Кабмін в цілому схвалив концепцію судової реформи в Україні - News One\nКабмін в цілому схвалив концепцію судової реформи в Україні\nОкт 21, 2015 Кабмін, реформи, суд\nКонцепція майбутньої судової реформи, про яку досить часто і довго говорили багато політиків і експертів, нарешті може бути схвалена. Відповідну заяву напередодні в рамках засідання уряду зробив прем’єр-міністр України Арсеній Яценюк. Арсеній Петрович зокрема висловив упевненість в тому, що основна мета даної реформи полягає в тому, щоб через певний проміжок часу українські суди насправді стали незалежними.\nПринципово важливо домогтися того, щоб суддя на всіх без винятку рівнях творили правосуддя саме в ім’я України, а не американського долара і запропонованої ним значної суми. Знову глава урядів привів успішний приклад набору співробітників в Національну поліцію. З високою часткою ймовірності можна стверджувати, що в найближчому майбутньому судді в різні інстанції будуть набиратися саме за тим же принципом. Ні в якому разі не варто забувати про трьох основних ланках судової влади. Мова в даній ситуації йде про місцевих судах, апеляційних інстанціях і Верховному суді України, який розглядатиме касаційні скарги.\nПід час свого недавнього відкритого брифінгу міністр юстиції України Павло Петренко також запевнив громадськість у тому, що в найближчому майбутньому на основі проведеної реформи судді будуть набиратися шляхом проведення чесних і прозорих конкурсів, в яких кожен кандидат буде на початковому етапі мати рівні шанси на отримання посади. Надалі вже залежно від професійних якостей та здібностей будуть формуватися передбачувані фаворити.\nПан Петренко вважає, що подібні конкурси істотно наблизять Україну до довгоочікуваного створенню на її просторі високоякісної і абсолютно законною європейської судової системи. Ясна річ, що судова професія буде доступна лише кваліфікованою юристам, які володіють досвідом, необхідним для участі в конкурсі. Принципово важливо, щоб такі кандидати раніше не були однією з ланок корумпованою і прогнилої зсередини системи. Знову чинним суддям абсолютно ніхто не вказує на двері. При бажанні вони можуть довести всім власну кваліфікацію шляхом прийняття участі в конкурсі на рівних умовах. Якщо з цим завданням вони не впораються, то в найкоротші терміни послідує звільнення.\nЯценюк вимагає негайно провести люстрацію у фіскальній службі\nТуреччина почала постачати продукти до Криму


Формування ідіостилю поезій Тараса Шевченка. Література, дипломная работа\nГлавная База знаний "Allbest" Литература Формування ідіостилю поезій Тараса Шевченка - подобные работы\nФормування ідіостилю поезій Тараса Шевченка\nАналіз тропів як художніх засобів поетичного мовлення. Особливості Шевченкової метафори. Функції епітетів у мовленнєвій палітрі поезій Кобзаря. Використання матеріалів із поезій Тараса Шевченка на уроках української мови під час вивчення лексикології.\nпосмотреть текст работы "Формування ідіостилю поезій Тараса Шевченка"\nскачать работу "Формування ідіостилю поезій Тараса Шевченка" (дипломная работа)\n41. Життєвий і творчий шлях Василя Симоненка\nреферат, добавлен 12.03.2014\n42. Княжа доба української історії й Тарас Шевченко: спроба історіософського прочитання\nАналіз проблеми ставлення Т. Шевченка до княжого періоду історії України в історіографічному й історіософському аспектах на основі вивчення його текстів і живопису. Аналіз подання язичницьких богів та обрядів у поемі "Царі". Аналіз творчої спадщини митця.\n43. Философія Шевченка\nПроблема політичного ідеалу Т. Шевченка. Виступ проти будь-яких форм деспотизму і поневолення народу. Осудження системи імперського законодавства і судочинства. Творчість Т. Шевченка, його "Кобзар", та його велике значення для українського народу.\nреферат, добавлен 16.04.2013\n44. Проблема злочину і спокути у творчості Т. Шевченка періоду заслання\nКирило-Мефодіївське товариство та заслання Т.Г. Шевченка. Історіографія та методологія дослідження творчості Тарас Григоровича. Автобіографія на засланні. Моральне падіння і духовне преображення людини у "Розп'ятті". Невільницька поезія Т.Г. Шевченка.\n45. Рецепція духовного світу героїв античних міфів у поезії Володимира Базилевського\nОсмислення діяльності митців стародавніх Греції, Риму та античних міфів сучасним українським поетом Володимиром Базилевським, його погляд на питання інонаціональних культурних запозичень. Аналіз деяких його поезій з циклу "Варіації на теми міфів Еллади".\nстатья, добавлен 07.03.2010\n46. Мовний світ нової української літератури\nОбразність, фразеологізми, народна мудрість і високий стиль творів класиків української літератури: Шевченка, Л. Українки, Франка. Підхід до мови як засобу відтворення життя народу. Складні випадки перекладу. Вживання троп для творення словесного образу.\n47. Антонімія як засіб комічного у творчості Т.Г. Шевченка\nАнтонімія як лінгвістична категорія, її виражальні функції. Роль антонімії у мові. Види мовних протиставлень. Антонімія в прислів'ях і приказках. Діапазон комічного у творах Т.Г. Шевченка. Типологія протиставлень та їхня роль у створенні комічних вражень.\n48. Василь Стефаник (1871-1936)\nпрезентация, добавлен 22.04.2012\n49. Руська трійця\nІсторія виникнення напівлегального демократично-просвітницького та літературного угруповання "Руська трійця". Його засновники та діяльність. Рукописний збірник власних поезій та перекладів під назвою "Син Русі". Лейтмотив та основні ідеї творчості.\nпрезентация, добавлен 20.12.2013\n50. Українська літературна мова очима Пантелеймона Куліша\nП.О. Куліш в історії української літературної мови, аналіз його творчої та наукової діяльності. Формування нової української літературної мови, її особливості та проблеми. Категорії народної філософії, психології та естетики українського суспільства.\nкурсовая работа, добавлен 09.10.2009


SEAT аналізує 8 варіантів потенційного партнерства з високотехнологічними компаніями з Ізраїлю - Новини SEAT - SEAT | SEAT\nПочаток другого етапу XPLORA\nSEAT аналізує 8 варіантів потенційного партнерства з високотехнологічними компаніями з Ізраїлю\n/ Команда проекту XPLORA провела в Тель-Авіві зустрічі з представниками понад 100 стартапів, 8 із яких наразі проходять перевірку для вибору експериментальних моделей\n/ Діяльність партнерств буде зосереджена на виявленні та аналізі рішень, які дали б змогу покращити враження від керування й створити нові рішення у сфері мобільності\n/ Компанія входить у другий етап із новими профілями діяльності, які допоможуть розширити сферу пошуків недосліджених потреб\nБарселона, 28 червня 2018 року. - Через дев'ять місяців після запуску проекту XPLORA компанія SEAT спільно з імпортером бренда в Ізраїлі компанією Champion Motors Ltd. успішно завершила перший етап ініціативи. Мета проекту - розвивати відносини зі стартапами й іншими зацікавленими сторонами, діяльність яких стосується сфери мобільності в Ізраїлі, а також виявляти інноваційні проекти, які можуть привести до створення в майбутньому рішень і бізнес-моделей для SEAT.\n«Перший етап був виснажливим і захопливим. Ми зустрілися з представниками понад 100 компаній, глибоко проаналізували 40 із них, зараз плануємо перевірити експериментальні моделі, запропоновані 8-ма компаніями. Спільно з ними вивчаємо, як можна адаптувати їхню технологію до автомобілів і систем SEAT, щоб ми змогли впровадити реальні інновації», - наголосив віце-президент SEAT із досліджень і розробок д-р Матіас Рабе (Matthias Rabe). «В основі рішення про відкриття нового підрозділу в Тель-Авіві лежать стратегічні мотиви - ми прагнемо, щоб нас сприймали як високотехнологічну компанію, яка пропонує рішення у сфері мобільності, а не як звичайного автовиробника», - резюмував він.\nДругий етап XPLORA\nЗгідно з планом заходів починається другий етап проекту, для якого вже визначені нові дослідники. До переліку входять двоє спеціалістів: фахівець із цифрових ключів та кібербезпеки, що розробляє електричне й електронне обладнання, і представник підрозділу розвитку бізнесу створеної нещодавно компанії XMOBA. Обидва фахівці зосередяться передусім на пошуку нових рішень у сфері мобільності та шляхів для покращення взаємодії з користувачем у таких сферах, як допоміжні системи, сервіси у сфері мобільності, рішення для електромобілів, кібербезпека або Промисловість 4.0.\nЗавдяки відкриттю представництва в Тель-Авіві ми усвідомили два важливі моменти. Перший пов'язаний із забезпеченням представленості в країні й важливістю повноцінного використання можливостей екосистеми стартапа. «У цьому контексті співпраця з Champion Motors Ltd., нашим імпортером в Ізраїлі, була важливою протягом усього етапу попереднього вивчення ситуації, - говорить виконавчий директор XMOBA Аранткса Алонсо (Arantxa Alonso).\nДругий момент стосується виявлення можливостей. За словами Алонсо, «...застосування вдосконаленого обладнання покращить враження від керування, а нові програмні засоби можна використовувати для створення вдосконалених рішень у сфері мобільності».\nВід попередніх досліджень до експериментальних моделей, готових до використання в автомобілях\nСеред основних проектів, які відібрали для експериментальної перевірки придатності для запровадження на практиці як потенційні рішення у сфері мобільності - розробка, що дасть змогу використовувати замість проїзних квитків цифрову систему розпізнавання пасажирів. Це рішення створить умови для персоналізованого управління перевезеннями, а керівники, відповідальні за функціонування об'єктів інфраструктури, зможуть отримувати актуальну інформацію про схеми переміщення.\nВідібрано також цікавий проект, зосереджений на покращенні вражень від керування за допомогою вікон автомобіля. SEAT оцінює лазерну проекційну систему, яка дасть змогу використовувати переднє скло як дисплей.\nКрім того, SEAT вивчає систему, що стосується передавання інформації та забезпечення зв'язку в автомобілі. Ця інноваційна технологія передбачає «доставку» індивідуальних звукових сигналів у вуха пасажирів. Зараз ретельно вивчається доцільність упровадження такої системи вже в найближчому майбутньому.\nРеалістичність цих проектів аналізуватимуть за допомогою експериментальних моделей, а результати оцінювання повідомлять протягом наступних місяців.\nЕталон у сфері підключених автомобілів\nУспіхи проекту XPLORA - черговий крок SEAT до завоювання позицій взірцевого бренда у сфері підключених автомобілів. До численних резонансних прикладів такої діяльності належать партнерство з Amazon, результатом якого стала інтеграція інтерактивного голосового асистента Alexa, упровадження навігаційної системи Waze від компанії Google або нещодавнє включення до переліку програмного забезпечення автомобілів SEAT додатка Shazam.


