росіяни ввійшли в Сєвєродонецьк, тривають важкі бої за Лисичанськ\nВійськові рф залучили все можливе озброєння та авіацію.\nВійськові рф зосереджують основні зусилля на веденні наступальних дій із метою оточення ЗСУ в районах Лисичанська та Сєвєродонецька. Водночас намагаються блокувати основні логістичні шляхи.\nВідбувається перегрупування на Лиманському напрямку. Так, російські окупанти закріплюють позиції в населеному пункті Лимані та проводять перегрупування для подальшого наступу на Слов’янськ.\nЯк повідомляє начальник Луганської ОВА Сергій Гайдай, тривають важкі бої за Сєвєродонецьк та Лисичанськ. Військові рф залучили все можливе озброєння та авіацію. Станом на 8:50 росіяни просуваються в середину Сєвєродонецька, ситуація дуже важка.\nЗ метою подальшого наступу окупанти перегруповуються на Бахмутському напрямку в напрямку Олександропілля – Комишувахи. На Курахівському та Новопавлівському напрямках військові рф здійснюють вогневе ураження наших військ, зокрема оперативно-тактичною та армійською авіацією.\nНа Сіверському напрямку російські окупанти завдали авіаційних ударів по об’єктах на території Сумської области у районах населених пунктів Запсілля, Миропілля та артилерійський обстріл поблизу Кіндратівки.\nНа Харківському напрямку військові рф обстріляли райони на північ та північний схід від міста Харкова, а також населених пунктів Руських Тишків, Черкаських Тишків, Руської Лозової, Питомника, Борщової та Перемоги.\nНа Слов’янському напрямку угруповання росіян проводить перегрупування військ для поновлення наступу у напрямках Ізюм – Барвінкове, Ізюм – Слов’янськ.\nДля авіаційної підтримки підрозділів утримують у готовності до застосування вертолітної ескадрильї Ка-52. До тимчасово окупованих населених пунктів перекинули понад 250 одиниць озброєння і військової техніки. З метою підвищення оперативности російські окупанти відновили залізничний міст у районі Куп’янська.\nНа Запорізькому напрямку росіяни посилили угруповання шляхом переміщення з району Мелітополя у напрямку населеного пункту Василівки до 120 одиниць озброєння і військової техніки.\nНа Південнобузькому напрямку військові рф зосереджують основні зусилля на утриманні зайнятих рубежів, сковуванні дій ЗСУ та запобіганні перекидання резервів Сил оборони на інші напрямки.\nДля поповнення втрат свого війська російські окупанти переміщують із території рф та тимчасово окупованого Криму зняту зі зберігання військову техніку.\nНа Миколаївському напрямку з метою проведення наступальних дій перекинули окремі підрозділи.\nНа Криворізькому напрямку російська армія продовжує артилерійські обстріли позицій ЗСУ.\nвійна з Росією Лисичанськ обстріли Сєвєродонецьк


«ВПАДУ НА КОЛІНА, ОБІЙМАЮЧИ СИНА…»\n24 лютого 2017.\n… Злетіло два роки ненастанного материнського страждання. Виплакані ріки сліз, а замість серця – «випалена пустеля». Обтяжена тривожними емоціями знову переступила поріг нашої редакції Тетяна Марківна Олійник, мати Сашка Олійника, нашого відважного земляка із с.Батьків: 9 лютого, минуло нестерпних 730 днів, відколи у зоні військового конфлікту на Донбасі, під час виконання завдання, він потрапив у полон бойовиків ДНР. Довгих два роки навіть найпершим особам нашої держави не під силу зрушити з місця проблему остаточного обміну українських військовополонених, через те – не підібрати жодних відомих ліків, щоб загоїти відкриту рану в материнській душі: вона щодня в молитві до Бога, просячи Його захисту для свого Сашка. Благає у неба, щоб її син скоріше вернувся додому.\n…Ті ж невтішні новини стали приводом зустрічі та першого нашого знайомства з жителькою Батькова Тетяною Марківною Олійник.\nВ січні 2015 року, стиснувши відчай в кулак, невисокого зросту жіночка на одному подиху, наче сидить не перед журналістом, а перед священнослужителем, розповіла - висповідала своє горе. Мовляв, її син, Олександр, який служив у 128-ій мотопіхотній бригаді, вже котру добу під свинцевим дощем неподалік Дебальцевого (всього за кілька днів після її візиту там закипить страшний котел, наповнений сотнями розстріляних людських тіл.) Із одягу в її Сашка, що правду таїти, волонтерська гуманітарна допомога. Із озброєння – гвинтівка, виготовлена ще в 1975-му… Тоді як російські окупанти щодня прицілювались у груди наших хлопців з новітньої, сучасної зброї. Для виконання нічних розвідок роті вкрай важливо було мати професійні окуляри нічного бачення. «Я просила, щоб районна адміністрація звернулася тоді до підприємців Радивилівщини, щоб ті допомогли купити тепловізор для роти. Бо солдати - кожного дня на виїзді, щодня ходять у розвідку. Вдень - як вдень. А вночі вони – сліпі кошенята.», - затримуючи в грудях сльози, що кожної хвилини рвались назовні, розповідала вона. Але предметом написання статті стало навіть не стільки убоге забезпечення українських бійців, яких першими призвали захищати суверенні українські землі від російського вторгнення. У державній районній установі, де б мали одразу вникнути у слова прохання згорьованої матері, натомість сталось кричуще недбальство: один із «білокомірцевих» державних службовців, член Координаційного штабу Радивилівського району з допомоги армії, не знайшов кращого способу відсторонитися від аргументів відвідувачки, ніж кинути їй в обличчя фразу - наче принизливий плювок: «Я його туди не посилав...» От і вся розмова…\nЦей кричущий факт знайшов оперативне відображення у публікації під назвою «Я його туди не посилав» на сторінках «Сурмів» у №4(164) від 30 січня 2015 року. Оцінка наших читачів була миттєвою і безальтернативною. Гнати в шию таких «турботливих» службовців. Крім професійного етикету в грудях має битись ще й співчутливе серце… Що й казати: шокуюча правда викликала значний резонанс навіть у владних кабінетах. А кількість переглядів публікації, викладеної у соціальних мережах, била щоденні рекорди. Що ж стосується волонтерських осередків, то люди, які на той час «з нуля» піднімали українську армію, перевзували бійців з літніх тапочок у професійні берці НАТівського взірця, цікавились лише єдиним питанням: прізвищем цього горе-«героя»…\nДоки вовтузилися з відповідними рішеннями у координаційному штабі, кошти на тепловізор Сашковій роті почали збирати самі односельці: долучалися до благодійництва навіть діти: зокрема, школярі збирали по приватних садибах та окраїнах Немирівки, Батькова склотару, щоб виручені кошти потім докласти до вартості нового тепловізора.\nАле, на жаль, скоординовані зусилля простого люду наткнулись на жахливу розв’язку. Страшна звістка прилетіла в Батьків вранці, 10 лютого:\nМені зателефонували хлопці із синової роти. Сказали: тримайтеся. Вашого Сашу вчора після обіду взяли у полон сепаратисти. Що я відчувала тоді?, - не одразу й дібрала слів, щоб охарактеризувати глибину цієї трагедії моя співрозмовниця. - В мене, здається, зупинилося серце. Ходила, наче сама не своя. Не розуміла нічого, ні з ким не спілкувалася, а сльози – текли з очей, а їх ніхто й не спиняв. Якоїсь ночі наснився мені сон, що лунає дзвінок від Саші мого. Глянула на телефон – якраз, чомусь, засвітився екран. Думала, то звістка від сина. А, виявилось, нічний обман. Від психологічної напруги, щоденного стресу, гіркої безвиході тоді не втрималась на ногах: впала просто посеред кімнати. Перелом четвертого хребця на довгі тижні прикував мене до постелі», - каже Тетяна Марківна.