Немає ніякого поспіху до війни: експерт про конфлікт США і КНДР. Politeka\nНемає ніякого поспіху до війни: експерт про конфлікт США і КНДР\n17 Вересня 2017, 09:30\nЧерез збільшення ядерного потенціалу КНДР ризик військового конфлікту між Пхеньяном і Вашингтоном трохи виріс\nТакою думкою поділився старший науковий співробітник і директор Центру військово-політичного аналізу в Інституті Хадсона у Вашингтоні, експерт з національної безпеки США, контролю над озброєннями, ядерного нерозповсюдження Річард Вайц.\nОскільки потенціал північнокорейців виріс, є велика ймовірність, що він може бути використаний; є більший ризик невірного розрахунку північнокорейського керівництва в тому, які дивіденди їм принесли ці великі можливості. Однак я думаю, що мета Північної Кореї не в тому, щоб раптово атакувати США – думаю, вони хочуть мати можливість атакувати Сполучені Штати ядерною зброєю. Ми визнаємо ядерну зброю щитом для захисту від ядерної атаки.\nДумаю, що США і Китай дозволять їм займатися більш дрібними провокаціями: потопити південнокорейський військовий корабель, обстріляти снарядами демілітаризованої прикордонної зони або щось ще. І якщо врахувати потенціал Північної Кореї вразити США ядерною зброєю, відповідь Сполучених Штатів [на провокації] буде обмеженим.\nЗбільшується ризик прорахунку. Але обидві сторони однаково можуть вважати, що час грає їм на користь. Немає ніякого поспіху до війни. Північнокорейці можуть вважати, що з часом їх ядерний потенціал зросте: у них буде більше зброї, і вони стануть сильнішими. США можуть вважати, що якщо досить довго стримувати загрозу, санкції, дипломатичний тиск та інші невійськові заходи послаблять зовнішню і внутрішню підтримку керівництва КНДР, внаслідок чого режим або змінить свою політику чи зміниться більш раціональним, з яким можна мати справу. Ситуація інша, ніж для Японії і Німеччині в 1930-х роках або для дореволюційної Росії на початку XX століття, коли вони думали, що у них в запасі лише кілька років, після яких ситуація зміниться, так що їм потрібно нападати зараз, поки ще можуть.\nНагадаємо, що Північна Корея провела запуск непізнаною ракети рано вранці в п’ятницю.\nРаніше Рада безпеки ООН одноголосно ввів нові санкції проти КНДР, які в значній мірі обмежать торгові можливості Пхеньяну. Резолюція ООН 2375 встановила жорсткий режим санкцій XXI столітті.\nПід час чергового ядерного випробування в Північній Кореї підірвали бомбу потужністю близько 100 кілотонн.\nТеги: ким чен ын / кндр / США / Трамп / ядерно оружие\nСерце на шматки: що побачили на місці страшної загибелі дітей в Одесі (фото)\nРуїни і вибиті вікна: що відбувається на віллі Людмили Путіної (фото)


Наречений з Прикарпаття запросив на весілля волинських лікарів, які повернули його до життя (фото) – Голос ІФ\nНаречений з Прикарпаття запросив на весілля волинських лікарів, які повернули його до життя (фото)\n17.11.2021 18.11.2021 redaktor8 Новини, Суспільство, Туризм\nМихайло Креховецький через шість років після дорожньо-транспортної пригоди запросив на своє весілля горохівських медиків, які його повертали до життя\nВолинські травматологи гуляли на весіллі у Долині на Івано-Франківщині,щоденна онлайн – газета Голос ІФ з посиланням на “Горохівський вісник”.\nУ 2015 році Михайло Креховецький, який керував вантажівкою, потрапив у дорожньо-транспортну пригоду поблизу села Скобелка на Горохівщині. Під час зіткнення з іншою вантажівкою хлопець сильно травмував ногу. На той час він був студентом Львівського національного аграрного університету. Юнак пристав на пропозицію друга підзаробити. Для цього потрібно було поїхати у Волинську область і привезти звідти у Львів машину ягід. Біда чекала на пів дорозі.\nЛікували постраждалого в аварії лікар-легенда Волині, завідувач травматологічного відділення нині покійний Михайло Шекета, його син, лікар-травматолог Анатолій Шекета, травматолог Тарас Босий, хірург Анатолій Сафонік і анестезіолог Ігор Мельничук, травматолог і судинний хірург з Волинської обласної клінічної лікарні Ярослав Шевчик і Володимир Литвинюк. На жаль, дива не сталося і важкоушкоджену ногу нижче коліна довелося ампутувати.\n“Лікарі, сестри медичні казали мені, що треба жити, що з протезом я буду ходити, бігати, танцювати. Знаходили такі влучні й сердечні слова, яким я не міг не повірити”, – пізніше розповідав Михайло, який був у розпачі після ампутації.\n19-річний юнак переніс 4 операції. Після першого хірургічного втручання рідні вирішили перевести його в Івано-Франківську обласну лікарню. Ближче додому. Проте, минуло чотири дні, й пацієнт уже був в дорозі до Горохова.\nНа запитання “Чому повернувся?” відповідав просто: “Бо я хотів до Анатолія Михайловича. Він дуже хороший лікар. І поговорить, і пожартує. Тарас Борисович не обминав мою палату, а головна медична сестра Лариса Іларіонівна Король навіть принесла мені в палату телевізор”.\nПротягом усіх цих років Михайло вітав сім’ї Шекетів, Босих зі святами, адресував привіти всім, хто в Горохівській ЦРЛ переймався його одужанням, долею, життям. Ковтав клубки сліз під час телефонної розмови, дізнавшись, що вже ніколи не почує мудрого слова Михайла Миколайовича Шекети, й радів, бо справу батька гідно продовжує на посаді завідувача травматологічного відділення його син Анатолій Шекета.\n«Все сталося так, як і Ви нам казали. Михайло ходить, бігає і танцює на протезі. Хто не знає, той і не скаже, що він у нього є. Гляньте, яка гарна дівчина покохала його, скільки друзів тиснуть йому міцно руку, як багато людей радіють сьогодні з нами. А без Вас цього радісного дня могло б і не бути…», – з цими словами на весіллі в Долині на мальовничій Бойківщині Анатолія Михайловича й Тараса Борисовича обіймали з материнською вдячністю ненька й бабуся нареченого Михайла Креховецького.\nTagged Владимир Зеленский Володимир Зеленський Голос Голос.if.ua ГУНП в Івано-Франківській області ДТП Івано -Франківськ Івано-Франіквськ Новини Івано-Франківськ Новини Івано-Франківська Прикарпаття\nНа Прикарпатті 25 осіб померли від COVID-19\nУ Коломиї в ДТП загинув 22-річний мотоцикліст (фото+відео)


Ворсівчани написали заяви про листи із погрозами у присутності працівників Служби безпеки\nЖитомиряни з початку року витратили на нові авто 17 млн доларів\nТаку інформацію телефоном журналісту ІнфоМалин підтвердила секретар Ворсівської сільської ради Любов Пилипенко. Всього написали заяви не більше 4 жителів жителів Ворсівки. Отримали ж подібні послання - кілька десятків жителів.\nВперше листівки із погрозами селянам підкинули 17 січня після 22-ї години. У них прихильників Православної церкви України залякували тим, що вони потраплять до пекла. Наступного дня листи продовжили надходити.\nЗоряна Казновська у Facebook-спільноті «Малинчани» написала, що лист отримав і її батько.\n«Шановні читачі, вітаю вас всіх зі святом! Хай ваші сім'ї будуть щасливі та здорові. Не хочеться захмарювати свято, але нічого зробити не можу.\nНа даний момент в селі ходять прихильники Московського патріархату і розносять людям, що беруть участь у переході церкви до українського патріархату, листи з погрозами і прокльонами. Винятком моя родина не стала, мій тато також отримав такий лист щастя»\nНаразі нових випадків не фіксують.\nКонфлікт виник довкола Свято-Миколаївського храму. Його парафіяни захотіли перейти до Православної церкви України, однак священик, що належить до Московського патріархату, був проти.\n18 січня 2019 року у селі Ворсівка Свято-Миколаївський храм передали релігійній громаді Православної церкви України. Представники Московського патріархату на процедуру не з'явилися. Перше богослужіння мало відбутися 19 січня.\nТеги: Конфлікти, Малин, Релігія, Безпека\nНа СТО потрібні працівники: зварювальник, рихтовщик, працівники по підготовці до фарбування автомобіля...\nКомпанія надає послуги з: -Розробка логотипа, створення айдентики та бренд-буків. -Послуги комерційної...\nВакансія: Менеджер по закупівлі!!!! Повна зайнятість. Освіта : вища. Вимоги: вища економічна освіта, впевнений...\nRediska Во дает дед! Он скоро победу вьетнамских паралимпийцев припишет СК «Оазис»\nru08ru Даний з"їзд зібрав близько 4,5 тисячі людей!)\nМалинський За Коростенський район з центром в м. Малин


ВІРУС СТАВ СИЛЬНІШИМ, ОБМЕЖЕННЯ - СУВОРІШИМИ | Газета "Подолянин"\nВІРУС СТАВ СИЛЬНІШИМ, ОБМЕЖЕННЯ – СУВОРІШИМИ\nМедики виснажені, місць обмаль, хворих більшає і смертей, на жаль, також. Від початку пандемії ковід уже відібрав життя у понад 62 тисяч українців, фактично, стільки проживало у колишньому Кам’янець-Подільському районі. Як повідомив міський голова Михайло ПОСІТКО, сьогодні має відбутися засідання міської комісії ТЕБ і НС, на якому вирішать, чи повернуться у понеділок школярі до навчання і у якій формі, чи продовжать відпочивати на канікулах. Напружена ситуація змусила чиновників Хмельниччини вдатися до суворіших обмежень, які запрацюють в області вже із 23 жовтня.\nБРАКУЄ ЛІЖОК І ГРОШЕЙ ВІД ГРОМАД\nЗа інформацією завідувачки відділення організації епіддосліджень Кам’янець-Подільського райвідділу ДУ «Хмельницький обласний центр контролю та профілактики хвороб» Алли ГРИЦАЙ, від 14 до 21 жовтня (на 12.00) у місті маємо 366 нових хворих на ковід, 25 із яких – діти, у районі – 206, із них – 20 дітей. Серед інфікованих – і двоє малюків до одного року. Померли 12 осіб.\n– 16 жовтня додатково розгорнули 40 ліжок на площі кардіологічного відділення. Наразі маємо їх уже 120, заповнено 117. Окрім того, шістдесят троє кам’янчан лікуються в райлікарні. Киснем у нас забезпечено 65 ліжок, маємо 35 концентраторів, – коментує начальник управління охорони здоров’я Юрій ПЛИВАНЮК. – Медична система перевантажена, лікарям важко. Наразі дієвою є лише вакцинація від COVID, тож захистіть себе і близьких. Тим паче, що вакцин вистачає, щоденно працюють і пункти щеплень. До вже відомих, як-от ТЦ «Епіцентр К», колишній Будинок офіцерів, амбулаторії №№1, 4 та 6, вакцинуватися можна і в центральному відділенні «Укрпошти» (вул.Соборна, 9), у вівторок і четвер, із 12.00 до 15.00. При собі мати паспорт. Якщо не маєте укладеної декларації із сімейним лікарем, то прихопіть ще й ідентифікаційний код.\nНе на один десяток побільша-ло ліжок і в КНП «БЦРЛ Слобідсько-Кульчієвецької сільради». За потужністю, ця лікарня – одна з найбільших на Хмельниччині. Крім лікування хворих на ковід, працює вона у штатному режимі, аби пацієнти з іншими недугами теж могли отримати допомогу.\n– Маємо 200 ліжок для хворих на ковід, 180 із яких наразі зайняті. Фактично всі недужі – киснезалежні, – розповів у коментарі «Подолянину» головний лікар Віталій ШЕВЧУК. – Якщо торік від ковіду лікувалися близько сотні хворих, то нині – майже вдвічі більше. Медики не втомлюються воювати із вірусом, маємо ще місце, аби додатково облаштувати ліжка, вистачає й персоналу. Однак наразі мізкуємо над тим, де взяти ті ліжка, до кого звернутися по допомогу? Адже процедура закупівлі розтягнеться місяців на два. Тому прохання до всіх: менше ходіть у велелюдних місцях, не нехтуйте масками й антисептиками, бо вірус став сильнішим і підступнішим. Ті, хто не вірить у ковід, нехай приходять без маски волонтером у ковідне відділення.\nКоронавірус виявився не єдиним головним болем для керівництва лікарні. Цього тижня заклад отримав повідомлення від КП «Міськтепловоденергія» про припинення теплопостачання. Через борг у понад 1,5 млн грн заклад, а разом з ним і сотні хворих, можуть залишитися без тепла. Підприємство вимагає у лікарні самостійно припинити теплопостачання з 22 жовтня та забезпечити доступ їхнього представ-ника для опломбування засувок теплового вузла.\n– 50 відсотків суми, необхідної для плати за енергоносії, виділяє Слобідсько-Кульчієвецька громада, оскільки вона – наш балансоутримувач і податок з доходів фізичних осіб наших працівників надходить у їхній бюджет, – продовжує Віталій Іванович. – Решту – а це 2,5-3 мільйони гривень – мають профінансувати інші тергромади. Проте, крім Слобідсько-Кульчієвецької та Жванецької громад, ніхто грошей не виділяє. Інші годують нас обіцянками. На словах погоджуються, що повинні профінансувати, а на ділі – досі ніхто цього не зробив. Слобідсько-Кульчієвецька громада виділила кошти, якими ми погасили борг за електропостачання, та він знову з’явиться, якщо фінансів і надалі нам не виділятимуть.\nУ випадку відключення опалення без тепла залишаться сотні хворих, проте ще страшніше уявити, що буде, коли відімкнуть електропостачання: хворі на ковід можуть померти без кисню, як й інші пацієнти, підключені до життєво необхідного обладнання.\nОБМЕЖЕННЯ СТАЛИ РАДИКАЛЬНІШИМИ\nЗа інформацією Хмельницької ОДА, область опинилася на порозі «червоної» зони. Відповідно до рішення обласної комісії ТЕБ і НС, від суботи зможуть працювати продовольчі та непродовольчі ринки, заклади торгівлі (продовольчі та непродовольчі, кіоски, магазини, супермаркети, гіпермаркети), суб’єкти господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (бари, ресторани, кафе тощо), спортзали, фітнес-центри, басейни, а також заклади сфери послуг (перукарні, салони краси), розміщення (готелі, хостели), культури, кінотеатри, але з дотриманням соцдистанції (1 людина на 10 кв.м) та за наявності у суб’єктів господарювання та їхніх працівників нега- тивного ПЛР-тесту, проведеного за 72 години, або документа, що підтверджує вакцинацію від COVID-19 хоча б однією дозою вакцини (жовті сертифікати). Такі ж документи мусять мати і відвідувачі барів, ресторанів, кафе, спортзалів, фітнес-центрів, басейнів, кінотеатрів, закладів культури.


