ДЖАЗ В РОСІЇ - ІСТОРІЯ ДЖАЗУ: ОСНОВНІ СТИЛІ ТА ВИДАТНІ ВИКОНАВЦІ - Підручники для студентів онлайн\nДЖАЗ В РОСІЇ\nІсторія радянського (після 1991 р - російського) джазу не позбавлена своєрідності і відмінна від періодизації американського і європейського джазу.\nІсторики музики ділять американський джаз на три періоди:\n• традиційний джаз, що включає новоорлеанський стиль (в тому числі диксиленд), стиль Чикаго і свінг - з кінця XIX ст. до 1940-х рр .;\n• сучасний (модерн-джаз), що включає стилі бібоп, кул, прогресив і хард-бої - з початку 40-х рр. і до кінця 50-х рр. XX ст .;\n• авангард (фрі-джаз, модальний стиль, фьюжн і вільна імпровізація) - з початку 1960-х рр.\nСлід зазначити, що вище вказані лише часові межі перетворення того чи іншого стилю або напряму, хоча всі вони співіснували і продовжують існувати досі.\nПри всій повазі до радянського джазу і його метрам, слід чесно визнати, що радянський джаз в радянські роки завжди був вторинним, заснований на тих ідеях, які спочатку виникли в США. І тільки після того, як російський джаз пройшов величезний шлях, до кінця XX в. можна говорити про своєрідність джазу, який виконують російські музиканти. Використовуючи накопичене за сторіччя джазове багатство, вони рухаються власним шляхом.\nНародження джазу в Росії відбулося на чверть століття пізніше заокеанського побратима, і період архаїчного джазу, який пройшли американці, зовсім не присутній в історії російського джазу. В ту пору, коли в молодій Росії тільки почули музичну новинку, Америка щосили танцювала під джаз, і оркестрів було стільки, що підрахувати їх кількість не представлялося можливим. Джазова музика завойовувала все більшу аудиторію, країни і континенти. Значно більше пощастило європейській публіці. Уже в 1910-і рр., І особливо в період Першої світової війни (1914-1918), американські музиканти вразили Старий Світ своїм мистецтвом, та й індустрія грамзапису теж сприяла поширенню джазової музики.\nДнем народження радянського джазу вважати 1 жовтня 1922, коли в Великому залі Державного інституту театрального мистецтва виступив з концертом «Перший в РРФСР ексцентричний джаз-банд». Саме так писали це слово - джаз-банд. Організував цей оркестр поет, перекладач, географ-мандрівник і танцівник Валентин Парна (1891-1951). У 1921 році він повернувся в Росію з Парижа, де жив з 1913 р і був знайомий з видатними художниками, письменниками, поетами. Саме у Франції ця непересічна і високоосвічена людина, злегка загадковий, любив все авангардне, познайомився з першими джазовими гастролерами з Америки і, захопившись цією музикою, вирішив познайомити російських слухачів з музичною екзотикою. Для нового оркестру були потрібні незвичайні інструменти, і Парна привіз до Москви банджо, набори Сурдин для труби, tomtom з ножною педаллю, тарілки і шумові інструменти. До джазової музики Парна, який не був музикантом, ставився утилітарно. «Його приваблювали в цій музиці незвичні, ламані ритми і нові, як він говорив," ексцентричні "танці», - так згадував згодом відомий письменник, драматург, сценарист Євген Габрилович, деякий час працював піаністом в оркестрі Валентина пар- Наха  .\nМузика, на думку Парнаха, повинна була бути акомпанементом до пластичних рухів, відмінним від класичного балету. З самого початку існування оркестру диригент стверджував, що джазовий колектив повинен бути «мімічних оркестром», так що в теперішньому значенні такий оркестр джазовим в повній мірі назвати складно. Швидше за все, це був шумовий оркестр. Можливо, з цієї причини спочатку джаз в Росії прижився в театральному середовищі, і протягом трьох років оркестр Парнаха виступав у виставах, поставлених театральним режисером Всеволодом Мейєрхольдом. Крім того, оркестр іноді брав участь у карнавальних торжествах, виступав в Будинку друку, де збиралася московська інтелігенція. На концерті, присвяченому відкриттю 5-го конгресу Комінтерну, оркестранти виконували фрагменти з музики Даріуса Мійо до балету «Бик на даху» - твір досить складне для виконання. Джаз-банд Парнаха був першим колективом, запрошеним в Державний академічний драматичний театр, проте прикладне значення оркестру через якийсь час стало мало влаштовувати керівника, та й Всеволода Мейєрхольда дратувало, що як тільки оркестр починав грати, вся увага глядачів була прикута до музикантів, а не до сценічної дії. Незважаючи на те, що в пресі зазначалося вдале використання музики для «прояви драматичного ритму, биття пульсу уявлення», режисер Мейєрхольд до оркестру охолов, а керівник першого джаз-банда в Росії після великого і галасливого успіху повернувся до поезії. Валентин Парна був першим в Росії автором статей про нову музику, навіть писав вірші про джаз. Записів парнаховского ансамблю немає, так як грамзапись в СРСР з'явилася лише в 1927 р, коли колектив вже розпався. До цього часу в країні виникли набагато більш професійні виконавці, ніж «Перший в РРФСР ексцентричний оркестр - джаз-банд Валентина Парнаха». Це були оркестри Теплицького, Ландсберга, Утьосова, Цфасмана.\nВ кінці 1920-х рр. в СРСР знайшлися ентузіасти, з'явилися музиканти, які грали те, що було «на слуху», що якимось чином долинало з джазової Мекки, з Америки, де в ту пору почали з'являтися великі свінгові оркестри. У 1926 р в Москві випускник консерваторії і блискучий піаніст-віртуоз Олександр Цфасман (1906-1971) організував «АМА-джаз» (при кооперативному нотному видавництві Асоціації московських авторів). Це був перший професійний джаз-оркестр в радянській Росії. Музиканти виконували композиції самого керівника, його аранжування американських п'єс і перші музичні опуси радянських композиторів, які писали музику в новому для них жанрі. Оркестр з успіхом виступав на естрадах великих ресторанів, в фойє найбільших кінотеатрів. Поруч з ім'ям Олександра Цфасмана можна неодноразово повторювати слово «перший». У 1928 р оркестр виступив по радіо - вперше радянський джаз зазвучав в ефірі, а потім з'явилися перші грамзапису джазової музики ( «Алілуя» Вінсента ЮМАНС і «Семінолів» Гаррі Уоррена). Олександр Цфасман був автором першої джазової радіопередачі в нашій країні. У 1937 р були зроблені записи цфас- мановскіх творів: «В далеку дорогу», «На березі моря», «Невдале побачення» (досить згадати рядки: «Ми обидва були: я - у аптеки, а я в кіно шукала Вас, так, значить, завтра - на тому ж місці, в той же час! »). Незмінним успіхом користувалася обробка Цфасманом польського танго, в побуті відома як «Утомленное сонце». У 1936 р оркестр А. Цфасмана був визнаний кращим в показі джазових оркестрів. По суті, це можна було назвати джазовим фестивалем, який організував Московський клуб майстрів мистецтв.\nУ 1939 р оркестр Цфасмана був запрошений для роботи на Всесоюзному радіо, а в роки Великої Вітчизняної війни музиканти оркестру виїжджали на фронт. Концерти проходили в прифронтовій смузі і на передовій, на лісових галявинах і в землянках. У той час виконувалися радянські пісні: «Темная ночь», «Землянка», «Моя улюблена». Музика допомагала бійцям на короткий час відволіктися від страшних воєнних буднів, допомагала згадати рідний дім, сім'ю, своїх коханих. Важко було працювати в військових госпіталях, проте і сюди музиканти несли радість зустрічі зі справжнім мистецтвом. Але основною роботою для оркестру залишалася робота на радіо, виступи на заводах, фабриках і призовних пунктах.\nЧудовий оркестр Цфасмана, що складався з талановитих джазових музикантів, проіснував до 1946 р\nУ 1947-1952 рр. Цфасман очолював симфоджаз естрадного театру «Ермітаж». У важкий для джазу час (це були 1950-ті рр.), За часів «холодної війни» з США і Заходом, коли в радянській пресі стали з'являтися публікації, що порочать і дискредитують джаз, керівник оркестру працював на концертній естраді в якості джазового піаніста. Потім маестро зібрав для студійної роботи інструментальний квартет, хіти якого увійшли до фонду радянської музики:\n«Веселий вечір», «Очікування», «Завжди з тобою». Відомі й улюблені романси і популярні пісні Олександра Цфасмана, музика до спектаклів і кінофільмів.\nУ 2000 р в серії «Антологія джазу» вийшов альбом Цфасмана «Утомленное сонце», записаний на CD, що включає в себе кращі інструментальні і вокальні п'єси композитора. Про Цфасману в книзі «Зірки радянської естради» (1986) писав Г. Скороходов. А. Н. Баташев, автор одного з найавторитетніших видань - «Радянський джаз» (1972) - розповів у своїй книзі про життя і творчість Олександра Цфасмана. У 2006 р вийшла книга «Олександр Цфасман: Корифей радянського джазу» доктора філософії, літератора і музикознавця А. Н. Голубєва.\nОдночасно з «АМА-джазом» Цфасмана в Москві, в 1927 р виник джазовий колектив і в Ленінграді. Це був «Перший концертний джаз-банд» піаніста Леопольда Теплицького (1890-1965). Ще раніше, в 1926 р, Теплицький побував в Нью-Йорку і Філадельфії, куди його відрядив Народний комісаріат освіти. Метою поїздки було вивчення музики для ілюстрацій до німих фільмів. Кілька місяців музикант вбирав все ритми нової для себе музики, вчився у американських джазменів. Повернувшись до Росії, Л. Теплицький організував оркестр з професійних музикантів (викладачі консерваторії, музичних училищ), які, на жаль, не відчували джазової специфіки виконуваної музики. Музиканти, що грали завжди тільки по нотах, ніяк не могли собі уявити, що одну і ту ж мелодію можна кожен раз грати по-новому, т. Е. Про імпровізації не могло бути й мови. Заслугою Теплицького можна вважати те, що вперше музиканти виступали в концертних залах, і хоча звучання оркестру було далеко від істинного джаз-бенду, це вже не було ексцентричним мистецтвом шумового оркестру Валентина Парнаха. Репертуар оркестру Леопольда Теплицького становили п'єси американських авторів (на батьківщину диригент привіз безцінний багаж - стос пластинок з джазом і цілу папку аранжувань оркестру Пола Уайтмен) . Джаз-бенд Теплицького проіснував недовго, всього кілька місяців, але і за цей нетривалий час музиканти познайомили слухачів з сучасної американської танцювальної музикою, з прекрасними бродвейськими мелодіями. Після 1929 року долю Леопольда Теплицького складалася драматично: арешт за помилковим доносом, осуд «трійкою» НКВС на десять років таборів, будівництво Біломорсько-Балтійського каналу. Після укладення Леопольд Якович змушений був оселитися в Петрозаводську (в Ленінград «таких» не пускали). Музичне минуле не було забуто. Теплицький організував в Карелії симфонічний оркестр, викладав у консерваторії, писав музику, вів радіопередачі. Міжнародному джазовому фестивалю «Зірки і ми» (організований в 1986 р в Петрозаводську) з 2004 р було присвоєно ім'я першопрохідника російського джазу Леопольда Теплицького.\nПерший радянський професійний джаз робив свої кроки в обстановці далеко не найсприятливішою. Слово «джаз» в період НЕПу (20-і рр. XX ст.) Пов'язували з «потворними явищами буржуазного способу життя». «Допомогла» в цьому випадку і комерційна ресторанна естрада, з її «ліхтариками», «бубликами», «лимончиками» і «цеглинками». Непманська культура хлинула каламутним общепитовских потоком і паразитувала на нову музику. В ту пору виникла мода на «лілових негрів», «Таїті», «Гаїті» та іншу екзотику. Все це не мало ніякого відношення до справжнього джазу, хоча і називалося в Росії джазом.\nМузична критика кінця 1920-х рр. не могла оцінити по достоїнству нове явище культури. Ось уривок тієї пори з характерною рецензії про джаз: «Як засіб шаржу і пародії ... як грубий, але хльосткий і пікантний ритмічний і тембрових апарат, придатний для танцювальної музики і для дешевих" музичних подмалевок "в театральному побуті, - джаз-банд має свій резон. За цими межами - художнє значення його невелика »  .\nМасла у вогонь підливала і Російська асоціація протоку-Тарський музикантів (РАПМ), яка стверджувала «пролетарську лінію» в музиці, відкидаючи все те, що не відповідало їх, часто догматичним, поглядам на мистецтво. У 1928 р в газеті «Правда» з'явилася стаття під назвою «Про музику товстих» відомого радянського письменника Максима Горького. Це був гнівний памфлет, який викриває «світ хижаків», «влада товстих». Пролетарський письменник жив в цю пору в Італії, на острові Капрі, і знаком був, швидше за все, з так званої «ресторанної музикою», далеко стоїть від справжнього джазу. Деякі допитливі історики джазу стверджують, що письменникові просто «набридли» фокстроти, які весь час крутив на першому поверсі вілли недолугий пасинок Горького. Так чи інакше, але висловлювання пролетарського письменника було тут же підхопили керівниками РАПМ. І довго ще джаз в нашій країні називали «музикою товстих», не відаючи про те, хто був справжнім автором джазової музики, в яких безправних шарах американського суспільства вона народилася.\nНезважаючи на складну критичну атмосферу, джаз в СРСР продовжував розвиватися. Існувало чимало людей, що відносяться до джазу як до мистецтва. Про них можна було сказати, що вони володіли «вродженим почуттям джазу», яке не можна виробити вправами: воно або є, або його немає. Як говорив композитор Гія Канчелі (нар. 1935), «нав'язати це почуття не можна, вчити йому марно, тому що тут закладено щось споконвічне, природне».\nУ Ленінграді, в квартирі студента сільськогосподарського інституту Генріха ТЕРПИЛОВСЬКОЇ (1908-1989) в кінці 1920-х рр. існував домашній джаз-клуб, де музиканти-аматори слухали джаз, багато і пристрасно сперечалися про нову музику і прагнули осмислити складність джазу як художнього явища. Молоді музиканти були так захоплені джазовими ідеями, що незабаром склався ансамбль, який вперше створював джазовий репертуар. Ансамбль називався «Ленінградська джаз-капела», музичними руково-дителями якої стали Георгій Ландсберг (1904-1938) і Борис Крупишев. Ландсберг ще в 1920-і рр. проживав в Чехословаччині, де батько Георгія працював в представництві. Юнак навчався в Празькому політехнічному інституті, займався спортом, іноземними мовами і музикою. Саме в Празі Ландсберг почув американський джаз - «Шоколадні хлопців» Сема Вудінга. Прага завжди була музичним містом: джазові оркестри, ансамблі були вже знайомі з заокеанської новинкою. Так що Георгій Ландсберг, повернувшись на Батьківщину, був уже «озброєний» не одним десятком джазових стандартів і більшість аранжувань писав сам. Йому допомагали Н. Мінх і С. Каган. У колективі панувала атмосфера творчого змагання: музиканти пропонували і свої варіанти аранжувань, кожне речення гаряче обговорювалося. Репетиційний процес, часом, цікавив молодих музикантів навіть більше, ніж самі виступи. «Джаз-капела» виконувала твори не тільки зарубіжних композиторів, а й оригінальні п'єси радянських авторів: «Джазову сюїту» А. Животова, ліричну п'єсу Н. Мінха «Я самотній», «Джаз-лихоманку» Г. ТЕРПИЛОВСЬКОЇ. Навіть в ленінградської друку про ансамбль з'явилися схвальні відгуки, в яких відзначалися прекрасні виконавці, які грали злагоджено, ритмічно твердо і динамічно. «Ленінградська джаз- капела» успішно гастролювала в Москві, Мурманську, Петрозаводську, влаштовувала «переглядові» концерти, знайомлячи слухачів з «культурним джазом камерного типу». Репертуар підбирався дуже ретельно, з урахуванням концертної діяльності, але «академізм» не приводив комерційного успіху, глядачі не готові були слухати непросту музику. Адміністратори театрів і клубів швидко охололи до ансамблю, і музиканти стали переходити в інші оркестри. Георгій Ландсберг з декількома музикантами працював в ресторані «Асторія», де вже на зорі російського джазу влаштовувалися джем-Сешн із зарубіжними джазменами, які прибували в місто на круїзних пароплавах.\nУ 1930 р багато музикантів Г. Ландсберга перейшли в більш успішний оркестр Леоніда Утьосова, а Ландсберг розпустив свій оркестр і якийсь час працював інженером (знадобилося освіту, отриману в політехнічному інституті). «Джаз-капела» як концертує колектив знову відродилася з приходом талановитого піаніста і аранжувальника Симона Кагана, а коли в 1934 р в ансамблі знову з'явився Г. Ландсберг, «Капела» зазвучала по-новому. З блискучої вигадкою робив аранжування для бондів піаніст Леонід Андрійович Дідеріхс (1907-?). Він робив інструментальні перекладання пісень радянських композиторів, творчо збагачуючи кожну партитуру. Відомі й оригінальні інструментальні п'єси Л. Дідеріхса - «Пума» і «Під дахами Парижа». Великий успіх колективу принесли гастролі по всьому Радянському Союзу, які тривали десять місяців. У 1935 р закінчився термін договору з Ленінградським радіо, штатним оркестром якого була «Джаз-капела». Музиканти знову розбрелися по іншим оркестрів. У 1938 р Г. Ландсберг був заарештований, звинувачений в шпигунстві і розстріляний (реабілітований в 1956 р). Капела припинила своє існування, але залишилася в історії музики одним з перших професійних колективів, які зробили внесок у становлення радянського джазу, виконуючи твори вітчизняних авторів. Георгій Ландсберг був чудовим педагогом, виховали прекрасних музикантів, які потім працювали в естрадних та джазових оркестрах.\nДжаз, як відомо, музика імпровізаційна. У Росії 20-30-х рр. XX ст. було мало музикантів, які володіють спонтанною сольною імпровізацією. Записи тих років представлені, в основному, великими оркестрами, музиканти яких грали свої партії по нотах, включаючи і сольні «імпровізації». Інструментальні п'єси були рідкістю, переважав акомпанемент вокалістам. Наприклад, «Теа-джаз», організований в 1929 р Леонідом Утьосовим (1895-1982) і тру- бачом-солістом оркестру Малого оперного театру Яковом Скоморов- ським (1889-1955), був яскравим прикладом такого оркестру. Та й в своїй назві він містив розшифровку: театралізований джаз. Досить згадати комедію Григорія Александрова «Веселі хлопці», де головні ролі виконували Любов Орлова, Леонід Утьосов і його знаменитий оркестр. Після 1934 року, коли «джаз-комедію» (так спочатку режисер визначив жанр свого фільму) подивилася вся країна, популярність Леоніда Утьосова-кіноактора стала неймовірною. Леонід Йосипович і раніше знімався в кіно, але в «Веселих хлопцях» простакуватий головний герой - пастух Костя Потєхін - був зрозумілий широкому загалу: він співав прекрасні пісні, натхненно написані композитором І. О. Дунаєвським, грубувато жартував, виконував типово голлівудські трюки. Все це захоплювало публіку, хоча мало хто знав, що таку стилістику фільмів давно вже придумали в Голлівуді. Режисерові Григорію Александрову тільки залишилося перенести її на радянську грунт.\nУ 1930-і рр. назва «Теа-джаз» стало надзвичайно популярним. Заповзятливі артисти часто привласнювали таку назву своїм оркестрів в чисто комерційних цілях, але вони були далекі від справді театральних вистав оркестру Леоніда Утьосова, який прагнув створювати музичні ревю, скріплені єдиним сценічним дією. Подібна театралізація вигідно відрізняла розважальний оркестр Утьосова від інструментальної природи оркестрів Л. Теплицького і Г. Ландсберга, була зрозуміліше радянської публіці. Тим більше що для спільної творчості Леонід Утьосов залучав відомих і талановитих радянських композиторів-піснярів, таких як Ісаак Дунаєвський, брати Дмитро і Данило ПОКРАСС, Костянтин Листів, Матвій Блантер, Євген Жарковський. Пісні, що звучали в програмах оркестру, прекрасно аранжовані, ставали надзвичайно популярними і всенародно улюбленими.\nВ оркестрі Леоніда Утьосова працювали чудові музиканти, яким довелося освоювати новий музичний жанр. Згодом артисти «Теа-джазу» створювали вітчизняну естраду і джаз. Серед них був і Микола Мінх (1912-1982). Це був чудовий піаніст, що пройшов «свої незабутні університети», як сам музикант згадував, пліч-о-пліч з Ісааком Дунаєвським. Цей досвід допоміг потім Мінх очолити оркестр у Московському театрі естради, а в 1960-і рр. зайнятися композиторською діяльністю, створювати музичні комедії та оперети.\nОсобливістю радянського джазу 1930-1940-х рр. можна вважати те, що джаз в ту пору був «пісенним джазом» і асоціювався, скоріше, з типом оркестру, в якому неодмінними учасниками, крім основних інструментів, були саксофони і барабани. Про музикантів таких оркестрів так і говорили, що «вони грають в джазі», а не джаз. Пісенна форма, якої приділялася велика значення, мабуть, була тією формою, тим шляхом, який відкрив джазову музику мільйонам слухачів. Але все-таки ця музика - пісенна, танцювальна, різнорідна і гібридна - далека була від справжнього американського джазу. Та й не могла вона в «чистому вигляді» прижитися в Росії. Навіть сам Леонід Осипович Утьосов стверджував, що справжній ранній американський джаз для більшості радянської публіки був чужою і незрозумілою музикою. Леонід Утьосов - людина театру, водевілю, шанувальник синтетичного дії - з'єднував театр з джазом, а джаз - з театром. Так з'явилися «Джаз на повороті», «Музичний магазин» - життєрадісні програми, в яких дивним чином поєднувалася музика і гумор. Композитор І. О. Дунаєвський іноді дотепно аранжував не тільки народні та популярні пісні: так, в програмі оркестру з'являлися «оджазірованние» «Пісня індійського гостя» з опери «Садко», «Пісенька герцога» з «Ріголетто», джаз-фантазія «Євген Онєгін ».\nВідомий історик джазу А. Н. Баташев в своїй книзі «Радянський джаз» пише: «До середини 30-х років в концертній практиці Л. Утьосова були закладені основи жанру, побудованого на вітчизняному музичному та поетичному матеріалі, синтезировавшего окремі елементи зарубіжних театралізованих вистав, естради та джазу. Цей жанр, що називався спочатку "театралізованим джазом", а згодом, уже після війни, просто "естрадною музикою", з роками все більше розвивався і жив за своїми власними законами »  .\nОсоблива сторінка життя оркестру під керуванням Утьосова - це роки Великої Вітчизняної війни. У найкоротші терміни було підготовлено програму «Бий ворога!», З якою музиканти виступали в саду «Ермітаж», на вокзалах для уезжавших на фронт бійців, в глибинці - на Уралі і в Сибіру, потім виступи артистів проходили в діючій армії, в прифронтовій зоні . Під час війни артисти були і музикантами, і бійцями. Багато колективів виїжджали на фронт в складі великих концертних бригад. На багатьох фронтах побували популярні джаз-оркестри Олександра Цфасмана, Бориса Карамишева, Клавдії Шульженко, Бориса Ренського, Олександра Варламова, Дмитра Покрасса, Ісаака Дунаєвського. Нерідко музикантам на фронті доводилося працювати на будівництві військових укріплень, безпосередньо брати участь в бойових операціях і ... гинути.\nВідомий радянський композитор Вано Мураделі, який повернувся з поїздки на фронт, свідчив: «Інтерес наших бійців і командирів до культури, до мистецтва, до музики зокрема, дуже великий. Великий їх любов'ю користуються працюючі для фронту виконавські колективи, ансамблі, джаз »  . Тепер ніхто з критиків, раніше виражали сумнів з приводу значущості джазової музики, що не ставив питання «А чи потрібен нам джаз?». Артисти не тільки підтримували своїм мистецтвом бойовий дух, а й збирали кошти на будівництво літаків і танків. На фронті був відомий утьосовський літак «Веселі хлопці». Леонід Утьосов був видатним майстром радянської естради, улюбленцем багатьох поколінь радянських слухачів, котрі вміли «сплавити» себе з піснею. Так і назвав він автобіографічну книгу - «З піснею по життю», що вийшла в 1961 р А в 1982 р Ю. А. Дмитрієв написав книгу «Леонід Утьосов», що розповідає про уславленого бенд-лідера, співака і актора.\nМожна, звичайно, стверджувати, що оркестри того часу не можна в повній мірі вважати джазовими, так як, граючи по нотах, музиканти були позбавлені можливості імпровізувати, що є порушенням найважливішого принципу джазової музики. Але джазова музика не завжди може бути імпровізаційної, адже не може кожен музикант оркестру, нехтуючи своєю партією, імпровізувати. Оркестр Дюка Еллінгтона, наприклад, часто виконував п'єси, сольні партії в яких від початку і до кінця були виписані автором. Але ж нікому в голову не прийде думка, що це був не джаз! І таких прикладів можна навести безліч, адже приналежність до джазу визначається ще й своєрідним характером музикальноісполнітельского мови, його інтонаційно-ритмічними особливостями.\n1930-і рр. в СРСР були роками небаченого підйому в усіх сферах життя радянського народу. Роки перших п'ятирічок, ентузіазм народу був великий: будувалися нові міста, заводи, фабрики, прокладалися залізниці. Цей невідомий всьому світу соціалістичний оптимізм вимагав свого музичного «оформлення», нових настроїв, нових пісень. Художнє життя в СРСР завжди була під пильною увагою партійного керівництва країни. У 1932 році було прийнято рішення ліквідувати РАПМ і утворити єдиний Союз радянських композиторів. Постанова ЦК ВКП (б) «Про перебудову літературно-художніх організацій» дозволяло робити ряд організаційних заходів, що стосуються масових жанрів, в тому числі і джазової музики. 1930-і рр. в СРСР зіграли важливу роль у розвитку радянського джазу. Музикантами робилися спроби створення власної родини та оригінального репертуару, але основним завданням для них в той час було оволодіння майстерністю джазового виконання: умінням будувати елементарні джазові фрази, що дозволяють імпровізувати, підтримувати ритмічну безперервність в групі і сольної гри, - всім, що і становить справжній джаз, навіть якщо він записаний на ноти.\nУ 1934 р московські афіші запрошували глядачів на концерт джаз- оркестру Олександра Варламова.\nОлександр Володимирович Варламов народився в 1904 р в Симбірську (нині Ульяновськ). Сім'я Варламова була знаменита. Прадід Олександра Володимировича був композитором, класиком російського романсу ( «Червоний сарафан», «Вдоль по вулиці метелиця мете», «На зорі ти її не буди», «Біліє парус одинокий»). Мати майбутнього керівника оркестру була відомою оперною співачкою, батько - адвокатом. Батьки дбали про музичному вихованні сина, тим більше що молодий чоловік був вельми здатним, а бажання стати професійним музикантом не покидало юне дарування всі роки навчання: спочатку в музичній школі, потім в ГІТІСі і в знаменитій Гнесинці. Уже в студентські роки Варламов подивився ревю «Шоколадні хлопці» Сема Вудінга, який справив на студента незабутнє враження. Варламов, отримавши прекрасну музичну освіту, вирішив організувати ансамбль, подібний знайомому по грамплатівка і радіопередачах ансамблю «Гаряча сімка» Луїса Армстронга. «Провідною зіркою» для Варламова був і оркестр Дюка Еллінгтона, який захоплював російського музиканта. Молодий композитор-диригент ретельно підбирав для свого оркестру музикантів і репертуар. Минуло п'ять років з моменту закінчення Варламовим Гнесінки, і джаз- оркестр при Центральному будинку Червоної армії був створений. Це був інструментальний оркестр, що не тяжіли, як багато оркестри тієї пори, до театралізованої джазу. Виразність музики досягалася за рахунок прекрасних мелодій і аранжувань. Так народжувалися п'єси: «На карнавалі», «Діксі Лі», «Минає вечір», «Щастям життя повне», «Голубая луна», «Світ Су». Деякі американські джазові стандарти Варламов перевів на російську мову і сам же співав. Музикант не володів видатними вокальними даними, але іноді дозволяв собі записуватися на платівки, виконуючи пісні мелодически точно і переконливо за змістом.\nУ 1937-1939 рр. кар'єра Варламова складалася досить успішно: музикант спочатку керував септетом ( «Сімка»), потім був головним диригентом джаз-оркестру Всесоюзного радіокомітету, в 1940-1941 рр. - головним диригентом Державного джаз- оркестру СРСР. Однак коли почалася війна, багато музикантів оркестру були покликані на фронт. Варламов не опустив руки. Він організував з числа музикантів, звільнених з військової служби, та колишніх поранених, незвичайний (можна сказати, дивний) «Мелоді- оркестр»: три скрипки, альт, віолончель, саксофон і два фортепіано. Музиканти з великим успіхом виступали в «Ермітажі», «Метрополі», у військових частинах і госпіталях. Варламов був патріотом. Свої власні грошові заощадження музикант здав на будівництво танка «Радянський композитор».\nВажкі часи в історії нашої країни відгукнулися в долях мільйонів талановитих, успішних і знаменитих людей. Не уникнув жорстокої долі і композитор-диригент Олександр Варламов, в 1943 році, коли музиканти репетирували знамениту «Рапсодію в блюзових тонах» Джорджа Гершвіна, керівника «Мелоді-оркестру» заарештували. Приводом послужив донос віолончеліста, який повідомляв, що Варламов часто слухає закордонні радіопередачі, нібито чекає приходу німців і ін. Влада повірили цьому негідникові, і Варламов був відправлений спочатку на лісоповал, на Північний Урал, де пропрацював присуджені вісім років. Великий віддушиною для в'язнів був оркестр, зібраний з музикантів і співаків табору, таких же обумовлених, яким був і керівник цього колективу. Величезного радість приносив всім дев'яти табірним пунктам цей незвичайний оркестр. Відбувши термін, Олександр Володимирович сподівався повернутися в Москву. Але попереду була ще посилання в Казахстан, де музикант працював в невеликих містечках: навчав дітей і молодь музиці, складав твори для російського драматичного театру. Тільки в 1956 році, після реабілітації, Варламов зміг повернутися в Москву, і відразу ж включився в активного творче життя, пишучи музику для кіно (мультиплікаційного: «Чарівниця», «Шайбу! Шайбу!», «Лисиця і бобер» і ін. ), драматичних театрів, естрадних оркестрів, телевізійних постановок, в 1990 року, незадовго до кончини Варламова, вийшла остання платівка з записами джазової та сімфоджазовой музики чудового композитора і диригента.\nАле повернемося в передвоєнні роки, коли в радянських республіках виникло відразу кілька джаз-оркестрів, в 1939 був організований Госджаз СРСР. Це був прообраз майбутніх естрадно-симфонічних оркестрів, репертуар якого складали перекладання класичних творів для великого симфоджазу. «Серйозний» репертуар створював керівник оркестру Віктор Кнушевицкого (1906-1974). Для Державного джазу СРСР, виступав, в основному, на радіо, писали композитори І. О. Дунаєвський, Ю. Мілютін, М. Блантер, А. Цфасман і ін. На Ленінградському радіо в 1939 р Миколою Мінх був організований джаз-оркестр.\nНе відставали й інші союзні республіки. У Баку Тофік Кулієв створив Державний джаз-оркестр Азербайджанської РСР. У Вірменії з'явився аналогічний оркестр під керуванням Артемія Айвазяна. Свої республіканські оркестри з'явилися в Молдавської РСР, в Україні. Одним з прославлених союзних джаз-оркестрів був колектив із Західної Білорусії під керуванням першокласного трубача, скрипаля, композитора Едді Рознера.\nЕдді (Адольф) Гнатович Рознер (1910-1976) народився в Німеччині, в сім'ї поляків, навчався в Берлінській консерваторії по класу скрипки. Трубу освоїв самостійно. Його кумирами були прославлені Луїс Армстронг, Гаррі Джеймс, Банні Беріг. Отримавши чудове музичну освіту, Едді якийсь час грав в одному з європейських оркестрів, потім в Польщі організував свій бенд. Коли почалася Друга світова війна, оркестру треба було рятуватися від фашистської розправи, так як більшість музикантів були євреями, та й джаз у фашистській Німеччині було заборонено як «неарійських мистецтво». Ось і знайшли музиканти притулок в радянській Білорусії. Наступні два роки бенд з успіхом гастролював в Москві, Ленінграді, а під час війни - на фронтах і в тилу. Едді Рознер, якого ще в юності називали «білим Армстронгом», був талановитим артистом, який вміє завойовувати публіку своєю майстерністю, чарівністю, усміхнені, життєрадісністю. Рознер-музикант, за словами метра російської естради Юрія Саульського, «мав справжньої джазової базою, смаком». Великим успіхом користувалися у слухачів хіти програми: «Караван» Тізол - Еллінгтона, «Сент-Луїс блюз» Вільяма Хенді, «Серенада» Крістофер Тоселлі, «Казки Віденського лісу» Йоганна Штрауса, пісня самого Рознера «Тиха вода», «Ковбойська пісня», «Мандоліна, гітара і бас» Альберта Гарріса. У воєнні роки в репертуарі оркестрів частіше стали використовуватися п'єси союзників: американських і англійських авторів. З'явилося багато грамплатівок із записами вітчизняних і зарубіжних інструментальних п'єс. Багато оркестри виконували музику з американського фільму «Серенада сонячної долини», в якому знявся відомий біг-бенд Гленна Міллера.\nУ 1946 р, коли на джаз почалися гоніння, коли джазменів звинувачували в космополітизмі і був розпущений бенд, Едді Рознер вирішив повернутися в Польщу. Але йому інкримінували зраду батьківщині і відправили в Магадан. З 1946 по 1953 р трубач-віртуоз Едді Рознер знаходився в ГУЛАГу. Місцеве начальство доручило музикантові сформувати оркестр з ув'язнених. Так пройшли довгі вісім років. Після звільнення і реабілітації Рознер знову очолював біг-бенд в Москві, однак сам все менше грав на трубі: позначалася перенесена в табірні роки цинга. Але популярність оркестру була велика: пісні Рознера користувалися незмінним успіхом, музиканти знялися в 1957 р в популярному фільмі «Карнавальна ніч». У 1960-і рр. в оркестрі грали музиканти, які потім складуть колір і славу російського джазу: мультиінструменталіст Давид Голощокін, трубач Костянтин Носов, саксофоніст Геннадій Гольштейн. Чудові аранжування для бенду писали Віталій Долгов і Олексій Мажуков,\nякий, за словами Рознера, аранжував не гірше американців. Сам маестро був в курсі того, що творилося в світовому джазі, прагнув включати в програми кращі зразки справжнього джазу, за що Рознера неодноразово дорікали в пресі за зневагу до радянського репертуару. У 1973 р Едді Рознер вер-нулся на батьківщину, до Західного Берліна. Але кар'єра музиканта в Німеччині не складалася: артист був уже немолодий, нікому не був відомий, роботу за фахом знайти не міг. Якийсь час працював конферансьє в театрі, метрдотелем в готелі. У 1976 р музиканта не стало. На згадку про прекрасне трубач, бенд-лідера, композитора і талановитого режисера своїх програм в 1993 р в Москві, в концертному залі «Росія», пройшло чудове шоу «У компанії Едді Рознера». У цьому ж 1993 вийшла у світ книга Ю. Цейтліна «Злети і падіння великого трубача Едді Рознера». Про джазовому віртуоза, сьогодення шоумена, людині зі складним авантюрним характером і непростою долею розповідає документальний роман Дмитра Драгілева, що вийшов в 2011 році, - «Едді Рознер: шумлять джаз, холера ясна!»\nХороший джаз-оркестр створити важко, але ще важче зберегти його протягом десятиліть. Довгожительство такого оркестру залежить, перш за все, від незвичайності керівника - людини і музиканта, закоханого в музику. Легендарним джазменом можна назвати композитора, бенд-лідера, керівника найстарішого в світі джаз-оркестру, занесеного в книгу рекордів Гіннеса, Олега Лундстрема.\nОлег Леонідович Лундстрем (1916-2005) народився в Читі, в сім'ї викладача фізики Леоніда Францевича Лундстрема, обрусілого шведа. Батьки майбутнього музиканта працювали на Китайсько-Східної залізниці (Китайсько Східна залізниця, яка з'єднувала Читу і Владивосток через територію Китаю). Якийсь час сім'я жила в Харбіні, де зібралася велика і строката за складом російська діаспора. Тут проживали і радянські громадяни, і російські емігранти. У родині Лундстре- мов завжди любили музику: батько грав на фортепіано, а мати співала. Дітей теж долучали до музики, але освіту вирішили дати дітям «міцне»: обидва сини вчилися в Комерційному училищі. Перше знайомство з джазом у Олега Лундстрема відбулося в 1932 р, коли підліток купив платівку із записом оркестру Дюка Еллінгтона «Дорогий старий Південь» (Dear Old Southland). Олег Леонідович згодом згадував: «Ця платівка зіграла роль детонатора. Вона буквально перевернула все моє життя. Я відкрив для себе незнайому раніше музичну всесвіт »  .\nУ Харбінському політехнічному інституті, де здобував вищу освіту майбутній патріарх радянського джазу, було чимало дру- зей-однодумців, бажаючих грати улюблену музику. Так було створено комбо з дев'яти російських студентів, що грали на вечорах, на танцювальних майданчиках, святкових балах, іноді колектив виступав по місцевому радіо. Музиканти вчилися «знімати» з пластинок популярні джазові п'єси, робили аранжування радянських пісень, перш за все І. Дунаєвського, хоча згодом Олег Лундстрем згадував, що йому завжди було незрозуміло, чому мелодії Джорджа Гершвіна ідеально підходять для джазу, а пісні радянських композиторів - немає. Більшість учасників першого оркестру Лундстрема були професійними музикантами, вони отримали технічну освіту, однак були так захоплені джазом, що твердо вирішили займатися тільки цією музикою. Поступово колектив став знаменитим: працював в танцювальних залах Шанхая, гастролював в Гонконзі, Індокитаї, на Цейлоні. Керівника оркестру - Олега Лундстрема - стали називати «Королем джазу Далекого Сходу».\nКоли почалася Велика Вітчизняна війна, молоді люди - радянські громадяни - подали заяву в Червону Армію, однак консул оголосив, що поки музиканти потрібніше в Китаї. Це було важке для оркестрантів час: роботи було мало, публіка не прагнула розважатися і танцювати, економіку наздогнала інфляція. Тільки в 1947 р музиканти отримали дозвіл повернутися в СРСР, але не в Москву, як вони хотіли, а в Казань (московське начальство боялося, що «шанхайцев» можуть бути завербованими шпигунами). Спочатку було рішення зробити джаз-оркестр Татарської АРСР, але в наступному, 1948, році вийшла Постанова ЦК ВКП (б) «Про оперу" Велика дружба "Мураделі», що засуджує формалізм в музиці. У Постанові опера, яка не сподобалася Сталіну, була названа «порочним антихудожніх твором», «живиться впливом занепадницькі західноєвропейської і американської музики». І музикантам оркестру Лундстрема запропонували «з джазом почекати».\nАле ж вчитися ніколи не пізно! І Олег Лундстрем вступив до Казанської консерваторії по класу композиції і диригування. В період навчання музикантам вдавалося виступати в Казані, записуватися на радіо, набуваючи репутацію кращого свінгового оркестру. Особливо високо були оцінені дванадцять татарських народних пісень, які Лундстрем блискуче аранжував «під джаз». Про Лундстрема і його «законспірованому біг-бенді» дізналися в Москві. У 1956 р джазмени прибули до Москви в колишньому «китайському» складі і стали оркестром Росконцерта. За довгі роки існування складоркестру змінювався. У 1950-ті рр. «Блищали»: тенор-саксофоніст Ігор Лундстрем, сурмачі Олексій Котиков і Інокентій Горбунцов, контрабасист Олександр Гравіс, барабанщик Зіновій Хазанкін. Солістами в 1960-і рр. були молоді музиканти-імпровізатори: саксофоністи Георгій Гаранян і Олексій Зубов, тромбоніст Костянтин Бахол- дин, піаніст Микола Капустін. Пізніше, в 1970-і рр., Складоркестру поповнився саксофоністами Геннадієм Гольштейном, Романом Кунсманом, Станіславом Григор'євим.\nОркестр Олега Лундстрема вів активну гастрольно-концертне життя, змушений рахуватися зі смаками широкої аудиторії, яка сприймала джаз як розважальне, пісенно-танцювальне мистецтво. Тому в 1960-1970-і рр. в колективі працювали не тільки джазові музиканти і співаки, а й естрадні артисти. Оркестр Олега Лундстрема завжди готував дві програми: популярну пісенно-розважальну (для жителів глибинки) та інструментально-джазову, що мала величезний успіх у Москві, Ленінграді та великих містах Союзу, де публіка була вже знайома з джазовим мистецтвом.\nІнструментальна програма оркестру складалася з класичних джазових п'єс (з репертуару біг-бендів Каунта Бейсі і Гленна Міллера, Дюка Еллінгтона), а також творів, написаних учасниками колективу і самим маестро Лундстремом. Це були «Фантазія про Москву», «Фантазія на теми пісень Цфасмана», «Весна іде» - джазова мініатюра на основі пісні Ісаака Дунаєвського. У музичних сюитах і фантазіях - творах великої форми - музиканти-солісти могли показати свою майстерність. Це був справжній інструментальний джаз. А молоді джазмени, які потім складуть колір російського джазу, - Ігор Якушенко, Анатолій Кролл, Георгій Гаранян - складали свої твори винахідливо і з великим смаком. Олег Лундстрем «відкривав» і талановитих вокалістів, які виконували естрадні пісні. В оркестрі в різний час співали Майя Кристалинская, Гюлі Чохелі, Валерій Ободзинський, Ірина Отиева. І хоча пісенний матеріал був бездоганний, в центрі уваги завжди був біг-бенд і його солісти-інструменталісти.\nМузичний «університет» Олега Лундстрема за кілька десятиліть існування оркестру пройшли багато російські музиканти, список яких зайняв би не одну сторінку, але бенд не звучав би так професійно, якби не творчість одного з кращих аранжувальників - Віталія Долгова (1937-2007). Критик Г. Долотказін писав про роботу майстра: «Стиль В. Долгова не повторює традиційного трактування великого оркестру, розділеного на секції (труби, тромбони, саксофони), між якими постійно ведуться діалоги і переклички. В. Долгова властивий принцип наскрізного розвитку матеріалу. У кожному окремому епізоді п'єси він знаходить характерну оркестрову тканину, оригінальні темброві поєднання. В. Долгов часто користується прийомами поліфонії, накладеннями пластів оркестрових звучність. Все це надає його аранжуванням стрункість і цілісність »  .\nДо кінця 1970-х рр., Коли в Росії складалася стійка джазова аудиторія, стали проводитися фестивалі, Олег Лундстрем відмовляється від естрадних номерів і цілком віддається джазу. Маестро сам складав для оркестру музику: «Міраж», «Інтерлюдія», «Гумореска», «Марш-фокстрот», «Експромт», «Цвіте бузок», «Бухарський орнамент», «В горах Грузії». Слід зазначити, що і до цього дня меморіальний оркестр імені Олега Лундстрема з великим успіхом виконує складені метром російського джазу твори. У 1970-ті рр. в СРСР з'явилися композитори, які тяжіли до джазу: Арно Бабаджанян, Кара Караєв, Андрій Ешпай, Мурад Кажлаев, Ігор Якушенко. Їх твори теж виконував оркестр Лундстрема. Музиканти часто гастролює-вали за кордоном, виступали на вітчизняних і зарубіжних джазових фестивалях: «Таллінн-67», «Джаз Джемборі-72» у Варшаві, «Прага-78» і «Прага-86», «Софія-86», « джаз в Дюктауне-88 »в Нідерландах,« Гренобль-90 »у Франції, на фестивалі пам'яті Дюка Еллінгтона у Вашингтоні в 1991 р За сорок років існування оркестр Олега Лундстрема побував більш ніж в трьохстах містах нашої країни і в десятках зарубіжних країн. Приємно відзначити, що прославлений колектив часто записували на платівки: «Оркестр Олега Лундстрема», два альбоми, об'єднані однією назвою «Пам'яті музикантів» (присвячені Гленну Міллеру і Дюку Еллінгтону), «В наш час», «В соковитих тонах» і ін.\nЛундстрем вважав мову джазу своєрідним есперанто - міжнародною мовою, ламає будь-які національні, соціальні та політичні забобони, що зближає людей, що дає можливість спілкування і діалогу. Олег Леонідович Лундстрем прожив довге людську і творчу життя, був широко відомий як композитор, бенд-лідер, аранжувальник, визнаний в світі метр джазу. Маестро Герасимчука в 2005 р Але залишився чудовий оркестр, який тепер названо в честь дивного людини і музиканта - Олега Лундстрема.\n Цит. по: Петров А. Е. Джазові силуети. М., 1996. С. 16.\n Цит. по: Баташев А. Н. Радянський джаз. Історичний нарис. М., 1972. С. 30.\n Баташев А. Н. Радянський джаз. Історичний нарис. С. 43.\n Цит. по: Баташев А. Н. Радянський джаз. Історичний нарис. С. 91.\n Олег Лундстрем. «Так ми починали» // Джазові портрети. Літературно-музичний альманах. 1999. № 5. С. 33.\n Долотказін Г. Улюблений оркестр // Радянський джаз. Проблеми. Події. Мастера.М "1987. С. 219.