\nЦей дзвінок став точкою відліку, який розділив і без того сповнені тривоги будні матері полоненого Сашка Олійника на «до» і «після».\n- У мережі Інтернет є фотографії, навіть відеозйомка, як мого Сашу брали у полон… Їхня машина поверталась із спецзавдання, із селища Логвинове, і потрапила під обстріл бойовиків. Перший екіпаж у складі трьох чоловік сепаратисти розстріляли на місці. Я бачила відео: перевернута бронемашина, мій син з бойовим товаришем – закривавлені так, що й обличчя не впізнати. А над ними - денеерівські посіпаки. Один кричав: «Добей, добей их, это – спецназ…» А другий кричав: «Не надо, не надо.»\nЛише секунда, крихітка її часточка вберегла тоді Сашу та його напарника – Петра Ярошевича, бійця зі Здолбунова, від вірної смерті.\n- А що, якби той, ненависний, натиснув курок? Всього ж хвилинами раніше трьох наших солдат - екіпаж першої машини, розстріляли без жодних слів. А Саша, хоч сильно контужений, отримавши осколкові поранення голови та лівої руки, вижив. Не інакше, як Божа рука була тоді над ними… - вдячно завершує цей непростий епізод мати.\nГордиться за свого сина Тетяна Марківна, що в такий екстремальний момент думав не стільки про власний порятунок, скільки про життя свого бойового побратима – Петра Ярошевича, який на той момент був поряд.\n- У Саші тоді був бронежилет, а от Петрові груди - нічим не прикриті. Тож коли безперервні шеренги ворожих куль пронизували кузов машини, мій син прикрив товариша-солдата собою. Мені здається, мало хто, заглядаючи в очі смерті, думатиме про чийсь порятунок. Швидше – вхопиться за можливість вижити самому. Якої ж високої людської оцінки заслуговує оцей відчайдушний і надзвичайно сміливий вчинок бійця Олександра Олійника з Радивилівщини, який під час поневолення та ворожої атаки накриває солдата-побратима собою… Крізь щоденну небезпеку втратити життя, наші захисники демонструють воістину найвищі з людських якостей. Які потім наша громада свято берегтиме, щоб поставити за приклад прийдешнім поколінням. Від того самого дня, це вже переказувала телефоном Тетяні Марківні мати врятованого здолбунівського бійця Ярошевича, у неї на цій землі – два сини. «Бо якби не твій Саша, то і мого Петра не було б. Той день – другий день його народження», - з вдячністю плакала у слухавку вона.\nНаступний епізод перебування сина в дворічному полоні, оберігаючи психіку тих, хто буде читати цей матеріал, Тетяна Марківна розпочинає з тихого прохання: усього краще не пишіть. Випробувань, що їх сержант Олександр Олійник витерпів за 30 років, багатьом, певно, і за 70 літ життя не випадає. Йдеться, в тому числі, і про три доби безперервного катування нашого земляка у приміщенні Донецького СБУ. «Уявіть, - каже вона, - людину три доби утримують на допиті, застосовують найжахливіші тортури, влаштовують інсценування розстрілу. Знаєте, що відповів мій син на цинічне запитання Захарченка: «…яке твоє останнє слово?..», коли його денеерівські поплічники вже перезарядили автомат нібито для подальшого вистрілу? «…щоб тіло відправили додому…», - Тетяна Марківна повторює тремтячими устами фразу, сказану сином за крок, можливо, до приведення вироку у виконання. Увесь цей довгий час мене щохвилини терзає біль: що ж він, бідолашний, тоді відчував? Важко уявити, які хвилювання в таку мить може пережити людина. Син, щоправда, поберіг моє серце, бо страшні деталі з цих багатостраждальних днів мені не розказав. Але, його побратими, які тоді теж пройшли катування дененерівських посіпак, поділились, вийшовши на волю в результаті нещодавнього обміну: у Саші Олійника не здригнувся тоді ані жоден м’яз. Навіть у катів цього штучного «руского міра» на окупованому Донбасі викликала здивування сила волі цього тридцятирічного українського хлопця, який не впав на коліна, не просив помилування, не показав сліз… Хоча, знаю, психологічний тиск на кожного з наших українських полонених окупанти проводять з особливою ретельністю: оскільки хлопці, здебільшого, мають серйозні фізичні травми, їх «дотискають» ще й жорстокою дезінформацією: мовляв, ніхто вами не переймається на мирній Україні. Жодних переговорів по визволенню не ведеться. Знаю не з чуток, що в багатьох наших солдатів від такої «обробки» не витримують нерви…\nТож при першій ліпшій нагоді, щойно тільки щасливий випадок дарує мить спілкування з сином, Тетяна Марківна розпочинає із найголовнішого: «Сашо, кажу, ти пам’ятай одно: ніхто за вас не забув, ми молимось і боремось за ваше повернення.»\nПеребуваючи в полоні, вперше Олександр зателефонував матері наприкінці березня 2015-го: якраз тоді, щойно у хлопців трохи загоїлись рубці від бойових ран, їх почали вивозити на примусові роботи - розчищати територію розбитого Донецького аеропорту. Розмова тоді була коротка, як свист кулі: «Живий здоровий, у мене все нормально. Передавай усім привіт. Більше сказати нічого не можу…» Наступний телефонний дзвінок - 21 червня минулого року. Сашко припустив, що з донецького СБУ їх мають забрати у СІЗО.\n- А потім, бачите, де вони опинилися? У Макіївській колонії посиленого режиму. Саша нині знаходиться в 11-ій камері, у місці, де тримають особливо небезпечних злочинців. .\nТарас Колодій – кіборг зі Львова, вийшовши на волю в результаті обміну між Україною та бойовиками, розповів про нелегкі тюремні будні і спосіб життя у колонії посиленого режиму охорони: «…приміщення маленьке, крім нар - в кутку вмивальник та санвузол. Прийом їжі відбувається через оглядове віконце на вхідних дверях. У їдальню затриманих ніколи не водять. Прогулянка – на спец території, яка являє собою… приміщення без покрівлі».\nПередачі туди рідко доходять: лише одна дійшла до пункту призначення в минулому році. Нещодавно Тетяна Марківна знову спорядила продуктів й теплих речей синові: допомогу зголосилась передати така ж багатостраждальна мати - макіївчанка пані Наталя, чий син – теж у стінах Макіївської колонії. І вона - з числа тих, хто від щирого, люблячого, гарячого материнського серця дякує Тетяні Марківні «за Саню»: «…ніхто мені стільки не зробив, як він - ваш Саня», - повідомила телефоном. Навіть будучи у ворожому полоні, сам зазнавши фізичних та психологічних тортур, живучи напівголодно, на волосину від розправи, він все одно вмудряється допомагати таким, як сам. Допоміг, наприклад, організувати коротку зустріч пані Наталі з її полоненим сином. За вміння достойно поводитися, розсудливий, врівноважений характер, тюремні наглядачі вважають Олександра не інакше, як офіцером, - переказує макіївчанка пані Наталя у коротких посланнях на Західну Україну його матері. А та щаслива, що може гордитися такими шляхетними вчинками сина. Навіть, пригадує, ризикуючи власною спиною, двох затриманих сепаратистів зумів витягнути з-під канонади «Градів», заховав їх у першому-ліпшому бліндажеві. Це сталося ще тоді, як Саша ніс службу на бойових укріпленнях. А на німе нерозуміння свого вчинку, прочитане в очах своїх побратимів, тоді відповів: вони теж люди, жити хочуть…\nНе тільки в суцільних материнських стражданнях минули ці два роки синового полону: Тетяна Марківна