19 лютого 1942 року\nФранцузький підводний човен затонув у Карибському морі в результаті зіткнення з американським транспортом «Томсон Лайкс». Загинули 130 людина\nВ 1942 році, коли конвої союзників борознили Атлантичний океан, постійно міняючи курс, щоб уникнути зустрічі з німецькими підводними човнами, найбільша в той час субмарина миру «Сюркуф», що входила до складу створених де Голлем збройних сил «Вільної Франції», таємниче й безвісти зникла з усім екіпажем при переході від Бермудських островів до Панамському каналу\nЗа офіційним даними, вона затонула в ніч із 18 на 19 лютого 1942 року після випадкового зіткнення з американським військовим транспортом «Томсон Лайкс». Однак незвичайна історія підводного човна й дивна реакція военно‑морського командування західних союзників на трагедію породили слухи про те, що її загибель була не випадкової\n«Сюркуф» зійшов зі стапелів в 1929 році. Він був задуманий і спроектований як рейдер, збройний знаряддями самого великого калібру, що дозволяв Договір п'яти держав, ув'язнений у ході Вашингтонської конференції 1921-1922 років по обмеженню морських озброєнь, тихоокеанським і далекосхідним питанням. «Сюркуф» став вершиною експериментальних проектів післявоєнного періоду, стремившихся сполучити скритність підводних човнів з вогневою міццю надводних кораблів. Гігантська субмарина водотоннажністю 2880 тонн у надводному й 4330 тонн у підводному положенні володіла величезної вантажопідйомністю, несла 22 торпеди й могла вести артилерійський вогонь в напівзануреному положенні. Її довжина рівнялася 110 метрам, дальність плавання - 12 тисяч миль. В 1932 році підводний човен вступив у лад і була названа «Сюркуф» на честь легендарного французького пірата\nХоча на кресленнях він виглядав чудово, на ділі підводний крейсер виявився білим слоном. (По легенді, король Сіаму дарував священного білого слона тому придворному, котрого хотів розорити.) Колишній капітан, англієць Фрэнсис Бойер, що служив на «Сюркуфе» як офіцер зв'язку союзницьких сил із квітня по листопад 1941 року, згадував: «Подлодка мала баштову установку із двома восьмидюймовыми знаряддями. По ідеї при зближенні з метою ми повинні були висувати жерла знарядь і стріляти, залишаючись під водою. Але так не виходило: у нас виникали серйозні труднощі із забезпеченням водонепроникності вежі. Що ще гірше, на „сюркуфе“ усе було нестандартним: кожну гайку, кожний болт було потрібно виточувати особливо. Як бойовий корабель він нікуди не годився, гігантське підводне чудовисько».\nВ 1940 році «Сюркуф» під час ремонту в Бресті вийшов у море, щоб не бути захопленим німецькою бронетанковою колоною, що наближалася до порту. Він перетнув Ла‑Манш на одному двигуні, що працював. Екіпаж не знав, що вишистский колабораціоніст адмірал Дарлан (міністр флоту в що сотрудничали с Гітлером правительстве Петэна) послав навздогін «Сюркуфу» наказ повернутися назад. Подлодка прибула в Девонпорт 18 липня\nПриблизно половина кораблів французького военно‑морського флоту залишилася в адмірала Дарлана, а інші перейшли на сторону збройних сил «Вільної Франції», під командування генерала, що емігрував в Англію Шарля де Голля. Більшість цих кораблів підкорилося контролю союзницьких сил, але відносини між союзниками були пронизані підозрілістю. Хоча англійський прем'єр‑міністр Уинстон Черчілль прагнув усталити лідерство де Голля в збройних силах «Вільної Франції», він також знаходив генерала упертим і зарозумілим. Правительство США підозрювало де Голля в симпатіях до лівим і намагалося висунути як альтернативний керівник стояв на правих позиціях генерала Жиро. (Версія щодо «симпатії до лівих», звичайно, абсурдна й не пояснює положення: відомо, що США якийсь час уже після вступу у війну підтримували зв'язку з режимом Віші, розраховуючи з його допомогою забезпечити свій вплив у Північній Африці й інших стратегічно важливих районах, а потім стали робити ставку на генерала Жиро, уважаючи де Голля з його відкрито заявленою програмою захисту національних інтересів Франції «невідповідною фігурою» і «незговірливим партнером». Відомо також, що сам де Голль для надання тиску на своїх англо‑американських співрозмовників не раз висував тезу про «комуністичну небезпеку» і давав зрозуміти, що може стримати розвиток цієї «небезпеки» у Франції.)\nСеред французьких офіцерів і матросів також відбувся розкол: багато хто з них, якщо й не дотримувалися відкрито провишистских поглядів, не могли без коливань ухвалити рішення щодо тім, на якій стороні їм бути у війні, у ході якої вони могли одержати наказ відкрити вогонь по співвітчизниках\nПротягом двох тижнів відносини між англійськими й французькими моряками в Девонпорте були цілком дружелюбними. Однак 3 липня 1940 року о другій годині ночі, одержавши, мабуть, повідомлення, що двигуни «Сюркуфа» в порядку й він збирається таємно покинути гавань, офіцер Деннис Спрейг піднявся на борт подлодки з абордажною групою для її захоплення. Потім Спрейг у супроводі старшого лейтенанта Пэта Гриффитса з англійської подлодки «Таймс» і двох збройних вартових спустився в офіцерську кают‑компанію\nОформивши прикомандирування «Сюркуфа» до королівського военно‑морському флоту, Спрейг дозволив французькому офіцерові відлучитися в гальюн, не підозрюючи, що французи зберігали там особисту зброю. Спрейг одержав сім кульових поранень. Гриффитсу вистрілили в спину, коли він поліз по трапі за допомогою. Один з вартових - Хит - був поранений кулею в особу, а іншої - Уэбб - убитий наповал. Загинув також один французький офіцер\nПізніше в той же день на іншому театрі воєнних дій англійський флот відкрив вогонь по французькій ескадрі, що стояла в берегів Алжиру і Мерсэль‑Кебире, після того як вишистское командування цієї французької военно‑морської бази відхилило англійський ультиматум, у якому пропонувалося або почати воєнні дії проти Німеччині й Італії, або роззброїти кораблі. Загинуло 1300 французьких моряків\nПовідомлення з Північної Африки потрясло й розбурхало екіпаж «Сюркуфа»: лише 14 з 150 чоловік дали згоду залишитися в Англії й брати участь у бойових діях. Інші вивели з ладу встаткування, знищили карти й іншу військову документацію, перш ніж їх відвезли в табір для військовополонених в Ліверпулі. Офіцерів відправили на острів Мэн, а на підводному човні залишився тільки Луи Блезон як старший помічник (пізніше його призначили командиром).\nБув набраний новий екіпаж із числа находившихся в Англії французьких військових моряків, що примкнули до «Вільної Франції», і французьких матросів торговельного флоту. На плечі Блезона лягло завдання підготувати з недосвідчених добровольців кваліфікованих фахівців‑підводників, у те час як щовечора ті слухали французьке радіо (під контролем вишистов), передававшее німецьку пропаганду із закликами повернутися додому, щоб «не дати використовувати себе англійцям як гарматне м'ясо».\nПодії в Девонпорте наклали характерний відбиток на подальша участь «Сюркуфа» у війні. Політичні міркування вимагали, щоб він був укомплектований військовослужбовцями зі складу сил «Вільної Франції» і повноправно брав участь у бойових операціях союзників, але передчуття говорило Адміралтейству (командування британських ВВС), що цей підводний човен стане тягарем\n1 квітня 1941 року «Сюркуф» покинув Галифакс, свій новий порт базування, у канадській провінції Нова Шотландія, щоб приєднатися до конвою HX‑118. Але 10 квітня наказ був зненацька змінений без яких‑або пояснень - «випливати на повних оборотах у Девонпорт». Ця поспішна й повна зміна плану викликала на флоті посилені слухи, начебто «Сюркуф» торпедував кораблі, які повинен був охороняти\n14 травня подлодке було наказано вийти в Атлантику й вести вільний пошук, поки дозволить автономність, а потім направитися на Бермуди. Ціль пошуку - перехоплення ворожих плавучих баз постачання\nАрхівні документи «Форин офіс» (британський МЗС) говорять про тім, що в серпні 1941 року «Сюркуф» тріумфально прибув в американський порт Портсмут, штат Нью‑Гэмпшир. На ділі ж положення на підводному човні було досить складним. Більше 10 членів екіпажа перебували під арештом і були списані на берег за дисциплінарні провини. Повідомлялося, що моральний стан екіпажа «жалюгідно».\n21 листопада командир Блезон повідомив з Нью‑Лондона, штат Коннектикут, що «Сюркуф» на маневрах зштовхнувся з американської підводний човном. Удар викликав течі в третій і четвертої носових баластових цистернах, усунути які без постановки в сухий док неможливо. «Сюркуф» вийшов з Нью‑Лондона без виправлення цих ушкоджень, маючи на борті нового англійського офіцера зв'язку Роджера Бэрни.\nТе, що він побачив на «Сюркуфе», привело його в жах. У своєму першому рапорті адміралові Максу Хортону, що командував підводними силами, Бэрни висловив сумнів щодо компетентності командира й занепокоєння по приводу морального стану екіпажа. Він відзначив сильну ворожнечу між молодшими офіцерами й рядовими моряками, які, щоправда, не проявляли ворожості до союзникам, але часто ставили під питання значимість і корисність збройних сил «Вільної Франції» у їхніх бойових операціях, особливо проти французів. Цей перший рапорт Бэрни був схований Уайтхоллом (резиденція британського правительства) від французів\nКрім Бэрни (пам'яті якого композитор Бенджамин Бриттен присвятив свій «Військовий реквієм»), на борті «Сюркуфа» перебували ще два англійських підводника: старший телеграфіст Бернард Гоф і старший сигнальник Гарольд Уорнер.\nНа початку 1942 року «Сюркуф» одержує наказ направитися в Тихий океан для термінового поповнення сил «Вільної Франції». Потужна подлодка була там необхідна після розгрому японцями американського флоту в Перлину‑Харборе. Але на шляху з Галифакса в Сен‑Пьер «Сюркуф» потрапив у шторм, ударами хвиль ушкодило рубання, гарматну вежу заклинило. Човен втрачав мореплавність у сильну хвилю, у неї були ушкоджені люки, палубні надбудови й торпедні апарати. Вона повернулася в Галифакс, де зненацька одержала нове завдання - випливати на Таїті із заходом на Бермуди. Там головнокомандуючий англійськими военно‑морськими силами в районі Америки й Вест‑Індії адмірал Чарлз Кеннеді‑Пэрвис на прохання командуючого підводними силами адмірала Макса Хортона повинен був прийняти для усної доповіді молодого Бэрни. Перед відходом з Галифакса Бэрни вертався на підводний човен з канадським военно‑морським офіцером. При розставанні Бэрни сказав йому: «Ви тільки що потисли руку мерцеві».\n«Сюркуф» вийшов з Галифакса 1 лютого 1942 року й повинен був прибути на Бермуди 4 лютого, але прийшов туди із запізненням, одержавши до того ж нові ушкодження. Цього разу виявилися дефекти в головної рухової установці, для усунення яких треба було б кілька місяців\nУ зовсім секретній телеграмі, спрямованої Хортону, а потім Адміралтейству, Кеннеді‑Пэрвис писав: «Англійський офіцер зв'язку на „сюркуфе“ передав мені копії своїх рапортів... Після розмови із цим офіцером і відвідування „сюркуфа“ я переконаний, що він жодним чином не перебільшує винятково несприятливе положення справ».\nДві головні причини відзначив він, полягають в інертності й некомпетентності екіпажа: «Дисципліна незадовільна, офіцери майже втратили контроль... У цей час підводний човен втратив бойову цінність... По політичних міркуваннях, можливо, буде полічено бажаним залишити неї в ладу, але, з мого погляду, її варто було б направити у Великобританію й списати».\nОднак «Сюркуф» персоніфікував дух і міць военно‑морських сил «Вільної Франції». Адмірал Хортон послав своє повідомлення Адміралтейству й, отже, Уинстону Черчіллю: «Командир „сюркуфа“ - моряк, що добре знає корабель і свої обов'язки. На стані екіпажа негативно позначилися довге неробство й антианглійська пропаганда в Канаді. На Таїті, при обороні своєї землі, я думаю, „сюркуф“ може принести значну користь... До „сюркуфу“ особливого відношення у французьких военно‑морських силах, і „свободная Франція“ буде категорично проти його списання».\nПовідомлення про ушкодження підводного човна Хортона не переконало: «...навіть якщо проміжний ремонт на Бермудах виявиться незадовільним, на шляху в Таїті „сюркуф“ однаково зможе піти під воду, користуючись одним двигуном...»\n9 лютого «Сюркуф» одержав наказ випливати на Таїті через Панамський канал. Останній рапорт Бэрни датований 10 лютого: «Після мого попереднього повідомлення від 16 січня 1942 року розмови й події на борті, які я чув і спостерігав, ще більше зміцнили мою думку, що невдачі на „сюркуфе“ викликані скоріше некомпетентністю й байдужністю екіпажа, чим відкритої нелояльністю...»\n12 лютого «Сюркуф» покинув Бермуди й направився через кишевшее німецькими підводними човнами Карибське море. Він був здатний іти лише у надводному положенні - командир Блезон не став би ризикувати піти під воду з несправним двигуном. Крім обчислених координат передбачуваного місцезнаходження «Сюркуфа», більше відомостей про нього немає.\n19 лютого радник британського консульства на Колона‑порт (при вході в Панамський канал з боку Карибського моря) направив через Бермуди в Адміралтейство телеграму із грифом «Абсолютно секретно»: «Французький підводний крейсер „сюркуф“ не прибув, повторюю, не прибув». Далі в телеграмі говорився: «Військовий транспорт США „томсон Лайкс“, що вийшов учора з конвоєм в північному напрямку, сьогодні повернувся після зіткнення з непізнаним судном, що, видимо, відразу затонуло, в 22.30 (східний стандартний час) 18 лютого в 010 градусах 40 хвилинах північної широти, 079 градусах 30 хвилинах західної довготи. Транспорт вів пошук у цій крапці до 08.30 19 лютого, але ні людей, ні уламків не виявив. Єдиний слід - нафтова пляма. В „томсон Лайкс“ серйозно ушкоджена нижня частина форштевня».\n«Американські влади, - повідомлялося далі, - вивчили рапорт капітана транспортного судна, ведеться широкий пошук літаками. По неофіційним відомостям, попереднє розслідування вказує на те, що непізнаним судном був сторожовий катер. Поки ще немає достовірних відомостей про всіх підводних човнах США, які могли перебувати в цьому районі, але їх причетність уважають малоймовірної».\nУ записці, що лягла на стіл Черчілля, були викреслені наступні слова телеграми: «...в 15‑м военно‑морському районі США явно не інформовані про маршрут і швидкість французького підводного крейсера „сюркуф“ і не можуть визначити його місцезнаходження. Єдиним повідомленням, переданим мною американцям 17 лютого, була згадана шифровка».\n15 березня 1942 року в Новому Орлеані почалося закрите засідання офіційної комісії з розслідування інциденту із транспортом «Томсон Лайкс». З англійської сторони як спостерігач був присланий капітан 1‑го рангу Гарвуд - представник підводних сил британських ВМФ Вфиладельфии.\nУ його доповіді представництву британського военно‑морського командування у Вашингтоні говорилося: «Ніхто зі свідків не бачив корабля, з яким відбулося зіткнення. Приблизно через хвилину після зіткнення під кілем „томсон Лайкс“ пролунав сильний вибух. Великі ушкодження форштевня транспорту значно нижче ватерлінії дають підставу думати, що корабель, в який він урізався, був великого тоннажу й низько сидів у воді. Як кораблі, следовавшие зустрічними маршрутами, вони („сюркуф“ і „томсон Лайкс“) неминуче повинні були пройти на близькій відстані друг від друга».\nВідповідно до підрахунків Гарвуда, «Сюркуф» перебував «у межах 55 миль» від тієї крапки, де, за повідомленням «Томсон Лайкс», відбулося зіткнення\nКомісія в підсумку доповіла тільки, що «Томсон Лайкс» зштовхнувся з «непізнаним судном невідомої національності, у результаті чого це судно і його екіпаж повністю загинули».\nПоки комісія засідала, керівник ФБР Дж. Эдгар Гувер направив секретний меморандум керуванню военно‑морської розвідки, в якому вказав, що «Сюркуф» у дійсності затонув у декількох сотнях миль далі - у Сен‑Пьера - 2 березня 1942 року. Можливо, Гувер мав в виду порт Сен‑Пьер на Мартинике. Чи не збунтувався екіпаж, як це можна було припустити з останнього повідомлення Гофа, і чи не направився він, змучений командуванням союзників, на Мартинику, вирішивши відсидітися до кінця війни в цій тихій фашистській гавані?\nЗ‑за відсутності яких‑або достовірних відомостей про долю підводного човна різні теорії продовжують висуватися донині. В початку 1983 року капрал военно‑морської піхоти США, що під час війни служив на американському крейсері «Савана», заявив, що його кораблю було наказано зустрітися з англійським крейсером біля Мартиники й потопити «Сюркуф», тому що того‑де засікли при нападі на один з кораблів союзників. Але, додав капрал, коли вони прибутку на місце, підводний човен уже затонула\nНезабаром після зникнення «Сюркуфа» представники «Вільної Франції» зажадали спочатку проведення незалежного розслідування, потім дозволу бути присутнім на засіданні комісії в Новому Орлеані, нарешті, надання можливості ознайомитися із судновим журналом «Томсон Лайкс». Всі ці вимоги Уайтхолл відхилив. І багато місяців і навіть роки через родини 127 французьких моряків і 3 англійських зв'язківців так і нічого не знали про обставинах загибелі їх близьких\nЯкщо «Сюркуфом» довелося пожертвувати, тому що його екіпаж перемінив прапор і перейшов на сторону пронацистского правительства Віші, що виразилося в нападах на союзницькі судна, те тоді, зрозуміло, належало прийняти всі міри, щоб урятувати репутацію военно‑морських сил «Вільної Франції». Будь-які слухи про бунт або навмисне знищення «Сюркуфа» союзниками дали б безцінний пропагандистський матеріал нацистам і вишистам. Постраждала б також політична репутація «Вільної Франції», якби один з її кораблів добровільно перейшов у стан ворога. Так що офіційна версія загибелі «Сюркуфа» улаштовувала всі сторони. Необхідно було до того ж дотримуватися цієї версії надалі, тому що національна гордість французів не дозволить їм погодитися з тим, що військовий корабель, внесений у почесний іменний список «Вільної Франції», змінив де Голлю