Рекордні $660 тисяч: продали копію найпершої версії гри Super Mario Bros. - BitukMedia\nдодому Світ Рекордні $660 тисяч: продали копію найпершої версії гри Super Mario Bros.\nРекордні $660 тисяч: продали копію найпершої версії гри Super Mario Bros.\nНа аукціоні Heritage Auctions було продано копію найпершої версії гри Super Mario Bros. для приставки Nintendo.\nПро це повідомила пресслужба аукціонного дому.\n«Гра лежала в ящику мого офісного столу з дня, коли я її придбав. Я й не думав нічого про неї», — наводить слова продавця Heritage Auctions.\nОсобливість копії гри — в пакованні (Nintendo змінила його вже на початку 1987 року), а також максимально можливому ступені збереженості.\nЯкщо ви раптом нічого не чули про Super Mario Bros., то це — одна з найбільш успішних відеоігор (було продано 58 мільйонів копій, починаючи з 1985 року) та прообраз найбільш успішної франшизи в історії відеоігор (реалізовано понад 680 мільйонів копій ігор).\nГру випустила у 1986 році японська компанія Nintendo. У ній розповідається про Грибне королівство, яким керує принцеса Тоудстул. Її викрадає Баузер, правитель злого племені Купа. Визволити принцесу мають двоє братів-італійців — сантехніки Маріо та Луїджі.\nФормат Super Mario Bros. — двовимірний платформер, тобто рух двовимірним простором, всіяним платформами, де діє сила тяжіння. Під час ігрового процесу гравці повинні долати ворогів (для цього потрібно стрибати на них), збирати монети і бонуси до сили (паверапи).\nПопри (здавалося б) абсурдність і простоту сюжету, франшиза Mario має мільйони прихильників по всьому світу. У березні 2021 року Nintendo відкрила парк у Японії, присвячений героям усесвіту; такі ж парки планується відкрити у США та Сінгапурі.\nпопередня статтяМультфільм про жителів окупованих територій: прем’єра від Центру прав людини ZMINA\nнаступна стаття5 квітня — локдаун в дії: що заборонено й дозволено в столиці


