був оголошений національний траур.\nНайвідоміші у світі актриси\nГоворячи про знаменитих жінок світу, було б дивно не торкнутися кінематографа. Прекрасні актриси закарбували у віках свої кінообрази. Шанувальники ще десятки років будуть розглядати їхні фотографії та обговорювати зоряні ролі та імена знаменитих жінок-актрис.\nВів’єн Лі, Грейс Келлі, Софі Лорен, Мерилін Монро, Марлен Дітріх, Одрі Хепберн, Ава Гарднер… Фільми з участю всіх цих актрис будуть переглядати ще не одне десятиліття. Між тим у багатьох із них була сумна доля і тернистий шлях до слави.\nМерилін Монро і містер президент\nНорма Джин (справжнє ім’я Мерилін) успішно робила кар’єру до знайомства з майбутнім президентом США Джоном Ф. Кеннеді. Їх роман був довгим і бурхливим, але політика вимагала від Джона повної самовіддачі. Образ Мерилін – легковажна, дурненька і сексапільна блондинка – був недоречно, зашкодив репутації Кеннеді. Злі язики стверджують, що він ніколи і не любив Мерилін, роман з нею був всього лише ще одним способом самоствердження.\nУ 36 років найвідоміша жінка-блондинка покінчила з собою, наковтавшись таблеток внаслідок невдалої любові до Кеннеді. До цих пір ходять чутки, що це був суїцид, а сплановане вбивство. Правди ми ніколи не дізнаємося.\nВів’єн Лі як приклад запаморочливої кар’єри\nЦій жінці завжди було мало ролі матері і дружини. Їй хотілося бути актрисою, хотілося всесвітнього визнання. Коли її дочці було два роки, Вів’єн знялася в епізодичній ролі у фільмі “Справи йдуть на лад”. Після цього були десятки ролей у театрі, зоряні ролі у кращих голлівудських режисерів, два невдалих шлюбу.\nЇї біографія являє собою приклад цілеспрямованості, вірності мрії і завзятості. За свій творчий шлях Вів’єн знялася в 52 фільмах, отримала “Оскар”, активно брала участь у театральних постановках. Померла в 1967 році від туберкульозу легенів.\nВ середині минулого століття з’явилася модна професія моделі. Вона полягала у демонстрації на подіумі нових фасонів одягу. З розвитком ЗМІ, а потім і інтернету з’явилася ще одна престижна і затребувана професія – фото-модель.\nХто не знає “п’ятірку супермоделей”: Наомі Кемпбелл, Клаудіа Шиффер, Лінда Євангеліста, Сінді Кроуфорд і Єва Герцигова? Їх імена назавжди залишаться пов’язаними з подіумом, славою і пошаною самих завидних чоловіків світу. Фото знаменитих жінок-супермоделей ряснів кожен журнал, їх мріяли зняти у себе найвідоміші світові фотографи.\nБіографії цих жінок після відходу з подіуму склалися цілком успішно. Сінді Кроуфорд зараз щаслива заміжня, виховує двох дітей, які самі вже роблять перші кроки в модельному бізнесі.\nНаомі Кемпбелл – “чорна пантера”, як прозвали її журналісти – пропалює життя в найкращих місцях земної кулі з кращими чоловіками і ні в чому собі не відмовляє. Її досі активно кличуть у якості запрошеної зірки на модні покази і на зйомки кліпів. Вона веде активне світське життя.\nЄва Герцигова вільно володіє чотирма мовами. Це дозволяє їй вільно пересуватися по земній кулі і не зазнавати труднощів з комунікацією. Єва також прагнула зробити кар’єру актриси, проте справа не заладилося. Зараз вона заміжня і веде спокійний спосіб життя.\nКлаудіа Шиффер – рекордсменка за кількістю прикрашених своїм ликом журнальних обкладинок. Понад 900 випусків модних журналів запрошували її на зйомки в якості “зірки для обкладинки”. На сьогоднішній день вона щаслива заміжня, виховує дітей і зрідка з’являється в німецькому світському суспільстві.


Вівторок 04 листопада 2014\nВівторок, 04 листопада 2014, 02:25\nЯк відзначали новосілля у середньовічній Франції? Всі, хто брав участь у будівництві, збиралися у вже побудованому будинку для святкової трапези. В той час у кожному домі був осередок-камін. У нього грілися, тут же і їжу готували. М'ясо смажили на рожні або решітці. Юшку ж варили в казані, що висів над багаттям. Ясно, що в процесі варіння котел повинен був опускатися ближче до\nБоюся, що більшість чоловіків не зрозуміють такого питання і переспросят: «Навіщо потрібен відпарювач - адже є старий добрий праска?» Хоча як раз для чоловічого одягу відпарювач підходить ідеально: він чудово розгладжує складки на сорочках, піджаках і пальто. Втім, жінки, які віддають перевагу класичний стиль в одязі або, навпаки, велика кількість витребеньок і бантиків, від\nМожливо, я стала жертвою реклами, але з деяких пір в моєму домі всі бамбукове: матраци, простирадла, подушки, ковдри, рушники, шкарпетки, маєчки, устілки, шпалери, килими, стільці, спиці, тарілки, ложки-вилки, зубні щітки, кашпо, жалюзі. На черзі бамбуковий паркет і бамбуковий велосипед. Чи не найбільш ранній спогад - бамбукове вудлище, яке дали потримати, таке довге-довге з дитячим\nХто не чув про прізвище Трамп? Всі чули і багато хто знає, що це дуже багата людина. Доналд Трамп і правда багатий бізнесмен. І любитель жінок, і ось одна з них, колишня дружина і модель Івана Трамп після розлучення теж прославилася як бізнес-вумен. - Шлюб - це фінансова операція, - заявила в одному з інтерв'ю красуня. Кому як не Івана про це не знати, адже вона використовувала\nНавряд чи знайдеться людина, що не любить смачно поїсти. У кожного народу - свої кухонні традиції. Про смаки, звичайно, не сперечаються. Але деякі страви - надзвичайно небезпечні. І все ж на них є попит. Але про які саме стравах мова? Відразу згадується японський делікатес - риба фуго. М'ясо у неї не отруйна і дуже смачне. Сильна отрута міститься під шкірою і всередині органів.\nУ давнину методом проб і помилок люди дізнавалися про лікувальні властивості рослин. Століттями накопичений досвід приносить користь донині... Чоловік прокинувся від болю, підняв голову і озирнувся. Поруч лежав закривавлений ніж і мертвий лев. Він був досвідченим мисливцем. Глибока рана на нозі і серйозні подряпини на руці хворіли і кровоточили. Сонце пекло невблаганно.\nМова піде про давно наболілої проблеми масового засмічення нашої мови і писемності іноземними словами, яким є більш зрозумілі всім смислові аналоги в російській мові. Ситуація вже така, що впору складати тлумачний словник іншомовних запозиченнях! Особливо сумно, коли в засобах масової інформації бездумно копіюють західні слівця навіть у заголовках! Читати таке не тільки важко,\nКупівля швейної машини - дуже непросте завдання. У продажу настільки широко представлений асортимент швейних машин, що волею-неволею мучишся сумнівами, яку саме вибрати. Насправді вивчення сотень інструкцій та відгуків ні до чого не приведуть. В першу чергу, необхідно чітко визначити, якої мети ви бажаєте використовувати швейну машину. А мої рекомендації, сподіваюся, допоможуть\nПродовжу тему з імпровізацією на кухні. Як-то моя любов приніс качку. Та не просту, а дуже велику. Трохи більше 3-х кг для когось і невелика, але моя духовка з такою не впорається, точно знаю. Я хотіла розсердитися, менше не міг купити? Так вчасно прикусила мову. Чоловіка лаяти не можна, він як ніжна квітка, тим більше мій. Коли кричиш на чоловіка, він як та квітка може зачахнути. Та\nЯк-то перевдягаюся в фітнес-центрі, поруч одягається хлопчик років шести і його тато. Я одночасно з цим процесом їм протеїновий батончик, хлопчик дивиться на мене і пускає слину. Він ніяк не може потрапити ногами в штани, оскільки вся увага спрямована мені в рот. Потім малюк звертається до батька і просить купити йому таку ж шоколадку. Тато подивився на мене і сказав, що це


Пропонування і рівновага на ринках капіталу і землі\nЗростання запасу фізичного капіталу відбувається завдякиінвестиціям– процесу створення нового капіталу за рахунок фінансових ресурсів. Фірма маєтри джерела фінансування довгострокових інвестиційних проектів:\nРозрізняють номінальну і реальну ставки проценту. Номінальна ставка проценту оголошується банками з врахуванням темпів інфляції. Реальнаставка проценту – це номінальна процентна ставка за відрахуванням очікуваного темпу інфляції : .Для прийняття рішень щодо інвестування застосовується лише реальна процентна ставка.\nМодель можливого міжчасового вибору враховує обмеження домогосподарства, яке утворюють доход та ставка проценту , і описується рівняннямміжчасової бюджетної лінії: .\nКожна точка на бюджетній лінії визначає можливукомбінацію рівнів споживання у поточному і майбутніх періодах залежно від поточного доходу домогосподарства і ставки проценту. Нахил міжчасової бюджетної лінії: показує, на скільки одиниць майбутнього споживання перетворюється кожна заощаджена одиниця поточного доходу за існуючої процентної ставки. Величина є альтернативною вартістю одиниці поточного споживання.\nОптимальний вибірдосягається в точці дотику міжчасової бюджетної лінії та кривої байдужості (рис. 11.8), де майбутня цінність однієї заощадженої гривні згідно уподобань індивіда , збігається з майбутньою ринковою цінністю заощадженої гривні за існуючої процентної ставки: .\nРинковаставка проценту, як і будь-яка рівноважна ціна, визначається в результаті взаємодії попиту на гроші та їх пропонування.\nФірма за ринковою ставкою проценту може одержати будь-яку суму грошей, оскільки її потреби у кредитних ресурсах надто малі порівняно з наявним на ринку фінансовим капіталом. Тому пропонування позичкових коштів для фірмиабсолютно еластичне, крива пропонування фірми є горизонтальною лінією на рівні рівноважної процентної ставки.\nСимволом позначається ставка проценту, або дисконтна ставка.Дисконтна ставкавідрізняється від норми проценту тим, що сума проценту додається до позиченої суми при сплаті боргу, а сума дисконту віднімається відразу при видачі позики. Тому номінальна величина дисконтної позики більша, ніж та величина, що передається позичальнику. Дисконтна ставка може також розглядатися якальтернативні витрати на капітал. Фірма може порівнювати дисконтні ставки для різних напрямків вкладання грошей. Залежно від величини дисконтної ставки вона може вкладати інвестиції в інший об’єкт, який приносить більший потік прибутків, або купити облігації, що приносять більший доход.\nРинок послуг капіталу – це орендний ринок.Ціна капітальних послуг – рентна оцінка капіталу – визначається як орендна плата.