Якби я був учителем. Твір-міркування | Шкільні твори\nHome ⇒ 📁Шкільні твори ⇒ Якби я був учителем. Твір-міркування\nЯкось мІй класний керівник, Ірина Вікторівна, провела вільний урок. Вона поставила нам завдання: охарактеризувати свого однокласника. Я дружу з Альошкою, він дійсно надійний і відданий друг. Поки говорили інші однокласники, я дивився на Альошку й думав, що і як скажу. У такі моменти чомусь важко підбирати слова, що точно виражають почуття. Підійшла моя черга, і я, як на дусі, виклав всі, і звідки потрібні слова узялися! Я залишився задоволений і почав чекати, якої\nж думки про мене мій друг.\nПопередній Попередній запис: Формалістичні роботи. Веселовський\nНаступний Наступний запис: Відповіді до теми: творчість Б. Брехта


16 Червня 2020 – МЦБС ІФ\n“Знайди себе у книзі”\nВсі ми будучи дітьми любили фантазувати, щось придумувати, уявляти. Так чи інакше але майже кожен бачив себе на місці якогось головного героя кінофільму чи цікавого оповідання. І ясна річ, що це був головний позитивний герой. Чому? Можливо тому, що десь підсвідомо ми розуміємо як має бути і як правильно треба поступати. Це породжувало цілі суперечки на вулиці, в дворі про те, хто сьогодні з цілої компанії може відчути себе так бажаним кумиром. Іноді навіть довелося будувати цілу чергу хто коли може побути ним.\nІ звісно, що найкращою порою для цього всього було літо. Це ж час відпочинку і активних пригод. Але так само не слід забувати, що книги не мають канікул.\n16 червня 2020 р. у бібліотеці-філії №11 (с .Угорники) МЦБС Департаменту культури Івано-Франківської міської ради була організована виставка «Знайди себе у книзі», метою якої було вкотре пригадати усім дітям, що на них чекають захоплюючі пригоди разом із книгою, котра відкриває нові горизонти і вхід в країну пригод.\nСпробуймо знайти свого улюбленого героя. Того, котрий буде нашим виховником в доброму.\n“Мова грається словами”\n“ПроМОВа, МОВлення, безМОВний, виМОВа, відМОВа, зМОВа, заМОВник,заМОВлення, заМОВляння, розМОВа, передМОВа,проМОВа, розМОВник, недоМОВка, обМОВа, уМОВа…”,- все це рідні імена мови.\n( Січовик І. “ Дороговказ і мова”)\nЗ нагоди 75-річчя від дня народження І. Січовика працівники бібліотеки-філії №14 (вул. Довженка, 12) МЦБС Департаменту культури Івано-Франківської міської ради пропонують літературну гру “Мова грається словами”.\nІгор Січовик – український письменник, який з дванадцяти років пише гумористичні історії. Він народився 17 червня 1945 року на Волині в с. Велицьку Ковельського району в родині сільських вчителів. В його доробку – збірники сатири і гумору для дорослих та чотири десятки книжок для дітей – казки, оповідання, байки, гуморески, усмішки, епіграми, повісті. Найпопулярніші – “Веселі загадки”, “Казки та казочки”, “Котячі дражнилки”, “Веселий букварик”, а також збірники ігор із буквами та словами “Словограй” та “Мовограй”. “ Словограй” – це і назва літературного сайту І. Січовика, де пропонуються дитячі вірші, ігри, оповідання, казки, загадки, скоромовки. каламбури, дражнилки самого автора.\nВиконуючи дотепні завдання, відслідковуючи оригінальні взірці, кожен може дізнатися: коли буква змінює значення слова, що відбувається із словами, коли загубилася буква, де ховаються слова, що таке омографи, анаграми, паліндроми. Адже гра допомагає не тільки оволодіти знаннями української мови, але й усвідомити її найцінніші скарби, зрозуміти, як розвивалася, вдосконалювалася, кристалізувалася та оновлювалася наша мова.\nДуже важливо дітям знати, як саме потрібно поводитись на вулиці. Саме від того, наскільки малюки знають правила дорожнього руху, найчастіше залежить їхнє життя. Тому, 14 червня 2020 року о 12.00 год. в бібліотеці–філії №4 (вул. Є. Коновальця, 132 а) МЦБС Департаменту культури Івано-Франківської міської ради, працівниками була підготовлена недільна казка «Дорожня абетка».\nНаші маленькі користувачі дуже люблять казки і цікаві розповіді. Бібліотекар дитячого відділу підготувала деякі з них, які допоможуть у невимушеній ігровій формі краще орієнтуватися на дорозі і вивчити кілька правила безпеки.\nНа превеликий жаль карантин… І до нашої бібліотеки не можуть завітати гості, тому пропонуємо всім охочим зайти на сторінку https://m.facebook.com/biblioteka.mcbs і насолодитися переглядом корисної та захоплюючої інформації.\nДрузі , не хворійте. Чекаємо вас після завершення пандемії.


Запчастини Чері Кімо Очаків - магазин пропонує купити для ремонту\nЗапчастини на Чери Кимо в м. Очаків\nНаш сайт пропонує ознайомитися з каталогом, в якому ви знайдете запчастини на Чери Кимо для всіх систем і вузлів цього автомобіля в місті Очаків.\nПридбання комплектуючих для обслуговування і ремонту в магазині Zapchasti-Chery.com.ua стане для автолюбителів м. Очаків справжньою знахідкою. Крім того, що ви отримуєте доступ до величезного каталогу, в якому автозапчастини Chery Kimo представлені від усіх офіційних постачальників України, у кожного клієнта з’являється можливість знайти в нашій особі довгострокового надійного партнера. Ми завжди пропонуємо:\nСьогодні ми раді запропонувати всім своїм клієнтам в м Очаків не тільки звичайний продаж і доставку автозапчастин для Чери Кимо, але і додаткові послуги, що надаються нами абсолютно безкоштовно. У нас ви знайдете спеціальні статті консультаційного характеру і СТО по діагностиці та експлуатації. Все це допоможе поліпшити працездатність вашого автомобіля.


