Формування національної економіки Канади та її місце у всесвітньому господарстві | WARYXE.ru - Все рефераты Рунета. Дипломы, курсовые работы, сочинения, доклады.\nВы здесь: Home → Рефераты по астрономии → Формування національної економіки Канади та її місце у всесвітньому господарстві\n“Формування національної економіки Канади та її місце у всесвітньому гос$подарстві.”\n§1.4.Прибутки населення $16\n§2.1.4. Переваги та недо$ліки економічних видносин з США 32\n§3.4 Розвиток зовніш$ньої торгівлі 37\nВона входить у сімку індустріально розвитих країн світу. По абсолютному обсязі валового національного продукту займає сьоме місце у$ світі.\nКраїна входить у першу трійку країн по виробництву золота, срібла, урану, молібдена, титана,$ гіпсу, сірки, кобальту, свинцю.\nКанада є значним експортером пшениці, лісоматеріалів, залізної руди, міді, природного газу, електроенергії, багатьох видів машин і устаткування, аж до космічних засобів зв’язку і ядерних реакторів.\nГоловна сільськогосподарська культура Канади — пшениця (у 1993 р. її збір склав 33 млн. тонн). Інші експортні культури — ячмінь, овес; із технічних — льон, тютюн, рапс. Тваринництво (молочне, мясоне$, птахівництво) дає біля 60% вартості сільськогосподарської продукції.\nДобре розвинуте рибальство: Канаді належить провидне місце у $світі по експорту мороженої риби.\nДовжина залізниць — 94,3 тис. км (1992 р.), автодоріг — 850 тис. км. Велике значення в перевезеннях має судноплавство по Вели$ких озерах і «Глибоководний шлях» по ріці Св. Лаврентія.\nОсновні зовнішньоторговельні па$ртнери Канади:\n§ 1.1.ЗАГальні відомості$ про економіку\nСучасна Канада — країна з високорозвиненою і диверсійною економікою. Її валовий внутрішній продукт (ВВП) — показник, що відбиває сукупну вартість товарів і послуг, зроблених на території країни — на квітень 1997 р. досяг 822,9 млрд.кан.дол. (більше 600 млрд.дол. США). По обсягах цього найважливішого показника Канада$ стійко займає сьоме місце у світі. Про високий життєвий рівень у Канаді, який відповідає рівню її економічного розвитку, свідчить інший показник — розміри ВВП на душу населення — за яким Канада дійсно, істотно відстає від США і Японії, проте випереджає такі країни, як Німеччина, Франція, Великобританія, Італія. Нарешті, по показнику якості життя (так званому індексу людського розвитку) ООН у 1997 р. четвертий рік посп$іль віддає Канаді перше місце у світі. У 1990-е рр. темпи росту канадського ВВП коливалися навколо цифри 2,5% у рік. Н$астільки невисокий темп економічного росту не створює умов для істотного зниження рівня безробіття, що у 1997 р. продовжував залишатися високим, уклавши 9,4% від сукупної робочої сили, що майже в два рази вищій, ніж у Сполучених Штатах.\nАхиллесовой п’ятой Канадської економіки залишається ситуація в області державної заборгованості. У 1996 р. сукупна заборгованість госсектора (тобто борг федерального і провінційних урядів і муніципалітетів) перевищив абсолютний обсяг ВВП Канади досягнувши суми в 800 млрд.кан.дол. У сімці провідних країн Заходу лиш$е в Італії ситуація з заборгованістю меньш благополучна, ніж у Канади. Водночас, до середини 90-х років федеральний і більшість провінційних урядів спромоглися послабити гостроту проблеми, істотно скоротивши дефіцити своїх бюд$жетів і узявши курс на оздоровлення державних фінансів. Проте успіх по цьому напрямку припадає сплачувати дорогу ціну: із року в рік потрішки скорочуються витрати на соціальне забезпечення, охорону здоров’я, тоді як 25% федерального бюджету сьогодні витрачається на обслуговування федерального боргу. Сильною стороною канадської економіки є високий ступінь її інтернаціоналізації. Так, у 1997 р. частка експорту у ВВП Канади д$осягала 40%, істотно перевищивши відповідні експортні показники США, Японії, Німеччини. При цьому, у канадському імпорті постійно зростає частка продукції обробн$ої промисловості, тоді як експорт ресурсів не перевищує сьогодні 25% від сукупного обсягу експорту. Істотно і те, що зовнішня торгівля Канади, завдяки постійному перевищенню експорту над імпортом, призводить до значного позитивного сальдо. (У 1996 р. позитивне сальдо торгівельного балансу Канади склало близько 40 млрд.кан.дол.). У 90-е роки на фоні слабкого споживчого й інвестиційного попиту і скорочення держзамовлень експорт, що динамічно зростає, став основним «мотором» канадської економіки. Водноча$с, канадській зовнішній торгівлі є властивим серйозний дисбаланс — 80% експорту Канади постачається на ринок США. Доступ до американський ринок максимально полегшений угодою про вільну торгівлю (НАФТА), до якого входять США, Канаду, Мексику. $З одного боку, майже безперешкодний доступ до самого прибуткового риноку світу дає канадським виробникам важливі переваги. Але з іншого , однобока залежність Канади від американської економіки загрожує самостійності країни при прийнятті нею економічних рішень. У останні роки темпами, що випереджають, зростає торгівля Канади з країнами азійско-тихоокеанського регіону.\nОсновними товарними поз$иціями канадського експорту є автомобілі й автомобільні запчастини, продукція деревообробної промисловості, наукомістка продукція, продовольство. У імпорті переважають автомобілі, комп’ютери, устаткування.\nІншим параметр$ом інтернаціоналізації канадської економіки є іноземні капіталовкладення. Під контролем іноземного капіталу знаходиться приблизно 20% промислового виробництва Канади. На 1996 р. прямі ін$оземні капіталовкладення в Канаду склали 180 млрд.дол. (При цьому, на американські інвестиції припадає 67% від загальної суми іноземних капіталовкладень). У той же час швидко зростають і канадські капіталовкладення за кордоном: якщо в 1991 р, їхній загальний обсяг складав 91,5 млрд.$дол., та вже 1996 р. він досяг 171 млрд.дол.\nКанада — одна$ з найбільших сільськогосподарських держав світу, третій (після США і Франції) експортер сільськогосподарської продукції на світовий ринок. При цьому частка сільськогосподарського сектора у ВВП Канади невелика — усього 3,5%. Канадське сільське господарство є високопродуктивним і спеціалізованим; основним госп$одарським суб’єктом у ньому залишаються середніх і значних розмірів сімейні ферми, загальна кількість яких у 1994 р. склало 220 тисяч.\nУ найбільших по населенню провінціях Онтаріо і Квебеке переважає м’ясо-молочна спе$ціалізація. При цьому значна частка виробленої тут продукції споживається в самої Канаді. Сільське господарство так званих прерійних провінцій — Манитобы, Саскачевана, Альберт — мають яскраво виражену зернову спеціа$лізацію, причому значна частина зерна іде звідси на експорт. Тут також швидко зростають врожаї соєвих бобів, із яких виробляється олія «Канола», що завоювала світове визнання.\nНа сході країни провінція Нью-Брансуик відома своїми яблуками; острів Принца Едуарда — вирощуванням насінної картоплі. Спеціалізація у виробництві фруктів характерна для південних районів провінції Британська Колумбія, що називають «садо$м Канади». Іншим районом разведения фруктів є південь провінції Онтаріо. Тут є навіть виноградники, продукція яких використовується для виробництва канадських вин.\nДля малонаселених районів канадської півночі велике значення зберігає хутровий промисел. На світовому ринку хутровини Канада залишається головним конкурентом російської продук$ції.\nТрадиційно, провідною галуззю економіки східних провінцій Канади було рибальство. Сьогодні ця галузь переживає глибоку кризу, обумовлений виснаженням $рибних ресурсів у прилягаючих до канадського узбережжя водах Атлантичного океану. Водночас, рибальство розвивається на тихоокеанському узбережжі Канади.\nНайважливішою галуззю канадської економіки залишається лісове господарство. Достатньо сказати, що вартість продукції цієї галузі (без наступної промислової деревообробки) перевищує вартість усієї сільськогосподарської продукції Канади: у 1995 р. продукція лісового комплексу склала 27,3 млрд.дол., тоді як продукція сільського господарства — 26,7 млрд.дол. виробнича деревина йде н$а експорт і є сировиною для деревообробної і паперової промисловості. Найбільше значення лісове господа$рство має для провінції Британська Колумбія, Онтаріо, Квебек. У останні роки чільні в цій галузі компанії під тиском руху Зелених і обмежувальних правових норм виявляють зростаючий інтерес до перенесення своєї діяльності за кордон.\nКанада має багаті і різноманітні природні ресурси, будь-то нафта, природний газ, залізна руда, кольорові і дорогоцінні метали, уран, вугілля гідроенергетичний потенціал, нарешті$ потенціал прісної води.\nЕксплуатація деяких ресурсів, як наприклад, великіх родовищ нафтоносних сланців, практично не розпочиналася. Продовжується інтенсивна геологічна розвідка корисних копалин на півночі Канади. Найбільше значення для економіки країни має видобуток нафти і природного газу в провінції Альберта, що забезпечує Канаді роль нетто-експортера цих найважливіших видів енергетичної сировини. У найближчі роки планує$ться в промислових обсягах почати видобуток нафти на родовищі «Іберніа», розташованому на атлантичному шельфі$ Канади.\nІстотне значення для економіки країни має також видобуток вугілля і, особливо, — широке використання гідроенергетичного потенціалу. На півострові Лабрадор розташований найбільший у світі каскад гідроенергетичних станцій «Ла-Гранд». Ставка на профілюючий розвиток гідроенергетики, що дає 70% всієї електроенергії Канади, призвела до того, що сьогодні Канада обладає однією з найдешевших електроенергій серед розвитих країн Заходу, а ц$е є найважливішою конкурентною перевагою економіки країни. Крім того, канадська електроенергія в промислових масштабах експортується в США. У видобувній промисловості Канади істотне значення має експлуатація родовищ золота (Онтаріо, Квебек) нікелю (Онтаріо), залізної руди (Ньюфаундленд). редкоземельных металів (Юкон), міді (Онтаріо, Британська Колумбія). У останні роки$ в силу ряду причин помітно скоротилося виробництво азбес$ту й урану.\nУ цілому, на частку паливно-енергетичного комплексу припадає більш 3,5%, а на частку видобувної промисловості — біля 5,5% усього ВВП Канади. Обробна промисловість. На частку обробної промисловості припадає ледве більше 18% ВВП Канади. По вартісному обсязі зробленої продукції най$важливішими її галузями є: транспортне машинобудування (насамперед автомобілебудування), деревообробка, паперова і поліграфічна промисловість, металообробка, харчова і хімічна промисловість, машинобудування.\nКанадська промисловість багато в чому продовжує спеціалізуватися на переробці що добувається ресурсів і продукції сільського господарства. $Проте ступінь переробки постійно зростає, про що свідчить тенденція до збільшення частки доданої вартості у валовій продукції обробної промисловості.\nВажливої особливість машинобудівної галузі є її орієнтація на обслуговування потреб ресурсного комплексу країни. Канада є одним із світових лідерів у виробництві буровой і шахтної техніки, технології і ноу-хау в сфе$рі видобувної промисловості, гідротурбін, устаткування для лісової і деревообробної промисловості.\nОсобливістю канадського автомобілебудування є його тісна кооперація з американськими виробниками — на канадських автомобільних заводах налагоджений масовий випуск автомобільних вузлів, що потім проходять складання в Дет$ройті. Сектором канадської обробної, що щвидко развивается, промисловості є високотехнологічні галузі — телекомунікаційна, аерокосмічна, фармацевтична, лазерна промисловість і атомна енергетика. Продукція цих галузей, будь-то засоби супутникової і волоконнооптичного зв’язку, літаки, лікарські препарати, реактори типу «Канду», користуються заслуженим визнанням у усьому світі.\nУ самі останні роки динамічно розвивається канадська електроніка (вироб$ництво комп’ютерів і комп’ютерних чипов). Проте дотепер попит канадського ринку на електроніку задовольняється в основному за рахунок імпорту.\nНа регіональному рівні промисловим і економічним «серцем» Канади залишається господарський комплекс провінцій Онтаріо і Квебек. На Онтаріо припадає більш 50% канадської промислової продукції і 42% ВВП Канади. На Квебек, $відповідно, — 22% і 23%. У силу більш низьких, ніж у цілому по Канаді, темпів економічного росту, частка економіки Квебека у ВВП Канади виявляє тенденцію до поступового зниження. Капітали і робітничі місця поступово переміщаються з Квебека в Онтаріо, що зміцнює і без того лідируючі позиції цієї провінції в канадській економіці. Відповідно, знижується економічне з$начення Монреаля (провінція Квебек) і зростає і без того переважна роль Торонто (Онтаріо) в економічному житті всієї країни. Водночас, на заході Канади високими темпами розвивається економіка провінції Британська Колумбія. Економічний центр цієї провінції — м.