Народні засоби для росту волосся на голові: найкращі рецепти, ефективні маски і результати застосування до і після | Краса\nПереваги домашніх масок перед готовими складами\nНа основі пекучого перцю\nЗ димексидом та нікотиновою кислотою\nПостригти довге волосся можна за кілька хвилин. Якщо це відбувається в перукарні, то буде потрібно трохи більше часу, щоб майстер міг надати правильну форму коротким пасом. Волосся середньої довжини і короткі викликають менше занепокоєння. За ними простіше доглядати, їх можна легко укласти, так і голові легше. Але часто жінки шкодують про прийняте рішення і хочуть повернути довгі і красиві локони.\nНа жаль, на це потрібно дуже багато часу. Швидко зробити волосся довгими можна тільки за допомогою перуки, шиньйону або нарощених волосся. Якщо ж потрібно відростити свої, то доведеться чекати багато місяців.\nЧи можна прискорити зростання волосся народними методами в домашніх умовах? Це можливо, більш того, за допомогою засобів, приготованих своїми руками з доступних компонентів, можна не тільки стимулювати волосяні цибулини, але і зробити зачіску більш густий, зі здоровими блискучими пасмами.\nУ всіх людей волосся росте з різною швидкістю. Це зумовлено багатьма факторами, наприклад спадковістю, харчуванням, наявністю певних захворювань, навколишнім середовищем і індивідуальними особливостями організму.\nУ середньому, пасма подовжуються на 1-1,5 см в місяць. Тобто для відрощування коротких пасом від довжини «під хлопчика» до плечей потрібно більше року.\nПрискорити цей процес можна за допомогою народних засобів для росту волосся. За відгуками, вони досить ефективні і добре допомагають при регулярному і тривалому застосуванні.\nКрім того, поліпшити стан пасм і шкіри голови, активізувати волосяні фолікули можуть курси спеціального масажу прикореневій області, мезотерапія і правильне розчісування.\nПроблема прискорення росту волосся хвилює багатьох людей. Саме тому для вирішення цієї задачі придумано багато методик і засобів, а саме:\nДієти, що містять велику кількість білка, вітамінів і ненасичених жирних кислот.\nШампуні з щадними компонентами та активними речовинами, що прискорюють ріст.\nРізноманітні маски – готові і за народними рецептами.\nЩо з цих методів доступно в домашніх умовах? Все, включаючи м’який пілінг за допомогою шампуню з харчовою содою. Однак найбільш простим рішенням буде використання масок для росту волосся. Народні засоби володіють деякими перевагами, в порівнянні з покупними засобами. Вони дають гарний приріст, в середньому до 30 %.\nПолиці магазинів будь-якого супермаркету заставлені всілякими засобами по догляду за шевелюрою. І будь-яка людина може підібрати собі відповідний склад залежно від стану волосся. Якщо потрібно швидко відростити пасма, зробити їх більш міцними і здоровими, то можна скористатися:\nШампунями для росту волосся марок «Алерана», «Рецепти бабусі Гафії», «911», «Кінська сила», «Біотин», «Планета Органіка».\nМасками для прискорення росту волосся тих же серій.\nГотовими вітамінними комплексами.\nПивними дріжджами для прийому всередину.\nЗ народних засобів для густоти і зростання волосся найчастіше застосовують маски. Компоненти для їх приготування за рідкісним винятком є в кожному будинку. До того ж вони володіють рядом переваг порівняно з готовою косметикою, а саме:\nДомашні маски також ефективні, як і покупні засоби. Це відзначають не тільки звичайні люди, але і фахівці по волоссю – трихологи. Але перші значно дешевше.\nДомашні маски не містять барвників, ароматизаторів і консервантів, які є, нехай і в мінімальній кількості, в магазинній косметиці.\nМаски за народними рецептами складаються з повністю натуральних інгредієнтів. При цьому продукти ніяк додатково не оброблені для поліпшення зовнішнього вигляду.\nГотові маски розраховані на усередненого покупця. Тоді як домашні засоби можна змінювати під себе, тобто робити їх більш або менш дратівливими.\nЄдиний мінус масок для росту волосся за народними рецептами в тому, що їх доводиться готувати самостійно, в обсязі на разову порцію, так як вони не призначені для тривалого зберігання.\nНародні засоби, в залежності від набору базових компонентів, що по-різному впливають на волосся. У більшості з них комплексну дію. Тобто вони не тільки прискорюють ріст пасом, але і живлять їх по всій довжині, роблячи локони більш міцними, гладеньким, здоровим і блискучим.\nНародні засоби для росту волосся на голові в більшості своїй представляють різні маски. Усі їх можна розділити на кілька категорій, а саме:\nДратівливі. Їх наносять на прикореневу область, де вони впливають на шкіру голови і викликають прилив крові. Від цього зміцнюються коріння, а волосся отримують більше поживних речовин. Дратівливі маски – найефективніші, серед усього різноманіття народних засобів для росту волосся в домашніх умовах. Але одночасно і найбільш небезпечні, так як при неправильному використанні вони можуть викликати опіки. До дратівливим відносяться маски на основі цибулі, часнику, імбиру, гірчиці, коньяку та будь-спиртових настоянок.\nМасляні. Їх основними компонентами є базові косметичні олії – оливкова, реп’яхову, кокосове, з паростків пшениці і т. д. В цю ж групу можна віднести кошти з касторовою олією, хоча вони з тим же успіхом можуть бути зараховані до першої категорії. Головне достоїнство масляних масок – це м’яке і дбайливе вплив на локони і прикореневу область. Їх наносять і на шкіру, і по всій довжині пасма. Вони живлять і добре зволожують волосся. Масляні маски ідеально підходять для сухого волосся. Людям з шевелюрою, схильної до швидкого засаливанию, їх слід застосовувати з обережністю. Єдиний недолік коштів на основі базових косметичних масел – це труднощі змивання. Іноді волосся доводиться промивати з шампунем кілька разів, щоб позбутися відчуття жирності.\nЗ м’якою дією. Такі народні засоби для прискорення росту волосся не дратують шкірні покриви, не пересушують пасма, і не забивають пори олійними компонентами. Їх часто роблять на основі яєчного жовтка, меду, кефіру, відвару цілющих трав, ягідного пюре з сезонних плодів та інших компонентів з м’яким дією. Маски м’яко дії поліпшують стан волосся, але для прискорення зростання пасм вони менш ефективні, ніж дратівливі.\nСложнокомпонентные. Мова про тих засобах, які містять хімічні препарати, наприклад, димексид або нікотинову кислоту. Такі маски досить ефективні, однак за складовими компонентами доведеться відправитися в аптеку.\nЯкі народні засоби для росту волосся вважаються найбільш ефективними? До таких можна віднести всі дратівливі маски. Проте деяким людям вони не підходять в силу різних причин, і доводиться користуватися більш м’якими засобами. Знайти ідеальний для себе варіант можна тільки досвідченим шляхом.\nОдне із самих популярних народних засобів для росту волосся на голові – це гірчична маска. Її потрібно використовувати дуже обережно, і при сильному печінні негайно змити.\nПорошок гірчиці – дві столові ложки без гірки.\nТепла Вода – дві столові ложки.\nРеп’яхову олію – в тому ж обсязі, що і гірчиці.\nПорошок гірчиці потрібно розвести теплою водою, потім додати всі інші компоненти і перемішати. Цукор тут потрібен для посилення ефекту печіння. Чим більше його буде, тим інтенсивніше буде «піч». Якість гірчичного порошку також відіграє велику роль, так як стара і выдохшаяся гірчиця не так сильно розігріває шкіру голови.\nМаску потрібно наносити тільки на шкіру. Прикореневу область краще взагалі не чіпати, однак якщо пасма жирні біля коріння, то маску можна наносити на сантиметр від поверхні. Інші пасма для захисту слід покрити будь-яким базовим косметичним маслом – реп’яхову, мигдальним, оливковою олією і т. д.\nПісля того як маска нанесена, голову необхідно накрити харчовою плівкою (целофаном) і укутати рушником для створення парникового ефекту.\nЧас витримки – 15-20 хвилин. Але це умовний показник. Якщо пече сильно, то маску потрібно змити негайно. Якщо тільки злегка гріє, то можна залишити і на 60 хвилин.\nГірчична маска – одне з найбільш ефективних народних засобів від випадіння волосся. Зростання і поліпшення загального стану також будуть вираженими. Після використання маски з гірчицею волосся потрібно добре промити шампунем і нанести зволожуючий бальзам.\nСписок ефективних народних засобів для росту волосся продовжує маска на основі пекучого перцю. Іноді в складі таких лікувальних препаратів використовують мелений перець. Але частіше – спиртові настоянки.\nПерцівка або спиртова настоянка пекучого перцю – одна столова ложка.\nРеп’яхова олія – одна столова ложка.\nУлюблений кондиціонер для волосся – аналогічну кількість.\nВсі компоненти змішати і нанести на шкіру голови, не втираючи. Час витримки – 15-20 хвилин, можна збільшувати або зменшувати в залежності від індивідуальних відчуттів.\nВажливо пам’ятати, що засоби на основі спирту або пекучого перцю, а також суміші обох продуктів не можна залишати на голові на ніч, так як це призведе до пересушування шкіри і випадання волосся.\nЧасникова маска відноситься до народних засобів від випадіння волосся. Зростання пасм також активізується, і загальний стан локонів помітно покращиться.\nЧасник в зубчиках – 5-6 шт.\nОливкова олія – приблизно в тому ж обсязі.\nЧасник потрібно почистити і перемолоти в кашку. Змішати з оливковою олією і нанести на шкіру голови. Тримати під рушником мінімум 30 хвилин.\nОливкова олія можна замінити рідким медом, жовтком, кефіром, соком алое.\nМінус цього кошти в сильному запаху часнику, який буде переслідувати кілька днів. Його можна частково нейтралізувати, якщо промити волосся водою з оцтом (столовим, винним або яблучним) або з лимонним соком (пару великих ложок на кожен літр води). Також ефективним буде застосування бальзамів з додаванням пари крапель ефірних масел з сильним запахом.\nНародні засоби для росту нового волосся на основі коньяку також користуються великою популярністю. Їх дія така ж, як і у спиртової настоянки пекучого перцю. Аналогічним чином діє будь-досить міцний алкоголь. Однак за відгуками людей, саме коньячна маска дає відчутний результат. Можливо вся справа в тому, що активними компонентами в даному з’єднанні виступають не лише спирт, але і таніни та лігніни, які у великій кількості містяться в цьому напої з-за тривалого періоду витримки в дубових бочках.\nДля приготування маски не обов’язково використовувати дорогий марочний коньяк. Але це все ж повинен бути натуральний продукт, а не підфарбована вода зі спиртом.\nКоньяк – одна велика ложка.\nМед рідкий – стільки ж за обсягом, що і коньяку.\nКомпоненти змішати, нанести на шкіру голови і залишити на 15 хвилин, але не довше. Такий засіб не тільки активізує ріст волосся, але і допомагає в боротьбі з лупою.\nСіль – активний компонент, який сильно дратує шкіру. Щоб пом’якшити її дію, сіль можна замінити медом або оливковою олією.\nБудь базове косметичне масло можна застосовувати як монопродукт. Їм і змащують пасма по всій довжині. Вони стають більш здоровими, м’якими, з однорідною структурою.\nНародні засоби для росту волосся на голові, де косметичне масло є одним з основних компонентів, також користуються великою популярністю. Якщо потрібен сильний ефект росту волосся, то їх змішують з розігріваючими компонентами. Для більш м’якої дії олії з’єднують з кисломолочними продуктами, медом і жовтком.\nДимексид – це медичний препарат широкого спектру дії. Але в народні засоби для росту волосся на голові його застосовують з цілком певною метою – він підвищує проникність покривів, і інші компоненти маски можуть проникати в найглибші шари шкіри.\nДимексид в рідкому вигляді (є й інші фармакологічні форми, але для масок краще використовувати рідкий) – одна чайна ложка.\nРеп’яхову, оливкова і персикове масло – по одній столовій ложці.\nВітамін А і Е у вигляді масляних розчинів – по одній столовій ложці.\nВсе змішати і нанести на шкіру голови. Накрити рушником і залишити на 60 хвилин, потім змити.\nПри нанесенні суміш потрібно безперервно помішувати, так як димексид – рідина на водній основі, і погано змішується з маслами. Якщо чистий демиксид потрапить на шкірні покриви, то це може викликати опік.\nНеобхідно докласти певних зусиль, щоб приготувати хоч що-то з народних засобів. Маска для росту волосся з нікотиновою кислотою – найпростіша в цьому відношенні. Нікотинову кислоту потрібно просто втирати в шкіру голови протягом одного місяця, щоденно або через день. Змивати її необов’язково.\nМедові маски – не найефективніші для активізації росту волосся. Але вони добре зміцнюють і оздоровлюють пасма. Мед є справжньою природною коморою цілющих і поживних речовин. Цей продукт не має терміну придатності, так як він не псується з часом. Будь-яка мікрофлора в ньому моментально гине із-за високої кислотності продукту. Зрозуміло, все сказане справедливо для цього натурального меду, а не для китайського сурогату.\nМед можна наносити в чистому вигляді. Час витримки при цьому необмежено. Найкраще властивості меду проявляються, коли він злегка підігрівають, приблизно до температури тіла.\nДля того щоб мед можна було легко наносити його часто змішують з косметичними маслами, жовтком, відварами цілющих трав (ромашки, календули, мати-й-мачухи). Медові маски крім усього іншого здатні нейтралізувати шкідливу мікрофлору на голові і позбавити від лупи.\nДля активізації росту волосся дріжджі вживають всередину. Їх розводять з водою по інструкції і п’ють тривалий час. Результат такого лікування – розкішна густа шевелюра за короткий термін.\nОднак пивні дріжджі можна застосовувати і зовнішньо у вигляді маски для волосся.\nЗбитий білок від одного яйця.\nЗмішати компоненти і почекати до повного розчинення дріжджів. Нанести на волосся, обгорнути шевелюру плівкою і сховати під рушник. Час витримки – 60 хвилин. Потім змити з миючим засобом.\nОдним з найкращих народних засобів для поліпшення росту волосся є цибульні маски. Вони відносяться до розігріваються, і дуже ефективні. Існує безліч рецептів цибулевих масок, однак, базових рецептів всього два.\nУ першому випадку необхідно ріпчасту цибулю перетерти в кашку і нанести її на волосся. Потім вкрити плівкою і укутати голову рушником. Час витримки – не менше 40 хвилин. Такий засіб сильно впливає на шкірні покриви, викликаючи прилив крові. Для пом’якшення впливу можна додавати інші компоненти – масла, жовток, кефір або сметану.\nЗгідно з другим рецептом перетертий цибулю необхідно віджати і використовувати тільки сік. Цибульний сік змішують з реп’яховою маслом і жовтком приблизно в рівних пропорціях і наносять на корені волосся. Час витримки – 40-45 хвилин.\nЦибульні маски дуже ефективні. За відгуками, вони допомагають навіть при вираженому облисіння у жінок. Ріст волосся прискорюється максимально.\nАле багато людей відмовляються від застосування цибулевих масок з-за характерного аромату, від якого не так просто позбутися. Зазвичай застосовують підкислену воду і пахучі ефірні олії (як і після часниковою маски).\nТрав’яні настої також стимулюють ріст волосся. Хороший результат показують настої кропиви та лопуха.\nЛистя кропиви сухі – 30 р.\nЗалити склянкою крутого окропу, укутати, щоб остигання йшло повільно і почекати. Такі настої краще готувати в термосі.\nВтирати в шкіру голови кожен день. Змивати не потрібно. Настій з лікарських трав за рахунок активних компонентів стимулює кровообіг і обмінні процеси і глибоко живить шкірні покриви.\nДопомагають народні засоби? Для росту і густоти волосся люди використовують різні маски, і не всі з них однаково ефективні. Найбільшою популярністю користуються цибульна і гірчична. Вони дають приголомшливий результат, але, на жаль, не позбавлені недоліків. Цибульна надає волоссю характерний «аромат», який не пропаде навіть через кілька тижнів після закінчення курсу. Він буде виразно відчуватися при митті голови, при гарячій укладанні і сушці феном, і особливо виразно – коли людина спітніє. Подкисленная вода дещо покращує ситуацію, але не позбавляє повністю від запаху.\nГірчична маска – одна з найбільш ефективних, але при цьому дуже небезпечна. Якщо перетримати, на шкірі з’явитися опіки. Крім того вона сильно сушить пасма. На жирному волоссі це тільки в плюс, але володарям «солом’яним» шевелюри варто уникати засобів на основі гірчиці.\nКоньячна і імбирна маска також показують непогані результати. У них більш приємні запахи, а ефект підсушування не так виражено.\nНа думку більшості людей, одна з кращих масок – медова. Вона значно покращує стан волосся, робить їх гладкими і блискучими. Але стимулюючий ефект не так виражено.\nДобре діють маски з нікотиновою кислотою. Вони підходять для потужної стимуляції росту волосся. До народних засобів їх можна віднести лише умовно, так як в них містяться аптечні препарати. Але вони, безумовно, заслуговують на увагу.\nУ дріжджових і масляних масок дуже м’яку дію. При цьому дріжджові можна використовувати всім людям без винятку, а побічні ефекти можуть проявляти як наслідок індивідуальних особливостей організму. Масляні маски не підходять власникам жирного волосся.\nЯкий засіб вибрати в підсумку? Це можна зробити з урахуванням стану локонів і досвідченим шляхом. Але щось з цього списку обов’язково допоможе. Головне, проводити лікування курсом, не менше ніж 10-15 процедур.