Під знаком COURSE | Збруч\nОт і настав день, коли V Міжнародні майстер-класи нової музики COURSE дійшли до свого фіналу. Озираюся назад, і думаю: здається, в певному сенсі відповідь на запитання, що повисло в повітрі після лекції Клауса Ланґа, сама мене знайшла. Питання розуміння, та й взагалі сприйняття часу в мистецтві, тим паче в музиці, варто залишити риторичним. Однак, у фінальному концерті відчула відносність часу: всі враження, пов’язані з майстер-класами, були настільки яскравими, що, здавалося б, наче під знаком COURSE минули не шість днів, а кілька годин. Мабуть, у цьому секрет «часу стрункого та часу товстого»: все залежить від наповнення. Уявляю, якими цікавими та насиченими були ці дні для безпосередніх учасників-композиторів Ганни Копійки, Назара Скрипника, Анни Стоянової, Миколи Хшановського, Катеріни ді Чекки, Богдани Чепелюк.\nПерш ніж поділитися враженнями від фінального концерту на сцені Концертного залу ім. С. Людкевича, дозволю собі невеликий «ліричний відступ»: пригадаю кілька моментів із заключного семінару, який за традицією відбувся у формі неформальної дискусії між шанованими професорами та учасниками. Оскільки суттєва частина проекту COURSE залишилася недосяжною і дуже кортіло побувати за лаштунками творчого процесу, перед семінаром у мене назбиралось досить багато запитань. Хоча не довелося питати нічого. Завдяки модератору Юрію Булці прозвучало все, що я хотіла почути. І навіть більше. Дискусія порушила питання розуміння не «як я компоную», а «для чого». Практично всі молоді композитори-учасники цьогорічних майстер-класів вважають найціннішим те, що їх намагалися навчити оцінювати власні твори неупереджено, «зі сторони», відкривати для себе новий шлях розвитку власних творчих ідей.\nСлухачі не можуть оцінити різниці між першим варіантом партитури і «фінальним». Тому складно сказати, наскільки кожному з композиторів-учасників вдалося у повній мірі усвідомити власну творчість як процес (після індивідуальних занять, лекцій з викладачами і репетицій з інструменталістами). Концерт з їхніх творів виправдав усі очікування: неординарний творчий задум було втілено в життя найбільш відповідними засобами стилю кожного з них. Заключний концерт майстер-класів можна назвати «вечором прем’єр»: традиційно на завершення COURSE увазі слухачів пропонують кілька українських та світових першовиконань.\nВечір умовно складався з двох частин. У першій прозвучали твори викладачів: Ельжбєти Сікори (Польща-Франція), Йорґа Біркенкьоттера (Німеччина) та Клауса Ланґа (Австрія). Зізнаюся, що мені вперше довелося бачити зал Львівської філармонії зі сцени. Для цього концерту крісла для публіки розмістили безпосередньо на сцені. Уперше випала можливість під час концерту бути так близько з виконавцями і композиторами, відчути себе співучасником. Усі твори звучали у виконанні високопрофесійного колективу Ensemble Nostri Temporis. Музиканти не просто інтерпретували написані композиції, вони переживали їх. Це додавало особливого відтінку атмосфері вечора.\nПершим прозвучав твір німця Йорґа Біркенкьоттера Schwebung und Strenge. Дуже доречною є традиція короткої оповіді про твір з уст автора, адже у випадку Йорґа саме вона спрямувала увагу слухачів на визначальну рису твору. Чи Вам доводилося чути, як звучать струни рояля без ударів клавіш? Йорґ Біркенкьотер відкрив для себе цікаві акустичні можливості звучання фортепіано ще у 1991 році. Як це працює? Виявилось, що дуже просто – натиснувши й притримавши одні клавіші без атаки, слід виконати певний акорд на forte, і струни першої групи клавіш починають звучати самі по собі завдяки резонансу. Цей ефект, який композитор охарактеризував словом «відлуння», важко описати словами. Його треба було чути і бачити.\nCadenza для віолончелі solo – спростування поширеної думки про те, що кожен музичний твір є результатом зустрічі абстрактної музи і митця при сприятливих обставинах. От і ні. Іноді композитор мусить проявити креативність у ситуації, наприклад, обмеженого часу, або ж творчо підійти до деяких непередбачуваних обставин. Ельжбєта Сікора поділилася зі слухачами історією написання твору. У 2006 році її приятелька, віолончелістка-віртуоз попросила написати щось нове. Оскільки часу було небагато, композитор вирішила «запозичити» щось у самої себе, і взяти за основу композиції фрагмент із Suita – більшого твору для віолончелі з електронікою. Назва нової композиції — Cadenza – вказує на роль цього фрагменту у первинному творі. Ще одним поштовхом для композиторки піти цим шляхом була ситуація, яка виникла спонтанно: на одному з виконань Suita раптово перестала діяти електроніка, й тоді солістка просто продовжила грати без акомпанементу. Цей випадок спонукав авторку поглянути на віолончельну партію твору як на незалежну композицію. У Cadenza авторка застосувала цілу палітру технічних можливостей віолончелі і створила цілий світ емоцій, які надзвичайно виразно відтворив для нас Золтан Алмаші.\nТретім твором від викладачів у концерті прозвучала композиція Клауса Ланґа. Чи можуть буденні речі або вподобання автора бути ідеєю музичного твору? Так! Клаус продемонстрував нам напрочуд креативний підхід до черпання задумів «з нічого». Як він сам розповів, композиція die drei dirndln зреалізувала одразу дві ідеї: спробу пошуку цікавого у звичних речах, як от зернятко рису (що втілилось у «мініатюрності» звукового матеріалу) та любові до… котів. Так-так, саме спостереження за поведінкою улюбленців наштовхнуло на концепцію форми твору, як чогось відкритого і непередбачуваного. Хіба ж можливо передбачити, коли саме коту спаде на думку перейти у іншу кімнату (або не спаде)?\nБезпосередньо після цього прозвучали твори учасників, кожний з яких став рефлексією на певні явища, спробою відтворити те, що неможливо висловити іншими способами. Два з них, твір Катеріни ді Чекки (Рим) Dédalo y sensación та композиція Анни Стоянової (Одеса) After forever народилися під враженнями літературних творів. Ганна Копійка (Одеса) у своїй композиції Harmony of Euler's Number змусила звучати математику, Микола Хшановський (Львів) заінтригував всіх назвою (Χιονοκάλυψη) і сам же розкрив всі таємниці: йшлося про гру снігу з вітром. Назар Скрипник пішов у абстрактизацію ідеї: його твір Non risoluto – спроба пролити світло на механізм відносин між певним об’єктом та суб’єктом. Тепер про всіх – докладніше.\nГанна Копійка відкрила слухачам звучання гармонії чисел і залишила риторичне запитання у кінці твору. Якось в інтернеті випадково натрапила на п’єсу, що була озвученням числа Пі. Цього разу концепцією було число Ейлера. Але, окрім використання послідовності цифр як музичної теми (де нота «до» дорівнює числу 1 і т.д., а «0» – паузі), авторка запропонувала цікаву модель розвитку цієї теми. Вона інкрустувала в діатонічну послідовність звуків конфлікт (за визначенням Ганни Копійки – «дефект»). Саме він творить концепцію форми: як боротьби гармонії та хаосу. У репризі твору гармонія перемагає – але це вже нова гармонія. Хіба щось може бути таким самим після повної руйнації? Що ж буде далі – саме це питання залишилось без відповіді. Ганна ще на презентації проявила себе як композитор-мелодист. ЇЇ твір вирізнявся з-поміж інших мелодичним звучанням, властивим для пізніх романтиків.\nАбсолютно інший погляд на музику у Назара Скрипника. Автор фактично не застосовував прийомів звуконаслідування. Твір для кларнета, скрипки, віолончелі та фортепіано розкрив три аспекти взаємодії елементів Всесвіту: спробу контакту між об’єктом та суб’єктом, власне, контакт та можливі наслідки цього контакту – інерцію. Хоч важко було вловити який з інструментів є об’єктом, а який – суб’єктом (варіантів слухацького трактування може бути чимало), вважаю, що композитору вдалося реалізувати свою творчу візію у звуках.\nКомпозиція Анни Стоянової, з дещо кінематографічною назвою After forever занурює у філософську сферу розуміння життя. Ідея твору захована у рядках «Сонету» Іосифа Бродського: вірш про стан «після всього». Анна також обрала для себе досить різноманітний інструментальний склад (гобой/англійський ріжок, валторна, скрипка, віолончель та фортепіано). І через різноманіття барв їй вдалося висловити багатий світ вже пережитих емоцій.\nМикола Хшановський вже не вперше демонструє інспірацію природними явищами. Пригадую, у 2014 році завдяки твору Tanezrouft на мить вдалося відчути атмосферу гарячих піщаних дюн, поринути «в цілковиту пустоту під палючим сонцем». Сьогодні композитор запропонував твір для флейти, кларнета, валторни та фортепіано і продемонстрував снігову бурю, гру сніжинок і вітру. У деяких моментах слухові враження провокували «фізичні» відчуття.\nОстаннім прозвучав твір учасниці з Італії – Катеріни ді Чекки. Драматургія її твору настільки яскраво передала фабулу літературного першоджерела (роману «Похвальне слово мачусі» Маріо Варгаса Льйоси), що мені самій захотілося його прочитати. Це були не просто музичні діалоги між фортепіано, віолончеллю та скрипкою – це справжній «любовний трикутник» (батько, син, нова дружина батька), втілений через голоси інструментів. Можливо, це був би гарний сюжет для опери. Але чи потрібно писати оперу, якщо молодій композиторці вдалося так правдиво передати ситуацію без зайвих слів та сценічної дії?\nЗагалом, можу сказати, що давно концерти нової музики не сприймалися мною настільки «на одному диханні». Це була ідеальна модель: авторський коментар – твір (реальне втілення) – високопрофесійне виконання. Для всіх шанувальників сучасної класичної музики нагадую, що наприкінці вересня у Львові розпочнеться XXII Міжнародний фестиваль сучасної музики «Контрасти». До речі, цьогоріч замовлення від фестивалю «Контрасти» на написання нових творів отримали Катеріна ді Чекка та Назар Скрипник. Саме їх обрали викладачі П’ятих Міжнародних майстер-класів нової музики COURSE.\nДва додаткові шанси проявити себе подарувала молодим композиторам Концертна аґенція Collegium Musicum. Іван Остапович назвав двох композиторів, які напишуть твори для камерного оркестру Collegium Musicum – Анна Стоянова та Катеріна ді Чекка. Прем’єри можна буде почути наступного концертного сезону 2016/2017 рр.\nМіжнародні майстер-класи нової музики COURSE проводяться в Україні впʼяте, вперше – у Львові. Ідея заснування та щорічного проведення єдиних в Україні майстер-класів нової музики належить композитору, музичному менеджеру та мистецькому керівнику COURSE Богдану Сегіну. За умовами майстер-класів композитори-учасники впродовж тижня – від 14 до 19 березня – під керівництвом трьох знаних композиторів (Ельжбєти Сікори, Йорґа Біркенкьоттера та Клауса Ланґа) мали написати твір для камерного ансамблю. Прем’єри творів традиційно відбулися в останній день COURSE у виконанні колективу Ensemble Nostri Temporis, який спеціалізується на виконанні сучасної класичної музики.


