Дуже коротко Достоєвський “Злочин і кара”\nЗлочин ніколи не пройде непомітно, тому він завжди буде покараний, і незалежно від часу, все ж буде покараний і, причому в два рази більше. Таємне завжди стає явним, це теж дуже важливо розуміти.\nРаскольников – це молода людина, яка сама по собі дуже оригінальна особистість, так як його образ мислення часто вже не збігався з іншими. Ця людина – розумний, розсудливий, але разом з тим, його думки, його логічність – просто неймовірна. Він той, хто йде проти суспільства, проти якихось вже давно склалися і усталених ідей в суспільстві і взагалі в житті. Він – бунтар, але бунтар в душі, і в якійсь мірі його можна назвати лідером, але таким, який до пори до часу не проявлятиме себе, поки цього не потрібно. Його можна вважати прихованої, замкнутої особистістю, але в той же час, він не дасть себе в образу. Він – студент, який живе в Петербурзі, в цьому похмурому місті, де вічні тумани і дощі.\nМоже саме погода так сильно впливала на нього, але у нього не було постійно грошей, і саме мати, така ж бідна, підтримувала його. Також, у нього була сестра, яка вирішила вийти заміж за багатого людини, щоб в майбутньому забезпечити себе, а найголовніше – улюблених брата і матір. Про себе вона думала в останню чергу.\nРаскольников – це людина, яка сильно схиляється перед своїм ідеалом – Наполеоном Бонапартом. Адже саме Наполеон чимось схожий з ним, саме він ставати спотикання для Родіона.\nАдже Раскольников вирішує перевірити себе – свою теорію, яку він створював протягом деякого часу. Ця теорія досить лякає – адже, цей страшний у своєму роді людина вирішила вчинити злочин, яке потім коштувало йому совісті, гордості і честі, а також – спокою, і найголовніше свободи, і ще що гірше – життя коханої людини, який не пережив цього , і це – мати Родіона.\nРаскольников мислив дуже своєрідно, тому що думав, що якщо Наполеон – людина, яка прославився так швидко, і піднявся з низин до висот, чому він, Раскольников, не може також піднятися і знехтувати декількома життями, заради того, що цим зробити набагато більше людей щасливими. Хіба він – теж не людина, чому ж Бонапарт мав на це право, і адже, він, будучи офіцером, міг вбивати направо і наліво, заради того, щоб зробити життя інших – краще. Нехтуючи життям одного, він робив життя інших набагато яскравіше і краще. Так мислив Бонапарт, і так хотів думати Раскольников Родіон.\nРодін вирішив випробувати себе, щоб зрозуміти для себе самого – чи зможе він переступити через себе, чи зможе переступити ту страшну межу, яка з’єднує совість, чесність і доброту, поруч з якою – за межею стоять вбивство, ненависть і холодна жорстокість. І він зміг це зробити. Довго думав, боявся і розмірковував, але все ж таки зважився. Його жертвою стала невинна стара – процентщица. Вона була зла і розважлива, а також, дуже жадібною, але це не привід вбивати людину. Але Раскольникову ще й гроші потрібні були. А тому зарубавши сокирою стару, він вкрав гроші і деякі закладені у неї речі. Але в той момент, коли він збирався вже йти, з’явилася сестра вбитої, і довелося вбити і її, щоб не було свідків.\nЗробивши два вбивства поспіль, він намагався жити колишнім життям, але у нього не виходило ніяк. Він познайомився ще раніше з дівчиною, яка заради того, щоб прогодувати мачуху, її дітей, і свого батька, стала дівчиною легкої поведінки. Але їй вдалося залишитися чистою і незаплямованою всередині, що дуже важливо. Саме їй і довірив секрет Раскольников, але вона не перестала його любити, і саме вона спонукала його на те, щоб він пішов і здався поліції, так як це дуже великий гріх. Раскольников в якійсь мірі напевно любив Соню, цю дивну дівчину, і в чомусь вони були схожі.\nРоман вчить справжнього кохання і доброти, яка важлива в нашому житті.\nЧитати короткий зміст Злочин і покарання по главах і частинам\nСтояла нестерпна спека, головний герой твору Раскольников вийшов зі своєї орендованої комірчини, уникаючи зустрічі з господинею, так як повинен був їй грошей. Молодий, привабливий, але погано одягнена людина попрямував до старої – процентщице.\nВін виснажений бідністю і згадує, що вже як два дні нічого не їв.\nТопорПрідя до Олені Іванівні він віддає їй заклад – срібний годинник. Стара йде в іншу кімнату, а він тим часом, прислухаючись, розуміє, що вона відкрила комод і що ключі у неї в одній зв’язці. Він пильним поглядом оглядає квартиру.\nКоли він вийшов на вулицю, його терзали сумніви з – приводу злого умислу, що не покидає його голову вже на протязі місяця.\nВін заходить в буфет, випиває пива і його сумніви випаровуються.\nУ буфеті головний герой знайомиться з колишнім чиновником Мармеладовим. Той вже неабияк сп’янівши, починає розповідати йому про свою дружину. Вона, будучи вихованою і освіченою, маючи від колишнього шлюбу трьох дітей виходить за нього заміж. Він же пропиває все домашнє майно. Його дочка, щоб заробити грошей йде на панель.\nРаскольников проводжає свого співрозмовника додому. У їх квартирі він уражається жебрацької обстановці. Він вигрібає з кишені монети, залишає їх і йде.\nЗ листа від матері він дізнається, що його сестра Дуня працювала у Свидригайлових. Там з нею погано поводилися і вона повернулася додому. До неї посватався немолодий, але має певний капітал Петро Лужина.\nПрочитавши лист Родіон не міг приховати злий посмішку, яка зміївся по його губах.\nГоловний герой стривожений листом, він не хоче, щоб сестра виходила заміж тільки через капіталу нареченого. Він не дасть, щоб Дуня жертвувала своїм життям заради нього. Однак, поміркувавши, юнак розуміє, що не в силах протистояти цьому.\nЙого думки повертаються до колишньої підступної задумом.\nРодіон дізнається, що завтра ввечері стара буде вдома одна. Він розуміє, що його задум про вбивство бабусі завтра повинна здійснитися.\nРаскольников згадує як він вперше зробив заклад старій. Він пригадав почута розмова про багату, але стервозной старій. Вона знущається над своєю сестрою і не гідна життя.\nНедовірлива стара впускає його, він відволікає її «закладом». Процентниця на секунду відвертається, і він вбиває її. Стара мертва, він дістає ключі від комода з її кишені. Він знаходить багатства і починає розпихати їх по своїм кишені. Юнак чує шум, виявляється, що вернулася сестра баби. Йому доводиться розправитися і з нею. Він збирається йти.\nІ тут, в двері дзвонять клієнти, вони здогадуються, що зі старою щось не так і йдуть за двірником. Скориставшись моментом вбивця виходить на вулицю, повертає сокиру. Заходить до своєї комірчини і в забуття кидається на диван.\nПроспавшись, молода людина з жахом згадує про те, що трапилося. Він в паніці перевіряє свій одяг на наявність слідів крові. Він дістає вкрадені цінності, і ховає їх під відклеївся шпалерами.\nЙому приносять повістку в поліцію. Він прямує туди, по дорозі намагаючись заспокоїтися.\nКоли він уже йшов, то почув як двоє поліцейських обговорюють учорашнє вбивство. У нього підкосилися ноги і він впав. Поліцейські вважають його хворим і відправляють додому.\nРаскольников боїться обшуку і вирішує переховати цінності старої. Він виходить на вулицю і хоче кинути їх в річку, але потім бачить великий камінь біля глухої стіни в безлюдному дворі і ховає їх там.\nПотім він дізнається від свого товариша Разумихина, що до нього заходив поліцейський. А також надійшов лист від матері з грошима для сплати боргу за житло.\nДо Родіону заходить студент Зосімов, він справляється про його здоров’я. У них заходить розмова про вбиту старій і її сестрі. Зосімов розповідає, що підозрюваних багато, в їх числі і фарбар Микола. Однак доказів проти них у поліції поки немає.\nЛужина навідується до Раскольникову. Той зустрічає його з неприхованою неприязню. Родіон дорікає йому і виганяє.\nЙого товариші теж йдуть. Однак, вони помічають одну цікавинку, що Раскольникова нічого не цікавить, і лише тема вбивства викликає в ньому цікавість.\nРаскольников йде у буфет, до нього підсаджується Помітивши. Родіон заводить розмову про вбиту старій і розповідає, як би він вчинив на місці вбивці і де б сховав вкрадене. Випадково, у нього виривається фраза, що можливо це він убив стару. Поведінка його істеричне, Помітивши вирішує, що він божевільний. Раскольников йде.\nРодіон побачив стовпилися людей, він підходить ближче і розуміють, що збили його недавнього знайомого Мармеладова. Потерпілий сильно п’яний і перебувати у важкому стані, його відносять додому. Він просить вибачення у дочки і вмирає.\nРаскольников вигрібає гроші, що залишилися з кишень і віддає на похорон.\nВін прямує до Разумихину, потім той проводжає його додому. Піднявшись в комірчину товариші побачили, що до Родіону приїхала мати з сестрою. Раскольников побачивши їх падає без почуттів.\nКоли Родіон прийшов до тями він став наполягати на тому, щоб Дуня відмовила Лужину. Він вважає, що сестра не повинна приносити себе в жертву заради нього. Мати бажає залишитися з ним, переживаючи за його стан, але Разумихин відмовляє її.\nВін проводжає їх до готелю, йому дуже сподобалася Дуня.\nНа наступні ранок Разумихин прокидається з незвичайним і досі невідомим чуттям, він думає про Дуні. Він приходить до матері Родіона і Дуні, вони розповідають йому, що отримали лист від Лужина. У своєму листі він просить зустрічі з ними, однак наполягає, щоб брат Дуні на ній не був присутній.\nМати з Дуней їдуть до Раскольникову.\nДо Раскольнікова приходить Соня Мармеладова і просить з’явитися на відспівування і поминання. Раскольников представляє її рідним. Мати відчуває, що він небайдужий до неї.\nСоня йде, за нею йде незнайомий чоловік, вже у квартири він говорить, що недавно в місті і що він її сусід.\nРаскольников просить Разумихина познайомити його зі слідчим Порфирієм.\nТовариші приходять до слідчого додому. Раскольников розповідає, що він робив застави старої і дізнається, чи можна їх повернути. Порфирій говорить, що бачив його речі серед вилученого і радить звернутися з цим питанням в поліцію.\nПід час обговорення вбивства баби, Раскольников зауважує, що він також є підозрюваним.\nРаскольников йде додому і перевіряє діру під шпалерами, йому раптом спало на думку, що там могло щось залишитися.\nВиходячи з дому, він бачить незнайомця, той кричить йому вслід, що він убивця.\nКоли він прийшов до тями, побачив, яка стояла поряд, ним виявився пан Свидригайлов.\nСвидригайлов просить дозволу звернутися до нього за допомогою. Раскольников не рад йому. В ході розмови Свидригайлов згадує як познайомився зі своєю покійною дружиною і ситуацію, що сталася з Дуней. Він не хоче, щоб Дуня виходила заміж за Лужина і хоче запропонувати Дуня десять тисяч за розрив з ним. Він просить, щоб Раскольников влаштував йому зустріч з сестрою.\nРаскольников з Разуміхіним обговорюють Свидригайлова, Родіон каже, що боїться цієї людини і не може зрозуміти що в нього на думці. Вони приходять в готель, куди на зустріч прибуде Лужина.\nЛужина висловлює невдоволення, він не радий бачити Родіона, так як був ображений ім. Вони лаються і Дуня жене геть Лужина.\nЛужина не очікував такого повороту подій, він був упевнений, що бідна дівчина буде підкорятися його словами і проханням.\nДуня просить вибачення у брата, що спокусилася на гроші Лужина. Однак, виправдовує себе тим, що не думала, що він такий неприємний людина.\nРазуміхін пропонує Дуні не їхати.\nРаскольников прощається з ними і просить не приходити до нього, пославшись на погане самопочуття, він стверджує, що коли треба знайде їх сам.\nРодіон направляється до Соні Мармеладової. Вони ведуть розмову про подальше життя Соні. Він дізнається, що вона дружила з покійною Лизаветой.\nРаскольников обіцяє, що завтра повернеться і розповість, хто вбив сестру баби.\nРаскольников приходить до слідчого з проханням повернути закладені ним речі. Той починає ставити йому запитання, які дратують Родіона. Він просить, щоб його не мучили допитами, і визнали його або винним, або ж ні.\nСлідчий відповідає, що в сусідній кімнаті на нього чекає сюрприз.\nСлідчий здивувався, він не очікував такого повороту подій.\nГоловний герой повертається додому, він радий, він відчуває себе практично в безпеці.\nЛужина думає про розрив з Дуней, він вважає, що якби давав гроші їй, то вона по своїй натурі вдячної, не змогла б так різко його відкинути. Він злитися на Раскольникова.\nДівчина приходить, Лужина веде з нею розмову, про те, що хотів би допомогти її сім’ї грошима, він дає їй десять рублів.\nКоли вона пішла, Лебезятников зауважує, що у його товариша на думці якийсь не хороший план.\nВдова Мармеладова влаштувала йому хороші поминки, вона витратила на них гроші, які дав Раскольников.\nРаскольников присутній на поминках\nПід час скандалу, що розгорівся на порозі кімнати з’являється Лужина.\nЛужина при всіх гостях звинувачує Соню в крадіжці сторублевой купюри. Соня плаче і каже, що не брала гроші. Її мати вивертає її кишені і звідти випадає купюра в сто рублів.\nЛебезятников, спостерігаючи з боку цю сцену, втручається. Він стверджує, що бачив, як Лужина сам підсунув гроші дівчині. Однак він думав, що той зробив це з благородства.\nРаскольников приходить до Соні. Він натякає їй, що добре знає вбивцю і пильно дивиться на неї. Дівчина все розуміє, вона шкодує його, бачить як він мучиться.\nДівчина готова бути з ним навіть після вскрившіхся правди. Раскольников каже, що вбив він не від голоду, він просто хотів зрозуміти чи зможе він наважитися це зробити.\nВдова Мармеладова збожеволіла, вона ходить з дітьми по вулиці просить милостиню, діти співають і танцюють. Її призводять додому і вона вмирає.\nСвидригайлов говорить Раскольникову, що візьме на себе похорон, а також влаштує дітей в сирітські будинки і допоможе Соні.\nРаскольников цікавиться, чому він такий щедрий. Свидригайлов розповідає, що він живе в сусідній кімнаті і чув всі розмови його і Соні.\nРодіон перебуває у важкому душевному стані. Його терзають борошна і страхи. З голови у нього не виходить, що Свидригайлов все знає.\nРазумихин розповідає товаришеві, що мати його захворіла, а сестра отримала якийсь лист і прочитав його впала в розлад.\nСлідчий приходить до Раскольникову. Він знає, що саме Родіон убив стару і її сестру і просить з’явитися з повинною до відділку.\nГоловний герой прямує до Свидригайлову на розмову. Він боїться, що знаючи його таємницю, той може зловжити цією зброєю проти сестри.\nВони розмовляють про Дуні. Раскольников висловлює свої припущення щодо намірів пана Свидригайлова. Той каже, що раніше був закоханий в неї, але тепер він одружитися.\nВін зустрічається з Дуней, і вони йдуть до нього в квартиру. Там він розповідає їй, що знає про вбивство. Він каже, що шалено любить її, і якщо вона буде з ним, він врятує її брата.\nВона хоче вийти, але двері замкнені. Дуня дістає револьвер, стріляє в Свидригайлова, але не потрапляє.\nВін знімає номер в готелі, йому сниться дівчинка, яка колись втопилася від нерозділеного кохання до нього.\nВранці він виходить з номера і стріляє собі в голову з револьвера.\nРаскольников збирається йти у відділок давати свідчення. Він прощається з рідними і каже, що хоче почати нове життя.\nВін дізнається, що Свидригайлов покінчив життя самогубством.\nРаскольникова засилають до Сибіру на вісім років. Він розкаявся в скоєному і визнав, що пішов на вбивство через свої малодушність і бідність.\nЙого мати, затужила за сином помирає.\nСестра його виходить заміж за Разуміхіна.\nСоня пішла за ним. Там вона облаштувалася і регулярно пише листи сестрі Родіона. В останньому вона повідомляє, що він сильно захворів.\nРаскольникова не приймали укладені і уникали. Одужавши, він зустрівся з Сонею, кинувся до її ніг і говорив про любов. Він покаявся, що так нерозумно вчинив зі своїм життям. З цього моменту почався новий етап в його долі, етап оновлення і переродження.\n✅Короткий зміст «Злочин і кара» по главах Посилання на основну публікацію\nАналіз п’єси Лермонтова «Маскарад»\n«Карлик Ніс» – короткий зміст, аналіз