ЄС хоче ввести нові санкції проти Росії | Экономические Известия\nЄС хоче ввести нові санкції проти Росії\nКраїни Європейського союзу в зв’язку з ситуацією в сирійському місті Алеппо мають намір обговорити накладення нових санкцій проти Росії.\n“17 жовтня під час засідання міністрів закордонних справ країн ЄС утвердження будь-яких санкцій не планується. Однак, їм буде приділено „серйозну увагу“, якщо атаки на Алеппо продовжаться і ситуація буде погіршуватися,” — зазначає джерело, інформує еizvestia.com.\nВ даний момент Ви читаєте новину "ЄС хоче ввести нові санкції проти Росії". Вас також, можливо, зацікавлять інші останні новини України та світу на eizvestia.com


Запчастини Деу Матіз Черкаси - магазин пропонує купити для ремонту\nЗапчастини на Дэу Матиз в м. Черкаси\nНаш сайт пропонує ознайомитися з каталогом, в якому ви знайдете запчастини на Дэу Матиз для всіх систем і вузлів цього автомобіля в місті Черкаси.\nПридбання комплектуючих для обслуговування і ремонту в магазині Zapchasti-Chery.com.ua стане для автолюбителів м. Черкаси справжньою знахідкою. Крім того, що ви отримуєте доступ до величезного каталогу, в якому автозапчастини Daewoo Matiz представлені від усіх офіційних постачальників України, у кожного клієнта з’являється можливість знайти в нашій особі довгострокового надійного партнера. Ми завжди пропонуємо:\nСьогодні ми раді запропонувати всім своїм клієнтам в м Черкаси не тільки звичайний продаж і доставку автозапчастин для Дэу Матиз, але і додаткові послуги, що надаються нами абсолютно безкоштовно. У нас ви знайдете спеціальні статті консультаційного характеру і СТО по діагностиці та експлуатації. Все це допоможе поліпшити працездатність вашого автомобіля.


Доїльний апарат Велес 7(двотактний, до 6 корів) | Компанія ТОВ «OMX»\nКод товару: 1000500500046\nТехнічні характеристики Доїльний апарат Велес 7(двотактний, до 6 корів)\nЄмність доїльного відра, літри 18\nКількість обслуговуваних корів 6\nРеалізація високої інтенсивності здійснення сільськогосподарської, тваринницької, діяльності підприємства, потребує якісних сучасних розробок. Від якості та продуктивності яких залежить ефективність та рентабельність виконуваних робіт. Залежить конкурентоспроможність кінцевого результату. Економічність усього виробничого циклу. Доїльний апарат Велес-7 – ефективне, сучасне обладнання українського виробництва. Підприємство виробник гарантує високу якість. Апарат ефективно здійснює механічне доїння корів. Полегшує умови праці працівників тваринницьких підприємств. Полегшує та значно прискорює увесь процес доїння.\nДоїльний апарат Велес 7. Опис. Функціональність. Рентабельність сільськогосподарського обладнання\nДоїльний апарат Велес 7 – сучасна розробка для тваринницьких господарств. Зручний у використанні та експлуатації інструмент. Дозволяє здійснювати ефективне доїння корів. Доїння здійснюється за рахунок штучного вакууму. Застосування агрегату поліпшує самопочуття тварин. Не пошкоджує соски вимені. Масажує їх. Запобігає перетисканню кінчиків, потраплянню лімфи і крові у молоко. Підвищує якість виробленої продукції, власне, молока. Зберігає здоров’я тварин. Процес доїння проходить максимально повно і швидко.\nДоїльний апарат Велес 7 – максимально автоматизує та механізує виробничий процес. Підвищує ефективність роботи доїння та ефективність роботи усього підприємства. Економить час. Максимально зменшує зусилля людей. Використання апарату забезпечує дотримання санітарно-гігієнічних норм. Буде корисним для малого та середнього фермерського господарства. Розрахований на обробку до 6 корів. Агрегат не лякає тварин. Працює тихо. Легко транспортується. Має невелику вагу.\nДоїльний апарат Велес 7. Особливості технічного використання сільськогосподарського обладнання\nДоїльний апарат Велес 7 – міцний, надійний сільгоспінструмент. Характеризується легкою інтеграцією в індивідуальні умови виробництва. Високою якістю конструктивно-технічних рішень. Максимально-працездатною конструкцією. Апарат конструктивно розрахований на легку санітарну обробку. Усі деталі виконано з дотриманням санітарних норм. Вони легко знімаються і піддаються технічній та санітарній обробці. Ємність для молока забезпечено ресивером для виведення конденсату. Обслуговується однією людиною.\nмодель – Veles 7;\nпідприємство виробник – Milk Up;\nпочергове доїння – до 6 корів;\nмаса – 26 кг;\nномінальна продуктивність – 1 корова / 7 хвилин;\nпотужність – 360 Вт;\nвисота – 500 мм;\nдовжина – 300 мм;\nємність для молока – 18 л;\nматеріал ємності для молока – алюміній;\nтранспортувальний засіб – пересувний візок.\nДоїльний апарат Велес 7. ТОВ "ОМХ" (оемікс). Умови придбання сільськогосподарського обладнання\nДоїльний агрегат Велес 7 – характеризується невисокою, економічно обґрунтованою ціною. Характеризується простотою та якістю роботи, експлуатації та обслуговування. Застосування апарату оптимізує процес доїння. Підвищує його продуктивність та рентабельність виробничих процесів. Зменшує витрати часу на їх здійснення. ТОВ "ОМХ" (оемікс) - надає клієнтам доступ до інноваційних розробок виробничого устаткування. Пропонує широкий асортимент. Доступну цінову політику. Грамотне професійне консультування. Гарантію якості. Індивідуальний підхід до кожного клієнта. Надійність партнерства.\nОпис Доїльний апарат Велес 7(двотактний, до 6 корів)