брала участь у кожній соціальній акції, влаштованій ініціативними матерями українських військовополонених, стояла, як і інші Берегині, перед спалахами фотоапаратів та телевізійними відеокамерами, тримаючи плакат: по наростаючій, змінювалась на ньому кількість днів, проведених сином у неволі. Спочатку – 300 днів, потім – 700, тепер уже 730… Бували у різних представницьких органах - усіх, в чиїй компетенції є хоч найменший шанс вплинути на якнайшвидший обмін українських бійців-військовополонених зі стороною окупанта. І в адміністрації Президента згорьовані матері розповідали свої непрості історії, мали зустрічі з головою СБУ, керівниками генштабу, представниками Міністерства оборони. Позитивне враження, яке вселило надію у серце та спонукає вірити у швидку зустріч із сином, справило на Тетяну Марківну спілкування з американським сенатором Джоном Маккейном. Він – один із тих світових політиків, хто завжди підтримував Україну, постійно наполягаючи надати летальну зброю для захисту її суверенних кордонів. Авторитетний сенатор запевнив, що докладе максимум зусиль, зробить все від нього залежне, щоб вплинути на якнайшвидше звільнення полонених наших синів.\nЯк матір, чий син стільки часу знаходиться у пазурах окупанта, можу пред’явити тисяча і одне питання до вищого керівництва нашої держави, до центру звільнення полонених, але, як і всі, я розумію, - каже Тетяна Олійник, - що не все залежить лише від нашої контактної сторони.\nІ справді - переговорні настрої путінських посіпак щоразу змінюються – то вони готові до обміну 224 –х сепаратистів на півсотні наших хлопців, то уже змінюють їх кількість - щоразу тільки в спадаючому порядку. Як бачимо, дуже неохоче відпускають окупанти наших хлопців додому – бо тоді втрачають у переговорному процесі дуже дієві важелі впливу на українську сторону. Тільки ціною їх волі розраховують продовжувати свої брудні політичні ігрища, написані людською кров’ю і слізьми.\n«Тримайтеся, хлопці, вас бережуть материнські молитви, - хочеться послати у далеку, спотворену війною сторону світлу, обнадійливу звістку: бо й справді лине щовечора з уст втомленої випробуваннями сина матері священне прохання до Всевишнього – вберегти кожного солдата, хто потерпає ТАМ.\n- Я знаю кожного з них поіменно, навіть знаю, коли і хто потрапляв у полон. А тому перелічую, звертаючись до Бога, імена усіх полонених страждальців, наших патріотів, що так люблять рідну землю, - щира у своїй розповіді Тетяна Марківна. –Якби хто тільки притишив душевний біль: бо дуже тяжко нам, матерям, чекати своїх зранених синів додому. От уже й два роки минуло. А два роки - не два дні…\nЗ вірою та надією, плекаючи світле сподівання, що в найближчому часі усі ми таки зустрінемо свого героя-земляка живим, запитую у Тетяни Марківни, що найперше скаже синові на рідному порозі, поглянувши на дороге, втомлене випробуваннями обличчя. Крізь прозору завісу сліз МАТИ відповіла так:\n- Напевно, впаду йому в ноги. Буду обнімати, цілувати і просити пробачення, що так довго ми усі боролися за їхню волю.


У радянські часи історію Галичини окремо не вивчали. Тоді, коли опис племен та народів, що населяли територію України до Київської Русі (скіфи, сармати, готи, анти), подавали в книжках та підручниках того часу досить детально, то етнографічний склад тодішньої Галичини згадували якось побіжно, з недомовками, не вдаючись у деталі. Причина такого підходу стала мені зрозумілою дещо пізніше.\nОфіційна історіографія розглядає дві основні гіпотези походження назв "Галичина" і "галичани". Згідно з першою, ця назва є похідною від слов'янського племінного утворення гелонів, яких Геродот так називав через поклоніння Сварогу -- богу Сонця (Сонце по-грецьки -- Геліос). Здійснюючи мандрівку до Скіфії у 454-455 роках до Р.Х., "батько історії" Геродот описує побут і звичаї народу, який він називає гелонами. Але вони, за даними автора, заселяли середнє Придніпров'я. Отже, до Прикарпаття вони не мали безпосереднього стосунку і походження назви "Галичина" від цих племен є дуже сумнівним.\nДруга гіпотеза гласить, що Галичина отримала назву від грецької назви кам'яної солі (галос -- halos). У своїй "Історії України" Іван Крип'якевич, спираючись на літописні джерела, вказує, що соляні копальні були в околицях Коломиї, Зудеча (Жидачева) і в Старій Солі. Сіль видобували також поблизу Дрогобича, Борислава та в Західній Галичині, на території сучасної Польщі. Однак жодна з цих місцевостей не отримала назви, яка б була пов'язана із грецькою назвою солі. Натомість місто Галич, назву якого наполегливо прив'язують саме до цього терміна, розташоване щонайменше за 70-80 км від традиційних місць солевидобування.\nУ межах України є ще один солевидобувний реґіон -- Кримський півострів. Там грецькі колоністи започаткували цей промисел ще у VIII ст. до Р.Х., однак в Криму не збереглось назви жодного міста чи місцевості, які були б пов'язані із сіллю, хоч він, ідучи за логікою прихильників цієї гіпотези, мав набагато більше історичних шансів називатись Галичиною, ніж територія Прикарпаття.\nАле є й третя версія, яка пов'язує назву "Галичина" із західноєвропейськими племенами галлів, яких також називають кельтами. Її прихильники завжди перебували в меншості, їх звинувачували в неуцтві, дилетантстві, пересмикуванні фактів, закидали відсутність доказів, хоч і дві попередні гіпотези, за глибшого аналізу, видаються не менш надуманими та малодостовірними.\nЩе римському історикові Таціту в I ст. було відоме кельтське плем'я бастарнів, локалізоване на Прикарпатті. Археологічні дослідження підтверджують, що кельтські племена з'явились у Західній Україні ще у VI ст. до Р.Х., примандрувавши зs своєї прабатьківщини -- сучасної Франції.\nЩе одним вагомим аргументом, що засвідчує участь Галичини у західноєвропейських процесах народотворення, є інформація, вміщена у "Географії" Птоломея. Описуючи географічну та етнічну ситуацію в Дакії (сучасна Румунія) напередодні вторгнення римлян, він серед інших дакійських племен згадує костобоків та капіанів (карпів), вказуючи при цьому, що вони живуть найсхідніше, з північного боку Карпатських гір, а ріка Дністер є північним кордоном Дакії.\nЗгідно з археологічною класифікацією, ці народи належать до липицької культури (від назви села Верхня Липиця Рогатинського району Івано-Франківської області, де вона вперше була відкрита і описана 1889 р.) та до культури карпатських курганів (відкрита 1843 року австрійським археологом Шомбаті на Буковині). Що стосується етнічної приналежності костобоків та капіанів, то тут думки істориків розбігаються. Одні приписують їм дакійське (фракійське) походження, інші схильні вважати їх кельтами. На мій погляд, мають рацію і ті й інші, оскільки серед цих народів, очевидно, були і фракійці і кельти.\nОтже, ця група племен (бастарни, костобоки, капіани), які належали до фракійського, кельтського і, можливо, германського, етнічних коренів, з огляду на бурхливі події, що відбувались в II-V ст., залишились відірваними та ізольованими від своїх основних культурно-етнічних масивів, а безпосереднє сусідство із ранньослов'янським населенням черняхівської та зарубинецької культур сприяло їх поступовій асиміляції ("слов'янізації"), внаслідок чого на Європейській політичній арені у VI-VII ст. з'явився самобутній народ -- літописні "білі хорвати", предки галичан.