Стань фокусником на майстер-класі у ДРЦ ГуліверіЯ | Дети в городе Украина\nСтань фокусником на майстер-класі у ДРЦ "ГуліверіЯ"\nДетский развлекательный центр "ГулливериЯ"\n15-16 жовтня приходьте в ДРЦ «ГуліверіЯ» на безкоштовний майстер-клас із виготовлення фігурок з кульок. А також на сімейні змагання на ігрових апаратах з призами та уроки з англійської мови для дітей.\nСубота, 15 жовтня:\n13:00 - 15:00 Майстер-клас «Виготовлення фігурок з кульок»\nКожен може стати фокусником. Чому? Тому що на майстер-класі ви навчитеся твістингу - виготовленню фігурок з повітряних кульок. Ви тільки уявіть собі - всього лише кілька скруток і ... готово! Перед вами - Повітряний Друг! Дітки зможуть самостійно змайструвати собі з кульок квіточку, меч, собачку або іншу улюблену тварину.\nТривалість майстер-класу - 2 години. Підходить як дівчаткам, так і хлопчикам від 3-х років.\nНеділя, 16 жовтня:\nТРЦ Gulliver, площадь Спортивная, 1-А


Ви будете прикладом для кожного українця – Президент членам національної збірної України для участі в «Іграх нескорених» - Народна армія\nГоловна > Новини > Ви будете прикладом для кожного українця – Президент членам національної збірної України для участі в «Іграх нескорених»\nПрезидент Петро Порошенко взяв участь в урочистостях з нагоди оголошення кандидатів до складу національної збірної команди України для участі у змаганнях «Ігри нескорених», що відбудуться у Торонто, повідомляє Адміністрація Президента України.\n«Сьогодні відбувається надзвичайно важлива подія — Україна вперше бере участь в „Іграх нескорених“. Українське звучання назви цих змагань мені імпонує більше, бо саме нескореною є наша нація, нескореним є наш народ і саме нескореною є наша держава. Тому абсолютно природнім є те, що ми сьогодні відзначаємо і обираємо кращих із кращих, які гідно представлятимуть у вересні в Канаді нашу з вами державу», — сказав Петро Порошенко.\nПрикладом незламності духу Глава держави назвав присутніх на урочистостях відважних воїнів, які стали прикладом для наслідування — солдата Вадима Свириденко, лейтенанта Павла Чайку і генерал-майора Ігоря Гордійчука.\n«Саме такі, як Павло, Ігор та Вадим беруть сьогодні участь у відборі. Саме вони є переможцями, саме вони будуть представляти Україну на цих надзвичайно важливих іграх», — наголосив він.\nПетро Порошенко відзначив не лише спортивний хист воїнів, а в першу чергу — їх мужність та героїзм, виявлені під час захисту України. «Як Президент, як Верховний Головнокомандувач від імені народу України і перед усіма українцями, які зараз дивляться нас, я щиро дякую вам, дорогі воїни, за ваш жертовний внесок в захист Батьківщини. Вашими зусиллями ми побудували нову армію. Вашими зусиллями ми не віддамо жодного клаптику української землі ворогу. І вашими зусиллями, разом із зусиллями українських дипломатів, ми повернемо український Донбас і український Крим», — наголосив Глава держави.\nПрезидент також привітав ініціативу «українських нескорених» щодо створення центрів психологічної реабілітації, «щоб вони своїм духом, позитивом заряджали демобілізованих, поранених, продемонструвавши як важливо зараз триматися гуртом для того, щоб не дати жодної надії ворогу — як на фронті, так і розхитати ситуацію в середині». «Я дуже дякую хлопцям за цю ініціативу, гаряче підтримую її», — сказав Глава держави зауваживши, що спільно з трастовими фондами НАТО розробляються програми реабілітації українських воїнів, в тому числі і психологічної.\n«Я глибоко переконаний, що здобутки наших героїв стануть для людей з обмеженими можливостями поштовхом для здолання перепон і впевненості в своїх силах. Вони будуть прикладом для кожного українця. Від усього серця бажаю вам міцного здоров’я, щастя, успіхів у житті і перемог на славу Україні», — сказав Глава держави, побажавши команді високих здобутків.\nІгри нескорених (Invictus Games) — міжнародні спортивні змагання для військовослужбовців і ветеранів із обмеженими фізичними можливостями, що покликані через спорт сприяти процесу одужання та реабілітації військовослужбовців і ветеранів, які отримали травми й інвалідність під час виконання свого військового обов’язку, проявити силу їхнього духу.\nДля участі України у змаганнях було проведено низку заходів для формування національної збірної команди з військовослужбовців, які перебувають на службі в Міністерстві оборони України, та ветеранів, котрі отримали поранення під час бойових дій у зоні проведення АТО. 22 квітня 2017 року відбулися Національні ігри з 6 дисциплін — атлетика, пауерліфтинг, плавання, стрільба з лука, велоспорт на шосе, веслування на тренажерах, участь в яких взяли 114 кандидатів всеукраїнського відбору. За результатами змагань до складу команди було відібрано 30 осіб-кандидатів. Всіх їх очікує незалежний медичний огляд та тренування як в Україні, так і в Канаді.\nНа Житомирщині завершилися збори військо...\nУкраїнські вертолітники в Ліберії провел...\n"Ігри нескорених"ГоловнеПрезидент України