Результати 6 туру чемпіонату Черкаської області з пляжного футболу\nСубота, 11 серпня 2018, 09:26\nУ Черкасах на «Живчик-Арені» стартувало друге коло обласних змагань\n«Ruver» – «Вергуни» 6:5\nОчевидно, що команда із Вергунів зробила певні висновки, що до гри на піщаному майданчику. З таким «зубром» як «Ruver», тягалися на рівних!\nЗ першої до останньої хвилини рахунок зустрічі тримав у напрузі і команди, і вболівальників. За 5 хв. до закінчення гри команда з району навіть вела у рахунку в один м'яч, але в цей день у складі «зелених» був іменинник, Олександр Скоряк, якого аж ніяк не хотілося розчаровувати! І бажану перемогу було здобуто.\nГоли на рахунку: Головченко–2, Бондар, Соколовський, Магльований, Бабінський («Ruver»); Губа–2, Безродний–2, Литвиненко («Вергуни»).\n«Цетус» – «Одна Родина» 6:5 (дод. час)\nНе менш запеклою виявилася і ця гра! Гравці з «Родини» були налаштовані на перемогу як ніколи!!! Пропустивши гол на початку, одразу відігралися і, до кінця зустрічі, лідирували. Але неодноразові чемпіони витримали і такий натиск, та на передостанній хвилині матчу зуміли зрівняти, а у додатковому часі – вирвати перемогу!\nГолами «через себе» відзначились: Євтушевський О., Присяжнюк П. («Цетус»). Також за «гранатових» забивали: Волощук–2, Щерба, Гамалій. З іншого боку: Панасенко–2, Бондаренко, Головко, Раззаков. Жовті картки отримали: Гамалий («Цетс»), Бондаренко («Одна Родина»).\n«Шевченків край» – «Дніпро» 2:3 (дод.час).\nНе менш цікавим виявилося і це протистояння. Усі три тайми точилася рівна боротьба (1:1, 1:1, 0:0). Але такий рахунок лише завдяки гарній грі воротарів обох команд, Ярослава Магльованого та Ярослава Іщенко! Бо футбол і є та гра, де кожен на своєму місці виконує свої обов'язки! І лише у додатковий час Олександр Лобов здобуває бажані два очки для своєї команди і «Дніпро» закріплює своє лідерство на початку другого кола. М'ячі ще забивали: Агарін, Аргєєв («Шевченків край»), Лобов, Дмитренко («Дніпро»).