\nА коли так, то ідентифікація назви Галичина із племенами галлів (кельтів) є цілком логічною і закономірною. Належить зауважити, що майже у всіх європейських мовах Галичину називають Галіцією -- як і північно-західну провінцію Іспанії, походження назви якої від галлів не викликає жодних сумнівів. А чи залишили народи, яких ми вважаємо предками білих хорватів та галичан, якісь інші свідчення свого перебування на Прикарпатті, крім археологічних пам'яток та відомостей античних істориків? Щоб з'ясувати це, звернемось до місцевих топонімів (географічних назв), оскільки вважають, що вони є найбільш стійкими і консервативними.\nНасамперед, що стосується назви Карпати. Тут я дозволю собі не погодитись із шанованим Шафариком, який виводив її від hryb, hrb, тобто "верх", "гора", "хребет". На мій погляд, ця назва фракійського походження, оскільки в сучасній албанській мові (албанці вважають себе прямими нащадками фракійців) слово "корпа" означає гора. На переконання більшості дослідників, фракійські корені є у назвах деяких рік, що беруть початок у Галичині, наприклад, Дністер, Стрий, Стир.\nДуже цікавою є назва міста Самбір на Прикарпатті. Гіпотеза про її походження, як сполучення слов'янських слів "сам" і "бір", на мій погляд, не є достатньо обґрунтованою. Сучасна французька мова мала б успадкувати деякі елементи кельтської лінгвістики. Слідуючи цій логіці, звернемо увагу на слово sombre (темний, похмурий, непривітний). Його співзвучність із Самбором очевидна, чи не так? Якщо взяти до уваги, що це місто спочатку було засноване не там, де розташоване зараз, а дещо південніше, в горах (на місці сучасного Старого Самбора), то вказане слово спочатку могло бути назвою місцевості, вказуючи на її характер.\nУсім відомо, що кельти вважали півня священним птахом. Він, до речі, і зараз є одним з неофіційних символів Франції. Півень по-французьки -- coq (ког), а в Галичині його традиційно називають когутом. Неважко помітити, що обидва слова мають спільний корінь. Хоч півень (когут) на Прикарпатті не набув священного статусу (а може, його втратив), але саме тут поширене прізвище Когут, традиція прикрашати національні головні убори (капелюшки) у бойків, лемків, гуцулів, півнячим пір'ям та наносити стилізовані зображення півнів на предмети домашнього ужитку (зокрема у фрагментах вишивок), багато про що говорить.\nТаких прикладів можна було б навести ще чимало, але річ не в їх кількості, а в об'єктивній оцінці тривалих і складних процесів формування специфічної етнічної формації у межах Прикарпаття. Без сумніву, галичани, спільно зі словаками, чехами, хорватами, поляками, належать до західної гілки слов'янських народів. Тому на рівні суспільної підсвідомості населення Галичини значно більше зорієнтоване на західноєвропейські цінності, ніж мешканці інших реґіонів України.\nІ річ тут не у "віковічному ополяченні", як це пояснюють деякі "політологи" і "аналітики". Суть цього явища захована значно глибше, а саме в історичній, культурній та генетичній спільності галичан із багатьма європейськими народами. Населення центральних, східних та південних реґіонів країни, а також європейської частини Росії формувалось за іншою схемою, яка виглядала так: слов'янське населення цих земель протягом тривалого історичного періоду асимілювало найрізноманітніші племена і народи переважно іраномовного та тюрксько-азійського походження (кіммерійці, скіфи, сармати, гуни тощо), що невпинним потоком рухались із Азії і Поволжя. Тому на підсвідомому та генетичному рівні більшість української спільноти завжди була, є і, напевно, залишиться зорієнтованою переважно на Схід.\nВраховуючи це, галичанам потрібно відмовитись від практики нав'язування свого світогляду і своїх цінностей мешканцям інших реґіонів України. Необхідно усвідомити, що вони (принаймні більшість ) також є патріотами, просто вони вкладають в це поняття дещо інший зміст, оскільки й самі є іншими. Якщо галичани і надалі будуть розуміти Соборну Україну, як Галичину від "Сяну до Дону", то це шлях у нікуди.\nПотрібно мати мужність визнати, що віковічні "місіонерські" потуги Галичини, її спроби експансії щодо Великої України зазнали фіаско. Тому галичанам необхідно звернутись до своїх історичних витоків і терміново розпочати роботу над реґіональною стратегією, яка б забезпечила збереження їх етнічної та культурної самобутності перед глобалізаційними викликами і загрозою повної асиміляції.


У Нікополі вперше провели "каштановий" експеримент\nОстаннім часом каштани Нікополя щоліта стають жертвами каштанової молі. Вона роз’їдає листя, від чого воно немов покривається іржею, сохне і обсипається вже у вересні. У цьому році в нашому місті був проведений експеримент, який показав, що дерева можна успішно рятувати від паразитів. Подробиці Nikopolnews дізнався з повідомлення прес-служби Нікопольської міської ради.\nГоловний спеціаліст відділу екології Нікопольської міської ради Ганна Трунова, коментуючи ситуацію, пояснює, що метелик сідає на листя, залишає личинку, личинка виростає, а листя покриваються плямами. Потім личинка перетворюється на гусеницю, яка прогризає в листі діру, щоб вибратися з нього. Далі гусениця перетворюється на метелика. За сезон може вирости чотири покоління гусені. На даний момент джерело її походження невідоме. Також невідомі природні вороги мінера, тобто ті, хто на нього полює або обмежує поширення в природі.\nФахівці вважають, що від шкідника, який пожирає листя, існує тільки один ефективний спосіб захисту – це спеціальна ін'єкція, яку потрібно вводити в стовбур кожному дереву. Лікувальна форма, яку вводять в дерево, розповсюджується та потрапляє в листя, і вони стають неїстівними для молі. Личинка гине через голод.\nВперше в цьому році міська влада вирішила спробувати допомогти нікопольськім каштанам. Під експеримент потрапили каштани на алеї по проспекту Трубників - від вулиці Героїв Чорнобиля до вулиці Миронова, та по вулиці Шевченка - від вулиці Героїв Чорнобиля до загальноосвітньої школи № 20.\n– Ці ділянки вибрані не випадково, – коментує начальник управління благоустрою, інфраструктури та комунального господарства Всеволод Зинченко. – Ми хотіли побачити, чи буде видно різницю між каштанами, яким зробили вакцинацію, і тими, яким її не зробили.\nДана ін'єкція гарантовано рятує дерево від мінуючої молі мінімум на п'ять років, якщо поруч немає заражених дерев. Якщо поруч є заражені каштани, то, після п'яти років гарантії, знову може початися пошкодження дерева.\nЩо ж показав експеримент?\nНа алеї по проспекту Трубників, де каштанам було зроблено три ін’єкції, листя на деревах були зелені все літо, і тільки зараз починають жовтіти. На вулиці Шевченка заражені каштани практично вже скинули листя, а ті що отримали дві ін’єкції, стоять ще з листями, хоча й ушкодженими шкідником.\n28-29 сентября будут хлорировать воду в Никополе и пригороде\nУ Нікополі розшукують спадкоємців померлих самотніх людей\nУ наступному році частині нікопольських каштанів знову планують провести вакцинацію. Чи допоможуть усім деревам, невідомо, адже процедура – не з дешевих.


