Емілі Ратаковскі показала голі груди в домашній фотосесії | РБК-Україна\nНапівгола на дивані: Емілі Ратаковскі розбурхує мережу гарячими кадрами\nLite » Новини шоу-бізнесу 16.08.2019 - 21:33 Новость на русском\nЕмілі Ратаковски (фото: instagram.com/emrata)\nМодель продовжує епатувати\nЕмілі Ратаковски, яка нещодавно підірвала мережу неголеними пахвами та есе на тему сексуальності для американського Harper's Bazaar, продовжує розбурхувати послідовувачів. Тільки тепер 28-річна красуня повернулася до своїх звичних образів: максимально спокусливих та без провокаційних деталей. Хоча, якщо врахувати, що кожен знімок Ратаковскі викликає бурю обговорень, а часом і критики, то провокація – їх постійний посил.\nЕмілі в об'єктиві чоловіка (фото: instagram.com/emrata)\nНа цей раз модель і актриса показала фото, зроблене її чоловіком в домашній обстановці. Вона лежить на дивані в довгій рожевій спідниці і бежевого відтінку босоніжках на високих підборах, прикривши пишні груди рукою. На обличчі дівчини помітний досить яскравий макіяж. Мабуть, подружжя кудись збирається. Або ж тільки повернулося. У будь-якому випадку Емілі поспішила додати, що кадр зроблений саме Себастьяном. «Зроблено моїм чоловіком, в Inamorata», – написала спекотна красуня.\nЕпатажна зірка в той же самий час мила і домашня (фото: instagram.com/emrata)\nТреба зазначити, що Емілі дуже пишається своїм шлюбом і часто зізнається в коханні чоловікові. А фото з ним і обожнюваним псом Коломбо в її мікроблозі з'являються нітрохи не рідше картинок сексуального характеру.\nНагадаємо, Емілі вийшла заміж за актора і продюсера Себастьяна Бір-МакКларда в лютому 2018-го. Слід зазначити, що пара зустрічалася всього пару тижнів, перш ніж вирішила узаконити свої стосунки. Емілі досі з трепетом згадує цей день і навіть зберегла окрему папку хайлайтс в Instagram.\nНові фото Емілі (фото: instagram.com/emrata)\nЦікаво, що таке завзяття до створення домашнього вогнища Емілі передалося явно не від батьків. Вона з'явилася на світ у сім'ї викладачки англійської мови та художника, які, за спогадами Емілі, були волелюбними і ніколи не перебували у шлюбі. Свою матір Ратаковскі називає «феміністкою і інтелектуалкою». У дитинстві разом з ними знаменита модель багато подорожувала, поки не підписала свій перший контракт і не зайнялася кар'єрою.\nХижачка: Вінні Харлоу спокушає бездоганною фігурою в леопардовому комбінезоні Вічно молода: Моніка Беллуччі захоплює пишними грудьми і стрункими ногами\nНовини України модельмодакрасота\nПотап розбурхав заявою про спільних дітей з Настею Каменських (відео)


Життя європейців: Польська ґміна Грубешів. Фінанси та співпраця з ЄС | Українська правда _Життя\nЖиття європейців: Польська ґміна Грубешів. Фінанси та співпраця з ЄС\nМинулого разу ми розповідали про польську систему місцевого самоврядування. Сьогодні наш співрозмовник, Пьотр Тарасюк, продовжує розказувати про свою ґміну, про її фінанси, шляхи наповнення бюджету та про проекти з ЄС.\n2004-го року Польща стала країною-членом ЄС та почала отримувати гроші на прискорення розвитку. Пьотр розпочав своє стажування в управлінні ґміни 2003-го року й за 10 років він написав та втілив у життя більше 20 проектів за допомогою фінансової підтримки з ЄС. Стільки ж проектів реалізовано з дофінансування з норвезьких грошей, швейцарських, польських тощо.\nПьотр також співпрацює з різними неурядовими організаціями й приватними особами, допомагаючи їм у цьому процесі.\nҐміна Грубешів розташована на кордоні з Україною на висоті поміж українськими містами Володимир-Волинський та Червоноград. Площа ґміни становить 259 квадратних кілометрів (довжина з півночі на південь 29,5 км, а ширина зі сходу на захід 14 км), її населення – близько 11 тисяч мешканців.\nЦікаво, що ця ґміна розташована навколо іншої ґміни, якою є саме місто Грубешів. Водночас, сама будівля ґміни (сільської) Грубешів розташована в місті Груберів – тобто, фактично, на території іншої одиниці місцевого самоврядування.\nҐміна Грубешів розташована в грубешовському повіті та люблінському воєводстві. У Польщі всі населені пункти, які не є містами, є селами – тобто, "селищ" як адміністративної одиниці не існує. Водночас, на відміну від України, існують також і так звані "солецтва", sołectwa.\nСолецтва – або в містах "мікрорайони", "дільниці" – створені ґмінами і є їхніми допоміжними одиницями. Наприклад, до ґміни Грубешів входять 37 сіл, зорганізовані в 36 солецтв.\n"Міст у нашої ґміні немає. Кожне село ґміни є солецтвом, а в одному випадку солецтво створено двома селами. Населення найбільшого села в ґміні становить приблизно 700 людей, а найменшого – 30 людей. Головою солецтва (не села! – хоча в практиці в більшості припадків це одне й теж саме) є солтис, сільський староста. Ґміна Грубешів є типово землеробською, тут не має промисловості. Віднедавно в нас розвивається туризм", – розповідає Пьотр.\nВійтом ґміни Грубешів від 1992-го року безперервно є одна людина – Ян Молодецький. Незважаючи на наявність конкурентів на виборах, мешканці ґміни щоразу його обирають ще в першому турі. У минулому селянин, він не є членом жодної політичної партії.\nЗараз в управліннї ґміни Грубешів 32 постійних працівника. Чергові вибори до місцевого самоврядування в Польщі, у тому числі до рад ґмін та на війтів відбудуться 16 листопада 2014 року.\nОсновою функціонування кожної ґміни є її бюджет. Ґміна як одиниця територіального самоврядування має забезпечену участь у громадських доходах – відповідно до її завдань.\nДжерелом доходів ґмін є насамперед її власні доходи – відсотки з податків та з оплат, доходи, отримувані через ґмінні одиниці й бюджетні підприємства ґміни; доходи з майна ґміни тощо. Існує також фінансування з бюджету держави – загальна дотація, цільові дотації тощо.\nОднак, основою доходів бюджету в ґміні Грубешів є аграрний податок – тобто, податок на володіння землею. Кожен, хто володіє землею, мусить платити цей податок.\n"Платять його в солецтві або в банку на рахунок ґміни. Розмір його дуже різний та залежить від класу землі та рішення ради ґміни. Наприклад, у нас за 1 гектар землі 1-го класу треба платити приблизно 140 злотих, або 33,5 євро на рік", – розповідає Пьотр.\nЦьогорічний бюджет ґміни Грубешів становить приблизно 30 мільйонів польських злотих, це трохи більше 7 мільйонів євро.\nКонтроль за бюджетом ґміни\n"Контролювати бюджет ґміни можуть майже всі", – стверджує Пьотр. Передусім існує Регіональна розрахункова палата – державний, зовнішній і незалежний орган контролю й нагляду за одиницями територіального самоврядування.\nПроект кожного бюджету, або його зміни готує війт. На практиці, цим займаються працівники управління, а Регіональна розрахункова палата оцінюює його. Без позитивної оцінки бюджет не може прийматися.\n"Треба пам'ятати, що місцеве самоврядування в Польщі – це люді, а не влада, тому всі можуть контролювати владу, яка є тільки представником мешканців. Що цікаво, що людину, яка хоче отримати документи, не можна питати, навіщо їй потрібні ці документи", – додає Пьотр.\nКонтролювати може також прокурор. Витрати дуже детально контрольовані в зв'язку з реалізацією проектів з ЄС – окрім польських інституцій, контролювати ґміну можуть також працівники органів ЄС.\n"Найбільшою проблемою для нашої ґміни від декількох років є система фінансування освіти. За це в публічних школах – початкова школа та гімназія – відповідає саме ґміна", – каже Пьотр. Щоправда, вона отримує дотації, але вони недостатні, адже закон визначає рівень зарплати для вчителів, які є дуже захищеною категорією в Польщі, незалежно від умов у даній ґміні.\n"Третина бюджету нашої ґміни – це витрати на освіту. Це проблема не лише в нас, але в ґмінах у цілої Польщі", – додає він.\nУ ґміні Грубешів 6 публічних (державних) початкових шкіл і 2 гімназії, а також 7 приватних початкових шкіл.\nУ Польщі є 4 рівні вчителів, і всі вони соціально захищені. Перший рівень – це вчитель-стажер. Зарплата залежить від рівня та рівня освіти. Найменша за законом зарплата такого вчителя становить 1.513 польських злотих на місяць або 365 євро. При цьому найменша зарплата, яку може отримувати дипломований учитель – тобто, такий, який має рівень магістра та педагогічну підготовку – 3.109 польських злотих, або 762 євро.\nНа практиці, середня зарплата вчителя-стажера становить 2.717,59 злотих, що складає майже 650 євро, а дипломованого вчителя – 5.000,37 злотих, або 1.195 євро на місяць.\nФінансування проектів з ЄС\nПольща завершує користуватися із другого бюджету ЄС, що його було затверджено на 2007-2014 роки, та за декілька місяців розпочне третій. Перший бюджет ЄС був засвоєний у 2004-2006 роках, а до того були доступні європейські гроші, яке називали "передвступні", przedakcesyjne.\n"Можна сміливо сказати, що фінансування проектів з ЄС прискорило розвиток місцевого самоврядування, і це стосується не лише ґміни Грубешів, але цілої Польщі", – стверджує Пьотр. Адже грошей завжди бракувало, і велика кількість проектів ніколи б не було реалізована без підтримки ЄС. Тому фінансова підтримка ЄС – великий позитивний вплив членства в ЄС для Польщі.\nВодночас, як відзначає наш співрозмовник, деяка забюрократизованість та повільність усіх процедур становлять зворотній бік цього позитиву.\n"У нашій ґміні всі хочуть будувати, усі хочуть інфраструктуру, дороги, водопроводи й таке інше. А гроші з ЄС так поділені, щоб було й на дороги, і на водопроводи, і на розвиток людини – освіта, культура, туризм та інші. Тому ми не тільки будуємо, але вчимося та розвиваємося", – додає Пьотр.\nСьогодні в Польщі немає, мабуть, жодної ґміни, яка б не користалася європейським дофінансуванням. Нерідко на цьому наполягають самі мешканці – особливо, коли вони бачать, як за гроші ЄС розвиваються інші, сусідні ґміни.\nҐміна Грубешів користувалася з усіх можливостей. Але на початку, ще до 2006 року, багато інших ґмін та їхніх війтів або депутатів казали, що реалізація проектів невигідна, тому що потрібно на початку виділити гроші на документацію, при тому не можна бути певним, що дофінансування з ЄС буде отримане.\nОднак 2006-го року в Польщі відбулися вибори до місцевого самоврядування та не залишилося жодного війта жодної ґміни в Грубешовському повіті, які би не користувалася дофінансованням ЄС.\n"Виборці казали: "дивіться на ґміну Грубешів"", – каже Пьотр.\nЗагалом з 2004-го року ґміна Грубешів отримала дофінансування на проекти з ЄС у розмірі близько 13,5 мільйонів польських злотих, це 3,2 мільйони євро, а 7,5 мільйонів злотих, або майже 1,9 мільйонів євро додала зі свого бюджету.\n"У рамках проектів з ЄС ми будували водопроводи та будували, ремонтували й обладнували świetlice wiejskie – сільські будинки культури, – у нас такий майже в кожному селі. Ми також побудували спортивний стадіон і обладнали гімнастичну залу в школі, створювали дитячі садочки, будували туристичну інфраструктуру. У тому числі був також проект створення туристичного шляху, у якому нашим партнером було українське місто Володимир-Волинський", – розповідає Пьотр.\nДо слова, співпраця з Україною не обмежується цим проектом.\n"Зараз постійно співпрацюємо з п'ятьма органами самоврядування та однією школою на території України – селище міського типу Чорноморське в Одеській області, місто Хуст та місто Виноградів у Закарпатської області, місто Володимир-Волинський та район Гороговський у Волинської області, і школа в Кривому Розі Дніпропетровської області. Окрім того, є ще "тимчасові" українські партнери нашої ґміни", – розповідає Пьотр.\n"Хочемо більше самоврядності"\nІдея самоврядування в Польщі активно розвивається.\nСьогодні можна говорити про більшу вагу місцевого самоврядування, аніж у будь-який інший історичний період в історії Польщі, вважає Пьотр. Але для цього був потрібний час – ще 20-25 років назад такий рівень розвитку самоврядування важко собі було уявити.\n"За 10 років моєї праці в управлінні ґміни я бачу, як самоврядування змінювалося. Думаю, що ідея самоврядування в нас жива. Ми хочемо більше самоврядності, тому що в нашому випадку ця ідея насправді працює".