Новини \_ Міжнародний огляд \_ Нафта поволі дешевшає\nНафта поволі дешевшає\nУ вівторок нафта подешевшала на тлі ознак того, що міжнародні торговельні суперечки затягують світову економіку. Водночас, конфліктна ситуація на Близькому Сході надала підтримку цінам.\nВересневі ф'ючерси на нафту марки Brent зменшилася на $0,14 (0,22%) - до $63,97 за барель. Котирування серпневого контракту на нафту WTI знизилися на $0,18 (0,31%) - до $57,48 за барель. Попередні торги за стандартами завершилися на рівні $64,11 і $57,66 відповідно.\nЦіни на нафту падають на тлі торговельної війни між США і Китаєм. Вона підсилює побоювання учасників ринку з приводу зниження попиту на сировину. Обидві держави є найбільшими споживачами нафти в світі.\nЗа останніми даними, замовлення на продукцію машинобудівної галузі Японії впали до найнижчого рівня за вісім місяців. Це свідчить про те, що негативна ситуація в світовій торгівлі позначається на корпоративних інвестиціях.\nЯпонські урядові дані також показали, що реальна заробітна плата в країні падає вже п'ятий місяць поспіль. Тим часом Японія є четвертим за значимістю споживачем сирої нафти в світі.\n«Послаблення світових економічних прогнозів тримають ціни на нафту під тиском. Однак зростання напруженості на Близькому Сході змушує трейдерів враховувати ризики для постачань і має підтримувати рівень цін на нафту в середньотерміновій перспективі», - сказав Стівен Іннес, керуючий партнер Vanguard Markets, Бангкок.\nІран напередодні пригрозив відновити роботу дезактивованих центрифуг і збільшити рівень збагачення урану до 20%. Це може спричинити зрив ядерної угоди 2015 року, від якої Вашингтон відмовився торік.\nВлада Афганістану і «Талібан» домовилися знизити рівень насильства в країні\nНа конференції в Катарі сторони пообіцяли припинити напади на релігійні й освітні центри, а також звільнити поранених полонених.\n«Учасники міжафганської конференції в Досі, організованої Катаром і Німеччиною, ухвалили в неділю, 8 липня, спільну заяву з метою запобігання насильству в країні», - йдеться в повідомленні.\nСторони також домовилися захищати права жінок, щоправда, «в рамках ісламських цінностей».\nСпецпредставник уряду ФРН в Афганістані й Пакистані Маркус Потцель заявив, що переговори будуть продовжені. Можливо, вони відбудуться в Узбекистані або навіть у самій Німеччині.\nВлада Туреччини готується до проведення військової операції, яка може стати наймасштабнішою в історії країни.\nПро це повідомляє видання En Son Haber.\nЗазначається, що цього разу до операції залучено значно більше військ і техніки, ніж у випадку з операціями «Щит Євфрату» та «Оливкова гілка».\n«Близько 80 тисяч військовослужбовців зосереджені на кордоні протягом кількох місяців. Ця цифра вдвічі перевищує кількість 40 тисяч солдатів, які взяли участь у Кіпрській операції миру в 1974 році», - вказує видання.\nТехніка рухається колонами, а також на потягах до залізничної станції Іскендерун. На маршрутах дислокації військ і техніки вжито всеохопних заходів безпеки.\nОперація, яку неодноразово анонсувало турецьке керівництво, буде націлена на території, що на схід від Євфрату. Як заявляв президент Туреччини Реджеп Таїп Ердоган, операція буде комплексною, спрямованою в самий епіцентр терористичних організацій, та буде розпочата несподівано.\nЗа даними ЗМІ, керівництво операцією здійснюватиметься зі Шанлиурфи та Кіліса, війська будуть атакувати одночасно з понад 10 точок.\nУ Греції призначено новий уряд\nНовий прем'єр Греції Кіріакос Міцотакіс більшість ключових посад в уряді віддав своїм прибічникам.\nНовий кабінет був приведений до присяги у вівторок, перше засідання він провів об 11:00 у середу.\nЯк повідомлялося, після підрахунку 99% голосів на дострокових парламентських виборах у Греції, що відбулися 7 липня, партія СІРІЗА, яку очолює колишній голова уряду країни Алексіс Ципрас, втрачає більшість у найвищому законодавчому органі країни. Партія «Нова демократія» Міцотакіса набрала 39,8% голосів, а СІРІЗА Ципраса - 31,5%.\nОхоронці Ердогана відмовилися здати зброю в аеропорту Сараєво - виникла бійка\nПід час початку візиту президента Туреччини Реджепа Таїпа Ердогана до Боснії та Герцеговини його охоронці влаштували сутичку в аеропорту Сараєво з прикордонниками, оскільки відмовилися дотримуватися встановлених правил та здати зброю.\n«Вони (охоронці - ред.) були агресивними і поводилися так, ніби вони були у своїй країні. Вони продемонстрували неповагу до наших законів і заслуговували бути затриманими», - прокоментував ситуацію начальник прикордонної поліції Сараєво Зоран Галич.\nСутичка була припинена, коли президент Туреччини Реджеп Таїп Ердоган вийшов з літака та рушив на зустріч із представниками тристоронньої президентської ради Боснії та Герцеговини, які зустрічали його в аеропорту.\nВізит президента Туреччини до Боснії та Герцеговини тривав два дні - 8 - 9липня.\nОфіс комісара з питань інформації Великої Британії планує оштрафувати авіакомпанію British Airways на 230 мільйонів доларів за те, що хакери викрали дані пів мільйона клієнтів компанії.\nПро це повідомляє Bloomberg з посиланням на заяву регулятора.\n«Велика Британія планує оштрафувати British Airways на 230 мільйонів доларів через те, що хакерські атаки призвели до витоку даних клієнтів. Таким чином цей випадок стане першим застосуванням законодавства ЄС, яке зобов'язує компанії посилити заходи у боротьбі з хакерством», - йдеться у повідомленні.\nЙдеться про витік даних 500 тисяч клієнтів з червня до вересня минулого року.\nУ вказаний період трафік сайта авіакомпанії був перескерований на шахрайській сайт, де саме й збиралася інформація про клієнтів, зокрема, дані кредитних карток, логінів, імена й адреси.\nСвоєю чергою, у British Airways спочатку повідомили, що сайт компанії був уразливим лише у період із 21 серпня до 5 вересня 2018 року, і що це призвело до втручання у 380 тисяч транзакцій.\nАвіаперевізник також додав, що сума штрафу сягає 1,5% прибутків компанії за 2018 рік.\nЄвросуд оштрафував Бельгію за повільний Інтернет\nЄвропейський суд запровадив санкції щодо Бельгії за затягувавання заходів, необхідних для розгортання в Брюссельському столичному регіоні високошвидкісного Інтернету.\n«Бельгія повинна сплачувати безпрецедентний щоденний штраф у розмірі 5 000 євро за кожен день, доки Брюссельський столичний регіон не виконає директиву Європейського Союзу (European Court of Justice - найвища інстанція Суду Європейського Союзу, рішення якої не можуть бути оскаржені - ред.), спрямовану на забезпечення кращого доступу до високошвидкісного Інтернету за нижчою (ніж чинна - ред.) ціною», - йдеться в повідомленні.\nЗазначається, що санкції, які запросила Європейська комісія, спочатку складали в 11 разів більшу суму - 54 639 євро. Надалі ЄК зменшила ці вимоги до 6071 євро. Однак, під час судових розглядів санкції зменшили до 5000 євро.\nЗагалом, Європейська комісія у 2017 році порушила справи щодо трьох країн - Бельгії, Хорватії та Словаччини, після того, коли вказані країни не виконали вимог Директиви ЄС від 2014 року, що містить вимоги щодо швидкості Інтернету. Дані вимоги мали бути виконані до 2016 року, зокрема, мали бути внесені відповідні зміни до національних законодавств.\nПри цьому, у Бельгії виникли проблеми, пов'язані з юрисдикцією виконання цієї директиви, оскільки регіональні органи влади відмовляються вносити поправки до законодавства, стверджуючи, що це є компетенцією федеральних органів влади.\nПівніч Іспанії затопило, є жертви\nУ понеділок сильні дощі, які подекуди супроводжувалися градом, спричинили перекриття доріг та відключення електропостачання по всій Іспанії. У північній частині країни зливи спричинили раптову повінь, унаслідок якої вже загинула одна особа.\n«Пожежники виявили тіло водія, чий автомобіль змило потоком води. Особливо критична ситуація в місті Тафалья, де зливи призвели до переповнення двох місцевих річок», - йдеться в повідомленні.\nВідео зі соціальних мереж демонструє, як сильні течії змивали автомобілі та перекидали сміттєві контейнери.\nСтаном на ранок вівторка доступ до міста Тафалья з населенням понад 10 тисяч людей не був очищений. Повінь порушила роботу головної залізничної лінії. А у прилеглій Памплоні через сильний дощ у понеділок увечері довелося призупинити бій биків у рамках знаменитого міського фестивалю Сан-Фермін.\nУ Білорусі джип перекинувся в канал: п'ятеро загиблих\nПозашляховик, у якому перебували десять осіб, в'їхав у меліоративний канал: п'ятеро пасажирів, зокрема, троє дітей, загинули на місці.\nЯк повідомляє БЕЛТА, катастрофа сталася неподалік Бєлоозерська, Брестської області. «За попередньою інформацією, 30-річний водій не впорався з керуванням автомобіля Mercedes GL, у результаті чого транспортний засіб перекинувся в меліоративний канал», - ідеться в повідомленні.\nЗазначається, що в позашляховику перебували 10 осіб - п'ятеро чоловіків, дві жінки і троє дітей. Унаслідок ДТП п'ятеро пасажирів - усі троє дітей, чоловік і жінка - померли на місці. Решта пасажирів не постраждали.\nВодія затримали. За результатами обстеження, у нього зафіксовано 1,4 проміле алкоголю.\nТриває слідство, допитуються свідки, призначено експертизи.\nНовий президент Латвії склав присягу


Навчання ЗСУ біля Криму: У штабі Повітряних сил України розповіли подробиці запланованого пуску ракет біля Криму - Укрaїнa - TCH.ua\nУ штабі Повітряних сил України розповіли подробиці запланованого пуску ракет біля Криму\n© facebook.com/Юрій Бірюков\nУкрaїнa 30 листопада 2016, 19:58\nКількість переглядів 12272\nВійськові наполягають, що півострову нічого не загрожує.\nУ штабі Повітряних сил України розповіли подробиці навчань, які Росія оголосила небезпечними для себе та пригрозила завдати удару у відповідь. Вони заплановані на 1 грудня та відбудуться, попри залякування з Москви, йдеться в сюжеті ТСН.19:30.\nНа навчаннях випробовуватимуть нові ракети середньої дальності. Це відбуватиметься на півдні України – в Херсонській області. Військові наполягають, що в бік Криму не стрілятимуть. "Межа східної частини цієї зони проходить в 27-30 км від північно-західного узбережжя Криму. А безпосередньо зона пусків знаходиться в 90 км від території Криму. Це повністю виключає будь-яку загрозу для мешканців півострову", - наголосив начальник прес-служби Повітряних сил ЗСУ Роман Юрчило.\nРаніше з Росії повідомили, що вважають ці межі небезпечними і такими, що порушують кордони РФ по морю. Одночасно з цим стало відомо, що до Криму завезено потужні ракетні комплекси С-300. Росіяни пригрозили, що в разі проведення навчань можуть завдати ударів по Україні – збивати ракети та атакувати пускові установки на території Херсонської області. В українському РНБО погрози застосування Кремлем зброї називають "спробою переведення в активну фазу гібридної війни, яку Росія веде протягом трьох останніх років". Вітчизняні військові запевняють, що стрільби відбудуться, незалежно від істеричних заяв росіян.\n"Дніпро" і "Ворскла" вшанували пам'ять загиблих футболістів "Шапекоенсе"


Як відбілити зруб в домашніх умовах\nРаніше, коли не існувало спеціальних складів для відбілювання деревини, для виконання даного процесу використовували підручні домашні засоби. Перше з них - сіль. За допомогою солі вдавалося трохи запобігти розвиток грибка на поверхні дерева. Однак, відбілити деревину даними способом не вдавалося.\nДругий склад для відбілювання дерева - білизна. З цього засоби для прання речей, вдавалося зробити відмінний відбілювач для деревини. Вона ефективна в тому випадку, якщо дерево уражене зовні. Для того, щоб відбілити внутрішню частину дерева, необхідно її трохи розпушити, а далі рясно покрити білизною, добре втираючи її всередину дерева.\nБільш ефективним є використання спеціальних концентрованих відбілювачів. В такому разі, вдасться заощадити час і отримати якісний результат. Крім того, сучасні склади здатні не тільки відбілити дерево, але і зберегти його природну структуру і колір.\nЩе одним досить ефективним способом відбілювання деревини є її шліфування. З допомогою проведення даного процесу вдається позбутися від великої кількості синяви, розташованої зовні дерева. Після шліфування, при наявності темних плям, їх покривають освітлювачем.\nУ процесі використання заводських складів, подбайте про вашу безпеку. Використовуйте респіратор і окуляри, щоб уникнути отримання хімічних опіків. Ховайте ці склади від дітей і домашніх тварин. Також, скористайтесь рукавичками в процесі нанесення складу. Головне правило якісного відбілювання - правильний концентрат для роботи. Розводьте складу виключно за інструкції. Надмірна концентрація відбілювача приведе до загибелі дерева і втрати його естетичних характеристик.\n4-09-2016, 20:43 789 0\nЯк відбілити зруб будинку:\nПісля транспортування колод на ділянку, вони обробляються захисними складами, перед укладанням в зруб. При наявності невеликих локалізованих поразок, досить обробити тільки ці ділянки. Після нанесення відбілювача, поверхня колод обробляється антисептичним складом, не забудьте про обробці торців і\nДля того, щоб зруб прослужив вам якомога довше, необхідно дотримуватися певних рекомендацій не тільки по його експлуатації, але і з транспортування колод. Перед перевезенням колод до місця будівництва, необхідно покрити їх захисними складами слабкої дії, такого захисту їм вистачить трохи більше ніж\nЯк відбілити зруби дерева\nТривала експлуатація деревини найчастіше закінчується появою на ній синяви. Особливо, якщо дерево, періодично не покривати спеціальними захисними складами. В такому випадку, щоб уникнути гниття дерева, необхідно в терміновому порядку приймати заходи по його відбілювання. Про те як самостійно