За оперативною інформацією Запорізького обласного центру контролю та профілактики хвороб МОЗ України, на ранок 1 липня у Запорізькій області зареєстровано 104 609 лабораторно підтверджених випадків захворювання на COVID-19. За минулу добу в області зареєстровано 25 нових випадків захворювання.\nПродовжує лікуватись 382 хворих. Госпіталізовано 99 осіб, амбулаторно лікується 283 хворих на коронавірусну інфекцію.\nНа сьогодні в області одужало та виписано зі стаціонарів після негативних повторних обстежень на коронавірус методом ПЛР 101 782 особи. За добу одужало 85 пацієнтів.\nНа жаль, на сьогодні у Запорізькій області зафіксовано 2442 летальні випадки від COVID-19 у жителів Мелітополя, Бердянська, Енергодара, Запоріжжя, Запорізького, Василівського, Бердянського, Пологівського та Мелітопольського районів.\nЗ 25 лютого 2021 року в області розпочалась кампанія з імунізації проти COVID-19. Протягом останньої доби (30.06.2021) проведено 3912 щеплень. Всього з початку вакцинальної кампанії станом на 08:00 01.07.2021 щеплено 66 206 осіб, у тому числі закінчили вакцинацію (отримали 2 щеплення) - 23 838 осіб.


Лабораторная работа: Маркетингова програма відкриття нового відділення ТОВ "Укрпромбанк" | Образовательный портал - сочинения, рефераты, курсовые работы, дипломы, доклады.\nНазвание: Маркетингова програма відкриття нового відділення ТОВ «Укрпромбанк»\nна тему: «Маркетингова програма відкриття нового відділення ТОВ\n— вирішити організаційно-технічні завдання, пов’язані з необхідністю в короткий термін ввести виробничі площі і підібрати кваліфікований персонал\n— організувати роз’яснювальну роботу за уявленням банку на новому ринку, а також послугам юридичним і фізичним особам;\n1 2.1. Аналіз зовнішнього середовища\n2 2.2. Аналіз внутрішньої ситуації\nДосліджуваним ринком за поданням банківських послуг слід розглядати весь Сумський регіон. Це пов’язано з тим, що філії, що відкриваються банком в Сумах, мають достатньо розгалужену мережу відділень на території всієї області.\nВідповідно до іншої тенденції, останнім часом почали активно розвиватися технології дистанційного банківського обслуговування (телефонні, поштові, інтернет-банки). У зв’язку з цим виникли побоювання, що надмірний розвиток мережі відділень приведе до дублювання послуг і понесе зайві витрати. Але, виявилось, що електронні канали обслуговування не сприяють залученню нових споживачів, хоч і допомагають зберегти старих. Крім того, було встановлено, що в 80 випадках з 100 клієнти при необхідності в банківському обслуговуванні звернуться безпосередньо в банківське відділення, чим використовуватимуть електронні канали зв’язку.\nНаступним моментом, на який слід звернути увагу є державне регулювання відкриття нових відділень. Вважаємо, Національним банком України створені рівні можливості для всіх учасників і не існує значних бар’єрів для відкриття нових відділень.\nСФ ТОВ «УКРПРОМБАНК»\n9. Спеціалізація на обслуговуванні підприємств нафтової галузі і пов’язаних з ними сільгосппідприємств\n7. Централізація управління діяльністю, невідладжені вертикальні зв’язки, низька оперативність в ухваленні рішень.\n3. Посилення регулювання з боку державних органів у зв’язку з придбанням статусу спеціалізованого ощадного банку\nВідділення буде оснащено сучасним банківським устаткуванням і засобами зв’язки, які дозволять оперативно здійснювати всі фінансові операції.\nПерші декілька років основним завданням нового відділення буде зростання об’єму операцій, оскільки керівництво і персонал повинні набути досвіду і освоїти прийняті в банку технології, клієнти — придбати кредитну історію, а головна контора в особі філії, до якої відноситься відділення, — наладити управління і взаємодію.\nСлід зазначити, що основними клієнтами банку є підприємства нафтової промисловості. Відкриття нового відділення в місті Шостка дозволить банку підійти впритул до одного із стратегічно важливих клієнтів — Шостінський філія «Альфа Нафтопродукт» Це підприємство вже впродовж більше п’яти років є клієнтом Сумської філії. В процесі дослідження було встановлено, що Шосткинський філія «Альфа Нафтопродукт» є монополістом в даному регіоні. Йому належать 4 автомобільні заправки. Із зростанням оборотів підприємства (обороти в місяць склали 12 млн. грн.) виникли складнощі з обслуговуванням, почастішали лаги між ухвалюваними рішеннями і відповідними діями. Відкриття відділення поблизу місцерозташування Головного офісу дозволить усунути вказані складнощі.\nКрім того, діяльність Шосткинського філії «Альфа Нафтопродукт» тісно пов’язана з 20 сільгоспвиробниками Шосткинського регіону, для яких здійснюється постачання нафтопродуктів по низьких цінах. Так, у разі відкриття відділення в м. Шостка можна розташовувати на обслуговування рахунків цих підприємств. Впродовж першого місяця роботи банку їм будуть запропоновані вигідні умови співпраці.\nВ результаті проведення комунікаційних заходів важливий результат — зворотний зв’язок з клієнтами.\n7. Оплата комунальних послуг і послуг зв’язку, сигналізація 10 000\nПредыдущая записьДипломная работа: Маржинальная торговля на рынке ценных бумаг\nСледующая записьДипломная работа: Кредитование физических лиц (на материалах ОАО "Белинвестбанк")


Негативні сторони диклофенаку\nHome Статті Негативні сторони диклофенаку\nП'ятниця, 15 лютого 2013 14:52\nНегативні сторони диклофенаку\nВчені Великобританії і Канади прийшли до висновку, що болезаспокійливий засіб диклофенак (нестероїдний протизапальний препарат (НПЗП) того ж класу, що і аспірин, включений до переліків основних лікарських засобів 74 країн з низьким, середнім і високим рівнем доходів) - найбільш часто використовуваний НПЗП, хоч він може викликати інфаркти та інсульти у пацієнтів, схильних до розвитку цих захворювань.\nЦей ризик є майже ідентичним ризику препарату Vioxx (рофекоксиб), який у 2004 році був вилучений з продажу по всьому світу через підвищений серцево-судинного ризику.\nДослідники закликають видалити диклофенак з національних переліків основних лікарських засобів. Вже більше десяти років відомо, що деякі НПЗП, такі як диклофенак, пов'язані з підвищеним ризиком розвитку серцево-судинних ускладнень, хоча інші НПЗП, такі як напроксен, надають значно менший вплив.\nПроаналізувавши переліки основних лікарських засобів 100 країн світу, дослідники з Лондонської школи медицини і Стоматології і з Інституту клінічних оціночних наук Університету Торонто (Канада) виявили, що диклофенак включений до переліків основних лікарських засобів 74 країн, а напроксен, який може бути більш безпечною альтернативою, включений до переліків всього 27 країн світу.\nКрім того, в поглибленому аналізі продажів НПЗП в 15 странах світу з низьким, середнім і високим рівнем доходу вчені виявили, що продажі диклофенаку в три рази вище, ніж продажі напроксену.\nОтримані результати показують, що в клінічній практиці погано представлені свідоцтва про ризики, пов'язані з прийомом диклофенаку. Дослідники говорять, що, з точки зору безпеки для шлунково-кишкового тракту, диклофенак не має переваг, до того ж він має чітко виражені ризики з боку серцево-судинної системи. Якщо врахувати наявність більш безпечних альтернатив, диклофенак повинен бути виключений з національних переліків основних лікарських засобів.\nЧитати 1238 разів\tОстаннє редагування Вівторок, 02 квітня 2013 12:09\nДетальніше в цій категорії: « Спортивное питание. Креатин\tАлоє вера (для чого воно потрібне) »