Ванкувер — перетворює$ться у важливий «полюс росту» всього азійсько-тихоокеанського регіону.\nСитуація в економіці Альберти у визначній мірі залежить від кон’юнктури на нафтогазовому рику. будь-яке підвищення цін на енергоносії стимулює її розвиток, тоді як їхнє зниження породжує стагнаційні явища. Узяті разом, чотири вищезгадані провінції виробляють більш 90% промислової продукції і біля 88% ВВП усієї Канади. У той же ч$ас економічна вага чотирьох східних провінцій (Ньюфаундленд, о-в Принца Едуарда, Нью-Брансуик, Нова Шотландія) дуже незначна — ледве більше 5% ВВП Канади. Для економіки двох прерійних провінцій — Манітобы і Саскачевана — характерна$ яскраво виражена сільськогосподарська спеціалізація, при незначному розвитку обробної промисловості.\nУ цілому, для канадської економіки характерний довгостроковий процес переміщення центру її ваги зі сходу на захід. Природньо, цей процес впливає на спрямованість внутриканадских міграцій населення, (також із сходу на захід), динаміку пропозиції робочих місць і міжпровінційні розходження в рівнях безробіття. Так, у найбільшій мірі від безробіття страждає сама східна провінція Канади — Ньюфаундленд, де її рівень $коливається навколо оцінки в 20% робочої сили, високої залишається безробіття в Квебеке — 12,4% у 1996 р., тоді як в Онтаріо вона в тому ж році була істотно нижче — 9,1%, $а в Альбертові складала «усього » 7,2%. Показові також дані по географічних змінах ринку робочої сили. Наприклад, у 1996 р. у Квебеке загальне число робочих місць скоротилося на 0,8%, тоді як в Онтаріо воно зросло за той же рік на 1,8%, в Альбертові — на 2,6%, у Британської Колумбії — на 2,9%.\nВтім, перспективи на одержання роботи в Канаді залежать не тільки від географічного чинника. Важливі насамперед рівень і специфіка кваліфікації. Так, за періо$д 1992-94 р. 78% усіх робочих місць по Канаді в цілому одержали особи, що працюють на комп’ютері або володіють комп’ютерній письменності і тільки 5% нових робочих місць дісталося некваліфікованим робітникам.\nЗа даними на початок 1998 р., чисельність економічно активного населення — воно включає зайнятих і безробітних, що починають активні спроби пр$ацевлаштування — складало деяким більш 15 млн. чоловік.\nЗайняте населення нараховувало приблизно 13,6 млн. До цієї категорії ст$атистика відносить усіх працездатних громадян, що виконують роботу за винагороду протягом повного або неповного робочого дня (тижня); мають оплачувану роботу, але тимчасово відсутні в зв’язку з хворобою, відпусткою, фаховим навчанням, тимчасовим припиненням виробництва, страйком і деякими іншими причинами; самостійно забезпечують себе робот$ою (індивідуальна трудова діяльність, включаючи підприємництво, роботу на сімейній фірмі і т.п.) Чисельність безробітних складала на початку 1998 р. біля 1,4 млн. чоловік. Безробітними визнаються працездатні громадяни, не зайняті і які не мають заробітків, що активно шукають роботу. На відміну від українського законодавства, канадське не потребує, щоб для одержання статусу безробі$тного громадянину,що шукає роботу, обов’язково реєструвався в державній службі зайнятості. Чисельність зайнятих і безробітних у Канаді виявляється в результаті щомісячно проведених спеціальних вибіркових опитуваннь населення. Водночас, для одержання різноманітного роду допомоги з боку співробітників служби зайнятості необхідна реєстрація в центрах зайнятості, що$ є у всіх більш-меньш значних населених пунктах.\nУ Канаді достатньо широко поширена зайнятість на неповний робочий день або тиждень. У такому режимі — тобто менше 20 годин на тиждень — 1996-1997 р. працювали біля 20% зайнятих. У$ галузях матеріального виробництва не цілком зайнятих мало, а середня тривалість робочого тижня складає 39-40 годин. У невиробничій сфері,навідміну від виробничої, з$айнятість протягом неповного робочого дня або тижня – є розповсюдженим явищем . Середня тривалість робочого тижня зайнятих у торгівлі, банківсько-фінансовому секторі, у сфері послуг і охорони здоров’я складає 25-26 годин.Розподіл зайнятих по галузях господарства типово для розвинутої ринкової економіки. У сфері матеріального виробництва працює менше 24% загального числа зайнятих, у галузях $сфери послуг, відповідно — більш 76% усіх зайнятих.\nЗайнятість у державному секторі економіки досягла свого піку у 1992 р. — тоді на підприємствах і $в організаціях федерального, провінційного і муніципального рівня працювало біля 2,7 млн. чоловік. У наступні чотири роки в зв’язку з проведеної федеральною і провінційною владою політикою «скорочення державного сектора», чисельність зайнятих у ньому робітників зменшилася майже на 150 тисяч чоловік. За той же період чисельність працюючих у приватному секторі економіки зросла майже на 1 м$лн. чоловік.\nПримітно, що найбільш швидкозростаючою категорією робітників в останні роки є «самозайняті» — люди, що самостійно забезпечують себе роботою. Протягом 1992-$1996 р. чисельність найманих робітників у приватному секторі економіки збільшилася на 7%, а чисельність самостійних робітників — на 17%. У середньому вони тепер складають приблизно 1/5 усіх працюючих у недержавному секторі. Проте в ряді професій, особливо сере$д висококваліфікованих спеціалістів, вони складають переважну більшість. Індивідуальна трудова діяльність особливо широко поширена серед робітників медичних професій (нею зайнято біля 80% зубних лікарів і техніків, приблизно 60% терапевтів і хірургів), юристів, архітекторів, робітників мистецтва. Звертає на себе увагу той факт, що іммігранти більш схильні до індивідуальної трудової діяльності, серед них частка забезпечуючих себе роботою самостійно приблизно в півтора рази вища, ніж серед уроджених канадц$ів\nБезробіття — одна з найбільш гострих проблем сучасної Канади. У 19$90-1994 р. її середньорічний рівень значно перевищував 10% економічно активного населення. У 1997 р. він склав 9,6% у порівнянні з 5,4% у США. Причому, якщо в Сполучених Штатах зайнятість після попереднього десятиліття економічного спаду швидко відновилася і продовжувала рости, то в Канаді вона тільки в кінця 1997 р. відновилася до рівня 1989 р. Водночас у деяких західноєвропейських країнах$ — членах групи семи становище на ринку праці не краще, а рівень безробіття вище, ніж у Канаді.\nТака ситуація, що називають «кризою зайнятості», склалася у Канаді внаслідок декількох причин. По-перше це пов’язано з впливом на кана$дську економіку лібералізації міжнародної торгівлі. Умови конкурентної боротьби для канадських виробників помітно ускладнилися як на зовнішніх, так і на внутрішніх ринках після вступу в силу в 1989 р. угоди про вільну торгівлю із США і розширення з 1994 р. зони вільної торгівлі на весь північноамериканський континент. Зниження витрат на робочу с$илу шляхом скорочення персоналу було, а в ряді галузей і залишається для канадських корпорацій одним із головних засобів підвищення ефективності виробництва і зміцнення конкурентних позицій. По-друге зайнятість повільно зростає через проведення федеральним урядом і владою провінцій політики «бюджетної економії», скорочення участі госсектора у виробництві товарів і послуг$. Якщо хвиля масових скорочень персоналу в приватному секторі економіки до 1995-1996 р. помітно спала, те в державному секторі саме на ці роки прийшовся пік звільнень.\nСлід зазначити, що найбільші складності з працевлаштуванням відчуває молодь у віці від 15 до 24 рок$ів. На початку 1998 р. частка безробітных у даній віковій категорії робочої сили $досягала 16%, тоді як цей показник для робітників 25 років і більше був нижче 8%.\nУ 1990-1996 р. реальні (з урахуванням інфляції) сукупні прибутки канадців зростали повільно. При цьому реальні розпоряджувані прибутки в розрахунку на душу населення — тобто засоби, що залишаються в розпорядженні середньостатистичного громадянина після сплати податків і обов’язкових внесків — скорочувалися з року в рік. У 1996 р. вони були на 8% нижче, ніж у 1989 р. Лише в 1997 $р. намітилося деяке підвищення реальних розпоряджуваних прибутків.\nТака ситуація склалася насамперед через повільний ріст заробітної плати, на якій припадає більш двох третин сукупних прибутків населення. Тривалий період високого безробіття, через $впровадження приватними корпораціями заходів для зниження витрат на робочу силу і політики бюджетних обмежень у госсекторі різко загальмували збільшення трудових прибутків. У 1991, 1993 і 1995 р. вартість життя зростали швидше, ніж погодинні заробітки, хоча темпи інфляції з 1993 р. не перевищували 2% у $рік.\nРобітники без спеціального фахового підготуванн$я — 15. 000-35.000\nІнженери — 60.000-10$0.000\nІнвестиційні прибутки — а до їхнього числа відносяться прибутки від вкладень у цінні папери приватних корпорацій і виплати по державних боргових зобов’язаннях — складають в останні роки приблизно 10% сукупних через значне зниження процентних ставок. Згідно з прогнозами, у 1998 р. ставки будуть поступово зростати, що збільшить прибутковість вкладень у дер$жавні цінні папери.\nПрибутки населення у формі соціальних трансфертів — пенсій, різноманітного роду посібників — будуть, очевидно, поступово зменшуватися. Це пов’язано з проведеної федеральною і провінційною владою політику»оздоровлення державних фінансів» і переглядом принципів здійснення основних соціальних програм. Розміри більшості видів посібників по соціа$льній допомозі або не зростають, або декілька скорочуються. У більшості провінцій затверджені більш суво$рі, ніж колись критерії надання соціальних посібників\nПодаткова система в Канаді має триступінчасту структуру, що відповідає схемі організації виконавчої влади. Кожний із трьох рівнів влади — (1) федеральний уряд. ($2) уряди дев’ятьох провінцій і двох територій, (3) муніципалітети — формують власний бюджет, встановлюючи податки й інші збори. Отримані засоби витрачаються відповідно до консти$туційно закріплених повноважень.\nУ федеральному оподатковуванні головну роль грають прямі податки на прибутки населення — податок на прибутки фізичних осіб і обов’язкових внесків у державний фонд страхування зайнятості і державний пенсійний фонд. У 1997 р. на них припадало порядку 60% усіх надходжень у федеральний бюджет. Наступна по розміру стаття його прибутків — непрямі подат$ки (біля 23%), із котрих найбільше «вагою» податок на товари і послуги. Податки на прибутки юридичних осіб включають податок на прибуток корпорацій і податок на капітал великих корпорацій. У сумі вони дають біля 15,5$% прибутків федерального бюджету.\nПрибутки місцевих органів влади приблизно на 47% утворюються за рахунок місцевих непрямих податків і продажі різноманітних ліцензій і дозволів. Ще 47% дають трансферти уряду провінції, на території якої розташований той або інший муніципальний округ. Невеличкі субсидії надход$ять цільовим призначенням і від федерального уряду.\nНижче дані деякі зведення про розміри і засоби сплати$ основних видів податків.\nФедеральний податок на прибутки фізичних осіб (federal personal income tax) і провінційний податок на прибутки фізичних осіб (provincial personal income tax). Платяться безпосередньо фізичною особою або некорпорованим бізнесом один разом у рік із загальної суми прибутків із усіх джерел. У 1997 р. шкала федерального податку виглядала в такий спосіб: 17% на річний прибуток у розмірі до 29 590 доларів; 26% на прибутки в$ід 29 590 до 59 180 доларів; 29% на прибутки понад 59 180 долари.\nВ усіх провінціях, за винятком Квебека, провінційний податок на прибутки фізичних осіб (скорочено — PPIT) стягається по ставках, що обчислюються як відсоток від аналогічного федерального податку. Ставки РРIТ у різноманітних провінціях неоднакові — вони коливаються від 43% у Північних територіях до 60% у Ньюфаундленді, проте в більшо$сті провінцій вони встановлені в інтервалі 50-55%.За згодою між двома рівнями влади збір провінційних прибуткових податків здійснює федеральна податкова служба на підставі даних, включених$ громадянами в декларацію про прибутки. Зібрані засоби потім передаються в бюджети провінцій.\nІндивідуальні платники податків можуть скористатися цілим переліком пільг. Майже усі вони мають форму знижок із роз$рахункових сум самих прибуткових податків.При цьому з метою спрощення розрахунків після реформи 1988 р. у Канаді усунутий мінімальний не оподатковуваний податком прибуток і відрахування з оподаткованих сум.