ВИХОВНА ГОДИНА «У СВІТІ АРОМАТІВ» - 19 Грудня 2017 - ДНЗ "Шосткинський центр ПТО"\nГоловна » 2017 » Грудень » 19 » ВИХОВНА ГОДИНА «У СВІТІ АРОМАТІВ»\nВИХОВНА ГОДИНА «У СВІТІ АРОМАТІВ»\nУ рамках тижня професійної майстерності перукарів викладачем спецдисциплін Вареник Н. В. була проведена виховна година «У світі ароматів», мета якої полягала в ознайомленні майбутніх перукарів із духмяними речовинами найрізноманітніших типів, природою запахів, дослідженні лікувальної дії цих речовин і, звичайно, формуванні в учнів естетичного смаку, почуття прекрасного.\nУчні, які навчаються перукарської справи, у майбутньому будуть виконувати різні види стрижок, зачісок, а також фарбування волосся, хімічну завивку, укладку, займатися лікуванням волосся та миттям голови. Подібна робота не обійдеться без ароматів та запахів. Тому сьогоднішній захід був вагомим та корисним.\nЗахід відбувався в кабінеті перукарської справи. На столі лежали висушені трави, стояли квіти. У ході свята використовувалися аромолампи. Під музичний супровід чарівні ведучі розповідали про ароматичні речовини та рослини, ефірні олії та запашні квіти, адже природа створила дуже багато неперевершених ароматів.\nСлова ведучих перепліталися з українськими піснями про квіти та кохання, які виконували учні І, ІІ та ІІІ курсів.\nНа заході були присутні гості: Євменова Олена, директор компанії «Цитраль» та її представники, які розповіли про те, що вони займаються поставкою сировини для парфюмерно-косметичної, фармацевтичної та харчової промисловості. Ознайомили учнів з ароматичною водою та пригостили всіх присутніх корисною здобою.


Купити кронштейни для аудіо, відео та побутової техніки від виробника - Сайт КВАДО\n> Каталог продукції>Кронштейни>Для аудіо, відео та іншої техніки\nВиносний, з нахилом і поворотом (1)\nДля аудіо, відео та іншої техніки Всього товарів: 8 .\nНастінна полиця КВАДО К-13 Настінна полиця КВАДО К-13\nКомпактна настінна полиця для розміщення медіаплеєра, супутникового тюнера, ігрової консолі, пульта ДУ, 3D окулярів і інших аудіо-відео компонентів. Габарити полиці: 180х150 мм. Максимальне навантаження: 2 кг. Матеріал: сталь 1,5 мм Покриття: порошкова фарба, колір чорний Кріплення в комплекті. Компактна настінна полиця для...\nУніверсальна полиця КВАДО К-16 Універсальна полиця КВАДО К-16\nУніверсальна полиця для медіа техніки. Габарити полиці: 170х170х63 мм. Максимальне навантаження: 2 кг. Матеріал: сталь 1,5 мм Покриття: порошкова фарба, колір чорний.Кріплення в комплекті. Універсальна полиця для медіа...\n Кріплення на стіну для невеликих акустичних систем. Можливість нахилу і повороту.Ціна вказана за пару.  Кріплення на стіну для...\nКронштейн Квадо К-10 білий Кронштейн Квадо К-10 білий\nКріплення для мікрохвильової печі.Посилений кріплення в комплекті. Регульована відстань від стіни 280-460 мм.Доступний в кольорі: білий Кріплення для мікрохвильової...\nКронштейн Квадо К-10 чорний Кронштейн Квадо К-10 чорний\nКріплення для мікрохвильової печі.Посилений кріплення в комплекті. Регульована відстань від стіни 280-460 мм.Доступний в кольорі:чорний. Кріплення для мікрохвильової...\nПолиця для книг КВАДО К-17 Полиця для книг КВАДО К-17\nКомпактна настінна декоративна полиця для розміщення фоторамок, книг, сувенірів, квіткових горщиків та інших предметів інтер'єру. Габарити полиці: 250х360х150 мм. Максимальне навантаження: 5 кг.Матеріал: сталь 1,5 ммПокриття: порошкова фарба.Колір: чорний, білий. Необхідне кріплення в комплекті. Компактна настінна декоративна...\nКронштейн КВАДО для Sony PlayStation 4 Pro - це кріплення, яке дозволяє розмістити ігрову консоль на стіну, під стіл, тумбу та ін.поверхні як вертикально так і горизонтально.Матеріал: сталь 2.0 мм Покриття: порошкова фарбаКолір: чорний Кронштейн КВАДО для...


Тернополяни скаржаться на шалені рахунки за газ у січні | Новини\nТернополяни скаржаться на шалені рахунки за газ у січні\n21:01, 6 лютого\nУ більшості споживачів, зокрема регіональних газзбутів, ціна за природний газ в січні сягала десяти грн. за кубометр. Це майже на 40% вище граничної вартості, яка діє з лютого.\nТернополянка Галина Іванюк каже зз, що в січні опалення газом обійшлося майже удвічі дорожче, ніж у грудні.\n«У нашого постачальника ціна стрімко зросла саме з січня. Крім того, цей місяць ще й був таким холодним, доводилося більше використовувати газу. Загалом опалення будинку обійшло у чотири тисячі гривень. Вважаю, що це занадто дорого. Надіюся, що в лютому вже не буде так дорого».\nЯк запевнив начальник відділу енергозбереження Тернопільської ОДА Михайло Гиренко, з лютого на природний газ діятиме гранична ціна, яка не може бути вищою 6,99 грн. за кубометр. «Ретельно фіксуйте спожиті вами кубометри газу та не платіть зайвого! Із лютого і щонайдовше до кінця опалювального сезону в Україні діятиме гранична ціна на газ – 6,99 грн Однак у разі невчасної подачі показників лічильника за січень є загроза отримати вищу платіжку за газ. Адже облгаз може розрахувати спожитий вами обсяг на рівні планового місячного об’єму споживання. У такому разі ви ризикуєте сплатити за більший обсяг газу, аніж спожили в січні, і за ціною 9,9 грн, а не 6,99 грн за кубометр».\n#Тернопіль #платіжка #газ #опалення #січень\n6 лютого, 22:35


Лечо з болгарського перцю на зиму — рецепти ну просто пальчики оближеш | Кулінарія\nГоловна » Поради » Кулінарія » Лечо з болгарського перцю на зиму — рецепти ну просто пальчики оближеш\nЛечо з болгарського перцю на зиму — рецепти ну просто пальчики оближеш\nНа читання 2 хв Переглядів 18 Оновлено 12.06.2019\nЛечо — це класичне угорське блюдо і як відомо, єдиного рецепту у цього чудового блюда немає. Кожна господиня готує його по-своєму і напевно кожна зупинилася на своїх улюблених варіантах. Сьогодні будуть улюблені рецепти моєї сім’ї.\nРецепти можуть бути різними, але для будь-якого з них обов’язковими інгредієнтами є болгарський перець, помідори і цибулю. Дуже часто воно виступає в ролі гарніру або подають його до смаженої м’яса. Мені здається, що лечо дуже схоже на улюблене французьке блюдо — рататуй. У нашій країні з’явилися різні способи приготування, додаючи в нього моркву, часник, баклажани, кабачки, тобто те, що ви більше любите і на що готова ваша фантазія.\nУ країнах ближнього зарубіжжя дуже часто лечо готують на зиму, заправляючи його спеціями і оцтом. Як же здорово в зимові нудні дні скуштувати літній і дуже смачне блюдо. Самий літній аромат, на мій погляд, це смак і чудовий запах болгарського перцю.\nКалорійність лечо з болгарського перцю і помідорів з олією\nЗрозуміло, якщо лечо приготовлена без додавання масла і цукру, то воно містить мінімальну кількість калорій. На 1 кг. такого продукту припадає приблизно 250-280 калорій. І таке лечо може дозволити собі навіть сама вибаглива пані, що стежить за своєю фігурою. Але таких рецептів не багато, та й їсти їх немає великого задоволення.\nНабагато смачніше буде лечо з болгарського перцю приготоване з додаванням масла і цукру. Такі рецепти я описав вище. Саме ці продукти містять найбільшу кількість калорій.\nТак от, рослинне масло збільшує калорійність готового продукту в середньому на 500-550 калорій, а цукор — на 100. Кілограм готового лечо з перцю, помідорів з олією буде містити близько 900 калорій.\nДумаю, що ви залишитеся задоволені цими способами приготування лечо з болгарського перцю. Найголовніше, що ні чого складного і дуже смачно. Може бути у вас є свої секрети приготування, я буду дуже радий якщо Ви поділіться ними. Якщо добре попрацювати восени, то і взимку буде чим похвалитися. А ще вдвічі приємніше готувати лечо з овочів, вирощених на своїй ділянці своїми руками. Бажаю Вам натхнення і удачі!