Вчителі 2 сезон - Smotri-tv\nДодому Серіали Вчителі 2 сезон\nПродовження російського романтичного серіалу режисера Ольги Ларіонової, прем’єра відбулася у вересні 2014 року. Головні ролі виконують Марк Богатирьов відомий за телесеріалом “Кухня” і Ольга Красько.\nЩе в 2014 році закінчився показ першого сезону, шанувальники з нетерпінням чекають нових серій.\nДо теперішнього часу дата виходу 2 сезону серіалу “Вчителі” не призначена. Імовірно прем’єра на екранах відбудеться у вересні 2016 року.\nЦя дивовижна історія про любовних почуттях відбулися в стінах середньої школи. Один з головних героїв Платонов Арсеній працював ведучим в успішному телевізійному шоу “Поговоримо”. Програма була настільки популярна, що мільйони шанувальників в очікуванні напередодні нових серій вважали хвилини.\nНезабаром відбувається жахливий інцидент прямо в прямому ефірі телепередачі, із за чого Арсенію належить залишити настільки затребуване місце роботи. Дорога на телебачення для нього стала закритою. Головний герой вирішує кардинально змінити своє життя, повертається в глибинку Підмосков’я, де народився і прожив всю молодість.\nВін був у відчай, і не знав з чого почати, як в один з вечорів гурт просидів зі спиртним в барі, Арсеній зустрів директора місцевої школи, в якій вчився. Директор запрошує Арсенія для проведення відкритого уроку, розповісти про столицю, і про те як він став знаменитим.\nНа наступний день, прийшовши в школу в коридорах Арсеній зустрічає свою любов молодості Машу, на подив вона працює вчителем початкових класів. Під час навчання вона була найзавиднішою нареченою, але Арсеній завжди хотів стати популярним і Москва розлучила їх.\nЗараз у Маші особисте життя складається не дуже добре. Після повіту коханого вона одружилася, з’явилося двоє дітей, а потім чоловік її кинув. Сеня знову закохується в Машу, і хоче завоювати її серце.\nВчителі 2 сезон оновлено: Квітень 5, 2017 автором: Головний редактор\nнаступна статтяІлюзія обману 3


Одяг для хлопчиків купити недорого в інтернет-магазині | Little Bunny\nГоловна сторінка » Одяг для хлопчиків\nПоказано 1–24 із 279\nКожна доросла людина одягається так, як їй подобається. Кожен з нас обрав свій стиль в одязі , будь то спортивний або ділової. Хтось намагається слідувати за віяннями моди, останніми вигадками сучасних дизайнерів, інші дотримуються класики або більш за все цінують в одязі практичність і комфорт. Вибираючи дитячий одяг для хлопчиків , батьки, так чи інакше, прищеплюють дитині певний стиль, які самі вважають найкращим з тих чи інших причин. Але незалежно від цього, кожен з нас шукає для свого малюка тільки краще, щоб синочок не тільки чудово виглядав, але в той же час міг вільно рухатися і в загальному відчував себе комфортно. Можливо Вам буде цікавий новорічний одяг для дітей.\n«як не помилитися з розмірами?»;\n«якісна чи одяг в цьому магазині?» (Адже немає можливо обмацати вподобану річ);\n«чи буде моїй дитині зручно в цій речі»;\n“скільки це коштує?” і т.д.\nКрім того, незважаючи на помірну ціну, ми постійно стежимо за якістю продукції, що виготовляється, адже розуміємо, що кожна річ призначена для чудових малюків. Кожна футболка, кофточка, штанці та інше, виготовляються тільки з якісних і натуральних матеріалів. Таким чином, незалежно від віку вашого синочка, в одязі від Little Bunny його завжди буде комфортно. Більш того, якісні матеріали виключають ймовірність подразнень на шкірі, вся одяг носиться довго, не втрачає свій вигляд після 2-3 прання, як це буває з дешевими речами на ринку. Можливо вас зацікавить одяг для дівчат.\nМодний одяг для хлопчиків в Україні\nКупити дитячий одяг в Дніпропетровську , обравши наш магазин – це зручно. У нас ви знайдете багатий асортимент товару, зможете підібрати вподобану річ за розміром, кольором, погоду і т.д. Ми докладаємо максимум зусиль, щоб ваш шопінг був зручним. На сайті є докладний опис до кожного товару, його якісне зображення, відповідне дійсності. Крім того, вам не доведеться тягнути свою дитину по магазинах в зимову холоднечу, осінній дощ чи літню спеку, ми здійснює адресну доставку одягу для хлопчиків в найкоротші терміни і в будь-яку погоду.\nОдяг для хлопчиків від виробника\nLittle Bunny – це інтернет-магазин дитячого одягу, який пропонує купити одяг для хлопчика 1, 2-5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 та 12 років, а також моделі одягу для дорослих. На нашому сайті ви можете знайти широкий вибір високоякісних товарів для задоволення ваших потреб та потреб вашої дитини: від дитячої нижньої білизни для хлопчиків та постільної ліжечка до дитячих костюмів та дитячого верхнього одягу для хлопчика. Одяг для хлопчиків створений для того, щоб дати дитині відчуття комфорту та м’якості. Наш сайт дитячого одягу гарантує швидку доставку у всі міста України, ви можете купити одяг для хлопчика з доставкою до міст: Дніпро, Миколаїв, Житомир, Харків, Вінниця, Одеса, Полтава, Черкаси, Кривий Ріг, Суми, Івано-Франківськ, Хмельницький, Київ, Запоріжжя, Рівне, Херсон і по всій Україні.\nЧасті питання про одяг для хлопчиків\n⏩ Які ціни на одяг для хлопчиків?\nЦіни на дитячий одяг для хлопчиків від 90 грн\n⏩ Який одяг для хлопчиків можна купити в Україні?\nодяг для сну та спорту\nшорти, білизна та інше