\nНа усіх без винятку платників податків поширюється так називана базова знижка (basic personal tax credit). Вона зменшує підлягаючу сплаті суму прибуткових податків на більш ніж 1 тис. доларів і, відповідно, фактично звільняє від цих податків найбільше низькоприбу$ткові прошарки населення. Крім того існують додаткові знижки для громадян старше 65 років, для інвалідів і осіб, що мають на утриманні інвалідів, для самотніх матерів і батьків. Знижки з прибуткових податків даються також одержувачам різноманітних видів пенсій і посібників по безробіттю. Існують знижки в зв’язку з витратами на освіту і послуги медичного характеру. $\nУ цілому система пільг достатньо складна, а щорічна податкова декларація — так називана «блакитна книга» («blue book») являє собою багатосторінкову бро$шуру, що містить великий обсяг інструкцій, роз’яснень і таблиць. Податкові декларації оформляють абсолютну більшість канадських громадян, за винятком самих малозабезпечених. Водночас, податкову декларацію можуть запропонувати заповнити і людині, що прибула в Канаду з тимчасовою трудовою візою і працюючій там за плату. Декларація повинна бути зап$овнена і подана в податкову службу до 30 квітня. У її включають відомості про прибутки за попередній фінансовий рік, а також дані, необхідні для одержання знижок із прибуткових податків. Фінансовий рік у Канаді починається 1 квітня і закінчується 31 березня.\nДо числа прямих податків, що сплачуються як особистий прибутковий аб$о корпораційний, відноситься податок на приріст капітальних активів (capital gains tax). Їм оподатковується прибуток, отриманий від різноманітних операцій із майном — продажі або обміну земельних ділянок, будівель, цінних паперів і т$.п. Крім того після скасування в 1972 р. федерального податку на спадщину і введення податоку на приріст капітальних активів сплачується при переході майна від одного власника до іншого. У оподаткований прибуток включається три чверті суми, що складає різницю між ринковою ціною і ціною придбання.\nОбов’язкові внески в державний фонд страхування зайнятості і державного пенсійного фонду відчисляється у формі відрахування з заробітної плати. При відрахуванні засобів у фонд зайнятості роботодавці щомісяця сплачують 4,06 долара з кожних 100 доларів фонду заробітної плати. У робі$тників відраховуються суми з розрахунку 2,9$0 долар на кожн 100 долар заробітоку. Внески в державний пенсійний фонд відраховуються по ставці 5,6% від суми заробітку (до 2003 р. ставка буде поступово піднята до 9,9%). Від сплати пенсійних внесків звільнені робітники, що одержують менше 3,5 тис. доларів у рік. Водночас такі внески н$е стягаються і із сум, що перевищують визначений максимум. У 1997 р. він був установлений на рівні 39000 доларів у рік.\nФедеральний податок на товари і послуги (goods and services tax — скорочено GST). Аналогічний податку з додаткової вартості, але фактично його сплачує кінцевий споживач по ставці 7%. придбаючи різноманітні товари або платячи за проживання в готелі, послуги хімчисток, перукарень, фотоательє і т.п. треба мати на увазі, що до ціни, зазначеної в прейскуранті варто додати ще 7% податку GST. На товарних чеках або квит$анціях за послуги він буде зазначений окремим рядком. Помітний виняток складають продукти харчування і ліки, плата за проїзд у$ міському суспільному транспорті — на них GST не поширюється. При покупці тих товарів і послуг, на які податок GST установлений, його сплачують усі без винятку споживачі. Проте, якщо Ви прибули в Канаду на термін до трьох місяців і після візиту в цю країну повертаєтеся на постійне місце проживання, то за певних умов є можливість одержати повернення $коштів, витрачених на сплату GST. Це робиться відповідно до програми повернення податків (Tax Refund Program).\nПровінційні податки на продажі(provincial sales tax — скорочено PST) аналогічні федеральному GST. Вони стягаються по різноманітних ставках у всіх провінціях, крім Альберти. Ставки PST коливаються від$ 6% у Британської Колумбії до 12% у Ньюфаундленді. Так само як GST, податок PST указується на товарних чеках окремим рядком і сплачується споживачами товарів і послуг як додаток до ціни. У якості міри заохочення іноземного туризму влади провінцій Квебек і Манитоба приєдналися до федеральної програми повернення іноземним громадянам сум, сплачених у виді податків PST при покупці товар$ів і послуг у Канаді.\nФедеральний податок на прибутки корпорацій (federal corporate incom$e tax). сплачується безпосередньо корпораціями на підставі щорічно поданих ними фінансових звітів. Базова ставка податку складає 29%. Більш пільговим режимом оподатковування користуються тільки дві категорії компаній. По-перше, це підприємства обробної промисловості — для них податок установлений на рівні 21%. По-друге, підприємства малого бізнесу в будь-якій галузі сплачують податок по ставці 12%.\nПровінційний податок на прибутки корпорацій (provi$ncial corporate income tax) стягається в провінціях по різноманітних ставках, рівень яких коливається від 5 до 17%.\nОсновний із муніципальних податків ( а усі вони ставляться до розряду непрямих) — податок на нерухому власність (real estate tax). Він сплачується власниками не$рухомості як деякий, установлений конкретним муніципалітетом відсоток від її вартості. У ряді провінц$ій муніципалітетам надане право збирати додаткові податки на продажі спиртного, при стягуванні плати за послуги готелів і ресторанів. Значну частину надходжень у бюджети муніципалітетів — у середньому приблизно половину — складає плата за різноманітного роду ліцензії і дозволи.\nУ цілому сучасна податкова система Канади достатньо типова для держав із розвитою ринковою економікою. За рівнем оподатковування корпорацій Канада займає серединне становище серед семи провідних індустріальних країн. Сумарна $федерально-провінційна ставка податку на прибутки корпорацій складає в Канаді біля 42%, при 39-40% у США, біля 30% у Франції і Великобританії, більш 50% у Японії, Німеччини й Італії.\nЗа рівнем оподатковування фізичних осіб Канада займає серед країн Групи семи одне з перших місць. Водночас, гнучка система інтеграції особистого прибуткового і корпораційного податків дозволяє уникати$ подвійного обкладення прибутку, щ$о має місце в США. У 1996-1997 р. такі провінції як Онтаріо, Нова Шотландія, Нью-Брансуік і Британська Колумбія знизили ставки прибуткових податків і мають намір продовжувати аналогічні реформи в майбутньому. Найбільш рішуче це робить уряд провінції Онтаріо: у 1998 р. ставка податку на прибутки фізичних осіб знижена до 45% від рівня аналогічного федерального податку (49% у 1996 р.), а$ в 1999 р. вона опуститься до 40,5%.\nЗа станом на 1997 р. проживаюча в Онтаріо сім’я з чотирьох осіб із двома дітьми й одним непрацюючим чоловіком повинна була виплатити податки в такому розмірі. При річному прибутку порядку 56 тис. доларів (п$риблизно такий був прибуток середньостатистичної канадської сім’ї) на сплату всіх податків і обов’язкових внесків пішло приблизно 27 тис. доларів. Сім’я аналогічного складу з річним прибутком у 100 тис. доларів повинна була виплатити у виді податків і обов’язкових внесків більш 36 тис. доларів.\nУ роздрібній торгівлі споживчими непродовольчими товарами в Канаді домінуючі пози$ції займають три фірми — «Сіерз» (Sears), «Бей» (The Bay) і «Ітонз» (Eaton’s). У сумі, їм належать більш 300 найбільших універмагів на всій території країни.\nДруге важливе рівення роздрібної торгівлі подане також універсальними магазинами, але орієнтованими на покупця з низь$кими і середніми прибутками. Прикладами компаній цього типу є «Кей-Март» (K-Mart) і «Зеллерз» (Zellers). Не дуже давно в цьому сегменті ринку з’явилися і конкуренти із США, зокрема, одна з найбільших американських компаній «Уол-Март» (Wal-Mart), що створила в Канаді розгалужену мережу своїх магазинів. На небагатих покупців розраховані і магазини так званого дисконтного ланцюга, такі як «Прайс Клаба» (Price Club) і «КостКо» (CostCo), що пропонують покупцям не настільки різноманітний набір т$оварів, як інші універсальні магазини, проте по значно більш низьких цінах.\nВ області торгівлі продовольчими товарами також очолює дуже вузьке коло торгових компаній — Loblaws, Loeb, Steinberg, Provigo, Dominion$, Safeway, A & P, що мають мережу магазинів по всій країні. Loblaws, до того ж, є найбільшим у Канаді імпортером продовольчих товарів з-за кордону.\nПромтоварні магазини і супермаркети працюють звичайно з 9.00 — 9.30 — 10.00 часів ранку до 17.00 — 18.00, у четвер і п’ятницю — до 21.00. Деякі магазини — особливо у великих містах, відкриті й у неділю (як правило з 12.00 до 17.00 часів). Часи роботи продовол$ьчих магазинів ще більш зручні для покупців: багато хто з них працюють до 22.00 — 23.00 часів, а те й цілодобово.\n§2.$1.ВІДНОСИНИ КАНАДИ ІЗ США\n§2.1.1.Переваги економiчних вiдносин з США.\nКанада з 1994 року постійно одержує самі високі оцінки по розраховуваному ООН індексу якості життя людей. По принадності інвестиційного клімату вона зараз входить у першу «п’ятірку» у світі. Деякі експерти вважають, що причина економічних успіхів Канади — у її сусідстві зі$ Сполученими Штатами. Наприкінці 90-х років тісні господарські зв’язки із самої потужної і передової в технологічному відношенні державою захистили Канаду від «азіатської кризи», а потім прискорили підйом в економіці.У нове тисячоріччя Канада вступає в «відмінній формі». Період безупинного росту економіки триває майже $25 кварталів підряд, чого не спостерігалося з часів попереднього «технологічного бума» наприкінці 60-$х. Правда, у США підйом триває на цілих 100 кварталів довше. Так чи інакше, але по темпах економічного росту Канада в останні роки була в лідерах разом із США, опережаючи всі інші країни «великої сімки».Інші рекордні показники говорять про «гарне здоров’я» державних фінансів. До початку 1998 р. Канада перший у Групі семи ліквідувала дефіцит федерального бюджету. З тих пір прибутки уряду три роки підряд істотно перевершують витрати. У 2000 р. бюджетний про$фіцит у розмірі 12,3 млрд. дол. — найбільший за всю історію країни. За прогнозами міністерства фінансів, протягом найближчих п’ятьох років федеральні профіциты $будуть складати приблизно 10,6 млрд. дол.\nІ ще один показник економічних успіхів — бум у зовнішній торгівлі. За минуле десятиліття обсяг канадського експорту більш ніж подвоївся. При цьому поліпшилася його структура: частка машин і устаткування (включаючи продукцію автомобілебудування) підвищилася з 28% у 1980 р. до 45% у 2000 р.Зв’язку з зовнішнім світом завжди багато значили для Канади, а в епоху глобалізації її економіка стала однієї і$з самих «відкритих». На порозі нового тисячоріччя сумарний обсяг експорту й імпорту досягає майже 85% від ВВП, у порівнянні з 25% у США.Водночас орієнтаці$я на південного сусіду не послабла, а посилилася. У США як і раніше направляється не менше 80% канадського експорту, але тепер він складає приблизно третину ВВП Канади, у порівнянні з 15% у 1989 р. Онтаріо експортує в США цілих 40% усіх вироблених у провінції товарів і послуг.Така прив’язка до одного торгового партнера, звісно ж, робить Канаду дуже залежної від усього того, що відбувається в с$усідній країні. Поки там продовжується небувалий підйом, виняткове партнерство приносить Канаді більше вигод, чим втрат. Проте не можна сказати, що ці вигоди дістаються легко і без наслідків.\nЧерез величезну різницю в господарському потенціалі обох країн, тісна прив’язка Канади до економіки США вже давно набула характеру залежності. У 1970-т$і і початку 1980-х років канадський уряд намагався її послабити, створюючи обмеження для діяльності іноземних компаній і підтримуючи національні. Проте вступивша в силу з 1989 р. угода про вільну торг$івлю між Канадою і США поклала кінець такій «нерівності» у правах інвесторів. Обидві держави взяли на себе зобов’язання сприяти свободі прямування капіталів, товарів, послуг і робітників у рамках інтеграційної спілки. У 1994 р. за договором НАФТА до нього приєдналася Мексика. У результаті на Північноамериканському континенті формується самий значний у світі регі$ональний господарський комплекс. А разом із революцією в інформаційних технологіях усе змінюється настільки, що ні корпорації, ні влади, ні громадяни не можуть жити і діяти як і раніше, якщо не хочуть «вилетіти із сідла».