Півонії | ДУБРОВА\n← Заготівля сіна\nŠpekáčky – чеські ковбаски →\nПівонія була названа на честь Пеона, лікаря, який лікував богів. Існує близько 30 видів півонії. Період цвітіння припадає на весну та раннє літо, зазвичай початок червня. Кольори півонії – білий, жовтий, червоний, рожевий. Це рідна квітка для Азії, Південної Європи та Північної Америки.\nПівонії в змозі вижити суворою зимою і невибагливі. Одного разу посаджена півонія буде розквітати на вашій ділянці багато років.\nЦі квіти вирощувалися в Китаї більше двох тисяч років, і не тільки з-за красивих квітів, а й з-за коренів, які вживалися в їжу, а також в лікувальних цілях. До речі, півонії можуть жити на клумбі більше 50 років, при цьому вони навіть не вимагають особливого догляду.\nА якщо зазирнути в історію, то можна дізнатися дійсно багато цікавого. З давніх часів півонії вважалися символом щастя, успіху і багатства. Ботаніки склали опис півонії в 1636 році. Але особливе ставлення до півонії все-таки в Китаї. У 1903 році півонія була проголошена національною квіткою Китаю. У Японії півонія називають Ібісугусурі, що означає «ліки з Китаю». У традиційній сільській медицині півонія використовувався як засіб від менструальних болів і астми.\nПівонія любить сонце, якщо сонячні промені потрапляють на неї, то її квітка із зеленого перетворюється в червоний буквально за тиждень. Півонії потрібно садити ранньою осінню, щоб вони закріпилися в грунті до зими. При посадці потрібно додавати в ямку невелика кількість добрив, саму півонію не треба садити занадто глибоко, інакше вона буде погано цвісти.\nЦі квіти не вимагають особливого догляду за собою. Однак їх треба підгодовувати ранньою весною і протягом сезону цвітіння. Під час сухих літніх місяців їх теж потрібно поливати. Регулярно підгодовувати обов’язково. Так буде забезпечено поява кольорів. Крім того, треба зрізати бічні бутони, для того щоб квітка на верхівці могла розвинутися краще. Але частина бутонів потрібно залишити, для того щоб рослина була стійкіше.\nДля того щоб квіти або бутони не пошкодилися під час сильного вітру або дощу, потрібно увіткнути в землю яку-небудь паличку і прив’язати до неї стебло, щоб забезпечити стійкість рослини. Зів’ялі квітки потрібно видаляти.\nВосени залишилися стебла краще обрізати, а потім видалити зовсім.\nПроте незнання важливих біологічних особливостей цієї рослини іноді зводить нанівець старання квітникаря виростити деревовидну півонію.\n1. Рослина посаджена занадто мілко або занадто глибоко.\n2. Півонія «перегодована» азотом.\n3. Ви передозували добрива або підживили замало. Деревовидним півоніям не потрібна велика кількість добрив.\n4. Пуп’янки були пошкоджені морозом, раптовою спекою або хворобою.\n5. Пуп’янкам не вистачає світла.\n6. Рослина ще надто молода.\n7. Кущі півонії посаджені надто близько один від одного.\n8. Півонії часто пересаджували або ділили.\n9. Рослини восени занадто швидко обрізали, ще до того, як потемніло листя.\n10. Грунт під кущем надто сухий або перезволожений. Півонії ж люблять ґрунт добре дренований.\nПоливати їх треба на повну глибину коренів. Між поливами ґрунт повинен висохнути.\n1. Півонія не любить сусідства з великими деревами.\n2. Рослина добре почуватиметься в добре дренованому нейтральному ґрунті.\n3. Півонія краще росте на сонці, але квітуватиме довше у півтіні.\n4. Відстань між кущами повинна бути досить великою, оскільки вони розростаються і живуть до 50 років.\n5. У перших кілька років півонія формується, вкореняється і тому не цвіте.\n6. Не обрізайте півонію восени, оскільки на здерев’янілих пагонах з’являться квіти наступного року.\n1. Найважливішим при вирощуванні деревовидних півоній є те, чи правильно вони посаджені.\n2. Висаджуючи рослину, слід заглибити точку щеплення на 10-15 см нижче рівня ґрунту.\n3. Не хвилюйтеся, якщо після висаджування в такий спосіб на поверхні залишиться маленьке стебельце. Через 2-3 роки воно розростеться в компактний багатостебловий кущ.


Вибірка за ключовим словом «впливні чинники»\n1. ДСТУ EN 50470-2:2010 Засоби вимірювання електричної енергії змінного струму. Частина 2. Спеціальні вимоги. Лічильники активної енергії електромеханічні (класів точності А і В) (EN 50470-2:2006, IDT) 276.00 грн уточнюйте\n2. ДСТУ EN 62053-21:2018 (EN 62053-21:2003; А1:2017; IDT;IEC 62053-21:2003; A1:2016, IDT) Засоби вимірювання електричної енергії змінного струму. Спеціальні вимоги. Частина 21. Лічильники активної енергії статичні (класи точності 1 та 2) 264.50 грн уточнюйте\n3. ДСТУ IEC 62053-11:2012 Засоби вимірювання електричної енергії змінного струму. Спеціальні вимоги. Частина 11. Лічильники активної енергії електромеханічні (класів точності 0,5; 1 та 2) (IEC 62053-11:2003, IDT) 195.50 грн уточнюйте


Що потрібно для оформлення робочої візи - Новини - Globus W&T\nНові правила працевлаштування в Польщі з 2017 року\nЗ 1 січня 2017 року запрошення від польського роботодавця вже не буде підставою для виготовлення робочої візи і легального працевлаштування в Польщі. Поляки планують запровадити нові правила працевлаштування для іноземців і внести поправки до чинного законодавства, що стосуватимуться можливості отримання роботи в Польщі громадянами інших країн. Основна мета даних нововведень – підвищення рівня безпеки на теренах ЄС і контроль за ринком праці та кількістю трудових мігрантів в Польщі. У разі прийняття законопроекту, вже з 1 жовтня 2016 року частина його положень ввійде в дію. Проте найбільш резонансні повинні набути чинності вже з початку 2017 року. Зокрема планується ввести дозвіл на сезонну роботу в Польщі (з правом легально працювати в Польщі 8 місяців) та дозвіл на короткотермінову роботу в Польщі (з правом легально працювати в Польщі 6 місяців). Видаватиме такі дозволи староста після звернення роботодавця і перевірки усіх документів і даних про фірму і самого іноземця, якого запрошують на роботу в Польщу. Українці та інші іноземці зможуть поїхати на сезонну чи будь-яку ще роботу в Польщі тільки в тому випадку, якщо жоден поляк цієї роботи виконувати не захоче. Це дає підстави припустити, що після прийняття законопроекту знайти роботу в Польщі та відкрити робочу візу до Польщі стане складніше, аніж на даний момент. Ще одним нововведенням, проте вже більш приємним для українців, повинне стати зрівняння заробітних плат поляків та іноземців за виконання аналогічної роботи.\nЯкщо ви вирішили поїхати працювати в Польщу, то перш за все вам потрібно оформити робочу візу. Така віза видається на основі запрошення, отриманого від роботодавця чи від воєводського управління. Про це запрошення ви повинні подбати заздалегідь і домовитись з воєводою чи працедавцем про те, щоб документ був надісланий вчасно. Таке запрошення виготовляється 3-5 робочих днів. В залежності від того, хто висилає запрошення і на яку роботу, вам можуть надати національну або ж короткострокову робочу шенген-візу.\nОбидва типи віз, що дають право на легальну роботу в Польщі, або так званих робочих віз, зазвичай готові вже через 6 днів після подання документів та здійснення проплати, проте іноді рішення про надання візи на роботу до Польщі може прийматись до місяця часу, а Консул має право потребувати додаткових документів чи викликати особу, що подає на візу, на співбесіду.\nТак, як робоча польська віза видається на основі запрошення від певного роботодавця, то і дає змогу працювати вам лише у нього. При бажанні змінити роботу, ваш новий роботодавець повинен зареєструвати заяву про намір дати вам роботу у Повітовому управлінні (Powiatowym Urzędzie Pracy).\nВиди (типи) польських робочих віз\nЯкщо ви подаєте документи на робочу візу через візовий центр, то також потрібно заплатити візовий збір, який становить 18,5 євро по діючому курсу, і подати оригінал квитанції про оплату;\nЛист-підтвердження реєстрації при подачі через візовий центр. Зареєструватися можна через сайт центру або ж за телефонами гарячої лінії;\nОригінал і копія документів, які підтвердять мету вашої поїздки:\nУ даному випадку це запрошення на роботу від польської сторони у формі заяви-доручення про намір надання роботи іноземцю (Oświadczenie o zamiarze powierzenia pracy cudzoziemcowi) або дозволу на роботу (Zezwolenie na pracę cudzoziemca), виданого відповідним Воєводським управлінням за місцем реєстрації роботодавця. Заява-доручення про намір надання роботи іноземцю і дозвіл на роботу від локального воєводи за місцем реєстрації роботодавця повинні бути на офіційному бланку, датовані, з підписом відповідальних осіб і печаткою. Обов’язково вказується мета та тривалість планованого перебування в Польщі, дані заявника, дані роботодавця, контакти.\nБагатьом нашим співвітчизникам знайти роботу і виїхати в Польщу допомогла компанія GLOBUS W&T. На нашому сайті завжди є актуальні вакансії у легальних роботодавців, а менеджери компанії візьмуть на себе турботу про оформлення необхідних документів.