Зовнішній вигляд сторінок. Їх оформлення. Форматування тексту\nНазвание работы: Зовнішній вигляд сторінок. Їх оформлення. Форматування тексту\nОписание: Форматування тексту. Навчитись змінювати параметри форматування абзаців: вирівнювання інтервал розміщення на сторінці табуляція обрамлення та заповнення список нумерація заголовків. Засвоїти поняття: автозбереження; резервні копії документів; режими відображення документів; пошук текстових документів за різними критеріями; захист документа; основні елементи документа; опції редагування; параметри форматування символів; параметри форматування абзацу; вирівнювання; відступ інтервал розміщення на сторінці табуляція ...\nТема: Зовнішній вигляд сторінок. Їх оформлення. Форматування тексту.\nМета: Отримати основні навички роботи з ТР Microsoft Word. Розглянути режими відображення документів: Обычный, Разметка страниці, главный документ, Предварительный просмотр. Навчитись змінювати параметри форматування абзаців: вирівнювання, інтервал, розміщення на сторінці, табуляція, обрамлення та заповнення, список, нумерація заголовків. Робота з орфографією, граматикою, тезаурусом.\nпошук текстових документів за різними критеріями;\nосновні елементи документа;\nпараметри форматування символів;\nпараметри форматування абзацу;\nвідступ інтервал розміщення на сторінці табуляція\nобрамлення та заповнення\nперенесення формату символів копіювання формату абзацу;\nорфографія, граматика, тезаурус.\nзавантажувати текстовий редактор\nзберігати та завантажувати документи\nвизначати доцільність різних режимів відображення документів;\nздійснювати пошук текстових документів за різними критеріями\nналаштовувати параметри збереження та відкриття документів\nвстановлювати захист документа;\nвизначати властивості документа;\nвиправляти та вилучати текст;\nпереміщувати та копіювати текст;\nкопіювати формат тексту;\nвставляти нестандартні символи;\nкористуватися параметрами форматування абзацу;\nрозпізнавати Орфографія, граматика, тезаурус;\nрозрізняти Відступ, інтервал, розміщення на сторінці, табуляція\nпрацювати з лінійкою форматування та списком.\nЗавантажте ТР MS Word різними способами:\nВикористовуючи панелі інструментів програми MS Office;\nВикористовуючи кнопку Пуск;\nВикористовуючи ярлик, що знаходиться на робочому столі;\nЗ командного рядка використанням розділу меню Выполнить.\nЗнайти на диску всі файли, створені за допомогою ТР MS Word.\nВстановити параметри, за якими у списку файлів вказівки меню містилося 7 імен файлів.\nВідкрити два документи, з якими останнім часом працювали користувачі компютера, за яким ви працюєте. Переглянути статистику для одного з них. Вивести на екран лінійки прокрутки переглянути текст документу.\nЗберегти один документ під іменем Proba у папці Мои документы. При збережені встановіть пароль на читання.\nДля активного документа встановити за допомогою піктограми Обычный режим роботи.\nПереглянути активний документ перед друком. Зясувати скільки сторінок буде займати цей документ при друці.\nВикликати для активного вікна режим Разметка страницы.\nЗмінити маштабування сторінки на екрані таким чином: 200%, 75%, 25%, по ширине страницы, целая страница, несколько страниц.\nВстановіть опцію Автосохранение документа і вказати час автозбереження  21 хвилини.\nВстановіть для файлу Proba.doc пароль на відкриття і пароль на його збереження. Перевірити дії пароля. Зняти обидва паролі з файлу Proba.doc.\nДля файлу Proba.doc встановити ярлик на робочому столі.\nСтворити новий документ. Ввести з клавіатури текст:\nЗберегти створений документ з довільним імям у папці з номером вашої групи . Кожне слово відобразити іншим кольором, шрифтом, з розміром літер, інтервалом між окремими символами.\nВключити режим виведення на екран спеціальних символів.\nЗнайти в тексті слово учився і замінити його на слово навчався.\nВстановити для нового документа параметри форматування такі, щоб:\nПри форматуванні абзацу не залишати один рядок абзацу на сторінці;\nДаний абзац розміщувати на тій самій сторінці, що і наступний абзац;\nКожен розділ документа починався з нової сторінки.\nЗмінити параметри сторінки:\nВерхнє поле  1; нижнє поле  1; ліве поле  1; праве поле  1;\nРозмір паперу  Специальный: ширина 15 см, висота 10,5 см, орієнтація  Книжная.\nВвести текст із врахуванням елементів форматування:\nРектору Національної академії мистецтв\nВасиленку Івану Петровичу\nСтудента 4-го курсу художнього факультету\nПрошу дозволити мені перескладання екзамену зі спеціальності.\n12.06.2007р.\tПетренко П.П.\nПосвідчення на відрядження\nТермін відрядження „_____”днів, до „____” ____________ 200__р.\nПідстава: наказ ________________________________________________________\nВід „____”____________________________200 __ р. № ______________________\nДійсно по предявленню паспорта серії ________№_________________________\nПідготувати бланк навчального закладу, в якому ви навчаєтесь на надрукувати на йому довідку про те, що ви навчаєтесь в даному навчальному закладі. Наприклад:\nЦентр соціальної адаптації\t256650 м. Київ,\nІнституту вдосконалення лікарів вул. Хмельницького, 6\n„_____”_____________200 __ р. тел. (044) 212-06-55\n№ ____ ______________\t(навчальна частина)\nв тому, що він (вона) з „_____”_________________ 200__ р. навчається на курсах\nДовідка надана для подання ________________________________________________\nДиректор інституту _____________________________________________ Клочко В.П.\nЗавантажити текст. Перевірити за допомогою вбудованого словника правила написання створеного тексту.\nЗа допомогою табуляторів і заповнювачів табуляції створити такі рядки:\nРозділ 1\t12 стор.\nРозділ 2\t45 стор.\nРозділ 3\t99 стор.\n1980\t67%\t13988\n1985\t56%\t33999\n1990\t78%\t34987\n1995\t53%\t23456\nНадрукувати титульний лист випускної роботи\nЗа освітньо-кваліфікаційним рівнем Бакалавр економіки\n(Імя, по батькові )\n(Вчене звання, науковий ступень)


Україна запроваджує візовий режим з Росією – подробиці – новини України\nУкраїна вводить візовий режим із Росією з 1 липня: Кабмін ухвалив рішення\nУкраїна запускає з 1 липня візовий режим з Росією. Так, у результаті громадянам країни-агресора для перетину українського кордону знадобиться дозвільний документ.\nВідповідне рішення було ухвалено 17 червня на засіданні Кабінету міністрів України. Про це повідомили у Офісі президента, а невдовзі рішення підтвердив прем'єр-міністр Денис Шмигаль.\n"Безпека сьогодні – у пріоритеті. На тлі повномасштабної війни, яку розпочала Росія, необхідне посилення режиму контролю за в'їздом громадян Росії на територію України. Також є запит суспільства і для влади це дуже важливо", – пояснили в ОП.\n"Для протидії безпрецедентним загрозам національній безпеці, суверенітету та територіальній цілісності нашої держави уряд на виконання доручення президента України ухвалив рішення про припинення дії угоди з РФ про безвізовий режим", – написав Шмигаль.\nРаніше президент Володимир Зеленський підтримав петицію про запровадження візового режиму для громадян РФ та доручив главі уряду Денису Шмигалю опрацювати це питання.\nЗокрема, глава держави поінформував, що має достатні можливості, щоб довести до позитивного результату відповідну ініціативу.\nВін також назвав ідею візового режиму з державою-агресором "непоганою ідеєю".\nЯк повідомляв OBOZREVATEL, раніше в Україні спростили виїзд дітей на відпочинок за кордон. Так, під час воєнного стану для цього знадобиться лише згода Національної соціальної служби.\nУкраїнаВійна в Україні 2022Кабінет Міністрів Україникордон


АНТОНИЙ, митрополит Чернігівський і Ніжинський:\n- То є смертельний гріх - властолюбство. Бажання влади у людини переважає над усіма чеснотами, його вірою, почуттям правди і справедливості. Властолюбство ставить людину на колію, яка не веде до раю, а веде до пекла. На жаль, ця духовна хвороба була притаманна колишньому екзархові Філарету. Він плекав надію бути патріархом всія Руси. І я пам'ятаю його реакцію тоді на соборі в Москві, коли оголосили результати голосування за кандидатів на пост Патріарха всія Руси. Філарет з трьох кандидатів набрав найменше голосів. Він зблід, він був білий, як стіна. І тоді, я думаю, велика образа на весь світ закипіла в його серці, і почали складатися підступні плани про іншу дорогу - як стати патріархом в Україні. Бажання стати патріархом в Україні, єдиновладним господарем в Церкві в Україні примусило його говорити про автокефалію. Подумайте, чи став би він говорити про автокефалію в Україні, якщо б його обрали патріархом всія Руси? Звичайно, ні. Але пристрасть властолюбства заволоділа його серцем настільки, що він почав душити всіх, хто був з ним незгодний.\nПригадую, дзвонить він мені ввечері: "Владико, терміново виїжджайте в Київ, у нас Синод". Я відповідаю, що за волею всіх архієреїв нашої Церкви я мушу бути на соборі у Харкові. І він поклав трубку.\nНа собор приїхали всі 20 архієреїв Української Православної Церкви (крім Якова Панчука) і одностайно проголосували за нового Предстоятеля УПЦ - Митрополита Володимира.\nЩо приніс нам цей собор? Він спас нашу Церкву. Спас від страшного розколу. Інакше Філарет потягнув би всіх за собою в те пекло.\nЧи можна сказати, що соборний розум Церкви переміг диктатурний вплив Філарета на українських єпископів? Так. Філарет мав вплив страшний. Його всі боялись Адже яка була практика? Коли ми приходили на засідання Синоду, то ніхто не мав права на свою думку. Бо він прислухався тільки до тих думок, які відповідали його планам. А коли бачив незгоду - розправлявся жорстоко. Так був позбавлений сану Іонафан, заборонені єпископи Онуфрій, Сергій і Аліпій, навіть митрополита Агафангела було позбавлено кафедри і відправлено за штат. То були дії свавільного диктатора. А скільки людей не витримало! Взяти хоча б його маніпулювання покійним митрополитом Леонтієм. Він його посилає в Одесу, потім в Херсон, потім призначає в Донецьк, де перед цим заборонив Аліпія. Народ Леонтія не визнав. У бідного владики піднявся тиск, а потім - інсульт, і людина загинула.\nТак що Філарет, я б сказав словом грубим, був людоїдом. Він до своєї мети міг йти по кістках, люди для нього ніякої ваги не мали.\nТому собор у Харкові - то велике щастя, бо він зберіг Церкву від розколу, очистився від скверни.\nСьогодні ми бачимо, що в особі Денисенка діє дух злоби, дух ненависті, дух, який породжує ворожнечу, який вже піднімає меч, про який Господь говорив: "Поверни меч у пахву свою". І якби влада дозволила, він би почав страшні репресії. Він і так вже десять років справляє безчинства і гоніння на нашу Церкву. Дивлячись на його діяння, ми можемо сказати світові, що під рясою лжепатріарха Денисенка - злий дух. Бо благодать знята з нього, і виникла пустота, яку зайняв дух злоби.\nТому я хочу застерегти людей, які після безбожного запустіння повертаються до віри, до святої Церкви, щоб вони не потрапили у пастку розколу, не пішли в блуд цей. І тут багато залежить від нашої пастирської пильності. Сьогодні наші церковнослужителі як ніколи повинні мати високу моральність. Бо Іоан Златоуст говорить так, що коли ми виконаємо заповіді Божі, то весь світ за нами піде. Але якщо світ бачить в нас спокуси, гріхи, то світ відвернеться від нас. Скалічена розколом душа людини дивиться, де світло, а не темрява.