Культура \_ Писанкова родина із зеленої Верховини\n05/09/2019 автор: Юрій Атаманюк, Львів. Спеціально для «Час і Події»\nНедаремно писанкарі кажуть, що писанка має чудодійну і магічну силу. Вона здатна зробити світ кращим, а людей - добрішими. Незважаючи на сучасні технологічні досягнення, які опанували світом, писанка як давній вид письма, на якому люди зображають свої побажання та прохання до Всевишніх сил, не тільки не вмерла, але й успішно розвивається. Писанкарством цікавляться не лише старші люди, але й діти. Вони відкладають вбік свої гаджети, комп'ютери і беруться за писанкування.\nДобре відомо, що найкраще писанкарство збереглося на території галицької Гуцульщини. В цьому краї не переставали писанкувати навіть у часи СРСР, незважаючи на заборони та висміювання. Відомі на весь світ писанки космацькі, чорнопотіцькі, кутські та верховинські.\nПисанки родини Гасюк\nУ найвисокогірнішому і найавтентичнішому Верховинському районі, Івано-Франківської області, писанкарів не так багато, як у сусідніх Косівському чи Путильському районах, але тішить те, що з року в рік їх стає дедалі більше. Найбільш відомою у Верховині є родина писанкарів Василини та Дмитра Гасюків. Так вийшло, що традиція писанкування була як у пані Василини, так і в пана Дмитра. Одружившись, вони поєднали писанкарство сіл Буківця (звідти родом пан Дмитро) і Бережниці (село пані Василини з родини Пітиляків). Традиція писанкування в цій родині не припинялася ніколи. Вони спільно витворили свою традицію писанкування і передали її всім трьом донькам - Галині, Марії та Оксані, а вони, своєю чергою, своїм дітям. Паралельно традицію розпису писанки передала своїм дітям та онукам рідна сестра пані Василини - Марія Кропивницька.\nРодина Гасюків молиться перед писанкуванням\nПисанки Верховинського району відрізняються від писанок сусідніх гуцульських районів. Верховинська писанка, здебільшого, геометрична, але зрідка можуть бути і квіткові орнаменти. Часто на ній зображають тварин (оленів, коней, риб, птахів), оскільки в цьому районі тваринництво на першому місці. Гуцули вважали, що олені переносять душу людини із землі на небо, також уявляли, що зранку сонце виходить на рогах оленя, а ввечері так само заходить. Цих же тварин зображали і на верховинській вишивці. Розписують також хрести і церкви. Щодо колористики верховинської писанки, то вона відповідає колористиці вишивки. На коричневому або вишневому, а зрідка чорному тлі накладають візерунки жовтого, зеленого, синього, фіолетового і рожевого кольорів.\nПісля одруження Дмитро і Василина Гасюки поселилися у Верховині, й їхнє писанкування було дещо переплетеним. Пані Василина писала візерунки криворівнянсько-бережницькі, пан Дмитро і його родина - більш буківські, які схожі до сусідніх яворівських. Діти, виростаючи у Верховині, писали під впливом верховинських писанок, поєднуючи традиції батьків.\n«Коли ми росли - бачили, як наші батьки розписують писанки, - каже наймолодша донька Оксана Ілюк. - Навчали нас писанкуванню як батьки, так і обидві бабці. Розписували писанки як мамині, так і татові сестри. Любив розписувати і тато, коли мав вільну від роботи хвилину. Улюбленим орнаментом тата був сорокаклинець. Пригадую, що він зранку вставав і брався за писанкування».\nВіддавна в родині Гасюків була запроваджена цікава великодня традиція. Коли на Великдень одна сім'я іде в гості до іншої, то обов'язково кожному несуть у подарунок писанку. Без писанки навіть не виходять з дому. Подаровані писанки зберігають вдома, запозичують елементи візерунків. Оскільки родина велика, а треба було за час Великодня обійти всю, то готували цілий кошик писанок і стільки ж отримували. Не полишають цієї традиції дотепер.\nВасилина Гасюк навчає внучку\nвиводити лінії Хлопці охоче розписують писанки\nА ще на Верховинщині побутує звичай «гріти діда». У самій Верховині це обрядодійство виконується в Страсну середу. В цей день діти ходять від хати до хати і під вікнами кажуть: «Грійте діда! Грійте діда! Дайте хліба! Аби вам овечки, аби вам ягнички, аби вам телички». Господарі у відповідь кажуть: «Гріємо, гріємо - даємо!» Тоді виходять і обдаровують дітей писанкою і солодощами. А ще обов'язково дарують писанки похресникам.\nТакож у цьому краї збереглася традиція дарувати писанку не лише живим, але й мертвим родичам. Тобто, на Поминальну неділю, коли йдуть на цвинтар, обов'язково на кожну могилу ставлять писанку.\nНайстарша внучка Василини Гасюк – Надія Розписують писанки в родинному колі\nРаніше була велика проблема з білими яйцями. Люди починали шукати їх ще від зими. А коли сусідська курка несла білі яйця, то намагалися купити їх і підкласти під свою квочку.\nРодина Гасюків завжди розписує писанки на живих яйцях. Гуцули досі пам'ятають, що дарувати комусь видуту писанку означає: жінці - на безпліддя, господарю - на злидні й порожнечу в господарстві, маленькій дитині - на припинення росту і розумового розвитку, хворій людині - на смерть. Правда, коли витирають їх від воску, то запікають у печі або духовці, щоб вони не тріскали. Перед початком розписування писанок родина завжди молиться.\nУ часи СРСР вчителі висміювали і принижували дітей, котрі писали писанки.\n«У 1990 році був випадок, коли вчителька дізналася, що ми розписуємо писанки, - згадує середульша донька Марія Ілюк. - Вона при всіх дітях на уроці кепкувала наді мною. Казала, що це гарно, але що неправильно, що це язичництво, яке давно віджило. Для мене це був дуже болючий момент, але це кепкування не зупинило мене».\nКоли розпався СРСР, у Верховинському Будинку школяра відкрили гурток писанкарства, яким керував заслужений майстер народної творчості України Дмитро Пожоджук. Сестри одразу записалися до нього. Хоча вже вміли писати писанки, але нічого не знали про історію писанкарства, значення орнаментів та колористику. Заняття в гуртку дуже допомогло дівчатам.\nКоли дівчата були ще студентками, то любили зображати на писанці геометричні квіти, зокрема, троянду. Це символізувало зізнання в коханні, симпатію до хлопця. Також люблять розписувати знак «штерніта», який схожий до троянди. Він, як і троянда, має 8 листочків, але по-іншому малюється. Також використовують «сіточку». «Сіточка» на писанці розділяє добро і зло, оберігає від злих сил. Тоді зло не може проникнути з потойбіччя у цей світ. Здебільшого, «сіточку» розписували жовтим кольором по червоному тлі.\nТворчий процес Внуки та сусідські дівчата розписують писанки\nЗараз розписують писанки всі онуки Дмитра та Василини Гасюків. Хтось більше старається, хтось менше, але всім це подобається. Крім онуків, часто приходять на розпис сусідські діти. Так само збиралося багато дітей, коли були ще школярками доньки родини Гасюків. Буває, що приходять діти, котрим по 6-8 років, і дуже старанно виводять лінії по яйці. Часто діти ідуть зі школи попри хату Марії Ілюк і запитують: «А ви сьогодні будете писати писанки?» Дітям то дуже цікаво. Навіть зараз, у час комп'ютеризованого світу, діти відкладають телефони та комп'ютери і йдуть «гріти діда» і розписувати писанки. Все ж таки, традиція перемагає. В дітей це відкладається і передається через покоління. Дітям приємний процес приготування до Великодня. Їм приємно написати писанку, покласти її до кошика, щоб на Великдень посвятити. В ніч перед Великоднем дітям навіть спати не хочеться, бо треба йти святити писанку.\nРодина Гасюків розписує писанки звичайними писачками, але люблять пробувати різними. Коли бувають на фестивалях чи майстер-класах, то при нагоді купують різні писачки і пробують ними, але кажуть, що всі вони їм чужі, бо звикли до своїх.\nВідколи доньки Дмитра та Василини Гасюків займалися в гуртку писанкарства, часто брали участь у різних районних, обласних та всеукраїнських конкурсах. Скрізь вони знайомилися з різною методикою розпису, але своєї так і не відцуралися. Добре запам'яталася участь у Конгресі писанкарів у Києві. Досі з жалем згадують, що через непорозуміння старших людей у них зірвалася поїздка до Нью-Йорка на З'їзд писанкарів. Керівництво Будинку школяра не могло поділити між собою, хто повинен бути супроводжуючим. У день вильоту з Києва показали невикористані квитки.\nВасилина Гасюк з доньками Оксаною (зліва),\nМарією (справа) та внучкою Надею з написаними\nписанками Писанки Марії та Оксани Ілюк\nРазом з умінням писати писанку сестрам передався і родинний стиль написання, хоча в кожної він оригінальний і відрізняється. Можна відрізнити, що це писанка Оксанина, а це Маріїна. Так само дітей тягне до тих візерунків, що пишуть матері. Марія і Галина найбільше люблять розписувати поперечні візерунки, а Оксана - поздовжні. Також у кожного своя улюблена колористика.\n«Часто писанка народжується залежно від настрою, - каже Оксана Ілюк. - Одного року дуже хотілося писати хрести, тому що в родині був похорон. Буває, що на писанці дуже підходить хрест, але чомусь не хочеться його писати. В деяких роках дуже хотілося малювати церкву. Тобто, все під впливом подій. Також буває, що в один час хочеш писати в чорних тонах, а в інший - у будь-яких, але тільки не в чорних. Буває, часто тему задають діти, і ти розумієш, що вони праві».\nРодину часто запрошують на майстер-класи і виставки. Часто звертаються вчителі з проханням навчати дітей писанкуванню. Буває, що й додому запрошують. Брали участь у Днях гуцульської культури у Львові, Чернівцях, Полтаві, Києві. Не перестають виставляти свої писанки на різних гуцульських фестивалях та в музеях. У даний час писанки родини Гасюк прикрашають Великодню кімнату в історико-краєзнавчому музеї у Верховині.\nМарія Ілюк щороку залишає по одній писанці в хаті з вказаним роком. Має вже таких 9 писанок, оскільки живе в новій хаті 9 років.\nПисанки Василини дотепер зберігає її 35-річний похресник, який отримував їх у дитинстві, коли ходив «гріти діда».


На Хмельниччині спорудили три фотозони «Я люблю…» | Новини Хмельницького "Є" | ye.ua\nНа Хмельниччині спорудили три фотозони «Я люблю…»\n5 Грудня, 2017 Наталя ГАРМАТЮК Суспільство 2445\nУ Хмельницькому теж є своя фотозоно. Фото: з архіву\nЄ вони в обласному центрі, Кам’янці та Нетішині.\nУ Хмельницькій області встановили три конструкції «Я люблю…», де після трьох крапок вказана назва міста. Є вони у Кам’янці-Подільському, Хмельницькому та Нетішині. Розташовуються фотозони у центральних частинах цих міст.\nНайпершою з’явилась «Я люблю Кам'янець-Подільський». Як розповідає заступник міського голови Сергій Бабій, встановили конструкцію у Старому місті.\n«Вона вже кілька років там. Наша фотозона одна із перших, потім їх почали споруджувати по всій Україні. «Я люблю Кам'янець-Подільський» кілька разів побили. Спочатку її виготовили у м’якій формі, потім у жорсткішій. Просто місто у нас туристичне», - додає Сергій Віталійович.\nУже 22 листопада цього року встановили «Я люблю Хмельницький», біля центрального універмагу, на вулиці Проскурівській. Відомо, що на цю конструкцію витратили близько 45 тисяч гривень. Про неї міcтяни ще весною просили міську владу у петиції. Проте встановлення викликало суперечливі міркування з боку громадськості через обране місце розташування.\nФото: надав Сергій Бабій\nУ перший день зими з’явилась фотозона «Я люблю Netishyn». Як повідомляє виконавчий комітет Нетішинської міської ради на сторінці у Фейсбуці, з’явився вона біля житлового комплексу "Панорама", на вулиці Варшавській.\nФото: із Фейсбук-сторінки Виконавчого комітету Нетішинської міської ради\n«Вже традиційний для багатьох міст України напис з'явився і в Нетішині. За ініціативи та за кошти громадської організації "Новий Нетішин" виготовлено знак "Я люблю Netishyn". 1 грудня працівники комунального підприємства "Благоустрій" завершили облаштування креативного об'єкту. Відтепер мешканці міста та туристи можуть залишити приємні спогади про Нетішин і за допомогою гарних фото, зроблених біля об'ємної фотозони», - йдеться у повідомлені.\nЧитайте також: Фотозона «Я люблю Хмельницький»: 45 тисяч гривень і «не той» антураж\nХмельницький Кам'янець-Подільський Нетішин я люблю фотозона\nСміттєпереробний завод з енергетичним комплексом планують збудувати в Кам’янці-Подільському\nНа Хмельниччині засніжило: на дороги вивели спецтехніку\nПідсумки дня: склади у Цвітосі та реактивні системи залпового вогню\n8-річна Даринка, якій збирали гроші на лікування, стала ангелом\nУ Городку автомобіль збив 6-річну дитину\nПонад 4 тисячі «євробляхерів» отримали українські номерні знаки\nСесія облради в прямому ефірі: як депутати змінюватимуть бюджет 73\nСміттєпереробний завод з енергетичним комплексом планують збудувати в Кам’янці-Подільському 56\nКолишнього сільського голову підозрюють у підробці документів та зловживанні владою 111\nУ Кам’янці-Подільському проведуть масштабне косплей-шоу 139\nНа Хмельниччині засніжило: на дороги вивели спецтехніку 193\nУ Городку відкрили меморіальну дошку Герою, загиблому в боях за Дебальцеве 210\nВихідні у Хмельницькому: афіша заходів на 22-24 лютого 294\nЦей день в історії Хмельниччини: 22 лютого 165\nПідсумки дня: склади у Цвітосі та реактивні системи залпового вогню 1001\nУ СБУ розповіли про заплановані мільйони на підкуп виборців на Хмельниччині 2508


Сало захищає від вірусів - Today.ua\nГоловна Суспільство Кому обов'язково треба їсти сало: захистить від вірусів\nКому обов'язково треба їсти сало: захистить від вірусів\n08:11, 14 бер, 2020\nСало – один із культових українських продуктів, який тривалий час незаслужено намагалися виключити з раціону наших співвітчизників, насаджуючи страшилки про його шкоду. Однак час і наука усе розставили по місцях, реабілітувавши його як в очах медиків, так і в очах усіх решти. Сало виявилося не просто безпечним, але й надзвичайно корисним продуктом. Отже, кому варто їсти сало? Сало треба їсти всім.\nВиявляється, невелика щоденна порція цього продукту, вагою від 10 до 30 грамів, нічого, крім користі, вашому організму не принесе. Адже в ньому міститься велика кількість вітамінів А, D та Е, які зміцнюють кістки.\nКрім того, як показали дослідження вчених з Мюнхенського університету, свиняче сало також дуже корисне для серцево-судинної системи. Справа в тому, що воно містить арахідонову кислоту, яка входить до складу клітинних мембран. Вона також входить до складу ферментів, що регулюють роботу серцевого м'яза. Крім того, вона відповідає за правильний баланс холестерину в нашій крові.\nДо складу сала, крім арахідонової, входить ще одна жирна кислота – лінолева. Обидві ці кислоти незамінні для нормальної роботи мозку. На етапі внутрішньоутробного розвитку плоду вони беруть участь у формуванні і розвитку мозку у плода, а згодом захищають мозок протягом усього життя людини. Тобто сало корисне як дорослим людям, так і маленьким дітям.\nЦі ж жирні кислоти беруть участь у холестериновому обміні та активно виводять із організму різні токсини. Завдяки цьому зміцнюється імунітет і покращується опірність організму різноманітним вірусам. Крім того жири, що містяться в салі, легко засвоюються печінкою і покращують обмінні процеси в організмі.\nІ нарешті, відрадна звістка для тих, хто бореться із зайвою вагою. Саме сало може стати вашим союзником у цій боротьбі з кілограмами. Через те, що сало повільно розщеплюється в організмі, відчуття ситості навіть після однієї скибочки цього продукту зберігається надовго. Це притуплює апетит і сприяє схудненню.\nНагадаємо, раніше ми розповідали, як корисно їсти сало на сніданок. Замініть бутербродом із салом традиційний омлет або бутерброд із сиром, і ви вже скоро помітите позитивні зрушення у своєму самопочутті.