--> мережа ЦИКЛОГІДРОМАСАЖЕР "ТИСА": Болі в ногах, набряклість ніг Мережа ЦИКЛОГІДРОМАСАЖЕР "ТИСА", Бішофіт полтавський, Душ Алексєєва, Вiдпочинок "Клуб туристичного рафтингу ПО ТИСІ РАЗОМ"\nБолі в ногах, набряклість ніг\nУ нашій країні величезна кількість осіб, у яких робота пов'язана з перебуванням протягом всього дня на ногах . Причому не важливо - на ринку або в бутіку. Більшість з них жінки. Саме у них найчастіше буває набряклість ніг, болі в ногах , варикоз.\nУ цих випадках ввечері перед сном прийняти ванну середньої температури . За допомогою Циклогідромасажеру ТИСА із головкою душа Алексєєва протягом 15 хвилин в напрямку від стоп до стегна круговими рухами. Потім можна зробити лінійний масаж знизу вгору. При цьому Ви повинні випробувати приємні відчуття від тиску водних струменів (поколювання). Шкіра при сильному гідромасажі розігрівається, стає рожевою , поліпшується крово- і лімфообіг .\nВ основі лікування болю в ногах і набряклості ніг гідротерапією лежить температурний, хімічний і механічний фактори впливу. Організм як єдина цілісна система відповідає на них складною реакцією, що включає реакції самої шкіри, серцево-судинної, нервової, ендокринної, м'язової систем, теплообміну, окисно-відновних процесів і т. Д.\nПід час водолікувальних процедур в кору великого мозку надходить аферентна імпульсація з рецепторів шкіри, слизових, судин і внутрішніх органів.\nГідротерапія сприяє кровопостачанню тканин і окисно-відновним процесам в них, видалення продуктів патологічного обміну і розпаду тканин, зменшення травматичного набряку і крововиливів, ліквідації застійних явищ і трофічних порушень в тканинах і органах.\nДослідження показують, що в хворобливих місцях порушений кровообіг, виражені гіпоксія, ацидоз і т. д. Місцеві дистрофічні зміни в м'язах обумовлені в кінцевому підсумку порушенням кровообігу в цих зонах.\nЦілющий гідромасаж при тяжкості в ногах\nБагатьом жінкам відомо стан дискомфорту, іноді з болем і судомами (ночами особливо вираженими). У людей, чия професія пов'язана з тривалим перебуванням на ногах, така тяжкість - часта і характерна скарга. Спека сприяє посиленню дискомфорту. Поява тяжкості в ногах говорить про недостатність венозного кровообігу - поганому тонусі венозних стінок, недостатню роботу венозних клапанів, розтягуванні дистальних вен. Душ при тяжкості в ногах корисний щодня, температура води прохолодна (20-25 ° С), сила струменя середня або кілька сильніше середньої. Рухи струменя душа - від низу до верху, що допомагає венозного кровотоку. Душ - це не тільки щоденне запрошення до задоволення. За допомогою душа можна вирішити безліч проблем, змінюючи температуру і силу струменів, впливаючи на потрібну зону.\nМісцевий вплив холоду на покриви тіла супроводжується фазними змінами судин: перша фаза - звуження судин, друга - розширення судин з прискоренням кровотоку в них (фаза активної гіперемії). Місцевий вплив холоду викликає не тільки локальну реакцію. Воно проявляється в діяльності внутрішніх органів за типом шкірно-вісцеральних рефлексів.\nТемпературне подразнення певних ділянок шкіри може впливати на кровообіг у віддалених від подразника тканинах і органах. Так, холодна або гаряча ножна ванна викликає реакцію судин головного мозку, ручна ванна - судин органів грудної клітини. Наявність шкірно-вісцеральних рефлексів визначає судинну реакцію в органах, що мають відношення до тих сегментів, шкіру яких піддають температурному подразнення: вона така ж, як і в судинах шкіри. Наприклад, охолодження шкіри грудей викликає звуження судин легенів, зігрівання поперекової області - розширення судин нирок.\nГідропунктура володіє більш фізіологічним впливом, ніж уколи голок при акупунктурі, і тому може використовуватися для зняття втоми, відновлення спортивної працездатності після тренувальних занять, профілактики неврозів, перевтоми, лікування хронічних травм і захворювань опорно-рухового апарату.\nОсновні правила профілактики болів в спині\nХодити і стояти слід з прямою спиною. Встаньте спиною до стіни, щоб торкатися її п'ятами, сідницями, лопатками і потилицею, запам'ятайте це положення свого тіла (поставу) і при ходьбі намагайтеся його підтримувати.\nЯкщо доводиться довго стояти, то необхідно:\n• змінювати позу кожні 10-15 хвилин, переміщати вагу тіла з однієї ноги на іншу;\n• періодично прогинатися назад через кожні 10-15 хвилин, витягнувши руки вгору, зробивши глибокий вдих і видих, цим знімається втома з м'язів спини;\n• якщо Ви працюєте стоячи, організувати робоче місце так, щоб не доводилося низько нахилятися; використовувати опору під ногу і спиратися при цьому то на одну ногу, то на іншу, це зменшить навантаження на хребет.\nСлідкуйте за поставою, втягніть живіт, намагайтеся витягуватися вгору, ніби до верхівки прив'язана повітряна куля, не напружуючи верхню половину тіла!\nЩоб зменшити навантаження на хребет не нахиляйтеся вперед і не відкидається занадто далеко назад, щільно притисніть до спинки стільця і створіть опору під шию і поперек. Якщо доводиться довго сидіти, підберіть правильний стілець, кожні 15-20 хвилин необхідно потягнутися розім'ятися, поміняти положення ніг.\nДо меблів, на якій доводиться сидіти довго, пред'являються наступні вимоги:\n• вибирайте стілець з високою спинкою і спирайтеся на неї, на рівні талії помістіть під спину невелику подушку;\n• висота стільця повинна бути така, щоб коліна знаходилися декілька нижче рівня стегон, якщо необхідно використовуйте клиноподібну підставку під сідниці, стопи повинні щільно стояти на підлозі, якщо необхідно, використовуйте підставку для стоп;\n• глибина стільця - дві третини довжини стегон;\n• необхідно уникати дуже м'яких меблів, так як при цьому сильно напружуються м'язи тіла для утримання рівноваги.\nСидіть прямо, стежте за своєю позою!\nЯкщо Ви спите на жорсткій основі, то навколо повинно бути багато подушечок для кожної фізіологічної ізгібіни Вашого хребта. Думка спати на твердому прийшло з 30-х років, коли з'явилися ліжка з панцирні сітками (вважай - сон в гамаку), і лікарі стали радити підкладати дерев'яний щит по панцирну сітку (щоб вона не прогиналася), а зверху два матраци (щоб створити анатомічне відповідність вигином хребта). Про дерев'яний щит пам'ятають все, а про матраци - забули. Сучасна вертеброневрологом до цих двох умов (не прогинаються основа і анатомічне відповідність), додала третє - ортопедичне, тобто лікувальну дію. І тут криється ще одна загальноприйнята помилка, всі вважають анатомічну ліжко - ортопедичної (так її і рекламують), в той час як лікувальна (ортопедична) ліжко повинна допомагати розслабленню м'язів, а не просто створювати умови для можливості розслаблення м'язів. Отже, фізіологічні вигини хребта треба зберігати і в горизонтальному положенні. Підстава ліжку, повинно бути жорстким (можливий дерев'яний щит), що не допускає "провисання" спини, але поверх нього слід розташовувати анатомічний або ортопедичний матрац (покриття), що забезпечує комфортне положення, бажано з функцією профілактичного витягнення, наприклад «ORTORELAX» або «DETENSOR» .