Як формувати інтерес дошкільників до автоматизації звуків?\nЯк формувати інтерес\nдошкільнят до автоматизації звуків?\nЗибкіна Наталія Олександрівна\nВ останні роки збільшилася кількість дітей, які потребують логопедичної допомоги. Через скорочення логопедичних груп, більшість дітей з ФФНР і навіть ОНР виявилися на логопункта в дитячих дошкільних освітніх установах.\nДіти з мовними недоліками, особливо мають органічну природу, відрізняються від своїх однолітків за показниками фізичного і нервово-психічного розвитку.\n- їм важко зосередиться на завданні,\n- вони дуже відволікаються і швидко втомлюються.\nЦі діти відрізняються зниженою працездатністю, швидко втомлюються, що в значній мірі пов'язано зі слабким фізичним розвитком.\nГоловним етапом при корекції звуковимови є етап автоматизації. Його мета полягає в тому, щоб навчити дитину правильно вимовляти вже поставлений звук.\nПри важких мовних порушеннях, при різних формах дизартрії етап автоматизації затягується, дитині довго не вдається правильно вимовляти поставлений звук в складах і словах, не кажучи вже про фразах. Доводиться багато разів повторювати один і той же мовний матеріал, що природно стомлює дитини.\nЯк підвищити інтерес дітей до занять? Це питання задає собі кожен учитель-логопед. На індивідуальних заняттях, автоматизуючи звук дуже важко утримати увагу дитини без ігрових прийомів. Щоб підвищити інтерес дітей до логопедичних занять, потрібні різноманітні творчі завдання, нові підходи до вправ по закріпленню правильної вимови і звичайно гри. А логопедичні ігри допомагають зробити завдання для дітей цікавими, емоційно забарвленими, розвиваючими і пізнавальними.\nПропоную вашій увазі ігрові прийоми, які використовуються при автоматизації звуків.\nДля підготовки артикуляційного апарату дітей до правильної вимови звуків дуже підходять:\n- ілюстровані артикуляційні вправи у віршованій формі.\n- дидактична іграшка «Керкеша»;\nДітям подобається, подорожуючи з Язичком, виконувати корисні, потрібні вправи. Для цього я використовую "Казки про Веселому язичка" і\n- наочний посібник "Веселий Язичок". Для демонстрації правильної артикуляції звуку підключаємо свою руку і руку дитини для показу положення мови.\nНа етапі закріплення ізольованого звуку можна використовувати такі посібники, як:\n- картинки-схеми артікуляторних укладів закріплюються звуків; символи звуків;\n- «Звукові доріжки»; «Чарівні ниточки», «Клубочки», «Різнокольорові мотузочки» - тягни за ниточку і свідчи звук; Намотуй мотузочку на пальчик і свідчи звук; Вимовляй звук ССССС поки крутиться дзига.\n- ігрові завдання у вигляді звуконаслідування: «Шумелочкі», «Свістелочкі», «Ричалочкі», «Жужжалочкі»);\nвсілякі малюнки - «Посади метелика на квітку, вимовляючи ж-ж-ж-ж-ж», «Допоможи комарик долетіти до свого будиночка - з-з-з-з», «Холодний вітерець або допоможи сніжинкам долетіти до Снігуроньки - с- с-с »,« Допоможи пароплаву дістатися до пристані - л-л-л », і т. д. Основною метою цих ігор є: на одному видиху довгостроково вимовити заданий звук.\nВикористання даних ігрових посібників дозволяє не тільки відпрацьовувати ізольоване вимова звуків, а й розвивати мовне дихання, зорове сприйняття, дрібну моторику.\nКоли звук вже правильно звучить у дитини ізольовано, то потрібно закріпити, автоматизувати вимова в складах.\nПри автоматизації звуку в складах, коли ще немає можливості використовувати предметні і сюжетні картинки із заданим звуком, для залучення інтересу дітей я практикую використання посібників:\n- «Піаніно» - натискай на кнопку і свідчи ля-ля-ля-, ри-ри-ри; «Гусеничка» - той же принцип; «Складові пісеньки»; «Кнопочки» - то натискати на кнопочки і свідчи склади; «Називай склади поки сиплеться пісочок (капають крапельки в водних годинах)»; «Скажи голосно-тихо»;\nТакож я використовую різні «Складові доріжки» - де з'єднуються робочий звук і гласний (веди пальчиком по доріжці і свідчи ЖЖЖЖЖААААА і т. Д.)\nНа цьому етапі доцільно поєднувати мовні вправи з розвитком загальної та дрібної моторики і почуттям ритму:\n- «Переклади намистинки», «Збери різнокольорові намиста», «Чарівні палички», «Побудуй парканчик», «Кольорові камінчики» - вимовляючи склади, діти викладають доріжку з камінчиків, «Су-Джок» і колечка »вимовляючи склади, надягати і знімати колечка на пальчики, одночасно роблячи масаж пальців; «Молоточок», «Веселі дзвіночки»;\nгри з м'ячами різного розміру і фактури, масажними м'ячиками;\n- «виспівування пісеньок» (склади на будь-яку дитячу мелодію, «Хлопавки», «Топотушки», На своїх заняттях я завжди з'єдную логопедичні завдання і дидактичні ігри з рухом, що знімає навантаження, підвищує працездатність дітей, покращує якість засвоєння знань. Крім того, рухливі ігри сприяють розвитку рухової сфери.\nКоли робота по автоматизації досягає етапу закріплення правильної вимови звуків в словах і фразах, можна значно урізноманітнити заняття, використовуючи наочний матеріал.\n- «Чарівна паличка» - доторкнися паличкою до картинки і назви, «Фотограф» - за допомогою чарівного фотоапарата «сфотографуйте» (запам'ятай) якомога більше картинок, «Ехо», «Чого не стало?», «Згадай і назви», « В гостях у гномів »- я назву великий предмет, а ти маленький (ваза-вазочка,« Загадки »- я назву слово, а ти покажи і назви відповідну картинку,« Знайди і назви »,« Докажи слівце »,« Назви все живе »,« Все, що росте »,« Ланцюжок слів »;\n- «Скажи слова голосом ведмедя (лисиці, зайчика, мишки,« Назви слова голосом мами-ведмедиці, ведмедика; кішки, кошеня ... »;« Логопедическое доміно »,« Лото »;\n- «Поклади в кишеньки» -картінкі з потрібним звуком, при цьому називаючи їх, «Я зі звуком (Р, С) граю і картинки називаю»;\n«Збери намисто» - з картинками на певний звук, «Збери букет»; «Склади пірамідку» - на кільцях пірамідки зроблені кишеньки для картинок, дитина збирає пірамідку і називає картинки.\n«Звукові годинник», «Збери квітка», «Ходілкі» - дитина веде пальчиком по стрелочкам і називає картинки.\n«Сходинки», «Звукова доріжка», «Веселий потяг», «Збери урожай», «Склади в кошик», «Драбинка»\n- «Трафаретікі» - на складання словосполучень з певним звуком, «Назви якого кольору ...», «Веселий паровозик» вагончики у вигляді картинок з робочим звуком. «Рибалка» - злови на вудку картинку, назви її і склади з нею пропозицію.\nЗ огляду на швидку стомлюваність, схильність до охоронному режиму потрібно проводити часту зміну діяльності, переключення дитини з однієї форми роботи на іншу.\nДля складання пропозицій по картинках і автоматизації звуків у пропозиціях використовуються різні ігрові поля: «Лісова стежка», «Рятувальники», «Хто живе на узліссі?», «Червоне, синє море»\nНа цьому етапі роботи я використовую допомоги по віршованим текстам Л. Н. Смирнової. Лічилки, звучалкі, чистоговорки, скоромовки, потішки, слоговічкі, римовані розповіді можуть використовуватися як в індивідуальній, так і в подгрупповой роботі з дітьми.\nДуже ефективно в період автоматизації звуку, що вимагає від дитини багаторазового повторення слів і фраз, використовувати елементи драматизації. Живучи будь-якої персонаж, розігруючи сценку з використанням настільного театру, діти автоматизують звуки на різному мовному матеріалі: від коротких потешек і чистоговорок, до переказу сюжету відомих казок ( «Колобок», «Теремок», «Курочка Ряба», «Ріпка», «Зайчикова хатинка»). Дитина, захоплюючись грою, не помічає, що його вчать. А це означає, що процес автоматизації буде протікати активніше, швидше, подолання складнощів проходить легше.\nВ останні роки в логопедії помітно зріс інтерес до використання казкотерапії на основі готових народних або авторських казок з усім закладеним в них багатством мови. Зараз інтенсивно розвивається такий напрямок, як логосказкі.\nПерекази, складання оповідань по картині, заучування віршів. Ці види роботи стомлюючі для дітей і тому для того щоб викликати інтерес я використовую:\n- перекази і розповіді з використанням фігурок на фланелеграфе;\n- перекази-драматизації, вірші-драматизації;\n- заучування віршів за допомогою мнемотабліц.\nЦе робить заняття цікавим, захоплюючим, емоційним.\nВикористання на заняттях дрібних ляльок також викликає позитивні емоції і послаблює нервову напругу у дітей, спонукає їх говорити правильно, а також сприяє розвитку дрібної моторики. Можна використовувати фігурки з дитячих конструкторів, персонажі з «кіндер-сюрпризів». Вже один вид «веселого чоловічка» викликає інтерес до заняття, спонукає до мовного спілкування.\nКінцева мета логопедичної роботи по автоматизації звуку - оволодіння дитиною здатністю до правильного його вимові у спонтанному мовленні. Представлені ігрові прийоми в значній мірі допомагають досягненню цієї мети.


Хочете заготовити сливи на зиму, щоб цілий рік готувати смачну випічку? Тоді заморозьте їх у морозилці без кісточок половиками. Це простий спосіб зберігання продукту, при якому фрукт зберігає максимальну кількість вітамінів. Покроковий рецепт з фото.\nЩоб зберегти сливу на зиму існує величезна кількість способів. Це всілякі види консервації, сушки і вяленье ягід. Але останнім часом усе більше набирає популярність заморожування. Заморожувати сливи так само можна різними варіантами. У даному огляді дізнаємося, як заморозити плоди на зиму в морозилці половинками без кісточок.\nЗаморожені сливи в морозильній камері можуть зберігатися протягом року до наступного врожаю. Тоді у вас завжди під рукою будуть спілі, солодкі та корисні плоди. Адже в сливах містяться вітаміни С, А, В1, В2, РР, пектини, органічні кислоти. Вона має сечогінну і послаблюючу дію. Корисна при атеросклерозі, холециститі, хворобах серця, печінки, нирок, а також при гіпертонії.\nЗаморожену сливу смачно їсти холодною прямо з морозильної камери. Крім цього з нею в будь-який час можна спекти пиріг, рулет, булочки, зварити компот, узвар тощо Для заморозки підходять сливи з щільною м’якоттю, не водянисті і з хорошими смаковими якостями. Вони не повинні бути ні зеленим, ні переспілими. Найкраще заморожувати сливи, які володіють гарною лежкістю. Такі плоди довше зберігаються свіжими і краще витримують заморожування. Не годяться для заготівлі соковиті і водянисті сорту.\nЧас приготування — 30 хвилин активної роботи\nПокрокове приготування заморозки слив на зиму без кісточок, рецепт з фото:\n1. Відберіть пружні і щільні сливи без порчености, гнилі і битостей. Промийте їх під проточною водою і просушіть паперовою серветкою.\n2. Фрукти ножем акуратно розріжте навпіл і видаліть кісточки. Розкладіть їх на столі зрізом вгору, щоб вони висохли.\n3. Деко або дощечку оберніть харчовою плівкою і викладіть половинки слив, щоб зрізана сторона дивилася вгору, а фрукти не стикалися один з одним. За допомогою плівки заморожені плоди буде легше зняти. Надішліть сливи без кісточок заморожуватися в морозильну камеру, включивши максимальний режим заморозки і встановивши функцію «шокова заморозка». Коли заготовка на зиму буде готова, знімайте сливи з дощечки, складіть у спеціальний пакет або пластикову форму і продовжуйте зберігання в морозильній камері. При температурі -15 градусів вони зберігатимуться до наступного року.


≡ Будівельний паспорт в Києві та Області в 2022 ᐗ | Документ-cервіс Unidoc\nГоловна Будівельний паспорт\nОтримати будівельний паспорт в Києві або Київській області\n➠ Що таке будівельний паспорт?\n➠ Скільки коштує отримати будівельний паспорт?\n➠ Документи для будівельного паспорта\nБудівельний паспорт на забудову земельної ділянки - це документ, який потрібно отримувати, якщо Ви плануєте будувати індивідуальний (садибний) житловий, садовий, дачний будинок висотою не більше 2 поверхів (не враховуючи мансарди) площа якого не більше 300м2 500м2 (зміни від початку 2019р.), господарські будівлі, споруди, гаражі та інші елементи благоустрою. Щоб отримати будівельний паспорт, замовнику потрібно звернутися до органу містобудування та архітектури.\nРозрахувати вартість будівельного паспорта\nПроектна документація/Ескізні наміри\nСкільки коштує отримати будівельний паспорт?\nБудівельний паспорт (Область) від 12 000 грн від 14 днів ЗАМОВИТИ\nБудівельний паспорт (Київ) від 28 000 грн від 25 днів ЗАМОВИТИ\nЗаява на видачу будівельного паспорта Переглянути Скачати в Word\nДе можна отримати будівельний паспорт у Києві або області?\nНа підставі Закону України №3038-VI від 17.02.2011 р, «Про регулювання містобудівної діяльності», будівельний паспорт може бути виданий тільки державним органом містобудування і архітектури на підставі поданого пакета документів.\nЯкі документи необхідні, щоб отримати будівельний паспорт?\nЗаява на отримання будівельного паспорта;\nНотаріально завірена копія документа, яка засвідчує те, що ви являєтесь власником або маєте право користуватися земельною ділянкою, де буде відбуватися будівництво;\nЗгода співвласників земельної ділянки (будинку) на забудову (якщо такі співвласники існують);\nЕскізні наміри забудови чи проект будівництва (при наявності), серед яких: схема забудови ділянки (де знаходяться об'єкти та споруди на земельній ділянці, відстані до сусідів, червоні лінії, під'їзди до будівель і т.д), фасади із зазначеними габаритними розмірами, поверхові плани, інженерні забезпечення, проект (при наявності);\nТопографічна зйомка M1:500 (при необхідності органу містобудування та архітектури);\nПравовстановлюючі документи на нерухомість (якщо така існує на земельній ділянці);\nКопія техпаспорта (якщо проводиться реконструкція);\nВикопіювання з генерального плану земельної ділянки (при необхідності органу містобудування та архітектури).\nДля правильного оформлення документів на будівництво перед початком робіт, одним з яких є будівельний паспорт, потрібно знати всю процедуру та зміни в законах України. Юристи документ-сервісу "Unidoc" позбавлять вас головного болю та отримають потрібні документи в стислі терміни. Звертайтеся! Будемо раді допомогти!\nСкільки часу потрібно на оформлення будівельного паспорта?\nЦе залежить від складності процедури оформлення. Близько 60% завдань виконуються до 2 тижнів, 30% - до 1 місяця, решта 10% - це найбільш складні питання - до 2-5 місяців.\nВід чого залежить ціна на будівельний паспорт?\nЦіна залежить від розташування об'єкта, метража, наявності потрібних документів.\nВи можете прискорити виготовлення будівельного паспорта?