Ламінат LD 75 Classic Дуб Бариста 6420WM - ціна Львів\nЛамінат LD 75 Classic Дуб Бариста 6420WM - характеристика\nЛамінат LD 75 Classic Дуб Бариста 6420WM - ціна 539 грн. за квадратний метр. Це підлогове покриття товщиною 8 мм, порода дерева - дуб, фаска - З фаскою. Брашірованная поверхню ламінату має світлий відтінок і матовий блиск. Для того, щоб купити в інтернет-магазині Ламінат LD 75 Classic Дуб Бариста 6420WM покладіть товар в кошик або зв'яжіться з нами будь-яким доступним способом. Товар є в наявності.


Чорна вежа Міжгір’я. День журналіста в аномальній зоні - портал новостей LB.ua\nГлавная — Политика — 7 июня 2013, 17:00\nКожен рік в День журналіста працівники ЗМІ збираються біля «Межигір’я». Це стало традицією після того, як в 2010 році новообраний Президент Віктор Янукович на прес-конференції пообіцяв присутнім організувати для них екскурсію резиденцією. Проте, як виявилося, обманув.\nДля журналістів сходити в гості до Президента – не потреба в жовтих сенсаціях. Причини інші: житель Міжгір’я Віктор Федорович Янукович – Президент. Утримання першої особи країни чимало коштує платникам податків. І громадськість має право контролювати чи не перевищуються в стократ його витрати над доходами.\nДля прикладу: життя президента США – як на долоні. Знаменитий Білий Дім оточений лише благеньким кованим парканом, в середину водять екскурсії.\nТакож особлива цікавість до Межигір’я виправдана тим фактом, що державна резиденція була приватизована фірмами, що видаються вельми близькими до Януковича. Приватизована по сумнівних схемах. До того ж, у журналістів чимало підстав сумніватися в тому, що розкішні об’єкти для Президента в його маєтку будуються не корупційним коштом.\nОтож, в четвер журналісти в черговий раз намагалися донести свою позицію до Президента. Але так і не були почуті. Зате вкотре стали свідками згортання демократії в Україні.\nМежигір’я красномовно демонструє справжні наміри і прагнення керівництва країни. Ту модель держави, яку будує Віктор Федорович, нині можна наочно побачити в селі Нові Петрівці, що має «щастя» межувати з його маєтком. Це розкіш під’їзної дороги до маєтку й глиняне місиво вуличок поміж сільськими кварталами, що прилягають до президентського тракту. Це фактична заборона проводити мирні зібрання і акції протесту та займатися тут журналісткою діяльністю. За все це легко опинитися в міліції. Це відсутність права на вільне пересування. Якщо ти – мешканець Нових Петрівців і вирішив піти в місцевий ліс, який межує з резиденцією, або на берег Київського моря неподалік, знову таки, ризикуєш опинитися в буцегарні.\nПри чому будь-яка особа на території Новопетрівської сільської ради - абсолютно безпомічна перед «безпредєлом», який там влаштовують силові структури. Тебе можуть затримати за те, що ти ловив рибу або збирав суниці біля Межигір’я. Відповідних статей в Кримінальному кодексі, поки що не має, тому оформляють це, як порушення громадського порядку, дрібне хуліганство або опір міліції.\nФото: Тетяна Чорновол\nРік тому такого жорсткого режиму, ще не було. Сьогодні «нові правила» розповсюдилися в певному радіусі від Межигір’я – у селі Нові Петрівці – але не факт, що вони втримаються в тих межах.\nЩоб переконатися, що вищевикладене – не просто слова, опишу, як я особисто провела День журналіста.\nВертольоти на службі у Януковича\nЖурналістам не пощастило. Була задумка: в День журналіста підняти в повітря над Межигір’ям іграшковий вертоліт з камерою – познімати нові розкоші президентського буття. Сподівалися, з огляду на присутність великої кількості журналістів, що нас не поламають.\nОднак, у вертольота, який належить автору і рік тому був привезений з США, раптом відмовив акумулятор. «Запасний» вертоліт також підвів.\nА ось у Президента проблем з вертольотом не було. Завдяки йому він повністю проігнорував акцію журналістів. Йому навіть не довелося розчищати дорогу для свого кортежу. У дев’ятій годині журналісти стали свідками, як сріблястий вертоліт «Аугуста», який платники податків орендують для свого Президента у його ж фірми, пролетів над їх головами. Це Віктор Янукович відбув у аеропорт Бориспіль.\nА журналістам залишилося спілкуватися з головою села Нові Петрівці, який співав ту саму пісню, що і рік-два тому. Про те, що акція під Межигір’ям, на яку подав заявку Артем Соколенко, заборонена судом, що вона порушує громадський спокій.\nГолові Родіону Старенькому довелося вкотре пояснювати, що журналісти прийшли висвітлити той факт, що Артем Соколенко – законослухняний громадянин, він виконав рішення суду і не з’явився під Межигір’я.\nГолова Новопетрівської сільради просив всіх розійдися, запрошував відсвяткувати День журналіста. В минулому році він пропонував нам коровай, нині – запрошував в ресторан. І це – за кошти сільської громади, яка страждає через відсутність асфальтованих доріг в селі! Журналісти відмовилися, хоча дехто поїхав познімати той «цирк».\nРодион Старенький - в центре\nА далі журналісти трохи поспілкувалися, сфотографувалися на фоні "Беркуту", що відгородив ворота «Межигір’я», і роз’їхалися.\nВсе відбулося майже спокійно, але силовики таки дали відчути журналістам, хто тут господар – влаштували кілька дрібних неприємностей. Такі собі «дзвіночки», мовляв, не забувайте, з ким ви граєтесь.\nПри в’їзді до Межигір’я ДАІ зупиняло автівки журналістів та прискіпувалися до того, що пасажири на задньому сидінні не прищеплені ременями безпеки. А Сергія Лещенка з «Української Правди» взагалі намагалися звинуватити в тому, що він… збив своїм авто міліціонера.\nВладиславу Пучічу, активісту «Демальянсу» з Житомира, який працює журналістом, також є що згадати зі святкування Дня журналіста.\nВін розповів автору, як йому напередодні подзвонив представник СБУ: цікавився чи їде він до Межигір’я і рекомендував цього не робити. Опісля на будинку Влада з’явилися листівки, в яких журналіста звинуватили у розповсюдженні порнографії, вхідні двері його квартири виявилися залиті якимось надміцним клеєм, їх ледь відкоркували; також довелося розбирати замок – він був напханим якимось непотребом.\nПучіч, до речі, не збирався приїжджати, але після всього того поїхав до Києва.\nПоїла суниць – опинилася міліції\nПісля того, як журналісти роз’їхалися, автор вирішила ще трохи пройтися місциною – підшукати місце, яке ще може знадобитися, якщо полагодимо вертоліт. Позаяк маєток від села відділяє ліс, мала пройтися по кромці лісу.\nЗі сторони маєтку нині в ліс не зайдеш. Прохід до нього, куди, до речі, автор ходила, ще дитиною, нині контролює «Беркут». Місцеві жаліються, що з лісу їх проганяють. Мовляв, це вже не ліс, а «охоронна зона».\nАвтор не стала сперечатися з «Беркутом», вирішила підійти з іншого боку – подалі від Межигір’я. Поблукала на автомобілі лабіринтом вузеньких вуличок старого села поки не під’їхала до цвинтаря, що межує з лісом, за яким знаходиться «Межигір’я». Автор їхала і дивилася, щоб не було «хвоста». Його не було.\nЯким же було моє здивування, коли через 15 хвилин (я встигла лише відвідати могилу свого дідуся, що похований на тому цвинтарі), моє авто виявилося заблокованим двома автомобілями. Один з них перекрив виїзд з цвинтаря.\nБуло зрозуміло, що це за мною. І тут піднялося таке обурення в душі: «Мене тепер в міліцію повезуть за відвідання могили дідуся!?».\nЦе вже переходило всі межі.\nНу, як все одно в міліцію їхати, хоч реалізую, що задумала.\nТож я швидко пішла – повз цвинтар – до лісу, бокові галявини якого межували з городами. На городах було повно людей, селяни якраз обгортали картоплю. І тут око автора зловило аномальну деталь: в сторону автора звідусіль по городах рухалися об’єкти, які аж ніяк не вписувалися в пасторальну картинку сільських буднів. Місячи лакованими туфлями жирні чорноземи, між кущами картоплі пробиралися чоловіки в …ділових сорочках та брюках.\n«Отже, по кромці лісу я пройти не можу! Повернутися до машини і поїхати додому не через райвідділ, також не можу . А що тоді я можу?» По-перше - поганяти цих осіб, що нахабно влаштували на мене травлю, по кропиві і хащах Межигірського лісу. По-друге – можна спробувати відвідати одне місце, де начебто з кручі проглядається маєток й зробити фото. Тобто виконати те, для чого призначався поламаний вертоліт.\nВ густому лісі, коли стрибають сонячні зайчики, нерухому людину в чорному важко помітити. Я собі тихенько йшла, по дорозі ласувала суницями, які якраз поспіли, час від часу спостерігала, як туди сюди за деревами пробігають табуни міліціонерів. Що мене особливо тішило – пробігають у літніх офісних сорочках. Після того, як місцевим фактично заборонили ходити в ліс, стежинки тут заросли, тож міліціонерам було не солодко. А ще ж комарі! Отже їм не пощастило. Мені – також, адже з кручі, до якої прямувала, виявилося нічогісінько не видно.\nВийшло: сходила в Межигірський ліс за суницями. І це було би непогано, якби не подальші події, які не залежали від моєї волі.\nНормально завершити день, я все одно не могла: біля авто чатували, на всіх вулицях, що межують з лісом, також чатували. Лише покинула ліс й вийшла на сільську дорогу, як мене оточив «Беркут».\nБійці були налаштовані вороже, було зрозуміло: у них наказ – затримати.\nВ мене вимагали документи, вони були в авто, до якого я пропонувала пройти представникам міліції.\n«Слухайте, хлопці, – казала я їм, – ви все одно мене знаєте. А також ви знаєте, що я нічого не порушувала. Хіба заборонено ходити лісом, або вулицями села Нові Петрівці?». Мені заявили, що я – підозріла особа і грубо запхали в авто.\nПід час цього «запихання», один «беркутівець» очевидно промазав по мені й влупив кулаком в автомобіль. Тоді мене звинуватили в тому, що я нанесла тілесні ушкодження представнику Беркуту.\nАле тільки уявіть, як можна ушкодити іншій людині кулак до крові, не будучі при цьому жертвою удару цього кулака? Тоді вони сказали: кров, це тому що я… вкусила. Чому ж тоді експертиза виявила під кров’ю забій тканин? Сміявся навіть суддя Вишгородського суду. Однак, мене таки звинуватили в опорі міліції. Щоправда, присудили найлегше покарання у вигляді штрафу.\nПроте на цьому пригоди не завершилися. Як виявилося, авто моє забрали на штрафмайданчик.\nПричому забрали – це важливо – зі спеціально облаштованої парковки біля цвинтаря. Пояснили: мовляв, від «свідомих громадян села Нові Петрівці поступила скарга на «безхозне» авто», яке до речі простояло лише півдня.\nУже на штрафмайданчику з’ясувалося: в автомобіля порізана шина. Ще одна дрібна помста. Ну, яка дикість!\nЗвичайно, в цій історії можна робити «поправку» на мою особу. Так, я, м’яко кажучи, не бажана поблизу Межигір’я, тут до мене існує особливе ставлення. Проте це зовсім не означає, що моя пригода в Нових Петрівцях – виняток в нашій «правовій» країні. Я мала повне право перебувати в лісі, який належить сільській громаді, а не приватизований фірмами близькими до «Межигір’я». Я мала право припаркувати авто біля цвинтаря, де похований мій дідусь. Але хіба це цікавило міліціонерів і тих, хто віддає їм накази. А що буде, коли аномальна зона навколо Межигір’я, де відбувається повний розпад демократичних цінностей, розростеться на всю країну?\nЖурналисты соберутся возле резиденции Януковича\nГлава Новых Петровцев пытался заманить журналистов на банкет\n06 июня 2013, 15:16\nТэги: Виктор Янукович, Межигорье, охрана, журналисты, День журналиста\nСоратники заключенной Юлии Тимошенко готовы поддержать ее решение в вопросе выезда за границу. Об этом «Главкому» заявили народные депутаты от «Батькивщины» Андрей Павловский и Сергей… 11:52\nБрат экс-«регионала» Андрея Веревского, которого в округе победил «свободовец» Юрий Бублик, предлагал ему, уже после победы на выборах, снять свою кандидатуру в обмен на «безбедную… 11:03\nВице-премьер предлагает реорганизовать "Укравтодор"\nВице-премьер-министр Александр Вилкул считает, что существующая система управления автодорогами должна быть приведена в соответствие европейским стандартам. В своей статье в издании… 10:32