\nТому я побажав би, щоб ми були істинними світильниками, що на горі стоять, а люди б пізнали той світ і тримались би віри предків своїх.\nФЕОДОСИЙ, митрополит Полтавський і Кременчуцький (+2001):\n- У 1967 році я був вікарієм Київським. Одного разу диякон Костянтин, який ремонтував філаретівську дачу, під великим секретом розповів мені, що митрополит Філарет, гуляючи там, на руках носить немовля і що це немовля - його рідна дитина. Тоді я не надав цьому великого значення, думаючи, що отець диякон, можливо, чогось не зрозумів. Та трохи згодом поміж киянами поповзли різні нескромні поголоски, чутки, потім пішли по руках анонімні листи про аморальність Філарета.\nПро це стали писати в газетах. Нищівного удару завдав Філарету письменник О. Нєжний. Він багато про Філарета писав у журналі "Огонек". На сторінках цього часопису Нєжний говорив: "Якщо я неправду пишу, то хай Філарет за наклеп подасть на мене до суду, а я там доведу свою правоту". Проте Філарет на О. Нєжного до суду не подав, бо знав, що цей судовий процес він програє. Обвинувач мав неспростовні докази.\nІм'я Філарета стало одіозним, для багатьох огидним, а його життя, поведінка, аморальність кидали чорну тінь на всю Православну Церкву, викликали обурення серед духовенства і віруючих. Щоб якось вийти з цього непростого становища (адже подібне виходить за рамки церковних канонів), на Архієрейському Соборі в Москві 1992 року Філарету було запропоновано тихо-мирно піти на пенсію, щоб каятися перед Богом у своїх гріхах. Перед святим Хрестом і Євангелієм Філарет тоді пообіцяв це зробити заради злагоди та миру церковного.\nЦе так було на Соборі в Москві. Повернувшись додому, в Київ, Філарет "забрав свої слова назад". Він розіграв комедію, сказавши, що Москва його хоче позбутися тому, що він домагається церковної автокефалії, бажає добра Україні.\nФіларет набивав собі ціну, ліз в герої і великомученики. Та насправді все було не так. Йому жаль стало прощатися з митрополичою владою. Він аж тридцять літ керував Київським Екзархатом і тепер уже не міг себе уявити в ролі простого смертного. На пенсію він, звичайно, не пішов.\nБудучи забороненим у священнослужінні в 1992 році на Харківському Архієрейському Соборі, він продовжував служити і навіть рукополагати для себе архієреіїв - готував свої власні кадри. Отак було покладено початок філаретівській секті, котру тепер чомусь він іменує Київським патріархатом.\nУ свій час, виступаючи проти атеїстичної влади, я жертвував собою ради Церкви. Філарет же робить навпаки: він Церкву приносить в жертву ради свого мізерного земного благополуччя. Він воліє хоч у пеклі, та все ж таки сидіти в патріаршому куколі. Якби я був на його місці, я взяв би лопату, пішов на Київську гору, викопав би там печеру, таку, яка була в святого Антонія, заліз би в неї і плакав день і ніч, просячи у Бога прощення. Бо є чого плакати, адже гріх Філарета не рядовий, це - гріх вселенський.\nТа Філарет не плаче, печери не копає і не кається. Сатанинська злоба, гордість, непомірне честолюбство засліпили його очі, і він уже нічого не бачить, окрім свого власного куколя і "ненависної Москви".\nФіларет йде вперед, будучи духовно сліпим, він веде за собою усіх сліпих - веде їх у безодню.\nКолись Іоан Кронштадтський сказав, що письменник Лев Толстой у своєму богохульстві так далеко зайшов, що Бог уже може не прийняти його покаяння. Так і сталося. Л. Толстой помер без Сповіді і Причастя.\nЧи не буде того ж і з Філаретом? Важко йому повернутися назад, "далеко зайшов". Головною помилкою його є те, що він в ім'я Бога йде проти Бога. І шкода, що він сам цього не помічає. Філарета за його гріхи, обман, клятвопорушення, озлоблення Архієрейський Собор позбавив священного сану, і він тепер уже простий мирянин, він сьогодні просто Михайло Денисенко. Він і його духовенство після цього акту прокляття не мають права рукополагати, хрестити дітей, ховати померлих, причащати віруючих, бо всі ці дійства незаконні, безблагодатні і, більше того, - гріховні.\nФіларет, підданий прокляттю (анафемі), несе цю кару не сам, несуть її й ті, хто його підтримує, хто за ним іде. Господь сказав: "По плодах їх пізнаєте їх ", а плоди цієї автокефальної церкви - безблагодатні. І хто поєднається з нею - буде розкольником".\nПравда, він, обманюючи людей, каже, що цю анафему Москва проголосила незаконно, по злобі своїй до нього. Це - ще одна його фальш. Анафему підтримали усі інші Вселенські Церкви. Отже, він накликав на себе і своїх прісних не московську, а вселенську анафему - світове церковне прокляття. Коли я, кажучи це, помиляюсь, то хай Філарет документально покаже, хто з патріархів, хто з Глав автокефальних, незалежних Церков підтримує його, хто проти цієї анафеми. Такого документу у нього нема й не буде.\nТаким чином, Філарет-розстрига веде наших дітей, онуків та й батьків - усю Україну під вселенське прокляття.\nБрати і сестри! Хіба вам мало і без того різного горя та біди, що дехто з вас шукає собі ще й прокляття? Філарета ви не врятуєте, а себе згубите. Не йдіть до нього, а хто вже пішов, негайно поверніться в законну, канонічну Українську Православну Церкву, щоб над вами не тяжіло прокляття, а було Боже благословення, щоб до вас прийшло спасіння!\nАГАФАНГЕЛ, митрополит Одеський і Ізмаїльський:\nЗначення Харківського собору неминуще, оскільки він поклав початок канонічній самостійності Української Православної Церкви. Собор обрав одноголосно замість забороненого в священнослужінні Філарета Денисенка Блаженнішого Митрополита Володимира. Собор, звичайно, проходив у важких умовах, тому що з Києва постійно дзвонили, з кабінету Президента Кравчука погрожували, постійно нав'язувалась думка, що собор не будет визнано дійсним, законним. І Кравчук намагався цю думку підтвердити в телепередачах. Усе це свідчило про те, що вже тоді найвищі політичні сили поставили собі за мету (свідомо чи несвідомо) створити для себе зручну "кишенькову" церкву, яка служила б не Євангелію і народу, а насамперед політичним інтересам купки людей. Людей, які зрештою не виправдали довіри народу, громадських організацій, суспільства в цілому.\nОт в яких умовах проходив собор. У таких умовах треба було відстоювати чистоту Православ'я. І мені ці умови були добре знайомі, оскільки я був депутатом Верховної Ради, брав участь в сесіях, навіть коли той самий Філарет мені це забороняв, і я добре бачив і відчував політичну розстановку сил, розумів, що Філарет спробує вивести Церкву в політичне русло, яке їй чуже за самою духовною природою. І нам на Харківському соборі слід було раз і назавжди вирішити: або ми підемо на поводі у політиків і станемо церковно-політичною організацією, над якою в кінці кінців стане якась "Церковна Рада" з депутатів-самозванців, колишніх комсомольських ватажків на зразок Червонія, Поровського та інших, або ми залишимося Церквою Христовою, яка живе за своїми духовними законами вже дві тисячі років. Церквою, яку світ так часто не розуміє, тому що не хоче зрозуміти, не прагне до цього, як не хочуть зрозуміти ті ж політики, що Церква передусім може бути засобом їх особистого спасіння. Адже Церква - це не якась організація, відомча структура; якою можна попихати, використовувати у передвиборчих, політичних кампаніях, зробити знаряддям державного управління, що, до речі, завжди було у католиків на пролязі їхньої історії.\nМитрополиту Никодиму відверто заявляли з кабінету Кравчука, коли вони зрозуміли, що собор зірвати не вдасться (а, по суті, їх вустами говорив Філарет, який мав на Кравчука, і має сьогодні, величезний вплив), вони говорили і пропонували компромісне рішення: обрати тоді владику Никодима, але в жодному разі не владику Митрополита Володимира (Сабодана). І зовсім не тому, що він був на іншій кафедрі Православної Церкви, а тому що Філарет знав, що авторитет цієї людини в православному світі - і не лише в Росії, а й в Європі, Америці - настільки великий і що це настільки шанований в народі пастир і духівник, що з поверненням в Україну Митрополита Володимира його, Філарета, авторитет буде просто знищено, що з Митрополитом Володимиром у Церкву повернеться справжня духовність в управлінні, в Синоді. Саме цього боялися і намагалися перешкодити. Ви знаєте, що після собору унсовці Філарета вночі захопили Лавру і лише загін міліції особливого призначення зміг цю банду роззброїти і звільнити приміщення, куди мав приїхати митрополит Володимир. Ви знаєте також, як за 100 км від Києва у поїзд, в якому їхав Митрополит Володимир, сіли працівники спецслужб Кравчука і почали вмовляти його, щоб він пересів у Дарниці в машину і потайки від свого народу приїхати в Лавру, аби уникнути сутички на Київському вокзалі, де зібрались тисячі людей зустріти свого законного пастиря. І владика відхилив цю лукаву пропозицію. Він тоді сказав, якщо й будуть провокації з боку Філарета, то він зноситиме їх разом із своєю паствою з першого дня. І в цьому є свого роду символ. Філарет продав свій народ, кинув його, а Митрополит Володимир став на чолі осиротілої багатомільйонної пастви і в стражданнях поніс цей хрест разом із своїм народом. Він зробив свій вибір, як зробив його і Філарет. Тому від Філарета народ відмовився, а потім і піддав анафемі. Саме народ піддав анафемі, тому що Церква в перекладі з грецької мови означає зібрання людей, духовна громада. Саме ця духовна громада і піддала Філарета анафемі, зреклася його як зрадника і обманщика, що проміняв пастирську патерицю на жалюгідні політичні спекуляції і розкол.\nКоли зустрічали Митрополита Володимира на Київському вокзалі, радість була як на Великдень. Люди співали: "Христос воскрес з мертвих", що свідчило про визнання народом свого справжнього пастиря, який не найманець, який, за євангельським словом, не тікає, побачивши вовка, не кидає череду, але захищає її і готовий за неї вмерти.\nТак було, так воно є і сьогодні, і ми це бачимо. Політичні сили і сили зла так змучили нашого Предстоятеля Блаженнішого Володимира за ці п'ять років постійними авантюрами, захопленнями храмів, провокаціями, блокуванням правдивої інформації в пресі, на радіо і телебаченні, постійною наругою над святинями нашого народу, Православ'я, що під силу не кожній молодій людині. І лише милість Божа і покров Божий дає сили Блаженнішому Володимиру вести наш церковний корабель в цих надзвичайно важких умовах крізь рифи і каміння, крізь бурі і страшні підводні течії, які, мабуть, найстрашніші. Бо їх не видно. І тільки мудре управління Митрополита дає можливість бути в цілісності й злагоді. Наша Церква налічує вже 130 монастирів, близько 7 тис. парафій, шість семінарій і академій.\nА розкольник Філарет перебуває в жалюгідному становищі, коли, за свідченням святих отців, він вимовляє хулу на Духа Святого, коли він вже не може принести покаяння. Він схожий на Арія, у якого в кінці життя за його жорстоку впертість випали нутрощі, і дай Бог, щоб кончина Філарета не була такою безславною. Тому що він мусить дати відповідь за те, що посварив український народ, розділив православних, став винуватцем усіх лих. І дуже шкода, що політичні партії, і Рух, і націоналістичний рух його підтримують, побачивши в ньому лідера, який начебто принесе добро для України. Усе це сатанинське безумство.