З одного боку, для канадських підприємців відчиняються нові можливості більш вільн$ого доступу на великі ринки сусідів. З іншого, усуваються і бар’єри для зовнішніх конкурентів, особливо з країн-партнерів по НАФТА. Договори про вільну торгівлю забороняють багато які з традиційних методів державного регулювання. А ділове коло Канади жадає від уряду встановити подібні з чинними в США «правила гри» для бізнесу $- знизити податки, послабити регламентацію діяльності приватних підприємців, переглянути соціальну політику. Спочатку проблеми пристосування до режиму вільної торгівлі явно переважали над перевагами доступу до нових ринків. Через це наслідоки циклічної кризи, що вразили економіку обох сусідніх країн у 1990-1991 р., виявилися для Канади набагато тяжчими, ніж для США.Зростоння конкуренції змушує$ канадські компанії здійснювати реструктуризацію — тобто змінювати масштаби і спеціалізацію бізнесу, вкладати великі засоби у відновлення технологій і методів керування. За даними експертів Банку Канади, у минулому десятилітті реструктуризацію проводили майже 90% компаній у різноманітних галузях і регі$онах країни. Причому менеджери ринулися в першу чергу знизити витрати, позбутися від менше прибуткових виробництв і зменшити потреби в робітниках. Їхня чисельність скоротили 45% компаній, а ще 17% спочатку теж звільняли робітників, а наймати нових почали тільки через декілька років.\nВодночас, правила вільної торгівлі і важкий тягар бюджетних дефіцитів змушують влади федерального і $провінційного рівня радикально змінювати економічну політику. Основні напрямки реформ — приватизац$ія, згортання масштабів регулювання, комерціалізація діяльності державних відомств. У період між 1993 і 1998 р. реальний обсяг державних витрат і інвестицій скорочувався.Поряд із цим центральний банк у першій половині 90-х років направив свої зусилля на боротьбу з інфляцією й оздоровлення державних фінансів. Незважаючи на величезне безробіття, від задушливе виробництво політики «дорогого кредиту» відмовилися тільки наприкінці 1995 р., післ$я того, як темпи інфляції протягом трьох років трималися нижче 2%.У результаті всього цього економіка Канади до 1997 р. росла повільно і з перебоями. І, дійсно, головним локомотивом росту тоді був зростаючий експорт у США, але внутрішній попит залишався анемічним. Рівень безробіття ще протягом декількох років після кризи тримався біля 10 -11% і був майже удв$ічі вище, ніж у США.Відповідно, і прибутки населення в обох країнах у 90-ті роки змінювалися по-різному. У Канаді середні прибутки з урахуванням інфляції і після сплати податків падали протягом восьми $років і до 1997 скоротилися на 7%. А в США вони в цей час зросли на 9%.Тільки наприкінці 90-х років ситуація в Канаді перемінилася на краще, і бюджети більшості сімей повернулися до рівня десятилітньої давнини. Завдяки здешевленню кредиту, пожвавилися інвестиції і споживчий попит. Почався підйом у житловому будівни$цтві, і маси «середніх» канадців змогли дозволити собі одержувати нові автомобілі, меблі, побутову техніку й інші товари тривалого користування.\nТаким чином, пристосовуючись до свободи торгівлі й інвестицій, Канада в 90-ті роки пережила дуже важкий етап перебудови. І можна з упевненістю сказати, що сьогоднішні економічні рекорди дісталися канадцям дорогою ціною, а не просто тому, що «завдяки історії з географією» їм «пощ$астило» жити поруч із могутнім південним сусідою.\n§2.1.3.Економіка Канади по відношенню до економіки США.\nМаючи одного головного економічного партнера і конкурента, Канада змушена постійно порі$внювати власні успіхи з його досягненнями. На фоні інших країн «великої сімки» основні показники господарського розвитку Канади виглядають зараз дуже видатними. Проте на фоні США деякі з них викликають хвилювання навіть у самих стійких прихильників лібералізації торгово-інвестиційного режиму.Розрив в рівнях продуктивності праці не скорочується. Конкурентноздатність канадських товар$ів на ринках США підтримується насамперед завдяки низькому курсу канадського долара стосовно американського, а не росту продуктивності праці. По оцінках міністерства промисловості Канади, у 1999 році її середній рівень у країні відставав від американського на 20%. Насамперед тому, що канадські підприємці не виявляють достатньої (знову ж у порівнянні з американсь$кими партнерами-конкурентами) активності в розробці і впровадженні у виробництво нових ідей, продуктів і технологій.Почасти це відставання компенсується за рахунок державних витрат на наукові дослідження. Тому Канада займає третє місце у світі (після США і Японії) по загальному обсязі таких витрат у розрахунку на душу населення. Примітно, що $держава в Канаді надає дуже щедрі по міжнародних стандартах податкові стимули для інноваційної діяльності підприємців. Проте, при більш високому, ніж у США, рівні податків на прибуток, особливо в галузях непромислового сектора, це створює специфічну ситуацію: приватним корпораціям вигідно здійснювати дослідження в Канаді, але реалізовувати їхні рез$ультати вигідніше за кордоном. У зв’язку з цим економічні експерти, зокрема, представники ОЕСР рекомендують уряду Канади здійснити реформи в системі оподатковування корпорацій, поєднуючи їх із посиленням захисту прав $на інтелектуальну власність і підтримкою інноваційної діяльності.Інший привід для хвилювнь- неадекватна, на думку канадських експертів, частка країни в міжнародних потоках прямих інвестицій. Відповідно до досліджень міжнародних консалтінгових ко$мпаній, умови інвестування в значних канадських містах по сукупності більш вигідні, ніж в американських. Проте, Канада залишається в тіні і рідко потрапляє в поле зору багатьох значних інвесторів із Західної Європи і Японії.\nУ той же час канадські інвестори діють за кордоном дуже активно. У останні два десятиліття вивіз капіталу з країни швидко збільшувався. Більш того, починаючи з 1995 р. із Канади “іде” більше прямих інвестицій$, ніж вона одержує з-за кордону.\nПровідною сферою інтересів канадських інвесторів залишаються США, хоча туди тепер направляється біля 53% капіталу що вив$озиться з країни в порівнянні з 62% у 1980 р. И усе ж, якщо по розмірах ВВП Канада майже в 12 разів поступається своєму головному партнеру, те її прямі інвестиції в США в останні роки лише на одну третину менші сум, вкладених американськими інвесторами в економіку північного сусіди. Утворюється тенденція, що потужне тяжіння самої бага$тої країни світу відриває від Канади увагу не тільки японських і європейських, але і власне канадських інвесторів. А кожний інвестований за кордон або не отриманий відтіля мільярд доларів інвестицій оцінюється приблизно в 45 тисяч «загублених» робочих місць.\nНа порозі нового сторіття реальні середні прибутки канадців виявилися приблизно на одну третину нижчі,$ ніж у американців, тоді як у 80-ті роки розрив був 25%. Проте загальна картина розходжень у рівні і якості життя в двох країнах набагато складніша. Наприклад, у США набагато глибші соціальні контрасти і, насамперед, нерівність у рівні життя різноманітних груп насе$лення. Узаконені в Канаді принципи організації соціальних програм і перерозподіли прибутків через держбюджет ближче до західноєвропейської моделі. Однієї з$ найефективніших у світі визнана канадська модель федералізму, що згладжує соціально-економічну нерівність між жителями різноманітних регіонів. У останні роки в Канаді, унаслідок приватизації і дерегулювання, безумовно, зростає участь недержавних підприємств і організацій у наданні суспільних послуг, створенні об’єктів інфраструктури і керуванні ними. Проте, федеральний уряд, провінційні і місцеві влади продовжують грати дуже активну роль у господарському і соціальному житті країни. Навчання в канадських університетах і коледжах, що фінансуються переважно за державний рахунок, обходиться набагато дешевше, $ніж в американських. Завдяки цьому, частка молоді, що продовжує після школи $навчання у вузах, в останні два десятиліття стала в обох країнах однакової. Середній освітній рівень канадців поки ще нижче, але він поступово наближається до рівня самої багатої країни світу. По показниках здоров’я нації Канада обганяє США. Головну роль у цьому грає чинна з початку 70-х років система охорони $здоров’я, завдяки котрій широкий спектр високоякісних медичних послуг надається населенню безкоштовно.\nНарешті, важливо і те, що реальна купівельна спроможність канадського долара помітно вище того курсу, по якому він обмінюється на американський долар на валютних ринках. У 2000 р. по купівельній спроможності один канадський долар дорівнювався приблизно д$о 80 центів США, тоді як його офіційний курс коливався біля 66 американських центів. По оцінках міжнародних експертів, вартість життя в Канаді — найнижча серед країн Групи семи. І пов’язане це, головним чином, із можливістю користуватися багатьма безкоштовними або субсидованими соціальними послугами, а також із щодо низькими цінами на житло.\n§3.1.ПРОГН$ОЗИ НА 2001 РІК\nПо показниках соціально-економічного розвитку 2000 р. був для Канади найкращим у десятилітті. Канада і США знову істотно випередили інші країни Групи семи по тем$пах росту економіки (табл. 1). Реальний валовий внутрішній продукт збільшився в Канаді на 3,9% усупереч прогнозам, що ще на початку 2000 р. пророкували уповільнення приросту до 2,0-2,2%. Рівень безробіття помітно впав, а темпи інфляції залишаються дуже помірними. До початку 1999 р. Канада перший із країн Групи семи ліквідувала дефіцит федерального бюджету. З тих пір сумарний баланс прибутків і витрат усіх рі$внів влади став позитивним і, відповідно, почалося скорочення загальнодержавного боргу. У результаті міжнародні експерти стали набагато вищ$е оцінювати конкурентноздатність Канади на світових ринках. У 1995 р. у щорічній доповіді Світового економічного форуму Канада була приміщена лише на 16-е місце, за такими країнами, як Нова Зеландія й Австрія. У 2000 р., отримавши помітно більш високі оцінки по багатьох параметрах, включаючи показники використання передових технологій і стани державних фінансів, Канада за рівнем конкурентноздатності піднялася на п’яте місце серед 59 індустріально розвинутих і країн, що розвиваються. Високий рівень ділової активност$і тепер підтримують всі основні чинники — розширення експорту, споживчого попиту, житлового будівництва і виробничих капіталовкладень. Причому на відміну від періоду до 199$8 р., коли «локомотивом» росту економіки була, насамперед, зовнішня торгівля, тепер головною рушійною силою став внутрішній попит.\nНаприкінці 90-х реальні прибутки канадців знову почали зростати, і це призвело до підйому в роздрібній торгівлі і житловому будівництві. Помітно зросли продажі автомобілів, побутової техніки, меблів і т.п. У цілому витрати на$селення на товари і послуги в 2000 р. збільшилися на 3,3%, а витрати на покупку і будівництво житла — більш ніж на 12%.Вона передбачає зниження податків на прибутки громадян і додаткові пільги сім’ям із дітьми. Послабити податковий прес на населення мають намір і влади біль$шості провінцій. У підприємницькому секторі, завдяки підвищенню світових цін на сировину й енергоносії, відновився ріст прибутків у нафтовій і газовій промисловості, галузях по виробництву кольорових металів, а також у деревообробній і целюлозно-паперовій промисловості. $Сукупний обсяг прибутків у 2000 р. збільшився на 29,6% після падіння на 2,3% у попередньому році. Інвестиційний процес активізувався. Загальний обсяг капіталовкладень у підприємницькому секторі в 2000 р. зріс більш ніж на 12%, а витрати на нове обл$аднання — приблизно на 17%. Особливо швидко ростуть інвестиції в наукомістких галузях, таких як виробництво електронного й електротехнічного устаткування, програмного забезпечення, засобів зв’язку, біотехнології, фармацевтична промисловість, виробництво нових конструкційних матеріалів і деяких видів промислового $устаткування. У державному секторі (на нього в Канаді припадає біля 20% внутрішнього попиту) витрати на товари, послуги і капіталовкладення з 1999 р. знову стали рости після п’ятилітньої перерви. У 2000 р. їхній реальний обсяг збільшився на 2,4%, а в 2001 р. очікується приріст на 2,2%.\nВУкраїні більшість громадян просто не знають, що таке «ставка рефінансування центр$ального банку». У Канаді ж, де добре розвинутий споживчий кредит і дорогі товари і житло, як правило, придбаються у кредит, якщо Банк Канади підвищить процентну ставку, то за багато чого їм прийдеться сплачувати більше. Істотне і тривале подорож$чання кредиту уповільнює ріст економіки. До осені 1999 р. Банк Канади проводив кредитно-грошову політику, що стимулювала підйом ділової активності. У квітні і травні його процентна ставка була поетапно знижена до 4,75% і до середини листопада вона не змінювалася, хоча в США ставка за цей період піднімалася тричі. Проте з листопада Банк Канади усе ж почав посилювати свій курс, вважаючи, що рівень використання ресурсів економі$ки вже наблизився до оптимального. На думку керівництва БК, якщо темпи господарського росту в 2001 р. не сповільняться, те виникне ситуація надлишкового попиту, що буде підстьобувати інфляцію. Тому до березня 2000 р. ставка Банку Канади була піднята до 5,3%, і очікується її подальший ріст згідно з жорсткою кредитно-грошовою політикою США. Багато авторитетних канадських економістів вважають$ такий підхід помилковим, оскільки економічна ситуація в країні істотно інша, чим у США. Там так називаний інфляційний перегрів економіки після дев’ятьох років інтенсивного росту вже дійсно подає реальну небезпеку.