Чудо | Художні твори | Гоголівська академія\nХудожні твори Проза час.2\n© Ганна Ткаченко, 23-07-2013\nІншим разом знову намагається хоч трохи з того чорного клубка відмотати. А зозуля зі старого годинника виглядає та все кує, вже й хатка її заржавіла, а вона, знай, години лічить. Так і пересиділи вони сніг та мороз. Як відлига пішла, повела Вікторія свою птаху на вулицю. Вона попереду, а буслишка позаду — гуляють.\n— Бачиш, яка тільки вулиця стала… — до кінця дійдеш, а й живої душі не зустрінеш. Від села двадцять будинків залишилося, — прямують аж до останньої похиленої хати, куди сама давно вже не ходила — боялася. — Повтікали звідси молоді, світ-за-очі подалися, хто в місто, хто за кордон, одні старі та немічні лишилися. Вони самі виїхали, а нас виганяють — їдьте до дітей чи до родичів, куди хочете, аби вас тут не було. Так кажуть нові рейдери, які не так давно цю землю захопили. Колись перші без зброї взяли — викупили якісь папери у голів колгоспів, вірніше у приватних підприємців, якими вони ж і стали, бо так комусь треба було. А ці ось недавно — в кінці травня з кулеметами по полю бігали, людей розганяли, комбайнерів з комбайнів за петельки витягували та залізними прутами били, з контори всіх у спину випхали і своїх вартових поставили. Стоять наші хлопці, бандитів охороняють, замість того, щоб боротися з ними, - сама важко зітхає. - Ти птаха Божа, таке теж не зрозумієш, - мовчить, самій зрозуміти важко. - У них є виправдання — їм зарплата потрібна, хоч одна на всю сім’ю буде, містечко моє недалеко, і я точно знаю, що роботи там немає. Отже, їм зарплата, а рейдерам врожай, один зберуть і вже добряче заробили. За всіх часів хтось та й наживався на нашій землі, це ще так моя бабуся говорила. Жоден начальник бідним не був, як би він не називався, окрім простих працівників. Тепер ми у них — як більмо на оці, бо виходить, що на їхній землі живемо. А нам вода потрібна, електрика, пенсія, радіо дротове, хліб та інші продукти хоч один раз у тиждень. Вся надія на сільську раду, але вона в іншому селі, коли й доберешся, то почуєш уже знайоме: на це треба багато коштів. У них, звісно, на нас не вистачає. Але й раніше, ще коли незалежності не було, теж не вистачало, коли взяти зовсім давні часи, і тоді звідси лише забирали. Тільки зараз я ніяк не второпаю — звідки ж багаті беруться з тих, що в державних кабінетах сидять? І як ті їхні папери на гроші перетворюються? Не знаєш, Свєтко? — аж голос її тремтів, бо й це питання болючим було. — Я теж не знаю, — знову журиться та очі ховає — соромно їй за всіх перед божою пташкою, але що поробиш, — повертає додому. — І куди його йти, якщо, дійсно, виженуть? — знову вона про своє. — Одна дорога — до онука-наркомана. Тільки він мене не прийме, не пожаліє, якщо навіть не під наркотою буде. Зараз він у бігах, тобто в розшуку. Заскочив якось серед ночі, стукає у вікно, тільки я квартирку відчинила, а він звідти: «Не шукай мене, я сам об’явлюся. Ти все зрозуміла, Революціє!». Завжди так називав, справжнє ім’я мабуть давно забув. А як заявиться, було, і їжу, і гроші — все у мене позабирає — живи, як хочеш. І кому ти поскаржишся, коли це рідний онук. Шукали його наші служби, потім російські, тепер Інтерпол ним зацікавився. Вже щось накоїв, могла і міліція чуже на нього скинути, вона й на голку його колись посадила, тільки б їхній наркобізнес не западав, бо багато наркоманів помирає щороку. Але онук і сам винен. Інколи думаю: уб’ють, а я не заплачу, так він мене допік. Хіба це не мій гріх? Мій… Сама те знаю, а все одно у Господа питаю: «За що він мене так карає?» Хоча й про те здогадуюсь, бо це не один мій гріх, Свєтко, і не перший, — баба знову тре рукавом обличчя, на вітрі сльози дуже холодні. — Василя я любила в молоді літа — сусіда, того що поховали минулої зими на хрещенські морози, — аж спинилася, щось шепоче тихо перед його хатою. — Ой, як любила! Думаю, що тобі це відомо, — її буслишка теж завмерла перед поламаним парканом. — Так і було, — киває баба-Революція головою. — Твій бусол чимось на нього схожий, — аж засміялася в кулак. — А як поглянув на тебе з-під лоба — точно Василь сусід, коли дізнався що я вагітна. — Тоді я й вийшла за Грицька, який давно до мене в женихи набивався. Тільки про це ніхто не знав, навіть Василь. Йому сказала, що то я пожартувала, заміж дуже захотілося. Тоді все обійшлося, а потім та неправда все життя мою душу гризла. Тільки Свєтка кинеться до Грицька в обійми, а в мене і серце холоне. «Не він твій батько, не він…» — аж у голові ніби хтось молотками стукає. А вона його цілує, а вона любить… у мене аж серце заходиться. «Візьму та й скажу правду, нехай що буде», — не раз поривалася. Як до тями прийду — витру холодний піт та вуста стулю міцніше, мовчу й далі. Від Гриця все збиралася дитину народити, але так і не наважилася, – баба смикала ґудзики своєї куртки, соромно їй було поглянути навіть на буслишку. — І що ти про мене тепер думаєш? — блиснула очима та знову їх відвела. Тільки нічого не повернеш, Свєтко, так і живу з тим гріхом усе життя, а він з роками все важчим стає. А якби по іншому, та якби одразу… Тепер як почну передумувати все звечора, то й до ранку мені часу мало. Вже й себе бачу щасливою з Грицем, і доньку здоровою, і онуків веселих та успішних. Може, воно так і було б? Тільки при чому тут буслі з їхнім гніздом і пташенятами? Цього і я ніяк збагнути не можу, — топчуться вже під її дверима, добряче замерзнувши. – Пішли в хату, пішли, моя пташко люба, хіба можна все переслухати. Ти й так довго витримала, спасибі тобі велике, — дякує баба Віта, навіть вклонитися їй хочеться. — І яка тільки зима хороша цього року! — ніяк не може нарадуватися, забувши за страшну самоту. — Я ж тобі ще наш берег річки не показала, — обернулася назад. — Він одразу за селом, тільки по моїй вулиці туди не пройти. Там пряма дорога з траси — рівна бетонка, стакан з водою в автомобілі не розхлюпається, навіть коли й швидко вона їхатиме. А вони там ганяють, не доведи Боже! У нас весною та восени і ногу з грязюки не витягти, а там хоч у туфлях бігай. Бач, знову електрики немає, — клацає вмикачем, — доведеться свічку палити, а на березі є, — тепер у вікно намагається розгледіти той берег, який так і мигтить різними кольорами. Його теж ті рейдери захопили. Туди й так давно дітей не пускали, все там якісь компанії відпочивали, горілку пили та без матюків розмовляти не вміли. Казали тоді: то клан якийсь тут збирається. Були колись бандити, зеки, тепер всі вони на клани поділилися, розбагатіли і один з другим не миряться — вбивають, майно награбоване відбирають. То й у нас так — колись просто на березі сиділи, тепер паркан там виріс метрів два заввишки, розважальний центр «Ромашка» називається. Заробляють гроші, та все зеленими їх рахують. Під осінь багато дорогих авто туди з’їжджається, і починається велика бійка. Мабуть інший клан гроші зароблені відбирає. Коли все утихомириться, знову звідти смакотою щовечора тягне, музики грають, тільки заїжджай, бо з міста пішки туди не добратися. Сиди і цілий день, пий і їж, аби платив. Тут тобі і шашлик зроблять, свіжих карасів нажарять, юшку зварять навіть серед ночі, аби тільки ти мав гроші. Дванадцять чоловік з весни там втопилося. Нап’ються і пішли купатися, потім знову за стіл, а може, з ким і самі звели рахунки. Кинься шукати винного, то й не знайдеш. Хоча, що його шукати, тут він — господар цього берега, це вже мабуть ватажок того клану. Тільки до нього, Свєтко, не добратися, він давно у депутатах, а вони особи недоторкані по закону. Дівчата туди в обід у літніх сарафанах приїздять, потім у купальниках сидять, а ввечері, кажуть, голяка купатися бігають. Купаються і взимку в чому мати народила після бані та сауни. Одні кажуть, що вони хороші гроші заробляють, а другі стверджують, що тільки за шашлик та за юшку тіло своє продають. І де вона, скажи, Свєтко, та незалежна Україна? — знову задивилася на той палаючий різними барвами берег. — Немає її а ні у місті, а ні в селі. Людям плакати треба, а вони ще й сміються над своєю бідою. У місті дикий капіталізм розгулявся, а в селі — дикий феодалізм — таке навіть по радіо почути можна. Тільки страшно жити стало. Дуже страшно, — розтоплює хворостинням грубку, як її мати у війну робила, бо й до лісу тепер і ногою не ступни, за кошик грибів убити можуть, а за деревину, тим паче.\nТак вони і весни діждалися. Буслишка все більше по двору стала ходити та на небо поглядати. А баба-Революція і зараз — тільки щось пригадає, так одразу і розказати їй намагається. Півень кукурікає, кури сокочуть, а Свєтка, знай, кричить на них, щоб не проґавити журавлиний крик у небі. Почувши перших, затріпотіла крилами, пострибала до воріт та й склала їх знову на своїй спині. Та ось у небі з’явився він – її бусол. Вгадала його, коли він тільки-но від ключа відірвався. А коли став коло за колом в небі малювати, вона і зовсім завмерла. Опускався все нижче і нижче, поки вона не витримала — закричала на радощах, а він одразу і на подвір’я опустився. Кинулася до нього, та не тут то було — ще одна птаха з’явилася. Навіть бабі стало зрозуміло — коханка. Ходять і ходять вони по колу, говорять і говорять, а коханка не вмішується, стоїть під воротами нерухомо. У баби як і колись усі дрова в печі перегоріли, а вона ніяк від вікна відірватися не може.\n— Ой – йой! І що ж воно далі буде, — чула її душа щось недобре.\nБуслишка підплигує, крила розправляє, намагається показати, що вона уже здорова, але спиняється. Він їй ще щось говорить, а вона бідолашна голову опустила майже до самої землі. Бусол важно ходить навколо неї, заодно обдивляється бабине подвір’я, неначе його зроду-віку не бачив, але боком до буслишки-калічки так і не притулився, до дзьоба взагалі не торкнувся. В решті розправив свої широкі крила і злетів у небо, за ним і мовчазна його коханка подалася.\nЗнову впала птаха на землю і знову баба побігла до неї зі своїми ліками від серця. Напоїла і принесла у хату, в намощене кубельце поклала.\n— Не плач, Свєтко, заживе твоє крило, тоді ти ще кращого знайдеш, — дуже хотілося їй по жіночому втішити рідну пташину. — Он тобі і колесо на зламаній тополі, он і мілкого хворосту в’язка під нею, ти її і наступної весни там побачиш, — обіцяє буслишці.\nА вона лежить і навіть очима не кліпає.\n— Можеш навіть покричати, воно попустить, — радила стара Революція. А щоб тобі не заважати, піду водички принесу холодненької, і тобі, і мені вона вкрай потрібна, — сама вдруге розпалила у печі. Потім взявши відро, пішла з хати, залишивши прочиненими двері. — Захочеш, то й вийдеш, — повернулася сказати, — я довго не буду, до Василевого колодязя і назад.\nНесе воду, а в самої серце колотиться. І так їй шкода свою пташину! Але не знає, що й порадити.\n— Свєтко! — гукає її вже у хаті. — Гуляка він, точнісінько як мій Василь був. Правда, якби його жінки не любили, він би таким не став. Але і я його любила… до самої смерті, — тільки тепер помічає, що немає її птахи у кубельці під лавкою, немає і в хаті. Вискакуючи надвір, зачепилася поглядом за припічок, на якому лежала одна довга пір’їна. Кинулася до печі, а там… у полум’ї… лежала обгоріла чорна буслишка. Завмерла баба - ні очей не відвести, ні з місця не зрушити.\n— Ой лишенько! — закричала не своїм голосом, вигрібаючи кочергою вже мертву пташку. — Сплигнула на припічок і кинулась у вогонь… То як же ти до такого додумалася? — її руки тремтять, а разом і тіло птахи. — Діждалася, коли я з хати вийду і… — гірко плакала стара Вікторія. — На кого ж ти мене покинула! Та ми з тобою тут би ще не одну зиму зимували. Так нам добре було.\nВинесла її на подвір’я, поклала в холодку під дикою грушею. Викопала ямку глибиною у два заступи, приміряла її там, замотала у квітчасту хустку, яку зняла зі своєї голови, і… поховала.\nВсю ніч не спала, з боку на бік ворочалася, пригадала, як сама втопитися збиралася, коли Василь її вагітності налякався. Вже й по берегу ходила, нові туфлі під вербою поклала, а тут батько закричав: «Ти корову нашу не бачила? Зірвалася з прив’язі і побігла, мов збісилася. Завтра на штучне запліднення поведеш уранці, бо мені сіно косити треба, поки на погоді стоїть».\nПоверталася додому та й Грицька зустріла на вулиці. А через місяць вже й музики у дворі грали, гості на весілля сходилися. Довго дивився Василь через свій паркан, може й цілу пачку цигарок викурив, а потім пішов з дому. «Я ладна була з-під вінця до нього втекти, а в нього хата на замку. Не кохав мене», — прошепотіла Вікторія, пригадавши давно минуле.\nЗадрімала вже коли світало. А коли у двір вийшла, знову побачила знайомого бусла, який сьогодні ходив по її подвір’ю уже не так важно як учора, заглядав скрізь і звав свою буслишку. «Невже передумав… — аж завмерла баба Віта від такої несподіванки. — Поспішила Свєтка, поспішила дурненька. Отак і я колись. Сьогодні на радощах точно злетіла б, якби тільки знала!» — аж за хворе серце схопилася, та все ж пошкандибала до груші.\n— Поховала я її, — обізвалася до нього. — У вогонь вона з горя кинулася… — ледь проказала ті страшні слова — Тепер ось тут, — показала на палицю, що стирчала із землі. — Пір’їну до неї прив’язала — єдине, що лишилося, — протерла свої мокрі зморшки на обличчі.\nСама убік відійшла, потім у хату до вікна метнулася, аби йому не заважати. «Бач, сам прилетів. Вгадала я — передумав. А мій Василь так і не прийшов, хоча я на нього все життя чекала», — знову згадує про своє. Довго стояв бусол біля тієї палиці, і говорив і клекотів, поки затріпотів крилами і піднявся в небо. Вискочила баба з хати, знову недобре почувши. А він неначе завмер високо у небі. Так вона до нього придивлялася, що аж очі сонце засліпило. Протирає їх баба та знову плаче. Коли вдруге підняла голову, він уже каменем летів прямо на неї.\n— Господи! Та за що ж мені таке!.. — ледве встигла відскочити на декілька кроків, а він упав зовсім поряд зі своєю буслишкою. — Пішов за нею… — вирвалося з її вуст. — Ні, серед людей такого не буває, — позадкувала баба аж до хати, аби самій на ногах утриматися. - А мій Василь ніколи так би не зробив.\nДо обіду лежала в хаті, напившись ліків від серця, а бусол на тому ж місці. Потім і йому викопала яму біля тої палички з пір’їнкою. Відійшла убік і стояла мовчки, щось розмірковуючи. Коли чийсь голос неначе розбудив її:\n— Скажіть, а баба-Революція тут живе? — почулося з-за паркана.\n— Тут! — схаменулася стара, це я, їй-богу я! — закричала, розгубившись, більше місяця людського голосу не чула.\n— Вам лист із пошти передали, — протягує їй конверт. — Я неподалік працюю — у бувшому розважальному центрі, свою пошту отримував і вашу заодно забрав.\n«Виганяють… виганяють, іроди окаянні, — думає про найгірше. — Ти ба, листа прислали, а в ньому мабуть строки вказали. Нікуди не піду, ляжу теж під грушею» — єдине рішення в голові з’явилося, а серце так гупає, неначе груди розбити збирається. Руки тремтять, але все одно спішить лист відкрити, поки чоловік стоїть перед нею.\n— Бабуню, прости мене, — тільки почала читати і замовкла, все щось ковтає. — Я за кордоном на заробітках, — знову від хвилювання запищали її груди. — Оженився і вже дитинка народилася, — ноги її затерпли, в голові запаморочилося — ніяк повірити в таке не може. — З минулим покінчено, і всі справи закриті, — вдивляється далі, але за сльозами геть нічого їй не видно. — А ти перебирайся у нашу квартиру, чого вона пустуватиме. Восени чекай, приїду обов’язково. Я ж тебе не можу покинути. Ти мені найрідніша, Революціє! — аж поточилася баба на похилені ворота.\n— Ви чого? — кинувся до неї молодий чоловік.\n— То я від радощів, — намагається самостійно твердіше стати на слабкі ноги. — Онук об’явився. Ще зовсім недавно думала, що й не заплачу, як його уб’ють, а він пише, що я йому найрідніша. Бідолашний мій!\n— Тоді город порайте та гостей чекайте.\n— Спасибі тобі, чоловіче добрий! Ще ніколи в житті ніхто не приносив мені таку хорошу звістку. Сьогодні думала, що і дня не проживу, тепер доведеться осені чекати, — зблиснули її вологі очі, а вуста так радісно усміхалися, як двадцять років тому. — Ти, кажеш, у бувшому розважальному центрі працюєш чи мені почулося? — кинула йому вже вслід.\n— Невже новин не чули? Знову люди на Майдані збиралися, — спинився і з велосипеда зліз, — і цього разу стару владу прогнали. Тепер все по-новому буде. І вже не розважальний центр «Ромашка» у вас під боком, а будинок відпочинку для аграріїв «Зелена нива». То ж відродиться ваше село, обов’язково відродиться.\n— Не в лоб, так по лобі, — не повірила вона в якісь переміни. — Розважальний центр і будинок відпочинку — поміняли шило на мило, — розчаровано опустила руки.\n— Та не буде ж тих бандитів, — молодому чоловікові хотілося довести протилежне.\n— Не будуть там пити, голяка у воду бігати, чи дівчата не будуть торгувати своїм тілом? Коли й місцеві стануть замість того клану, який тут хазяйнував, то ти думаєш щось зміниться?\n— Думаю, що так, — кричав чоловік майже від Василевої хати.\n— Перевелися люди за цей час, тому що й думати…— а пташки співають, зозуля кує — просто рай навколо неї. — Перевелися люди…— вже й чоловіка того не видно, а вона все повторює, потім знову розгортає листа та перечитує, — ніяк не може повірити в таке чудо.\nА зайшовши до свого двору, вже вкотре спиняється під дикою грушею.\n— Невже це ти, Свєтко, звільнила мене від моїх гріхів, — пригадує їхню розмову. — Чи, може, Василь?.. Серцем чую — ваші душі тут були, точно ваші. Не просто ж так старі люди казали, що бусли інколи навіть душі померлих родичів у гості приносять, — поправила пір’їну та помацала зашкарублою рукою два свіжих горбики. — Чи то від самоти таке надумала?.. — розігнула свою спину та довго дивилася у небо, де знову летіли лелеки.\nПомітивши одного, який опускався все нижче й нижче, закричала як і колись:\n- Лелеко–татку, збудуй у мене свою хатку та виведи діточок! — навіть руку до лоба приклала, аби сонце не заважало його бачити. — Для гнізда і старе колесо від воза лежить на зламаній вербі, — тільки встигла показати рукою, а він уже на нього й став. — Ти до мене? — знову ледь утрималася баба-Революція на ногах. — Он і хворосту мілкого в’язка ціла, — сама не може повірити у друге чудо. — То ти з минулорічних, що тут по двору танцювати вчилися? — на обличчі знову щаслива посмішка вмостилася. — Якби ти знав, що тут скоїлося?.. — вмить журливо хитає головою. — Але раз ти тут спинився, то, може, й правду написав мій онук…\n© Мессіна, 25-07-2013\n© Nina, 24-07-2013\n© Олена , 24-07-2013\nЗгенеровано за 0.91949605941772 сек.