Головні новини Львова за 28 вересня - ZAXID.NET\nУ Львові перевіряють протипожежну безпеку, у будинку навчально вибухнув газ, мешканці проти забудовника та інші події цього дня\nСуспільство — 28 вересня 2017 , 18:28 0\nУ Львові перевіряють протипожежну безпеку. Перевіряють протипожежну безпеку. Такий рейд закладами Львова, в яких цілодобово перебувають люди, влаштували обласні надзвичайники.\nУ будинку навчально вибухнув газ. Вибух газу у житловому будинку на Володимира Великого, але без паніки, це лише навчання. Проте, зі справжньою евакуацією, наданням допомоги та всіма екстреними службами.\nМешканці проти забудовника. Погодились на переговори. Уже кілька років мешканці Франківського району борються із забудовою ділянки на перехресті вулиць Кульпарківська-Виговського.\nЗакон «Про освіту» набув чинності. 12 років у школі та навчання українською із п'ятого класу. Новий закон «Про освіту», який вже набув чинності, не перший день критикують сусідні з Україною – Угорщина, Румунія, Молдова, Болгарія, Греція, Польща і Росія.\nЩо з сміттєпереробним заводом. Сміттєпереробний завод у Львові ще досі на етапі проектування. Втім почати роботи з будівництва хочуть вже у першому кварталі наступного року.\nДруга перемога «Галицьких левів». Сильно, видовищно і збалансовано. У Львові стартував Кубок області зі спортивної гімнастики.


Емоційний інтелект чоловіка - запорука міцного шлюбу - MamaBag\n8 ознак того, що ви – сильна жінка, на яку звертають увагу\n9 типів жінок, яких чоловіки обходять стороною\nЯк ревнують знаки Зодіаку?\nНароджені в жовтні: які ви? Характер, гороскоп, імена – все про вас!\nТаємниці і секрети Знаків Зодіаку\n10 подвійних стандартів, які жінки зустрічають на кожному кроці\nВибери двері і дізнаєшся правду про свій характер\n3 знаки Зодіаку, серце яких неймовірно складно завоювати\nЧоловіки втрачають інтерес, як тільки жінки роблять це…\nЕмоційний інтелект чоловіка – запорука міцного шлюбу\nОдні пари знаходять компроміс, інші сваряться через кожну дрібницю. Дослідження показали: причина в низькому емоційному інтелекті чоловіка.\nImage: Allen Donikowski\nГрупа вчених з Вашингтонського університету під керівництвом Джона Готтмана провела довгострокове дослідження сімейних відносин на прикладі 130 пар, спостерігаючи за ними протягом 6 років з моменту весілля. Висновок: пари, в яких чоловіки йдуть назустріч дружині, міцніші.\nУявіть сімейну пару: Марію та Віктора. На словах Віктор згоден, що рівність – запорука щасливого і довгого шлюбу, але його дії показують протилежне.\nВіктор: Ми з друзями збираємося на риболовлю. Виїжджаємо сьогодні ввечері.\nМарія: Але завтра до мене приїжджають подруги. Ти ж обіцяв допомогти з прибиранням. Невже ти забув? Ти не можеш виїхати завтра вранці?\nВіктор: Це ти забула про риболовлю! Я не можу виїхати завтра. Ми виїжджаємо через кілька годин.\nМарія злиться. Вона називає Віктора егоїстом і вилітає з кімнати. Віктор відчуває себе пригнічено, він наливає віскі і включає футбол. Марія повертається, щоб поговорити, але Віктор ігнорує її. Марія починає плакати. Віктор каже, що йому потрібно в гараж, і йде. Такі сварки переповнені взаємними звинуваченнями, тому складно знайти головну причину. Але очевидно одне: Віктор не хоче йти на поступки.\nУ шлюбі трапляються скарги, спалахи гніву, взаємна критика. Але якщо подружжя не намагаються залагодити конфлікт, а тільки розпалюють його, відповідаючи одне одному негативом на негатив, шлюб виявляється під загрозою. Джон Готтман підкреслює: 65% чоловіків тільки посилюють конфлікт під час сварки.\nРеакція Віктора говорить про те, що він не чує претензії Марії. Замість цього він займає оборонну позицію і висловлює відповідні претензії: як вона могла забути про його плани. Критика, захисна поведінка, неповага, ігнорування – сигнали того, що чоловік не хоче йти на поступки.\nТака поведінка характерна для чоловіків. Звичайно, щоб шлюб був щасливим, обидві людини повинні працювати над відносинами. Але більшість дружин роблять це. Вони можуть злитися на чоловіків або проявляти неповагу, але дозволяють чоловікам впливати на їх рішення, приймають думки і почуття чоловіків до уваги. Але чоловіки рідко відповідають їм тим же. В результаті ймовірність розлучення в парах, де чоловік не готовий ділитися своєю владою з дружиною, зростає до 81%.\nВідмінності з дитинства\nВсе починається в дитинстві. Коли хлопчики грають між собою, вони концентруються на перемогу, їх не хвилюють переживання інших гравців. Якщо один розбиває коліно, інші не звертають уваги. У будь-якому випадку гра триває.\nДля дівчаток емоції – головний пріоритет. Якщо одна дівчинка каже: «Я з вами не дружу», гра припиняється. Дівчатка відновлюють гру тільки після того, як помиряться. Ігри дівчаток краще готують до сімейного життя, ніж гри хлопчиків.\nЗвичайно, існують жінки, які погано розбираються в соціальних нюансах, і чоловіки, які тонко відчувають переживання інших. Однак в середньому лише 35% чоловіків обдаровані розвиненим емоційним інтелектом.\nНаслідки для сім’ї\nЧоловіки, яким бракує емоційного інтелекту, відмовляються поступатися дружинам. Вони бояться втратити владу. В результаті дружини теж відмовляються йти назустріч таким чоловікам.\nЧоловік з розвиненим EI рахується з почуттями дружини, тому що цінує і поважає її. Коли дружині потрібно поговорити, він вимикає футбол і слухає її. Він вибирає «нас» замість «себе». Він вчиться розуміти внутрішній світ дружини, захоплюється нею і показує повагу тим, що йде назустріч. Його задоволення від близькості, відносин і життя в цілому буде набагато вище, ніж у чоловіка з низьким емоційним інтелектом.\nВін також буде кращим батьком, оскільки не боїться почуттів, він навчить дітей поважати власні і чужі емоції. Дружина буде глибоко прив’язана до такого чоловіка. Вона звернеться до нього, коли буде засмучена, зраділа або збуджена.\nЯк розвинути емоційний інтелект чоловіка\nАнастасія Менн, психолог\nЯкщо у чоловіка низький емоційний інтелект, швидше за все, він не помічає згубних наслідків для відносин і не вважає це проблемою. Не варто тиснути на нього. Краще діяти по-іншому. Говоріть про свої емоції: «я засмучена», «я так рада», «це може образити».\nДовідайтеся й відзначайте його емоції: «ти засмучений», «ти так зрадів, коли …».\nЗвертайте увагу чоловіка на емоції людей з вашого оточення: «ти помітив, як Соня зраділа, коли …», «Василь так засмучений тим, що …».\nНе бійтеся проявляти щирі емоції. Плачте, якщо хочеться. Смійтеся. Таким чином чоловік буде вчитися у вас. Емоції – дуже важлива частина нашого життя. На жаль, ми не завжди приділяємо їм належну увагу, але в наших силах це виправити.\nОсь які речі чоловік завжди помічає в жінці під час інтимної близькості\nСумісність імен у коханні: чоловік з яким іменем найбільше Вам підходить\n15 речей, які роблять тільки ті чоловіки, які вірні своїй жінці на всі 100%\nЧарівна фраза, якою кожен знак Зодіаку закохує в себе\n11 жіночих фішок, від яких будь-який чоловік втрачає голову\nЦі жести чоловіка показують, що він відчуває до тебе!\nЦе працює: 7 способів змусити чоловіка переживати, що він вас втратить\nКоли жінка перестає кохати свого чоловіка, вона починає відчувати 8 речей\nЯк не набриднути чоловікові? 10 заповідей мудрих жінок!\n3 вірні ознаки того, що хтось за вами дуже сумує


Нейропсихологічна корекція мовленнєвого розвитку дітей | Управління освіти і науки Броварської міської ради\nНейропсихологічна корекція мовленнєвого розвитку дітей\n26 травня 2021 року на базі Інклюзивно-ресурсного центру Броварської міської ради Київської області у рамках засідання міського методичного об’єднання вчителів-логопедів логопедичних пунктів закладів загальної середньої освіти з теми: «Нейропсихологічна корекція мовленнєвого розвитку дітей» проходив майстер-клас «Мозжечкова стимуляція», який провела психолог Ніна Кухтик.\nМозжечкова стимуляція – це сукупність вправ спрямованих на стимулювання ділянок мозку, що відповідають за мову дитини, його поведінку й успішність у вивченні точних наук. Мозочок пов’язаний з усіма ділянками мозку, в ньому сконцентровано 50% нервових клітин щодо інших частин мозку, тому його буквально називають “ключем до навчання мозку”. Стимулювати мозочок можна виконуючи різні вправи на балансуючих дошках, платформах, стільцях, тим самим розвиваючи вестибулярний апарат дитини.\nВиконання вправ покращує: • міжпівкульні зв’язки в мозку; • стан вестибулярної системи дитини;\nрозвиток уяви та просторового бачення;\n• координацію рухів; • концентрацію, пам’ять, увагу; • стимуляцію психомовного розвитку; • загальне самопочуття Ніна Михайлівна показала комплекс вправ на балансуючій дошці Белгау: з м’ячами, тканиною, природніми матеріалами, сенсорними мішечками. Ці вправи розвивають швидкість мислення, відпрацьовують плавність мовлення, зорово-моторну координацію й покращують сприйняття. Заняття проходило легко, невимушено та цікаво.\nОлена Нечай, консультант ЦПРПП


Коні Якутська — КУРКУЛЬ\nЯкутський кінь є однією з найдавніших порід, хоча офіційно визнана тільки в кінці минулого століття. Вважається, що якутський кінь походить від древніх тундрових коней, останки яких іноді знаходять в шарах вічної мерзлоти. Прабатьками породи були місцеві дикі коні і привезені з Півдня Монголії. Завдяки своїй витривалості і відмінній пристосованості до будь-яких умов коні вижили і збереглися до нашого часу. Зараз цю породу розводять в основному в Якутії і на Чукотці.\nЯкутський кінь має невеликий зріст — близько 134–138 см. У цих конячок велика горбоноса голова, коротка шия, широкі груди, низький загривок, пряма спина, короткі ноги з міцними копитами, густі грива і хвіст.\nМасть якутських коней в основному світло-сіра, булана, солов’я, саврасова, мишаста.\nКоні цієї породи дуже витривалі. Вони цілий рік перебувають на пасовищному утриманні, але ж морози в місцях їх проживання можуть досягати 45–52 градусів. Якутський кінь звична і до великих морозів і до літньої спеки, умовам, коли абсолютний перепад річних температур досягає 108 градусів за Цельсієм. Це міцна, універсальна тварина. Коні для якутів є основою життя. Ця тварина дає їм м’ясо, жир, молоко. Використовують тварин і як транспорт, під сідлом і під в’юком. Якутський кінь відрізняється масивністю, не швидким бігом і незвичайно довгою і густою шерстю. Він невибагливий і не вимогливий до їжі. Навіть після 2–3 днів голодування кінь може добре працювати і здатний пройти великі відстані. У суворий зимовий період якутські коні в змозі самі знайти собі їжу. Лошата у якутських конячок з’являються на світ навесні, коли ще стоять великі морози. Уже відразу після народження вони піддаються строгому природному відбору: чи не замерз, дотягнувся до материнського молока – значить, буде жити.\nМолоко і м’ясо якутських коней дуже корисне і цінне. У ньому багато вітамінів і молочного цукру. Часто з їх молока роблять кумис. Унікальними властивостями володіє і кінський жир, що містить високо насичені жирні кислоти.