\nУ 1999 р. експортна торгівля росла б$ільш динамічно, ніж це передбачалося в прогнозах. По-перше, більш високим виявився попит на канадські товари з боку США. По-друге, швидко піднімалися сві$тові ціни на сиру нафту, метали і продукцію лісопромислового комплексу. За підсумками 1999 р. позитивне сальдо зовнішньої торгівлі товарами майже подвоїлося, а дефіцит платіжного балансу впав до 1 млрд. дол. у порівнянні з 16,4 млрд. у 1998 р. У результаті курс канадської валюти в другій половині 1999 р. став більш стабільним і вищім, коливаючись у межах від 66 до 68 центів США. Зв’язку з зовнішнім світом завжди $грали дуже важливу роль у господарському розвитку КанадиПри цьому в структурі канадського експорту відбулися позитивні зсуви: частка машин і устаткування підвищилася з 28% у 1980 р. до 45% у 1999 р., тоді як частка сировинних товарів упала з 60% до 35%. Якщо в 1989-1991 р. у США направлялося 77-79% канадського експорту, то в 1997-1999 р. ї$хня частка складала 80-84%. Деяку роль у цьому зіграв Азіатську кризу, у результаті якого обсяг торгівлі Канади з країнами регіону за останні два роки скоротився на одну третину.\nПо основних параметрах соціально-економічного розвитку 2000 р. був для Канади кращим за останнє де$сятиліття. Канада і С$ША знову істотно випередили інші країни «групи семи» по темпах росту економіки. Реальний ВВП збільшився в Канаді на 4,8% усупереч прогнозам, що ще на початку 2000 р. пророкували уповільнення приросту до 3,0-3,5%. Проте в другій половині 2000 р. у Північної Америці — спочатку в США, а потім у Канаді — відбувся перелом у господарській кон’юнктурі. Після десятьох років безупинного підйому й істотного прискорення темпів росту в 1997-1999 р. розвиток економіки США різк$о загальмувалося. Реальний ВВП збільшився тут лише на 2,2% (у середньорічному численні) у третьому кварталі 2000 р. і на 1,1% у четвертому. У Канаді уповільнення відбулося пізніше і було більш плавним: у той же пері$од темпи росту ВВП знизилися з 4,8 до 2,6%. Головним гальмом стало послаблення попиту з боку США на канадський експорт. У першому кварталі минулого року його обсяг виростив на 15,8%, а в останньому — тільки на 1%, і те за рахунок великого попиту американських споживачів на електроенергію, газ і нафта. Результати господарського розвитку Канади в 2000 р. говор$ять про те, що, внутрішні чинники продовжують сприяти прискореному росту. Проте тепер економічні успіхи минулого року становлять інтерес, головним чином, з однієї точки зору. Як-от — чи забезпечують вони достатній запас енергії для продовження підйому?\n§3.6. Стан$овище в основних галузях економіки\nПідприємницькі прибутки в 2000 р. швидко росли як у галузях «нової економіки», так і в традиційному секторі. Канадські виробники електронного й електротехнічного устаткування, засобів зв’язку, телекомунікаційні і інтернет-компанії успішно нарощували обсяг продажів і прибутків на внутрішньому і зовнішніх ринках. Завдяки підвищенню попиту і світових цін на енергоносії і сировина, виявилися на гребені підйому компанії нафто$вої і газової промисловості, галузей по виробництву кольорових металів, лісопромислового комплексу. По попередніх оцінках, сукупні прибутки корпорацій до відрахування податків збільшилися в 2000 р$. на 12,4%, після дуже значного росту на 29,6% у попередньому році. Загальний обсяг капіталовкладень у підприємницькому секторі в 2000 р. виростив на 14% (у 1999 р. — на більш ніж 12%). Особливо швидко збільшувалися інвестиції в новітнє устаткування, що підв$ищує продуктивність праці. Найбільш активно інвестиційний процес йшов у галузях високих технологій, а також у нафтовій і газовій промисловості. Спостерігалося помітне пожвавлення інноваційної діяльності. У 2000 р. у порівнянні з 1998 р. зросли майже вдвічі масштаби венчурного фінансування — інвестицій у «молоді» і компанії, що швидко ростуть, «нової» економіки. При активному сприянні федерального уряду, у різноманітних регіонах країни інтенсивно формувалися так називані технологічні кластери — інноваційні співтовариства, у яких взаємодіють науково-дослі$дні центри, що починають і значні корпорації, інвестиційні фонди і т.п. Все це позитивно позначилося на динаміку продуктивності праці. За даними Статистичного керування Канади за 1999 р. і$ оцінкам на 2000 р., продуктивність праці в країні підвищилася на 3% щорічно, у порівнянні з 1% у попередній десятилітній період. Як відзначалося, збій у розвитку економіки США викликав ланцюгову реакцію погіршення кон’юнктури в декількох галузях канадської промисловості. Насамперед, «постраждало» автомобіле$будування, оскільки дев’ять із кожних десятьох що випускаються складальними підприємствами в Канаді автомобілів реалізуються в США. Крім того, туди направляються більш 70% вироблених в Онтаріо і Квебекє автомобільних частин і вузлів. До березня 2001 р. спад поширився і на суміжні галузі — сталеливарну, виробництво металлопрокату і пластичних матеріалів.\nВодночас, варто підкреслити, що$ спочатку спад торкнув тільки вузького кола галузей обробної промисловості. У інших приріст виробництва лише сповільнився, а в деяких сферах економіки змін на гірше не відбулося. Наприклад, як і раніше високими темпами ростуть обсяги видобутку й експорту нафти і газу. Підвищення цін на кольорові метали поки що підтримує виробництво у відповідних галузях. За прогнозами, ситуація $тут погіршиться у випадку, якщо темпи господарського розвитку в США впадуть нижче 1,$5%. У цілому, як вважають експерти, що опрацьовує промисловість Канади зараз знаходиться в набагато «кращій формі», що дозволяє пройти через смугу трудностей із меншими втратами, ніж у період циклічного спаду на початку 90-х років.І усе ж, хоча витривалість багатьох підприємств до коливань у попиті істотно зросла, мало хто з підприємців вірить, що у випадку тривалого погіршення кон’юнктури в США, у Канаді збережуться більш високі темпи росту економіки. Адже на експорт зараз припадає майже 45% канадського ВВП, а в Сполучені Штати на$правляється більш 80% всіх експортних постачань Канади. Стало відомо, наприклад, про припинення або скасування робіт із будівництва нафто- і газопроводів в Атлантичних провінціях. Особливі надії в Канаді поклададуть на те, що рішучі дії США по здешевленню кредит$у підштовхнуть економіку до прямування в гору. Курс кредитно-грошової політики розгорнуть у цьому напрямку й у самої Канаді. Запроваджені з 1 січня 2001 р. заходи для зменшення податкових вилучень із прибутків населення і корпорацій виявилися дуже своєчасним$и. Відповідно до урядової програми, реформи залишать у розпорядженні канадців додатково біля 100 млрд. дол. протягом трьох років. Федеральна ставка податку на прибуток корпорацій повинна опуститися тим часом із 27 до 21%, і не виключено, що це відбудеться раніш наміченого колись терміна. Податки на прибутки населення і корпорацій знижують$ також в Альбертові й Онтаріо.Водночас, влади обох рівнів запланували на 2001 р. збільшення інвестицій і витрат на закупівлю товарів і послуг. За прогнозами, реальний обсяг державних витрат цього року зросте приблизно$ на 2,5%, а, можливо, і більше. Так, у лютому федеральний уряд виділив додаткові (понад намічені раніше по бюджеті) асигнування для державного Фонду підтримки іновацій. Федеральний уряд має зараз дуже міцні фінансові позиції. До початку 1998 р. Канада перший із країн групи семи ліквідувала дефіцит федерального бюджету. З тих пір сумарний баланс прибутків і витрат усіх рівнів влади став позитивним і, відповідно, почалося скорочення загальнодержавного боргу. Зареєстрований у березні 2000 р. бюджетний профіцит у розмірі 12,3 млрд$. дол. — найбільший за всю історію країни. Вперше за півстоліття федеральні прибутки три роки поспіль істотно перевершували витрати. За прогнозами міністерства фінансів, протягом найближчих п’ятьох років профіцити федерального бюджету будуть складати біля 10 млрд. дол$. у середньому щорічно. Проте ці прогнози здійсняться, якщо реальні темпи приросту ВВП у Канаді не опуститься помітно нижче 2,5%.\nОсобливість теперішньої ситуації в економіці Кана$ди складається саме в тому, що змінилося співвідношення між зовнішніми і внутрішніми чинниками її росту. Протягом майже всього попереднього десятиліття головним локомотивом підйому був інтенсивний розвиток господарських зв’язків із США і збільшення канадського експорту. Потім, починаючи з 1998 р. у Канаді помітно поздоровів споживчий попит. Почався підйом у ж$итловому будівництві. Стали швидко рости інвестиції в галузях «нової» і «традиційної» економіки., соціальні програми. У результаті 2000 р. і став для канадської економіки рекордним відразу по де$кількох показниках.Поки що, співставляючи «чинники гальмування» і «чинники росту» більшість аналітиків схиляються до щодо оптимістичному сценарію розвитку подій. Він припускає, що застійні явища в економіці США протривають не більш декількох місяців, у другій половині 2001 р. господарський ріст знову прискориться й у сер$едньому за рік його темпи складуть від 2 до 2,5%. У цьому випадку, відповідно до офіційних і неурядових прогнозів, у Канаді вони досягнуть 2,8-3,0% цього року і біля 3,5% у 2002 р. Інакше кажучи, очікують, що загальний ріст канадської економіки лише тимчасово сповільниться, а спад буде локалізований у декількох галузях обробної промисловості. Економічні експерти поклададуть великі надії на стимулюючий вплив бюджетно-податкової політики $федерального уряду і мір центрального банки по здешевленню кредиту. Не виключений, проте, і варіант тривалого погіршення господарської кон’юнктури. Його зв’язують із падінням темпів рос$ту американської економіки в 2001 р. до 1,5% і нижче. У цьому випадку спад ділової активності охопить набагато більш широке коло галузей канадської обробної промисловості і «сировинних» галузей. Слід зазначити, що конкретних показників по гіршому варіанті розвитку господарської кон’юнктури зараз навіть не публікують. Водночас, як вважають економічні експерти, дуже важливо, щоб підприємці і споживачі в Канаді не піддавалися панічним настроям, а планували свої інвестиції і в$итрати з урахуванням реально наявних засобів і умов. Інакше передчасне скорочення витрат і інвестицій лише віддалить момент виходу зі смуги економічних негараздів.\nХто інвестує в$ економіку Канади Таб.1.\nЯпонія 6249 $8777 4,4 4,0\nПослуги і $торгівля 11010 21066 7,8 9,6\nУсього (включаючи інші країни і галузі економіки) 141493 219438 $100,0 100,0\nМлн. кан. дол. $% % до ітогу\nВеликобританія $12907 24642 11,2 11,2\nЯпонія $2845 3080 4,4 1,4\nФінанси і с$трахування 37353 46967 30,5 32,1\nДеревооброб$на і целюлозно-паперова промисловість 3727 12288 3,0 3,1\nУсього (включаючи інші країни і г$алузі економіки) 122427 220014 100,0 100,0\nКанада і США: деякі соціально-економічні характеристики Таб. 3.\nПриватні витрати на НДОКР, у розрахунку на душу населення, дол. США, 1997, $206 574\nСередній фактичний рівень оподатков$ування індивідуальних прибутків, 1999 21,84 17,73\nДержавні витрати на охорону здоров’я,\nПриріст ВВП у країнах Групи семи в 1997-2000 р., % Таб.4.\n1998 1999 2000$ 2001*\nКанада 3,7 3,1\n1998 199$9 2000* 2001*\nІнші країни європейської спілки 2,7 2,2\nРеальний ВВП 4$,8 2,8 3,5\nПриватні інвестиції** 14,0\nБудівництво нових житлових будинків (тисяч) 151 $155 155\nТемпи інфляції 2,7 $2,4 2,4\n· Прогноз «Банк оф Монтрcол», скл$адений у лютому 2001 р.\n Див . роздiл “Ринок працi”


Картопляний салат з хеком / рецепт з фото 2019 - Cook to eat\n400 г філе хека, 4 бульби картоплі, 1 морква, 2 солоні огірки, 0, 5 склянки заправки &; Провансаль &; , Сіль.\nРибу відварити в підсоленій воді до готовності, остудити, розібрати на невеликі шматочки. Картоплю і моркву вимити, відварити, остудити, очистити, на- 57\nмаленькими кубиками. Рибу очистити від шкіри і кісток і розібрати на шматочки.\nВикласти в салатник шарами: ріпа, огірок, риба, цибуля, зелений горошок, яйце. Полити олією і прикрасити петрушкою або кропом.