Селфі, булава і президентська печатка. Фото з інавгурації Зеленського - SpeakerNews\nСелфі, булава і президентська печатка. Фото з інавгурації Зеленського\n20 травня 2019, 14:06\nВолодимир Зеленський 20 травня склав присягу президента України і отримав печатку президента і булаву: обидва ці предмета він продемонстрував присутнім в залі депутатам Верховної Ради та іншим гостям. Про це повідомляє Настоящее время.\nНовообраний президент Володимир Зеленський прийшов в парламент пішки - через Маріїнський парк. Перед інавгурацією він зробив Селфі зі своїми прихильниками.\n... потиснув усім руки.\nЗеленський приніс присягу президента України.\nОтримав знак президента України - його ще називають колар. Він складається з медальйона-підвіски, 6 фініфтевими медальйонів і 12 декоративних ланок. Вінчає колар ладанка, яка, за переказами, належала гетьману Івану Мазепі. Виготовлений знак президента з білого і жовтого золота 585-ї проби і важить майже 400 грамів. Під час інавгурації його надягають президенту на шию. Застібка не передбачена, щоб колар часом не розстебнувся під власною вагою.\nНа цьому фото - Зеленський говорить "українець - це не в паспорті, а в серці".\nтримав булаву ... Вона виготовлена зі срібла і покрита золотом. Рукоятка прикрашена дорогоцінними каменями, а верхівка, яка називається яблуко, інкрустована 64 смарагдами і гранатами. Вагою булава 750 грам.\nОтримав і гербову печатку президента. На її виготовлення пішло півкіло срібла. У центрі малий державний герб України, по колу напис - Президент України. Цей символ президент використовує для засвідчення підпису на грамотах, посвідченнях до почесних нагород, також на посланнях главам інших держав.\n... і розпустив Верховну Раду.