ДНК тест, точний тест на ДНК експертизу швидко і якісно\nТочний ПЛР тест-аналіз на коронавірус SARS-Cov-2 COVID-19 від 1600 грн. за 2 дні\nПід час військової агресії роzzійської федерації проти України ми працюємо по запису. Інформацію можна уточнювати за номером 044 362 13 03.\nМи виконуємо всі свої зобов’язання перед клієнтами.\nМи підтримуємо Збройні Сили України, Сили територіальної оборони та добровольчі батальйони України.\nЗаписатися на аналіз ДНК в Києві\nДе здати (зробити) аналіз ДНК в Києві:


Джеймс Майкл Тайлер помер - реакція зірки серіалу "Друзі" Дженніфер Еністон — УНІАН\nЗірки 1 хв. 2987\nТайлер помер у своєму будинку в Лос-Анджелесі від раку простати.\nТайлер помер від раку / фото instagram.com/jenniferaniston\nАктриса Дженніфер Еністон прокоментувала смерть свого колеги за серіалом "Друзі" Майкла Тайлера, який, за сценарієм ситкому, був у неї закоханий (він виконав роль Гантера).\nЧитайте також"Справжня ганьба": Дженніфер Еністон викреслила невакцинованих друзів з життя"Без тебе не було б "Друзів". Дякую за сміх, який ти приніс на шоу і у все наше життя. Тебе буде так не вистачати💔", - написала Еністон на своїй сторінці в Instagram.\nЯк повідомлялося, помер актор Джеймс Майкл Тайлер, який зіграв у серіалі "Друзі" працівника кав'ярні "Central Perk" Гантера. Йому було 59 років. Він кілька років боровся з раком передміхурової залози.\nЙого менеджер повідомив, що актор мирно помер у своєму будинку в Лос-Анджелесі.\nЩо відомо про серіал "Друзі"\n"Друзі" - американський комедійний серіал про життя шістьох друзів. Проект визнаний одним з найкращих в історії американського телебачення в своєму жанрі та удостоєний шести премій "Еммі" і премії "Золотий глобус".\nПрем'єра першої серії відбулася 22 вересня 1994 року.\nУ травні 2021 року вийшов спецвипуск відомого у всьому світі ситкому, в зйомках взяли участь всі "друзі".


Дипломати 9 країн опублікували спільну заяву проти Північного потоку-2 – NizhynNEWS\nГоловна/Україна і світ/Дипломати 9 країн опублікували спільну заяву проти Північного потоку-2\nДипломатичні представники дев’яти країн опублікувала спільну заяву, де закликали протидіяти російському газопроводу Північний потік-2.\nВідповідний документ у понеділок, 2 серпня, з’явився на сайті Сенату США.\nЙого підписали Сенатор США від штату Нью-Джерсі та голова Комітету Сенату із закордонних справ Боб Менендес, а також дипломатичні представники України, Польщі, Великої Британії, Литви, Естонії, Ірландії, Чехії та Латвії.\n– Ми, голови комітетів закордонних справ відповідних національних парламентів, продовжуємо виступати проти проекту газопроводу Північний потік -2 і з жалем відзначаємо нещодавнє рішення США та Німеччини щодо Північного потоку -2, яке передбачає відновлення добудови газопроводу.\nДипломати зазначили, що російський газогін є геополітичним проектом. Завдяки йому Росія стане домінатом на енергетичному ринку, розширить свій вплив на Європу, а також загрожуватиме безпеці України.\nПредставники дев’яти країн очікують від Німеччини, що вона зменшить залежність від російського газу та перейде на зелену енергетику.\nВони також закликали розробити план вступу України до НАТО та Європейського Союзу.\n– Ми наполягаємо на тому, що будь-які подальші угоди щодо Північного потоку -2 потребують консультацій з усією трансатлантичною родиною.\nУ липні США та Німеччина дійшли згоди щодо добудови газогону. Країни пообіцяли допомагати Україні та інвестувати в її відновлювальну енергетику.\nЗокрема німецька влада зобов’язалася вжити заходи, якщо РФ використовуватиме газогін як зброю.\nВ Україні таку новину сприйняли негативно. Міністерство закордонних справ ініціювало консультації, а голова парламенту Дмитро Разумков направив відкритого листа до спікера Палати Представників Конгресу США Ненсі Пелосі з критикою газопроводу.\nДжерело: Сенат США\n#Сенат США Північний потік-2 США


Короткий виклад сюжету – Тетралогія БРАТИ Й СЕСТРИ - Скорочено\nПекашинский мужик Степан Андреянович Ставров зрубав будинок на схилі гори, у прохолодному сутінку величезної модрини. Так не будинок – хоромину двоповерхову з маленькою бічною хатою впридачу.\nІшла Війна. У Пекашине залишилися старі, діти так баби. Без догляду на очах старіли й розвалювалися будівлі. Але в Ставрова будинок – міцний, добротний, на все часи. Підкосила міцного старого похоронка на сина. Залишився він з бабою й онуком Єгор-Шийся\nНе обійшло лихо й сім’ю Ганни Пряслиной: загинув чоловік Іван, єдиний годувальник. А в Ганни-Те хлопці малий мала менше – Ведмедик, Лізка, близнюки Петька із Гришкой, Федюшка да Татьянка. У селі бабу кликали Ганною-Лялечкою. Була вона маленька так тончавая, з особи гарна, а робітниця ніяка. Два дні пройшло з тих пор, як одержали похоронку й на місце, що пустувало за столом, батька сіл старший, Ведмедик. Мати змахнула з особи злізу й мовчачи кивнула головою\nСамої їй було хлопців не витягнути. Вона й так, щоб виконати\nНорму, до ночі залишалася на ріллі. В один із днів, коли працювали з женками, побачили незнайомця. Рука на перев’язі. Виявилося, він із фронту. Посидів, поговорив з бабами про колгоспне життя, і вуж на прощання запитали, як його кликати-величати так з якої він села. “Лукашин, – відповів той, – Іван Дмитрович. З райкому до вас на посівну посланий”.\nПосівна була ох і важка. Людей-Те мало, а з райкому наказаноі посівні площі збільшувати: фронту потрібний хліб. Зненацька для всіх незамінним працівником виявився Ведмедик Пряслин. Чого-Чого не робив у свої чотирнадцять років. У колгоспі працював за дорослого мужика, так ще й на сім’ю. У його сестри, дванадцятирічної Лізки, справ так турбот теж були повні руки. Пекти перетопити, з коровою попоратися, дітлахів погодувати, у хаті забрати, бельишко випрати…\nЗа посівний – косовицю, потім збиральна… Голова колгоспу Анфіса Минина верталася у свою порожню хату пізно ввечері й, не роздягаючись, падала на постіль. А ледве світло, воно вже на ногах – доїть корову, а сама зі страхом думає, що в колгоспній коморі кінчається хліб. І однаково – щаслива. Тому що згадала, як у правлінні говорила з Іваном Дмитровичем\nОсінь не за горами. Хлопці незабаром у школу підуть, а Ведмедик Пряслин – на лісозаготівлі. Треба сім’ю тягти. Дуняшка ж Иняхина надумала вчитися в технікумі. Подарувала Мише на прощання мереживної хусточка\nЗведення із фронту всі тревожней. Німці вже вийшли до Волги. І в райкомі, нарешті, відгукнулися на невідступне прохання Лукашина – відпустили воювати. Хотів він напоследок порозумітися з Анфісою, так не вийшло. Ранком вона сама навмисно виїхала на сенопункт, і туди примчалася до неї Варвара Иняхина. Клялася всім на світі, що нічого в неї не було з Лукашиним. Рвонулася Анфіса до перекладу, у самої води зстрибнула з коня на мокрий пісок. На тім бережу мигнула й станула фігура Лукашина.\nДВІ ЗИМИ Й ТРИ ЛІТА Роман (1968)\nВедмедикові Пряслину недовго доводилося жити будинку. З осені до весни – на лісозаготівлях, потім сплав, потім жнива, потім знову ліс. А як з’явиться в Пекашине – баби навалюються: цієї поправ дах, тієї підніми двері. Ні мужиків Впекашине.\nЦього разу, як завжди, удома його чекали. Ведмедик приїхав з возом сіна, розпитав про хлопцях, наорав за недогляди, потім дістав гостинці – Егорша Ставров, кращий друг, поступився йому свої промтоварні талони. Але хлопці до\nПодарункам віднесли стримано. А от коли він вийняв буханець житнього хліба… Багато років не було в їхньому будинку такого багатства – їли мохи, товкли в ступі соснову заболонь\nМолодша сестричка виклала новину: завтра з ранку баби будуть корову в силосну яму заганяти. Хитрість така: забивати колгоспну худобину не можна, а от якщо підвести її під нещасний випадок так скласти акт… Пустилася на таку витрату председательша тому, що баби зажадали: вуж літо, а вони так і не відсвяткували перемогу. У застілля піднялася Анфіса й випила за Ведмедика – він за першого мужика всю війну вистояв! Всі баби хлюпнули йому зі своїх склянок, і в результаті хлопець опинився на повети у Варвари Иняхиной.\nКоли Ганна Пряслина довідалася, що син її ходить до Варвари, спочатку кинулася лаятися, потім на жалість стала брати: “Миша, пошкодуй нас…” Підмовила голову, і, словом, таке почалося, що Варвара виїхала жити в райцентр. З новим чоловіком\nЯкі борошна не прийняли за війну пекашинци, а ліс – всім борошнам борошно. Підлітків знімали з ученья, посилали старих, а вуж бабам знижки не було ніякою. Хоч издохни в лісі, а план дай. “Терпите, баби, – повторювала Анфіса. – Скінчиться війна”. А війна скінчилася, жахнули завдання більше колишнього. Країну треба відбудовувати – так пояснив секретар райкому товариш Підрізів\nПо осені вдобавок здай податки: зерно, вовну, шкіру, яйця молоко, м’ясо. На податки пояснення інше – міста потрібно годувати. Ну, ясно, міські без м’яса не можуть. От і думай, мужик, скільки дадуть на трудодні: а раптом нічого? На півдні посуха, звідкись повинне держава хліб брати. Членів партії вже викликали в правління по питанню про добровільну здачу зерна\nЛедве погодя уряд оголосив закон про позику. Ганичев, уповноважений райкому, попередив: вище контрольної цифри можна, а нижче не можна. З тим і пішли по хатах. У Яковлевих не дали ні копійки – погано почалася підписка. Петро Житов запропонував віддати три своїх місячних заробітки, дев’яносто трудоднів, що в грошах становило 13 рублів 50 копійок. Довелося пристрахати звільненням дружини (вона рахівником працювала). Будинок Іллі Нетесова залишили напоследок – своя людина, комуніст. Ілля із дружиною збирали на козу, детишек-те повний будинок. Ганичев став агітувати щодо свідомості, і Ілля не підвів, підписався на тисячу двісті, віддав перевагу державному інтересу особистому\nЗ початку навігації в район прибуло два перших трактори. На один з них сіл Егорша Ставров, що закінчив курси механізації. Ведмедика Пряслина призначили бригадиром, і на заробітки в ліс поїхала Ліза. Головою же в Пекашине став вернувшийся із фронту Лукашин.\nУ Пряслиних була й радість. У ці жнива на косовицю виїхала ціла пряслинская бригада. Мати, Ганна, глянула на пожню – от він, її свято! Рівних Михайлу косарів у Пекашине немає давно, і Лізка веде косовицю на заздрість. Але адже й двойнята, Петро із Гришей, обоє з косками…\nЗвістка про лихо привіз їм Лукашин: Звездоня занедужала. Годувальницю довелося зарізати. І життя перекроїлося. Другої корови їм було не видать. Отут прийшов до Лізки Егорша Ставров і сказав, що до вечора приведе з району корову. Але щоб Лізка тоді йшла за нього заміж. Лізі Егорша подобався. Вона подумала, що адже й Семенівну-Сусідку на шістнадцятому році видали, і нічого, прожила життя. Исогласилась.\nНа весіллі Ілля Нетесів сказало Михайлу, що старша його дочка, отцова улюблениця Валячи, занедужала туберкульозом. Гукнулася коза-те\nКороткий виклад сюжету – Сашка Повість Сашка влетів у гай, кричачи: “Німці! Німці!” – щоб попередити своїх. Ротний велів відійти за яр, там залягти й ні кроку назад. Німці на той час зненацька замовкли. І рота,...\nСкорочено “Дві зими й три літа” Абрамова Ведмедикові Пряслину недовго доводилося жити будинку. З осені до весни – на лісозаготівлях, потім сплав, потім жнива, потім знову ліс. А як з’явиться в Пекашине – баби навалюються: цієї поправ...\nКороткий виклад комедії Афра “Формион” Дія розвивається в Афінах. Усе починається монологом раба Лава; хазяїн його друга Гети, молодий Антифон жениться по любові й при зовсім звичайних обставинах. Давши йде повернути Гете должок: тому знадобилися...\nКороткий виклад роману Симони Бовуар “Чарівні картинки” У Лоранс, гарної молодої жінки, на перший погляд є все, що потрібно для щастя: люблячий чоловік, дві дочки, цікава робота, статок, батьки, друзі. Але Лоране, отчужденно дивлячись на все це...\nКороткий виклад змісту п’єси “Неаполь – місто мільйонерів” Дія розвертається в 1942 р., наприкінці другого року війни в Італії. Сім’я Йовине, що складається з п’ятдесятилітнього Дженнаро Йовине, його дружини Амалии, гарної тридцатисемилетней жінки, їхніх дітей – старших Марії...\n« “Поезія глибини і рівноваги” (Микола Зеров) – Микола Зеров (1890-1937)\nПідготовка до написання твору “Мій улюблений міфологічний герой” »