доступні ліки – Телекомпанія "Умань"\nГоловна > Posts tagged "доступні ліки"\nTag: доступні ліки\nВ Умані продовжує роботу програма “Доступні ліки”.\nby admin - 12.07.2019 0\nВ Умані продовжує діяти державна програма "Доступні ліки". Заплановано збільшити перелік доступних медикаментів. https://youtu.be/3VXtBh-P4gQ\nУманські аптеки відпускають ліки за програмою «Доступні ліки».\nby admin - 26.04.2019 0\nВ На сайті виконавчого комітету Уманської міської ради можна знайти перелік Місць відпуску лікарських засобів за електронними рецептами за урядовою програмою реімбурсації «Доступні ліки» https://youtu.be/-V0k7hAmsj8 телекомпанія Умань\nУрядова програма «Доступні ліки». Підсумки за перше півріччя 2018 року.\nby admin - 27.07.2018 0\nПід час засідання виконавчого комітету присутні ознайомилися із ходом виконання урядової програми «Доступні ліки» за перше півріччя цього року та затвердили звіт про роботу інспекції із благоустрою за 2017 рік. https://youtu.be/A3iU2v0aSc4 Телекомпанія "Умань"\nНовий реєстр препаратів урядової програми “Доступні ліки”\n5 лютого 2018 року Міністерство охорони здоров’я затвердило новий реєстр препаратів урядової програми “Доступні ліки”, які пацієнти з серцево-судинними захворюваннями, діабетом ІІ типу та бронхіальною астмою можуть отримати безоплатно або з незначною доплатою. https://youtu.be/pDzHyU4-FrI Телекомпанія "Умань"\nЗ 10 квітня в Умані стартувала програма «Доступні ліки»\nby admin - 29.06.2017 29.06.2017 0\nНа сьогодні в Умані укладено договори з 9 суб'єктами господарювання, ліки можна придбати у 16 аптеках міста. Використано 236 тис грнр (з 1,1 млн грн). https://youtu.be/rwh9zFYXKv0 Телекомпанія "Умань"


Презентация на тему: "Міжнародні організації. Міжнародні організації об'єднання трьох або більше незалежних держав, їхніх урядів, інших міжурядових організацій, спрямоване.". Скачать бесплатно и без регистрации.\nМіжнародні організації. Міжнародні організації об'єднання трьох або більше незалежних держав, їхніх урядів, інших міжурядових організацій, спрямоване. - презентация\nПрезентация была опубликована 2 года назад пользователемОлег Булушев\nПрезентация на тему: " Міжнародні організації. Міжнародні організації об'єднання трьох або більше незалежних держав, їхніх урядів, інших міжурядових організацій, спрямоване." — Транскрипт:\n2 Міжнародні організації об'єднання трьох або більше незалежних держав, їхніх урядів, інших міжурядових організацій, спрямоване на вирішення певних спільних питань чи організації проектів. Уряди діють від імені своєї держави і представляють її інтереси, дотримуючись поваги її суверенітету.\n3 Ознаки: членство 3 і більше країн; членство 3 і більше країн; наявність установчого міжнародного договору; наявність установчого міжнародного договору; постійні органи і штаб-квартира; постійні органи і штаб-квартира; повага суверенітету членів-держав; повага суверенітету членів-держав; невтручання у внутрішні справи; невтручання у внутрішні справи; встановлення порядку прийняття рішень і їх юридичної сили. встановлення порядку прийняття рішень і їх юридичної сили.\n4 Класифікація За предметом діяльності політичні, економічні, кредитно-фінансові, з питань торгівлі, охорони здоров'я, культури та ін. За предметом діяльності політичні, економічні, кредитно-фінансові, з питань торгівлі, охорони здоров'я, культури та ін. За колом учасників універсальні, регіональні. За колом учасників універсальні, регіональні. За порядком прийому нових членів відкриті, закриті. За порядком прийому нових членів відкриті, закриті. За цілями та принципами діяльності з загальною компетенцією, зі спеціальною компетенцією. За цілями та принципами діяльності з загальною компетенцією, зі спеціальною компетенцією. За кількістю членів всесвітні, групові. За кількістю членів всесвітні, групові.\n5 Загальнополітичні організації Організація Об'єднаних Націй (ООН); Організація Об'єднаних Націй (ООН); Ліга Арабських Держав (ЛАД); Ліга Арабських Держав (ЛАД); Організація Американських Держав (ОАД); Організація Американських Держав (ОАД); Організація Африканської Єдності (ОАЄ); Організація Африканської Єдності (ОАЄ); Співдружність Незалежних Держав (СНД); Співдружність Незалежних Держав (СНД); Азіатсько-Тихоокеанська Рада (АЗПАК). Азіатсько-Тихоокеанська Рада (АЗПАК).\n6 Організація Об'єднаних Націй (ООН) міжнародна організація, заснована 26 червня 1945 на конференції у Сан-Франциско на підставі Хартії Об'єднаних Націй. Декларованою метою діяльності організації є підтримання і зміцнення миру і міжнародної безпеки та розвиток співробітництва між державами світу. Прапор ООН Герб ООН\n7 Після невдалих спроб та рішень Ліги Націй ( ), до якої принципово не приєднувалися Сполучені Штати Америки, в 1945 році була створена Організація Об'єднаних Націй для підтримки міжнародного миру і розвитку співробітництва у вирішенні міжнародних проблем економічного, соціального та гуманітарного характеру.\n8 Організація Об'єднаних Націй офіційно існує з 24 жовтня 1945 після ратифікації Статуту п'ятьма постійними членами Ради Безпеки - Францією, Республікою Китай, СРСР, Великобританією і Сполученими Штатами і більшістю - 46 іншими сторонами, що теж підписали цей договір-статут. Перше засідання Генеральної Асамблеї, з 51 країнами учасниками, і Ради Безпеки, відбулося у Центральному залі Вестмінстера в Лондоні в січні 1946 року. Мапа членів ООН\n9 Ара́бська лі́га - одна з регіональних організацій арабських держав Південно- Західної Азії, Північної і Північно-Східної Африки. Створена в Каїрі 22 березня 1945 Єгипетом, Сирією, Іраком, Ліваном, Трансіорданією, Саудівською Аравією. Ємен приєднався 5 травня Наразі нараховує 22 члени. Прапор Емблема\n10 Провідна мета Ліги наступна: «залучення тісніших відносин між державами-членами і координація взаємодії між ними, задля захисту своєї незалежності і суверенітету, і вирішення загальних питань й інтересів арабських країн.\n11 Військово-політичні організації Організація Північноатлантичного договору (НАТО); Організація Північноатлантичного договору (НАТО); Західноєвропейський союз (ЗЄС) Західноєвропейський союз (ЗЄС)тощо.\n12 Західноєвропейський союз - організація, створена на основі Брюсельського договору 1948 року для співпраці в економічній, соціальнійі культурній галузях та колективну самооборону, який підписали Бельгія, Великобританія, Люксембург, Нідерланди та Франція. Включає 28 країн з чотирма різними статусами: країни-члени, асоційовані члени, спостерігачі та асоційовані партнери. Прапор\n13 В березні 2010 року було оголошено про плани припинення діяльності Західоєвропейського Союзу до 2011 року. 30 червня 2011 року ЗЄС офіційно припинив існування.\n14 Організація Північноатлантичного договору, НАТО, або Північноатлантичний Альянс міжнародна політично-військова організація, створена 4 квітня У наш час налічує 28 держав. Головним принципом організації є система колективної оборони, тобто спільних організованих дій всіх її членів у відповідь на атаку з боку зовнішньої сторони.\n15 НАТО народилася, як результат нездатності ООН того часу забезпечити мир у світі, тоді, коли СРСР ветувало багато постанов Ради безпеки цієї організації. Для легітимізації нової організації скористалися 51-м пунктом Статуту ООН, у частині 5 у рамках легітимного колективного захисту. Прапор НАТО\n16 Країни-члени НАТО\n17 Міжнародні економічні об'єднання Велика вісімка; Велика вісімка; Світова організація торгівлі (СОТ); Світова організація торгівлі (СОТ); Організація країн-експортерів нафти (ОПЕК); Організація країн-експортерів нафти (ОПЕК); Організація чорноморського економічного співробітництва (ОЧЕС). Організація чорноморського економічного співробітництва (ОЧЕС).\n18 Світова організація торгівлі (СОТ) – це провідна міжнародна економічна організація, членами якої вже є 156 країн, на долю яких припадає більше 96% обсягів світової торгівлі; її функціями є встановлення правил міжнародної системи торгівлі і вирішення спірних питань між країнами-членами, що підписані під близько 30-ма угодами організації. Після приєднання ряду країн, які зараз є кандидатами на вступ, у рамках СОТ здійснюватиметься майже весь світовий торговельний оборот товарів та послуг.\n19 За останні роки значно розширилася сфера діяльності СОТ, яка на сьогодні далеко виходить за рамки власне торговельних стосунків. СОТ є потужною і впливовою міжнародною структурою, здатною виконувати функції міжнародного економічного регулювання. Членство у СОТ стало на сьогодні практично обов`язковою умовою для будь-якої країни, що прагне інтегруватися у світове господарство.\n20 Країни-члени СОТ, станом на 1 жовтня 2011 року Країни-члени СОТ, станом на 1 жовтня 2011 року Члени Члени Члени, представлені через Європейський Союз Члени, представлені через Європейський Союз Спостерігачі Спостерігачі Не члени Не члени\n21 Процеси створення, становлення і розширення СОТ не були простими та однозначними. Хоча за останні 30 років масив загальних правил СОТ надзвичайно зріс, СОТ усе ще базується на принципі двосторонніх переговорів між членами з метою взаємного відкриття їх ринків. Члени СОТ, формулюючи вимоги до країн-претендентів стосовно доступу до їх ринків, відстоюють інтереси власних підприємств, захищаючи таким чином власне виробництво та робочі місця. Тому переговорний процес є непростим і, як правило, тривалим.\n22 «Велика Вісімка» група із восьми розвинутих країн світу США, Японія, Німеччина, Велика Британія, Франція, Італія, Канада та Росії, лідери яких регулярно зустрічаються для обговорення спільних економічних проблем і намагаються узгоджувати свою економічну політику. Крім них у зустрічах бере участь і Європейський Союз, проте він не має права голосувати та проводити щорічні збори.