\nЯкщо ліжко здається Вам недостатньо зручною, пристосуйте її під себе:\n• в положенні на спині - під шию невелика подушка і подушка під коліна, щоб ноги були трохи зігнуті;\n• в положенні на боці - подушка під шию на висоту плеча, невелика подушка під талію, ноги зігнуті в колінних і тазостегнових суглобах;\n• в положенні на животі, покладіть під нього подушку\nВставати вранці з ліжка, необхідно попередньо зробивши кілька простих вправ руками і ногами, потім повернутися на живіт, віджимаючись руками встати на коліна, сісти сідницями на п'яти і максимально потягнутися руками вперед, потім опустити одну ногу на підлогу і спираючись на цю ногу і руки, поступово встати, не роблячи різких рухів.\nДавайте спині повноцінний нічний відпочинок! Потягніться після сну!\nЯк правильно піднімати і переміщати тяжкості\nІнструкція по техніці безпеки для вантажників визначає, що під час переміщення вантажів гранично допустимий вантаж: для підлітків чоловічої статі від 16 до 18 років - 16 кг;для чоловіків - 50 кг. Для жінок - 10 кг, до двох разів на годину, при чергуванні з іншою роботою і 7 кг - при підйомі вантажів постійно протягом робочої зміни.\nВикористовуйте будь-яку можливість виконувати роботу з прямою спиною, сидячи на зручному стільці, стоячи за верстатом, при роботі на підлозі - встаньте на одне або обидва коліна, підклавши під них м'який валик. Намагайтеся основну частину навантаження перенести на ноги, а не на хребет. Якщо доводиться піднімати і переносити вантажі, то необхідно:\n• надіти пояс штангіста або напівтвердий корсет;\n• виставити одну ногу вперед, зігнути ноги, а не хребет, сісти навпочіпки, при цьому спина повинна бути прямою і, схопивши вантаж двома руками, підняти його, розгинаючи ноги, не згинаючи спину (як роблять штангісти);\n• розподіляти вагу переносите тягарів - не носіть вантаж в одній руці, розділіть і несіть його в обох руках, сумки різної ваги необхідно періодично міняти в руках, щоб не виникло перенапруження м'язів тулуба;\n• при переміщенні вантажу тримати вантаж якомога ближче до себе, виключити нахили і повороти тіла (скручування хребта);\n• піднімати і носити дитину на руках рекомендується з випрямленою спиною, найкраще положення для хребта, коли маленька дитина в спеціальному рюкзаку на грудях, а великий на спині;\n• для перенесення тяжкості використовувати рюкзак замість сумок, переміщати предмети в сумках і валізах на коліщатках;\n• при збиранні використовувати швабру і подовжувачі ручки пилососа;\n• прання і прасування білизни робити з прямою спиною, чи не нахилившись в ванну або над низьким столиком, а поставивши таз на високу підставку і використовуючи прасувальну дошку.\nСпівставляти свої можливості зі статичними і динамічними навантаженнями!\nУлюбленими "ласощами" міжхребцевого диска є яблука і груші, малина і полуниця, виноград і топінамбур (земляна груша), фундук і сочевиця, гарбуз, салат і соєвий йогурт. У профілактиці болю в спині важливе місце займає вітамінізація їжі. Вживайте продукти з повним набором вітамінів і достатнім вмістом кальцію і магнію (риба та інші дари моря, капуста, шпинат, боби, горіхи, насіння, горох, хліб грубого помелу, хлопці не кип'ячене молоко здорових корів). Утримуйтеся від гострої їжі, алкогольних напоїв і куріння.\nСкористайтеся силою природи! 1. Приготуйте трав'яну настоянку звичайного деревію з розрахунку: столова ложка трави на склянку окропу (настояти, закутавши на 1 годину, процідити). Приймати по столовій ложці перед їжею. 2. Змішайте 1,5 склянки соку редьки з 1 склянкою чистого меду і з 0,5 склянки горілки, додайте столову ложку солі і ретельно перемішайте. Цю суміш приймати всередину по 1 чарці перед сном, а також розтирати нею місця болю на спині.\nДля того щоб сповільнити прогресування дистрофічних змін в суглобах хребта і дисках, необхідно використовувати хондропротектори - препарати, які надають захисну дію на хрящову тканину. Лікування проводиться тривалими курсами тривалістю до півроку за призначенням лікаря.\nНі дієти від остеохондрозу, є дієти від зайвої ваги - обов'язково розумно худніть!\nЯк правильно психологічно налаштовуватися\nНамагайтеся виконувати рекомендації, поради та фізичні вправи з позитивним настроєм, з бажанням і з полюванням допомогти собі і оточуючим, а, головне, з упевненістю в ефективності проведених профілактичних заходів.\nПам'ятайте: Ваші думки впливають на Ваше тіло!\nЯк правильно займатися фізкультурою\nНайефективніший шлях профілактики болів в спині - регулярні фізичні вправи! Хороший м'язовий корсет і достатня гнучкість хребта - основа профілактики болю в спині.\nПри динамічних заняттях віддайте перевагу плаванню, біговій доріжці, велоергометрія, лиж, вправам з гумовим бинтом. Займаючись ігровими видами спорту (футбол, волейбол, теніс і т.п.), будьте обережні, тому що різкі, некоординовані рухи і повороти можуть спровокувати загострення больового синдрому. Уникайте бігу по твердій поверхні, використовуйте амортизуючі устілки і спеціальну спортивну взуття, знижують ударні навантаження на хребет.\nАрсенал профілактичної фізичної підготовки включає:\n• вправи для формування правильної постави (необхідно знати, як прийняти позу правильної постави, зберігати цю позу тривалий час і часто контролювати правильність її утримання);\n• вправи для збільшення рухливості всього хребта або його відділів (по типу йогівських з головним принципом - повільне досягнення максимального обсягу з фіксацією в крайніх положеннях на 3-5 сек.);\n• вправи для рівномірного розвитку м'язів всього тіла (особливо спини, черевного преса і плечового пояса), включаючи розумний культуризм;\n• вправи з обтяженням переважно (виконувати на тренажерах, що виключають вертикальні навантаження на хребет);\n• вправи зі штангою і гантелями (виконувати лежачи на спині, на животі або сидячи, в упорі грудьми).


Гройсман вирушить до Литви\nГоловна > #Банкова > Гройсман вирушить до Литви\n#Банкова 27.05.2015 12:08\nГолова Верховної Ради України Володимир Гройсман 28-30 травня відвідає Литовську Республіку з метою участі у шостому засіданні Міжпарламентської асамблеї Верховної Ради України, Сейму Литовської Республіки, Сенату і Сейму Республіки Польща. Про це йдеться в повідомленні на сайті Верховної Ради.\nПрограмою візиту передбачений виступ Володимира Гройсмана на сесії Асамблеї, а також зустріч зі Спікером Сейму Литовської Республіки Лоретою Граужинєнє, Маршалком (Спікером) Сенату Республіки Польща Богданом Борусевичем та членами Президії Асамблеї.\nОкрім того, Гройсман зустрінеться з президентом Литви Далею Грібаускайте.\nЧлени офіційної парламентської делегації візьмуть участь у засіданнях комітетів Асамблеї.\nДо складу делегації увійшли народні депутати України Іванна Климпуш-Цинцадзе, Михайло Бондар, Микола Величкович, Ігор Діденко, Петро Сабашук та Костянтин Яриніч.