Який зв'язок між стабільними цінами й економічним зростанням\n03.04.2017, 16:09 • 1780 • 0\nПитання стабільності цін – важлива частина економічного дискурсу в Україні, пише у своєму блозі на "Новому часі" колишній міністр економіки України Богдан Данилишин. Теоретичні дискусії на цю тему близько століття йдуть у світовій економічній науці. Деякі фахівці, що представляють різні економічні школи, взяли як істину припущення, що постійний рівень цін є головною ознакою монетарної та економічної стабільності. Для ряду теоретиків і практиків важливість стабільних цін стала настільки само собою зрозумілою, що спроби обґрунтувати цю тезу пішли на другий план – у зв'язку із наданою самоочевидністю. Про зв'язок цінової стабільності і економічного зростання – в моїй сьогоднішній колонці.\nНайважливіша роль стабільних цін постулювалась у працях таких шанованих фахівців в сфері грошового обігу, як А.Пігу і Г.Кассель. Перший вважав, що якщо регулювати обсяг грошової маси і швидкість її обігу, виходячи з необхідності досягнення постійних цін, то грошова політика не буде впливати на економіку і динаміку виробництва. Другий вважав – держава зобов'язана регулювати свій грошовий обіг так, щоб обов'язково зберігати стабільність цін. Під впливом робіт цих авторів в першій чверті XX століття набула популярності ідея про якусь "природну рівність" між зростанням грошової маси і економічним зростанням. А також думка про те, що гроші "нейтральні", якщо їх пропозиція зростає відповідно до цієї "рівності".\nЦю точку зору в 1950-ті роки творчо розвинули деякі авторитетні американські економісти. Зокрема, К. Ворбертон проголосив припущення про повну відповідність темпів зростання грошової маси темпам реального економічного зростання. Він писав: "Внаслідок зростання населення, технологічного розвитку та підвищення продуктивності праці для рівноваги в економіці потрібне постійне збільшення кількості грошей". Примітно, що Уорбертон пояснював свою думку так: "Це припущення настільки поширене в економічній літературі кінця XIX – середини XX століття, що посилання на джерела, що обґрунтовують його, видаються зайвими!"\nМ. Фрідман, незаперечний авторитет у сфері монетарної політики, базуючись на тезі Ворбертона, згодом допустив, що стабільний рівень цін є метою економічної політики. Виходить, що прихильники пріоритету інфляційного таргетування над іншими цілями економічної політики будують свою позицію на думці батька-засновника монетаризму і тому до їхньої точки зору не повинно бути ніяких заперечень?\nЧитайте також: Як досягти економічного зростання в Україні\nНе все так однозначно. Подальша трансформація думки Фрідмана з цього питання призвела до цікавих результатів. У кінці 1960-х років він у роботі "Оптимальна кількість грошей" визнав, що брав стабільний рівень цін за бажану мету (звертаю увагу – вже не обов'язкову, а бажану), оскільки вважав це чимось само собою зрозумілим (перегукується з обґрунтуванням від Ворбертона). Завданням цього циклу статей Фрідмана була спроба замість раніше вживаного як допущення стабільного рівня цін розрахувати і ввести теоретично обгрунтований рівень цін, як оптимальну мету. Це робить честь Фрідману, який вирішив замість умоглядного допущення знайти дані, засновані на розрахунках. Застосовуючи стандартні мікроекономічні процедури, Фрідман прирівняв граничні витрати, пов'язані зі зміною рівня цін, до граничних вигод від цього. І вирішив рівняння для оптимальних, тобто максимізуючих рівень добробуту, темпів цінової динаміки. Результати дещо спантеличили – розрахунки показали, що при передбачуваних річних темпах зростання економіки на рівні 3-4%, максимізація добробуту може бути досягнута при річному зниженні цін на 4-5%! Тобто, при досить високому рівні дефляції.\nНе дивно, що Фрідману не вдалося навіть самого себе переконати в правильності розрахованого ним оптимуму. Свою роботу він завершив матеріалом з назвою "Заключна шизофренічна замітка". У ньому він так і не віддав перевагу ні правилу, яке відповідно до проведених розрахунків могло оптимізувати добробут, ні твердженням про те, що обов'язково необхідно підтримувати ціни на стабільному рівні. Звичайно, через кілька десятиліть, проведені Фрідманом розрахунки варто розглядати в якості потішної вправи в маржиналізмі, а дані, на які він вийшов, нікого не переконають (він і сам поставився до них насторожено). Але чому приймана на віру теза про нагальну необхідність підтримки постійного рівня цін як і раніше активно використовується, в тому числі в Україні, у дискусіях про економічну політику?\nНапевно, тому, що учасники дискусій мають індивідуальні переваги щодо прихильності тим чи іншим економічним течіям, по-різному бачать мету своєї діяльності і по-різному аргументують їх. Але навіть прихильники австрійської школи економіки вважають, що помірне нарощування кількості грошей не обов'язково призводить до помітного зростання цін. Припустимо, зростання економіки супроводжується збільшенням грошової маси. Але потрібно розуміти, що економічне зростання має на структуру цін свій вплив, а збільшення пропозиції грошей – свій вплив. Вони неоднозначні, відрізняються за силою, а, часом, і по напрямку чиниться впливу. Це важливо розуміти, коли ми ведемо дискусії про взаємний зв'язок і взаємний вплив економічної динаміки і динаміки грошової маси.\nРозуміючи важливість підтримки стабільних цін, вважаю, що більш актуальними для України зараз є питання нарощування обсягів виробництва і зміни в структурі продукції, що випускається. Я не впевнений, що простий українець буде так вже радий стабільними цінами, якщо при цьому його зарплати вистачає лише на мінімально необхідні потреби. І тим більше він буде засмучений, якщо втратив роботу через те, що підприємство, на якому працював, зазнає труднощів зі збутом виробленої продукції.\nНапевно, тому, що учасники дискусій мають індивідуальні переваги щодо прихильності тим чи іншим економічним течіям, по-різному бачать мету своєї діяльності і по-різному аргументують їх. Але, навіть прихильники австрійської школи економіки вважають, що помірне нарощування кількості грошей не обов'язково призводить до помітного зростання цін. Припустимо, зростання економіки супроводжується збільшенням грошової маси. Але потрібно розуміти, що економічне зростання має на структуру цін свій вплив, а збільшення пропозиції грошей – свій вплив. Вони неоднозначні, відрізняються за силою, а, часом, піддаються впливу і за напрямком. Це важливо розуміти, коли ми ведемо дискусії про взаємний зв'язок і взаємний вплив економічної динаміки і динаміки грошової маси.\nЧитайте також: Які помилки світового економічного розвитку слід виправити\nРозуміючи важливість підтримки стабільних цін, вважаю, що більш актуальними для України зараз є питання нарощування обсягів виробництва і зміни в структурі продукції, що випускається. Я не впевнений, що простий українець буде так вже радий стабільним цінам, якщо при цьому його зарплати вистачає лише на мінімально необхідні потреби. І тим більше він буде засмучений, якщо втратив роботу через те, що підприємство, на якому працював, зазнає труднощів зі збутом виробленої продукції.\nЗростання продуктивності праці веде до збільшення обсягів виробництва. І, тим самим, надає знижувальний тиск на рівень цін. Так, мають рацію ті, хто вважає, що компенсуюче збільшення кількості грошей, пов'язане з ростом обсягів виробництва, може чинити підвищувальний тиск на ціни. Але тут важливо те, що зростання продуктивності праці може вплинути на структуру виробництва в нашій країні. Адже економічне зростання не представляє собою пропорційне збільшення випуску всієї виробленої продукції – випуск одних товарів збільшується, а випуск інших товарів зменшується. Україні потрібно домогтися щоб:\n– зростала кількість продукції з високим рівнем доданої вартості;\n– обсяги виробництва переважно зростали за рахунок збільшення продуктивності праці;\n– зростала якість виробленої продукції.\nАдже навіть такий відомий фахівець у сфері грошово-кредитної політики, як К. Ворбертон, робив акцент на важливості технологічного розвитку та підвищенні продуктивності праці (до речі, ці фактори призводять і до зниження цін).\nСаме це дозволить нашій країні не тільки перейти до стійкого економічного зростання, не тільки домогтися того, щоб темпи цього зростання були на рівні 5-7% на рік (а саме такі темпи вкрай бажані для того, щоб швидко вийти на докризовий рівень), але і поліпшити якість вітчизняної економіки, підвищити її конкурентоспроможність. І створити необхідні передумови для зростання добробуту простих українців. А постійний рівень цін, сам по собі, не може служити ні єдиним допущенням при розробці монетарних теорій, ні найбільш бажаною метою монетарної політики. Звичайно, якщо тих, хто розробляє і впроваджує цю політику, цікавлять люди і якість їх життя, а не сухі цифри.


В Україні зняли обмеження на космічну діяльність приватних компаній - ШоТам\nВ Україні зняли обмеження на космічну діяльність приватних компаній\nУкраїнський Уряд у середу, 26 лютого, зняв заборону на космічну діяльності приватними підприємствам.\nПро це повідомляє пресслужба Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України.\nПередбачається, що відтепер суб’єкти господарювання приватної форми власності, можуть отримати дозвіл на здійснення таких видів космічної діяльності:\nвипробування (окрім комп’ютерних) ракет-носіїв, зокрема їхніх агрегатів та складових частин і космічних апаратів;\nТакож ухвалений на засіданні уряду Порядок, окрім видачі дозволів, також врегульовує відмови у видачі та анулювання дозволів на здійснення окремих видів космічної діяльності.\nКрім цього, приватні підприємства, які мають намір здійснювати космічну діяльність, мають подати центральному органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері космічної діяльності, декларацію про провадження господарської діяльності.\nТака декларація є інструментом входження на ринок космічних технологій для суб’єктів космічної діяльності приватної форми власності.\nПередбачається, що зняття заборони на провадження космічної діяльності приватними підприємствами збільшить кількість робочих місць та сприятиме розвитку високотехнологічній промисловості. Це також допоможе збільшити обсяг інвестицій у галузь вже у першому кварталі 2020 року.\nЧитайте також: NASA хоче залучити Україну до дослідження Місяця\nНагадаємо, у США успішно запустили американсько-українську ракету «Антарес».\nТакож в Україні запустили перший космічний симулятор.\nОкрім того, у Дніпрі зібрали космічний супутник для зондування Землі «Січ-2-1».\nУкраїнський супутник «Січ‑2‑30» після запуску на орбіту вийшов на зв’язок\n«Південмаш» підписав контракт зі США на виготовлення ракет-носіїв «Антарес»


• Минай має незвичну клубну установку щодо Севідова • ЗакарпатПост •\n08.04.2021 07.04.2021 Закарпатпост 110 Views\nЖурналіст програми ТаТоТаке Андрій Сеньків розповів про цікаве рішення, яке прийняло керівництво Миная стосовно Олександра Севідова.\nЗа його інформацією, Севідов не має бути зафіксований на фото або відео з клубних тренувань, які він начебто проводить замість наставника, пише football24.ua\nГоловним тренером команди призначений Микола Цимбал, а от Севідов працює над створенням науково-методичного відділу в клубі. Минай утримався від призначення Севідова буцімто через ситуацію із його відстороненням від футболу.\nВідзначимо, що команда під керівництвом Цимбала здобула перші очки, розписавши мирову із Колосом (0:0). Після 20-ти зіграних турів Минай розташувався на передостанній сходинці і випереджає Рух лише на 2 залікові бали.\n← У Колочаві шафрани засипало снігом. ФОТО\nЛікарка назвала суму, в яку нині обходиться лікування тяжкого хворого на коронавірус на добу →\nЖурналістом року на Закарпатті став Віталій Глагола\n29.12.2020 Закарпатпост Коментарі Вимкнено до Журналістом року на Закарпатті став Віталій Глагола


Обсуждения по теме «FPV» | DOU\nОбсуждения по теме «FPV»\nanonymous 3 мая 2015\nFPV WiFi 1\nРазработка ·\tFPV, wifi\nпроти тихоокеанського флоту США Чому в однині? news.usni.org/category/fleet-tracker Це все чудово, якщо вважати американські кораблі такими, які не можна потопити, і в яких не закінчуються боєприпаси.\nКоли є домінування в повітрі Домінувати в повітрі проти США Літаків — ні Не проти США, а проти тихоокеанського флоту США. А там вже десь рівна кількість літаків. Хоч в американців і краща якість. Але якщо прилетить в авіаносець — буде боляче.\nТому ці ярди і використали для підкупу «еліт» І тепер не зрозуміло чиї то еліти\nЧому? Це чудовий варіант доставки піхоти Коли є домінування в повітрі Домінувати в повітрі проти США А піхоти в китайців хоч лупою жуй Літаків — ні Наземне пво може чудово прикривати флот.