Польські фортеці та віденський вальс / Новое Время\nПольські фортеці та віденський вальс\n23 квiтня, 2015\nУкраїнські замки, польські вежі, турецькі мінарети, французький ар-нуво і австрійське бароко - в невеликому трикутнику недалеко від кордону\nСьомий матеріал з циклу присвячений маршруту\nКам'янець-Подільський - Стара Ушиця (Бакота) - Хотин - Чернівці\nЗабиратися майже на край країни варто заради того, щоб побачити найвідоміші українські фортеці і дивовижне австрійське місто.\nНависаюча над містом фортеця з 11 вежами — для багатьох це і є Кам'янець-Подільський. Весь комплекс — Стара фортеця (на фото зліва), доповнена системою бастіонів (Нова фортеця) — увійшов до числа семи чудес України.\nВсередині діє непоганий історичний музей, найдивніша частина експозиції якого присвячена встановленню у регіоні радянської влади і демонстрації паперових моделей техніки.\nУ фортеці можна підніматися на вежі і стіни, спускатися в підвали і оглядати кілька незграбно зроблених фігур історичних персонажів в повний зріст, включаючи закутого в кайдани Устима Кармалюка. Тут постійно проводять різноманітні фестивалі.\nАле Кам'янець-Подільському і без фортеці було б що показати. Центральна частина міста — це фактично музей під відкритим небом. Діючий католицький кафедральний костел Святих апостолів Петра і Павла, наприклад,— це не тільки ефектний храм, гарний дворик та дзвіниця, але і унікальний об'єкт — вежа-мінарет, на верхівці якої стоїть скульптура Богородиці. Таке оригінальне поєднання ісламу і католицизму з'явилося після короткого періоду турецького панування — агресори добудували до костелу мінарет, перетворивши його в мечеть. Християни відновили владу над Кам'янцем, але мінарет залишили, лише трохи "окатоличивши" його.\nА ще в місті є семиярусна вежа Стефана Баторія (на фото праворуч), вузький і довгий Замковий міст з одностороннім рухом і Домініканський монастир, який стоїть на найвищій точці міста. Та багато інших об'єктів.\nВ Кам'янці досить готелів, включаючи представників міжнародних мереж, а також ресторанів.\nСтара Ушиця (Бакота)\nПриблизно в півсотні кілометрів на схід від Кам'янця-Подільського у великому селищі Стара Ушиця збереглася частина древнього печерного монастиря, заснованого ще в XI столітті: келії, скельна монастирська церква. Це все, що залишилося від давньоруського міста Бакота. Його історія закінчилася після того, як у 1981 році радянська влада побудувала Новодністровську ГЕС, через що Бакота пішла на дно.\nНемає лиха без добра — в результаті в Бакоті утворилася чудова панорама повноводного Дністра, відмінне місце для фотографування.\nФортеця в Хотині\nОдин з найстаріших міст України — Хотин, заснований в 1002 році київським князем Володимиром,— в прямому сенсі приховує перлину. Приховує, тому що дістатися до ефектної фортеці (Фортечна вулиця, 1-3), яка стоїть на околиці, над Дністром, непросто — вказівників на сільських вулицях Хотина мінімум.\nЦитадель з чотирма оборонними вежами і височенними стінами, що стоїть на окремому пагорбі, заклав у ХІІІ столітті князь Данило Галицький. Всередині знаходиться церква, будинок коменданта, казарми, колодязь. Експозиція тут не дуже багата, але все компенсується видами як всередині цитаделі, там і навколо неї.\nНа підході до цитаделі збереглися елементи кріпосних валів.\nАвстрійські архітектурні мотиви, французький ар-нуво, візантійський і готичний барокові стилі — подібне переплетення всього і вся робить ансамбль центральної частини Чернівців одним з найбільш унікальних в Україні. І створює оригінальний дух цього міста — якийсь австрійсько-французький, а не український.\nНайвідоміша будівлю Чернівців — красива резиденція буковинських митрополитів, яка входить в список світової спадщини ЮНЕСКО. Вона досі працює на благо людей: тут базується Чернівецький національний університет (на колажі зліва).\nВ центрі є й інші оригінальні з точки зору архітектури будівлі. Однак Чернівці славні не стільки окремими будівлями, скільки їх ансамблями. До таким відносять Центральну площу, Театральну площу з самим театром в стилі віденського бароко, комплекс Геренгассе (сучасна вулиця Ольги Кобилянської, на колажі - праворуч). Загалом, подивитися буде на що — в Чернівцях завмерла Австрійська імперія зразка XIX–XX століть.\nПри підготовці матеріалу використані фото користувачів Fliсkr:


Навчання для ветеранів АТО та їхніх родин на Херсонщині. Крок назустріч змінам .: Ресурсний центр ГУРТ\nНавчання для ветеранів АТО та їх родин відбулося 22 лютого - у Горностаївці, 23 лютого - у Великій Лепетисі. Програма включала психологічну, юридичну, інформаційну допомогу та духовну підтримку.\nНа обидва заходи чоловіки прийшли без особливих очікувань - думали, їх запрошують на годинку. Та відразу занурилися в роботу і несподівано для себе затрималися до вечора.\nСпочатку розбиралися з цінностями та страхами. Психолог, капелан Першого Українського Батальйону Військових капеланів, голова правління фонду «Джерело життя» Андрій Калита розповів про чотири речі, які руйнують особистість. Потім дізналися про способи лікування фізичних і душевних ран. «Викинули» агресію, що засіла в душі, на папір, а потім ці аркуші спалили.\nУчасники з Горностаївки зосередилися на аналізі поведінки лідера та жертви. Натомість у Великій Лепетисі працювали більше з так званим «трикутником сили», кожна зі сторін якого означає: ясність цілей, впевненість у собі, підтримка оточуючих. Виявляється, це три складові успіху будь-якої справи.\nПід час обох заходів Андрій Калита допоміг учасникам абстрагуватися й уявити, як вони хочуть прожити своє життя. У результаті, кожен задумався, як йому жити далі, подолавши посттравматичний синдром.\nЗ вірою в свої сили після психологічного навчання чоловіки завзято взялися за правову частину заходу. Юрист Інформаційного Ресурсного Центру «Правовий простір» Володимир Орловський розповів, які пільги мають учасники бойових дій, що робити у випадку бюрократичних перепон. Учасників цікавив порядок оформлення земельних ділянок, пільги на лікування, грошове забезпечення при звільненні, пільги на освіту тощо. Чіткі інструкції, надані юристом, вмотивували їх діяти невідкладно. Наприклад, до п’ятниці, 26 лютого горностаївці домовилися взяти банківські розрахунки та написати скарги до військових частин з приводу невиплати грошового забезпечення. В обох райцентрах працюють місцеві осередки спілки ветеранів АТО. Володимир Орловський та голови осередків домовилися про співпрацю, і надалі допомагатимуть учасникам АТО з оформленням пільг.\n9f35bd1ca216f8b5532d825e93d43ff6_m.jpg 179.4 КБ\nАТО допомога військовим психологічна допомога семінари Херсонщина\n29.02.2016 Одарка Гордиенко