Як у минулому столітті реставрували визначну святиню на Тернопільщині (ФОТОФАКТ) | Новини\nЯк у минулому столітті реставрували визначну святиню на Тернопільщині (ФОТОФАКТ)\nЗбереглася давня світлина однієї зі святинь у місті Кременець на Тернопільщині, яка тоді перебувала на реставрації. Пишуть Тернополяни.\nНа старому фото можна побачити, як відновлюють Храм Преображення Господнього Кременця. Впізнати святиню на знімку неважко, адже святиня має хрестову структуру з двома симетричними вежами по боках від центрального входу. Окрім веж, своєрідним храм роблять антаблементи, карнизи, які додають об’ємності та вишуканості храму. Здогадатися, що за святиня перед нами, можна і завдяки верхнім скульптурам на воротах біля собору.\nЗвичайно, на давній світлині, якою поділилися у соцмережі Фейсбук , веж-близнюків з-під риштування розгледіти важко. А світлина датується 1928 роком. Вочевидь, то Перша світова ще наклала свій відбиток на стан святині, яку довелося реставрувати.\nВарто додати, до що святиня має давню та славетну історію. Ще в 1731 році єзуїтським орденом був закладений новий величний костел на честь Всесвятого Духа, патрона і засновника “Товариства Ісуса” Ігнатія Лайоло і покровителя Польщі Станіслава Костки. Згодом костел – звернений на парафіяльний. У 1939 року святиню було закрито. В післявоєнні роки за розпорядженням радянської влади церква була пристосована під потреби факультету фізичної підготовки інституту, що розташувався в навчальних корпусах колишнього Ліцею.\nВарто зазначити, що немало мешканців Кременця пам’ятають, якою в різні періоди історії була велична святиня.\n— А потім ще у 70 таке риштування стояло на храмі. Ото ми налазились по ньому. Ганяли нас працівники. Але завдяки риштуванням тримались вперше за дерев’яні решітки дзвіниць. Вражень було, — пригадав Viktor Nepomiashii.\n— Я так в вежу попала - по риштуванню. Але як його розбирали, дурноголові кидали дошки просто донизу. І тоді були пошкоджені "ракушки" на балюстраді перед входом, — прокоментувала Наталія Петраніч.\nЯк у минулому столітті реставрували визначну святиню на Тернопільщині (ФОТОФАКТ), фото-1


Ford Explorer отримав рейтсалінгову версію ST - Автопоради - твій гід у світі авто\nдодому Огляд Ford Explorer отримав рейтсалінгову версію ST\nАмериканський концерн представив рестайлінгової сімейство популярного кросовера Explorer, яке поповнилося зарядженої версією з індексом ST\nЧим вирізняється Explorer ST? Наприклад, відсутністю повного приводу. Так, багатотонний позашляховик став моноприводним, а значить, з’їзди з асфальтового покриття йому протипоказані. Втім, інженери, створюючи машину, заточували її якраз під такі умови – машина отримала занижену підвіску і перенастроєне рульове управління.\nЩо стосується «серця», то в рух автомобіль приводиться трилітровим мотором V6 з потужністю в 406 кінських сил. Це дозволяє автомобілю бути справжнім гоночним снарядом і розганятися до сотні за шість з половиною секунд.\nпопередня статтяToyota Hilux схрестили з Mercedes\nнаступна статтяІлон Маск хоче продавати програмне забезпечення автопілота для електромобіля


Ангельський номер 1255 - Значення та символіка - 1000-9999\nГоловна 1000-9999 Ангельський номер 1255 - Значення та символіка\nАнгельський номер 1255 - Значення та символіка\nАнгели - це істоти, які завжди були з людьми і які завжди знаходили спосіб зв’язатися з людьми. Вони використовували різні способи зв’язку з людьми, і найвідоміший - це число. Цифри - це приховані знаки, якими ангели передають повідомлення людям.\nЇхні повідомлення можуть бути як позитивними, так і негативними, але в основному це повідомлення, які приносять мотивацію та підбадьорення.\nЇхні повідомлення також можуть бути настороженими і говорити про те, що в житті потрібно щось змінити. Повідомлення над кожним номером різне, і воно несе різне повідомлення, і в залежності від кількості людей, що зіткнулися, таке повідомлення буде.\nЩоб зрозуміти, що хочуть сказати вам ангели, потрібно дослідити номер, який вони вам надіслали, і зрозуміти його прихований зміст. Не ігноруйте ці повідомлення, оскільки вони можуть принести вам успіх у житті, але також допоможуть, якщо вам потрібна якась порада. Не бійтеся і думайте, що це принесе вам щось погане.\nЦі повідомлення можуть допомогти вам прогресувати і стати кращою людиною. У сьогоднішньому тексті ми зустрінемо вас з Ангелом номер 1255 і познайомимо з його таємним значенням.\nЧисло ангела 1255 - Що це означає?\nАнгельське число 1255 складається з атрибутів числа 1, вібрацій та енергії числа 2 і подвійного впливу числа 5.\nНомер 1 може символізувати новий початок і набагато краще життя. Цей номер має особливі атрибути та особливості, що його прикрашають.\nЦей номер також описує духовність, мистецтво та багато інших характеристик. Номер 1 дуже сильно впливає на це число.\nЦе число також приносить багато удачі у багатьох життєвих ситуаціях, і це число може допомогти вам зробити чудову кар’єру. Число 2 є символом нескінченності, це число пов'язане з інтуїцією та інстинктами.\nЛюди з цим числом дуже чутливі та емоційні. Число 2 є символом фізичних здібностей, духовної енергії, миру, спокою, інтуїції, інстинктів ... Це число також відноситься до духовного пробудження, внутрішніх бур, емоцій, почуттів, потреб, бажань ...\nНомер 5 відноситься до емоцій, потреб, наших цілей та бажань. Це число стосується людей, які точно знають, чого хочуть від свого життя, і які знають свою роль у ньому. Крім того, можна сказати, що для числа 5 характерні люди вперті, терплячі, наполегливі та готові до нових викликів.\nЦе число з’являється 2 рази в номері 1255, і тому його вплив подвоюється, а всі його ефекти та характеристики подвоюються. З усіма цими атрибутами можна сказати, що число 1255 є дуже духовно потужним, і це число має великі здібності до успіху.\nКрім того, це число тісно пов'язане з числом 13, оскільки сума його чисел дає 13. Через це це число має додатковий вплив числа 13 та деяких додаткових атрибутів. Люди в цій кількості дуже духовно піднесені, і велика кількість людей у цій кількості знаходять своє щастя в духовності.\nКрім того, у цих людей дуже творча сторона, яку вони можуть висловити в різних сферах. Їх девіз - ніколи не здаватися і завжди працювати, щоб зробити позитивне майбутнє. Вони чудово працюють у всіх сферах, що вимагають знань та творчості. Для них найважливіше вибрати роботу, яка їм подобається, і впевнений, що їм вдасться досягти успіху.\nМи можемо знайти цих людей як професорів у школах та коледжах, а також як директорів у компаніях. Вони також мають талант бути успішними акторами, музикантами, письменниками, поетами тощо.\nКожне число Ангела має різні характеристики, і кожне число Ангела несе різне повідомлення, яке може допомогти людям. Ангели ретельно відбирають людей, які потребують поради чи мотивації, а потім надсилають їм конкретний номер, який містить повідомлення, яке допоможе їм.\nПовідомлення за номером 1255 - це повідомлення, яке говорить про те, що ви на правильному шляху для досягнення своїх цілей, і що ви не повинні здаватися зараз. Ангели кажуть вам, що ви дуже позитивна людина і людина, яка завжди працює, поки не закінчить розпочату роботу.\nЧерез це ангели вірять у вас і впевнені, що вам вдасться досягти успіху в житті. Вони кажуть вам, що вам потрібно ще більше вдосконалювати свої навички, але що ви на правильному шляху, щоб досягти успіху.\nСпробуйте розібратися з тим, що ви любите робити, і це дасть вам спокійне і комфортне життя. Не думайте про минуле та те, що сталося в минулому, а просто думайте про своє майбутнє, адже це найголовніше.\nНомер 1255 і Любов\nЛюбовне життя числа 1255 сповнена пригод і хвилювання. Цей номер відомий тим, що він любить експериментувати і часто вступає в любовні пригоди. Люди в такій кількості не люблять стояти на одному місці, і їм подобається бути постійно в русі та зустрічати нових людей.\nВони мають велику позитивну енергію та чарівність, що приваблює людей протилежної статі, і через це вони часто вступають у нові стосунки. Вони люблять нічне життя, вони люблять виходити з суспільством, і у них завжди є можливість вступити в нові стосунки на одну ніч.\nЛюди в такій кількості не дуже люблять шлюби і відчувають, що одружаться вони лише тоді, коли засвоять весь свій життєвий досвід і коли зустрінуть свою другу половинку. Люди в цій кількості, які вже були одружені, знайшли ідеального партнера і готові провести з ним решту свого життя. Вони дуже люблять і цінують своїх друзів та родину, і вони завжди знаходять час, щоб провести з ними.\nЦікаві факти про номер 1255\nУ нас є багато цікавих фактів про номер 1255, але ми представимо лише деякі з них:\n“Call 1-2-5-5” - це поп-пісня американської співачки.\nУ 1255 році народилися деякі знамениті воїни.\nУ 1255 році були прийняті нові закони про шлюб.\nЩо робити, коли ви бачите номер 1255?\nАнгел номер 1255 говорить вам, що ви на правильному шляху, щоб досягти успіху, і що вам не слід кидати свої мрії. Ця цифра спонукає вас почати займатися тим, що ви любите, і що вам потрібно слухати себе і своє серце. Правильно використовуйте свої таланти і намагайтеся досягти успіху завдяки своєму таланту.\nАнгели надають вам повну підтримку і вірять у вас. Забудьте про минуле і просто спробуйте зробити позитивне майбутнє. Ви обов’язково досягнете успіху, якщо вкладете більше зусиль, ніж були коли-небудь.