Європейське середньовічне місто. Повні уроки — Гипермаркет знаний\nЄвропейське середньовічне місто. Повні уроки\nГіпермаркет Знань>>Історія всесвітня>>Всесвітня історія 7 клас. Повні уроки>> Всесвітня історія: Європейське середньовічне місто. Повні уроки\nТема 7. Європейське середньовічне місто\nМета: Окреслити причини виникнення і розвитку міст\nЗавдання: Вивчити умови переміщення населення із сільських місцевостей, створення міст і самоуправління.\n2. Розповідь нової теми\nПерші європейські середньовічні міста почали виникати у Х – ХІІІ ст. Селяни стали виробляти більше продукції і прагнули вигідно її продати. Для цього слід було перебратися поближче до великих маєтків, жвавих доріг, поселень, заток, мостів – словом знайти покупців на городину, плоди та ягоди. Продукцію обмінювали також на речі. Розвинулося ремісництво – виготовлення різноманітних предметів домашнього вжитку, реманенту. Їх також можна було продавати. Тому із часом ремісництво відокремилося від сільського виробництва.\nПоступово місця торгівлі й ремесла розросталися, для безпеки їх обносили муром. Тут селилися купці, цирульники, візники, пекарі, слуги – всі, хто міг прогодуватися між людьми. Вони ставали міськими жителями.\nТак було в Італії, де з’явилися Генуя, Венеція, Флоренція, Піза, Неаполь. Вже в ті часи половина населення були городянами. Згодом міста постали у Франції та Нідерландах, Німеччині та Англії та інших землях. Річки теж приваблювали людність – міста почали будуватися на судноплавних ріках Дунаї та Рейні. Населення в містах за нинішніми мірками було небагато – приблизно 1–3 тис. Найбільші міста на той час – Севілья, Кордова, Париж, Мілан, Лондон, Флоренція. В них жило 50-100 тис. Типове середньовічне місто мало стіни, цитаделі, собор, ратушу, площу.\nМіська ратуша – символ самоврядування\nДзвіниця була важливим елементом міського краєвиду – її сигнали повідомляли про важливі життєві події: напад ворогів, пожежу, хвороби. Також у містах могли розташовуватись укріплені палаци феодалів. У багатьох містах навіть чеканили свої монети. Фінансами вже тоді вигідно для себе розпоряджалися лихварі – особи, які давали гроші в борг. Будинки зводилась дво-триповерхові, причому верхні поверхи були більшими й нависали над нижнім. Так заощаджувалось місце. Пожежі нищили їх (спершу вони були дерев’яними), бо забудова була щільною.\nТакі вулиці – звичні для давніх міст\nВузькими вулицями важко було пересуватись – двом вершникам іноді неможливо навіть розминутися. Вночі важко було знайти дорогу – освітлення тоді не застосовували. Посеред вулиці – канава із нечистотами, стічними водами. Каналізації, звісно, тоді не було, немощені вулиці від дощів розкисали, а в спеку вкривалися пилюкою. Показово, що король Фрідріх ІІІ одного разу застряг із конем у багнюці – кращої дороги не знайшлося навіть для монарха.\nМісто Грац, в якому жив король Фрідріх ІІІ\nЖителі огороджували свої садиби, в яких часто тримали худобу, мали садки, городи. За межею міста городяни також мали виноградники, земельні наділи, пасовища. Місто, як вже згадувалось, будувалося за принципом фортеці. Тому до нього можна було потрапити лише через браму. Для цього слід було пройти міст над ровом – у разі нападу ворогів він підіймався.\nУ середині ХІІ ст. між розвинутими містами загострилася боротьба за політичну першість. Виникла криза, що вплинула на фінансовий стан міст. Міста Франції, Іспанії, Англії відстояли свої економічні інтереси, а в німецьких і фламандських взяли верх торгові корпорації. Життя у середньовічному місті не можна назвати спокійним і комфортним. На жителя чигали різноманітні небезпеки: жорстокий феодал, бідність, хвороби від антисанітарії, напад ворогів, пожежі. Проте виникнення міст – це неабиякий крок у розвитку держави.\nЖителів міст у Німеччині звали бюргерами. (по-німецьки Burg – фортеця). У Франції була інша назва цього стану – буржуа, в Італії – пополани. Але так звали лише повноправних громадян, які мали свої будинки чи майстерні. Вони виготовляли і продавали городянам і селянам необхідні для життя речі. Заможні купці торгували вже не з жителями, а з іншими містами й навіть країнами. Вищі стани суспільства – духовенство і сеньйори володіли не лише майном – вони належали до управлінської еліти міста – патриціату. Бідних жителів звали плебеями. Місто стояло на землі феодала, тому городяни залежали від його волі. Насамперед феодал прагнув отримати від жителів щонайбільше прибутків. Борючись проти свавілля, прагнучи здобути більше прав, мешканці об’єднувались. Так започаткувалось загальноєвропейське явище – комунальний рух, метою якого була організація самоврядування. Викуповуючи у феодала певні права, городяни зафіксовували це в особливих документах – хартіях.\nAнглійський король Джон підписує «Велику Хартію вольностей», 1215 р.\nІнколи боротьба за права тривала особливо довго. Скажімо, жителі міста Лана, що у Франції, більше двохсот років наполягали на самоврядуванні.\nПро справу врешті дізнався монарх і вирішив - жителями повинні керувати його міністри, оскільки сторони ніяк не досягнуть згоди.\nУ тих випадках, коли городяни перемагали, вони створювали магістрат – орган міської влади. Далі вже вони самі розпоряджалися податками, організовували військо, суд.\nМагістрат у місті Вердау (Німеччина)\nЦе прогресивне явище зафіксували у фольклорі – наприклад, є давня приказка: «Міське повітря робить людину вільною». Ймовірно, походить вона від фактів: кожен, хто прожив у місті рік і один день, вважався відтоді вільним, якщо ніхто не довів його рабське походження. Згадана норма, приміром, зазначена у документі про права, дарованому місту Гослару німецьким імператором Фрідріхом ІІ. Якщо ж мирні перемовини жителів і феодалів про надання права городянам не наближали жадане самоуправління, то словам заступала місце зброя. Заради волі люди ризикували життям.\n3. Учитель повторює з класом поняття.\n4. Учитель перевіряє набуті знання.\n1. Розкажіть, чому селяни стали перебиратись до маєтків феодалів, доріг, мостів?\n2. Що стало причиною виникнення міст?\n3. Які найбільші середньовічні міста ви знаєте?\n4. В який документ записувались права городян?\n5. Як називається орган міського самоуправління?\nТворче завдання: Уявіть, що ви громадяни середньовічного міста, і добиваєтесь деяких прав. Складіть хартію, зазначивши, на які вольності ви претендуєте.\n2. Позначити на карті міста, які в середньовіччі мали по 50-100 тис. жителів.\n1. Урок на тему: «Управління в середньовічній державі», Бутков К. О., м.Тернопіль\n3. Крижановський О.П., Хірна О.О. Історія середніх віків. - Л.: Оріяна-Нова, 2007;\n4. Навколо світу. Енциклопедія. – Х.: Пегас, 2006;\n5. Кардіні Ф. Середньовіччя. – Х.: Ранок, 2004;\n6. Карліна О. Історія середніх віків. - К.: Генеза, 2000;\nБутков К. О.\nИсточник — «http://edufuture.biz/index.php?title=%D0%84%D0%B2%D1%80%D0%BE%D0%BF%D0%B5%D0%B9%D1%81%D1%8C%D0%BA%D0%B5_%D1%81%D0%B5%D1%80%D0%B5%D0%B4%D0%BD%D1%8C%D0%BE%D0%B2%D1%96%D1%87%D0%BD%D0%B5_%D0%BC%D1%96%D1%81%D1%82%D0%BE._%D0%9F%D0%BE%D0%B2%D0%BD%D1%96_%D1%83%D1%80%D0%BE%D0%BA%D0%B8»