Сьогодні в Латвії стартує Нова хвиля - Korrespondent.net\nСьогодні в Латвії стартує Нова хвиля\n28 липня 2009, 16:35\nУ вівторок, 28 липня, в Юрмалі відкривається міжнародний конкурс молодих виконавців Нова хвиля-2009, який триватиме до 2 серпня.\nЦього року в конкурсі візьмуть участь 16 виконавців, які представляють Білорусь, Грузію, Індонезію, Італію, Казахстан, Китай, Польщу, Росію, Україну, Фінляндію, Францію і Латвію.\nУкраїну представлять три учасники: Міла Нітич, Владислав Левицький і Джамал. Ще один український гурт, Пара нормальних, виступить у фіналі від Росії. За словами організаторів конкурсу, вони дуже хотіли бачити цей гурт у фіналі, але квоту України і так збільшено, тому вирішили, що Пара нормальних виступить за Росію.\nУ програмі концерту відкриття фестивалю беруть участь: гурт Roxette, Алла Пугачова, Діма Білан, Йосип Кобзон, Ірина Аллегрова, Філіп Кіркоров, Сосо Павліашвілі, гурт SEREBRO, Тімати, Лариса Доліна, Сергій Лазарєв, Алсу, Крістіна Орбакайте, Лев Лещенко, Ірина Дубцова, Поліна Гагаріна, Микола Басков, гурт Заклепки, Валерій Леонтьєв, гурт А-студіо, учасники конкурсу Дитяча Нова хвиля, Володимир Пресняков, Наталія Подольська, Пелагея, дует Georgia, Alessandro Ristori, Ірис, гурт Дискотека Аварія, Домінік Джокер, Nyusha, тріо Jukebox, Макпал.\nУ рамках конкурсу Нова хвиля-2009 вперше відбудеться тиждень моди NEW WAVE FASHION WEEK. Проект підтримав канал World Fashion Chanell. У кожного з 16 конкурсантів на Новій хвилі 2009 буде свій індивідуальний дизайнер.\nУ ході прев’ю-шоу відбуватиметься традиційний парад ретро-автомобілів і відкриття бронзового барельєфу NEW WAVE 2009, зліпленого руками учасників конкурсу. Церемонію відкриття вестимуть Лєра, Сергій Лазарєв, Ксенія Собчак, Тимур Бульдог Харламов, Павло Воля, Тіна Канделакі, Тимур Родрігес, Андрій Чернишов, Гоша Куценко.\nВід Латвії цього року на конкурсі виступає співачка Aisha (Айя Андрєєва). Від Росії - Марк Юсим, Анна Малишева, Пара нормальних.\nУчасники конкурсу змагатимуться в трьох категоріях - Хіт своєї країни, Світовий хіт і Власна пісня. Крім конкурсантів на сцені виступлять десятки російських і зарубіжних зірок.\nПризовий фонд Новій хвилі складає 100 000 євро.\nВідкриття конкурсу відвідає президент Латвії Валдис Затлерс.


Д. Р. Кіплінг (1865-1936) народився в Індії. До шести років його життя пройшла в сім’ї, а пізніше він і його сестра були відправлені до Англії в невеликий приватний пансіон. В цьому будинку майбутній письменник провів нещасливі дні, наповнені фізичними та моральними стражданнями. В оповіданні “Ме-е, паршива вівця” в подальшому Редьярд опише це.\nПісля чергового покарання Редьярд тяжко захворів. Приїзд матері врятував його на цей раз, але дитячі страхи, повертаючись в кошмарах, не давали спокою йому все життя. В “паршиві вівці” Кіплінг пише, що дитині, випробував злобу, відчай, не вистачить любові з усього світу, щоб стерти пережите назавжди.\nНе менш болючим досвідом для Кіплінга виявилися і роки, проведені в чоловічій школі, де він продовжив навчання після “Будинки відчаю”. Провівши п’ять років у навчальному закладі завтрашніх «будівельників Імперії», він вже не бунтував, а стоїчно переносив всі тяготи муштри. Школа довела йому, що “гра важливіші за ті, хто в неї грає”. Про виховання корпоративного духу оповідає Кіплінг в збірці оповідань “Стоки і компанія”.\nЗакінчивши школу він повертається до Індії, починає працювати газетним репортером в місті Лахор. Кіплінг веде неосілих життя колоніального газетного репортера, він зустрічає на своєму шляху сотні людей, самі немислимі ситуації, війну, епідемії. Пише репортажі, бере інтерв’ю, заводить знайомства в “англійської” та “тубільної” Індії.\nПерші новели Кіплінга, з описом чужої природи, дивних обрядів, східного побуту, життя чиновників і солдатів британської колонії, представляють незнайому для англійських читачів тему. Використання екзотичного матеріалу в стислому сюжеті новели поставило Кіплінга перед необхідністю використовувати особливе слово.\nІндійці різних каст, моряки, шукачі пригод описані Кіплінгом разом з їх діалектними особливостями вимови і створюють чарівність правдоподібності. Автор намагається зрозуміти Схід і вдивитися в світ з його позиції.\nД. Р. Кіплінг в 1907 році був удостоєний Нобелівської премії з літератури.\nБіографія Кіплінга Посилання на основну публікацію


Цитати великих людей про рабство. Цитати великих людей на кращому сайті Citaty.org.ua. Кращі цитати найбільших людей всіх часів і народів на всі випадки життя. Великі думки великих людей.\nЖінки, як цариці, тримають в полоні рабства і важкої праці дев’ять десятих роду людського. А все через те, що їх принизили, позбавили рівних прав з чоловіками.\nМи повинні згнітивши серце виставити жорстоко звучить істину, що рабство є сутністю культури.\nНіхто не винен в тому, якщо народився рабом, але раб, який не тільки цурається прагнення до своєї свободи, але прикрашає і виправдовує своє рабство, є вселяє законне почуття обурення, презирства й огиди холуй і хам.\nБудь-які надії стають рабством, обмеженнями.\nНіхто не винен в тому, якщо він народився рабом; але раб, який не тільки цурається прагнень до своєї свободи, але виправдовує і перебільшувати своє рабство … такий раб є викликає законне почуття обурення, презирства й огиди холуй і хам.


Судді Верховного Суду України звернулися до кандидатів у президенти України / Публикации / Судебно-юридическая газета\nСудді Верховного Суду України звернулися до кандидатів у президенти України\n13:54, 1 марта 2019\nЗа відсутності рішення КСУ, судді ліквідованого ВСУ закликали кандидатів на посаду президента заслухати у Верховній Раді питання законодавчого забезпечення справедливих виборів.\nСудді Верховного Суду України виступили з відкритим зверненням до кандидатів на посаду Президента України з тим, щоб ініціювати у Верховній Раді України парламентські слухання щодо законодавчого забезпечення справедливих виборів.\nЯк зазначено у зверненні, яке публікує «Судово-юридична газета», парламентські слухання про стан здійснення правосуддя судами України до 2010 року мали системний характер. Голова ВСУ інформував парламент про стан здійснення правосуддя судами України у присутності народних депутатів, керівників правоохоронних органів, уряду, де обговорювалися проблеми судочинства та заходи щодо їх подолання. Одночасно із головою ВСУ про виконання завдань конституційного судочинства доповідав голова КСУ.\n«Інформація керівників найвищих судових органів про виконання конституційних повноважень в усіх демократичних державах світу є обов’язком, який непорушно виконується», — зазначено у зверненні суддів ВСУ.


Чому не слід боятися злодіїв в Саудівській Аравії - Найсмішніші приколи с усього світу\nдодому Приколи Чому не слід боятися злодіїв в Саудівській Аравії\nЧому не слід боятися злодіїв в Саудівській Аравії\nХоч і може здатися, що в будь-якій країні світу є злодії, які можуть з легкістю вкрасти ваші особисті речі під час подорожі, це не зовсім так. Сьогодні ми б хотіли розповісти вам, чому, наприклад, у Саудівській Аравії ви можете спокійно залишати особисті речі в своєму номері або в незапертом автомобілі, не побоюючись за їхню безпеку. Причому, справа зовсім не тільки в добробуті населення.\nпопередня статтяУляна Сергеенко, Ксенія Собчак, Сергій Собянін і інші на дні народження клубу 418\nнаступна статтяНовітній вертоліт Мі-171А2 почали експлуатувати в Росії: репортаж\nМало хто помітив, але на каруселі в парку все конячки — дівчинки.\nБеремо грубий і необтесаний камінь. Починаємо з ним працювати\nПри наявності прямих рук і таланту зі звичайного необробленого каменя може вийти ось така ось чудова скульптура. Це виглядає дуже реалістично. Виявилося, що це був...\nЯк прибрати подряпини на деревяних та шкіряних меблів: 3 реальних способу\nЯк в СРСР хотіли штовхати Землю до Сонця з допомогою атомних...\nКрасиві печери (13 фото)\nЛіси і водоспади Австралії


Сорт Сильвана (культура картопля, рослина Картопля) | ІАС "Аграрії разом"\nСорт Сильвана (картопля, Картопля)\nдо 448ц/га балів\nСередньоранній , столового призначення . Рослина висока , проміжного типу , напівпрямостоячий . Лист середнього розміру , відкритий , від світло -зеленого до зеленого. Хвилястість краю слабка .\nВіночок від середнього до великого розміру , червоно- фіолетовий. Товарна врожайність 170-374 ц / га , на рівні стандарту Єлизавета і нижче на 99 ц / га стандарту Невський. Максимальна врожайність 448 ц / га , на 188 ц / га вище стандарту Невський ( Тульська обл.) .\nБульба округла з очками середньої глибини . Шкірка гладенька , жовта. М'якоть жовта. Маса товарного бульби 92-148 м. Вміст крохмалю 13,6-15,3 %. Смак хороший і відмінний . Товарність 84-96 %. Лежкість 91 %.\nзаявник: Ейч Зет Пі Сі Холланд Б.В.\nвласник права на поширення сорту: Ейч Зет Пі Сі Холланд Б.В.\nволоділець патенту: Ейч Зет Пі Сі Холланд Б.В.\nСорт Сильвана (картопля, Картопля) в новинах та статтях\nКитайські вчені розробили наноматеріал для боротьби з паростками картоплі та зменшення отруйної речовини в картоплі, та пропонують новий спосіб...\nУкраїна збільшила експорт картоплі практично в 3 рази\nУкраїна за січень-травень 2018 р експортувала 6,61 тис. т картоплі на суму $ 1,19 млн, що на 4,27 тис. т ($ 0,77 млн) більше аналогічного періоду...\nВ рамках програми BioSolar Cells вчені з Університету Вагенінген в співпраці з ученими з компанії Solynta досліджували можливості поліпшення...\nТемпературні показники сприяють розвитку фітофторозу картоплі по всій Україні. Про це повідомляє Українська асоціація виробників картоплі з...\nЗберігання насіннєвого матеріалу картоплі від осіннього збору до весняної пори - це важливий і відповідальний виробничий етап, на який впливають такі...


Проблема співвідношення лицарського кодексу честі та загальнолюдської цінності життя у творі Ф. Шіллера «Рукавичка» - Твори | ЗНО\nНімці вважають Фрідріха Шіллера великим поетом і драматургом, і нам залишається тільки погодитись. Адже, мабуть, ніхто з нас не прочитає його твори у оригіналі, а тільки в перекладі. А там багато що залежить від таланту перекладача, та й взагалі, ще не доведено, що поезію можна перекласти іншою мовою. Але якщо Шіллер справді великий автор, то у його творах відбилося життя не лише німецького народу, а й всього людства.\nПоет народився у Вюртемберзі, герцог якого прославився деспотизмом та гонитвою за золотом, а це, як відомо, погана суміш. Промишляв його світлість вихованням і продажем солдатів і офіцерів за кордон як гарматного м’яса. Отже, Шіллеру довелося спробувати військової муштри у військовій академії, яку сучасники називали «розсадником рабів». Не було випадковим і його приєднання до руху «8іигт нпсі Огап§», який понад усе ставив людину, не зіпсовану німецьким оточенням, і піддавав осуду все, що заважало людині розкрити свої кращі природні якості. Усі «штюрмери» були романтиками, змальовували життя таким, яким воно повинно було б бути, і протиставляли своїм героям людей старого способу життя. Навіть якщо дія відбувалася у сиву давнину.\nУ баладі «Рукавичка» дія відбувається у лицарські часи. На арені хижаки, люди на трибунах відчувають страх і невпевненість. Та одна з дам навмисно кидає рукавичку на пісок і пропонує своєму залицяльнику дістати її і тим довести свою любов. Лицар спускається на арену, повертається під оплески присутніх, зачарованих його відвагою. Красуня зустрічає його схвальною й багатонадійною усмішкою, але той кидає їй рукавичку в обличчя зі словами: «Нагороди не вимагаю». Мабуть, є сенс у тому, щоб сказати, що кидання рукавички не те, що в обличчя, а просто до ніг, є ворожий акт і сприймався в ті часи як виклик на двобій.\nЯкби ця балада була написана за часів Середньовіччя, ми б уже почали шукати потаємний містичний смисл, але це доба романтизму, тож будемо ставитися до змальованих подій як до легендарних, але можливих. Як на вюртем- бержця нічого особливого не сталося. Лицар, який обрав даму серця, повинен їй слугувати, як вюртембержець своєму герцогові. Наказ даний — і уперед, на війну, на арену з хижаками, — куди завгодно, пишаючись своєю вірністю начальству.\nЦя балада у нас стала відомою у перекладі видатного російського поета В. Жуковського (1831), коли й «наш» Микола І вимагав доказів вірності від підлеглих. Мабуть, власне час перекладу теж був не випадковим.\nЩо ж (повертаючись до Шіллера), лицар Делорж не став соромити лицарської честі і пішов, куди «наказано». Невідомо, коли: перед тим, як стрибнути до ЛЬВІВ і тигрів, чи перебуваючи якийсь час на арені, чи вже повертаючись із почесного завдання, він усвідомив, що так ризикувати чужим життя заради забаганки (вона дивилася з «ущипливою усмішкою») може тільки зла, бездушна людина, слугувати якій — значить загубити в собі все людське.\nСлугування жорстокості є спів}шастю в її злочинах.\nЩо ж протистоїть одне одному у баладі «Рукавичка»? По-перше, два різних підходи до життя людини. Найбільша з людських цінностей — це життя. Якщо його не буде, то зайвими стають досягнення мистецтва, науки, зайве само небо, сонце. Справжній правитель повинен над усе ставити людське життя, зберігати його, пишатися ним, спонукати до його розвитку й поліпшення. Тварини не дивляться на зорі...