\n24 Щороку група проводить зустріч глав урядів та численні допоміжні зустрічі і політичні дослідження. Міністри країн G8 зустрічаються протягом року. Зокрема, міністри фінансів G8 проводять зустрічі чотири рази на рік. Також мають місце щорічні зустрічі міністрів з питань зовнішньоекономічної політики та міністрів з питань охорони навколишнього середовища. Країна-президент групи змінюється щороку у наступному порядку: Франція, Сполучені Штати, Великобританія, Росія, Німеччина, Японія, Італія та Канада. Головуюча країна приймає на своїй території учасників щорічних зборів та оголошує порядок денний. Останнім часом Великобританія та Франція висловлюють бажання розширити групу та включити до неї п'ять країн, що розвиваються, так звану «Групу +5»: Бразилію, Китай, Індію, Мексику та Південну Африку. Ці країни у попередніх зустрічах брали участь у якості гостей, такі зустрічі називають «G8+5».\n25 Регіональні організації Європейський Союз (ЄС); Європейський Союз (ЄС); Організація за демократію та економічний розвиток ГУАМ (ГУАМ); Організація за демократію та економічний розвиток ГУАМ (ГУАМ); Центральноєвропейська ініціатива (ЦЄІ). Центральноєвропейська ініціатива (ЦЄІ).\n26 Європейський Союз союз держав-членів Європейських Спільнот (ЄВС, ЄОВіС, Євратом), створений згідно з Договором про Європейський Союз (Маастрихтський Трактат), підписаним в лютому 1992 року і чинним із листопада 1993 р. Прапор ЄС\n27 Мета ЄС - створення економічного союзу (спільна зовнішня економічна політика, спільний ринок послуг, матеріальних благ, капіталу і праці), монетарного (валюта (Екю), від 1999 року Євро) і політичного (спільна зовнішня політика) союзу, а також впровадження спільного громадянства.\n28 Для вступу до Євросоюзу країна-кандидат повинна відповідати Копенгагенським критеріям. Копенгагенські критерії критерії вступу країн в Європейський союз, які були прийняті в червні 1993 року на засіданні Європейської Ради в Копенгагені і підтверджені в грудні 1995 року на засіданні Європейської Ради в Мадриді. Критерії вимагають, щоб в державі дотримувалися демократичні принципи, принципи свободи і пошани прав людини, а також принцип правової держави (ст. 6, ст. 49 Договору про Європейський союз). Також в країні має бути конкурентоздатна ринкова економіка, і повинні признаватися загальні правила і стандарти ЄС, включаючи прихильність цілям політичного, економічного і валютного союзу.\n29 : Розширення ЄС\n30 Організація за демократію та економічний розвиток ГУАМ регіональне об'єднання чотирьох держав: Грузії, України, Азербайджанської Республіки та Республіки Молдова. В основі утворення цієї форми співробітництва лежить єдність позицій країн із подібними політичними й економічними зовнішніми орієнтаціями. Організація була створена 1997 року для протистояння впливу Росії в регіоні й отримала підтримку Сполучених Штатів. У 1999 організація була перейменована у ГУУАМ завдяки вступу Республіки Узбекистан до неї, яка, однак, вийшла з організації 5 травня 2005, викликавши повернення початкової назви. Штаб-квартира знаходиться у Києві на Майдані Незалежності.\n32 Валютно-фінансові організації Міжнародний банк реконструкції та розвитку (МБРР); Міжнародний банк реконструкції та розвитку (МБРР); Міжнародний Валютний Фонд (МВФ). Міжнародний Валютний Фонд (МВФ).\n33 МВФ було створено 27 грудня 1945 року після підписання 28-ма державами угоди, розробленої на Конференції ООН з валютно- фінансових питань 22 липня 1944 року. В 1947 році фонд розпочав свою діяльність і став органічною частиною Бретон-Вудської валютної системи. МВФ є інституційною основою сучасної світової валютної системи. При цьому її базою і основним еквівалентом є долар США. США займають домінуючі позиції в МВФ. Політика і рекомендації фонду по відношенню країн які розвиваються неодноразово піддавалася критиці. Офіційна емблема МВФ\n34 Міжнародний валютний фонд, МВФ спеціальне агентство Організації Об'єднаних Націй (ООН), засноване 29- ма державами, з метою регулювання валютно-кредитних відносин країн-членів і надання їм допомоги при дефіциті платіжного балансу шляхом надання коротко- і середньострокових кредитів в іноземній валюті. Фонд має статус спеціалізованої установи ООН. Має 187 країн-членів.\n35 члени МВФ; члени МВФ, які не прийняли умов Статті VIII, Пункти 2, 3, 4.\n36 Основні функції МВФ сприяння міжнародній співпраці в грошовій політиці; сприяння міжнародній співпраці в грошовій політиці; розширення світової торгівлі; розширення світової торгівлі; кредитування; кредитування; стабілізація грошових обмінних курсів. стабілізація грошових обмінних курсів.\n37 Офіційні цілі МВФ 1. «сприяти міжнародній співпраці в валютно-фінансовій сфері»; 2. «сприяти розширенню і збалансованому росту міжнародної торгівлі» в інтересах розвитку виробничих ресурсів, досягнення високого рівня зайнятості і реальних доходів держав-членів; 3. «забезпечити стабільність валют, підтримувати упорядковані співвідношення валютної системи серед держав-членів» і не допускати «знецінення валют з метою отримання конкурентних переваг»; 4. надавати допомогу в створенні багатосторонньої системи розрахунків між державами-членами, а також в ліквідації валютних обмежень; 5. тимчасово надавати державам-членам засоби в іноземній валюті, з метою «виправлення порушення рівноваги їх платіжного балансу».\n38 Міжнародний банк реконструкції й розвитку (МБРР) спеціалізована установа ООН, міждержавний інвестиційний інститут, заснований одночасно із МВФ відповідно до рішень Міждународної валютно-фінансової конференції в Бреттон-Вудсі в 1944 р. Угода про МБРР, що є одночасно і його уставом, офіційно набуло чинності в 1945 р., але банк почав функціонувати з 1946 р. Місцезнаходження МБРР Вашингтон.\n39 Міжнародний банк реконстру́кції та розвитку основна кредитна установа Світового банку. На відміну від МВФ Міжнародний банк реконструкції та розвитку кредитує проекти економічного розвитку. МБРР найбільший кредитор проектів розвитку в країнах, що розвиваються із середнім рівнем доходів на душу населення. Країни, що подають заявку на вступ у МБРР, повинні спочатку стати членами МВФ. Всі позики банку надаються під гарантії урядів країн-членів. Позики виділяються під процентну ставку, що змінюється кожні 6 місяців. Позики надаються, як правило, на років з відстрочкою платежів по основній сумі позики від трьох до п'яти років.\n40 ВООЗ; ВООЗ; Європейський банк реконструкції та розвитку; Європейський банк реконструкції та розвитку; МАГАТЕ; МАГАТЕ; МОП; МОП; ОБСЄ; ОБСЄ; РЄ; РЄ; ЮНЕСКО; ЮНЕСКО; Світова організація інтелектуальної власності. Світова організація інтелектуальної власності. Інші міжнародні організації\n41 Організа́ція Обє́днаних На́цій з пита́нь осві́ти, нау́ки і культу́ри, скорочено ЮНЕСКО міжнародна організація, спеціалізована установа Організації Обєднаних Націй, яка при співпраці своїх членів-держав у галузі освіти, науки, культури сприяє ліквідації неписьменності, підготовці національних кадрів, розвиткові національної культури, охороні памяток культури тощо.\n42 Всесвітня організа́ція охоро́ни здоро́в'я (ВООЗ) спеціалізована установа Організації Об'єднаних Націй. Штаб-квартира розташована у Женеві. До складу ВООЗ входить 193 країни.\n43 Міжнаро́дна аге́нція з а́томної ене́ргії або МАГАТЕ є провідним світовим міжнародним урядовим форумом науково-технічної співпраці в області мирного використання ядерної технології.\nСкачать бесплатно презентацию на тему "Міжнародні організації. Міжнародні організації об'єднання трьох або більше незалежних держав, їхніх урядів, інших міжурядових організацій, спрямоване." в формате .ppt (PowerPoint)


Як вимити жалюзі |ЯкПросто\nЯк грати на бас гітарі\nЯк викликати удачу\nЯк утеплити лоджію самим\nЯк визначити вологість повітря в кімнаті\nЯк підняти дах в гаражі\nЯк клеїти флізелін\nЯк оформити спортивний куточок\nЯк вивести запах бензину з одягу\nЯк обставити кімнату в квартирі\nЯк очистити плями від фарби\nЯк очистити палас\nЯк зшити штори на арку\nЯк вивести плями з білих тканин\nЯк очистити лак з одягу\nЯк кріпити вертикальні жалюзі\nЯк вивести запах солярки\nЖалюзі — це одні з найбільш часто використовуваних і невибагливих предметів декору, вони є невід’ємною частиною будь-якого солідного офісу. Але як і за всім шторами, за ними теж потрібен догляд.\n- Дві сухі, чисті ганчірочки;\n- Кілька рушників.\nНасамперед необхідно покласти на дно вашої ванни рушник або кілька рушників, щоб вони закрили всю ванну. Потім слід наповнити її вміст до половини трохи гарячою водою і додати туди трохи засобу для миття посуду, яке ви використовуєте, підійде будь-яке.\nДалі покладіть ваші жалюзі в ванну, розгорнувши їх так, щоб рейки були неодмінно розкриті. Збовтайте воду з доданим засобом, щоб вийшов пінний вир. Потім почекайте хвилин 10, поки ваші жалюзі отмокнуть в гарячій воді і по закінченню цього часу губкою або ганчірочкою починайте відтирати Несміх плями. Пам’ятайте, що якщо шторка занадто широка або довга, то її слід мити частинами.\nПісля даної процедури слід злити брудну воду і прибрати рушники. Сполосніть ванну водою від бруду і покладіть на дно також рушники, але інші або ж ті ж, але попередньо прополоскавши їх. Також наберіть злегка гарячу воду до половини і промийте жалюзі. Так ви змиваєте залишилася бруд і наліт від миючого засобу.\nПісля промивання необхідно підняти жалюзі за один край, злити воду і протерти чистою, сухою ганчіркою рейки і повісити їх на вікно, а для повного висихання не потрібно піднімати їх протягом дня.\nЯкщо ж у вас великі вікна і відповідно великі жалюзі на них, то їх можна помити, не знімаючи. Для цього вам необхідно опустити і закрити рейки. Потім візьміть ганчірку, змочену в миючому засобі, і починайте протирати невелику ділянку ваших штор з тильного боку, притримуючи їх за нижню рейку, від одного краю до іншого. Також зробіть і з лицьовою стороною.\nЄ й інший, досить простий спосіб. Він полягає в тому, щоб пропилососити жалюзі спеціальною щіткою, яка захоплює пил з двох сторін.