Григір Тютюнник (1931-1980) - Підручник з Української літератури (рівень стандарту). 11 клас. Коваленко - Нова програма\nЖИВОПИСЕЦЬ ПРАВДИ ЛЮДСЬКОЇ\nІдеалом для мене завжди були й залишаються доброта, самовідданість і милосердя людської душі в найрізноманітніших виявах.\nУ його творах поєднано повсякденне і вічне.\nЯкі факти з біографії Гр. Тютюнника вам відомі? Назвіть проблематику повісті «Климко» та оповідання «Дивак», які ви вивчали. На прикладі цих творів поясніть, як автор поєднує в них «повсякденне і вічне».\nГригір Тютюнник народився 5 грудня 1931 р. у селі Шилівка на Полтавщині. Коли хлопчику ще не виповнилося і двох років, пережив Голодомор 1933 р. Фізичне виснаження було таким сильним, що на деякий час він перестав розмовляти, сміятися й навіть ходити. У 1937 р. сталася подія, що змінила подальше життя Гр. Тютюнника, — заарештували й заслали до Сибіру батька Михайла. У своїх спогадах (кн. «Коріння»), розмірковуючи про цю сімейну драму, Григір писав: «Можливо, трагедія, особиста, батькова, тому тільки і сталася, що, рядовий колгоспник і пильщик, він не схожий був на мужика або не зовсім схожий. У кожному селі є така людина чи такі люди: напівмужик-напівінтелігент. Їх одразу видно, вони впадають в око. Тоді в тих, що пильнують «нрави», виникає питання: "Чому? А чи немає тут чогось такого?.."».\nГлибокий жаль до батька, який загинув у Сибіру, і нерозривний духовний зв'язок із ним письменник відчував протягом усього життя. А от із матір'ю взаємини складалися непросто. Григір довго не міг їй пробачити, що за кілька місяців після арешту чоловіка вона вдруге вийшла заміж, а його віддала на виховання родичам із Луганщини. Батьків брат із дружиною на довгі роки замінили хлопцеві родину. Після переїзду Гр. Тютюнник майже на чверть століття став «відлучений» від рідної мови. Російськомовним було оточення в школі, на заводі в Харкові, де працював слюсарем, на Далекому Сході, коли чотири роки служив на флоті, і на російському відділенні філологічного факультету Харківського університету.\nТому закономірними були перші проби пера студента Тютюнника російською мовою. Коли ж рідний (по батькові) брат Григора, на той час відомий письменник Григорій Тютюнник, прочитав його перший надрукований російською мовою твір «В сумерки», він йому порадив: «Знай, братику, мова — душа народу. Як же ти писатимеш про українців не їхньою мовою, як виразиш їхню душу не через їхню мову? Ти обов'язково прийдеш у тупик...». Ця заувага запала в душу Григору, а братова передчасна смерть спонукала його остаточно визначитися з мовою своїх творів. Григір Тютюнник перекладає оповідання «В сумерки» українською й береться за ґрунтовне вивчення рідної мови. Настільною книжкою для нього стає словник Б. Грінченка, у кишені він постійно носить блокнот, у який занотовує влучні народні вислови та фразеологізми. Письменник працює над мовою своїх творів, як ювелір над виготовленням коштовної прикраси, — скрупульозно й сумлінно.\nУ 1963 р. Гр. Тютюнник із родиною переїжджає до Києва, працює в газеті «Літературна Україна», на Київській кіностудії ім. О. Довженка. Водночас він займається літературною творчістю. Його збірки прози «Зав'язь» (1966) та «Деревій» (1969) вразили читачів життєвою правдою і відсутністю пафосу та псевдогероїзму. Особливістю художнього стилю Гр. Тютюнника були психологізм, ліризм, драматизм, лаконізм і багатий підтекст. У центрі уваги автора — прості люди в їхньому повсякденному житті.\nУ «застійні» 1970-ті рр. цензура дедалі частіше «ріже» Тютюнникові тексти, а з 1974 р. його занесли до списку неблагонадійних і заборонили друкувати. У відчаї він кинув: «Так я ж написав тільки напівправду життя — і мене викидають із літератури. А якби я написав усю правду, то що — мене вбити треба?».\nОкремою сторінкою творчості Гр. Тютюнника були твори про дітей. Трагізм їхнього існування, силу духу й духовну красу автор змалював із неабиякою ніжністю й любов'ю. За повісті «Климко» (1976) та «Вогник далеко в степу» (1979) Гр. Тютюнника в 1980 р., за кілька днів до смерті, нагороджено літературною премією імені Лесі Українки. У 1989 р. його творчість посмертно відзначено Державною премією імені Тараса Шевченка.\n1. Поясніть, чому розділ названо «Живописець правди людської».\n2. Перекажіть два-три епізоди із життя Гр. Тютюнника, які вам найбільше запам'яталися. Опрацюйте додаткову біографічну літературу та доповніть розповідь фактами з життя письменника, яких немає в підручнику.\n3. Поясніть, чому у творчості письменника переважає сільська тема.\n«Три зозулі з поклоном» (1977)\nЗадум написати твір про велику силу кохання Гр. Тютюнник виношував тривалий час. Життєвим матеріалом для нього послужив переказ про закохану в батька, але старшу від нього односельчанку Марію. Після ув'язнення Михайла Григоровича вона підтримувала його дружину і навіть їздила з нею до міста на пошуки чоловіка.\nСюжет новели, очевидно, в уяві письменника вже був сформований, коли, перебуваючи на відпочинку, він почув у виконанні кобзаря народну пісню «Летіла зозуля через мою хату...». Вважають, що саме ця пісня стала безпосереднім поштовхом до написання твору.\nНовела містить чимало автобіографічних збігів. Михайло, як і Тютюнників батько, був репресований і не повернувся із заслання, він так само залишив по собі пам'ять, посадивши в селі сосни, його кохала інша жінка без взаємності. А в самому оповідачеві виразно відчутна подібність героя з автором твору.\nЗміст твору розгортається довкола історії кохання Марфи до одруженого чоловіка Михайла. Але ця історія не романтична, сповнена таємних побачень і щасливого фіналу. Вона глибоко драматична й навіть трагічна, а «кути» цього любовного трикутника всім його учасникам добре відомі. Глибоке кохання до Михайла зародилося в Марфи у молодості, і вона пронесла його крізь усе своє життя. Жінка не вимагала від чоловіка взаємності, адже справжня любов — це та, яка дає, а не бере. Тому й називають її в народі всевишньою, тобто Божественною, бо вона безкорислива. Софія, дружина Михайла, знає про Марфине кохання до свого чоловіка, але не ревнує, навпаки — поважає щирість її почуттів. Вона навіть визнає духовну перевагу жінки над собою — Марфа відчуває Михайла так, як ніхто інший. Тому не лише розуміє свою суперницю, а й готова допомагати їй. Михайло в цьому трикутнику хоч і кохає свою дружину, та незбагненним чином відчуває зв'язок із Марфою, схиляється перед силою її безкорисливого почуття.\nУ центрі уваги письменника — зображення драматичних взаємин трьох закоханих.\nГр. Тютюнник на чільне місце ставить низку важливих морально-етичних проблем: жертовність справжнього кохання, повага до почуттів іншої людини, відповідальність за долю ближніх. Через них автор підводить до розуміння головної ідеї твору — возвеличення любові як найвищої цінності, любові, яка не потребує нічого взамін, але своєю жертовністю наповнює людське існування великим сенсом буття. Цю гуманістичну думку віддзеркалює й епіграф: «Любові Всевишній присвячується», у якому автор натякає на розумінні кохання як почуття вищого, божественного, духовного.\nВодночас у новелі можна виокремити ще одну тему — трагічна доля людини в тоталітарному суспільстві. Герої твору не можуть бути щасливими, стверджує автор: сім'я Михайла із Софією зруйнована примусовою розлукою, син росте без батька.\nГригір Тютюнник не побоявся в «застійні» сімдесяті порушити такі суспільно значущі проблеми, як несвобода особистості, трагізм існування людини в тоталітарному суспільстві. На прикладі героїв автор зображує безправність та злиденні умови життя пересічної людини. «Худющий, як сама худорба», листоноша, така ж худенька босонога Марфа, атмосфера страху й доносів (художня деталь — «тоді не дуже-то люди писали один одному»), «Сибір неісходима» — такими були атрибути «щасливого радянського життя».\nСіла на калині, та й стала кувати.\nОй, чого, зозуле, ой, чого ж ти куєш?\nХіба ти, зозуле, добро мене чуєш?\nЯкби не чувала, то би не кувала,\nПро тебе, дівчино, всю правду сказала.\nОй, Боже мій, Боже, що я наробила?\nКозак має жінку, а я полюбила.\nКозак має жінку, ще й діточок двоє.\nЩе й діточок двоє, чорняві обоє.\nА я ж тих діточок та й не понаймаю,\nЗ тобою, Марусино, в саду й погуляю.\nГуляв козаченько неділю й дві ночі,\nПрийшов козаченько до дівчини в гості.\nОй, Боже мій, Боже, який я удався,\nНа чужій сторонці за жінку признався.\nНе так же за жінку, як за дві дитини,\nРозкололось серце на дві половини.\nВтілити ідейний зміст Гр. Тютюннику допомагає оригінальна композиція твору. Аби зрозуміти її особливості, порівняємо спочатку фабулу й сюжет новели.\nЇї сюжет — історія кохання Марфи до Михайла — переказує оповідач. Починається твір з епізоду, коли він, на той час студент, зустрічається по приїзді з міста додому із сусідкою Марфою. Дивна поведінка жінки викликає в героя чимало запитань: чому вона його так пильно «веде... очима»? Чому перед її вікнами ростуть такі самі сосонки, як і посаджені татом, тільки трохи молодші? Чому жінка проводжає хлопця поглядом аж до дерев, що є пам'яттю про його батька?\nПро все це оповідач довідується зі спогадів матері. У них зосереджено основні події новели. Своєрідна сповідь Софії сягає часів, коли вони з чоловіком ще були молодими, а син зовсім маленьким. Після цього нитка розповіді перекидається в роки, коли Михайло відбував заслання в Сибіру. Таким чином у невеликому за обсягом творі автор майстерно розсуває хронологію подій на кілька десятиліть, що дає йому змогу відтворити взаємини героїв та їхні почуття упродовж тривалого часу. Під час цієї оповіді драматизм сюжету посилюється.\nВсередину Софіїної розповіді автор уплітає також лист Михайла, у якому той просить дружину переказати Марфі його послання. І спогад, і лист є формами сповідальними, глибоко інтимними, що надає новелі великої сили ліризму й драматизму, а характерам героїв — психологічної глибини й переконливості.\nЯк бачимо, автор порушує хронологію подій, створюючи інтригу, що тримає увагу до останнього рядка й підсилює емоційний вплив на читача. Водночас такий прийом сприяє поглибленню психологізму та повніше розкриває характери героїв. Григір Тютюнник не подає чітко окресленого зовнішнього конфлікту, що зазвичай рухає дію. Натомість у сюжеті твору через зображення найтонших тонів і напівтонів переживань героїв, особливо почуття Марфи до Михайла, прозаїк відтворює внутрішній конфлікт між великою силою кохання та недосяжністю щастя.\nАвтор утверджує думку про глибинний духовний зв'язок Марфи й Михайла. Це підкреслюється назвою новели. Аби зрозуміти її підтекст, необхідно знати, що в українській міфології зозуля передусім символізує зв'язок із потойбіччям. За повір'ям, саме ця пташка тримає ключі від вирію — місця, куди відлітають на зиму птахи та де в спокої й радості перебувають душі померлих. Михайло, очевидно, передчував свою смерть. Він описує в листі свої фізичні зміни (навіть не впізнав себе в дзеркалі). А ще — він бачить дуже символічний сон: сосна (символ вічності), а за нею «річки синє крило» — натяк на той шлях, яким душа піднімається в небо, у вирій. Лякати Софію своїми передчуттями Михайло не хотів — беріг і жалів свою земну любов. Але як прощання звучать його останні слова до дружини: «Обіймаю тебе й несу на руках колиску із сином, доки й житиму...».\nЗовсім інша Марфа. Її душа постійно з ним, від неї нічого не приховаєш. І тому через дружину Михайло прощається з цією жінкою й передає Марфі щиру вдячність за її почуття — поклони. Число три є сакральним у міфології й має кілька символічних значень:\n• єдність трьох світів: верхнього (божественного), середнього (земного) та нижнього (підземного);\n• динамічний цикл змін (дитинство — юність — зрілість — старість). Михайло підтримує Марфу в її горі, натякаючи: у Всесвіті немає початку й кінця, а для споріднених душ не існує не тільки відстані, а навіть і смерті. Може, це і є відповіддю на питання оповідача: «Як вони чули одне одного — Марфа й тато?».\nЯкби про своє нещасливе кохання в новелі розповідала Марфа, її сповідь, напевно, сприймалася б банально. Щоб уникнути цього, автор будує твір так, що героїня жодним словом не прохопилася про свої почуття. Її життєва драма постає переважно через розповіді Софії, Михайла та оповідача.\nНайбільше про молоду жінку розповідає Софія. Уже з того, як вона описує портрет Марфи — «тонесенька, тендітна, у благенькій вишиваній сорочині й рясній спідничині над босими ногами», з жовтими кучерями під чорною хусткою — відчувається ніжність до суперниці. Та, власне, і не вважає її суперницею. Впевнена у вірності чоловіка, Софія співчуває «маленькій Марфі», яка ніколи не спізнає взаємного кохання з Михайлом.\nОбраз Марфи ніби зіткано з уміло підібраних автором художніх деталей. Ось вона сидить на поріжку пошти і, як дівчинка, ворожить — «обриває пелюстки на ромашці, шепочучи: «Є — нема, є — нема, є...». Далі її повні сліз сині очі виказують біль і страждання від самого дотику до Михайлового листа. А згодом потайки вона вкладає в долоню Левкові зім'ятий карбованець — у наступному місяці знову доведеться до нього звернутися.\nАвтор лише одним штрихом окреслює Марфине сімейне життя з Карпом Ярковим: «Два годочки прожила з Карпом своїм і нажилася на сто», натякаючи, що воно було коротким і нещасливим. Та й не могло бути інакше, бо серцем жінка — завжди з Михайлом, навіть коли він відійшов у вічність. Художня деталь на початку твору — «стоїть без хустки», де хустка — символ заміжньої жінки, вказує на те, що нової сім'ї Марфа так більше й не створила. Символічним є також образ молоденьких сосонок на подвір'ї Яркових. Вони уособлюють вічність її кохання до Михайла та жіночу самотність.\nМихайло є втіленням подружньої вірності, він щиро кохає дружину й піклується про сина. Софія для нього — «єдина у світі», тому чоловік оберігає родинні взаємини, аби їх не роз'їла корозія ревнощів. Водночас Михайло чесний і у стосунках із Марфою. Він не дає їй навіть натяку на взаємність, не хоче сіяти в серці жінки марні надії. Прикметно, що Михайло завжди прикриває долонею свої очі. Чому? Може, аби не зустрітися поглядом із небесною синню Марфиних очей? Але, незважаючи на відсутність будь-яких близьких взаємин із Марфою, він дивовижним чином відчуває постійну духовну її присутність у своєму житті. Він завжди знає, що «десь тут... ходить Марфина душа нещасна». І це робить його також нещасним, бо вона навіть на хвильку не дає йому забуття.\nІз попередніх класів пригадайте, що вам відомо про художню деталь. Наведіть приклади з вивчених літературних творів.\nХудожня деталь (від фр. detail — подробиця, дрібниця) — один із засобів творення образу, що допомагає уявити характер, предмет, явище в його своєрідності й неповторності, а також поглибити змалювання психології персонажа.\nЧерез художню деталь автор вияскравлює зображене. Тобто сенс і сила деталі полягає в тому, аби через нескінченно мале розкрити ціле.\nРозрізняють такі види художньої деталі:\n• словесна деталь індивідуалізує мовну характеристику персонажа. Наприклад, за висловом «теє-то як його» читач одразу впізнає возного Тетерваковського («Наталка Полтавка» І. Котляревського), а фраза «уродзонний шляхтич» безпомилково підкаже, що говорить Мартин Боруля з однойменної п'єси І. Карпенка-Карого;\n• портретна деталь, а саме: деталі одягу, риси обличчя чи особливості фігури, певні жести та міміка дають змогу скласти уявлення про зовнішність і характер героя. Приклади портретної деталі: згорблена постать Івана Дідуха («Камінний хрест» В. Стефаника), «палкий погляд, бистрий, як блискавка» Чіпки («Хіба ревуть воли, як ясла повні?» Панаса Мирного та Івана Білика). Часто портретна деталь виконує експресивну функцію, як, наприклад, повні сліз Марфині очі («Три зозулі з поклоном» Гр. Тютюнника), кашель діда Семена («Зачарована Десна» О. Довженка);\n• побутова деталь відтворює зовнішній колорит: характерні особливості інтер'єру, побуту, соціального та історичного середовища, у якому живуть герої й на тлі якого діють. Наприклад, сир-сонце, який варили вівчарі на полонині («Тіні забутих предків» М. Коцюбинського), прикрашені вишитими рушниками ікони в родині Сірків («Тигролови» Івана Багряного);\n• пейзажна деталь створює уявлення про природне середовище, у якому перебуває герой: сосни перед Марфиною хатою («Три зозулі з поклоном» Гр. Тютюнника), темна смуга лісу («Момент» В. Винниченка);\n• деталь як форма художнього узагальнення сприяє фокусуванню ідеї твору через певний характерний образ, як, наприклад, поїзд-дракон, що символізує всю радянську тоталітарну систему («Тигролови» Івана Багряного), камінний хрест як символ втрати рідної землі в однойменній новелі В. Стефаника.\nХудожня деталь може художньо переростали в символ або стати психологічною, якщо виражає внутрішню істотну рису характеру, поведінки, вчинків героя, як, наприклад, уподобання товстопикого й товстоногого Карпа їсти галушки, через яку автор втілює думку про нерівність душ подружжя Яркових (Гр. Тютюнник «Три зозулі з поклоном»).\nТакож деталь може бути одноразовою або наскрізною, повторюваною.\n1. Визначте роль портретної деталі — Марфине волосся — у створенні образу героїні. У яких епізодах і чому воно зображено то як золоте, то як мертве?\n2. У новелі не наведено портретної характеристики Софії, але автор звертає увагу лише на одну художню деталь — її сині губи. Прочитайте пояснення з медичних джерел, унаслідок яких причин у людини можуть бути такі симптоми: переохолодження; токсичне отруєння; захворювання серця; киснева недостатність. Проаналізуйте, яка з названих причин могла вплинути на зовнішній вигляд героїні. Як ця художня деталь поглиблює розуміння образу Софії і який підтекст вона створює?\n3. Проаналізуйте портрет Михайла й поясніть його роль у новелі.\n4. Прокоментуйте підтекст епізоду, коли Михайло, Софія й Марфа співали: «Тато баритоном, а я другим йому помагаю, а Марфа першу веде». Чи випадковими були саме такі голосові партії героїв?\n5. Особливістю композиції новели традиційно вважають наявність обрамлення (рамки-оповіді). Але можливі й інші інтерпретації. Перечитайте повторно останні слова оповідача. Чи можна їх розцінювати як спогад уже зрілого героя-оповідача про один день зі свого юнацького життя, коли він ще студентом приїхав до матері і вона відкрила йому сімейну таємницю? До якого варіанту аналізу схиляєтеся ви? Свою відповідь обґрунтуйте.\n6. Схарактеризуйте образи Михайла та Марфи.\n7. Визначте тематику та ідею новели.\n8. Проаналізуйте, чому епіграф до новели оформлений графічно саме у такий спосіб. Свої міркування обґрунтуйте.\n9. На прикладі новели «Три зозулі з поклоном» поясніть зміст епіграфів до розділу.\n10. Поясніть, чому в мові персонажів автор використовує просторічну лексику. Чи доцільний такий прийом?\n11. Доведіть, що «Три зозулі з поклоном» за жанром — психологічна новела.\nВисловіть міркування, чи може нерозділене кохання зробити людину щасливою (на прикладі новели Гр. Тютюнника «Три зозулі з поклоном»). Запишіть його у зошит.\nПерегляньте одну з екранізацій творів Гр. Тютюнника та напишіть рецензію, у якій висловіть свої враження про фільм.\n1. Підготуйте та проведіть для старшокласників вашої школи літературно-музичний вечір, присвячений «шістдесятникам».\n2. «...Високовольтна лінія духу, яка проходить крізь віки», — так назвала Ліна Костенко літературу. Дослідіть, як рух опору українських митців виявлявся в різні історичні часи. Проект презентуйте у класі в зручній для вас формі.\n3. Перегляньте один із фільмів за участю М. Вінграновського або І. Драча. Оформіть на його основі колаж і представте його однокласникам та однокласницям.\n1. Підготуйте сценарій документального фільму про «шістдесятників» «Покоління нескорених».\n2. Напишіть вірш або есе, присвячені одному із поетів- «шістдесятників».\n1. У чому полягав зв'язок «шістдесятників» з добою «розстріляного відродження»?\n2. Чи погоджуєтеся ви з думкою Є. Маланюка про В. Симоненка: «Симоненко — це крик прозрілого раба». Доведіть цю тезу прикладами з біографії поета та його творчості.\n3. Поясніть, як в поезії Д. Павличка виражено особисті та громадянські почуття.\n4. Доведіть новаторство поетичного мислення І. Драча на прикладі «Балади про соняшник».\n5. Доведіть, що індивідуальному стилю М. Вінграновського притаманні ліризм, несподівана асоціативність, буйна фантазія.