№ 024 (21495) четвер 27 березня 2014 року - Одеська обласна газета «Чорноморські новини»\nОбов’язок Заходу перед Україною\nЗа Путіна риторику зовнішньої політики Росії можна охарактеризувати як фантазії всередині ілюзії, яка загорнута у тканину з брехні\nДержавний секретар США у 1997—2001 роках Мадлен Олбрайт та повноважний представник президента США на Балканах в адміністрації Клінтона Джим О’Брайєн аналізують ситуацію, у якій опинилися США та їх європейські союзники через агресію Росії у Криму. Політики пропонують свій варіант відповіді авантюризму Путіна, повідомляє http://ipress.ua з посиланням на The Washington Post.\nПід час зустрічі президента Обами та його європейських союзників, вважають ці експерти з величезним досвідом у міжнародній по-літиці, мало розпочатися формулювання змістовної відповіді на авантюризм Володимира Путіна. Ця нова стратегія повинна врахувати те, що світогляд Путіна ґрунтується на небезпечних вигадках.\nНа варті морського кордону\nУ вівторок на охорону морського державного кордону і виняткової (морської) економічної зони України вперше разом вийшли прикордонники Севастопольського та Одеського морських прикордонних загонів.\n«Змішаний» екіпаж приступив до несення служби на кораблі морської охорони «Павло Державін» (Одеського загону). Як пояснили у прес-центрі Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України, це зроблено задля обміну досвідом між екіпажами. Кримчанам, які три тижні тому на своїх кораблях і катерах передислокувалися з Балаклави, потрібно вивчити особливості нової для них ділянки кордону.\nОда єднання на Привозі\nТільки в Одесі: із Євросоюзом єдналися просто на Привозі, зате із симфонічним оркестром та оваціями.\nМузиканти Національного одеського філармонійного оркестру непомітно пробралися до рибного ряду ринку і влаштували флешмоб. Поступово, один за одним, вони долучалися до виконання «Оди до радості» Людвіга ван Бетховена, яка є гімном об’єднаної Європи, посеред приголомшених покупців і продавців Привозу. До музикантів долучилися і солісти — хор Одеського національного академічного театру опери та балету.\n«Вона захищає Батьківщину!»\nСтарий фільм з такою назвою відразу сплив у пам’яті, коли прийшовши на вербувальний пункт Національної гвардії, розташований в Одесі за адресою Люстдорфська дорога, 7, начальник відділення комплектування та проходження служби особовим складом Південного територіального командування Внутрішніх військ України (на базі ВВ і створюється Національна гвардія) підполковник Леонід Берзлапін познайомив автора цих рядків із серйозною миловидною дівчиною-добровольцем.\nДвадцятитрирічна Ганна Коваленко закінчила Одеський державний університет внутрішніх справ і хоче вступити на службу в Національну гвардію. Як пояснила вона: «Я з того покоління українців, які народилися і виросли вже в незалежній країні. І я хочу, щоб Україна залишалася незалежною. У зв’язку з останніми подіями з друзями ми довго обговорювали ситуацію в країні. І, звичайно ж, говорили про те, що в разі необхідності треба зі зброєю в руках захищати Батьківщину. Тому зараз, коли оголошена часткова мо-білізація, кожен має зробити вибір: сидіти вдома чи йти у військкомат, на вербувальний пункт. Я свій вибір уже зробила».\nВсеукраїнська громадська організація «Комітет виборців України» учора презентувала результати загальноукраїнського соціологічного дослідження, проведеного чотирма авторитетними соціологічними службами — центром соціальних та маркетингових досліджень «СОЦИС», Київським міжнародним інститутом соціології, соціологічною групою «Рейтинг» та Центром Разумкова.\nЯк показало опитування, українці демонструють наразі дуже високий рівень електоральної активності: близько 84% виборців готові чи скоріше готові взяти участь у волевиявленні. При цьому тих, хто протилежної думки, — 11%.\nПравові аспекти мобілізації\nІз 17 березня в Україні стартувала кампанія з часткової мобілізації військовозобов’язаних. Начальник головного управління юстиції в Одеській області Костянтин Продіус провів спеціальний брифінг, на якому йшлося про права та обов’язки, соціальний і правовий захист військовозобов’язаних, призваних на військову службу у зв’язку з мобілізацією, резервістів, а також військовослужбовців, прийнятих на військову службу в добровільному порядку (за контрактом).\n«Відповідно до статті 1 закону «Про військовий обов’язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов’язком громадян України», — зазначив Костянтин Васильович. Хочуть того хлопці-чоловіки (а подекуди й дівчата) чи ні, а треба забути свій звичний спосіб життя, розваги, подорожі і т. д. й згадати про громадянський обов’язок. Тут є три варіанти: чекати, поки призвуть, піти самому добровольцем (за контрактом) або ж перебувати у військовому резерві. «Головний обов’язок резервістів у тому, щоб з’явитися за викликом по повістці у військовий комісаріат у той час і в те місце, куди їм вкажуть. Після оголошення мобілізації таким громадянам забороняється змінювати місце проживання без відома і письмової згоди комісаріату. У цьому випадку призову не підлягають військовозобов’язані, яких «забронювали», тобто вони служать у місцевому самоврядуванні або є правоохоронцями, а також працівники підприємств, організацій, перелік яких визначено Кабміном (маються на увазі ті підприємства, що пов’язані з обороною). Мобілізації не підлягають чоловіки, на утриманні яких п’ятеро і більше дітей, та жінки з дітьми», — пояснили в управлінні юстиції.\nЗемельна власність має бути прозорою\nЩе 1 січня 2013 року набув чинності Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який передбачає запровадження земельно-реєстра-ційної реформи. Та чи запрацювала вона на повну силу? Про це — інтерв’ю з головним юридичним радником проекту USAID «АгроІнвест» Павлом КУЛИНИЧЕМ.\n— Загалом ця реформа мала всі підстави розраховувати на позитивні результати. Невідкладного вдосконалення потребувала система реєстрації прав на земельну та неземельну нерухомість. Адже до запровадження законодавчих змін власники земельних ділянок та розташованих на них будинків для реєстрації прав власності на них «розривалися» між різними установами — вистоювали в кожній із них у черзі, кожній платили окрему суму, прилаштовувалися до їхніх вимог та особливостей роботи. На практиці навіть траплялися випадки, коли після проведення реєстрації однієї і тієї ж садиби земельна ділянка мала одну адресу, а розташований на ній будинок — зовсім іншу.\nНовації в реєстрації і не тільки\nМіністр юстиції Павло Петренко анонсував реформи, які уряд планує провести в органах юстиції, у чинному виборчому законодавстві та в судовій системі нашої держави. Про це керівник Мін’юсту розповів під час відеоконференції з представниками регіональних органів юстиції, громадських орга-нізацій та засобів масової інформації.\nЯк розповів міністр, невдовзі буде презентована програма реформ Державної реєстраційної служби, де одними з найактуаль-ніших питань є спрощення реєстрації власності та викорінення корупції. Йшлося про те, що планується максимально унеможливити контакт державного службовця-реєстратора з громадянином, який хоче отримати дозвільні послуги. Нині на цьому фоні процвітає корупція. Люди, сплативши державні мита, роками не можуть вирішити питання з приватизацією земельних ділянок, помешкань, спадщини. Вистоюючи довжелезні черги до кабінетів службовців-реєстраторів, часто отримують відмови, якщо не всунуть хабара. Хто знає, про що йдеться, той підтвердить. У цьому переконує й статистика скарг на дії чиновників-реєстраторів.\nНа крилах відваги\nПочаток п’ятдесятих. Я, курсант Миколаївського військово-морського авіаційного училища, вкотре стою в двошеренговому строю на кафедрі бомбометання. Увага зосереджена на великому портреті з написом «Герой Радянського Союзу капітан А.К. Кондрашин. Льотчик-пікірувальник Чорноморського флоту». А трохи нижче портрета — планова аерофотозйомка Одеського порту з палаючим фашистським транспортом. Чорний шлейф диму перетинає навскоси Потьомкінські сходи і далі через кірху тягнеться до Ближніх Млинів. На знімку добре читається берег Лузанівки, видно руїни Воронцовського маяка. Під фото підпис: «Перший в строю, з першого заходу, першою бомбою в ціль. Курсанте, вчися у героя!»\nПролітавши і відлітавши своє, я роками збирав відомості про бойову біографію Андрія Кондрашина.\nВони вже 40 років разом — вишівська багатотиражка «Кадри — будовам» Одеської державної академії будівництва та архітектури та її редактор — Світлана Павлівна Стаселькова. А це, до речі, вже більше 1700 випусків!\nЩо не кажіть, а журналіст — це боєць, людина, озброєна словом. Коли ж до сили слова долучається людська мужність, тоді журналіст здатен на великі справи. Саме тому Світлані Павлівні протягом першого двадцятиліття (1974—1994) вдавалося випускати газету щотижня, будучи єдиним штатним працівником; до того ж, перебуваючи у скрутній життєвій ситуації: за кілька років до редакторського призначення її чоловік загинув на судні, залишивши двійко синів (дев’ятирічного і восьмимісячного) та хвору свекруху. Та це не завадило справжньому бійцеві «тримати висоту», і вже 1983-го на ІІІ республіканському конкурсі серед багатотиражних вишівських газет «Кадри — будовам» посіла третє місце.\nПізнати, щоб репрезентувати\nВшановуючи 200-ліття від дня народження Тараса Григоровича Шевченка, студенти Південноукраїнського національного педагогічного університету ім. К.Д. Ушинського провели низку заходів, як-от конференцію, виставку стіннівок-ілюстрацій до творів Великого Кобзаря, поетичні зустрічі, обговорення його образотворчої спадщини тощо. Серед ювілейних заходів — «круглий стіл» «Мовна картина світу Т.Г. Шевченка», який організувала кафедра української філології і методики навчання фахових дисциплін на факультеті української філології інституту мов світу.\nСеред присутніх — представники Одеського і Білгород-Дністровського педагогічних училищ, турецького і білоруського національно-культурних товариств, письменники, журналісти.\n«Ми все робили власними силами...»\nУ рамках програми, присвяченої 200-річчю від дня народження Т.Г. Шевченка, в Одеському художньому музеї відкрили реконструйований зал українського декоративно-ужиткового мистецтва.\nВідновлена експозиція включає понад 200 експонатів — твори відомих народних майстрів та професійних художників у таких видах, як килимарство та ткацтво, вишивання та гончарство, різьблення по дереву, художнє оздоблення шкіри та металу, склоробство та писанкарство. Ці твори охоплюють період ХІХ—ХХ ст. і представляють різні землі України. Тут можна бачити роботи митців, чия творчість стала хрестоматійною: Ганни Собачко-Шостак, Марії Приймаченко, Ростислава Палецького та інших.\n«Білосніжка» від васильківців\nВ Одеському академічному українському музично-драматичному театрі ім. В. Василька відбулася прем’єра дитячої казки «Білосніжка і сім гномів».\nДіти із захопленням дивилися історію про Білосніжку, її друзів, Принца й злу мачуху, а також із задоволенням спілкувалися з акторами, які постійно радилися з маленькими глядачами.\nСаме так розпочалася 25 березня в Одеському національному театрі опери та балету презентація найпотужнішого музичного інструмента у складі оркестру — органа, який знову зазвучав після тривалого мовчання і ремонту.\nПрезентацію провела спеціально за-прошена керівництвом театру музикант зі світовим ім’ям — органістка Домського собору (м. Рига, Латвія) Євгенія Лисицина.\nЯкщо сонце у кожному з нас...\n27 березня світова спільнота відзначає Міжнародний день театру прем’єрними показами вистав, капусниками, святковими шоу-програмами. І все це — за сміхотворні ціни на вхідні білети або й взагалі безкоштовно. Саме так служителі Мельпомени популяризують театральне мистецтво та залучають глядачів.\nОдеські театри тут не виняток. Наші актори й художні керівники візьмуть чи не найактивнішу участь у відзначенні професійного свята: у всіх театрах пройдуть дні відкритих дверей. З 27 по 30 березня на сценах покажуть найцікавіші вистави та розважальні програми. Символічним буде і продаж квитків — за 1 гривню.\nПоетів відкриває порт\nУ музеї історії Іллічівського порту з нагоди 200-річчя геніального поета, художника і мислителя Т.Г. Шевченка відбувся творчий вечір. Його гостями стали учні загальноосвітніх шкіл, курсанти місцевих морського коледжу ОНМУ та професійного судноремонтного ліцею, городяни.\nПортовики і гості вечора акцентували на суголосності творчості Кобзаря із сьогоденням, обговорювали його літературні та малярські твори, а також ділилися сокровенним, що лягло у власні прозові чи віршовані рядки.\nХарчування як профілактика\nХарчування — один із найвагоміших факторів не лише у профілактиці, але й у лікуванні раку. Щоб максимально убезпечити себе і рідних від небезпеки, лікар-дієтолог Оксана СКИТАЛІНСЬКА (її особистий сайт — 100rokiv.com) рекомендує уважно ставитися до раціону і, за необхідності, внести у своє харчування відповідні зміни.\nЩогодини, застерігає фахівець, в Україні реєструється понад 20 нових випадків захворювань на рак, помирає — 10 людей. Онкологічні захворювання — на другому місці після серцево-судинних — щороку забирають життя 90 тисяч українців, 35% з яких працездатного віку. У кожного третього чоловіка, та кожної п’ятої жінки діагностуються ракові захворювання. Понад 75% смертей зумовлені неправильним харчуванням та водою.\nВідповідно до чинного природоохоронного законодавства України, Правил любительського і спортивного рибальства, інших законодавчих актів, наказом начальника управління «Західно-Чорноморська рибоохорона» встановлюється заборона на промисловий та любительський лов риби у внутрішніх водних об’єктах Одеської області.\nЗаборона встановлюється з 1 квітня до 30 червня на річках Південний Буг, Кодима, Тилігул, Великий і Малий Куяльники, Барабой, інших малих річках Одещини та їх придаткових системах.\nРуками сонячних діток\nНещодавно у приміщенні і за сприяння Українського клубу Одеси (вул. Катерининська, 77) благодійний фонд «Пантократор» провів триденну благодійну виставку-продаж творів, виготовлених дітьми з обмеженими можливостями.\nМета акції: привернути увагу широких кіл громадськості та просто небайдужих людей до проблеми соціальної адаптації дітей, хворих на синдром Дауна та аутизм, показати можливість розвитку їхнього потенціалу, а зібрані кошти використати на придбання матеріалів, необхідних для творчості. Людям з такими діагнозами притаманне особливе неагресивне світо-сприйняття, і за це їх називають «со-нячними дітьми». В Одесі такими дітьми опікуються два заклади: реабілітаційний центр та дім-інтернат для дітей-інвалідів на вул. Макаренка, 20. Тут втілюють програми з догляду та залучення до суспільного життя за допомогою творчості.\nГостинці маленьким пацієнтам\nЧимало років поспіль колектив Держфінінспекції в Одеській області (донедавна — КРУ), яке сьогодні очолює Сергій Страшний, посильно опікується маленькими пацієнтами дитячого відділення Одеського обласного протитуберкульозного диспансеру.\nСьогодні у цьому відділенні лікуються 35 дітей. Серед них — сироти та вихованці шкіл-інтернатів. Діти перебувають на лікуванні від кількох тижнів до одного-двох років. Тут малі пацієнти і навчаються, і проводять своє дозвілля. Колектив за-кладу намагається зробити їх перебування у лікарняних стінах більш комфортним і, по можливості, старається урізноманітнити відпочинок. Діти мають ігротеку, займаються у гуртках, співають, переглядають мультфільми та кінострічки.\nЗайва вага шкодить. При діабеті – також\nРезультати масштабного дослідження, яке провели вчені престижного університету США на замовлення МОЗ цієї країни, скоріше за все, покладуть край теорії про існування «парадоксу ожиріння» — начебто при діабеті шкоди від зайвої ваги не буває.\nОстаннім часом частина дослідників, які раніше вважали схуднення обов’язковою умовою успішного лікування діабету 2-го типу, стали вже не настільки категоричними щодо зайвої ваги. Причина — «парадокс ожиріння». Відповідно до цієї гіпотези, для частини діабетиків наявність надмірної ваги менш небезпечна, ніж схуднення. Або, іншими словами, серед тих, хто потерпає від діабету нібито існує велика підгрупа хворих (переважно старшого віку), для яких ризик смерті знижується при наявності зайвих кілограмів.\nГоловна » Архів номерів » 2014 » № 024 (21495) четвер 27 березня 2014 року