"Високий Замок": "Чорнобиль: катастрофа, що об’єднала" :: Фонд "Журналістська ініціатива"\n"Високий Замок": "Чорнобиль: катастрофа, що об’єднала"\nТридцять п’яті роковини аварії на Чорнобильській АЕС. Беземоційна статистика: з квітня 1986 року в атмосферу потрапили 11 тонн ядерного палива. Дія радіації поширилася на територію 200 000 квадратних кілометрів. Життя мільйонів людей розділилося на «до» і «після».\n«Проблемами чорнобильців нині практично не займаються на державному рівні, – каже Микола Лазарєв, доцент кафедри радіобіології та радіоекології Національного університету біоресурсів і природокористування України. – За останні роки зникли структури, що відповідали за радіаційний стан поза зоною відчуження. Якщо людина не веде боротьби з радіаційними наслідками, то цей процес природним шляхом відбувається дуже повільно. Накопичені в ґрунті радіонукліди (цезій, стронцій, плутоній тощо) небезпечні для здоров’я. До прикладу, цезій остаточно розпадеться лише через 300 років, а ми заспокоїлись уже через 30».\nУкраїнський вчений консультує активістів громадського об’єднання «Японський фонд майбутніх поколінь». Виконавчий директор цього фонду Джунічі Кавака в Токійській агломерації редагує журнал, що пише про безпеку харчових продуктів і життєдіяльності. Дев’ять років тому японець започаткував проєкт, який об’єднав понад чотири тисячі небайдужих співвітчизників. Долучилися й українці – вчені, медики, освітяни, журналісти. Така співпраця продуктивна й потрібна для обох держав.\nЗ Країною вранішнього сонця єднає Україну спільна проблема – ліквідація наслідків аварій на атомних електростанціях у Чорнобилі й Фукусімі, відновлення і збереження здоров’я мешканців забруднених територій.\nЗазвичай щовесни японська делегація відвідувала своїх підопічних. У школах їм завжди раді – це зворушливі зустрічі, розповіді, звіти освітян про дотримання рекомендацій і самопочуття учнів. Далі – аналіз досягнутих результатів, обговорення й популяризація напрацювань. Важливо не тільки знати, як впливають на організм людини малі дози радіації, а й уміти захистити себе й дітей, наголошує пан Ковака.\nАктивісти Японського фонду майбутніх поколінь і Асоціації освітян за безпечне майбутнє, яка створена на Житомирщині й діє в Україні вже шостий рік, провели у квітні 2021-го серію онлайн-зустрічей. Ініціатори заходу спілкувалися з педагогами й учнями 12 шкіл Житомирської, Київської та Полтавської областей. Ці трансляції сприятимуть дальшому розвиткові унікального проєкту, який інформаційно підтримують також громадські організації в медійній сфері, серед них – Всеукраїнський фонд «Журналістська ініціатива».\n«Ці зустрічі допомагають наочно презентувати здобутки громадських організацій напередодні 35-х роковин Чорнобильської катастрофи, – каже очільниця фонду заслужений журналіст України Людмила Мех. – А найважливіше, мабуть, те, що жителі проблемних територій не лише дослухаються до порад фахівців, а й пересвідчуються, що існують добрі справи й добрі люди в наш прагматичний і такий нелегкий час. І будь-хто може стати доброчинцем, навіть не долучаючись до міжнародних проєктів чи ініціатив народної дипломатії».\nА ще схвально ставляться українці до ідеї Джунічі Коваки звернутися до ООН з пропозицією радикально змінити чинні стандарти активності радіонуклідів у харчових продуктах – аж до 1 Бк/кг (нині ці норми становлять у деяких країнах до кількох сотень бекерелів на кілограм харчів). Чисті продукти – це здорові майбутні покоління, не втомлюються повторювати представники нації, що не раз постраждала від атомного лиха. А в «світлі» проблем Чорнобиля й Фукусіми на нашій планеті, нагадують японці, видніший шлях людства до розквіту цивілізації: важливо винести правильні уроки й не повторювати помилок.


Храмове свято в Борисполі\nХрамове свято у Францисканській парафії Преображення Господнього в Борисполі в цьому році було дуже особливим. Месу очолив о. Олександр Литвінюк, перший римо-католицький священник в місті Бориспіль.\nДорога для захисників\nНеділя 4 лютого стала для бориспільської парафії надзвичайною неділею. Після Меси з участю дітей і катехези дитяча схоля разом із братами францисканцями і сестрою Доріс відвідали військову частину Національної Гвардії що у селі Старе, неподалік від Борисполя.\nПід час Великодньої Літургії в Євангелії ми почули, що повинні іти і звіщати Воскресіння Господнє, що цей наш досвід зустрічі із Воскреслим не може бути промовчаний чи схований лишень у стінах наших храмів.\nТож ідучи за словами Євангелія, у Борисполі на головній площі міста, у Великодній Понеділок відбувся концерт Великодньої пісні до участі якого були запрошені віруючі усіх конфесій нашого міста.\nНе щоденна подія на вулицях нашого міста\nВ Церкві існує гарна давня традиція, щоб молитись богослужінням Хресної Дороги,особливо у час Великого Посту. У багатьох містах і селах у цілому світі, християни це богослужіння проводять на вулицях і дорогах своїх місцевостей запрошуючи Господа Ісуса, щоб пройшов тими дорогами і шляхами, якими вони самі на щодень ходять.\nБог у горах\nВертеп для кожного\nРіздвяні канікули у Борисполі\nРадісна неділя у Бориспільській парафії