Волинський футбол у 1934-му\n12 грудня 2017, в 18:40\nГоловною рушійною силою в розвитку футболу на Волині з початку 1920-х років було Рівне – найбільше місто воєводства. Чемпіонами Волині до 1933 р. ставали виключно рівненські футбольні команди: «Галлерчик», «Сокіл» або «Гасмонея».\nАле в 1934 р. амбіціям Рівного було завдано одразу декілька ударів. Один із них – 5 травня, коли збірна Луцька під час Днів футболу перемогла рівненську збірну з рахунком 3:0 (голи в команді переможців забили Бальцерчак, Єрш і Приступа). І хоча наступного дня команди розійшлись із нічиєю (1:1, у лучан забив Зеленов, у рівнян – Кала), це стало слабкою втіхою для Рівного.\nНе все гаразд складалось для Рівного і в класі А Волинського окружного союзу футболу (ОСФ). У 1934 р. союз, незважаючи на те, що був заснований порівняно недавно, досяг максимальної кількості учасників – 10 команд. До дев’яти команд, що мали статус А-класових попереднього року, додався переможець кваліфікаційного матчу між переможцями класу Б 1933 р. – командами клубів «Аматори» з Володимира-Волинського й «Гасмонея» з Кременця. Ця гра відбулась 24 березня в Луцьку на новому стадіоні імені Юзефа Пілсудського. Основні 90 хвилин поєдинку не дали результату, тому були призначені додаткові 30 хвилин з однією перервою. На 26-й хвилині «Аматори» забили переможний гол.\nНовий чемпіонат класу А Волині стартував з упевненої перемоги луцького ВСК (Військовий спортивний клуб) над ковельською командою клубу «Гасмонея» (11:1). Часопис «Wołyń» одразу зарахував луцький військовий клуб до фаворитів, проте вже наступний поєдинок вояків приніс розчарування: луцькі поліціянти розгромили суперника з рахунком 5:1.\nЛуцький ПСК (Поліційний спортивний клуб), який не перший рік проявляв свої чемпіонські амбіції, зумів упевнено перемогти також чинного чемпіона Волині – рівненську «Гасмонею» (4:1, перший гол для своєї команди в цій грі забив Зеленов, другий і третій – Мирослав, а четвертий – Молчановський). ПСК Луцька здобув ще декілька перемог, але несподівано програв іншому клубу Луцька – «Гасмонеї» (0:1). Переможний гол на останній хвилині гри тоді забив Соломон Пінус.\nСеред лідерів змагань перебував також ПСК Рівного. Після п’яти турів він навіть очолював турнірну таблицю, але згодом втратив декілька балів й опустився на третю сходинку.\nПізніше, однак, сталася подія, що шокувала деяких учасників змагань і докорінно змінила турнірне становище команд класу А.\nКоли були зіграні декілька турів другого кола змагань, часопис «Wołyń» опублікував повідомлення від відділу ігор і дисципліни Волинського ОСФ про покарання для команд, які задіяли у своєму складі незаявлених гравців. Найбільше «дісталося» згаданому вище ПКС Рівного: одразу в п’яти поєдинках команда отримала результати 0:3 без боротьби, втративши вісім пунктів (скасували три переможні та два нерозіграні результати). ПСК Рівного невдовзі після цього оголосив про ліквідацію клубу та припинив участь у змаганнях.\nСкасували також перемоги ВСК Рівного над ПСК Луцька, луцьких поліціянтів над рівненською «Гасмонеєю», луцького ВСК над «Гасмонеєю» Ковеля та декілька інших.\nПісля скандально-сенсаційних повідомлень про скасовані результати тижневик «Wołyń» повідомив результати ігор ще двох турів. Але надалі центральний часопис Волинського воєводства «забув» про футбольні баталії, тому сьогодні ми не можемо укласти підсумкову турнірну таблицю волинського класу А 1934 р.\nУ номері № 35 від 26 серпня видання «Wołyń» повідомило, що новим чемпіоном Волині, перервавши гегемонію клубів Рівного, вперше став ПСК Луцька:\n«Футбольне чемпіонство Волині припало в цьому році Поліційному спортивному клубу Луцька після проведення 18 матчів.\nУперше в історії волинського футболу Луцьк здобув чемпіонство Волині, яке до цього часу кільканадцять років підряд тримали команди з Рівного: «Сокіл», Військовий спортивний клуб «Галлерчик» і «Гасмонея».\nЗдійснюючи загальний огляд змагань за звання чемпіона, повинні визнати, що команда ПСК Луцька здобула його заслужено, демонструючи кращу форму, ніж інші волинські команди.\nПоліційна спортивна команда з’явилася в Луцьку тільки в 1930 р. Їй швидко вдалося досягти такого високого класу гри, що вже в цьому році вона стала чемпіоном Волинського округу.\nПрихильники футболу з усієї Волині радісно сприйняли інформацію про здобуття командою ПКС Луцька звання чемпіона.(…)\nТе, що луцькі поліціянти займають домінантне становище на східних рубежах Польщі, гартуючи не тільки м’язи, але й дух, є можливим завдяки теперішньому правлінню союзу, на чолі якого стоять інспектор Ян Плотницький і комісар Беренда.\nСпортивний світ Волині бажає цьому клубу подальшої плідної праці на футбольному терені».\nНа фото: 1. ПСК (Луцьк). Фото з архіву Михайла Зеленова, гравця ПСК Луцька в 1931–1939 рр. Знімок надав син футболіста Ярослав Зеленов.\nПісля завершення офіційного сезону відбулися загальні збори Волинського ОСФ, на яких обрали нових керівників волинського футболу. Президентом Волинського ОСФ став Леопольд Окуліцький. Посаду першого віце-президента обійняв Ізидор Розенман, котрий теж очолив відділ ігор і дисципліни (секретар відділу – Сергій Давидюк), другим віце-президентом обрали Францішека Войцеховського. Новим секретарем союзу став Казімєж Глок, новим капітаном – Захаріаш Вєрний.\nУ вересні ПСК Луцька взяв участь у змаганнях чемпіонів округів. Його суперниками в групі стали чемпіони сусідніх воєводств: Львівського («Чорні»), Станіславського («Ревера») та Люблінського (ВСК 7-го полку піхоти в Холмі). Після нічиєї в Станіславові (2:2) 16 вересня ПСК приймав на своєму стадіоні клуб «Чорні» зі Львова. На гру чемпіони Волині вийшли в такому складі: воротар Віктор Должанський (його через травму в другому таймі змінив Єжи Суходольський), захисники Володимир Мазур і Едвард Петровський, помічники Гайер, Станіслав Савицький, Ян Берент, нападники Казімєж Косяж, Олександр Мирослав, Михайло Зеленов, Тадеуш Пюршель і Леонід Молчановський. У присутності кількатисячної аудиторії волинський чемпіон здобув яскраву перемогу над недавнім клубом Польської ліги (3:1).\nЦе була єдина перемога поліціянтів у змаганнях. У наступній грі ПСК і ВСК 7-го полку не визначили переможця (4:4), а всі три матчі другого кола луцькі поліціянти програли й посіли третє місце у групі.\nТурнірне становище команд класу А Волинського ОСФ, складене автором на основі опублікованих результатів ігор.\nПідсумкове турнірне становище команд ІІІ групи змагань за вихід до Ліги Польського союзу футболу.\nP. S. від автора: Матеріал підготовлено на основі публікацій у пресі за 1934 р. у виданнях «Wołyń» (Луцьк) і «Przegląd Sportowy» (Краків).


Звернення до Народних депутатів України щодо інтеграції до ЄДП\n«Грід-інфраструктура і грід-технології для наукових і науково-прикладних застосувань»-2015. Київ, Україна, 8 грудня 2015 року. ІТФ НАН України\n«Грід-інфраструктура і грід-технології для наукових і науково-прикладних\nзастосувань»-2016. Київ, Україна, 6 грудня 2016 року. ІТФ НАН України\nEGI Conference 2016, Amsterdam, Netherlands , 6-8 April 2016\n«Грід-інфраструктура і грід-технології для наукових і науково-прикладних застосувань»\nКонференція-презентація звітів про виконання у 2015 р. проектів комплексної програми наукових досліджень НАН України «Грід-інфраструктура і грід-технології для наукових і науково-прикладних\nзастосувань» відбудеться 8 грудня в Інституті теоретичної фізики ім. М.М.Боголюбова НАН України.\nКімната відеоконференцій (422 кімната, 5-й поверх). Початок засідання о 10-й годині. Регламент - 15 хвилин.\nАдреса Коордінаційної групи grid@nas.gov.ua


Уха: страва, яку неможливо зварити без риби | Домовик\nНазивати будь-який рибний суп ухою теж не можна. Уху не заправляють крупами, борошном, пересмаженою цибулею та ін. У неї кладуть тільки пряності, пряні овочі (та ж сира цибуля) і корені. Все інше - лише похідні від справжньої ухи або уха, але з якимось певним епітетом.\nХАЛАСЛЕ, ЗАКАРПАТСЬКА ЮШКА\n1 кг коропа, 1 кг різних сортів рибного дріб'язку (сомики, йоржі, бички, окуньки), 1 кг солодкого червоного перцю, 3-4 великих спілих помідори, 2 великі цибулини, 1-2 червоних гострих перчиків, 3-4 зубки часнику, 2 ст. л. меленої паприки, краще угорської, сіль, чорний перець, смалець, локшина для подачі.\nКоропа і дрібну рибу очистіть. У коропа відріжте голову, хвіст і плавці, м'якоть відокремте від хребта. З голови видаліть зябра. Молоки або ікру та печінку відкладіть. М'ясо наріжте шматками шириною 2 см, посоліть, поперчіть, закрийте і поставте в холодильник на 1,5 год.\nОчистіть солодкий перець, наріжте середніми шматками. Гострий перець наріжте колечками. Подрібніть цибулю, обсмажте в смальці, 5 хвилин.\nВідправте в казанок весь рибний дріб'язок, голову, плавці, хвіст і хребет коропа, повністю залийте холодною водою, доведіть до кипіння, зніміть піну. Додайте цибулю, половину солодкого і гострий перець. Варіть 30 хвилин видаліть голову, варіть 1,5 години.\nОбшпарте й очистіть помідори, порубайте; подрібніть часник, додайте в суп, варіть 10 хвилин. Вміст казанка потовчіть товкушкою і процідіть через дрібне сито, віджимаючи соки.\nУ бульйон, що вийшов, опустіть коропа, при необхідності додайте води. Доведіть до кипіння, зніміть піну. Усипте паприку, варіть 15 хвилин.\nДодайте солодкий перець, що залишився, і сіль, через 5 хвилин потрухи, варіть ще 5 хвилин. Покладіть помідори, через 3 хвилини часник, доведіть до кипіння та зніміть із вогню.\nЗваріть локшину, розкладіть по тарілках, залийте халасле і подавайте.\nДо речі. Поклавши шматки коропа, не мішайте халасле ложкою, щоб не розкришити рибу, тільки погойдуйте і прокручуйте казанок!\nСудак - 2 кг, 3/4 скл. пшона, 3 великих помідори, 2 середні морквини, 2 цибулини, 2 лаврових листи, по 3 горошини чорного і запашного перцю, пучок кропу, сіль, свіжомелений чорний перець.\nПшоно гарненько промити й залити водою. Рибу почистити й розрізати на порціонні шматки. З голови видалити зябра. 2,5 л води довести до кипіння. Покласти голови і хвости, варити 10 хвилин при слабкому кипінні.\nОчистити цибулю від лушпайки. Очистити моркву й нарізати кружечками. Додати цибулю й моркву в бульйон разом з горошинами перцю і лавровим листом. Із пшона злити воду й також додати в бульйон. Варити 40-50 хвилин, помішуючи та знімаючи піну, доти, поки пшоно не буде майже готовим. Посолити.\nВийняти з ухи голови, хвости й цибулю. Покласти шматки риби, довести до кипіння й варити 5-7 хвилин. Нарізати помідори дрібними кубиками. Подрібнити кріп і зелену цибулю. Покласти в юшку помідори та кріп, поперчити. Накрити кришкою і зняти з вогню. Залишити настоятися, 10 хвилин.\nОкунь - 1 кг, цибуля - 150 г, морква - 150 г, петрушка сушена - 10 г (2-3 корінця), вода - 2 л, горілка - 1 ст. л, сіль - 0,5 ст. л., перець запашний горошок - 3-4 шт., лавровий лист - 2-3 шт., вершки - 100 мл (за бажанням).\nОвочі почистити (якщо на цибулі залишити останній шар лушпайки - уха буде мати гарний бурштиновий колір). Скип'ятити 2-2,5 л води, кинути цілі овочі й варити 20 хвилин. Посолити й кинути інші приправи. Тим часом рибини попатрати, з голови прибрати зябра й очі, рибу з лускою добре промити.\nВитівці додати рибини з головами й лускою - це стародавній секрет готування риби, але тільки прісноводної! Дати закипіти, зменшити вогонь до мінімуму й варити 15 хвилин на дуже повільному вогні.\nЮшку з рибою процідити через дрібне сито. Моркву потерти на великій тертці. Рибу перебрати, залишити тільки чисте філе як можна більш товстими шматочками. Моркву і риб'яче філе разом із процідженим бульйоном поставити знову на вогонь і довести до кипіння - але не кип'ятити.\nЗа хвилину до закипання влити до відвару столову ложку горілки, дочекатися поки закипить - і відразу ж зняти з вогню. Можна наостанок ще долити до відвару 100 мл рідких 18% вершків - але це за бажанням. Подавати з рубаною зеленню.\nКоментарі: 0 шт. Переглядів: 1879 Подобається: 0 | Не подобається: 0