▪ Іван Вербицький 9 серпня, 2019\nВиступи українських футбольних клубів на континентальній арені продовжують демонструвати, наскільки ж великою залишається прірва між “нами” і “ними"\nІ не в грошах, здається, справа, особливо коли мова про київське “Динамо”, яке не знає, що йому робити в протистоянні зі, м’яко кажучи, не заможнішим бельгійським “Брюґґе”. Хоча гроші, безперечно, важливі. І приклад українських стрибків у воду, які почали стрімко розвиватися після суттєвих вкладень знаного забудовника — тому яскраве свідчення.\nЧитайте також: Репутація Романчука і #SaveМінмолодьспорт\nПершим на тижні у єврокубках зіграло київське “Динамо”. Для киян то був старт у цьогорічному турнірі Ліги чемпіонів. Правда, зважаючи на якість показаної “біло-синіми” у бельгійському Брюґґе гри, фініш може настати всього через тиждень. Віце-чемпіон української Прем’єр-ліги в протистоянні з другою командою бельгійської Ліги Жюпіле виглядав безнадійно. Настільки, що поразка 0:1 виглядає як велика вдача. Насправді “Брюґґе” награв на куди більшу перевагу. Мінімальна ж звитяга, досягнена завдяки голові Ганса Ванакена ударом з пенальті, дарує динамівцям непогані шанси напередодні матчу-відповіді.\nПравда, наразі важко збагнути, за рахунок чого ж команда Олександра Хацкевича збирається в домашній грі вносити злам. Бельгійці мали вигляд більш організованих, стрімкіших, технічніших і завзятіших. У їхній грі простежувалася думка. “Динамо” ж, склалося враження, з перших хвилин мріяло тільки про те, щоб не пропустити. Забити? То другорядне. Тренер Хацкевич, здається, вважає дії в атаці чимось другорядним. Попереду тренер киян виставив доволі простакуватого нападника Артема Бесєдіна, тоді як значно майстерніший іспанець Фран Соль залишився у резерві. Ще від двох перспективних нападників тренер киян відмовився на початку сезону — новоспечений чемпіон світу серед молоді Владислав Супряга орендований в СК “Дніпро-1”, а інший талановитий форвард Назарій русин відправився в оренду в луганську “Зорю.\nПам’ятником же специфічного бачення футболу динамівськими тренерами (Хацкевичем і його попередником Сергієм Ребровим) слугує форма, яку набрав. Виступаючи у складі бельгійського “Ґента”, Роман Яремчук. Нападник, якого ще зовсім недавно забракували обидва динамівських тренери, на початку сезону-2019/2020 забив п’ять голів у п’яти матчах чемпіонату Бельгії і кваліфікації Ліги Європи. Вище згадуваний Бєсєдін у чотирьох поєдинках спромігся на один м’яч — з пенальті у ворота львівських “Карпат”.\nЩе красномовніше на наше місце в європейській футбольній ієрархії вказав нідерландський АЗ з Алкмара, який у рамках третього кваліфікаційного раунду Ліги Європи зустрічається з “Маріуполем”. Як і у випадку “Динамо” та “Брюґґе”, команди у внутрішніх чемпіонатах фінішували однаково — АЗ став четвертим у голландській Ередивізіє, азовці — четвертими в УПЛ. Втім, рівень їхньої гри різниться катастрофічно. Рахункові 0:0 у першому матчі в Маріуполі господарі мають завдячувати виключно своєму воротареві Рустамові Худжамову. Він врятував команду понад півдесятка разів. Статистика ж, яка підкреслює перевагу АЗ, красномовна: атаки з ударами й/або передачами в штрафну — 12:45; удари всього — 4:18; удари в площину воріт — 1:7; гольові моменти — 0:6. Іншими словами, збагнути, що очікує “Маріуполь” в Алкмарі, не важко.\nА ось луганська “Зоря”, яку в це міжсезоння очолив український спеціаліст із досвідом самостійної роботи в німецькій Бундеслізі Віктор Скрипник, у виїзному поєдинку тієї ж стадії Ліги Європи встояла. Правда, треба враховувати, що суперник у луганців трохи простіший — болгарський ЦСКА із Софії. Найбільша проблема для “Зорі” полягала в тому, що у виїзному поєдинку команді, яка звикла вдома грати в камерній атмосфері порожніх трибун, довелося виступати на заповненому доволі агресивно налаштованою публікою стадіоні “Васіл Левскі”. Втім, пропустивши швидкий гол, луганці перед самим свистком на перерву відігралися, а в другому таймі й узагалі вміло “засушили” гру, досягши сприятливого для себе в світлі матчу-відповіді в Запоріжжі результату. Власне, “Зоря” продемонструвала, що вже володіє певним фундаментом солідності, який дозволяє не розвалюватися під тиском звичних для футбольних поєдинків обставин. І творцем цієї надійної основи став не стільки нинішній тренер, котрий лише прищеплює команді свою ігрову філософію. Скільки його попередник Юрій Вернидуб, з яким “Зоря” в останніх чотири сезони здобула неоціненний досвід єврокубкового бійця.\nСамоствердження столичного забудовника\nГоловною ж спортивною подією на території України наразі є чемпіонат Європи зі стрибків у воду, який відбувається у київському спорткомплексі “Ліко”. Духовним натхненником і фундатором цих змагань є екс-реґіонал, крупний київський забудовник і президент Федерації стрибків у воду України в одній особі Ігор Лисов. То він збудував у районі “Теремків” у столиці відповідний спорткомплекс, вкладає гроші в заняття у ньому молодих спортсменів і привозить у свої володіння змагання високого рангу. За останніх два роки чемпіонат Європи зі стрибків у воду відбувається в Києві уже вдруге. Вочевидь такою пан Лисов бачить свою соціальну місію, свою віддачу за стрімке збагачення. Ось лишень забудованих ним парків і скверів у столиці, зокрема на тих же “Теремках”, не повернути...\nПопереднього разу, в 2017-му, медальний залік домашнього чемпіонату Європи виграла саме збірна України. Впродовж перших днів нинішнього Євро українці зробили заявку на повторення цього успіху. На рахунку господарів вже два золота і два срібла. Медалями найвищої проби потішили майстри синхронних стрибків з трампліна Вікторія Кесар/Станіслав Оліферчик. Друге українське золото виграла 17-річна луганчанка Софія Лискун, яка стала чемпіонкою Європи-2019 в стрибках з триметрового трампліна. Після того срібло здобув досвідчений миколаївець Олег Колодій, який став другим у змаганняз зі стрибків з триметрового трампліна. З урахуванням цього срібла Олег є вже шестиразовим призером чемпіонатів Європи. Проте більший резонанс викликала інша срібна медаль. А. Яку здобули 17-річний Олег Сербін разом із 13-річним Олексієм Середою в стрибках із десятиметрової вишки. 13-річний Середа продовжує вражати стабільністю і попри дитячий вік стрімко перетворюється в одну із зірок свого виду спорту.\nПристрасті навколо Усика\nКримський боксер Усик нарешті визначився з датою дебюту в суперважкому дивізіоні. Його друга спроба зійтися з камерунцем Карлосом Такамом запланована на 12 жовтня. Перша, як відомо, зірвалася, оскільки за тиждень до травневого бою Усик травмувався.\nВтім, за останній час колишній абсолютний чемпіон світу у важкій вазі знаходився в епіцентрі уваги зовсім не через бокс. Він знову відзначився поза межами тренувального залу. То коли вийшов на публічний прямий зв’язок з одіозним українофобом Шарієм. І не просто вийшов, а зізнався, що захоплюється творчістю Анатолія з 2014 року. А також у тому, що на Шарія його і решту збірників України з боксу “присадив” інший чемпіон світу, але в напівважкій вазі Олександр Гвоздик. “Ми тебе постійно піддивляємося всією командою”, - потішив самолюбство збоченця-втікача православний боксер. Який, звісно, після того сподівається, що Україна його щиро підтримуватиме. В бою проти Такама і не лише.\nспорт, футбол, Олександр Усик


Що таке молочниця і чим небезпечна дана хвороба?\nМабуть, молочниця – це одне з найбільш часто згадуваних хвороб, ми всі про неї чули, але толком не знаємо, про що йде мова, коли згадуємо це захворювання. Перш за все, варто згадати, що в медичній термінології дана хвороба носить трохи інше ім’я – кандидоз, справа в тому, що молочниця з’являється через відповідного грибка «Candida», звідки і пішла назва. У свою чергу даний грибок може мешкати як в роті, так і на шкірі, кишечнику і навіть в статевому тракті, включаючи чоловіків і жінок. З цієї причини прояв молочниці у чоловіків – це не настільки рідкісний випадок.\nНе дивлячись на те, що імунна система здорового індивідуума повністю перешкоджає виникненню кандидозу, в деяких випадках зовнішні фактори можуть викликати це шкідливе захворювання, причому як у чоловіків, так і у жінок, до таких належить:\n• ослаблення імунітету у випадку з тривалим захворюванням, включаючи грип, будь-яку кишкову інфекцію;\n• тривалий прийом лікарських засобів, особливо мова йде про антибіотиках;\n• зустрічаються й інші фактори, які впливають на можливість розвитку хвороби.\nУ випадку з жіночим організмом , молочниця проявляється іншим способом, наприклад, в молодої мами, якщо кандидоз викликаний вагітністю, може спостерігатися свербіж всередині піхви або ж навколо нього, крім того, все це супроводжують білі виділення, але не мають неприємний запах. В особливо запущеному етапі хвороби часто спостерігається біль при сечовипусканні і під час статевого акту. Але, з іншого боку, подібні симптоми зовсім не є 100% гарантією того, що у вас молочниця, оскільки схожі ознаки можуть свідчити про інші хвороби. Якщо ж молочниця проявилася у чоловіків, тоді слід звернути особливу увагу на своє здоров’я, справа в тому, що у сильної статі даний грибок вимивається з уретри за допомогою сечі, а наявність даної хвороби говорить про сильно заниженому рівні імунної системи.\nМолочницю, як і будь-яку іншу хворобу, потрібно лікувати на ранніх стадіях, щоб вона не прогресувала в більш агресивні форми, що в свою чергу може сильно нашкодити здоров’ю людини. Ні в якому разі не потрібно соромитися походу до лікаря, оскільки молочниця може перерости в хронічне захворювання, а оскільки кандидоз – це інфекція, то методи лікування не сильно відрізняються від інших хвороб. На щастя, в сучасній медицині досить багато ефективних засобів, які дозволяють боротися з кандидозом, включаючи різні вагінальні таблетки, свічки, креми і закінчуючи внутрішньовенними ліками.\nАквалор - інструкція із застосування\nКандидоз у дітей: лікування\nГрибок у дитини\nВагітність – сигнал лиха!