Пюре картопляне зі смаженою цибулею 8% швидкого приготування SUSHKA\nПюре картопляне зі смаженою цибулею (цибуля 8%)\nСклад: картопляні пластівці (54%), вершки сухі жирність 42%, цибуля смажена (8%), сіль кухонна екстра, кріп, петрушка, куркума.\nБілки 5.6 г\nЖири 12.7 г\nВуглеводи 38.6 г\nCіль 2 г\nЕнергетична цінність 291.1 Ккал\nМаса готової страви 315.7 г\nМаса, нетто 65 г\nАдміністратор магазину: Дякуємо Вам за такий приємний відгук! Раді, що вдалося вас приємно здивувати!\nАдміністратор магазину: Ми теж дякуємо за Ваш вибір.\nАдміністратор магазину: Приємно знову бачити Ваш відгук.\nВідгук про Пюре картопляне зі смаженою цибулею (цибуля 8%)\nПюре з картоплі з обсмаженою цибулею\nКартопляне пюре - традиційний варіант першої страви. Багато хто цінуює його за універсальність, поживність і м'який смак. Пюре зі смаженою цибулею від SUSHKA готується швидко і просто - достатньо висипати вміст упаковки в окріп, і через 15 хвилин ви отримаєте поживний гарнір.\nКартопля. Завдяки високому вмісту калію і вітаміну С картопля підтримує здоров'я серця і судин. Фосфор і кальцій важливі для здоров'я кісток, магній зміцнює нервову систему.\nВершки - це джерело жирів, кальцію та амінокислот. Завдяки своєму складу вершки підтримують здоров”я кісток та зубів, баланс гормонів та обмін речовин, регулюють сон і забезпечують гарний настрій.\nВеганський кускус по-східному\nБорщ з грибами -50% пакет\nСуп харчо з яловичиною -50% пакет\nСуп гороховий зі свининою -50% пакет\nБорщ зі свининою та квасолею -50% пакет\nСуп грибний з вершками -50% пакет\nСуп із зеленого горошку -50% пакет\nСуп із зеленого горошку з філе курячим -50% пакет\nСирний суп з печерицями -50% пакет\nСуп гаспачо з яловичиною -50% пакет