Літні штани для жінок після 50 років: стильні моделі, модні фасони, які стройнят, тренди, фото | Краса\nЛітні штани для жінок після 50 років: стильні моделі, модні фасони, які стройнят, тренди, фото\nЛітні штани для жінок після 50 років варто вибирати, враховуючи особливості фігури і віку. Перед покупкою краще заздалегідь дізнатися про стильних «ні», про те, які моделі вигідно підкреслюють достоїнства, а які тільки погіршують цибулю. Якщо ви все ще не купили улюблену пару на літо, давайте разом розглянемо актуальні віяння.\nПеред тим, як називати модні варіанти штанів, які в тренді, варто обговорити найбільш непопулярні. Вони можуть спотворити фігуру, підкреслити і виділити не те, що треба, зробити образ недоречним і невідповідним. Наприклад, варто відмовитися від покупки таких фасонів:\nОблягаючі скінні сидять на нозі дуже щільно, підкреслюють всі складки і вигини. Також в таких моделях зазвичай використовують тонку тканину, яка відчувається як друга шкіра.\nНе варто вибирати такий варіант на літо, так як, по-перше, щільно сидить матеріал погано пропускає повітря, буде дуже жарко. По-друге, для створення вдалого образу з скінні-брюками бажано мати ідеальні ноги, якими, на жаль, жінки після 50 років не можуть похвалитися.\nБрюки з низькою посадкою сьогодні знаходяться в топі антитрендов. Їх не варто вибирати нікому – ні молодим дівчатам, ні жінкам у віці. Це пов’язано з тим, що занижена талія перерізає фігуру на дві нерівні частини.\nТакож, щоб носити такі штани, варто володіти ідеальною талією. Жінкам старше 50 краще зупинятися на середній або високій посадці, яка приховує живіт, підкреслює сідниці і виглядає органічніше.\nШтани галіфе також не радять додавати в гардероб жінкам у віці. Ця модель заужена донизу, облягає коліна, але в верхній частині сидить вільно, сильно розширюється на стегнах.\nФасон прийшов в гардероби з військової справи, ця формений одяг солдатів. Дівчатам у віці краще звернути увагу на класичні і звичні моделі.\nЯкщо попередні фасони не варто носити влітку 2019 року, то такі модні літні брюки припадуть як не можна до речі для будь-якій життєвій ситуації:\nКласичний крій, здається, не вийде з моди ніколи. Особливість його в тому, що повинні бути чітко випрасувані стрілки і виділена лінія талії.\nШирина штанини при цьому в будь-якому місці однакова, є прорізані кишені, посадка найчастіше середня. Модель відмінно витягує фігуру з-за двох вертикальних стрілок, які першими кидаються в очі в образі, приховують недоліки фігури.\nБагато жінок вважають таку модель єдино доступною і підходящої для свого віку.\nЦей звичний, але так полюбився фасон, який підкреслює фігуру, можна носити на роботу, прогулянки, побачення і зустрічі з друзями. Разом з брюками дами вибирають туфлі на невеликому тонкому каблуці, мюли, сандалі, півчобітки, образ доповнюють висячими сережками, намистом або намистом.\nДжинси стали настільки популярними, що їх сьогодні надягають все і для будь-якого життєвого випадку.\nДля літа варто вибирати легкі варіанти, які щільно облягають ногу. Для дам у віці підійдуть джинси без прикрас, стразів, блискіток або бахроми.\nНавіть після 50 років ви будете виглядати дуже стильно в модних джинсах.\nВ ідеалі штани повинні бути однотонними, можна зупинитися на класичному чорному, темно-синьому, блакитному або білому кольорах. Фасон також може бути будь-яким, але найчастіше зустрічаються кльош, бананки.\nЗверніть увагу! Серед молоді також популярні mom-jeans, власницям ідеальної фігури можна вибрати їх.\nБрюки-дудочки виглядають дуже жіночно, ніжно, витончено і стримано. Їх відмінність від інших моделей в наявності високої талії, щільному, якісному матеріалі, різноманітною довжиною, яка може відрізнятися від образу до образу.\nТакі літні штани для жінок після 50 років не повинні м’ятися при носінні, навпаки, повинні добре тримати форму, облягати животик як на фото в нашому огляді.\nДля літніх луків варто поекспериментувати з довжиною, але зупинитися на укорочених фасони, які будуть закінчуватися трохи вище щиколотки: в таких штанах не буде жарко.\nМодне поєднання білої сорочки з брюками — дудочки\nСтильні моделі з лампасами також можуть витягати фігуру, робити образ стрункішою. Це відбувається з-за вертикальних ліній, які розташовані по швах.\nБагатьом жінкам подобається універсальність, кількість луків, які вийти створити завдяки тільки одній парі штанів.\nОскільки візерунок з боків може бути різний, ліній може бути дві, три, різних кольорів, навіть з візерунками і принтами, то можна створювати луки для роботи, спорту, повсякденного життя. Разом зі штанами варто надягати улюблені футболки, джемепры, светри або кардигани.\nШтани-бананки відомі ще з кінця минулого століття. Багатьом дівчатам крій подобається через вільної посадки на стегнах і зауженности до кісточок.\nБананки підходять власницям практично будь-якої фігури. Єдиний виняток для дам з типом фігури «груша», так як штани підкреслять і так об’ємний низ.\nЗверніть увагу! Щоб зробити лук цікавіше, можна підвернути на кілька сантиметрів штанину, залишити її на два пальці вище щиколотки.\nРазом зі штанами варто носити вільні футболки, туніки, оверсайз-піджаки і будь верх, який буде балансувати разом з завужені низом.\nПалаццо – справжній хіт моди 2019 року, який підійде власницям будь-якої фігури. Особливість такого фасону в тому, що штани щільно облягають стегна, мають високу або середню посадку, а потім брючины розширюються цікавими складами.\nВони ідеально підходять для літа, так як не перешкоджають повітрообміну, легко майорять навіть при найлегшій вітерці. Також в якості матеріалу використовують тонкі тканини – шовк, атлас, ситець – які створюють цікаві фалди і складки. З-за цього також вийде приховати недоліки будь-якої фігури.\nЛітні брюки – палаццо для повних жінок після 50 ідеально підійдуть, щоб збалансувати образ. Наприклад, якщо фігура типу перевернутий трикутник, є великий бюст, а стегна при цьому не широкі, то такі розширені штани допоможуть досягти балансу.\nПри цьому важливо правильно вибирати взуття, щоб було видно тільки шкарпетки туфель, верх повинен бути приталеним, але не облягаючим.\nНе варто вибирати широкі кофти, піджаки-оверсайз, варто зупинитися на класичних футболках з щільної тканини або водолазках.\nКюлоти трохи схожі на штани палаццо, але їх різниця в довжині. Фасон звичайно трохи довші коліна, розширення при цьому також починається від стегна.\nТакий крій добре підходить для літа, так як в ньому не жарко. На штанях відсутні які-небудь складки або виточки, тканина плавно і м’яко струмує по нозі. В якості матеріалу можуть бути використані будь-які тканини.\nЩоб зробити лук цікавіше і яскравіше, варто використовувати аксесуари, наприклад, широкий пояс, невеликі прикраси на кишенях або швах.\nТканина зазвичай вибирають однотонну, але цікаво виглядає вертикальна смуга шириною не більше 2 див. Такі лінії допоможуть зробити лук стрункішою, але принт приваблює до себе основну увагу, тому для верху варто вибирати однотонні футболки.\nМи розглянули головні моделі літніх штанів для жінок після 50 років. Вибирати варто не обтягуючі, а вільні варіанти, які зручно сидять. У поєднанні з цими фасонами добре виглядають напіввільні або оверсайз футболки, туніки або піджаки. Оптимальна довжина на літо – 7/8 або трохи нижче коліна, як кюлоти, наприклад. Сміливо експериментуйте з образами, і точно знайдете ідеальний літній цибулю!