Мати Сенцова звернулася до Путіна з проханням помилувати сина\n«Шановний Володимире Володимировичу! Я звертаюся до вас із проханням про помилування мого сина Олега Геннадійовича Сенцова, 1976 р.н., засудженого російським судом до 20 років колонії суворого режиму за звинуваченням в організації терористичного співтовариства», – пише мати бранця Кремля.\nВона додала, що знає сина «як мирного громадянина і людину, захоплену своєю професією – кінорежисурою».\n«Не буду вас переконувати в невинуватості Олега, хоча сама в це вірю. Просто скажу, що він нікого не вбивав. Він уже відсидів чотири роки у в'язниці. Його чекають діти, молодший син страждає аутизмом. Їм погано без нього. Вони ніколи не будуть щасливі без батька», – написала жінка.\nВона закликала Путіна «проявити милосердя і помилувати Олега Сенцова, не губити його життя і життя його близьких».\n«Ми чекаємо його вдома», – підсумувала мати незаконно засудженого.\nЯк відомо, сьогодні, 13 липня, заручнику Кремля Олегу Сенцову виповнюється 42 роки.\nОкрім того, 5 липня двоюрідна сестра незаконно засудженогов Росії Олега Сенцова вперше за 4 роки зустрілась з братом.\nТеги: Путін, помилування, політв'язень, Сенцов


"Зі Сходу до Заходу": у Старобільську пройде рок-фестиваль. Хедлайнери —Жадан і Собаки та ТНМК - LiRoom\n"Зі Сходу до Заходу": у Старобільську пройде рок-фестиваль. Хедлайнери —Жадан і Собаки та ТНМК\nАвтор: Лєра Зданевич- 5 Травня, 2021 12:31 pm 2 183\n22 травня у місті Старобільськ Луганської області відбудеться обласний відкритий рок-фестиваль «ЗІ СХОДУ ДО ЗАХОДУ». Під час фестивалю плануються літературна, музична сцени та інші активності. Хедлайнери заходу: ТНМК, Жадан і Собаки, Олег Сенцов, Катерина Калитко, Артем Полежака.\nLiRoom виступає інформаційним партнером фестивалю.\n«ЗІ СХОДУ ДО ЗАХОДУ» — найбільший обласний рок-фестиваль, який прагне культурно розвивати регіон. Один із організаторів фестивалю — благодійний фонд Сергія Жадана. До речі, до організації можна долучитися коштами на патреоні письменника-музиканта.\nДорогі брати і сестри! Із сердечною радістю й душевним трепетом запрошуємо вас на рок-фестиваль «Зі Сходу до Заходу»,…\nPosted by Сергій Жадан [офіційна сторінка] on Thursday, April 29, 2021\nФестиваль щорічний, вперше він відбувся у 2017 році у Лисичанську. Тоді на події виступило 12 місцевих рок-гуртів. У 2020-му довелось перенести івент в онлайн через карантинні обмеження.\nОсновна локація фестивалю — Центральна площа Старобільська (вул. Центральна, 36). Вхід на фест — вільний.\nЛайнап “Зі Сходу до Заходу”:\n14:00 — літературний майданчик «Дике поле»в Міському парку культури (Старобільськ, вул.Миру, 12). Свої тексти там читатимуть Олег Сенцов, Артем Полежака та Катерина Калитко.\n16:30 — мотозаїзд «Драйв». Десятки байкерів проїдуть містом та влаштують показ своєї техніки. Також обабіч площі буде організована робота виставки мото- та кастом-техніки «Байкер Street».\n17:00 — старт музичної програми на головній сцені фестивалю. Виступатимуть місцеві артисти: Stone road, Ізобара-тор, Реставратор, Конец июля, PARALLEL, TWO BUS, Vерхня межа, Принцип меньшего зла, ORZ, IP, Володимир Бердецький та Едуард Зінченко.\n19:00 — фаєр-шоу від сєвєродонецької команди «Street-Fire».\n20:00 — виступи хедлайнерів: ТНМК та Жадана і Собак. Ведучим події стане учасник Інародного театру абсурду Воробушек, Олександр Сердюк.\nТакож впродовж дня будуть організовані пішохідні екскурсії Старобільськом.\nСхема проїзду на “Зі Сходу до Заходу”:\nУ зв’язку із пандемією COVID-19 фестиваль організовано у суворому дотриманні карантинних обмежень: уникнення скупчення людей контролюватиметься організаторами, вхід на захід лише у захисній масці.\nЗахід організований у співпраці Луганської обласної державної адміністрації, Старобільської міської ради, Луганської ОУН бібліотеки та Благодійного фонду Сергія Жадана за партнерства м’ясокомбіната «М’ясний».\nЧитайте також: Atlas Weekend 2021 оголосив новий формат


24 квітня 2019 , 21:43 - Читать новость на русском\nНіміє рука / pixabay.com\nЯкщо симптоми виникають вночі або при постійній роботі з однаковим положенням кисті, велика ймовірність, що це тунельний синдром, розповіла лікар-невролог Олена Гайворонська.\nНерви йдуть в каналах, які утворені зв'язками, сухожиллями, м'язами, кістками. Ці канали можуть бути від народження вузькими. Також можуть й інші причини: ендокринні захворювання (гіпотиреоз, цукровий діабет), гормональні зміни (вагітність), проблеми з суглобами (ревматоїдний артрит), травми, додаткові кісткові утворення.\nРозвитку тунельних синдромів спричиняють повторювальні рухи (в'язання, друкування на комп'ютері і робота з мишею, письмо, водіння автомобіля).\nТунельний синдром може виникати через письмо\nЧому симптоми виникають вночі? Вночі ми не контролюємо позу, якщо рука довго перебуває в положенні, коли створюються умови для здавлення нерва, ми прокидаємося з мурашками і онімінням.\nЗазвичай пацієнти добре визначають порушення чутливості:\nпри ураженні серединного нерва німіють великий, вказівний, середній пальці і половина безіменного;\nздавлення ліктьового нерва призводить до оніміння мізинця і половини безіменного пальця;\nпри компресії променевого нерва німіє тильна поверхня кисті;\nКрім оніміння можуть спостерігатися болі в руці, переважно в кисті, поколювання в пальцях, а також дискомфорт в руці, важкість виконанні дрібних рухів.