Ідеологи неолібералізму згрупувалися в Німеччині навколо Вальтера Ойкена (1891-1950), який завідував кафедрою Фрейбурзького університету. Тому неоліберальне напрям економічної думки називають ще й «фрейбургської школою».\nСам В. Ойкен відомий, в першу чергу, своєю теорією економічних систем, викладеної в книзі «Основи національної економіки» (1940). На його думку, будь-яке господарство складається з однакових елементів (поділу праці, кредиту, відсотка і т. д.). Однак ці елементи поєднуються по-різному в залежності від конкретного типу господарств. Він виділив два основних типи господарств.\n1. Центрально-кероване господарство. Тут економіка регулюється шляхом прямих наказів із центру. Самостійність економічних агентів зведена до нуля. Прикладами таких господарств було рабовласницьке, феодальне, фашистська Німеччина, планова соціалістична економіка. Останній тип економіки, на думку Ст. Ойкена, є об’єктивною закономірністю для країн, які вийшли з деспотичного режиму (у Росії до цього правили царі, у східних народів — хани і т. д.).\n2. Ринкове господарство. Воно передбачає економічну свободу господарських агентів. Їх діяльність регулюється за допомогою механізму вільних цін.\nУ чистому вигляді ці два типи господарств не існували, а спостерігалося їх поєднання. Наприклад, в умовах центрально-керованого господарства допускалася децентралізація споживчого вибору, місця роботи, навчання, професії; в рамках децентралізованої ринкової системи можлива централізація окремих господарських функцій (держбюджет, податкова політика, банківська система) та окремих галузей (транспорт, зв’язок та ін).\nКонкретний тип господарства залежить від традицій, звичаїв, релігії, психології, рівня культури країни і т. д. Тому, за Ст. Ойкену, «ідеальні типи господарств» представляють лише вічні категорії мислення, «логічні імперативи», з допомогою яких проводиться типологізація реальних економічних систем. На його думку, чим цивілізованіше народ, тим більш децентралізовану економіку він вибирає.\nНайкраще поєднання названих типів господарств досягається в умовах соціального ринкового господарства, яке неоліберальна школа розглядає як третій шлях розвитку, що дозволяє уникнути стихійного капіталізму, що існував до початку XX століття, і тоталітаризму сталінської системи.\nНа думку названої школи, соціальне ринкове господарство повинно характеризуватися наступними рисами:\n1) забезпечення максимального добробуту шляхом цілеспрямованої політики, яка орієнтована на економічне зростання за рахунок розвитку конкуренції;\n2) забезпечення повної зайнятості;\n3) розподіл доходів і майна у відповідності з панівними нормами справедливості;\n4) підтримка непрацездатних осіб на рівні існування, який сприймався б як достатній;\n5) гарантування основних прав людини і обмеження до мінімуму особистої залежності;\n6) забезпечення економічної ефективності грошової системи, завдяки незалежності центрального емісійного банку, збалансованості держбюджету і платіжного балансу.\nНеоліберальна економічна школа Посилання на основну публікацію


Коронавірус виявили у співробітника штаб-квартири МВФ » Слово і Діло\nУ співробітника штаб-квартири МВФ виявили коронавірус\n14 березня 2020, 05:02\nМВФ підтвердив інформацію про інфікування коронавірусом свого співробітника, який працює в штаб-квартирі у Вашингтоні.\nПро це йдеться в поширеній заяві пресслужби фонду.\n«МВФ підтверджує, що у співробітника його штаб-квартири у Вашингтоні діагностований COVID-19. Співробітник самоізолюється і отримує відповідну медичну допомогу. Ми працюємо з місцевими органами охорони здоров'я, щоб виявити тих, з ким він контактував, і хто міг постраждати, - відзначили в МВФ. - У світлі швидко мінливих подій, пов'язаних з COVID-19, з цього моменту всім співробітникам штаб-квартири рекомендується працювати з дому до подальшого повідомлення».\nКрім того, наголошується в документі, всі поїздки співробітників фонду в країни ЄС припинені. «Після ретельної оцінки ризику будуть дозволені тільки найнеобхідніші поїздки», - вказали в МВФ. При цьому організація «продовжує повністю функціонувати» і готова надавати допомогу країнам-учасницям.\nМВФ Вірус Коронавірус Коронавірус з Китаю Вірус з Китаю


ПАВЛО РОЗЕНКО: ПОРЯДОК НАДАННЯ ПІЛЬГ З ОПЛАТИ ПРОЇЗДУ У ГОТІВКОВІЙ ФОРМІ БУДЕ ЗАПРОВАДЖУВАТИСЯ ПІСЛЯ ВІДПОВІДНИХ РІШЕНЬ МІСЦЕВОЇ ВЛАДИ » Тячівська районна державна адміністрація | Офіційний сайт\nПАВЛО РОЗЕНКО: ПОРЯДОК НАДАННЯ ПІЛЬГ З ОПЛАТИ ПРОЇЗДУ У ГОТІВКОВІЙ ФОРМІ БУДЕ ЗАПРОВАДЖУВАТИСЯ ПІСЛЯ ВІДПОВІДНИХ РІШЕНЬ МІСЦЕВОЇ ВЛАДИ\n20-бер-2018, 15:26 0 365\nМісцеві органи влади мають можливість самостійно вирішувати питання щодо монетизації пільг на проїзд чи збереження чинної системи розрахунку за перевезення пільговиків. Про це сайту «Главред» розповів Віце-прем’єр-міністр України Павло Розенко.\n«Рішення про монетизацію чи не монетизацію пільг на проїзд у громадському транспорті буде ухвалюватися місцевими органами влади. Саме вони мають вирішити, чи продовжуватиме існувати нинішня система розрахунку, чи буде введена монетизація пільг. Лише коли місцеві органи влади приймуть таке рішення, відповідний порядок, ухвалений Кабінетом Міністрів України, буде введений в дію у тому чи іншому регіоні нашої держави», - сказав він.\nПавло Розенко ще раз наголосив, що інформація про те, що Уряд нібито обмежив кількість пільгових перевезень 30 поїздками на місяць, не відповідає дійсності. «Ми лише встановили мінімальну соціальну норму, нижче за яку місцевий орган влади не може приймати рішень щодо розрахунку монетизованої пільги. Таким чином, ми захистили права пільговиків від свавілля або можливих зловживань місцевої влади», - зазначив Віце-прем’єр-міністр.\n«Місцевий орган влади може встановити будь-яку пільгову кількість перевезень на тому чи іншому виді транспорту для пільговиків, але не меншу, ніж соціальна норма, затверджена Урядом», - підкреслив він.\n«Серед очевидних переваг монетизованої системи пільг — право вибору пільговиком виду транспорту, на якому йому їздити. Наприклад, на сьогодні практично обмежена можливість пільговика скористатися маршрутним таксі. Коли людина матиме на руках певну суму коштів, вона сама зможе вирішити, яким видом транспорту скористатися. Окрім того, людина матиме можливість взагалі не використовувати ці кошти на проїзд, а витратити їх на інші свої власні потреби», - пояснив Павло Розенко.


"Палац Діда Мороза" - ознака духовної відсталості Чернівців, - активіст\nУ центрі Чернівців вже відкрили головну ялинку, ковзанку та новорічний ярмарок. Утім, не всім чернівчанам подобається організація свята. До прикладу, громадський активіст Павло Колядинський вважає, що "Палац Діда Мороза" - оз...\nЯк проводили час і що слухали чернівчани: хіт 30-х «Ionel, ionelule» на вікенд\nПісню «Іонел-Іонелуле» подають то як народну, то як молдавську. Насправді ж вона народилася в Бухаресті 30-х. Принаймні так стверджує чернівчанин Петер Демант, який у 1940 році служив в Бухаресті перекладачем в радіоро...\nЧернівецький правозахисник Геннадій Геков стверджує, що правоохоронці не розслідують шість карних проваджень за його матеріалами\nНезалежний громадянський активіст, журналіст-детектив (бюро розслідувань), правозахисник Геннадій Геков відповів на запитання BukNews: - Розкажіть читачам BukNews про себе і свою громадську діяльність. - Я – право...\nЧерез Чернівці може пройти вузькоколійна залізниця, яка з'єднає Cхідну Європу й Туреччину\nТаку ініціативу активно обговорюють на найвищому рівні, - повідомив народний депутат України Олег Лаврик. Вузькоколійка має отримати стратегічне значення, адже з'єднає торгові шляхи східної Європи і Туреччини. Згідно з планом...\nЖурналісти у гумаках пішки прогулялися чернівецьким метро\nЧернівецькі журналісти прогулялися підземними Чернівцями. - Чернівці підземні – новий гарний екскурсійний маршрут. Сьогоднішня екскурсія для журналістів. Дренажний тунель, таке собі чернівецьке метро. 1210 метрів, м...\nПолітична реклама кандидата в народні депутати в 204 виборчому окрузі Володимира Куліша була розміщена в ефірі Нового каналу і сума, яку кандидат сплатив за неї, складає 2,6 мільйони гривень. Таку відповідь отримала ОПОРА на зверн...\nЦієї ночі під Лисичанськом, Луганської області загинув волонтер з Буковини. Інформацію підтвердили у волонтерській організації "Буковина - українському війську". Кажуть, чоловік відправлявся зі 101 каб. ОДА. Залишився ночуват...\nБуковинські слідчі на Сході затримали 30 підозрюваних у створенні воєнізованих формувань\nБуковинські слідчі повернулися із зони антитерористичної операції. Міліціонерів із відрядження зустрічали колеги, друзі та родичі. П’ятеро слідчих виконували свої функціональні обов’язки у Донецькій області. Зокрема, м...\nФірташівсько-папієвського “Маланка-фесту” в Чернівцях не буде. Мерія шукає інший формат\nЧернівці не можуть відмовитись від традиційного свята Маланки, яке стало брендом міста, але відзначати його у форматі “Маланки-фест” не можуть через сумні події на Сході. Про це у середу на прес-конференції повідомила ...\nЖурналісту чернівецької газети «Молодий буковинець»Миколі Кобилюку відмовили в наданні копій декларацій депутатів Чернівецької обласної ради, зіславшись на захист персональних даних, відсутність дозволу на поширен...\nПетерова ялинка нічому не навчила: на вулиці Йозефа Главки у Чернівцях знову рубають дерева\nВже кілька днів на вулиці Й. Главки у Чернівцях рубають дерева. За словами мешканця вулиці Любомира Францовича, рубають нормальні дерева. - Може хтось хоче щось будувати. Трест зеленого господарства рубає. Але їм сказали, от ...\nСеничак хоче, щоб Горда розказав звідки в нього труби\nМихайло Сеничак порадив керівнику ПАТ «Черінвцігаз» розповісти, яким чином газові мережі опинилися на балансі його підприємства, і що за це отримали буковинці Керівник ДФСУ в Чернівецькій області Михайло Се...\nСпритність рук і ніякого обману, або про те, як на землях комунального підприємства можна побудувати будинок\nСьогоднішня сесія Чернівецької обласної ради багата на різноманітні події. Проте особливістю, яка впадає у вічі, є значна частина питань, що стосуються комунального майна громади - нашого з вами майна. Сесія ще триває, тож п...