\nАле ми знаємо з Євангелія і з історії Церкви, що такі явища завжди поверталися проти самих гонителів і розкольників, а Церква лише в цих випробуваннях очищалася, стверджувалась і прославлялась. І молитимемося в ці святкові дні, коли Церква прославляє Святу Тройцю, щоб Господь зміцнив наш народ, нашого Предстоятеля Блаженнішого Владику Володимира, щоб в Україні запанували мир і правда Божа.\nОНУФРИЙ, митрополит Чернівецький і Буковинський:\nХарківський собор став визначною подією в житті Православної Церкви в Україні. До Харківського собору, хоча в суспільстві вже була декларована демократія, свобода слова, в Церкві ці поняття ще не були реалізовані, бо на перешкоді стояв Філарет. Він залишався таким тоталітарним диктатором, який не терпів ніякої думки, яка не співпадала з його намірами. Церква практично не мала соборного розуму. Він вимагав одного - цілковитої підтримки його рішень. І будь-який відступ від своєї доктрини він жорстоко карав. Так було заборонено в служінні ряд єпископів, позбавлено сану єпископа Іонафана, були й інші репресії. І сталося так, що чистолюбство Філарета примусло його кривити совістю і нехтувати всім святим. Він поставив собі за мету бути патріархом і цій меті підкорив всю свою діяльність Ця мета в його розумінні виправдовувала всі засоби. Але то є принцип хибний, диявольський, яким керуються ізуіти і керується в даному випадку Філарет.\nСаме Харківський собор, не без труднощів (труднощі були великі!), став на перешкоді підступних намірів Філарета. З Божої милості Собор відбувся і повернув життя Церкви в нормальне русло. Дякуючи йому, були створені умови, коли кожний єпископ може висловити свою точку зору, свої пропозиції на те чи інше питання. І дуже радісно, що в такий складний час було виражено внутрішнє наповнення єпископів, саме в критичній ситуації напередодні Харківського собору. І радісно було бачити те, що всі єпископи українського Православ'я, за виключенням двох осіб, приїхали з великим ризиком до Харкова, щоб висловити соборну думку відносно церковного життя в Україні.\nСобор проходив в атмосфері загального духовного піднесення. Хоча були і телефонні дзвінки з погрозами з найвищих інстанцій, і виклики, після яких владика Никодим повертався блідий як папір, але знову сідав, брав себе в руки і продовжував вести собор. Гадаю, саме свобода духу дала людям силу перемогти ті земні спокуси, погрози, які стояли у нас на шляху.\nЗвісно, як людина, я хотів би, щоб Церква більш спокійно жила сьогодні. Але як християнин, як єпископ, я знаю, що Церква на землі святими отцями названа воїнствуючою. Тобто перемагає сили зла, бореться чистотою Духа з дияволом і, відповідно, страждає у цій боротьбі, несе великий тягар випробувань. І спокуси ці виражаються у різних формах, диявол повстає на Церкву не прямо, але через посередників. У даному випадку таким посередником став Філарет, який намагається перетягнути до себе віруючих людей. Але насильство і брехня ніколи не може повести за собою людину.\nФіларет поклав свої надії тільки на сильних світу цього, а не на Бога. Уся УПЦ-КП разом з ним так само діє. А значить, вона приречена на загибель. Таке явище в їхній структурі, як так звана "вища церковна рада" - то символ їхньої неканонічності. Церковною радою мають управляти єпископські собори, а не мирські люди, миряни, у даному разі ультранаціональні політики, які диктують розкольникам свою програму дій. Тобто ця "рада" - то єретичне явище. І хоч вони говорять скрізь про свою "православність", представники УПЦ-КП з Денисенком на чолі - то такі єретики, яким би аріани позаздрили. Тому що вони Символ віри кажуть правильно, але нехтують ним в усіх пунктах. Але треба віру свою доводити не лише словами, а й ділами. А діла їхні жахливі, антихристові.\nРозкол - це плід гордині. Так, іудеї, коли прийшов Спаситель на землю, не прийняли Його тому, що Він не підтримав їх у прагненні бути земними царями. Так і Філарет прагнув до мирської влади через духовну. Але Спаситель сказав, що Його царство не від цього світу. І вони з тих пір почали готувати протилежну Христу структуру і свого месію - антихриста І Філарет точно йде за такою схемою. Канонічна світова Православна Церква його не визнала, і він збирає пройдисвітів, самосвятів з усього світу і робить паралельно таку "церкву", яка б визнала його\nАле кінець його буде такий, як кінець антихриста: буде ввержений у вогняне озеро...\nМи сподіваємося на милість Божу, і я хотів би, щоб ми не відійшли від тих принципів, Правил святих отців, Апостолів, на яких існувала Церква дві тисячі років. Тоді Церква не загине. Не ми спасаємо Церкву, а вона нас спасає. І та людина, яка не живе за принципами Церкви, заснованої Спасителем, вона саме себе виганяє з Церкви. І мені б хотілося, щоб ми усі зберігали вірність святій Церкві, яку очолює Христос і веде у вічне життя.\nІЛАРИОН, митрополит Донецький и Маріупольський:\n- П'ять років тому, в квітні місяці, я очолив Херсонську кафедру після покійного митрополита Леонтія. І я пам'ятаю, як були розіслані телеграми, що в Харкові має відбутися зустріч архієреїв. Стояло питання про те, щоб ми Церкву не загубили, а відстоювали її в руслі святих канонів. І зразу ж розпочались дзвінки з Пушкінської від Філарета з вимогою, щоб я негайно їхав до Києва на якусь конференцію під його керівництвом (мені вже була відома його розкольницька заява після поразки на виборах патріарха Московського. Філарет замислив взяти реванш у Києві таким підступним шляхом). Він у наказовій формі вимагав мого приїзду до Києва, казав, що всі архієреї приїздять до Києва, хоча то була неправда. Але я не знав, хто куди буде їхати. Я йому відповів, що маю порадитися зі своїми благочинними, що люди проти того, щоб я їхав до Києва. Зібрав єпархіальну раду, і все духовенство вирішило, що я мушу їхати до Харкова. То було не лише моє особисте рішення, а голос моєї пастви, голос Церкви, і я це розумів. Я поїхав до Харкова, а старший по хіротонії священик повідомив на Пушкінську про те, що я прийняв саме таке рішення.\nНапруження було дуже велике. Якась машина нас переслідувала майже всю дорогу від Херсона до Харкова, я знав про тісні стосунки Філарета з політичними структурами і відповідними державними службами, і можна було чекати на будь-яку провокацію, навіть на теракт з боку УНСО чи когось іншого...\nЯкось Бог дав, що в Харкові, куди ми приїхали вже під вечір, біля кафедрального Благовіщенського собору майже одночасно під'їхало шість архієреїв. Ми всі приложилися до мощей Мілєтія, до ікони Божої Матері. А ранком зібралися вже всі архієреї України і розпочався собор. А Філарет на той час проводив у Києві так звану Всеукраїнську нараду, на яку жоден з архієреїв не поїхав.\nУ самій назві була неправда: хіба Філарет міг мати думку всієї України? І ми бачили, що то буде біда. Собор зразу зробив поправки до Уставу УПЦ, який Філарет багато в чому робив під себе. По-перше, скасували рішення, що Блаженніший Митрополит обирається довічно, по-друге, що ця особа має бути лише з нашого єпископату (а чому не може бути православний український єпископ з будь-якої точки земної кулі, як це було завжди в історії Церкви), по-третє - на альтернативній основі, а також - з постійними членами Синоду, як це має бути, а не так як робив Філарет, викликаючи на Синод, кого йому заманеться: ми обрали постійних членів Синоду.\nСлід зауважити, що ми тричі зверталися до Філарета з проханням приїхати і взяти участь в соборі. Ми не хотіли, щоб він залишався поза межами Церкви. Але він відмовився, розуміючи, що як ми не поїхали до Києва, то не будемо підтримувати його протицерковні наміри.\nГоловував на соборі владика Никодим, старший по хіротонії. Вибори нового Предстоятеля Церкви були на альтернативній основі. Кожний єпископ мав право запропонувати три кандидатури. На другому етапі з 18 голосів вже 16 було за Митрополита Володимира (Сабодана). Владика Володимир якраз був у відрядженні у Фінляндії" і нічого не знав. Ми звернулися до Патріарха РПУ з проханням, щоб він його відпустив на свою рідну землю, бо того бажав український народ, того бажала вся повнота Церкви, на те було Боже благословення, воля Божа.\nСобор також розумів, якої біди може наробити Філарет, і йому соборним розумом Церкви було заборонено у богослужінні. Але він уже став на хибний шлях розколу. Він зразу почав рукополагати і служити.\nКоли ми обрали Блаженнішого Митрополита Володимира, ми всі відчули, що Церква спасена, що вона не сирота, що має свого Пастиря, що має свій форпост. Була якась духовна радість, схожа на ту, коли людина сповідується і .після сповіді виходить очищеною. У мене і у всіх було таке почуття - очищення від скверни.\nЄпископат був одностайним, вся соборна повнота Української Православної Церкви обрала нового Предстоятеля. Не відбулось розділення, Церква лише одностайно відмовилась від протицерковних, протинародних намірів Філарета. І то була велика радість для нас, для історії, для Церкви в цілому в Україні. Ми зберегли Церкву.\nІ життя підтвердило, що Філарет, то був вовк в овечій шкурі. Він не був наш, не був духовний лідер, він не був екзарх, не був пастир, не був зі своїм народом, бо зрікся своєї Церкви, свого народу, а значить, - і Бога, Христа. І це страшно. Подальші події п'яти років свідчать саме про його підступну діяльність\nПам'ятаю, як владику Никодима викликав Київ під час собору, дзвонили з приймальні Кравчука (то все Філарет діяв), і владика повернувся білий як стіна. І ми зрозуміли, що йому погрожували. Але треба віддати належне його духовній мужності і сповідництву - найстарший архієрей достойно витримав ті випробування.\nХарківський собор має історичне значення. Він став тим оплотом, тією стіною, яка захистила Церкву від розколу. Те, що відкололося з Філаретом, то сухе, неживе гілля. Собор показав, що ми єдині, що не схибили проти канонів Вселенських Соборів, Правил святих отців, зберегли чистоту Православ'я, в якому є спасіння.\nТе, що Філарет зробив ставку на політиків, а не на народ і не на Церкву Божу, є свідченням того, що він дійсно проти слів псалмоспівця, які промовляє Церква в антифоні на службі: "Не надійтесь на князів, на синів людських, в них нема спасіння..." А Філарет відчув, що Господь не з ним, тому він почав шукати інші сили, які його підтримають... Тепер у нього духовного нічого не лишилось. Він мав Київську митрополію як форпост своїх особистих амбіцій, своєрідних репресій на духовенство. Так було, і ми всі це відчували. Ви знаєте, один єпископ сказав про Філарета так: "У нього диявол вчиться робити підступи проти роду людського". Тобто якась підступність живе в цій людині. І не випадково його піддано анафемі.\nДо речі, ще жива мати Філарета, вона мешкає в селі моєї єпархії і ходить сповідатися до нашого священика. То ж розкол - це трагедія. Але з Божою поміччю його буде усунено. Я вірю в це.