Замок Любарта, Луцьк – цікаві факти, графік, ціна, адреса | md-ukraine\nВ'їзна вежа Луцького замку та ресторан "Корона Вітовта" © md-ukraine.com\nПам’ятник волинському князю у дворі замку Любарта © md-ukraine.com\nТуристи прогулюються двором Луцького замку © md-ukraine.com\n+38 (0332) 72 45 88, 72 34 32, (066) 552 00 91\nЗамок Любарта (інші поширені назви – Луцький замок, Верхній замок) – архітектурна та історична пам’ятка національного значення. Найстаріша будівля міста. Є головним об’єктом історико-культурного заповідника «Старий Луцьк». Його побудова тривала з 1350-х по 1430-ті рр. Замок належав володареві Галицько-Волинського князівства Любарту, згодом – його наступникові Вітовту.\nЗамок витримав облоги під час війни між Польським і Литовським королівствами, але був узятий військами відомого козацького ватажка Северина Наливайка. Тут діяв Луцький трибунал, що вирішував долі жителів кількох воєводств.\nЯк замок у Луцьку володарів із усієї Європи приймав\nУ січні 1429 р. відбулося одна з найважливіших подій в історії замку і Луцька. До замкового палацу з’їхалися найвельможніші європейські монархи, щоб узгодити, як запобігти загрозі з боку Османської імперії. Також князь Вітовт хотів вирішити питання своєї коронації як володаря Литви. Через протест польської делегації він так і не був коронований.\nМонархів, які 1429 р. приїхали до Луцька, було близько 15 000. Їхня кількість більш ніж у 2 рази перевищувала кількість жителів міста. Для бенкетів було приготовано кілька сотень бочок вина, вбито цілі стада диких кабанів, оленів, зубрів, баранів.\nЧим унікальний замок Любарта?\nТут діють єдині в Україні Музей дзвонів і Музей технологій минулого, а також Музей книги зі старовинними виданнями.\nЦікаві факти про Луцький замок:\n– Кажуть, князя Любарта надихнула збудувати замок його кохана дружина Агрипіна, дочка останнього князя з роду Данила Галицького. Не дочекавшись закінчення будівництва, жінка померла. А князь залишався невтішним і приходив на її могилу з квітами до кінця свого життя.\n– На стінах замку – безліч написів його відвідувачів, що намагаються залишити тут згадку про себе. Найстаріший напис зроблений 1444 р. Також зберігся напис, який залишила сестра Лесі Українки Ольга Косач.\nЩо у Верхньому замку зараз?\nНа території замку відбуваються лицарські турніри, фестивалі, можна потрапити на нічні екскурсії. Відкриті для огляду В’їзна вежа та стіни замку.\nЗамок Любарта розміщений у центральній частині міста. Найкоротший шлях від Театрального майдану – через центральний ринок. Пройди вулицею Лесі Українки, спустися до центрального ринку і піднімися до замку Любарта.\nДля того, щоб повністю відчути велич замку Любарта, варто замовити екскурсію його територією. Найзручніше це зробити в касі замку або за номерами (0332) 72 45 88, 72 34 32, (066) 552 00 91.\nМай на увазі, що графік роботи замку відмінний за сезонами: з квітня по вересень експозиції можна оглянути з 10:00 до 19:00, а з жовтня по березень – з 10:00 до 17:00.\nЕкскурсійне обслуговування буде коштувати 10-30 грн. з особи в залежності від кількості осіб і їх віку. Для маленьких груп (до 10 осіб) - 200 грн.\n~ 683 м.\n~ 674 м.\nGenerico Kamagra Gelatina Orale katesoollike cialis prescription online Emborb cialis modo de uso\nhydroxycloriquin doctors for hydroxychloroquine hydrocholoroquine\nhcq 200 hydroxychloroquine sulfate corona hydochloroquine


Термошкарпетки — нові технології для ніг - Eurosport\nДодому Зимовий спорт Термошкарпетки — нові технології для ніг\nПравильно кажуть – « Не буває поганої погоди, буває неправильно підібраний одяг…» І ми з вами вже майже розібралися, як і з чим носити термобілизну. На термобілизну другим шаром фліс, потім мембанная куртка з капюшоном зверху і ти майже готовий для будь холодної і вологої погоди! А чому майже? Та тому , що ми забули про термошкарпетки, адже ноги мають бути в теплі і комфорті! Тим більше, що стопи – одна з основних зон втрати тепла організмом.\nВажливо! Точно так само як і у випадку з термобілизною, основною функцією термошкарпеток залишається — терморегуляція і підтримання комфортної температури стоп, завдяки особливим властивостям високотехнологічних синтетичних матеріалів, з яких вони виготовляються.\nКупити чоловічі термошкарпетки !\nЯкісний термоносок повинен відповідати деяким загальним критеріям:\nВін повинен бути виготовлений тільки з високотехнологічного синтетичного волокна або з додаванням певного відсотка натуральних волокон\nВін повинен мати щільну в’язку на гомілки, п’яті і ступні, мати плоский шов на шкарпетці в області пальців ніг для міцності і комфорту\nПовинен мати еластичні гумки на гомілці і стопі, не дають носку збиратися при ходьбі, запобігають таким чином натирання і поява мозолів.\nВсередині носок повинен бути ворсистим для поліпшення капілярного ефекту. Синтетика не тільки краще відводить вологу , але навіть мокра зберігає теплоізоляційні властивості, чого не можна сказати про бавовну і вовну.\nЯкісні термошкарпетки мають антибактеріальне покриття , для усунення запаху і відчуття свіжості.\nШирокий вибір термошкарпеток\nВибір шкарпеток на сучасному ринку надзвичайно широкий, вони також розрізняються:\nсезонно — теплу пору року, холодну пору року, в залежності від матеріалів, які використовуються для виробництва.\nза якістю і матеріалів, з яких виготовляються — бавовна, шерсть, синтетика, фліс, неопрен і сумішеві тканини\nза призначенням — для повсякденної шкарпетки, для полювання і риболовлі, для гірськолижного спорту, легкоатлетичного спорту, туризму і активного відпочинку\nКупити жіночі термошкарпетки !\nОсновні позначення для термошкарпеток\nПровідні фірми-виробники макируют свої вироби, вказуючи на упаковці відомості про призначення, технології та складі виробу. Було б не погано, якби ви підійшли до вибору, вже зі знанням справи і могли розуміти, що означають відповідні позначення. Це стосується будь-якого термобілизни, не тільки термошкарпеток. Ось кілька прикладів:\nCOOLMAX — виводить вологу, швидко сохне, охолоджує тіло. Це стовідсоткове поліестрове волокно фірми DuPont, володіє підвищеними капілярними властивостями. Унікальна структура вбирає вологу, що виділяється тілом, набагато швидше, і відразу переносить її на зовнішню поверхню, де вона тут же випаровується. Такі шкарпетки забезпечують терморегуляцію тіла, сухість ноги, комфортну носку навіть при високих фізичних навантаженнях і взимку і влітку. Зберігають ваші ноги сухими і захистять від перегріву, відмінний вибір для ніг з підвищеним потовиділенням.\nLYCRA — еластичність,пружність і комфорт\nCORDURA — міцність\nKEVLAR — міцність і ефективний захист кісточки від пошкоджень\nTERMOLITE — зберігає тепло тіла. Це волокно миттєво висихає і зберігає необхідний температурний режим, швидко реагує на зміни температури тіла і запобігає перегрів або переохолодження людини. Особливу порожнє волокно моментально «відбирає» температуру тіла і зберігає її подібно термосу, а коли випаровується піт. Thermolite Base, володіючи властивістю не абсорбувати вологу, дозволяє випаровуванням миттєво покидати поверхню одягу, так що користувач завжди відчуває себе тепло, сухо і комфортно. Такі шкарпетки чудово тримають форму після частих прань.\nOUTLAST — регулювання температури. Цей матеріал відіграє активну роль, поглинаючи надлишкове тепло\nпід час збільшення активності і віддаючи його, коли навантаження закінчується. Outlast працює за принципом зміни фазового стану речовини: при нагріванні перетворюючись на рідину, а при віддачі тепла переходячи в твердий стан. Встановлюється теплова рівновага для будь-якої погоди, і взимку і влітку в спеку. Зберігають ваші ноги сухими і захистять від перегріву, відмінний вибір для ніг з підвищеним потовиділенням.\nPOLYCOLON — виводить вологу, швидко сохне, захищає від бактерій. являє собою модифіковану поліпропіленове волокно. Воно володіє найкращими термічними властивостями в порівнянні зі всіма синтетичними та натуральними волокнами. Polycolon гідрофобно, не поглинає вологу, але сприяє швидкому її переміщення від тіла до всмоктуючого шару, зберігаючи його сухим, теплим і працездатним. Безпечний матеріал підходить і для алергетиків, добре зберігає кольори навіть після машинного прання\nMODAL — синтетичний аналог шовку, комфорт,\nElastan, Poliamide, Polyster і різні види Polartec — відвід вологи, збереження тепла комфорт, швидко сохнуть\nMerino wool, Lama wool — шерсть мериносной вівці, вовна лами. Використовуються для збереження тепла при низьких температурах.\nВиглядає це приблизно так :\nЩо сказати про чоловічі, жіночі та дитячі термошкарпетки ?\nТакі функціональні термошкарпетки , як правило, універсальні і за якістю не поділяються на дитячі, жіночі та чоловічі. Технології їх виробництва дозволяють дати комфорт будь-якій нозі. Часто термошкарпетки бувають універсальними або «унісекс». Всі відмінності будуть полягати в розмірах та кольорах. Що стосується розмірів, то шкарпетки представляються в декількох діапазонах розмірів. Вони добре тягнуться і повністю облягають ногу.\nКупити дитячі термошкарпетки !\nХочемо нагадати вам, що високоякісні речі не можуть бути дешевими, так як виготовляються із особливих тканин з особливим запатентованим технологіям. І потім, напевно, краще віддати гроші за комфорт і здоров’я, ніж за ліки на лікування, після невдалої прогулянки з мокрими та холодними ногами. Так що сміливо одягайте, виводять вологу термошкарпетки, наверх «дышащию» взуття — і буде вам здоров’я та комфорт… Ну от тепер ви вже точно знаєте як взуватися і одягатися в будь-яку погоду! Варто тільки ці rel=»nofollow»Термошкарпетки купити!


У центрі Києва вбили пластичного хірурга: момент потрапив на відео\n2 лютого ввечері на вулиці Саксаганського у Шевченківському районі Києва застрелили чоловіка. Як повідомляє ведучий "Надзвичайних новин" Костянтин Стогній, невідомий підбіг до своєї жертви, вистрелив декілька разів, вихопив у нього з рук пакет і втік.\n"Чоловік помер на місці від отриманих поранень. Свідки стверджують, що пострілів було декілька. У Андрія залишилася дружина і дитина. Зараз на місці працює наша група. Журналіст "Надзвичайних новин" Ігор Шумик готує детальний репортаж зі свідченнями очевидців і версіями того, що сталося", - зазначив Костянтин Стогній.\nЯк повідомили у поліції Києва, вже встановили особу загиблого. Ним є 43-річний киянин. За даними ЗМІ це – пластичний хірург Андрій Сотник.\nЗа попередньою інформацією, близько 18:00 Андрій Сотник зайшов в арку біля свого будинку. У цей момент ззаду до нього підбіг невідомий і кілька разів вистрілив. Після чого зловмисник забрав пакет з невідомим вмістом і зник в невідомому напрямку.\nАндрій Сотник працював у київській клініці DMK. На сайті клініки зазначається, що він був кандидатом медичних наук і працював лікарем-хірургом, пластичним і естетичним хірургом.\nСотник так само був організатором охорони здоров'я, керівником DMK Ukraine та експертом GEP DMK International.\nвбивство Київ люди


США попередили РФ про наслідки через війська біля кордону з Україною > Мужской журнал - BZ-Expert\nСполучені Штати Америки стежать за діями Росії вздовж українського кордону. Під час нещодавнього візиту в РФ американська делегація на чолі з очільником ЦРУ попередила Кремль про можливі наслідки.\nПро це повідомила помічниця державного секретаря США з питань Європи та Євразії Карен Донфрід.\n– Кожного разу, коли ми бачимо незвичайну військову активність Росії поблизу України, ми даємо зрозуміти, що будь-яка ескалація або агресивна поведінка викликає велике занепокоєння з боку США. Ми чітко усвідомлюємо, що підтримуємо суверенітет і територіальну цілісність України, – зазначила вона.\nКарен Донфрід запевнила, що США продовжать підтримувати Україну та засуджувати будь-яку агресію Росії в усіх її формах. Також під пильною увагою Штатів залишається ситуація на українському кордоні з РФ.\n9 листопада агентство Bloomberg із посиланням на британську військово-розвідувальну компанію Janes повідомило, що Російська Федерація перекидає дедалі більше танків до кордону з Україною.\nЙдеться, зокрема, про бойові танки Т-80У, що використовуються під час безпосереднього зіткнення із противником.\nЖурналісти повідомляють, що РФ перекинула принаймні один батальйон основних бойових танків Т-80У на залізничну станцію у Воронезькій області. Схоже, що вони прямують до полігону Погоново.\nСмотрите также: Коронавирус в Украине и мире: количество больных 15 апреля


Україна стала продавати більше яблук до Євросоюзу | socportal: социальные новости\nГоловна > #Соціалка > Україна стала продавати більше яблук до Євросоюзу\nУкраїна стала продавати більше яблук до Євросоюзу\n#Соціалка 25.03.2019 18:40 | Інфо-Шувар\nНайбільшими покупцями українських яблук у лютому цього року стали такі країни Євросоюзу, як Швеція, Греція та країни Прибалтики.\nВ останній місяць зими українським садівникам знову вдалося здивувати світовий ринок яблук. Крім загального збільшення обсягів зовнішніх продажів до рекордних 11,1 тис. тонн, певні зміни відбулись і в географії експорту українського яблука. Найбільшим досягненням лютого можна вважати суттєве збільшення поставок до країн ЄС, де в цьому році власного яблука досить багато, а ціни в конкурентів такі ж, як і в нас.\n- В січні ми не могли увійти на ринок ЄС через потужну конкуренцію із місцевим яблуком, передусім,із польським. А вже у лютому, за оцінками експортерів та українських господарств, які самостійно експортували яблука, частка країн ЄС в експорті українського яблука склала приблизно 10%. Цікавим є те, що поставки нашого яблука в цей регіон відбувались напряму, в обхід Польщі. В лютому серед країн ЄС найбільші обсяги українського яблука купувала Швеція, Греція та країни Прибалтики. Крім цих країн, поставки відбувались до Іспанії, Австрії, Болгарії та Голандії» - розповідала експерт плодоовочевого ринку Східної Європи Тетяна Гетьман.\nУкраїна різко збільшила експорт заморожених ягід до Швейцарії.