Керамічна плитка в облицювання каміна —\nКерамічна плитка на облицювання каміна\nПро керамічній плитці було багато сказано ще за часів перших Цивілізацій. Так, першу керамічну плитку знайшли в Межиріччі Тигру і Євфрату, яка використовувалася в якості облицювального матеріалу на фасадах палаців знаті і храмах.\nКерамічна плитка носить ще назву кахель. Цей матеріал використовується в якості облицювання будівель, камінів, печей та ін Це один із самих естетичних способів облицювання опалювальних приладів. Кахельні каміни і каміни з каменю вважаються найкрасивішими і надійними, і, в той же час, високо акумулятивними. Крім естетичних функцій кахель (керамічна плитка) відмінно справляється з чисто практичними функціями. Він закриває шви кладки та можливі тріщини на ній. Тому димові гази, що виникли при топці каміна або печі, не можуть проникнути в приміщення.\nКладка изразцового каміна відрізняється специфічною технологією. Перед роботою потрібно провести ретельний відбір кахлів. Вони повинні комплектуватися за формою, кольором, конфігурацією, розміром і т.д. Потрібно викласти в керамічну плитку (кахель) таким чином, щоб вийшов бажаний малюнок. Якщо цього не зробити, то може відбутися збій в малюнку, і камін буде пістрявити безглуздими колірними поєднаннями.\nОформлення малюнка може бути типовими і індивідуальними. Проте загальноприйнятим вважається наступна послідовність: колір кахлю стає світліше знизу вгору. Так, низ викладається з самої темної керамічної плитки (приблизно, два ряди), наступні два ряди облицуются плиткою більш світлого відтінку, а самий верх облицуется однорідними кахлями. Кахель може різнитися за розмірами і формою, тому під час роботи необхідно притесывать кромки керамічної плитки, щоб вона була однакового розміру з усіма іншими.\nПритесывать керамічну плитку (кахель) потрібно особливо ретельно і акуратно, оскільки це виріб досить крихке. Працювати слід добре відточеним ножем. Спочатку потрібно зробити шаблон, тобто, саму правильну точну фігуру, а вже потім, орієнтуючись на неї, притесывать всі інші. Для обробки кахлі може знадобитися стукальце — пристосування для притески керамічної облицювальної плитки. Не рекомендується використовувати молоток, оскільки у нього маленька площа пристука і їм можна промахнутися, зіпсувавши облицювання.\nЧасто перепилюють кахлі за допомогою скрученого дроту. Один кінець дроту кріпиться до якої-небудь поверхні, другий — кріплять до палиці і укладають на поверхню (стілець або табурет), придавлюють своєю вагою і починають розпил керамічної плитки, заздалегідь визначивши місце розпилу.\nТехнологія облицювання каміна або печі керамічною плиткою (кахлем) включає в себе наступні етапи: отже, перш ніж приступити до облицювання каміна керамічною плиткою, необхідно змочити їх водою. В першу чергу, викладається підстава — стінка без розчину і встановлюють перші кутові кахлі, густо вкриваючи їх основу глиняним розчином, а під румпу заводять худий глиняний розчин. Між кутовими кахлями має бути залишене місце для вставки проміжних кахлів. Для більшої щільності керамічну плитку ретельно шліфують.\nТехнологія укладання керамічної плитки (кахлі) практично не змінилася з минулих років. Професійні пічники намагаються витримувати всі етапи підготовки і безпосереднього укладання кахлю. Кахельний камін або піч має свою принадність. Точно також як каміни з натурального каменю мають своїх прихильників, опалювальні прилади, облицьовані специфічної керамікою вельми популярні на ринку камінів і печей.\nТераса – відкритий ділянку між вулицею й будинком. Підлога для неї потрібно вибирати відповідально, зі знанням справи. Адже пів на відкритій терасі схильний до негативного впливу кліматичних факторів (спеки, дощу, морозу, снігопаду) Популярні види плитки й укладання\nПри оформленні інтер’єрів мода грає не меншу роль, ніж в підборі гардеробу красуні. Ми переглядаємо журнали з різними інтер’єрами, вивчаємо каталоги плитки, в яких очі розбігаються. І тут мода приходить до нас на допомогу, служачи своєрідним орієнтиром світі кахлю і показуючи, де популярна плитка. Іспанська кераміка\nЗ європейських лідерів-виробників оздоблювального матеріалу сьогоднішнього дня варто відзначити іспанську кераміку. Іспанська частка у світовому виробництві керамічної облицювання становить понад 12%. Плитка в маленьких кухнях і ванних\nУ багатьох росіян маленькі кухні і маленькі ванні. Тим не менше, хочеться і зробити їх красивими. Вихід один: постаратися оформити приміщення так, щоб вони здавалися просторіше. Як цього домогтися? Як може бути використана керамічна плитка в маленьких кухнях і ванних? Плінтус і сходи для плитки\nДосить часто трапляється, що будівельники замість плінтуса використовують різані стрічки плитки, а на ступені укладають звичайну підлогову плитку. Природно, ці варіанти заощадять кошти, але чи можуть вони бути безпечними і естетичними? Керамограніт для підлоги і не тільки\nУ 80-х роках минулого століття з’явився новий обробний матеріал – керамограніт для підлоги. Використовувати його можна для будь-яких рівних поверхонь: стін, сходів, тротуарів і т. п.. Яка підлогова плитка підійде для кафе?\nУ наші дні в хороших підприємствах громадського харчування на підлогах лежить керамічна плитка. У сучасних російських магазинах представлені вироби різних виробників. Дотримуючись духу часу і моди, асортимент плитки постійно оновлюється. Інтер’єр ванної кімнати в стилі прованс\nЗатишний стиль прованс – ідеальний вибір для ванної кімнати. Ненав’язливий інтер’єр створить атмосферу релаксації, яка дуже важлива для такого приміщення. Створюємо інтер’єр в морському стилі\nДля яскравих натур, які обожнюють яскраві кольори і морську тематику відмінно підійде морський стиль в інтер’єрі кімнати. Найчастіше цей спосіб використовують при оформленні молодіжних і дитячих кімнат. Декоративні елементи з кераміки та інші секрети вишуканості\nЯк відомо, секрет доглянутості криється в дрібницях. Це стосується не тільки зовнішнього вигляду будов, предметів, але і зовнішності самої людини. Сьогодні мова піде про тих дрібницях, які надають кахельному покриттю закінченість і привабливість. Дизайн кухні в білих тонах\nЗвичайно стіни на кухні намагаються зробити кольоровими, сподіваючись, що на темній плитці кіптява і жир не так помітні. Марна надія: плями на темній плитці видно так само добре, як і на білій. Дизайнерські ідеї: м’ятний колір в інтер’єрі\nМ’ята викликає приємні асоціації, пов’язані з весною, юністю і свіжістю. Інтер’єр в м’ятних тонах в жарку погоду приносить прохолоду, розслабляє і заспокоює. Цей природний колір активно використовується в дитячих установах, санаторіях, кімнатах відпочинку та лікарнях, так як він благотворно впливає на психіку і здатний знімати нервову напругу. Прекрасним вибором він може стати і для домашнього інтер’єру.\nКороткий опис статті: облицювання камінів Корисні статті про керамічній плитці, керамограніті і мозаїці, як вибрати плитку для ванної, кухні, для стін і для підлоги. Ідеї та майстер-класи. керамічна плитка настінна плитка, на підлозі плитка, керамограніт, мозаїка, плитка для стін, плитка для підлоги, сипанская плитка, італійська плитка\nДжерело: Керамічна плитка на облицювання каміна\nВесняне оформлення каміна: 29 фото\nПечі і каміни для заміського будинку . Все для дачі


Арт-фест Intercity Live «курсуватиме» через Хмельницький | Поділля News\n» Культура » Арт-фест Intercity Live «курсуватиме» через Хмельницький\nТретій за час карантину онлайн-фестиваль Intercity Live 3.0, який цього разу набув статусу міжконтинентального, представить у своїй програмі хмельницьку арт-спільноту.\nОнлайн дійство відбудеться у ці вихідні та охопить 16 міст, 7 континентів, 30 учасників та 8 локальних організацій з восьми міст.\nРозпочнеться фестиваль 20 червня о 14.00 і завершиться 21 червня о 02.00.\nЗа 12 годин онлайн-марафону, крім українських міст, організатори планують включення зі США, Нової Зеландії, Уругваю, Індії, африканської Малаві, іспанської Барселони, Грузії та навіть Антарктиди.\nТрансляція фесту традиційно відбуватиметься на youtube-каналі Телебачення Торонто.\nЛайнап фестивалю включатиме: діджитал театр, алгоритмічну музику, аудіо-візуальні перформанси, окремий слот для виступу нейромережі, швидкісний чат в плацкарті та квантові стрибки в Zoom-тамбур.\nУ Хмельницькому мистецький проєкт організовують Respublica Fest та ГО “Територія”.\nКуратор проекту у нашому місті – засновник фестивалю “Республіка” та керівник ГО “Територія” Андрій Зоін зазначає:\n«Фестиваль “Інтерсіті Live” відбувається втретє, об’єднавши митців та культурних операторів не тільки з України, а й з семи континентів світу. Безперечно це кращий онлайн фестиваль України на сьогодні».\nХмельницький арт-естеблішмент цього разу представлять гурт «Чумацький шлях» та сольна виконавиця «Туча».\nНагадаємо, проєкт Інтерсіті Live створений в результаті колаборації шести культурних інституцій:\nkontrabass promo (Київ),\nЛінія Втечі (Львів),\nRespublica FEST/ Sympatia (Хмельницький),\nШпиталь Рекордс (Тернопіль),\nдо яких доєднуються організатори з інших міст з метою масштабування фестивалю та налагодження міцних культурних мостів між регіонами України.\nПерший «Інтерсіті Live. Міжміське» сполучення відбувся 18 квітня 2020 року. Завдяки виступам 25 артистів із десяти міст України було зібрано 12 000 гривень на потреби медиків під час карантину.\n16 травня відбувся Інтерсіті Live 2.0., програма якого представила арт-майданчики 16 міст та 39 артистів. Творчість музикантів, художників та акторів, діячів музичної та кіноіндустрій переглянули понад 85 тисяч користувачів мережі.\nДонатити учасників та організаторів фестивалю можна за посиланням.


Голова Ради Федерацій Росії: Український народ спроможний знайти вихід із кризи - Korrespondent.net\nГолова Ради Федерацій Росії: Український народ спроможний знайти вихід із кризи\nКорреспондент.net, 13 грудня 2004, 18:21\nУкраїнський народ спроможний знайти вихід із кризи без зовнішньої допомоги, заявив у понеділок, 13 грудня, в Астані, Казахстан, голова Ради Федерацій Росії Сергій Міронов.\n"Ми виходимо з того, що український народ може самотужки, володіючи великим досвідом і чудовою Конституцією, вирішити свої питання без допомоги ззовні", - сказав він.\n"На жаль, ми бачимо, що комусь хочеться "допомогти" тим або іншим процесам, що відбуваються сьогодні в Україні", - констатував Міронов.\nСпікер верхньої палати російського парламенту вважає, що "український народ сам визначиться, і ми віримо, що в нього вистачить політичної мудрості для того, щоб не розколоти країну і всі питання, пов’язані з політичними реформами, провести в рамках закону, у рамках чинної Конституції".\n"Ми з дуже великим занепокоєнням стежимо за тим, як розгортаються події в Україні і звичайно ми виходимо з того, що саме головне - все повинно вирішуватися в правовому полі", - підсумував він.\nТим часом сьогодні близько 150 активістів ЛДПР провели мітинг біля посольства України в Росії. Учасники мітингу під українським диппредставництвом у Москві тримали в руках прапори ЛДПР і гасла: "ЛДПР на стороні закону", "Янукович – ЛДПР із вами", "Львів пам’ятай, що тебе годує Донецьк".\nУчасники мітингу одягнули біло-сині шарфи з написом "За Януковича".\nМосква неодноразово звинувачувала Захід у втручанні у внутрішні справи України. Наприклад, Держдума Росії 3 грудня прийняла заяву про ситуацію в Україні, у якій поклала частину відповідальності за кризу в Україні на низку європейських організацій. Міністерство закордонних справ Росії 2 грудня розповсюдило заяву, у якій назвало прийняту Європейським парламентом резолюцію щодо України "втручанням у внутрішні справи цієї країни".\nРаніше сам голова МЗС Росії заявив, що "надмірне залучення деяких європейських представників у процеси в Україні провокувало нагнітання напруженості".\nВодночас протягом вирішального місяця виборчої кампанії Володимир Путін двічі відвідав Україну - за кілька днів до голосування на виборах Президента України 31 жовтня, а також напередодні проведення другого туру президентських виборів.\nОфіційною причиною першого візиту стала участь у святкуваннях з нагоди 60-річчя звільнення України від фашистських загарбників у Києві 28 жовтня. Другий візит відбувся через підписання низки документів транспортними відомствами України і Росії, а також відвідинами Президентами України і Росії дітей, які постраждали під час теракту в Беслані, Північна Осетія, і зараз проходять реабілітацію в МДЦ "Артек" у Криму.\nПід час першого візиту Володимир Путін виступив на трьох найбільших українських телеканалах, і відповів на запитання українських телеглядачів. У своєму виступі він позитивно відгукнувся про діяльності прем’єр-міністра Віктора Януковича, який є кандидатом у Президенти України. Про його суперника - опозиційного кандидата Віктора Ющенка - Путін не сказав жодного слова.\nКрім того, під час кожного з двох візитів Путін особисто зустрічався з Януковичем.\nМЗС України заперечує втручання президента Російської Федерації Володимира Путіна у внутрішні справи України.\nКрім того, Володимир Путін ще до оприлюднення Центрвиборчкомом остаточних результатів виборів Президента України привітав Віктора Януковича з перемогою на них. Така поведінка російського президента викликала нерозуміння і невдоволення, зокрема США, оскільки на той момент ще не було оголошено офіційних результати виборів.\nПізніше, перебуваючи у Лісабоні, Путін спробував трохи залагодити ситуацію, коли сказав, що "привітав одного з учасників президентських перегонів в Україні за результатами екзит-полів".\nОднак у четвер, 25 листопада, після оголошення ЦВК України остаточних результатів виборів Президента Путін знову привітав Віктора Януковича з перемогою.\nКрім того, спікер Державної Думи Російської Федерації й офіційний представник Володимира Путіна на виборах в Україні Борис Гризлов заявив, що перемога Януковича не підлягає обговоренню.\nУ РФ пустили всі поїзди в обхід України2298\nУгорщина висунула умови для підтримки України1864