Землянський про постачальника газу “останньої надії”: Це чистої води розводняк – Ужгородка\nЗемлянський про постачальника газу “останньої надії”: Це чистої води розводняк\nАналітик експертного уряду Валентин Землянський прокоментував систему “Нафтогазу” в якості постачальника “останньої надії” на ринку газу, назвавши це розводняком.\nДетальніше про це Землянський розповів в ефірі телеканалу НАШ.\n“Нафтогаз” на сьогоднішній день шукає всякі можливості, щоб ціну 16,5 грн (за кубометр газу – ред.) повернути на свої 7,96 грн, які є в інших. Але по факту не будуть платити, а по суті вже споживають газ по 16,5 грн”, – поінформував він.\nЗа його словами, так звана система “Нафтогазу” в якості постачальника “останньої надії” – розводняк.\n“Коли “Нафтогаз” став постачальником “останньої надії”, все сталося з усіма порушеннями, сказали, що повинна бути компанія, у якої є 3,5 млрд газу. Зрозуміло, що крім “Нафтогазу” ні у кого немає. Постачальник “останньої надії” сказав, що він буде працювати з нульовою рентабельністю. За європейськими правилами у постачальника “останньої надії” висока ціна для того, щоб споживач міг перейти до іншого постачальника. Там це правило відпрацьовано, що ти відкриваєш комп’ютер і трьома кліками миші ти вже в іншого постачальника. Тобі нікому нічого не потрібно доводити, не треба носити довідок, не брати характеристику на роботі. Тебе видно, ти знаходишся в базі, і в цій базі видно всіх. Ти кажеш, мовляв, друзі, не хочу до цього, хочу до цього. Вони кажуть, окей, не питання, дивляться твої фінансові та технічні обсяги газу, скільки ти споживав, і ти перейшов. Ну, це чистої води розводняк”, – підсумував Валентин Землянський.\nПопереднє повідомлення Кремль був готовий обговорювати зустріч Зеленського з Путіним, – журналістка\nНаступний пост Зеленський відвідав передові позиції ЗСУ на Донбасі


Пам’ятник полоненим та інтернованим воякам УНР і УГА, які померли у таборі в польському місті Ланцуті.\nОбеліск воїнам армій УНР та УГА в Ланцуті (скульптор О.Харків) 1921 року.\nВідновлений пам’ятний знак. Сучасний вигляд. На пам’ятнику напис - "Вірним синам України – старшини (офіцери-О.Р.)"\nФото Остапа Козака\nТут, у Ланцуті (біля Ряшева) впродовж 1918—21рр. розміщувався один із таборів для утримання військовополонених та інтернованих солдатів зі складу Української Галицької Армії та Армії Української Народної Республіки (“Oboz jeniecki N3”, Lancut).\n1918 тут розміщувалися також полонені українці з російської армії (бл. 10 тис.) та вояки сформованої і відправленої до України Сірої дивізії. Восени 1919-го в табір було скеровано близько 900 інтернованих вояків-галичан із Корпусу Січових Стрільців полковника Євгена Коновальця.\nВід кінця 1919 року з інтернованих українських військовиків почали формуватися частини Армії УНР - зокрема 6-та Січова стрілецька дивізія полковника М.Безручка (діяла у складі 3-ї армії Війська польського).\nВійська УГА, які після 9-ти місячної польсько-української війни увійшли до 6-ї січової дивізії генерала Безручка і, ставши союзниками Польщі, будучи в обороні польського міста Замостя, допомогли відбити ворожі атаки, перегородивши армії Будьонного шлях на Варшаву. В польській історії ця боротьба знана як "Чудо над Віслою".\nІсторія українського меморіалу в Ланцуті\nПісля поразки армії УНР у війні з Червоною російською армією в листопаді 1920 року та переходу українських солдатів на територію Польщі (понад 19 тисяч осіб), з 25 листопада 1920 року їх розмістили в таборах інтернованих у середній та західній Польщі. Чи не найбільший із них був у Ланцуті.\nУмови перебування в таборі Ланцута були вкрай важкими. Українців розмістили в колишніх двірських стайнях, добудованих бараках, у будинку домініканського монастиря. Кілька разів було зафіксовано епідемію інфекційних хворіб, зокрема тифу, дизентерії і холери.\nУ грудні 1919 року померло 56 осіб, у січні 1920 р. – 139 осіб, у лютому 1920 р. – бл. 100 осіб. Усього - близько 400 українських солдатів.\nЩе у ті роки місце поховання було облаштовано як окремий військовий цвинтар воїнів українських армій УНР та УГА. Невдовзі, у 1921 році, там повстав меморіал за проектом скульптора Олекси Харківа.\nПам’ятник являв собою трьохметровий обеліск, що височів на трирівневому фундаменті і завершувався хрестом Львівського братства, на вшанування похованих тут галицьких стрільців.\nНа честь вояків-наддніпрянців на фронтовій частині було вміщено хрест київського Володимирського братства, а під ним напис - "Вірним синам України - старшини". Довкола було вирізьблено орнамент, що нагадував герб гетьмана Івана Мазепи.\nНа протилежному боці різьб’яр Олекса Стовбуненко помістив карабін, схрещений із козацькою шаблею, а під ним - голову з буйною козацькою чуприною під шапкою-кримкою із традиційним трикутним стягом. На правому боці обеліску було виліплено степову дорогу, а при ній - тополю і хатину, типову для наддніпрянського села.\nСвятотатсво часів Польскої Народної Республіки\nУсього тут було поховано близько 400 солдат УНР і УГА. Але в 1974-му з наказу польських комуністів обеліск та надгробні хрести було знесено, а сам цвинтар зрівняли з землею. На його місці влаштовано символічне кладовище солдат Польського війська ("Kwatera wojska polskiego”), які загинули у Другу світову війну.\nУже в наш час польська влада на цвинтарі виставила ряди кам’яних хрестів. Тобто, на кістках українських воїнів армій УНР та УГА було споруджено хрести, де були вказані імена польських воїнів, що в різні часи загинули у боях, але поховані у інших місцях…\nУкраїнська сторона наполягає на відновленні всіх деталей меморіалу українським воякам, який був на ланцутському цвинтарі до Другої світової війни.\nНаразі відновлено пам’ятний постамент, як перший елемент Меморіального комплексу українським воякам УНР та УГА в Ланцуті. Меморіальний комплекс на "Українському полі" кладовища міста Ланцут Республіки Польща будується за кошти з обласного бюджету Львівщини. Опікується пам’ятними знаками над похованнями українців на Закерзонні комунальне підприємство Львівської обласної ради "Доля".\nПередбачається, що на нашій частині буде відновлено довоєнний меморіал воїнам армій УНР та УГА. Поруч буде встановлено барельєф Головного отамана Симона Петлюри із двомовним текстом, а на окремих плитах будуть викарбувані прізвища похованих українців. Також буде встановлено понад 30 однакових символічних гранітних козацьких хрестів.\nЗа матеріалами Історичної Правди (автор матеріалу – Остап Козак)\nДив. більше про вшанування пам’яті інтернованих вояків УНР і УГА в Ланцуті в грудні 2012 р.\nДив. також історію нищення цвинтару українських солдат у Ланцуті і план майбутнього меморіального комплексу.


Арбітражний трибунал розгляне доводи Росії щодо справі про активи Приватбанку в Криму\nАрбітражний трибунал розгляне доводи Росії щодо справи про активи Приватбанку в Криму\nМіжнародний арбітражний трибунал у Гаазі розгляне доводи Росії, яка заявляє про незаконність придбання Приватбанком активів у Криму, повідомили у пресслужбі міністерства юстиції РФ.\n«Арбітри дозволили представити докази того, що банк, який перебував під контролем українського олігарха Ігоря Коломойського, був незаконним власником майна, яке, за твердженнями позивача, було експропрійовано», — зазначили в мін'юсті РФ.\nУ міністерстві впевнені, що Приватбанк і особи, які його контролювали, приховали інформацію про неодноразове порушенні закону з метою отримання активів, у тому числі про дії корупційного характеру. Ці дані російська сторона передала в трибунал.\n«Російська Федерація повідомила про них (відомості — ) та трибунал підтвердив, що заслухає сторони з цього питання одночасно з запереченнями держави щодо розміру збитків банку», — наголошується у повідомленні.\nПаралельно Росія оскаржує у державному суді Нідерландів рішення міжнародного арбітражного трибуналу, яким раніше була визнана юрисдикція розгляду позову банку.\nУ лютому цього року Гаазький арбітраж прийняв рішення на користь державного Приватбанку, підтвердивши свою юрисдикцію в позові Приватбанку проти Росії. У цьому позові банк вимагає відшкодувати $1 млрд (24 млрд грн) за втрачені через анексію Криму майно та активи.\nВодночас арбітраж відклав ухвалення рішення про розмір компенсації, яку Росія повинна виплатити Приватбанку, на наступні етапи слухань цієї справи.\nПриватбанк Крим Ігор Коломойський Міжнародний арбітражний трибунал Мін’юст РФ


Перед тим, як зважитися на справжню татуювання, завжди можна заздалегідь перевірити чи підійде вона до вибраної частини тіла і не набридне за пару місяців. Для цієї мети можна зробити в домашніх умовах тимчасове татуювання на 3 місяці або більше.\nСпособи нанесення і види тимчасової тату\nСпособів нанесення тимчасової татуювання в домашніх умовах придумано багато. При цьому тримаються такі малюнки від декількох днів до декількох місяців. Зробити тимчасове татуювання будинку на 1 рік без шкоди для здоров’я просто неможливо, для цього краще звернутися до фахівців.\nІснує кілька різновидів тимчасових тату, які робляться різними способами з допомогою:\nХни або басми;\nСуть подібних татуювань приблизно однакова: потрібно вибрати ескіз, нанести його на руку і зафіксувати чимось. Вибір способу нанесення залежить від того, скільки тримається тимчасове татуювання, зроблена тим чи іншим методом. Розглянемо кожен з них детальніше.\nЯк робиться тимчасове татуювання хною\nСамі тривалі тимчасові татуювання робляться хною. Однак даний метод вимагає певних навичок і посидючості. Краще всього звернутися до фахівця за подібної татуюванням.\nОднак тату хною можна зробити і вдома з допомогою наступних інструментів:\nШприц без голки або спеціальний ріжок;\nХну для татуювання готують шляхом змішування порошку, лимонного соку і води. Можна додати мелену каву або міцний чорний чай. Всі інгредієнти перемішуються до стану кашки. Якщо немає бажання возитися з приготуванням суміші, можна купити тюбик з готовою для нанесення хною.\nМісце для нанесення татуювання слід протерти евкаліптовим маслом або спиртовим розчином, щоб знежирити шкіру. Потім потрібно притиснути трафарет або нанести тонкий контур малюнка олівцем.\nДалі потрібно нанести суміш хни по контуру за допомогою шприца (без голки), спеціального тюбика або безпосередньо з ємності з готової хною, у якої є подовжений носик спеціально для проведення силуету тату.\nФарбу потрібно дати повністю висохнути, а після струсити з допомогою тканини. Малюнок слід зафіксувати лаком для волосся.\nТимчасові тату ручкою і олівцем\nПринцип нанесення тимчасової тату гелевою ручкою або олівцем практично однаковий. Олівець потрібно вибирати звичайний, без блиску і який можна точити. В обох випадках потрібно лак для волосся для фіксації малюнка на шкірі.\nЗробити тимчасове тату ручкою або олівцем для очей можна за наступним принципом:\n1. Вибрати відповідний малюнок для татуювання;\n2. Обробити шкіру спиртом чи духами, дати висохнути;\n3. Нанести малюнок ручкою, маркером або олівцем;\n4. Обвести контур жирним шаром;\n5. Промокнути шкіру звичайної серветкою, щоб не розтікся контур;\n6. Дати підсохнути шкірі;\n7. Сприснути малюнок лаком для волосся.\nНе рекомендується використовувати рідку підводку для нанесення тимчасової татуювання, так як вона може розтектися і малюнок вийде змащеним.\nВикористання гелевої ручки для нанесення тату вважається найпростішим для виконання в домашніх умовах. При цьому краще всього вибирати саме чорну ручку, щоб було максимальна схожість з реальною татуюванням.\nТатуювання за допомогою принтера в домашніх умовах\nЩе один простий і швидкий спосіб зробити тимчасове тату включає використання принтера та духів. Цей метод підійде тим, хто не володіє особливими навиками малювання, і допомагає втілити навіть складні ескізи в реальність.\nДля нанесення татушки потрібно:\nДобре промити обраний ділянку шкіри і протерти насухо;\nРоздрукувати на принтері вподобаний малюнок і вирізати його на відстані 1 см від контуру;\nЗбризнути шкіру і малюнок духами або протерти спиртом;\nПритиснути ескіз як можна щільніше і міцніше до шкіри;\nЗверху рясно обприскати духами;\nЗвичайною губкою або ганчіркою притиснути ескіз зверху;\nПеріодично обробляти папір духами і знову притискати губкою;\nОбережно стягнути папір із шкіри і зафіксувати малюнок лаком для волосся.\nМетод вимагає обережності та уважності. Не варто знімати ескіз поки татуювання повністю не позначиться на шкірі. Зазвичай робиться така татуювання протягом півгодини.\nКрім цього існує і інший спосіб використання заготовки з принтера і духів для нанесення тимчасової татуювання.\nЦікаве: Парні тату для закоханих зі смислом 👩❤💋👨: фото, ескізи\nЯк використовувати спеціальний папір для тимчасових тату\nДля тимчасових татуювань існує спеціальний папір, що дозволяє в короткі терміни перенести малюнок на шкіру. Називається така папір Water Slide Paper — тонка напівпрозора самоклеючий папір, за якістю нагадує старі переказні наклейки із жувальних гумок, і знайти її можна в спеціалізованих магазинах для рукоділля або онлайн.\nПринцип використання подібної папери вкрай простий:\n1. Потрібно вибрати ескіз і помістити папір для друку на принтер;\n2. Роздрукувати малюнок саме на самоклеючій боці, а не на матовому;\n3. Вирізати отриманий ескіз на відстані 1 см від контуру;\n4. Очистити шкіру спиртом, дати їй висохнути, і докласти папір чорнилом до обраної ділянки;\n5. Придавити ескіз змоченою у воді тканиною, можна використовувати звичайний рушник;\n6. Повторити останній пункт кілька разів, а потім акуратно зняти папір із шкіри;\n7. Дати ділянці підсохнути, а потім акуратно промити ділянку шкіри водою з милом.\nГоловне при нанесенні татуювання подібним методом — не терти малюнок.\nОсоблива перевага такого паперу в тому, що з її допомогою можна оформити навіть кольорове татуювання. На відміну від звичайного паперу для принтера, кольори на самоклейці не розтечуться і повністю перейдуть на шкіру.