Основний і провідною формою навчання є урок як головна ланка всієї класно-кабінетної, урочно-поліморфної системи. Інші форми навчання задіюються в навчальному процесі, як правило, в тісному зв'язку з уроком для більш глибокого і повноцінного вирішення задач навчання. Розглянемо більш детально загальні характеристики будь-якого уроку як форми навчання.\nПо своїй суті і призначенню урок являє собою обмежену-в часі, організовану систему навчання - виховного колективно-індивідуальної взаємодії вчителя й учнів, у результаті якого відбувається засвоєння дітьми знань, умінь і навичок, розвиток їх здібностей і вдосконалення досвіду педагога.\nСтруктура уроку і його тип утворюються з комбінації основних елементів процесу навчання. Структурна побудова уроку залежить від конкретних навчально-виховних завдань, характеру передбачуваної на уроці діяльності і навчального взаємодії вчителя з дітьми. Це особливо яскраво проявляється в досвіді відомих вчителів-С.Н. Лисенкової, Е.Н. Ільїна, І.П. Волкова, В.Ф. Шаталова. Зміст діяльності, види навчальних робіт, спеціально підібрані ефективні методи і прийоми диктують в їх творчості підхід до формування структури, визначенню типу уроку. Не форма веде за собою зміст, а зміст визначає форму.\nНайбільш поширеним типом заняття є комбінований урок. У його структурі в тій чи іншій комбінації присутні всі основні елементи навчання. За короткий відрізок часу на такому уроці відбувається повноцінний завершений цикл педагогічної переробки та засвоєння школярами навчального матеріалу. Комбінований урок включає: а) організаційну та змістовну установку; б) перевірку глибини розуміння і міцності знань учнів, вивчених на попередніх уроках, шляхом широкого використання усного та письмового, індивідуального та масового опитування, короткочасних практичних завдань; в) взаємодія педагога і дітей на основі повідомлення-засвоєння нових знань, умінь, навичок; г) закріплення вивченого матеріалу та вправи; д) діагностику міцності засвоєння знань, умінь, навичок з виставленням поурочного балу, оцінки за роботу на уроці;\nе) інструктаж з виконання домашнього завдання.\nЯкщо комбінований тип уроку на практиці стає єдиною, абсолютизації формою навчання, а його структура, незалежно від педагогічних обставин, залишається завжди незмінною, у навчальній роботі виникає шаблон і формалізм. Діалектика навчального взаємодії вчителя і учнів вимагає, щоб структура комбінованого уроку була гнучкою, рухомою. Він дає найбільшу педагогічну віддачу, коли залежно від характеру навчальної ситуації, ступеня активності дітей і творчого підходу педагога до організації пізнавального процесу його структурні компоненти взаємодіють, переходять один в одного. Так, наприклад, в «липецком досвіді» Окремі елементи уроку поєднуються: засвоєння нових знань відбувається в процесі виконання самостійної роботи. Перевірка знань вплітається в організацію занять одночасно як діагностика та облік активності учнів у коментуванні ходу своєї роботи. Діяльність вчителя та учнів на такому уроці характеризується активною взаємодією і різноманітністю видів навчальної діяльності.\nУрок може бути побудований і як заняття з передачі-засвоєння нових знань, умінь і навичок. Необхідність в ньому виникає тоді, коли вчителю з учнями належить ізучітз. цільний, логічно завершений навчальний матеріал або зробити грунтовне вступ у нову тему. Урок передачі-засвоєння знань акцентує увагу на структурних елементах навчання, пов'язаних з повідомленням інформації, демонстрацією нових явищ, з початковим осягненням їх сенсу. Закріплення знань на такому уроці використовується попутно, по ходу викладу основного матеріалу, у формі контрольних питань. Діагностика міцності засвоєння може бути проведена шляхом колективної роботи над типовим вправою, завданням, що вимагає застосування тільки що набутих знань.\nСтруктура такого уроку включає: а) організацію введення в урок; б) передачу-засвоєння нових знань, на що використовується найбільша частка корисного часу в цілях чіткого викладу нової інформації вчителем, організації самостійної роботи учнів з підручником , книгою, довідковою літературою, 'комп'ютером, приладом, машиною; в) закріплення - діагностика міцності знань шляхом спостережень вчителя за стійкістю уваги і ступенем активності учнів, а також проведення стислих контрольних бесід; г) інструктаж щодо подальшої роботи над темою і конкретні завдання для самостійної роботи вдома, в бібліотеці, в лабораторії.\nЗавершення вивчення цілої теми вимагає проведення особливого типу уроку, присвяченого закріпленню знань, відпрацювання в спеціальних вправах умінь і навичок. Його структура включає: а) введення і організацію уроку; б) вправи різних видів і ступеня складності з пройденого матеріалу, виконувані всім класом під керівництвом вчителя в цілях засвоєння буквально всіма учнями принципу виконання шляхом вільної, розкутої діяльності, за допомогою консультацій педагога; в) демонстрація учнями результатів виконаної роботи, їх колективне обговорення, виставлення окремим учням, впевнено впорався із завданням, відміток (поурочного бала); г) коротка заключна частина уроку присвячується підбиттю підсумків роботи вчителем, постановці перспективи шляхом загального введення в нову тему.\nОкремі уроки присвячуються обобщающему повторення, органічно сполученого з діагностикою, з перевіркою і оцінкою знань учнів. Таке об'єднання двох дидактичних завдань психологічно спонукає всіх учнів до систематичного повторення великих блоків матеріалу, забезпечує готовність до його відтворення. Структура цього типу уроку включає: а) введення і первинну організацію, що дозволяють вчителю намітити найзагальніші межі повторення матеріалу, б) власне повторення, побудоване як усне опитування, що включає індивідуальне виклад теми учнями та аналіз відповіді учителем і класом, оцінку і виставляння позначки; фронтальний опитування, співбесіда, дискусію і виставляння поурочного бала; виконання короткочасного письмового завдання (наприклад, написання дат, основних подій у житті політичного діяча, письменника, перерахування представників фауни і флори того чи іншого району, розкриття способів вирішення типової задачі); в) посвята частини часу діагностиці та аналізу глибини і міцності знань, рекомендацій учням по самостійній роботі; г) укладення, що використовується педагогом для підведення підсумків і постановки перспектив вивчення нових знань.\nНарешті, урок може бути присвячений контрольної роботи. Вивчення нового матеріалу, повторення його з учнями не виключає, а передбачає загальну об'єктивну перевірку, діагностику стану навченості дітей. Вищою формою заключній перевірки знань, умінь, навичок, ступеня розвитку є іспити. Але і в ході навчального процесу, при завершенні вивчення великих тем, розділів, виникає необхідність контрольних, діагностичних перевірок ефективності роботи вчителя і учнів, отримання об'єктивної зворотної інформації. Це здійснюється на спеціальних контрольних уроках, структура яких включає: а) вступну пояснювальну частина (будь то рішення задач, творча робота, твір, диктант, виклад теоретичного матеріалу), присвячуємо учителем інструктажу і психологічній підготовці дітей, вселення в них впевненості у своїх силах; б) основну частину, власне самостійну роботу учнів, сумлінність виконання якої контролюється вчителем, що дає оперативні консультації, що підтримує в дітях спокійне і впевнене стан духу, в) заключну частину, яка відводиться для орієнтування дітей в майбутньому вивченні нового матеріалу.\nМожливі інші типи і структурні комбінації уроків залежно від приватно-дидактичних завдань в результаті методичного творчості вчителя. Особливість уроку як форми навчання полягає в тому, що існує можливість перетворення його в інші, близькі, суміжні, форми. Так, наприклад, спарені уроки перетворюються на лекцію; урок вивчення художніх текстів чи. Історичних документів стає практичним або семінарських заняттям. Застосування того чи іншого типу уроку в навчальному процесі зумовлено віковими особливостями дітей. Молодший шкільний вік вимагає мобільності форми, частої зміни видів діяльності, чому більше відповідає комбінована структура уроку. Старший школяр, що досяг відомої стабільності у своєму розвитку, здатний до тривалого трудового зусилля і систематичній роботі на уроках, присвячених вправам або повідомленням-засвоєння нових знань.\nУроку як основній формі навчання властиві об'єктивні протиріччя. Перше полягає в тому, що урок як форма масового, колективного навчання в основному забезпечує загальний, середній, необхідний всім дітям рівень знань, умінь і навичок. Тим часом діти не однаково обдаровані, у них виявляються різні здібності, у силу чого одні учні рухаються вперед у засвоєнні знань і розвитку швидше, інші - повільніше, одні схильні до посидючості, інші - до зміни діяльності. Важливо, щоб кожна дитина залишався самим собою, не втрачав індивідуальності, мала умови для її розвитку. Це протиріччя і є рушійною силою, що спонукає справжнього вчителя до творчості. Вирішуючи проблему загальної середньої освіти, він не випускає з уваги необхідність розвитку індивідуальності кожного школяра.\nІнша суперечність полягає в єдності, взаємодії та протилежності діяльності вчителя та учнів на уроці. Органічна єдність їх діяльності полягає в тому, що вчитель передає знання, вміння та навички, а учень засвоює їх. Але педагог своїми шаблонними стереотипами в передачі готових знань нерідко пригнічує природну активність дітей, обмежує можливості їх розвитку. Водночас абсолютизована самостійна «дослідницька» діяльність дітей, ізольована від навчальної роботи вчителя, не веде до систематичного і міцному засвоєнню основ наук. Знання цього протиріччя також спонукає вчителя до творчості, до пошуків раціонального поєднання своєї активності з пробудженням всебічної самодіяльності дітей.\nЩе одне протиріччя виявляється в тому, що учень на уроці сприймає часткову, обмежену інформацію.\nТим часом справжня підготовка до життя, формування світогляду досягається стрункою системою взаємопов'язаних знань, що малюють єдину цілісну картину світу. Це спонукає творчого вчителя до постійних пошуків системних зв'язків між окремими уроками, їх взаємодії з іншими формами навчання.\nІстотним також є протиріччя між колективним та індивідуальним характером діяльності учнів на уроці. Колективне пізнання стимулює ініціативу, активність і збагачує знаннями всіх дітей. Однак індивідуальна самостійна робота не тільки поглиблює знання школярів, але і є єдиним механізмом формування пізнавальних, трудових, поведінкових, фізкультурних умінь і навичок. Це протиріччя дозволяється вмілим поєднанням колективних та індивідуальних завдань на уроці.\nЧітко організований урок як форма навчальних занять має самоцінне, навчальний розвиваючий, виховне значення. Наприклад, продумана система логічно взаємопов'язаних уроків навчає дітей самоорганізації, умінням і навичкам інтелектуальної праці, її наукову організацію. Змістовно насичена творча робота на уроці утворює у свідомості і організмі дитини звичне робочий стан. Таке психічний стан в умовах уроку постійно відтворюється і стає важливою умовою продуктивного включення в пізнавальну діяльність всіх психічних процесів. Разом з тим напружена діяльність на уроці загартовує волю школярів, виховує у них працьовитість, відповідальність, інші важливі моральні властивості особистості.\nДосвідчені вчителі планують кожен урок так, щоб на ньому обов'язково відбулося повне засвоєння навчального матеріалу всіма учнями. У цих цілях необхідні різноманітні уроки, що відповідають особливостям 'змісту, специфіці методів і рівню розвитку учнів. На зміну комбінованому уроку приходить заняття за повідомленням нових знань, відпрацювання навичок і вмінь, повторення, закріплення, виконання творчих робіт. На різних за типом уроках, з урахуванням успішності просування кожного учня, досвідчені педагоги забезпечують школярів диференційованими завданнями в процесі колективної навчальної роботи. Це допомагає дітям засвоювати матеріал на різних рівнях трудності, вчитися переходити від роботи під опікою вчителя до самонавчання та самоосвіти,\nУрок є основнойсістемообразующей навчальної формою, з якої взаємопов'язані ведучі, супутні, допоміжні форми навчання. Серед ведугціх - шкільна лекція. Вона являє собою модифікацію уроку передачі-засвоєння нових знань: виклад навчального матеріалу розподіляється на два навчальних години, чим забезпечується розгляд великої теми в єдності всіх її компонентів. Учитель повідомляє учням план викладу, вказує основну і додаткову літературу, урізноманітнює структуру і характер навчально-пізнавальної діяльності: дає учням поради з конспектування, виділенню головного, фіксування виникаючих питань. Він перериває виклад для спільних з дітьми попутних обговорень, узагальнень, аналізу ілюстрацій, відповідей на найбільш суттєві питання. Учні стежать за логікою викладу, що розвиває їх здатність логічного мислення, вміння концентрувати увагу на головному. Лекція спонукає школярів до цілісного осмислення фактів у їх логічного взаємозв'язку. Її структура складається з вступу; оснащеної різноманітними прийомами викладу матеріалу основної частини; укладення-резюме; відповідей на питання і інструктажу з приводу домашнього завдання. Вікові особливості, розвиток дітей дозволяють широко використовувати лекцію в старшому ланці школи.