Питної води на Чернігівщині все менше: чи є у проблеми рішення ? - chernigiv.name\nПитної води на Чернігівщині все менше: чи є у проблеми рішення ?\nЗ року в рік запаси питної води на Чернігівщині зменшуються. Це особливо помітно в селах і селищах області, де жителі постійно скаржаться на відсутність води в колодязях. Аналогічна ситуація і зі свердловини невеликої глибини. Далі детальніше розповість chernigiv name.\nЗа словами депутата Чернігівської обласної ради Юрія Музики, відсутність питної води для населення — це проблема державної ваги. Однак на цей момент немає навіть нормативно-правового акта, який би регулював це питання.\nДо 2021 р., каже депутат, діяла програма “Питна вода”, але її термін закінчився, а нічого нового на її місці так і не з’явилося.\nУ зв’язку з цим, пояснив Музика, ще в квітні фракція “Наш Край”, в яку він входить, ініціювала звернення до Верховної Ради щодо створення такої програми. А вже восени, на сесії, 22 жовтня, була представлені обласна програма “Питна вода”, що передбачає буріння глибоких свердловин, які в підсумку повинні розв’язати проблему води для населення Чернігівщини.\nЦя програма, за словами Музики, була прийнята одноголосно.Згідно із затвердженим депутатами планом, на території Чернігівської області, в різних населених пунктах, пробурять 95 свердловин.\nЦі населені пункти, зазначив Музика, обрані невипадково. Сьогодні це самі “гарячі” точки регіону, де проблема відсутності питної води стоїть найгостріше. А в загальному, підбив підсумок депутат, таких локацій в області не менше 500.\nвода для населення\nпроблема питної води на Чернігівщині вода для населення буріння скважин\nPrevious articleЧому краще знімати квартиру, чим поселитися в готелі?\nNext articleОрганізація харчування для людей похилого віку\nФільтри для води в інтернет-магазині Yorsh: якість без компромісів\nОртопедичний диван: ваша спина подякує\nДе на Чернігівщині заборонять вудити рибу?


Житель Дерного накрав в рожищанина на дві тисячі гривень - Район Ківерці\nЖитель Дерного накрав в рожищанина на дві тисячі гривень\nПоліцейські менше ніж за добу викрили 28-річного жителя Ківерцівського району, який викрав із господарської споруди у селі Навіз Рожищенського району велосипед «Салют» та переноску.\nДо Рожищенського відділення поліції надійшла заява від жителя села Навіз про те, що у період часу із 21:00 до 05:00, 28 травня, із господарської споруди викрадено велосипед «Салют» та переноску. Сума збитків становить 1,8 тисячі гривень.\nОперативники спільно із співробітниками групи реагування патрульної поліції менше ніж за добу встановили причетність до скоєння крадіжки 28-річного жителя села Дерно, Ківерцівського району. Усе викрадене вилучили та повернуть власнику.\nСлідчі відкрили кримінальне провадження за ч.3 ст. 185 (крадіжка із проникненням у приміщення) Кримінального кодексу України. Санкція статті передбачає покарання від трьох до шести років позбавлення волі.\nТеги: #Кримінал, #Дерно, #Грабіж, #Крадіжка, #Злочин, #Поліція\nОце нажився!!! Допотопний велосипед Салют і якась переноска.. Ото спокусився грабіжник... А тепер від 3 до 6 калатати... Дебіл!


У Кракові розпочалася масова реєстрація українських громадян\nЗ 16 березня в Кракові на стадіоні TAURON ARENA почалася масова реєстрація українських громадян, які знайшли прихисток в Республіці Польща під час війни в Україні.\nЗ раннього ранку біля воріт стадіону TAURON ARENA в Кракові з’явилася чимала черга, яка почала стрімко зростати. На реєстрацію для отримання номера PESEL громадянина України прийшло близько 500 українських громадян – в основному жінок з дітьми . У зв’язку з тим, що процедура реєстрації та присвоєння номера PESEL займає близько 40 хвилин, людям, які прибули на реєстрацію, організатори пояснили, що цього дня реєстратори зможуть прийняти максимум 200 осіб. Іншим запропонували прийти наступного дня або в будь-який інший день, коли на стадіоні буде відкрито додаткові пункти прийому і наплив бажаючих отримати PESEL суттєво зменшиться.\nЗгідно з Актом про допомогу громадянам України у зв'язку зі збройним конфліктом на території країни, підписаним 12 березня Президентом Республіки Польща Анджеєм Дудою, перебування громадян України на польській території вважається законним терміном на 18 місяців (з 24 лютого 2022 року) за умови, що вони прибули до країни безпосередньо з території України після 24 лютого 2022 року.\nЗаконом передбачається надання номера PESEL громадянам України, що має полегшити для них доступ до польського ринку праці, державної системи охорони здоров’я на тих самих умовах, що й у громадян Польщі. Законом також регулюється надання допомоги у сфері сімейних пільг, допомоги по догляду за дитиною, в сфері сімейного капіталу, допомоги на хороший старт і спільне фінансування, спрямоване на зменшення батьківської плати за перебування дитини в яслах, дитячих клубах або з денним вихователем. Дія закону поширюється також на забезпечення навчання та виховання дітей або студентів, які є громадянами України.\nЗгідно з офіційними даними, на території Республіки Польща перебуває наразі понад мільйон громадян України, а загалом в країнах Європи - понад 2 мільйони біженців, які знайшли в них прихисток, втікаючи від війни. Як прогнозують експерти, у разі продовження бойових дій в Україні і застосування російським агресором тактики руйнування цивільної інфраструктури та знищення цивільного населення кількість українських біженців може зрости до 4-х мільйонів.


Забезпечення психологічного-педагогічного супроводу дітей з особливими потребами - Харківська загальноосвітня школа І - ІІІ ступенів №153 Харківської міської ради Харківської області\nЗабезпечення психологічного-педагогічного супроводу дітей\nПитання психологічного і соціального супроводу дітей з особливими потребами знаходиться на перетині функцій багатьох спеціалістів. Визначаючи основні завдання на 2013-2014 навчальний рік педагогам рекомендовано звернути посилену увагу на проблеми супроводу всіх учасників освітнього процесу, що сприятиме пристосуванню освітнього середовища до потреб дитини з урахуванням її особливостей та можливостей, забезпеченню соціальних потреб.\nТаким чином, вивчення дитини має бути спрямоване на:\n- рівня розвитку когнітивної сфери;\n- рівня сформованості мотивації до навчання;\n- розумової працездатності та темпу розумової діяльності.\nПід час вивчення дитини визначаються фактори, які зумовлюють\nтруднощі пізнавальної діяльності, спілкування та соціальної адаптації, а також ті резерви, які можна використовувати у корекційно-розвитковій роботі.\nПід час вивчення індивідуальних особливостей дитини важливо враховувати особливості її розвитку та фізичні обмеження. Психофізіологічні особливості дитини, рівень її розвитку, потенційні можливості щодо опанування навчальним матеріалом є основним індикаторами, які беруться до уваги при розробленні індивідуальної програми розвитку.\nІндивідуальна програма розвитку розробляється групою фахівців (заступник директора з навчально-виховної роботи, вчителі-дефектологи, психолог, медичні працівники закладу), з метою визначення конкретних навчальних стратегій і підходів до навчання дитини з особливими освітніми потребами. Така програма розвитку містить загальну інформацію про учня, визначає систему додаткових послуг інших спеціалістів, засоби і шляхи щодо необхідної адаптації навчального середовища, модифікації навчальних матеріалів, індивідуальну навчальну програму та за потреби індивідуальний навчальний план.\nОсновна мета індивідуального планування – пристосування середовища до потреб дитини шляхом надання їй додаткових послуг та форм підтримки у процесі навчання; організації спостереження за динамікою її розвитку.\nСупровід розвитку першокласника\nДитина як феномен є складним утворенням, її розвиток – постійний невідворотній процес. Часто дорослі не встигають за змінами в розвитку дитини. На практиці доведено, що дитина буде відкрита до нових знань настільки, наскільки дорослий знатиме її характер, інтереси, прагнення; зможе вгадати, що вона задумала, разом з нею рухатися, підтримувати, підказувати, допомагати.\nОкремої уваги потребує початковий етап шкільного життя першокласника. Незважаючи на численні спроби оптимізації освітнього процесу початкової ланки освіти, важливі моменти залишаються поза увагою фахівців. Очевидно, що перехід до шкільного життя є стресовою ситуацією для дитини, але дорослі не беруть до уваги того, що для входу в «норму» потрібен певний час, і в кожної дитини він свій. Водночас, з першого дня шкільного життя її прагнуть ввести в режим шкільної дисципліни: правила для учнів, класно-урочний розпорядок дня, а головне – учбові завдання на уроках та ще й домашні завдання.\nПершокласник не просто перебуває у стресовому стані, у цьому стані відбувається і розвиток психіки дитини. На неї тиснуть нагадування про відповідальне ставлення до нових обов’язків учня. Таким чином, до стресу додається вмотивована тривожність.\nУ психолого-педагогічній науці цю проблему давно ґрунтовно досліджують. Достатньо посправжньому любити дітей, дбати про них як про власних. І тоді стає все просто й зрозуміло: зняти тривожність, розвіяти страхи, відродити усмішки, подарувати радість спілкування, допомогти познайомитися з сусідами, почути й задовольнити бажання дітей (в що погратися, яку пісню послухати, яку книжечку почитати тощо). Одним словом, маємо наситити життєпростір першокласника позитивними емоціями та домогтися адекватного настрою кожної дитини, щоб вона відчула себе в колективі однолітків, друзів захищеною новим дорослим – другом, наставником, Учителем. А головне: він (учитель) – ось, зовсім поруч, до нього і доторкнутися легко, і говорити з ним просто і не боязно.