Канів м Тарасова гора Олег Листопад та ін. - 2008 р. Плювок на могилу Тараса\nПошук по розділу сайта 2008 р. Плювок на могилу Тараса\nУ сучасних виданнях “Кобзаря” аж сорок сторінок займають примітки – географічні та історичні довідки, факти з біографії Шевченка тощо. Але боюся, що у нових виданнях збірки Тарасових поезій довідковий розділ збільшиться. Бо доведеться пояснювати читачеві, що таке “верболози”, “явір”, “луг” тощо. Та й картинки із детальним описом типового дніпровського ландшафту не завадять. Бо ще трохи – і описані Великим Тарасом краєвиди ми тільки на малюнках і побачимо.\nЄдиний на сьогодні спосіб врятувати останні осередки оспіваної поетом природи – створення Канівського (Придніпровського) біосферного заповідника. Президент це, начебто, розуміє, і п’ять місяців тому навіть відповідне доручення своїм підлеглим дав. Подібне доручення видав і уряд. Але чи то поглухли усі в обласній та районних адміністраціях, у Держкомлісгоспі та інших конторах і конторках, чи то просто на президента та уряд їм начхати – “заповідний” віз і нині стоїть в трясовині.\nА захоплення земель майбутнього заповідника йде космічними темпами. Ще півроку-рік, і можна буде ті президентсько-урядові” доручення” повісити на гвіздок у маленькій будочці, яку зазвичай ставлять десь подалі від хати.\nЗ могили Шевченка невдовзі буде видно не вимолені ним у “Заповіті” “лани широкополі, і Дніпро, і кручі”, а – “ондуліни” та металочерепицю на дахах палаців “нових українців”. Цілі грона “замків” та “маєтків” угніздилися на берегах Славутича, незаконно відгородивши захапані безсоромно береги триметровими парканами.\nПатріоти б’ють на сполох давно. Зокрема, рівно два роки тому Українське товариство охорони пам’яток історії звернулося із відкритим листом до президента України Віктора Ющенка. “Різними шляхами, і часто-густо на «законних» підставах, – йдеться у зверненні, – ростуть загорожі і паркани з обох сторін Славутича, перетворюючи прадавню і літописну «Борисфен-Березіну» українців на приватне товариство з обмеженою відповідальністю…\nПередаються землі під міфічні бази відпочинку під виглядом так званих оренд в охоронних і заповідних зонах навпроти Чернечої гори – Національного заповідника і відгороджується українська Праріка від маленьких українців колючим дротом та військовими маскувальними сітками. В селах Келеберда і Прохорівка, навпроти могили Кобзаря, Дніпро відгороджений ще й охоронцями на сторожових вишках, а за ними – невидимі й невідомі”… Додам лише, що йдеться про ту саму прибережну смугу, яка згідно із Земельним та Водним кодексами України не підлягає ні забудові, ні приватизації і є спільною власністю усіх нас, українських громадян.\nВиклавши ці кричущі факти, академік, Герой України Петро Тронько, Герой України, пам’яткоохоронець Олесь Силин, кінорежисер, лауреат Шевченківської премії Юрій Іллєнко, заслужений працівник культури Михайло Іщенко, голова правління фонду „Тарасова земля” Юрій Макій та народні депутати “просили” Президента втрутитися, а далі навіть “благали” його. Та де там! Ніколи Віктору Андрійовичу займатися такими справами, як виконання заповіту Тараса. Це якби йому особисто чи його любим друзям було щось треба, то усе зробилося б швидко й як слід.\nОбережно – «міни»\nНа усі п’ять центральних областей України маємо сьогодні лише два серйозні «бастіони», де охороняється типова середньодніпровська природа. Це сам Шевченківський Національний заповідник («Могила Шевченка»), площа якого – усього 42 гектари, та суміжний з ним Канівський природний заповідник. Канівський природний – теж не гігант, його площа трохи більше 2 тис. га (для порівняння: площа Поліського заповідника – удесятеро більша).\nЗрозуміло, що цього замало, щоб зберегти дніпровські краєвиди. Тому спеціалісти давно пропонують створити тут біосферний заповідник. Саме біосферний заповідник дозволяє нйкращим чином поєднувати охорону природи та культурної спадщини із традиційними видами господарської діяльності та розвитком туризму. Про це не раз говорили з різних трибун вчені та громадськість. Та тільки слухати їх ніхто не хоче.\nСкільки академіки разом із Державною службою заповідної справи не готували пропозицій, далі Кабміну з його Мінфіном та іншими «мінами» справа не йшла, – підривалися клопотання на цих самих «мінах» так, що папірці та скрепочки долітали з високих кабінетів аж до підніжжя Чернечої гори.\nПоки чиновники відмахувалися від ідеї створити представницький заповідний «портрет» дніпровської природи, від неї залишилися куці клапті. Тепер є лише п’ять шматочків, які можна було б адміністративно приєднати до Канівського природного заповідника: регіональний ландшафтний парк «Трахтемирів», Михайлівський ліс, два острівці на Дніпрі, урочище Склярове (лівий берег) біля Бубнівської Слобідки та урочище Вовчи Скоти біля с. Пекарі. Ці території разом з уже заповіданими двома тисячами га Канівського природного заповідника можуть скласти каркас, навколо якого згодом треба і оголосити за згоди ЮНЕСКО створення Канівського біосферного заповідника.\nА народу – обгризені кістки…\nЗаконодавство рекомендує створювати або розширювати заповідні території за згоди місцевих рад. «Ми розіслали листи в усі шість сільських рад, які будуть межувати із новими ділянками заповідника, – говорить lиректор Канівського природного заповідника Микола Чорний. – Прохорівська нам жвавенько відписала, що нічого узгоджувати не буде, а решта п’ять – узагалі наше звернення проігнорували, наплювавши і на законодавство, і на пам’ять про Тараса Шевченка».\nЧому ж не виконується і Указ президента «Про заходи щодо дальшого розвитку природно-заповідної справи в Україні» № 838/2005 від 23.05.2005, і Закон України «Про загальнодержавну програму національної екологічної мережі України на 2000-2015 роки», якими теж, як і згаданими дорученнями, законодавчо (!!!) передбачено розширити Канівський заповідник? Цікаво, що часто-густо народ, себто громади сіл та селищ, ідею створення біосферного заповідника підтримують. А от депутати різних рад та селищні голови – ні.\nПричина проста. Народ – за те, щоб залишилися в околицях місця, де можна і по гриби, і на рибалку сходити. Місцеве ж «начхальство» цікавить зовсім інше – можливість заробити на передачі найкращих земельних ділянок «крутеликам». Земля навколо Києва уже розхапана, тож люди із тугими гаманцями уже поглядають на сусідні області, зокрема, й на Черкащину.\nВартість землі у регіоні продовжує стрімко зростати, сягаючи на прилеглих до водойм або лісу ділянках 3-5 тис. у.о. за сотку. «Підбурювані «радєтелями» прості селяни спокушаються такими грошима, і втрачають розум, продаючи разом із землею самих себе, своє середовище існування, а з ним і своє майбутнє. Характерним є те, що вартість будинків (якщо вони є на ділянках) під час переговорів щодо продажу землі майже ніколи не враховується», – говорить активний прихильник створення біосферного заповідника, мешканець Канівщини Володимир Сесін.\nА ще частіше мисливці за землею звертають увагу на ще не розпайовані землі сільських рад. Лиш частину від справжньої вартості землі у вигляді хабара «потрібним людям» – і капіталіст відчутно економить на оборудці, офіційно виплачуючи смішні гроші згідно з довідкою про вартість ділянки.\n«В результаті, – додає Сесін, – традиційні села регіону, які ще зберегли національний колорит, швидко перетворюються на котеджні містечка дачного типу. Власники «дач» тут з’являються лише декілька разів на рік, здебільшого на вихідні, свята та влітку, влаштовуючи при цьому відпочинок “на повну котушку”, зовсім не опікуючись станом навколишнього середовища, а тим більше – станом та розвитком села, де ще продовжують жити прості селяни.\nЧерез “котеджну” забудову та перерозподіл найкращих земель села регіону втрачають рештки привабливості для молоді – докорінно змінюється звичний ландшафт, занепадає сільська інфраструктура – закриваються школи, не працюють магазини, громадський транспорт тощо». Тобто найкращі шматочки дістаються грошовитим зайдам, а народу залишаються обгризені кісточки. Зупинити цей процес може лише створення тут біосферного заповідника, що у свою чергу дасть поштовх до розвитку туризму, дозволить залучити гроші для розвитку регіону, тобто – для всіх, а не лише для «чорних» маклерів.\n«За бажання усі дозвільні документи та узгодження для розширення Канівського заповідника можна було б зібрати за тиждень-два. Але працівники Черкаського облуправління Мінприроди, які в першу чергу і повинні займатися розширенням заповідника, вочевидь, не мають ні бажання, ні вміння працювати», – говорить експерт Міжнародного союзу охорони природи Володимир Борейко.\nГоворить із знанням справи, бо сам колись працював у тоді ще Держкомприроди України. Він і сьогодні, уже як громадський діяч, щороку «пробиває» створення десятків нових заповідних об’єктів. Уточнюю ще раз – на громадських засадах. А в обласних чиновників повноваження – набагато більші. І за ними не дві-три громадські організації стоять – держава! Тому наперед відкидаю усі відомі скарги та нарікання, натомість повторю: було б бажання. Й адресую цей закид не тільки мінприродівцям, а й головам та заступникам адміністрацій усіх рівнів. За їх активного сприяння справа давно була б уже успішно завершена.\nЯк і за державницької, а не відомчої позиції Держкомлісгоспу, від якого, зокрема, залежить успішна і оперативна передача Канівському заповіднику Михайлівського лісу та частини Трахтемирівського РЛП. «Тут йдеться про те, – говорить перший заступник Державної служби заповідної справи Микола Стеценко, – щоб із одної державної кишені (лісгосп) перекласти в іншу (заповідник)».\nАле ж ні – повний саботаж! Лісове відомство давно уже є одним із головних ворогів заповідної справи у державі, це говорю прямо і незабаром «Селянська правда» про вибрики псевдолісівників розкаже детально. Поки ж що Сесін береться за голову: дізнавшись про можливу передачу масиву у відання заповідника, лісівники різко збільшили темпи та обсяги лісозаготівель на території Михайлівського лісництва. Причому вирізають найцінніші насадження – вікові дуби, болотні вільшаники…\nПодібне вже було в історії Канівського заповідника. У середині 1980-х, коли стало відомо про заповідання Зміїних островів, місцевий лісгосп бігом почав рубати вікові дуби, що тут росли. Громадськість та науковці забили на сполох, з’явилося кілька гострих публікацій. «Міністра лісового господарства України зняли з посади, – пригадує Стеценко, – а директора обласного управління лісового господарства виключили з партії, що тоді було ще більшим покаранням». А головне, рубки припинилися і красені-дуби й сьогодні милують око і надійно захищають усе пташино-комашине населення островів від незгод.\nОтож я прямо запитую: дорогий товариш прем’єр-міністр, дорогий президенте, коли ви нарешті застосуєте повною мірою свої повноваження і поставите на чолі лісового відомства не дереворуба, а патріота? Або, принаймні, людину, яка виконує закони України і доручення президента та уряду? І коли навчите своїх черкаських підлеглих як слід працювати? А якщо вони не здатні вчитися, то може знайдете інших?\nА головне, коли буде видано указ про розширення Канівського природного заповідника, себто про збереження шевченкових краєвидів?\nОлег Листопад та ін. – Канів м Тарасова гора Олег Листопад та ін. - 2008 р. Плювок на могилу Тараса


Унікальна в Україні ратуша знаходиться в Чорткові (Фото)\n21.08.2018 10:43 Джерело: Чортків.Онлайн\nЖурналісти Чортків.Онлайн уже неоднарозово розповідали про історичні та архітектурні пам’ятки нашого міста.Отож, ще одна розповідь про унікальну в Україні ратушу. Чортківська ратуша — колишня ратуша у місті Чорткові, пам’ятка архітектури місцевого значення; має унікальний для України вигляд завдяки фахверковій вежі.\nРозташована в центрі міста, на площі Ринок, 18. Це так звана «стара ратуша», побудована в XIX ст. Біля неї збереглись торгові ряди також XIX ст. у вигляді двоповерхової споруди з колонадою. На ратушній вежі поміщено годинник з чотирма циферблатами, виготовлений під протекцією тодішнього бургомістра Носса в Берні, а на шпилі — флюгер у вигляді півня.\nЙмовірно, що незвичний вигляд вежі можна пояснити тривалим навчанням бургомістра Людвіка Носса на факультетах фармакології у Швейцарії та Данії.\nДжерело: Чортків.Онлайн Теги: #тернопіль, #новини тернополя, #новини тернопільщини, #тернопільські новини, #чортків, #турист, #Ратуша


СВЕРДЛИЛЬНІ ПАТРОНИ ТА ПЕРЕХІДНИКИ купити в Луганську. Ціна в листопаді 2021 - ibud.ua\nЛуганськ Інструмент Витратні матеріали Свердлильні патрони та перехідники\nЧасті питання про свердлильні патрони та перехідники в Луганську\n⇒ Які ціни на свердлильні патрони та перехідники в Луганську?\nЦіна на свердлильні патрони та перехідники в каталозі ibud.ua варіюється від 8 до 511 грн.\n⇒ Де купити свердлильні патрони та перехідники в Луганську?\nНа ibud.ua ви можете купити свердлильні патрони та перехідники чи замовити з доставкою в Луганську у 12 компаній. Інтернет-магазини Свердлильні патрони та перехідники.\n⇒ Які самі дешеві товари в категорії свердлильні патрони та перехідники в Луганську?\nТовари, які купують найчастіше: SD-0430 Кріпильний хвостовик для патрона SDS + 1 / 2x20 Хвостовик для коронки SDS+ 22x350 пач (1 шт ) Адаптер СМТ для свердла 10 М8 / 9 Перехідник-адаптер з SDS-max на SDS-plus Sigma (1800811) Хвостовик для коронки SDS+ 22x400 пач (1 шт )


У Тернополі переселенка народила дитину та залишила її у пологовому будинку - 0352.ua\nУ Тернополі переселенка народила дитину та залишила її у пологовому будинку\n12:00, 25 серпня 2014 р.\nРішення про тимчасове влаштування малолітньої дитини у дитячий будинок «Малятко» прийняв виконавчий комітет Тернопільської міськради.\nЯк пояснила заступник начальника відділу у справах неповнолітніх та дітей Марія Зозулька, в кінці липня у перинатальний центр «Мати та дитина» було доставлено молоду жінку. Жодних документів у неї не було. Вона повідомила, що є жителькою Херсонської області. У Тернопіль приїхала через складну ситуацію на Сході країни. Тут жінка народила дитину, а вже за кілька днів залишила її у пологовому та втекла.\nВідділ у справах неповнолітніх та дітей міськради займається влаштуванням дитини у «Малятко», а правоохоронці намагаються розшукати жінку. Її зовнішній вигляд дав спеціалістам підстави припускати, що молода матір, швидше за все, не має постійного місця проживання та веде асоціальний спосіб життя.\nЗа словами Марії Зозульки, у зв’язку з міграцією населення в межах країни фахівці прогнозують, що кількість таких випадків незабаром може зрости, пише Номер один. Відтак служба звертається до медиків з проханням збирати максимум інформації про пацієнток, які надходять у пологові будинки області.\nТернопіль немовля пологовий будинок


В Арґентині будують маленьку Україну | Український тижневик Міст\nВ Арґентині будують маленьку Україну\nВ Арґентині живуть 250 тис. українців, які не тільки зберегли свою мову та культуру, а й наполегливо прищеплюють любов до них своїм народженим на іншому боці планети дітям. У суботніх школах вивчають українську. Підручники шукають у Інтернеті або передають від старших – молодшим. Українська мова тим, хто зазвичай розмовляє іспанською, дається важко.\nПереселятися в Арґентину українці почали понад сто років тому. Найбільший потік був у 1930-х, коли радянська влада відбирала майно та землі. Українці в Арґентині й досі живуть окремо. Українську мову вивчають, аби спілкуватися з родичами. Українські арґентинці скаржаться, що від незалежної України немає допомоги, адже потрібні книжки та вчителі, які є носіями мови. Історію своєї родини тут знають і розповідають за кожної нагоди. По суботах — збори в «Просвіті», по неділях — служба в церкві. Вона тут теж українська.\nУпродовж останніх місяців народився ще один ритуал: щонеділі ввечері дивитися телевізор. Політичні чи економічні новини з України до Арґентини доходять рідко. На місцевих телеканалах про неї майже не розповідають, тому найзаповітніша мрія кожного арґентинського українця — колись побувати на рідній землі. Ця латиноамериканська країна — чи не єдине на світі місце, де на Україну все ще дивляться крізь рожеві окуляри.