Нацагентство з повернення активів і прокуратуру звинуватили у віджиманні бізнесу - Korrespondent.net\nКорреспондент.net, 20 листопада 2017, 14:03\nУ центрі скандалу опинилися приміщення в бізнес-центрі Гулівер\nВлада незаконно забирає активи в управління, вважають адвокати.\nНаціональне агентство з виявлення, розшуку та управління корупційними активами і військова прокуратура віджимають приватний бізнес в Україні. Про це повідомили адвокати декількох компаній сьогодні на прес-конференції, передають Українські новини.\nЗа словами керуючого партнера адвокатської фірми Войченко і Дульський Сергія Войченка, подібна ситуація відбувається з майном компанії Юнісон Груп, яка володіє нерухомістю в бізнес-центрі Гулівер в Києві і здає її в оренду.\nЗа його словами, 16 листопада представники Нацагентства з повернення активів і військової прокуратури заблокували роботу орендарів на трьох поверхах в бізнес-центрі. Він повідомив, що військова прокуратура встановила, що майно Юнісон нібито належить колишньому міністру доходів і зборів Олександру Клименку і має бути передано в управління Нацагентству з повернення активів, як нажите злочинним шляхом.\n"Нацагентство передає майно якійсь компанії, яка має опосередковане відношення до агентства. Далі вони (прокуратура) заявляють, що злочинний актив відібраний, але за якою ціною? ... крім того, у військової прокуратури на всі випадки є таємні свідки, на підставі свідчень яких і вилучається майно. Свідок, припустимо, дає свідчення про те, що Юнісон належить Клименкові, далі суд і Нацагентство забирає актив в управління. Так відбувається віджимання приватної власності в Україні", - впевнений адвокат.\nВін наголошує, що право власності в Україні є абсолютним і має захищатися законом. "Військова прокуратура виконує рішення судів вибірково. Якщо вигідно - то виконують, якщо ні, то з точністю до навпаки. Ніхто не звертає увагу на судові рішення на користь компаній. Це негативний прецедент. У всьому світі захищається приватний бізнес, приватні інвестиції. Три поверхи в Гулівері (які були заблоковані) - це іноземні інвестиції. Для інших інвесторів, це сигнал, що українська правова система не буде гарантувати захист інвестицій", - упевнений Войченко.\nАдвокат переконаний, що компанія Юнісон Груп виграє всі рішення в ЄСПЛ і Україна буде змушена сплатити багатомільйонні компенсації. "Голослівні заяви прокуратури завершаться в судах мильною бульбашкою, яка в підсумку лопне", - додав він.\nВодночас керуючий партнер юридичної компанії ProveGroup Юрій Захарченко вважає, що Нацагентство з управління активами нехтує правами власників та ігнорує їхні права. Він вважає, що Кабінету Міністрів слід посилити контроль за Нацагентством.\nУ свою чергу, адвокат Юнісон Груп Наталія Шєїна зазначила, що всі об'єкти компанії були придбані законно. "Щодо представників Юнісон Груп немає кримінальних проваджень і ніхто з них не викликався у справі як свідок. Юнісон має намір оскаржити дії прокуратури і Нацагентства в суді", - повідомила вона.\nНагадаємо, заарештоване майно колишнього міністра доходів і зборів Олександра Клименка передали в управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, отриманими від корупційних злочинів.\nТЕГИ: бизнес, прокуратура, адвокат, активы, Клименко


Лего Френдс Одевалка: грай безкоштовно онлайн!!\nІгри » Ігри Лего » Лего Френдс Одевалка\nУ новій грі Лего Френдс Одевалка тобі належить виступити в ролі стиліста для улюблених героїв Лего!!\nПерсонажі ігор Лего - милі чоловічки з ручками-клешенками - тільки здаються позбавленими індивідуальності. Зрозуміло, це абсолютно не так! Кожен з них має свій власний стиль, і повторити його буває не так просто.\nПроте, саме цим повторенням стилю Лего-іграшок - тобі доведеться зайнятися в новій захоплюючій грі Лего Френдс Одевалка!!\nПеред виходом з дому кожна дівчинка Лего ретельно продумує свій образ. Все, починаючи з сандалек і закінчуючи кольором очей, повинно знаходитися в суворій відповідності з планом! І тобі треба допомогти їй зібратися в дорогу, знайшовши в кімнаті і подавши їй всі необхідні деталі іміджу.\nУправління в грі Лего Френдс Одевалка\nУправління в грі Лего Френдс Одевалка буде здійснюватися за допомогою мишки. Подивися, як багато в кімнаті різних шафок і поличок! Щоб тобі було простіше орієнтуватися, всі інтерактивні елементи навіть спеціально виділені.\nНатискай мишкою на будь-який з шаф чи дзеркало для макіяжу, і потрапляй в меню вибору. Твоя задача - вибрати з того розмаїття спідничок, маєчок і зачісок ту, що відповідає плану твоєї героїні Лего на день! Для вибору між різними варіантами клацай мишею по стрілках вправо і вліво: при цьому нові дрібнички будуть з'являтися на героїні, ніби обертаючись на каруселі. Коли вибереш потрібний варіант, натисни на галочку і знову потрапивши в кімнату, до вибору нового шафи.\nЯкщо ти забудеш, як саме повинна в підсумку виглядати героїня, нічого страшного! Просто клікнути мишкою по знаку питання в лівій верхньому куті ігрового поля, і на екрані ігри Лего Френц виявляться дійсне і бажане зображення дівчинки - щоб ти міг порівняти і вирішити, що ще треба виправити.\nЛего Френдс Перукарня\nУ грі Лего Френдс Перукарня намагайся догодити всім побажанням своїх клієнток!!\nЛего френдс для дівчаток\nКонструктори «Лего» улюблені як малими, так і дівчатами. Під час гри Лего Френдс для дівчаток тобі\nНоворічні Лего Гонки на лижах\nПрийми участь в самому захоплюючому сніговому бій з грою Новорічні Лего Гонки на лижах!\nПоліцейські Лего Гонки з вертольотом\nЛего-чоловічки бувають і справжніми порушниками закону! Зовсім як герой нової гри Поліцейські Лего


Під час реколекцій сталося моє звільнення » SLOVO TODAY | новини християнського світу\nSLOVO TODAY | новини християнського світу » Новини » Екслюзив » Під час реколекцій сталося моє звільнення\nЕкслюзив / Життя / Свідчення\nСвідчення жінки після зцілюючих реколекцій під назвою "Не бійся, я тебе не засуджую"для жінок, які пережили травму аборту\nДорогі жінки, маю бажання поділитися досвідом реколекцій, які насправді були особливими в моєму житті. Все, що переживали під час цих зустрічей та бачачи переживання інших жінок можу сказати, що ніхто не залишився таким, як до цих реколекцій.\nМоя історіязвичайна. Історія людини,дитинство, якої пройшло за радянських часів, де все було настільки безбожним, що почути правдиве слово було просто ніде.\nХоч я і зростала у повній сім’ї, знань про те, що таке справжня родина мені дуже бракувало. Ямала фальшиві уявленняпро відповідальність, про те, якими є справжні труднощі, що чекають на жінку у шлюбі. Тоді я уявляла, що шлюб - це запорука успішності та прийняття в суспільстві. Але не мала усвідомлення того, що це дуже важкащохвилинна праця. Так, я мала гарну урочистість весілля,все було ніби як у людей. Потім народилася моя перша дитина, все йшло за планом. Але одного дня світ змінився: я завагітніла вдруге, але щастя вже не було в очах. Звісткапро цю вагітність дуже засмутила мене. Ще не так давно я б зустріла її з радістю, а тепер це звучало, як вирок. Тоді, у 90-ті матеріальне становище було скрутним, інститут не закінчено, і т. д. Здавалося, вихід один- аборт і я, на нього погодилась. Я б може вчинила інакше, але під впливом труднощів не встояла. Я не розуміла, що коли вбиваєшдітей, вбиваєш себе. Так сталося, що тоді я перестала правдиво бачити багато речей. Проте я це усвідомила лише на цих реколекціях. Мої проблеми в сім'ї почалися з того моменту коли я повернулася з лікарні після аборту.\nПотім були ще аборти, сім'я руйнувалася на очах. Але через деякий час, ми з чоловіком вирішили змінити ситуацію. Матеріальне становище нашої сім’ї покращилося. Ми хотіли відновити стосунки між нами, мріяли про другу дитину та результату не було - я не могла завагітніти. Правда була одна: Бог дає дітей, а не люди здатні це вирішувати.\nТільки через 14 років після народження першої дитини Бог подарував нам другу дитину. Та зі мною коїлося щось не те: тримаючи на руках сина, я відчувала себе зрадницею,що так легко могла позбавити життя, а тепер намагається бути люблячою матір’ю, і це у неї не виходить. Почалася депресія. Я дуже важко хворіла. Звинувачувала себе постійно, хоча сповідалася з цих гріхів. І навіть у храмі відчувала, що не маю права тут бути. Цей тягар гріха нищив мене зсередини. Я не приймала людей і навіть не усвідомлювала цього. Мене вбивали обставини, на які можна було бвзагалі не звертатиувагу. І це тривало дуже довго. Але Бог милосердний. Мене запросили нареколекцїї для жінок, які втратили дітей після аборту. Під час них і сталосямоє звільнення.\nБог - єсправді любов. Це відчуває тепер моє серце, яке було кам’яним. Я не уявляла, що можна відчути такий мир, що на світ можна подивитись інакше. Зараз мені 46 років і життя прекрасне!\nЯкщо ви вважаєте вагітність проблемою, то благаю, нехай ваш вибір не буде на користь зла! А якщо з вами вже сталося те, що і зі мною і ви зробили аборт - віднайдіть себе втаких реколекціях, поверніть родині саму себе. А головне відчуйте любов Божу у своєму серці, бо це відчуття вартісніше усіх скарбів на землі.\nДякувати Богу, що не залишає і дає людей, які несли мій хрест зі мною. Я щиро дякую всім хто був причетний до організації та проведення цих реколекцій у Вінниці, які відбулися з 27 по 30 вересня 2017 року.\nЗапрошуємо на реколекції: simya.org.ua


Купить Светр армії Британії Оригінал б/у 1 сорт по цене от 320 грн. | Военторг CamForma\nСветр армії Британії Оригінал б/у 1 сорт\nСветр армії Британії Оригінал б/у 1 сортВ наявності\nАкриловий військовий светр «Коммандо». Модель светри була розроблена в Англії для підрозділів SAS. Сьогодні светри «Коммандо» використовуються військовими, співробітниками поліції і служб безпеки по всьому світу. Матеріал: вовна+ акрил. Колір: оливковий. Стан: б/в 1 сорт( Вироби візуально можуть мати незначні сліди эксплуатациии (загальна припыленность, незначні потертості, ,виріб може потребувати пранні ) але не мають ушкоджень , повністю придатні для використання без додаткового ремонту.


28 Травень 2013, 18:13\nСпостережна місія Європейського союзу у Грузії в оприлюдненій сьогодні заяві назвала неприйнятним нещодавнє встановлення загорож на фактичній межі сепаратистського регіону Південної Осетії.\nЯк мовиться в заяві, вчора представники Грузії, фактичної влади Південної Осетії і Росії, яка тримає в регіоні своїх військових, зустрілися на місці суперечливого будівництва біля села Діці неподалік міста Ґорі з участю представника місії ЄС.\nУ п’ятницю це питання мають обговорити на зустрічі в рамках Механізму відвернення і реагування на інциденти, повідомили у Спостережній місії ЄС.\nСьогодні міністр закордонних справ Грузії Майя Панджикідзе висловлювала занепокоєння через встановлення російськими військами парканів із колючим дротом уздовж фактичної межі з самопроголошеною Південною Осетією.\nЗа повідомленнями, паркан встановили на кількасот метрів углиб території, підконтрольної Грузії. Мешканці грузинського села Діці скаржаться, що не зможуть використовувати землю біля паркану як пасовище.\nЗа словами Панджикідзе, Тбілісі пошле офіційну ноту до Росії з приводу цього питання. Також, як заявила міністр, вона порушить це питання і на зустрічі з іноземними дипломатами цього тижня і під час переговорів у Женеві щодо сепаратистських регіонів наступного місяця.\nРосія після війни проти Грузії 2008 року, всупереч своїм міжнародним зобов’язанням, не вивела свої війська з сепаратистських регіонів Грузії, Абхазії і Південної Осетії, і визнала їхню самопроголошену «незалежність». Відтоді на деяких ділянках фактичної межі Південної Осетії з рештою Грузії паркани з колючим дротом уже були встановлені.


Як правильно вибирати овочі ?\nЯк правильно вибирати овочі ?Ми хочемо, щоб овочі, які ми купуємо завжди були свіжими, смачними і привабливими на вигляд. При виборі овочів важливим є все: і місце, де ви купуєте продукти, і їх колір, і їх стан, а також строки збирання, метод транспортування, пакування та багато іншого. Як же вибрати ...\n"Фігури з кульок" 4-ого березня відбувся Майстер-клас для дітей та дорослих ! Абсолютно у всіх піднімається настрій , коли вони бачать різні фігурки з кульок , які своїми яскравими фарбами вносять різноманітність в життя будь-кого\n7 лютого пісочна анімація і водна графіка: як це було\n7 лютого у Торговому центрі «Сихів» пройшов майстер-клас з пісочної анімації та водної графіки від «Першої професійної студії пісочної анімації (Оксана та Олена Мергут)». Висока майстерність професіонала та якісна допомога дітлахів створили неймовірні шедеври та гарний настрій для всіх присутніх.


Шланги з ктегорії комфорт COMFORT | rehau.ua\nВони складають «золоту середину» в асортименті садових шлангів. Створені для середніх навантажень з категорії "Comfort".\nТАМ ДЕ ФУНКЦІОНАЛЬНІСТЬ ЗУСТРІЧАЄТЬСЯ З ЕМОЦІЯМИ\nВони складають «золоту середину» в асортименті садових шлангів. Створені для середніх навантажень за рахунок своєї легкості у використанні, стійкості до впливу тиску та гнучкості. Водночас шланги COMFORT мають свої переваги: відсутність фталатів та спеціальну поверхню, що має підвищену гладкість поверхні.\nЇх можна легко впізнати серед категорій PREMIUM та ALLROUND завдяки відповідному смугастому дизайну.\nПросто та легко можна пересувати шланг SLIDE LINE по садовим доріжкам, цей шланг пригортає до себе увагу завдяки лимонним смугам та прозорим кольорам. Можливо такий ефект досягається, тому що він має надзвичайну поверхню, яка запобігає забрудненню поверхні шлангів. Крім того цей шланг створений з екологічно чистих матеріалів.\nСпокійно та гармонійно виглядає соковито-зелений шланг на газоні під відкритим небом. Своєю міцністю та стабільністю форм від здатен на довго забезпечити господарям задоволення в уході за садом. Крім того, цей шланг не містить фосфатів.\nКоли бачиш в саду шланг PRO LINE Duo, що блищить на сонці так і згадуєш молоду зелень. За свіжим та життєрадісним дизайном приховується екологічно чистий матеріал та якість.