Немає сумніву, що Слуга Божий Андрей щиро і віддано любив свій народ і був незрівнянним патріотом. Патріотизм був способом його буття як сина української землі, так і митрополита Церкви. Він невтомно закликав вірних любити свій народ, бути патріотами рідної нації, пам’ятати й плекати своє українське коріння.\nПостать митрополита Андрея нами обрана не спонтанно, а цілком осмислено, оскільки саме Слуга Божий заклав духовне підгрунтя для нації та морально-суспільні принципи, на яких повинна розбудовуватись “рідна хата”. Його церковно-суспільна діяльність стала важливим чинником зростання національної свідомості галичан, а відтак і всього українського народу. В умовах загарбницької політики світових імперій, коли Україна стала полем бою, на якому зіштовхнулись тоталітарні ідеології, різні форми поганських націоналізмів митрополит Андрей закликав невтратити національну свідомість і церковно, і народно. Боротись за Україну, але не ненавидіти ворогів її, любити свій народ, але не жити ненавистю до інших народів. Саме такі глибокі, і водночас сміливі думки великого митрополита Андрея спонукали мене обрати тему дипломної роботи Чеснота патріотизму у навчанні митрополита Андрея Шептицького.\nОб’єктом нашого дослідження є богословсько-пастирська спадщина митрополита Андрея Шептицького, в якій патріотизмові присвячена значна частина праць.\nПредметом дослідження є пастирські погляди Владики на проблематику християнського патріотизму, про вияв якого говорить митрополит Шептицький, вимагаючи від кожного християнина посильного служіння своєму народу і Батьківщині. Полягає воно у тому, аби для добра народу посвятити усі свої сили, таланти, старання, життя. Певна річ, цінність такого служіння збільшується, якщо воно здійснюється без-корисливо — незалежно від будь-яких матеріальних розрахунків та вигод. Адже суть християнської любові – безкорисливість і жертовність\nМетою нашої праці є спроба висвітлити ідеї та думки, запропоновані митрополитом Андреєм, втілення яких допоможе здійснити побудову нашої багатонаціональної Хати-Батьківщини, виховати гідних громадян українського народу та вірних Христової Церкви.\nАктуальність дипломної роботи є очевидна. Як в часи митрополита Андрея зароджувався національно-визвольний рух в умовах окупації Галичини, так і сьогодні Україна і її народ знаходяться у стані війни і боротьби за свою незалежність. Питання патріотизму є особливо значущим в нинішньому історичному і суспільно-політичному контексті життя Церкви і народу. Свідчення геройського служіння українських воїнів, жертовне служіння військових капеланів і волонтерів, безчисленні пожертви свідомих християн і громадян є ще одним доказом невмирущості патріотичного духу і любові до свого народу і батьківщини.\nВраховуючи особливість піднятої теми в праці нами було використано синтетично-аналітичний метод, який полягав у синтезі і аналізі зібраної літератури.\nПід час написання праці ми вдавалися до різних послань митрополита зібраних на сьогодні в чотирьохтомнику під назвою «Послання Митрополита Андрея Шептицького», і вибирали із них ті, які торкалися проблематики чесноти патріотизму та відображали головні напрямки його мислення. Також, ми сягнули збірки документів, виданих митрополитом на церковно-суспільну тематику, які допомагали нам ширше і глибше висвітлювати обрану нами тему. Разом з тим, як бібліографічний матеріал ми використовували окремі публікації і дослідження сучасних авторів на теми церковно-суспільної діяльності митрополита Андрея.\nПраця складається з двох розділів. У першому розділі «Розуміння чесноти патріотизму митрополитом Андреєм Шептицьким» ми звернемо свою увагу на біблійні підгрунтя чесноти патріотизму, які для митрополита Андрея були опорою його вчення. Також вкажемо на сутнісне розуміння патріотизму як християнської чесноти. В цьому особливість вчення митрополита Андрея. Ще одним аспектом розділу якому приділено увагу є прояви чесноти патріотизму, які відображають любов до своєї землі і народу\nУ другому розділі «Церква і сім’я як середовище виховання патріотизму» ми намагатимемося розкрити виховну роль Церкви у формуванні патріотичної постави християнина. Адже Церква охоплює всі сфери християнського життя: від особистого до суспільного. Ми також зосередимось на місії духовенства в процесі виховання патріотизму. Митрополит Андрей покладав велику надію на духовенство як на носіїв просвітництва і культури серед народу. Лише священики патріоти зможуть виховати справжніх патріотів. Також невідємною у патріотичному вихованні є роль сім'ї, як первинного середовища в якому відбувається пізнання свого народу, його релігії, культури та історії.\nЗавершує наше дипломне дослідження список використаної літератури, який допоможе зорієнтувати тих, хто досліджує творчу спадщину і діяльність Митрополита Андрея.\nЗ особою Митрополита Шептицького – українського «Мойсея» пов'язані визначні події в церковному, культурному та суспільно-політичному житті українського народу кінця ХІХ – середини ХХ ст. Його діяльність охоплювала всі сторони життя українського народу і була скерована на творення такого релігійно-національного середовища, яке б сприяло вихованню нової української нації. Для цього митрополит Андрей використовував усі нагоди, щоб поучувати доручене йому стадо численними пастирськими посланнями. Адже, послання і праці Владики Андрея – це дороговкази для християн українського народу, які не старіють.\nТворча спадщина, яку залишив нам митрополит Андрей Шептицький, є безцінною не лише для духовенства, але і для всього українського народу. Владика зумів витворити таку концепцію українського християнського патріотизму, яка знайшла свій розвиток на зламі століть в умовах бездержавності України і не втрачає своєї актуальності до сьогодні. Основами його у баченні митрополита є – релігійне виховання і моральна відповідальність. Саме, патріотизм як християнська чеснота став головною тематикою дипломної роботи, яка складається з двох частин.\nВ першому розділі роботи «Розуміння чесноти патріотизму митрополитом Андреєм Шептицьким» ми детально прослідкували біблійно-богословські корені патріотизму, відкривали його сутність як чесноти, спостерігали за проявами її у суспільно-громадському житті. На підставі дослідженого матеріалу можемо зазначити, що почуття патріотизму як вияв любові до свого народу і своєї землі сягає ще біблійних часів. На сторінках Святого Письма знаходимо приклади патріотизму з життя старозавітніх пророків і праведників, а в новозавітній історії – з життя самого Христа, який для митрополита Андрея є взірцем любові до ближнього і всього ізраїльського народу. Маючи за приклад Господа Ісуса Христа, християни покликані керуватися любов’ю у всіх справах, оскільки чеснота патріотизму включає в себе не лише любов до ближніх і готовність за них життя покласти, але й прощення і любов до ворогів своїх. Саме про сутність чесноти патріотизму як особливої християнської риси говориться у другому пункті нашої праці. У третьому пункті особливу увагу було зосереджено на проявах чесноти патріотизму, а зокрема любові до рідної мови, культури, історії, Церкви. Для митрополита Андрея Шептицького усі вище згадані духовно-моральні принципи патріотизму є дуже важливим фактором на шляху реалізації національної ідеї і державності.\nДругий розділ – «Церква і сім’я – середовище виховання патріотизму» — розкриває важливість виховання патріотичного духу в українському народі. У цьому завданні невід’ємну роль відіграють Церква і сім’я. За митрополитом Андреєм патріотичне виховання отримується не лише у Церкві через працю духовенства, але уже в сім’ї як «первинній школі» патріотичного виховання.\nУ першому пункті ми звернули увагу на провідну роль Церкви у патріотичному вихованні, бо саме вона несе на собі відповідальність за виховання як добрих християн, так і свідомих громадян. Тому наголошується на важливості Церкви у формуванні любові до своєї мови, культури, традиції, тобто всього, що оточує і чим живе людина. Другий пункт висвітлює місію духовенства у формуванні патріотичної постави серед вірних. Особливу увагу Андрей Шептицький відводить постаті священика, який має бути тим, хто безустанно чуває і дбає, щоб патріотичні і християнські моральні цінності не занепадали у народі. Третій пункт присвячений сім’ї як середовищу виховання патріотизму. Сім’я – це маленька соціальна клітина, з якої виростає великий організм — суспільство, але для того, щоб цей організм функціонував як слід, сім’я повинна бути християнською. Саме на такій основі сімї неодноразово наголошував митрополит Андрей. Найперше самі батьки повинні бути добрими християнами та громадянами своєї держави, щоб виховувати дітей в добрій вірі до Христа, любові до ближніх та до свого народу. А таке виховання і становить основу справжнього християнського патріотизму.\nОсновою християнського патріотизму та національно-державницького будівництва згідно з концепцією, яку подає Андрей Шептицький, є неухильне дотриманням вірними Божих заповідей, бо лише таке життя сприяє добру суспільства та перестерігає перед викривленням світогляду і обранням правильних пріоритетів.\nМи свідомі того, що представлена дипломна праця не може всеціло охопити всі заторкнуті питання цієї тематики, адже це лише спроба грунтовного дослідження з метою подальшого вивчення. Наша праця — це скромний вклад до ширшого вивчення у різних площинах богословсько-пастирської спадщини митрополита Андрея. Віримо, що до його пастирської мудрості і думок щораз частіше звертатимуться ті, кому не є байдужими доля українського народу та української Церкви.


Установка буронабивних паль ціна в Києві\nУстановка буронабивних паль (ціна у нас прийнятна) відбувається за допомогою спеціальної бурильної машини і досвідченого персоналу. Така установка використовується в умовах великої кількості будівель поруч, для побудови міцного фундаменту. Також її можна використовувати на ділянках, де є схили або важкий грунт.\nПідприємство «Фундамент» займається професійною установкою буронабивних паль, ціна на таку послугу демократична тільки у нас. Багаторічний досвід і нові будівельні технології дозволяють нашим фахівцям якісно виконувати свою роботу.\nЯкщо Вам потрібно звести будівлю біля пам'ятників архітектурної давності або старих споруд, забивний спосіб конструкцій назавжди зруйнує ближні об'єкти або пам'ятники. Це відбувається через коливання ґрунту, яке відбувається під час забивання конструкцій в фундамент. Таким чином, установка буронабивних паль (ціну дізнайтесь) є найбезпечнішим методом зведення фундаменту.\nГоловними перевагами установки буронабивних паль (ціна може змінитися) є безшумність, що дозволяє будівельникам працювати і в нічний час, подобово. Така установка рекомендована для заселених масивів, де вже стоять зведені будинки. Буронабивні палі встановлюються дуже швидко, що дозволяє значно зменшить обсяг робіт. Палі можна бурити навіть в замерзлій землі в зимову негоду, використовуючи якісні бурильні машини.\nУстановка буронабивних паль (ціна у кожної фірми різна) передбачає використання фіксуючої арматури, яка опускається в бетон за допомогою вібратора. Існують два види таких паль: циліндричної форми і з розширенням «підошви» опори. У ціліндроподібних паль є однакові перетини по всьому стовбуру, а в розширених палях нижня їх частина розширена і має більший діаметр.\nПідприємство «Фундамент» є одним з лідируючих, за спеціалізацією установки буронабивних паль, ціну на таку послугу Ви можете дізнатися за телефонами.


У гаманцях українців з'явиться ще одна нова купюра: що відомо - ЗНАЙ ЮА\nВ Україні з'явився ще одна нова купюра\nНаціональний банк України до кінця 2019 року анонсували випуск оновлених 100-гривневих купюр. При чому ці банкноти не будуть сильно відрізнятися від попередньої серії. Головна зміна торкнеться одного невеликого елемента – на нових купюрах буде новий підпис голови Нацбанку Якова Смолія. Про це повідомляє прес-служба НБУ.\nНагадаємо, Нацбанк знищив понад пів мільярда купюр українських грошей.\nТеги: НБУ Нацбанк 100 гривень купюри Яків Смолій


Світильник лофт підвіска Levistella 7546649C-1 BK\nГоловна Люстри>Люстра підвісна>Підвісний світильник Levistella 7546649C-1 BK\nПідвісний світильник Levistella 7546649C-1 BK\nКод товару: 7546649C-1 BK\nКолір: Чорний + Коричневий. Матеріал: Метал + Тканина. Матеріал підстави: Метал. Кількість ламп: 1 шт. Напруга: 220V. Тип патрона: E27. Діаметр основи: 90 мм. Висота світильника: 1000 мм. Плафон: 220x630 мм Ступінь захисту: IP20.\nПідвісний світильник Levistella 7546649C-1 B - елегантний світильник з французьким шармом, чорний металевий абажур і текстильний плафон коричневого кольору нагадує старовинну підвіску.\nВ елегантній моделі 7546649C-1 B на одну лампочку можна використовувати для освітлення звичайні світлодіодні лампи, сучасні світлодіодні лампи filament і ретро лампочки розжарювання Едісона з цоколем Е27.\nОчікувані корисності 7546649C-1:\nМодель 7546649C-1 BK\nДіаметр плафона 220 мм\nВисота плафона 630 мм