\nСамостійна домашня робота як форма навчання має на меті закріплення отриманих на уроці знань, умінь, навичок; самостійне засвоєння цілком доступного матеріалу і додаткової інформації; виконання творчих робіт. Самостійна пізнавальна, трудова діяльність виховує характер і зміцнює знання. Разом з тим непосильний, що не засвоєне на уроці може сприяти розвитку пристосуванства, обману, списування, формальної зубріння - найнебезпечніших видів відкритого відставання. Досвідчені вчителі не шкодують часу на групові та індивідуальні додаткові заняття, щоб уникнути формального виконання учнями домашніх завдань. Ці заняття проводяться не тільки з відстаючими; але і з тими,-хто, захоплюючись предметом, йде вперед, працює над додатковим матеріалом. На цій основі в старшому ланці школи базується диференційоване навчання за просунутими програмами.\nДомашня самостійна робота вимагає чіткої організації. Вона займає певне і постійне місце в режимі дня школяра і організовується з дотриманням гігієнічних вимог. У дитини для занять має бути постійне робоче місце. Йому слід пояснити важливість дотримання послідовності за ступенем труднощі у виконанні завдань, перерв для відпочинку. Домашня самостійна робота, організована з урахуванням віку учнів, стану їх потреб та інтересів, є провідною формою закріплення і вдосконалення знань школярів, добування ними додаткової інформації.\nВ ряду провідних форм - шкільний семінар. Він дозволяє включити весь колектив класу в активну самостійну, під керівництвом вчителя, опрацювання матеріалу. В умовах перебудови, ідейно-морального очищення суспільства, розвитку гласності і демократії, посилення ідеологічної боротьби, семінарське заняття набуває особливого значення. Протиріччя сучасного життя полягає в тому, що потік складною і суперечна політичної, культурної, наукової інформації, що надходить до школярів, незмінно зростає, а можливість ідеологічно точного самостійного аналізу і оцінки ними всіх вступників відомостей у переважної більшості хлопців вкрай обмежена. Семінарська форма дозволяє вчителю разом з учнями здійснювати глибокий аналіз, давати вивірені оцінки різноманітної інформації, вчити школярів робити це самостійно.\nСемінар може бути присвячений обговоренню результатів самостійного вивчення учнями тієї чи іншої навчальної теми. Учитель забезпечує готовність школярів до такої діяльності, інструктує їх з роботи з додатковою і довідковою літературою. На занятті організовується тематичне чи проблемне обговорення питання. Учні викладають свої точки зору, ставлять запитання один одному, беруть участь у дискусіях, відповідають на запитання вчителя. На закінчення педагог підводить підсумки обговорення; розставляє ідеологічні акценти в розглянутих факти, події; оцінює роботу учнів і виставляє позначки.\nНа семінарах піддаються критичному обговоренню творчі роботи учнів; твори, малюнки, продукти технічної творчості, дослідницькі доповіді. Семінарське заняття може носити і репродуктивний, навчально-повторювальний характер. На ньому обговорюються основні положення прочитаної лекції, учні демонструють своє розуміння її основних ідей. Семінар набуває творчий характер, коли для більш глибокого обговорення проблеми учні підбирають матеріали газет, радіо, телепередач, наукових журналів, науково-популярних книг.\nДеякі семінари присвячуються заслуховування і обговорення одного або декількох навчальних доповідей, підготовлених учнями під керівництвом вчителів, що вводять клас в нову тему. Подібна навчальна робота на семінарі можлива головним чином у старших класах і з підлітками, здатними в окремих випадках приймати участь в обговореннях.\nСемінарське заняття сприяє міцному засвоєнню знань, умінь, навичок, оскільки вимагає від учнів великої попередньої самостійної роботи та розумової активності в ході обговорення. Воно активізує, розвиває такі психічні процеси, як мислення, пам'ять, мова, почуття, і, що особливо важливо, дає простір застосуванню різноманітних розумових прийомів і операцій. Воно формує такі моральні якості, як відповідальність, самостійність, вміння відстоювати свої погляди і переконання.\nПровідною формою навчання є також іспит. Він має на меті систематизацію, закріплення, виявлення стану знань, умінь і навичок учнів. Іспит - форма громадської перевірки і визнання успіхів або невдач у навчальній діяльності. Підготовка до нього породжує у школярів стан відповідальності, мобілізує їх духовні сили на переосмислення, повторення та систематизацію вивченого матеріалу, сприяє інтенсивному узагальненню знань.\nІспит має різноманітну структуру: відповіді учнів на екзаменаційні квитки; виконання учнями самостійної творчої роботи типу твори; контрольне виконання трудових операцій; участь школярів у різних змаганнях, олімпіадах, у виконанні практичних трудових, фізкультурних завдань.\nПедагогічно і психологічно важливе використання в навчальному процесі всього різноманіття видів іспитів. Такі з них, як змагання, творчі роботи, залучають хлопців можливістю всерйоз випробувати свої сили. Найбільший обучающе-виховний ефект проведення іспитів дає в роботі зі старшими підлітками, юнаками і дівчатами. В ігровій, завуальованій формі вони допустимі і для молодших школярів. Навчальне значення іспиту - у систематизації та закріпленні знання дітей, в мобілізації та інтенсивному розвитку розумових сил в умовах екстремальної ситуації. Виховне значення іспиту в тому, що для дитини він стає своєрідним етапом самоствердження, сферою прояву особистісних якостей: витримки, вміння мобілізувати духовні та фізичні сили, володіти своїми почуттями і вчинками.\nДо супутніх формам пізнавальної діяльності відноситься екскурсія у всіх її численних модифікаціях (до музею, на виставку, природу, на виробництво, до об'єкта типу верстат, машина, прилад, спорудження та т. п.). Екскурсія об'єднує навчальний процес в школі з живим життям: знайомить учнів з реальними, дієвими і діючими об'єктами в їх цілісності, взаємозв'язках з іншими явищами світу; з трудовими і технологічними процесами. Усім видам екскурсії властива загальна структура. У неї входить підготовка вчителем учнів до сприйняття, формування у них відповідної установки, рекомендації додаткової літератури. Його власна ретельна підготовка: продумування методики показу і розгляду головного об'єкта, способів залучення дітей у активне сприйняття; інструктування залучаються до показу і розповіді фахівців, пошук форм узагальнення побаченого.\nВ ході екскурсії вчитель показує, доповнює, уточнює, відповідає на питання учнів і ставить питання сам. На закінчення вчитель пропонує дітям підвести підсумки і сам завершує узагальнення матеріалу.\nЕкскурсія дає не тільки поживу для розуму, але і матеріал для різноманітної подальшої навчальної роботи. Тому педагог формулює дітям загальні та індивідуальні завдання: вдома зробити записи про основні враженнях; підготувати замальовки; використовувати накопичені знання на уроках по суміжних предметів. Екскурсія з успіхом застосовується для навчання всіх вікових груп. Вона сприяє накопиченню школярами наукових, життєвих фактів, збагачує зоровими образами зміст навчального процесу, навчає вмінню помічати, бачити окремий факт, подробиця, деталь, їх місце в загальній системі взаємодіючих явищ і сприяє розвитку емпіричного мислення. Екскурсія виховує допитливість, уважність, візуальну культуру, морально-естетичне ставлення до дійсності.\nСупутня форма навчання - бригадно-лабораторне заняття. Його використання нерозривно пов'язане з ідеями самостійної роботи учнів та їх взаємонавчання. Клас поділяється на кілька (3-4) груп, які отримують завдання для самостійного виконання. Це може бути опитніческой робота; навчальний експеримент; спільне вивчення теми за підручниками, джерелам, додаткової літератури; колективні творчі твори, звіти. Обирається в групі лідер безпосередньо відповідає за організацію, хід і результати роботи ..\nОсновні структурні елементи бригадно-лабораторної форми:\nа) обговорення учителем завдання з групою, відповіді на питання її членів; б) самостійне, колективне виконання справи шляхом читання, практичної діяльності, розподілу приватних завдань між учасниками; в) консультації вчителя в процесі роботи; г) обговорення та оцінка отриманих результатів членами групи ; д) письмовий або усний звіт лідера перед учителем і колективом класу; е) контрольне співбесіду вчителя з представниками робітників ipynn за вибором. Робота може виконуватися протягом одного або кількох навчальних годин у класі, майстернях, на ділянці, в лабораторії. Завдання може бути розраховане і на кілька днів. Учні в цих випадках займаються в бібліотеках, кабінетах, працюють на навчально-дослідних ділянках і являють колективний звіт. Учитель і лідер групи відповідають за те, щоб у навчально-пізнавальну діяльність активно включилися всі члени бригади і взаємно контролювали, навчали один одного. Це тим більше важливо, що в умовах бригадної роботи і колективного звіту ослаблений індивідуальний облік знань учнів. Разом з тим групова пізнавальна діяльність розкріпачує духовні сили кожного учня, активно діючого у звичних умовах однорідного середовища, підвищує відповідальність, розвиває самостійність. Вона сприяє інтенсивному засвоєнню дітьми умінь і навичок самостійного навчального праці, сприяє розвитку їхньої творчості та ініціативи в пошуках нової інформації. Бригад-но-лабораторне заняття, з урахуванням особливостей розвитку, придатне для роботи з дітьми будь-якого віку. Старшокласники побригадно здатні виконувати роботи виробничого та дослідного характеру.\nСупутньої формою є і шкільна навчальна конференція. Вона зосереджує і мобілізує духовні сили школярів, розвиває пізнавальні інтереси, забезпечує повноцінне повторення і закріплення навчального матеріалу. У період підготовки до конференції учні включаються в самостійну роботу, збагачену пошуком і творчістю. Учитель завчасно оповіщає учнів про майбутній конференції з вивченого розділу програми і пропонує окремим учням на вибір добровільно взяти тему для повідомлення чи доповіді. Весь клас готується до обговорення; кожен повинен бути готовий виступити в якості опонента. Доповідачі отримують консультації у вчителя і фахівців по суті питання і з підбору літератури. Конференція проводиться у відведений розкладом час, протягом 1 -2 навчальних годин. Обговорюється 3-4, 5-7 доповідей, послідовно розкривають тему і не перевищують за часом 5-7 хвилин. Учні-слухачі задають доповідачам питання, висловлюють критичні судження і доповнення. На закінчення вчитель підводить підсумки, робить узагальнення, оцінює роботу доповідачів і найбільш активно, творчо виступили слухачів.\nПідготовка та проведення конференції виховує у школярів самостійність, зміцнює навички та вміння самостійної роботи, впевненість у своїх силах. Підготовка та виклад доповіді, критичні виступи розвивають мислення, будять інтерес, перетворюють обтяжлива і малоефективне повторення і закріплення на уроках в захоплюючу зіставлення точок зору, відстоювання своїх позицій і переконань у вільній дискусії. Шкільна навчальна конференція використовується в основному в роботі з учнями старшого віку.\nСупутніми формами навчально-пізнавальної діяльності вчителів та учнів є консультації, групові та індивідуальні заняття. Їх призначення полягає в тому, щоб одним школярам допомогти подолати труднощі і перешкоди в освоєнні окремих тем, розділів програми, а іншим - надати підтримку в поглибленому вивченні предмета.\nУ їх структуру входить: задавание учнями питань і відповіді, роз'яснення вчителя або спеціально запрошених фахівців. Консультації бувають общеклассной та груповими, а при підготовці учнями творчих робіт та доповідей - індивідуальними. Консультаційне спілкування розвиває пізнавальний інтерес, підтримує допитливість думки школярів, вчить-їх точності у формулюванні виникаючих проблем і питань. Коли епізодичній консультації виявляється недостатньо для повної ясності в засвоєнні проблеми, виникає необхідність в епізодичних групових чи індивідуальних додаткових заняттях. Вони покликані заповнити прогалини в засвоєнні знань, створити основу для подальшої успішності пізнавальної діяльності школярів. Індивідуальні та групові додаткові заняття сприяють ліквідації труднощів у навчальній роботі. Разом з тим слід пам'ятати, що надмірне зловживання ними таїть небезпеку затвердження в дітях пасивності,. Очікування обов'язкової допомоги, демобілізації власних внутрішніх духовних сил.