До 70-річчя Ігоря Диченка — Статьи — ARTUKRAINE\n19 грудня виповнилося б 70 років Ігорю Диченку − видатному українському мистецтвознавцю, колекціонеру, який відкрив світу явище українського авангарду. Спогадами про нього ділиться професор Дмитро Горбачов.\nВсі визначні музеї світу починалися як приватні колекції: Лувр це збірка французьких королів, Ермітаж – цариці Катерини ІІ та козака-вельможі канцлера Безбородька, Уффіці – родини флорентійських правителів Медічі. Назви закладів Гуггенхайм, Третяківка, музей Ханенків говорять самі за себе. Наше покоління стало свідком подібного процесу. Першокласна збірка видатного колекціонера Ігоря Диченка з волі збирача та його дружини Валерії Вірської-Котляр стала власністю держави. Цей скарб було подаровано Мистецькому Арсеналу за активної участі тодішнього директора музейного комплексу Наталії Заболотної.\nУкраїнську інтелігенцію, здавалося, більшовики-шовіністи вирубили у пень. На наших очах вона відродилася, і чи не наймолодшим шестидесятником був Ігор Диченко. Ще школярем він заприязнився з Анною Ахматовою, про що розповів мені 1963-го року, коли прийшов до запасників Музею українського образотворчого мистецтва. Ігор тоді вже віршував кількома мовами з французькою включно. Нині його ім’я асоціюється з колекцією картин, що вона зажила міжнародної слави.\nВалерія Вірська, вдова Ігоря Диченка, поруч з Наталією Заболотною\nКолекція складалася на моїх очах. Зразковою приватною збіркою була на тоді колекція лікаря Давида Сігалова. Той збирав переважно естетів-міріскусників, яких офіційне мистецтвознавство цькувало, закидаючи їм феодально-дворянські смаки. Молоденький Ігор Сергійович ризикував ще більше: він став відкривачем, збирачем і палким прихильником тоді ще невідомого у світі українського авангарду. Тих митців розстрілювали, вигонювали зі спілки художників, «били рублем», тобто не давали заробітку, і ганьбили майже нецензурним словом «формалісти».\nДиченко подався в мандри до зацілілих авангардистів та їхніх родичів. У пошуках за скарбами він сходив, із`їздив, дослідив, оприлюднив великі географічні й культурні пласти. Діапазон мандрівника простягався від Львова до Москви з транзитом через Київ та Харків. У Харкові вдова Василя Єрмилова була зворушена, що її битого-перебитого чоловіка цінує молоде покоління в особі Ігоря Диченка. Вона тішилася тим, що юнак навіть пропонує за його твори живі гроші – свою студентську стипендію. Єрмилівські рельєфи з Ігорової колекції об’їздили вже півсвіту. Аукціонна ціна на Єрмилова сягає багатьох сотень тисяч долярів. «Жодна з картин моєї колекції, – казав Ігор Сергійович – нині мені фінансово неприступна».\nВасиль Єрмілов. Геометрична Композиція. З колекції Ігоря Диченка\nУ Львові молодого мистецтвознавця привітали експресіоніст Леопольд Левицький і бойчукістка Ярослава Музика. Я сам чув від неї вельми схвальні відгуки про Ігоря та його бездоганний смак. Львів’яни залюбки дарували йому свої твори. Про Ярославу Музику Ігор написав яскравий міні-есей для часопису «Вітчизна». Там був пасаж, який звеселив художницю: «Вона любить подорожувати. Вона побувала і в Парижі, і в Сибіру». Проте з цензурних міркувань не було сказано, що до Сибіру вона потрапила примусово, як зв’язківка Романа Шухевича. Як бачимо, Ігор вільно володів також і езоповою мовою.\nКиїв. 1960-ті. Інтелігенція з подивом дізналася про українського Пікассо Олександра Богомазова. Один з перших його шанувальників – Диченко. Щось ним куповано, щось даровано удовою художника Вандою Вітольдівною. Диченко – один з перших дослідників і публікаторів Богомазова. Його стаття в паризькому журналі 1980-х «А – YА» з великою кількістю репродукцій була на ту пору найавторитетнішою.\nЙого авторитету мистецтвознавця і збирача не змогла перешкодити навіть комуністична залізна завіса. Через її дірки і шпарки до цивілізованого світу просочувалася інформація про Ігоря Розкішного, як величали його на Заході на кшталт Лоренцо Медичі.\nЯкось до Києва потрапила добірка картин учнів Малевича. Пригадую, як Ігоря Сергійовича запросили на оглядини і він вибрав і придбав найліпшу. За рік він переконався і переконав фахівців, що то є живопис самого метра Казимира Малевича. Ця абстрактна супрематична композиція створює враження невагомості, площини наче ширяють у космосі. Жодний послідовник Казимира Великого (як жартома йменував себе засновник супрематизму) не міг досягнути такого «безвесия». Картину виставляли майже на всіх континентах, окрім Антарктиди. Малевичезнавці світу віддали належне гострому окові І.С. Коли поляки виставили у Варшаві Диченкову колекцію, то каталог вони назвали «Малевич +».\nУкраїнська діаспора Москви визнала його за свого історіографа. Олександр Тишлер дарує землякові свої лірично – фантастичні твори. Бойчукістка Оксана Павленко казала мені, що Ігор повернув їй впевненість у правоті бойчукізму, яка похитнулася після розстрілів і несамовитого шельмування її київських вчителів й однодумців. «Але інтерес Ігоря Диченка, Бориса Лобановського до нашого доробку вдихнув нові сили», казала вона. До речі, після відвідин московської квартири Оксани Павленко я став палким прихильником школи Михайла Бойчука. Київські художники визнали Павленкову картину «Тіпає коноплі» з Ігорової колекції шедевром монументалізму.\nПобував він у Москві і на горищі біля Нікітських воріт, пристосованому під житло, де мешкала муза великого Велімира Хлєбникова художниця Марія Синякова «з очима великими Богородиці». Її акварелі, яскраві, як українські розмальовані паперові ікони, стали окрасою зібрання. Марія Михайлівна розповідала Ігореві те, що й нам: «У селі приклеїлось до нас з сестрами прізвисько «синяки-голяки» - чому? Бо вдягалися коротко, інакше, як інші. Носили завше барвисті блузки з великими декольте. Влітку ми загоряли на сонці – такого ще не знали у глухій провінції. Хлєбников увів се прізвисько до одного із своїх віршів, але замінив на «синголи» – коментатор потім написав учено, що йдеться про невідоме монгольське плем’я. Смішно. Адже то про нас:\nВперед! Вперед! Ватаго!\nВперед! Вперед! Синголи!\nТе село Красна Поляна під Харковом згадую як найпрекрасніший час у моєму житті. Більшу частину з моїх картин там малювала».\nАкварель Синякової «Вигнання з раю», придбану І.С., присвячено першій світовій війні: янгол з вогненним мечем злітає в осяйний Едем у момент найвищої насолоди закоханих. Відтяті голови сумно заплющили очі.\nЙ ось збірка набуває світової слави. На епохальну виставку «Париж – Москва» запрошують картини Віктора Пальмова й Василя Єрмилова. Власникові тих творів, за радянськими правилами, виїзд до гнилого Заходу був протипоказаний. Натомість подивитися експозицію «Москва – Париж» у столиці СРСР ми, кияни, змогли по повній програмі. Ми з Ігорем раділи тим, що два найбільших експонати тієї виставки належали українським авангардистам – Василеві Єрмилову і Володимирові Татліну.\nВіктор Пальмов. Варіація на тему Гогена, 20-ті роки. З колекції Ігоря Диченка\nАмериканська амбасада у Москві виставляє у своїх стінах його колекцію. І це за совєцьких часів! Мистецтво України, яке звикли вважати невилазно провінційним, виявилося співмірним світовим досягненням. Я пригадую, як ми з французькими мистецтвознавцями подружжям Маркаде прийшли до Ігоря Диченка в помешкання на Прорізній. Кавказький пейзаж Богомазова викликав їхній захват і порівняння з класиками західного малярства. А сценографічні проекти Вадима Меллера в очах іншого відвідувача – князя Микити Лобанова-Ростовського – не поступалися Олександрі Екстер і самому Жоржу Браку.\nЧисленні публікації давали право на членство у Спілці художників. Рекомендували його видатні художники Глущенко, Касіян. Проте секція мистецтвознавства пручалася. То брехали, що загубили документи, то сподівалися, що його нарешті каратиме КГБ. На мої питання відповідали ображено: у нього колекція, а в нас нема, значить, він украв. Цензорсько-репресивний характер творчого колгоспу, себто спілки художників, спрацював з точністю автомата.\nЄ у Києві широко відома установа ЦДАМЛМУ – Центральний державний архів-музей літератури і мистецтв України. При початках його роботи бачимо нашого героя. Дотепний Ігор згадував похмурі рядки Павла Тичини:\nЦе що горить: архів, музей? –\nа підкладіть-но хмизу!..\nновий псалом залізу.\nЗаслуга Диченка у тому, що він сформував фонд свого улюбленця Олександра Богомазова – листування, теоретичні трактати, малюнки, світлини, газетні вирізки. Дехто з молодих співробітників брав під сумнів значимість трактату «Живопис та елементи», написаного 1914 року. Та сумніви відпали, коли французький мистецтвознавець Андрій Наков, перечитавши в архіві цей документ, назвав його пророчим, бо Богомазов де в чому випередив теорії визнаних метрів Василя Кандинського і Казимира Малевича. «Живопис та елементи» вперше був оприлюднений 1991 французькою мовою.\nЗворушливим виглядає у цьому фонді листування Богомазова з дружиною Вандою. Щоправда, прочитати їх було непросто: обидва писали найдрібнішими літерами, які мало відрізнялися одна від одної. Диченкові так і не вдалося до кінця їх дешифрувати. Це вдалося зробити терплячішому за нього літераторові-архівісту Миколі Шудрі. Ті тексти сповнені величезного кохання до Ванди Вітольдівни і мудрих міркувань про мистецтво: «Те, що відчуває моя душа від яскраво-сяйливого снігу, від прозорої мережі дерев, од голубих тіней, - та радість і захоплення не вкладаються у рамки натуралізму, бо в душі виникають свої ритми як відгук на все побачене очима». Диченко трактував творчість Олександра Богомазова як відгук на вселенські ритми, як формулу космізму.\nПослухаймо самого Диченка про твори Богомазова з власної колекції: «Львівська вулиця Києва» 1914 сполучає у собі впевненість аналітика, який глибоко відчуває арифметику ритму, з пустуванням імпровізатора. Тут він вживає футуристичний метод передачі елементів руху і завмирання окремих фаз ритму. Тут Богомазов вводить незвичний ракурс, котрий випереджає експерименти хронікального кіна 1920-х.\nПарні абстрактні композиції 1914-15: світ швидкостей та іншого виміру несе відчуття незвичного простору, що він не знає ані виднокола, ані границь. Портрет 1916 то зчеплення стрімких парабол, пунктирів, еліпсів. Богомазов розкладав зображення на знаки і наново збирав їх у графічній єдності.\nУ картині «Тюрма» 1914 художник ліпить небо зі згустків кольорових мас найтемнішої тональності. Заціпеніла крихітна фігурка вартового на клаптику білої стіни. Цю картину репродуковано у п’ятому томі «Історії українського мистецтва». Кращі його творіння гідні патенту винахідника, оскільки Богомазов – раціоналіст вміє формулювати те, що йде від інтуїції, спокуси і програмного експерименту».\nОлександр Богомазов, «Тюрма». З колекції Ігоря Диченка\nОлександр Богомазов. «Космос», 1910-ті. З колекції Ігоря Диченка\nВідомий західний колекціонер Микита Лобанов-Ростовський, який часто відвідував Радянський Союз у якості фінансиста, склав цікаву статистику: в СРСР існують двадцять мистецьких колекцій міжнародного класу. З них шістнадцять – у Москві та Ленінграді, чотири – в Києві. Одна з них – Диченкова, три інші – вже згадуваного Давида Сігалова, Юрія Івакіна та Бориса Свєшнікова.\nЗа останні десятиріччя, коли зникли залізна завіса й цензура, цю колекцію бачили американці і французи, поляки і голландці, росіяни і данці. Мав рацію Віталій Коротич, коли ще 1960-х пророче прорік: зараз Вас відвідують одиниці, а за 20 років ці картини будуть потрібні цілому світу.\nІгор Диченко був театральна людина. І в його колекції чи не на першому місці була сценографія – Анатоль Петрицький, Вадим Меллер, Олександр Хвостенко-Хвостов, Ісак Рабинович. Твори Олександра Хвостова опинилися у нього ось за яких обставин. Дочка художника Тетяна Хвостенко попрохала Ігоря Сергійовича упорядкувати разом з нею батьків архів. Сценографію 1920-х років пані Тетяна подарувала йому, а інші твори були розподілені між різними музеями Києва. Сенсаційними виявилися конструктивістські ескізи до опери Ріхарда Вагнера «Валькірія». За кордоном їх визнали чи не найкращими проектами в оформленні Вагнерової спадщини. Могутній музиці відповідала монументальність і рухливість сценічної установки. У щитоподібній формі панно знайшла втілення тема войовничого Гундінга, у м’якій формі кола – тема жіночної Зіглінди.\nВідкриття виставки колекції Ігоря Диченка «Арлекін іде...». Мистецький Арсенал, 2015\nБезприкладним є ескіз конструктивної установки з кіноекраном до п’єси Ептона Сінклера «Моб», поставленої на харківському кону режисером-експериментатором Борисом Глаголіним. Моб – натовп люмпенів, страшний в своєму анархізмі. Для киплячого котла людей, ідей, почуттів, візій Хвостов створив своєрідний регулятор – пряму й міцну ферму рухомого мосту (міст над прірвою – відчував глядач), що правив за майданчик для гри і опору для кіноекрана.\nА ескізи Анатоля Петрицького до балету «Корсар» потрапили до колекції Диченка з майстерні Василя Єрмилова, який врятував їх з полишеної Петрицьким майстерні під час німецької окупації Харкова. Натомість живописну роботу «Порт» було подаровано сином Петрицького, який разом з І. С. систематизував батьків доробок.\nЗбирав Диченко і сучасне малярство. Його друзями були художники – шістдесятники, сімдесятники, вісімдесятники. Серед його друзів і шанувальників багато знаменитостей: Сергій Параджанов, Микола Бажан, Віктор Некрасов, Іван Дзюба, Іван Драч, Маріс Лієпа, Павло Загребельний, Анатолій Звєрєв, Вадим Скуратівський, Зінаїда Піскорська, Ліля Брік, Джеймс Олдрідж, Моріс Бежар, Володимир Стенберг, Григорій Кочур, Леонід Череватенко, Джон Болт і Ніколетта Міслер, Тетяна Таякіна і Валерій Ковтун, Алла Горська і Віктор Зарецький і багато інших...\nПринагідно згадаємо й міста на глобусі, де виставлялися зібрані ним твори: Київ, Тулуза, Мюнхен, Загреб, Париж, Чикаго, Нью-Йорк, Вінніпег, Токіо, Лондон, Одеса, Варшава, Катовіце, Санкт-Петербург, Москва…\nАнатоль Петрицький, «Гавань». 1931−32. З колекції Ігоря Диченка\nВ кількох потужних виставках Мистецького арсеналу – «Велике й Величне», Антикварний салон – 2013, «Сцена українського авангарду» – картини з його зібрання справляли сенсаційне враження.\nІгор Сергійович зібрав пречудову колекцію стародавніх галицьких ікон. Була у нього рідкісна релігійна картина доби бароко «Пелікан» – алегорія Ісуса Христа, яка зображує птаха, що він годує пташенят власною кров’ю. Ігор любив і барокову поезію, зокрема зворушливий вірш Климентія Зиновієва:\nІзвикли коти очі жмурить, глави ховать.\nЇм ся видить – ніхто юж не буде видать.\nІ дух любять, на печі собі потягають,\nА зіскочивши з печі, по горшках никають.\nТакож подобався йому вірш Івана Мазепи:\nА всі браття, то то диво.\nЦя поезія разом з картинами Пальмова, Богомазова, Малевича, Єрмилова, Тишлера, Нікритина, Павленко, Заливахи, Довгаля увійшла до унікального арт-календаря 2015 «Український авангард. Вибрані твори з колекції Ігоря Диченка». Сумно, що ця мистецька акція стала останньою на земному шляху Ігоря Розкішного…\nУ пам’яті друзів Ігор залишиться блискучим, талановитим, артистичним. Відкриваючи сценографічну виставку зі своєї колекції в Музеї театрального, музичного та кіномистецтва України, Диченко несподівано з’явився в червоному плащі та сріблястому шоломі. Замість привітати присутніх, він виголосив:\nС какой-нибудь развратницей лукавой, …так я\nПрезентуючи свою колекцію, Ігор Сергійович символічно обрав саме монолог Скупого лицаря, тонко й іронічно натякаючи на психологію збирача. Пушкінські рядки стали іносказанням його ставлення до колекції, справи всього життя:\nМогу взирать на все, что мне подвластно…\nЯ певен, що така видатна збірка, якою наразі опікується Мистецький арсенал, варта постійного експонування.