Патології очей – досить часте явище у кішок. Лідируючу позицію серед них займає кон’юнктивіт, який сильно погіршує якість життя тварини, а також призводить до серйозних наслідків. Крім цього, існують і інші захворювання: мікоплазмоз, хламідіоз, глаукома, алергічні реакції та різні травми. Очні краплі “Левоміцетин” для кішок допоможуть впоратися з багатьма хворобами. Але застосовувати їх потрібно правильно і знати необхідну дозування.\n“Левоміцетин” для кішок і людей випускається у вигляді прозорої жовтуватої рідини. Ліки містять хлорамфенікол, борну кислоту і додаткові інгредієнти. Засіб продається в пластикових флаконах-крапельницях, які оснащені захисними ковпачками і дозаторами. “Левоміцетин” має в складі антибактеріальну речовину з аналогічною назвою.\nМожна капати “Левоміцетин” кішкам? Більшість ветеринарів позитивно відповідають на це питання. Всі компоненти, що входять до складу засобу, добре переносяться тваринами і ефективні при лікуванні багатьох патологій очей.\nФахівці призначають капати кішкам “Левоміцетин” в тому випадку, коли необхідно надати протимікробну дію. Так як цей препарат допомагає позбутися багатьох штамів бактерій, його часто використовують для лікування інфекційних хвороб або для профілактики офтальмологічних захворювань.\nКрім цього, очні краплі “Левоміцетин” для кішок призначають у тому випадку, якщо інші препарати не можуть побороти патології, викликані інфекційним збудником. Медикамент можна використовувати і в післяопераційний період для обробки органів зору від бактерій щоб уникнути проникнення інфекції.\nЧи можна кішці “Левоміцетин”\n“Левоміцетин застосовують також для запобігання ускладнень після операцій і при інфікованих очних ранках. Після використання препарату лікувальні концентрації утворюються в рогівці, водянистій волозі ока, склоподібному тілі і райдужній оболонці.\nСлід розуміти, що будь-які ліки повинен призначати ветеринар. Як правило, дозування “Левоміцетину” кішці визначається саме фахівцем. Найчастіше для повноцінного одужання краплі застосовують три або чотири рази на добу, при цьому в кожне око закапують по 1-2 краплі. Тривалість лікування становить від п’яти до семи днів. Однак терапевтичний курс може бути збільшений до повного зникнення симптомів захворювання.\nЯк закапати очі кішці “Левоміцетином”? Після відвідування ветеринара і призначення ліків необхідно ознайомитися з інструкцією по застосуванню. Адже запорука здоров’я тварини та ефективність лікування залежать не тільки від грамотно підібраного засобу, але і від його правильного використання.\nНе варто хвилюватися, що вихованцеві буде боляче, адже процедура закапування в очі кішці “Левоміцетину” безболісна. Вона може викликати лише дискомфортні відчуття. Щоб правильно її провести, необхідно взяти тварину до себе на коліна. Якщо вихованець виривається, його слід заспокоїти, погладити. Бажано, щоб кішка сиділа спиною до власника. У такому положенні вона не побачить флакона і буде менше боятися.\nПеред процедурою потрібно промити шерсть навколо очей вологим тампоном, змоченим в кип’яченій воді. Очищений від гнійних виділень очей слід акуратно розкрити, відтягнувши нижню повіку, і капати кішці “Левоміцетин”. При цьому тварина може почати бігати і вириватися. Кілька хвилин після закапування вихованця краще всього тримати у себе на руках, і не давати йому чесати або вимивати очі. Препарат може трохи щипати повіки. Повторювати лікування необхідно згідно з приписами ветеринара.\nПризначити препарат для лікування органів зору може тільки ветеринар, очні краплі “Левоміцетин” для кішок – не виняток. Самостійна постановка діагнозу будинку може стати причиною різних ускладнень. Протипоказанням до використання засобу є алергія на речовини, що входять до складу, а також хронічні захворювання печінки і нирок.\nПобічні ефекти при лікуванні “Левоміцетином” кішок виявляються вкрай рідко. Але все ж у деяких ситуаціях він може викликати зміна артеріального тиску у вихованця, стоматит, порушення травлення, ентероколіт. При виникненні підозрілих ознак терапію необхідно припинити.\nНа тематичних форумах можна знайти безліч позитивних відгуків про лікування “Левоміцетином” кішок. Найчастіше власники тварин говорять про високу ефективність препарату і його невисокої вартості.\nУ деяких випадках виникає потреба замінити “Левоміцетин” для котів на будь-який інший засіб. Ліків з подібним впливом багато. До них відносяться “Ципровет”, “Ірис”, “Дезацит”. З препаратів, що не містять антибіотик, що застосовують “Барс”, “Лаприкан”, “Тобрекс”, які направлені на лікування кератитів і кон’юнктивітів.\nКрім цього, при запаленнях очей можна використовувати “Ананадин” або “Діамантові”. А для зняття алергічної реакції застосовуються: “Аломид”, “Гистимет” і “Бар’єр”.\n“Діамантові очі” – володіють антибактеріальною і протизапальною дією. Активна речовина – хлоргексидин. Він знижує активність бактерій і руйнує їх клітини на стадії розвитку. Янтарна кислота і таурин, що входять до складу засобу в якості допоміжних компонентів, відновлюють слизову оболонку рогівки і активізують загоєння здорових клітин. Засіб використовують для лікування очних захворювань у кішок. Перед застосуванням марлевим тампоном, змоченим у препараті, видаляють гнійні виділення, потім закопують по одній краплі в кожне око. Лікування проводять два або три рази в день. Лікувальний курс триває від 5 днів до двох тижнів.\n“Барс” – ефективний препарат, який призначають при захворюваннях очей у тварин. Підходить і для кошенят та дорослих котів. В ліки включені такі компоненти, як новокаїн і фурацилін. Останній володіє знезаражувальним дією, а новокаїн використовується як знеболюючий інгредієнт. Краплі “Барс” застосовуються для лікування кератиту, гнійних кон’юнктивітів та інших інфекційних патологій. Їх можна застосовувати і в профілактичних цілях. Тривалість терапії становить від одного тижня до 10 днів. Кошенятам даний препарат призначають після досягнення тижневого віку. Маленьким вихованцям “Барс” не закопують, а роблять примочки. Дорослим особинам капають по дві-три краплі до трьох разів на день.\n“Ірис” – ще одне популярне лікарський засіб для кішок, що допомагає боротися із запальними захворюваннями очей. Препарат чинить бактерицидну дію, ефективний при лікуванні кон’юнктивіту, блефариту, виразки рогівки. В інструкції зазначено, що закопувати “Ірис” необхідно по одній або дві краплі в кожне око протягом 7-14 днів.\n“Ципровет” – очні краплі для кішок. До складу входить антибіотик ципрофлоксацин. Ця речовина володіє широким спектром дії. Воно вбиває різні види бактерій: золотистий стафілокок, хламідії, кокові інфекції, синьогнійну паличку та інші грамнегативні внутрішньоклітинні організми. “Ципровет” можна використовувати для кошенят. Перед процедурою область навколо очей очищається з допомогою серветки, потім закапати препарат в кількості 3-4 крапель. Лікувальний курс становить від однієї до двох тижнів.\nКраплі “Левоміцетин” для кішок є дешевими і ефективними. Препарат успішно використовується для лікування захворювань очей у тварин. Він добре допомагає боротися з бактеріями і швидко усуває наявну проблему. Однак необхідно враховувати, що “Левоміцетин” ефективний тільки при наявності конкретних показань. Крім цього, він є антибіотиком, тому перед застосуванням потрібно показати тварину ветеринару. Фахівець вже точно визначить необхідність у використанні даного засобу і правильне дозування. У випадку індивідуальної непереносимості компонентів, що входять до складу, завжди можна замінити медикамент на аналог.


8 Березня, 2019 · Влада\n6 лютого до Косівського відділу поліції із заявою звернулася 22-річна жителька м. Косова. Вона повідомила про те, що 5 лютого у приміщенні магазину, що в м. Косові, невідома особа з прилавка викрала мобільний телефон «Бравіс». Поліції вдалося встановити особу зловмисника. Ним виявився 46-річний житель району. Телефон вилучено та невдовзі повернуть власниці. За цим фактом розпочато кримінальне провадження за ч. 1 ст. 185 КК України (крадіжка).\n7 лютого, приблизно о 3 год. ночі, у селі Смодній 23-річний житель району, керуючи автомобілем, не вибрав безпечної швидкості руху, через що не впорався з керуванням. Автомобіль наїхав на опору рекламного щита. У результаті автопригоди 35-річний пасажир загинув на місці події. Водія і другого пасажира віком 24 роки каретою швидкої допомоги доставили до лікувального закладу. Усі постраждалі — односельці. Слідчі розпочали кримінальне провадження за фактом ДТП за ч.2 ст.286 (порушення правил безпеки дорожнього руху) КК України. Покарання, передбачене санкцією статті, — від трьох до восьми років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.\n9 лютого із заявою звернулася 32-річна жителька м. Косова. Вона повідомила про те, що 6 лютого невідома особа викрала з прилавка магазину канцтовари. Встановлено, що крадіжку вчинила 32-річна жителька м. Косова. За цим фактом розпочато кримінальне провадження за ч.1 ст.185 КК України (крадіжка).\n10 лютого о 5:14 год. до Косівського відділу поліції надійшло повідомлення від чергового лікаря Яблунівської районної лікарні про те, що до приїзду швидкої медичної допомоги помер 41-річний житель району Діагноз: ножове поранення грудної клітки.\nПоліція встановила, що 31 січня між 34-річною жителькою району та її зведеним братом за місцем їх проживання виник конфлікт через сексуальне домагання до неї. Під час конфлікту жінка завдала братові один удар кухонним ножем у середню частину грудної клітки. Після отримання тілесних ушкоджень потерпілий пішов до своєї кімнати, в подальшому за медичною допомогою у лікувальні заклади не звертався, про обставини отримання тілесних ушкоджень нікому не повідомляв. 10 лютого від отриманих тілесних ушкоджень він помер. За цим фактом розпочато кримінальне провадження за ч. 2 ст. 121 КК України (умисне тяжке тіпесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого). Санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Жінці повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.\n13 лютого надійшло повідомлення від 43-річної жительки району про те, що 13 лютого невідома особа викрала з відпочинкового комплексу євро-батарею для обігріву приміщення. Встановлено, що крадіжку вчинив 46-річний житель м. Косова, якого раніше вже притягували до кримінальної відповідальності за скоєння майнових злочинів. За фактом крадіжки розпочато кримінальне провадження за ч.1 ст. 185 КК України (крадіжка).\n17 лютого до Косівського відділу поліції надійшло повідомлення зі служби «102» від 33-річної жительки району, яка повідомила про те, що невідомі особи в нічний період часу викрали з її магазину продукти харчування та алкогольні напої на суму майже 10000 гривень. За цим фактом розпочато досудове розслідування за ч. З ст. 185 КК України (крадіжка з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище). Під час проведення першочергових заходів поліцейські встановили, що цю крадіжку вчинили місцеві жителі 1993 р.н. і 1985 р.н., якого раніше вже притягували до кримінальної відповідальності за скоєння крадіжок. Як з’ясувалося, чоловіки в ніч на 17 лютого через складське приміщення проникли в магазин, звідки викрали 16 пляшок алкоголю різних найменувань, 1500 гривень і продукти харчування.\nТакож поліція встановила, що 19-річний брат одного із зловмисників причетний до скоєння ще однієї крадіжки — з магазину одягу. Хлопець разом зі своїм другом, 2000 р.н. у ніч на 1 лютого, пошкодивши вхідні двері, проникли в приміщення магазину, звідки викрали 650 гривень, п’ять пар чоловічих кросівок і три шапки. За цим фактом також розпочато досудове розслідування за ч. З ст. 185 КК України. Санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.\n21 лютого у відділ поліції із заявою звернулася 34-річна жителька Снятинського району про те, що її колишній чоловік, житель Косівського району, не виконує рішення суду щодо сплати аліментів на утримання їхніх неповнолітніх дітей 2007р.н. та 2011 р.н. Заборгованість станом на 1.08.2018р. становила 43400 грн.\nЗа цим фактом розпочато досудове розслідування за ч.1 ст.164 КК України (ухилення від сплати аліментів на утримання дітей).\n22 лютого о 2:52 год. надійшло повідомлення зі служби «102» від жительки району про те, що в с. Вербовці горить житловий будинок, в якому проживає її колишній чоловік. Після гасіння пожежі в одній із житлових кімнат виявили обгорілий трул ГОСПОДАРЯ, 1967 р.н, який проживав сам, вів антигромадський спосіб життя, зловживав спиртними напоями. Під час огляду трупа слідів насильницької смерті не виявлено. Попередня причина смерті — удушення чадним газом. Попередня причина загорання — необережне поводження з вогнем (куріння в ліжку). Тіло доставили в морг Косівської ЦРЛ для проведення судово-медичної експертизи. За цим фактом відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.\n23 лютого надійшло повідомлення зі служби «102» від 39-річної жительки Тисменицького району про те, що в період часу з 7:30 до 8:25 год. невідома особа проникла в салон автомобіля марки «Фольксваген Транспортер Т5», який був припаркований на території Смоднянського ринку, та викрала із гаманця, що знаходився в «бардачку» автомобіля, 1500 доларів США і 80 євро. За фактом крадіжки розпочато досудове розслідування за ч.1 ст.185 КК України.\n23 лютого о 12:19 год. надійшло повідомлення зі служби «102» від 40-річного жителя району про те, що на ринку в м. Косові невідома особа викрала в нього гаманець із 5000 грн., який він зберігав у зовнішній кишені куртки. За фактом крадіжки розпочато досудове розслідування за ч.1 ст.185 КК України.\n27 лютого до відділу поліції із заявою звернулася жителька Коломийського району про те, що її колишній чоловік, житель Косівського району, з 2012 року ухиляється від виконання рішення суду щодо сплати аліментів на утримання їхнього неповнолітнього сина. Заборгованість становить 34050 грн. За цим фактом розпочато досудове розслідування за ч.1 ст.164 КК України (ухилення від сплати аліментів на утримання дітей).\n«Гуцульський край», №9, 1.03.2019 року\nНародний аматорський оркестр інструментальної музики Будинку культури та дозвілля\nПочаток 50-х рр.\nСкульптура «Гуцул з сином»