\nДо допоміжних формам пізнавальної діяльності школярів відносяться форми, що допомагають відстаючим заповнити відсутні знання і дозволяють успевающим рухатися вперед, серед них групи вирівнювання. У них входять відстаючі учні з однієї паралелі і утворюють спеціальний клас, який займається за адаптованою до їх проблем програмі. Успішна ліквідація прогалин дозволяє дітям повернутися в свої колективи. Такі групи дають хороший навчальний ефект і звільняють вчителя від зайвої витрати часу на відстаючих у звичайному класі. Разом з тим очевидно, що об'єднання всіх відстаючих в одній групі морально-психологічно діє на них гнітюче.\nДопоміжної формою навчання є і репетиторство - систематичні індивідуальні або групові додаткові заняття з теми, розділу або цілому навчальному курсу. Воно має на меті підтягування учня до рівня вимог стандартної програми. Одночасно може бути засобом засвоєння сверхпрограммних знань для успішного складання іспитів у вуз. Поширення репетиторства свідчить про недоробки з учнями в навчальному процесі середньої загальноосвітньої школи.\nДопоміжної формою просунутого навчання є факультативні заняття, учнівські дослідницькі групи, лабораторії, експедиції. Вони допомагають заповнити, розширити можливості навчального процесу в цілях розвитку індивідуальності, обдарувань, нахилів та інтересів дітей. Ці форми сприяють розширенню кругозору школярів, систематизації вільно надходить до них інформації, задоволенню духовних запитів. З їх допомогою реалізуються спеціальні програми, що поглиблюють знання учнів, що розширюють можливості профоріен-тації, спеціалізації в деяких видах діяльності.\nТакі найбільш поширені форми організованого процесу навчання школярів. До них пред'являється ряд науково обгрунтованих вимог, дотримання яких забезпечує ефективність навчального процесу:\n- змістовна наповненість, інформаціонкая насиченість форми, науковість і духовно-моральна спрямованість, переданих дітям знань, міцність відпрацьовуваних навичок; тісний зв'язок змісту навчальних форм з практикою оновлення суспільства, а також опора на інформацію, що отримується школярами по каналах засобів масової інформації;\n- забезпечення повної ясності, розуміння та засвоєння всіма учнями основних узагальнень, навичок і прийомів розумових дій, методів самостійної роботи;\n- активно-діяльнісний характер взаємного спілкування, навчального взаємодії вчителя та учнів, що породжує атмосферу творчого пошуку і самостійних відкриттів;\n- розвиток інтелектуальної сфери і всіх сутнісних сил у процесі навчальної діяльності: відчуттів, уявлень, сприйняття, теоретичного і образного мислення, пам'яті, уяви, мови, почуттів, а також зору, слуху, нюху, глотки, фізичних сил;\n- емоційна насиченість навчального взаємодії вчителя та учнів, що формує естетичне ставлення до досліджуваного предмета і процесу пізнання;\n- динаміка структури форм навчання, перехід з однієї форми в іншу залежно від мінливих обставин процесу дізнання, рівня підготовленості, успішності просування учнів у засвоєнні матеріалу;\n- поєднання колективно-масової, групової та індивідуальної роботи, забезпечення взаимообучения учнів;\n- поєднання обов'язкових навчальних завдань з добровільною, по інтересам і здібностям колективної, групової та індивідуально-творчою діяльністю дітей;\n- формування навичок роботи з комп'ютером, самостійної обробки та аналізу потоку наукової, художньої та політичної інформації;\n- застосування передових, адекватних віковим можливостям дітей, характером наукового матеріалу та обраній формі методів навчання.\nВиконання цих вимог дає можливість найбільш повно використовувати навчальні та виховують резерви форм процесу навчання.\nІнформація, релевантна "ТИПИ І СТРУКТУРИ УРОКУ ТА ІНШИХ ФОРМ ПІЗНАВАЛЬНОЇ ДІЯЛЬНОСТІ "\nуроку з обов'язковим проведенням по закінченні роботи розслаблюючій фізкультхвилинки. Застосування ІТ на уроках у початковій школі дозволяє ефективно формувати стійкий пізнавальний інтерес, уміння і навички розумової діяльності, творчої ініціативи і самостійності в пошуках способів вирішення поставлених завдань. Сучасний вчитель повинен вміти грамотно застосовувати в своїй\nструктурі навчальних завдань / / Радянська педагогіка. - 1961. - № 3. 2. Загвязинский В.І. Про постановку та вирішенні пізнавальних завдань у навчальному процесі: Метод. реком. - Тюмень, 1973. 3. Лернер І.Я. Досвід застосування пізнавальних завдань в V класі / / Викладання історії в школі. - 1967. - № 1. 4 Див: Міллер Дж. Магічне число сім плюс або мінус два: Про деякі межах нашої\nуроку і методи його проведення Для викладачів навчальних центрів (ліцеїв) і середніх професійних навчальних закладів становлять інтерес: уроки-лекції, уроки рішення «ключових завдань», уроки-консультації та залікові уроки. Для викладачів освітніх установ початкової та середньої професійної освіти може бути прийнятною система модульної побудови уроків\nформ знання і пізнавальної діяльності. 2. Структура знання: а) специфіка і форми чуттєвого пізнання; б) специфіка і форми раціонального пізнання; в) єдність чуттєвого і раціонального. 3. Наукове знання, його специфіка і будова. Теми рефератів 1. Наука класична, некласична, постнекласична. 2. Специфіка соціального пізнання. 3. Основні напрямки\nтипи злочинців; - психологія скоєння злочинного діяння; - психологія рецидивної та підліткової злочинності; - психологія групової та організованої злочинності; - психологія провини і відповідальності. 4. Психологія кримінального судочинства. - Психологія попереднього слідства: психологія особистості слідчого та інших учасників кримінального процесу; психологія


Головна/Екологія/Клімат змінюється, суперечки не вщухають\n396 Час читання: 3 хв\nЗміна клімату і її причини — одна з найбільш обговорюваних екологічних тем у світі. Рішення американського лідера Дональда Трампа про односторонній вихід країни з Паризької угоди, що передбачає скорочення викидів парникових газів, запустило новий виток дискусії з цього питання.\nБільшість фахівців вважають, що основна причина зміни клімату — діяльність людини. Але в світі є прихильники і протилежної думки: якщо людина і впливає на клімат, то незначно. Розповідаємо про те, які аргументи вони висувають.\n“Якщо не віриш — ти неандерталець”\nГлава Міненерго США Рік Перрі нещодавно заявив, що не вважає масштабні викиди вуглекислого газу основною причиною глобального потепління. “Ідея, що всі ці наукові питання повністю вирішені, і якщо ти в це не віриш, то ти якийсь неандерталець, це, з моєї точки зору, абсолютно неприйнятно”, — додав Перрі.\nУ березні цього року з аналогічною заявою виступив новий керівник головного природоохоронного відомства Сполучених Штатів — Федерального агентства з охорони навколишнього середовища — Скотт Прюітт.\nВін вказав, що “проблематично точно виміряти вплив діяльності людини на клімат”. Він також зазначив, що є “значні розбіжності щодо ступеня такого впливу”.\nПізніше Перрі все-таки визнав, що людина впливає на зміну клімату, правда, зробив застереження, що наука ще не сказала свого останнього слова з цього питання.\nВЖЕ БУЛО НЕ РАЗ\nПід впливом природних чинників клімат на Землі змінювався завжди. Льодовикові періоди кілька разів змінювалися періодами підвищення температури. Потепління відбувається головним чином за рахунок нагрівання Світового океану, а він, у свою чергу, нагрівається через парниковий ефект: парникові гази (діоксид вуглецю СО2, метан та оксид азоту), накопичуючись в атмосфері, створюють навколо планети свого роду екран, так що енергія, отримана від сонячного випромінювання, не повертається в космічний простір, а поступово накопичується, приводячи до нагрівання поверхні планети. Чому це відбувається, питання досі спірне.\nЧи винна людина?\nЕксперти, які скептично відносяться до того, що головним “винуватцем” кліматичних змін є людина, відзначають, що періоди потепління неодноразово відбувалися в історії Землі, тому немає підстав припускати їх антропогенного походження. До того ж за останні 30 років в якихось регіонах відбувалося потепління, інших — похолодання.\nДеякі вчені вважають, що головною екологічною проблемою планети є зменшення площі лісів і незворотні зміни клімату швидше будуть викликані не парниковими газами, а порушенням механізму глобального волого – та теплопереносу, який забезпечується рослинністю планети. Географічні теорії пояснюють довготривалі коливання клімату рухами земної кори і зміною положення материків і океанів.\nЗниження альбедо та інші причини\nПарникові гази, на які прихильники теорії глобального потепління покладають основну “провину”, дійсно впливають на температурні процеси в атмосфері, але незначно. Як пояснювали океанологи, “розроблена в інституті фізична теорія клімату оцінює цей внесок приблизно до 8,5%”. На їхню думку, головну роль (65%) у розподілі температури в нижніх шарах повітряної оболонки Землі — тропосфері — грає конвекція, тобто переміщення більш теплих повітряних мас вгору, а холодних — вниз. Ще 25% дають процеси конденсації вологи.\nЩо стосується метану і вуглекислого газу, то їх роль в потеплінні не до кінця зрозуміла. Наприклад, із спостережень американських вчених під керівництвом президента Інституту науки і медицини Артура Робінсона помітний зв’язок коливань температури зі сонячною активністю. А з накопиченням вуглекислого газу в атмосфері такого зв’язку практично немає. При цьому дослідники відзначали, що накопичення вуглекислоти в повітрі повинно призводити не до потепління, а до похолодання клімату, і навіть пророкували його наступ протягом найближчих 20-30 років, враховуючи 60-річні цикли сонячної активності.\nУ будь-якому випадку мало хто сперечається, що концентрація парникових газів в атмосфері збільшується, а середня глобальна температура зростає.\nУ 2015 році вчені вперше в сучасній історії зафіксували перевищення середньої температури планети більш ніж на 1 °C порівняно з XIX століттям, коли почалося спостереження за змінами глобальної температури. Експерти прогнозують, що її перевищення на 2 °C порівняно з доіндустріальним рівнем буде мати незворотні наслідки для людей і екосистем.\nКлімат на планеті в цілому стане більш вологим.\nРівень моря в XXI столітті підвищиться до 1 м.\nМожуть зникнути до 30-40% видів рослин і тварин, оскільки їх середовище проживання буде змінюватися швидше, ніж вони зуміють пристосуватися до цих змін.\nЗміниться видовий склад лісу, і розпочнеться інтенсивне танення льодовиків.\nОпріснення океану через танення льодів викличе зміни Гольфстріму.\nЗбільшиться частота і сила аномальних явищ, таких як екстремальні вітру і хвилі спеки”, цунамі і повені.\nЛюдський чинник у зміні клімату, можливо, і нікчемний в порівнянні з масштабністю природних процесів, але все-таки є. За оцінками кліматологів, щоб не допустити драматичного розвитку подій і утримати зростання температури в межах до 2 °C, країн світу необхідно до 2050 року наполовину зменшити глобальні викиди по відношенню до рівня 1990 року, а до кінця XXI століття — скоротити до нуля.


На окупованому півострові знайшли повішеним кримського татарина, який зник місяць тому. Родичі не впізнали | Новинарня\nHome / В окупації / На окупованому півострові знайшли повішеним кримського татарина, який зник місяць тому. Родичі не впізнали\nНа окупованому півострові знайшли повішеним кримського татарина, який зник місяць тому. Родичі не впізнали\nТіло зниклого більше місяця тому кримського татарина Османа Аджиосманова знайшли повішеним у лісосмузі.\nПро це у вівторок, 10 серпня, інформує телеканал ATR.\nТіло 19-річного жителя Зуї знайшли повішеним у лісосмузі поблизу села Литвиненкове.\nОкупаційні поліціянти заявили, що знайдене тіло схоже за описом, проте родичі не впізнали у знайденій людині Османа. Вони кажуть, що на хлопцеві був інший одяг.\nНині триває експертиза, щоб достеменно встановити особу померлого. Окупанти ж розглядають самогубство, як головну версію трагедії.\nНагадаємо, що Осман Аджиосманов зник ще на початку липня, коли вийшов за межі свого обійстя. Зв’язок із ним обірвався. Хлопця зафіксувала камера нагляду на АЗС біля села Литвиненкове.\nДнями повішеним знайшли ще одного кримського татарина — 23-річного Айдера Джемалядінова. Вранці 26 липня він прямував на роботу своєю автівкою і зник. Його тіло без ознак життя знайшли за кілька днів.