Життєвий і творчий шлях - презентація з української літератури\nЖиттєвий і творчий шлях Алли Горської.\nСформовані тоді в часи граничного ущемлення власного “я”, її ровесники, як власне і вона сама, жили дивним, як на тепер, життям. Однак це не можна назвати подвійною мораллю. Це був час, коли кожен совєтський інтелігент брав участь в узаконеній брехні, натомість внутрішньо відділяв її від правди. У кожному жив замість них начебто хтось такий, хто не в усьому зливався з ними. І саме ця роздвоєність спричиняла нерідко мистецькі вчинки, вільне виявлення душі, що не сприймались офіціозом, а до того ж ще й засуджувались. Вихована в російськомовному середовищі, Алла Горська проте цілком свідомо відкрила в собі українку і створила гурток з вивчення української мови, історії, культури, залучаючи своїх ровесників та однодумців, які ладні були б покласти на олтар служіння нації своє життя. Переслідувана владою, вона не зламалася і продовжувала боротись за волю і щастя свого народу.\nПоховали А.Горську на одному із звичайних кладовищ Києва, де споруджено на могилі скромний пам’ятник: три пілони з чорних просмалених дощок – майже три метри заввишки, а між ними чаша… На панахиді Євген Сверстюк тихо зронить проникливі й правдиві до болю слова: “Алла Горська буде випромінювати світло і буде вселяти незворушність духа самим своїм ім’ям… В образі цілого десятиріччя вона височить білим привидом Доброго Духа, що втілює сумління, гідність, поривання молодості і сяйво вільного людського обличчя, освітленого талантом і відданістю людям”. Там же на свіжій могилі поет Василь Стус, якому також невдовзі доведеться пройти довгими-предовгими таборними етапами імперії короткий шлях у Вічність, прочитає свій вірш присвячений пам’яті А.Горської.\nЯрій, душе. Ярій, а не ридай. У білій стужі сонце України. А ти шукай – червону тінь калини На чорних водах – тінь її шукай, де жменька нас. Малесенька шопта лише для молитов і сподівання. Усім нам смерть судилася зарання… В. Стус


Слот Columbus - Слотмашина 24\nГоловна » Игровые автоматы » Слот Columbus\nСлот Columbus пропонує вам відправитися в пригоду в пошуках нових земель разом з легендарним дослідником. Цей класичний слот з 5 барабанами від Novomatic може принести вам виграш в розмірі до 50 000 кредитів за звичайне обертання. Вітрильник - це символ розкиду. Комбінації Скаттер можуть принести вам 10 безкоштовних обертань з додатковими бонусними іконками. Гра настільки сподобалася багатьом гравцям у всьому світі, що пізніше австрійські розробники випустили оновлену версію Deluxe.\nПравила ігрового автомата Columbus\nяк виграти слот Columbus\nПанель управління зручна як для досвідчених гравців, так і для новачків. Основні кнопки, на які слід звернути увагу, - це ті, які встановлюють кількість активних ліній. Щоб вибрати кількість ліній, які ви хочете активувати, вам потрібно натиснути одну з клавіш «Рядки» з відповідним номером.\nЩоб встановити розмір ставки для кожної з ліній, вам необхідно зробити наступне:\nНайдите кнопку «Ставка один» в главном меню.\nВиберіть бажаний розмір ставки (від 1 до 100)\nНатисніть відповідну кнопку один раз, щоб вибрати бажане значення.\nчитати також: СТАНЬ «Володар кілець»\nЩоб вибрати кількість ігрових ліній, натисніть кнопку «Лінія» з відповідним номером. Щоб привести в рух 5 барабанів, натисніть кнопку «Старт».\nНайбільш високооплачуваний символ - портрет дослідника, який відкрив Америку. Комбінації з цим символом можуть принести до 5 000 кредитів. Це також дикий символ, який замінює всі інші значки, крім Скаттер.\nГравці також можуть збирати комбінації з інших стандартних символів з коефіцієнтами від 5 до 1000. Вони включають:\nПризові обертання барабанів, коли з рахунку гравця не виводяться кошти, запускаються після появи символів парусника. Під час безкоштовних обертань значки вітрильників використовуються в якості диких символів. Також існує класична ризик-гра, коли потрібно вгадати колір масті карт.\nчитати також: Слот Pirate 2\nНемає необхідності використовувати складні стратегії для отримання найбільших виплат під час гри. Досить використовувати максимально можливу кількість активних ліній. Також не нехтуйте ризик-грою і намагайтеся підвищити ставку, коли може випасти комбінація Скаттер.\nогляд || | 315\nБлекджек || | 462


Замовляйте утеплення стін будинку Харків - Оголошення - UB.UA\nДодано: 14 січня 2020 в 12:19\nУтеплення стін будинку Харків виконуємо пінополістиролом або мінеральною ватою. Завжди дотримуємося вимог технологічного процесу. Беремося навіть за найскладніші проекти, працюємо з власним матеріалом, або наявним матеріалом замовника. У такий спосіб, Ви зможете суттєво заощадити на опаленні та уникнути пошкоджень стін. Клімат у приміщенні значно покращується, можна уникнути замерзання труб, які прокладені у стінах.\nНе зволікайте, робіть замовлення просто зараз. І гарантовано отримаєте найкращий результат.


10 продуктів, небезпечних для кішок | #ТЕГ\n10 продуктів, небезпечних для кішок\nХарчування кішки повинно бути збалансовано. Тоді вона проживе довге життя, буде здоровою, бадьорою і повною сил. Підібрати якісний корм допоможе ветеринар.\nАле якщо ви годуєте вихованця їжею зі свого столу, намагайтеся давати йому тільки корисну їжу. Тварин не можна годувати стравами, в яких є приправи і спеції. Не варто їм давати все борошняне і печене, а також солодощі. Шкідливі кішкам смажені продукти, солоні і мариновані. Що ще варто виключити з раціону вихованця?\nОсь список продуктів, якими не варто годувати своїх улюбленців.\nВетеринари попереджають, що не можна годувати кішок курячими кістками, особливо трубчастими. Вони небезпечні для тварини будь-якого віку, але сильніше за інших страждають від такої їжі кошенята і літні тварини. У перших зубки дуже маленькі, їм складно перемолоти кістки. А у друге зуби або відсутні, або ж стали не такими гострими.\nКістки погано перетравлюються ШКТ кішки, можуть стати причиною появи безлічі захворювань. Трубчаста кістка, яку разгрызла і проковтнула кішка, ламається уздовж своєї тканини, тому вона дуже гостра. Коли вона потрапляє в кишечник, може пошкодити його. Тварина страждає від сильного болю. До того ж кісточкою можна вдавитися.\nЯк би ваш вихованець не просив пригостити його виноградом або родзинками, не йдіть у нього на поводу. Для людей цей продукт безпечний і навіть корисний, а ось кішкам він протипоказаний.\nЯкщо перегодувати її родзинками, то у неї може в короткі терміни розвинутися гостра печінкова недостатність. Протягом доби після того, як кішка з’їла родзинки, у неї почнеться діарея.\nВона стане млявою і апатичною, у неї пропаде апетит. Як тільки з’явились ці симптоми, треба нести її до ветеринара. Варто розповісти лікареві, що ви недогледіли, і кіт поласував родзинками.\nДивіться також: Білка летяга - де живе, що їсть, зміст, цікаві факти\n8. Сире яйце\nНе варто вживати сирі яйця не тільки кішок, але й їх власникам. У них може бути кишкова паличка або сальмонела. Після такого частування з «сюрпризом» доведеться довго лікуватися, воно може привести до серйозних проблем зі здоров’ям.\nТим, хто тримає свою птицю, і впевнений на сто відсотків, що яйця безпечні, теж не варто годувати вихованців сирим продуктом. У яйці є авідін. Він заважає організму кішки засвоювати вітамін В, який їй необхідний.\nНе варто давати кота сало, стейк з товстими прожилками та інші подібні ласощі. Їм протипоказані такі продукти. Після їх вживання у вихованця будуть серйозні проблеми з шлунком. Він буде мучитися від діареї і блювоти.\nЦибуля є в кожному будинку. Його кладуть в багато страви, їдять сирим, тому що він дуже корисний. Але тільки для людей. Кішкам є цибуля не можна, як і будь-які продукти, до складу яких він входить.\nЯкщо хочете пригостити свого улюбленця напівфабрикатами або консервами, переконайтеся, що в їх складі немає цього овоча. У цибулі містяться дисульфиды і сульфоксиди. Якщо вони потраплять в організм котячих, почнуть знищувати червоні кров’яні тільця. З-за цього у тварини може розвинутися анемія.\nАвокадо з сімейства лаврових, деякі представники якого можуть бути небезпечні і для людей. А сам плід потрібно тримати якомога далі від кішок та інших тварин. І це стосується не тільки м’якоті плоду, але і його кісточки.\nДивіться також: Квітка Аглаонема фото, догляд в домашніх умовах, види і сорти, розмноження і пересадка\nУ Німеччині нерідко птахи вмирали після того, як господарі клали в клітку кісточку цього фрукта, щоб вони точили об неї дзьоб.\nЛюбите авокадо? Викидайте кісточки в недоступне для кішок місце. Якщо ваш вихованець розіграється, спробує кісточку на зуб, він може загинути.\nНебезпечна для нього і шкірка плоду. У авокадо міститься персин, а це отрута для кішки. У неї різко погіршиться самопочуття: будуть проблеми з диханням і серцем, з ШКТ. Таке отруєння може призвести до смерті тварини.\nЗазвичай запах часнику викликає у кішок огиду. Вони не переносять різких запахів. І це добре, оскільки часник для них шкідливий. У його складі є ті ж небезпечні для вихованців речовини, що і цибулі, але в більш концентрованому вигляді, тому він небезпечніший.\nЯкщо ваша кішка раптом проявила інтерес до цього овочу, його варто заховати. І ніколи не пригощайте кішок стравами, до складу яких входить часник, наприклад, фаршем.\n3. Молоко та вершки\nУ кожного кота індивідуальна реакція на молоко. Пригостивши вихованця вершками, потрібно поспостерігати, як його організм відреагує на це ласощі. У деяких тварин може бути непереносимість лактози або ж алергія на казеїн.\nЩоб розщеплювати дисахариди, в організмі виробляється особливий фермент лактаза. Це відбувається відразу після народження кошеня, якому потрібно переварювати материнське молоко. Але з часом, коли кіт переходить на тверду їжу, вироблення лактази або припиняється, або знижується.\nДеякі коти, навіть ставши дорослими, можуть пити молоко без наслідків. А іншим його давати не можна, оскільки це призведе до дисбактеріозу, тобто з’явиться блювання, пронос або запор. Визначити це можна, спостерігаючи за станом здоров’я вихованця після вживання молока. Але, навіть якщо він добре переносить, кількість молока варто обмежувати, а вершки спочатку розбавити водою.\nДивіться також: Антуріум — квітка сімейного і чоловічого щастя, фото і відео\nОднією з найпоширеніших причин отруєння тварин є шоколад. Багато господарі пригощають своїх вихованців цукерками або ж плиткою шоколаду, не підозрюючи, що тим самим завдають йому серйозної шкоди.\nОсобливо небезпечний чорний шоколад. У ньому багато теоброміну, а для тварини це отрута. Кожен вихованець по-своєму реагує на нього, для кого-то і невелика доза смертельна.\nЯкщо в організм тварини потрапив теобромін, то збільшується частота скорочення серцевого м’яза, з’являється блювота і діарея, кішка швидко втрачає рідину. Впливаючи на нервову систему, він викликає конвульсії, припадки і смерть. Якщо ви впевнені, що кішка з’їла шоколад, треба відразу ж вести її в клініку, навіть якщо вона добре себе почуває. Наслідки отруєння можуть проявитися не відразу.\nПро те, що спиртні напої шкідливі, знають навіть діти. Це стосується не тільки людей, але і тварин. Якщо кішка спробує вино або пиво, у неї буде сильна інтоксикація, алкогольне отруєння.\nЛюдський організм легко справляється наслідками прийому алкоголю, але кішці він може завдати непоправної шкоди. Вона набагато менше свого господаря, тому спиртне діє на неї в кілька разів сильніше.\nНіколи не пригощайте кішку напоями, що містять алкоголь. І прослідкуйте, щоб цікаве тварина не залізло у кухоль пива або келих з вином.