«Якщо щось любити, то кожний його етап»: як працювати художницею зі світла - Факультет журналістики, реклами та видавничої справи\n«Якщо щось любити, то кожний його етап»: як працювати художницею зі світла\nОлена Кузнєцова обожнює каву, бути дівчинкою-дівчинкою та світові пульти. Ще декілька років тому вона починала з актової зали нашого університету, а тепер активно співпрацює з місцевими площадками та музичними гуртами. Закохана по вуха в світло, Олена розповіла нам про те, як вона справляється з труднощами професії, як живе світ театру та чим надихається художник зі світла.\nСтавлення до дівчат у професії\n— Коли я починала, то не замислювалася про це. Я працювала, бо отримувала від цього кайф. І коли я більше заглибилась упрофесію, то почала зустрічати «асимільованих» дівчат. Змінюється все: починаючи від лексики, закінчуючи ставленням до тебе. Мені пощастило з оточенням, тому що мені дуже комфортно з хлопцями, з якими я працюю. Вони ставляться до мене добре. Спочатку я думала, може це в Одесі така тема? Але коли я була в Києві, то познайомилася з техніками і зрозуміла, що все дуже залежить від людини. Я, мабуть, випромінюю щось таке, що всі ставляться до мене добре й ажуть: «Уті-путі, дівчинка, а чим тобі допомогти? Ні, не піднімай, воно важке». А я не можу сидіти, коли розбирають чи збирають майданчик, я не можу просто за цим дивитися. Я все одно що зможу візьму, перенесу. Не кожна дівчина зможе бути в цій професії, тільки сильна й cамодостатня. Ти хочеш прийти на майданчик красивою, а потім згадуєш, що тобі ще треба тягати ці брудні прилади, і вже не думаєш про красу.\nПроблеми дівчат у цій галузі\n— Раніше я працювала в ОНУ, але я вже закінчила університет, тому зараз там особливо не з’являюся по роботі. Тепер я хочу йти в прокатну компанію, тому що це розширює мої можливості. І ось тут реально постає питання: якщо будуть вибирати між чоловіком, який знає менше, але сильніший, з фізичної точки зору, і мною, яка знає багато і має великий досвід, але я дівчина — кого виберуть? В Одесі потрібні «тягачі», а в Києві є поділ на тих, хто працює мізками, і на тих, хто буде виконувати силову частину роботи. Це дуже важко фізично. Влітку я працювала тиждень на «Odessa Kizomba Beach Festival». Так, я заробила гроші, але це повністю змінило мій біологічний годинник. Я приходила щодня на майданчик о 9 вечора й ішла звідти о 7 ранку. І так тиждень. Бути після цього адекватним — неможливо. Але це круто, коли ти 7 днів влітку зустрічаєш світанки на березі моря. Я дійсно після цього місяць відновлювала режим, тому що раніше 5 ранку не могла лягти спати.\n— Початок моєї театральної діяльності — Одеська кіношкола імені Віри Холодної при Одеській кіностудії. Колись там разом із нами репетирував навчальний театр. Та їм потрібна була допомога — не було кому сидіти «на звуці» на спектаклях. А я дуже люблю допомагати людям — так я вперше взяла участь у спектаклі. Далі був День філологічного факультету в ОНУ. Я вже думаю: «Ну, в мене ж є досвід, зараз я “бомбану” цю богадільню». Спробувала — ніби й виходить, сподобалося. Почала щось тикати, щось вчити. До мого приходу, по суті, там нічого не було ні зі звуку, ні зі світла. Я рада, що зараз Центр культури дуже розвивається.\n— Приблизно в той самий час, коли я була звукорежисером на День факультету, я познайомилася з дуже досвідченою людиною — Іваном, який став моїм учителем. З ним вийшла цікава історія: спочатку він мене вчив, а зараз я його мотивую. До нас прийшла та стадія, коли ми зрозуміли, що застопорилися на чомусь, і я його змушую вчити щось зовсім нове, наприклад, новий пульт. Крім роботи нас об’єднує світогляд. Ми можемо обговорювати щось дуже далеке від роботи, наприклад, афірмації або здорове харчування. Ми вийшли з відносин «учень-учитель» і зараз нарівні. Я неймовірно від цього кайфую.\nДля мене це взагалі найбільше професійне нахабство, яке могло сталося, бо я знала на той час небагато. Я побачила, що відкривається театр, і запитала, чи потрібен їм художник зі світла. Наступного дня я приходжу на співбесіду і потім, буквально протягом місяця, з моєю допомогою відкривається ТЕО. Це був дуже великий досвід кризового менеджменту, тому що за 3 дні до відкриття не було навіть сцени. Все було дуже жорстко, ми майже не репетирували, а на другий день прем’єри режисер виїхав до Києва. Коли відкривався ТЕО, я місяць не ходила на заняття. Приходжу до університету — і бачу на стенді великий матеріал про відкриття нашого театру, це дуже приємно.\nВ ТЕО було круто, але, на жаль, ми не зійшлися з директором. Це був великий крок: піти з театру, який народився в тебе на руках. Я пішла звідти працювати звукорежисером у театр Марії Кругленко, з яким ми разом починали на кіностудії. Мені було боляче дивитися на репетиції, боляче не втручатися в роботу художника зі світла, хоча я розуміла, що він робить щось не те. Для мене було важким моментом відпустити. Мене покликали сюди працювати зі звуком, я повинна робити тільки звук. Всі «лажі» зі світлом я не чіпаю, я займаюся звуком, а зі звуком у мене все добре.\nСтавлення до театру\n— Влітку я працювала в «Mafia Rave Terrace», і мені порадили зайти до лялькового театру. Я побула там тиждень на стажуванні, подивилася, що й до чого. Для мене це теж був великий вибір: залишитися в клубі чи піти в театр. Але мені було не до душі. Я розумію, що мені 21 рік. Я розумію, що в 40-50 років сидіти в театрі добре, але у мене ще період «егегей»: клуби, тури, концерти — це так, хочу, а ось сидіти в театрі — ну, не знаю.\nЯ працюю в Дитячій театральній школі. «Театралка» — це мої 3200 гривень на місяць. Моя зайнятість там — це грудень, травень і додатково пару концертів на місяць. Мені подобається, тому що це робота з дітьми, це стабільний заробіток. Нехай і не великий, але мається на увазі, що я можу зробити ще щось. Мені подобається, що розвиваюсь і я, і театральний майданчик. Я в цій школі 3 роки, і зараз, через ці 3 роки, ми закуповуємо світло.\nРобота в умовах пандемії\n— Коронавірус найбільше зачіпає мою сферу, тому що скасовуються масові заходи. Ми з колегами вирішили думати позитивно: під час карантину краще підготуємося до сезону, налаштуємо техніку, виспимося (сміється). Але ми справді боїмося, що сезон не почнеться.\nМожливості у цій галузі\n— Я вважаю, що ти розвиваєшся — і твоє тебе знаходить. І ти знаходиш людей. Я постійно шукаю якісь нові можливості. Зараз я працюю з гуртами, наприклад, з «Premier Project» і з «Duke Time». З усіма ми зустрілися в ОНУ і тепер активно співпрацюємо. Раніше я працювала з групою «BESPEKA». Все тягнеться, як ниточки, — з чогось. Десь зустрілися, десь порекомендували.\nМені, до речі, викладачі філологічного факультету пишуть: ось, побачили якесь оголошення й подумали, що Олені має сподобатися, тому й відправляють його мені. Хоча мене на філфаці не сприймали. Просто під час навчання я зрозуміла, що я надзвичайно щаслива людина, бо вже тоді знайшла свою професію й почала в ній розвиватися.\nРозвиток можливий в театрі, в прокаті, або з якоюсь крутою групою, яка катається з туром. Я зараз тусуюся з людьми, які працюють з Олею Поляковою, з «Бумбоксом». Вважаю, що це теж розвиток. Моя мрія — попрацювати на «Atlas Weekend», адже знаю: там така запара, що зайва людина їм не завадить.\nКоли ти вважаєш, що ти крутий і чогось досяг, важливо подивитися на цю історію з іншого ракурсу. Я зараз пішла на заняття з академічного рисунка й кольорознавства. Хочу повністю виправдати назву своєї професії — художник зі світла. Світло — можу, вмію, практикую, а художник — не до кінця. І ось я, художник зі світла, півтори години малювала овали. Я хотіла зайти з боку поєднання кольорів, бо зрозуміла, що в якийсь момент застопорилася на тому, до чого звикла. Хочу спробувати відійти від звички й робити по-іншому.\n— За останні пару місяців я була кілька разів у Києві: з командою Шкільної Ліги Сміху і з командою однієї з регіональних ліг. Хоч я й художник зі світла, але на Лізі Сміху працюю зі звуком. Тільки це не означає, що я не відволікаюся на світло. Останнього разу в Українському театрі на фестивалі Ліги Сміху я «відзвучила» 2 команди, сказала художникові зі світла піти покурити і сама стала на світло. В ОНУ під час Студентської Ліги Сміху відбувається те ж саме: я відпрацювала зі звуком і пішла працювати зі світлом.\n— Я вважаю, що якщо щось любити — то любити кожен його етап. Я люблю годувати людей на майданчику (сміється). Це виглядає як розсилка з повідомленням: «Я йду до магазину, що кому купити?». На майданчик я повертаюся з двома переносками кави, в руці ще й пакет із булочками й алкоголем. Ми жартуємо, що коньяк існує для того, щоб розкрити слух у звукорежисерів, але, насправді, він приносить відчуття розслабленості в напруженій обстановці. У техніків така величезна відповідальність за те, щоб глядачів просто не вбило струмом. Адже якщо ми щось не так підключимо, всім буде «бо-бо».\n— Мене надихає майже все. Мене надихає приходити на майданчик о 7 ранку, хоча я сова. Мене надихає «ритуальна» кава на монтажі. Мене надихає команда, процес підготовки, реалізації. Коли люди заходять до зали, у тебе з’являється хвилювання, від якого ти нікуди не дінешся. Я бажаю собі й усім професіоналам у цій сфері, щоб воно нікуди не пішло. Ми створюємо щось разом, таке маленьке й рідне, а потім перший глядач заходить на майданчик, збирається більше людей, все починається, щось виходить, а щось ні. Під час демонтажу ми працюємо всі разом як один організм, підтримуємо один одного. Це надихає. І якби справді не надихало, я б цим не займалася. Пішла б учителем української мови та літератури, а не оце все.


Рада не дозволила приватним компаніям займатися космічною діяльністю без ліцензій - 112 Україна\nПарламент відмовився дозволити приватним підприємцям без ліцензії займатися космічною діяльністю\nЗа документ виступили тільки 195 народних депутатів\nВерховна Рада відхилила законопроект № 9219 про дозвіл приватним компаніям без ліцензування розробляти, випробувати, виробляти та експлуатувати ракети-носії. За проголосували тільки 195 нардепів, а для ухвалення рішення треба принаймні 226 голосів.\nЗгідно із пояснювальною запискою, законопроект передбачає можливість ведення підприємницької діяльності з розроблення, випробування, виробництва та експлуатацією ракет-носіїв недержавним суб'єктам підприємницької діяльності.\nОкрім того, документ міг виключити норму, відповідно до якої Державне космічне агентство здійснює ліцензування космічної діяльності в Україні.\nПередбачалося, що Державне космічне агентство не видаватиме дозволи, а тільки реєструватиме повідомлення про проведення перемовин із іноземними компаніями про дослідження і використання космічного простору; виробництво та експлуатацію космічної техніки тощо.\nПід час обговорення нардеп від "Самопомочі", секретар комітету з питань європейської інтеграції Олена Сотник підкреслила, що цей законопроект суперечить низці міжнародних домовленостей України і ліцензування космічної діяльності необхідно залишити в силі.\nНовини за темою: Україна і Нігерія почнуть спільні дослідження в космічній сфері\n#Верховна Рада #Верховна Рада України #космос #дослідження космосу