Каунасские форти — найстрашніше місце Литви\nMapMe.Club » Поради » Каунасские форти — найстрашніше місце Литви\nПише блогер Олександр Лапшин:\nМало хто знає, що литовський Каунас — це справжнє місто-фортецю, оточений кількома лініями оборони і більш ніж 10 потужними фортами, побудованими російською армією з 1879 по 1915 роки для захисту від Німеччини. Цей шедевр фортифікацій міг би стати серйозним центром туризму, якби не похмура деталь його історії: в роки війни німці перетворили частину фортів в місця масових вбивств євреїв та поляків в період з червня по липень 1941 року. Понад 50 тисяч людей були вбиті в одних тільки сьомому і дев'ятому фортах Каунаса. Вбивства супроводжувалися абсолютно диким садизмом з выкалыванием очей, відрізанням кінцівок, вирізуванням з животів вагітних жінок ненароджених дітей. Я це, власне, до того кажу, що складно сприймати ці фортеці виключно як пам'ятник оборонної архітектури, вже дуже похмура і гнила тут аура. З боку абсолютно пасторальний пейзаж спальних районів і зеленої травички.\nНімці активно заохочували місцеве населення до участі в грабежах і вбивствах, тому відразу ж після взяття Каунаса 23 червня 1941 року почалися етнічні чистки, якими займалися литовські партизани, до цього активно брали участь в боротьбі з радянською владою. У перший же тиждень литовськими «партизанами» були вбиті понад 3000 євреїв і поляків у каунаському кварталі Вилиямполе, на північ від старого міста за мостом. Вражаючий і той факт, що німці зберігали формальний нейтралітет і навіть організували переселення місцевих євреїв у гетто з метою... захисту їх від литовців. Треба зауважити, що на тлі активної участі місцевих жителів у геноциді саме Литва займає одне з перших місць в Європі за кількістю людей, які рятували євреїв та поляків. Сотні литовців, ризикуючи власним життям, переховували у себе вдома євреїв, яких виводили їх з міста і передавали радянським партизанам.\nЗрозуміло, гетто не стало порятунком і всі в'язні гетто, до цього використовувалися як робоча сила, були вбиті в 1943 році. Людей тисячами переганяли з каунаського гетто в 7 та 9 форти, а тут заганяли у ями і розстрілювали.\nДев'ятий форт при німцях використовувався як в'язниця, але був переповнений. Восени 1943 року тіла жертв почали засипати вапном і потім спалювати, щоб знищити свідчення масових вбивств. Для цього спочатку слід було розкопати масові поховання і дістати звідти розкладені трупи — приблизно 12 тисяч осіб. Безпосереднім здійсненням операції змусили займатися 34 ув'язнених, які намагалися втекти з Каунаського гетто, а також 26 радянських військовополонених і чотирьох російських жінок.\nУкладені дев'ятого форту перебували під суворою охороною і після закінчення роботи містилися в ланцюгах. Тим не менше 24 грудня 1943 приблизно 60 в'язням вдалося втекти. Організував втечу капітан Радянської армії Весельницкий, був одним із в'язнів дев'ятого форту. Деякі з них змогли вибратися з міста, де приєдналися до партизанів. Таким чином, нацистські звірства в дев'ятому форте стали відомі за рік до закінчення війни.\nМасивні печі, як ви здогадалися, ніхто для в'язнів не топив. Люди замерзали в камерах від холоду, захворювали на туберкульоз, вмирали від важкої роботи, антисанітарії і відсутності їжі. Простими словами, з фортів живими вже не виходили.\nВ кінці 1943 – початку 1944 року стало очевидним, що дні фашистської Німеччини полічені. Союзники наносили удари з повітря по Кенигсбергу, Клайпеді (Мемелю), Каунасу і багатьом іншим містам, які перебували під німецькою окупацією. По цих коридорах викопані трупи перетягували в іншу частину фортів для спалювання, побоювалися, що якщо робити це відкрито, то відбувається зможуть зняти з літаків-розвідників.\nА це сьомий каунаський форт, що знаходиться в міській межі. Якщо дев'ятий форт перетворений у музей геноциду та масових вбивств, то тут створено музей військової історії та фортифікацій. Керує музеєм історик і краєзнавець Володимир Орлов, якого я дякую за екскурсію і багато цікавих відомостей про каунасские фортифікації. Об'єкт чудово зберігся, реставраційні роботи активно просуваються, і побувати тут дуже цікаво.\nЯк і всі інші каунасские форти, сьомий теж ні разу за призначенням не використовувався. У Першу світову місто було взято німцями практично без бою, у Другу світову ті ж самі німці знову увійшли в місто, залишений радянськими військами. У фортах були в'язниці в мирний час, а в роки війни — місця масових вбивств цивільного населення.\nВбивства здійснювалися ось тут, у внутрішній частині сьомого форту. Людей заганяли партіями, по кілька сотень у кожній групі, а потім розстрілювали з розташованих по периметру кулеметів. Потім тіла тут же «обробляли», ну в сенсі знімали з них скільки-небудь придатну одяг і взуття.\nПотім волочили трупи назовні ось по цій доріжці і закопували біля форту. Пізніше, як і у випадку з 9 фортом, тіла знову викопували і на цей раз спалювали.\nПотужні фортифікації вражають.\nУ післявоєнний період в сьомому форте розміщувалася військова частина.\nНаскільки я розумію, цей нетиповий бетонний бункер побудований німцями.\nВсередині форту розташований відмінний військовий музей, де ви можете потримати зброю у власних руках і навіть поклацати затворами. Місцева молодь, що захоплюється військовою історією, активно робить селфи з радянськими і німецькими автоматами часів війни.\nКаунасские форти — похмурий, але разом з тим цікавий історичний об'єкт, де настійно рекомендую побувати, якщо вас занесе нелегка в Каунас. Що ж стосується містечка як такого, то він досить цікавий. Час там ніби зупинився, і ви ніби на машині часу перенесетеся в минуле.\nСекретні бункери і бомбосховища Швейцарії


Вадим Велков другий рік поспіль доводить, що є найкращим дзюдоїстом України своєї вікової категорії. Після перемог на чемпіонатах України U-17, U-18, срібної медалі U-21, «золота» літніх спортивних ігор України у 2016-му, цьогоріч він виграв чемпіонат України U-18 і вдруге отримав право позмагатися на трьох етапах кубків Європи та пройт відібір на чемпіонат Європи. 10-12 березня вихованець обласної комплексної ДЮСШ «Ніка» взяв участь у першому етапі Кубка Європи в Загребі. Про свої виступи у Хорватії він розповів «Дзюдо-Центру».\n- Як оцінюєш свій виступ, взагалі чи задоволений ти своєю боротьбою у Загребі?\n- Спочатку мені все подобалося. Я був готовий добре функціонально, налаштувався добре мені було байдуже хто проти мене виходить на татамі, розраховував на свої сили, був упевнений у собі. Першу переміг болгарина достроково - заробив ваза-арі, а потім кинув суперника з на іппон. Другу вигравав два ваза-арі в угорця, потім почав ще більше атакувати, оскільки суперник був занадто активний, прагнув відігратися. Я провів атаку, але вийшло так, що угорець контратакував, і вже я впав на ваза-арі. Але він заробив ще два шидо так я і переміг. У третій сутичці за вихід у чвертьфінал моїм суперником став італієць. Я був добре налаштований, відчував, що це моє. Спочатку ми дещо «побадалися», а за хвилину-півтори я отримав травму. Мій опонент робив зачіп, я уникаючи його, почав рухатися в протилежну сторону, в мене нога завернулася до його ноги, італієць упав на мою ногу, в ній щось хруснуло. Я впав на ваза-арі, а він робив утримання, я мостом перекотився, почав його утримувати: руками його затис, а от ногами затиснути не міг через біль. Мене суддя запитав чи потрібен лікар, на що я дав відмову. Мій тренер Сергій Миколайович Нечмоня порадив зніматися, але я відмовився. Не міг я так завершити поєдинок, і продовжив боротися. Потім я, можна сказати, вже не боровся - ще раз пропустив кидок на ваза-арі.\n- Якби не травма, пройшов би італійця?\n- Не лише його пройшов - я би точно став на п’єдестал. Я був настільки упевнений, у собі… Давно такого не відчував. Ще, мабуть, із минулорічного чемпіонату України до 18 років.\n- Напевне, зіграв свою роль і досвід, адже минулого року ти вже брав участь у трьох етапах Кубку Європи, змагався на чемпіонаті Європи U-18.\n- Не знаю яку роль зіграв досвід, бо для мене головне – налаштування. Якщо я підведу себе психологічно правильно, то мені байдуже який трапиться суперник: високий, кремезний чи будь-який інший. Якщо я налаштуюся правильно як це було у Хорватії, в мене піде боротьба. Зараз я поступово відновлююся, розраховую, що до другого етапу Кубку Європи, який пройде в Чехії 7-9 квітня, ніжка пройде. Там буде нагода взяти реванш, адже суперники будуть ті ж самі.\n- Хвилювання було перед виступами?\n- Воно завжди є спочатку. Коли виходив проти болгарина, хвилювався, бо не хотів програвати, а мені треба було показати себе. Ти виходиш спочатку хвилюєшся, а потім береш захват і починаєш боротися. Коли отримав першу перемогу, відчув упевненість, що можу і воно пішло. На третю сутичку хвилювання не було зовсім, лише була спортивна злість.\n- Цю невдачу ти сприйняв як досвід і наступного разу такої помилки не допустиш…\n- Саме так. Звичайно, спочатку було прикро, але що поробиш, коли така травма. Я сподівався, що мій суперник, пройшовши далі, дасть мені можливість втішатися. Навіть із травмою я був готовий боротися у втішних поєдинках, а коли хвилин за п’ять я відійшов від адреналіну, відчув сильний біль, зрозумів, що для мене змагання в Загребі завершилися. Та й італієць далі чвертьфіналу не пройшов, посівши п’яте місце.\n- Як почуваєшся зараз, відновився після травми?\n- В мене надрив зв'язок гомілкостопу. Ще лікую ногу, але вже тренуюся, почуваюся впевнено, та якщо щось робити – бігти, розминатися, то ще нога болить. Треба потерпіти…\n- Другий етап пройде в квітні у Чехії, а за третій що відомо?\n- Мій тренер Сергій Миколайович казав, що в Румунії. Але участь у ньому залежатиме від того, як я відборюся на другому етапі Кубка Європи.\n- Розкажи дещо про свої козирі на татамі, за рахунок чого ти перемагаєш суперників?\n- Мій козир це налаштування. Мені головне розізлитися, і тоді буде все байдуже, я показуватиму свою боротьбу. Треба на татамі бути першим номером. Взагалі мені подобається більше щільна боротьба: більшість моїх суперників високі, кремезні, з ними не можна боротися з дальньої дистанції, а треба зближуватися, де я почуваюся комфортно.\n- Вадиме, ти вже досвідчений, титулований спортсмен. Які ставиш перед собою найближчі цілі?\n- По нашому віку зараз мені вже треба «стріляти», пробиватися до еліти європейського дзюдо. Минулого року я європейські виступи провів невдало, то треба цього року показати себе і боротися за медалі європейського зразка. В Україні я вже другий рік поспіль усім доводжу, що є найкращий\n- Я тобі цього бажаю. Передусім – досягти своєї мети, щоб тебе оминали травми. Якщо ти вже сам бачиш, що тобі під силу перемагати всіх суперників, то треба їх перемагати і ставати чемпіоном Європи. Успіхів!\n- Це треба, дуже дякую. Цією розмовою Ви мене ще більше зарядили!


Тушь Объем, эффект накладных ресниц новая наличие - KidStaff\nТушь Объем, эффект накладных ресниц новая наличие\nОткуда: КиевЗаходил(а): 26.02.2017 (15:09)09... (показать)\nТуш для вій «Об´єм. Ефект накладних вій» Оціни ефект накладних вій! Формула туші містить тисячі мікроволокон різного розміру та форми, що огортають кожну вію, надаючи їй об´єм і довжину. А щіточка мигдалеподібної форми ретельно профарбовує кінчики вій навіть у куточках очей і захоплює нижні вії. Ціна - 50 грн. Все объявления - http://www.kidstaff.com.ua/allusertems-342791.html Помощь\nТушь Объем, эффект накладных ресниц новая наличиеИспользование данного веб-сайта означает принятие его Условий пользования.