Оберіть рік, період (квартал), розділ Єдине вікно – ЄСВ і стан звіту.\nОберіть перелік таблиць звіту, встановивши позначку на бланку F/J0500107. При цьому автоматично проставляться позначки навпроти двох таблиць: Додаток 1 і Додаток 4ДФ. За необхідності оберіть інші таблиці, які будуть включено до пакета.\n3. Програма сформує 7(сім) документів: 3 шт. Додаток 1 + 3 шт. Додаток 4ДФ + Податковий розрахунок.\nЗаповнення Додатку 1 (F/J0510107)\nВ Додатку 1 (F/J0510107) заповнюються поля таблиці в ручному режимі або шляхом імпорту зі сторонніх програм (dbf, csv) чи із власного Довідника працівників.\nДля імпорту натискаємо кнопку Додатково. Далі вибираємо пункт Імпорт з довідника працівників. Програма заповнює колонки з 05 по 08, 10 та 14 даними з довідника працівників. Вам потрібно вписати суму нарахованої заробітної плати/грошового забезпечення за місяць в колонку 16; суму різниці між розміром мінімальної заробітної плати та фактично нарахованою заробітною платою за звітний місяць, якщо вона є (кол.18) і натиснути кнопку Розрахунок (якщо не стоїть позначка Автоматичний розрахунок)\nПрограма розрахує суму єдиного внеску за звітний місяць по кожній особі (кол.20) та підсумує суми нарахованої заробітної плати/доходу, грошового забезпечення і нарахованого єдиного внеску за звітний місяць (ряд.Усього)\nДля закінчення роботи з Додатком 1 натискаємо кнопку Перевірка коректності. Якщо все вірно – натискаємо дискету біля Меню (Зберегти активний документ).\nВсі ці дії проводимо з наступними двома Додатками 1 (за 2й та 3й місяці кварталу).\nЗаповнення Додатку 4ДФ (F/J0510407)\nВ Додатку 4ДФ (F/J0510407) також є можливість заповнення таблиці в ручному режимі або шляхом імпорту зі сторонніх програм (dbf, csv) чи із власного Довідника працівників.\nАле якщо вже є заповнений Додаток 1, то потрібно натиснути кнопку Консолідація даних і поля таблиці Додатку 4ДФ автоматично заповняться.\nПрограма переносить дані працівників, суми доходу та розраховує суми податків: ПДФО та Військовий збір. Також програма заповнює колонки Перераховано. Значення в колонці Перераховано дорівнюється значенню в колонці Нараховано за замовчуванням.\nP.S. Для внесення других значень, відмінних від розрахунку програми, потрібно використовувати Фіксоване значення (Ctrl+B) через праву кнопку миші (підсвічується помаранчевим кольором).\nЯкщо потрібно показати виплати ФОПам чи другим фізичним особам, що не є працівниками вашої організації, в цьому місяці, то натискаєте на кнопку Додати рядок (в правому, нижньому кутку таблиці Розділу І). Далі заповнюється поле кол.2 реєстраційним номером облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта. Або можливо вибрати з Довідника контрагентів натиснувши на другу кнопку с трьома крапками Обрати контрагента … Далі заповнюється поле Ознака доходу (кол.6) і прописуються суми нарахованого та перерахованого доходу.\nПісля внесення даних по ФОП чи других фізичних особах потрібно натиснути на кнопку Розрахунок для проведення програмою підсумків та внесення змін у Кількість рядків та Кількість фізичних осіб. Далі натиснути Перевірка коректності та Зберегти.\nВсі ці дії проводимо з наступними двома Додатками 4ДФ (за 2й та 3й місяці кварталу).\nЗаповнення Податкового розрахунку (F/J0500107)\nПісля заповнення та збереження усіх додатків в Податковому розрахунку (F/J0500107) натискаємо кнопку Консолідація даних.\nПрограма заповнить поля таблиць значеннями з додатків та пропише кількість додатків і аркушів в них (за замовчуванням по одному аркуші на один додаток). Перевіривши поля та значення в таблиці потрібно натиснути кнопку Перевірка коректності. Якщо все вірно – натискаємо дискету біля Меню (Зберегти активний документ). Програма ще раз перевіряє усі додатки та зберігає документи в пакет. Далі підписуємо та відправляємо до контролюючого органу.


Data artykułu: 2018-01-17\n«Życie i śmierć – rozmurowana opowieść»\nWersja UA tylko\nks. Józef Kecun\nUrodzony w 1900 r. w Woroblewiczach, został aresztowany 15.III.1945, skazany przez trybunał wojskowy NKWD obwodu drohobyckiego na 10 lat obozu, umarł w więzieniu lub obozie II.1948 r. [Bohdan Prach, „Duchowieństwo Przemyskiej Eparchii i Apostolskiej Administracji Łemkowszczyzny”.]\n«Життя і смерть – розмурована розповідь»\nУ 2012 році пан Тимко Сконцей подарував мені копію листа, якого після ІІ світової війни виявлено під час зносу будинку колишнього українського кооперативу «Згода» в Терці (Закерзоння). Лист, написаний одним з довоєнних греко-католицьких парохів Терки, отцем Осипом Кецуном, був замурований в одній із стін будинку. Його знайшли поляки і передали українцям – колишнім мешканцям села. Ми вирішили його опублікувати, так само, як і фрагмент спогадів пана Ярослава Вайди. Панове Вайда і Сконцей – уродженці села Терка, яких 1947року рішенням тодішньої польської влади депортували на західні та північні території Польщі в рамках операції «Вісла». Обидва документи у співставленні є вражаючою розвіддю про народження, життя і смерть.\nо. Осип Кецун\nНароджений 1900 р. у Вороблевичах отець Йосиф Кецун був заарештований 15.ІІІ.1945, засуджений Військовим трибуналом військ НКВС Дрогобицької обл. за ст. 54-1 «а» КК УРСР до 10 років ВТТ. Помер у тюрмі чи таборі ІІ. 1948 р. [за: Богдан Прах, «Духовенство Перемиської єпархії та Апостольської адміністрації Лемківщини]\nІсторія кооперативи "ЗГОДА" в Терці до цеї хвилі, коли цей листок був вмурований у стіну кооперативного дому в Терці. Подаєтся її в тій ціли, щоб нащадки знали, як тяжко і серед яких несприятливих умовин прийшлось будувати цей дім.\nСело Терка, як всі довколишні села, було темне, неграмотне і крім дяка, писаря та деяких хлопців-самоуків ніхто не знав читати ні писати. Змінилось цілком тоді, як перед Великодними Святами 1926 року прибув на першу посаду молодий, ідейний священник, уроджений 14 травня 1900 р. в Вороблевичах, Дрогобицького повіту, котрий перебув цілу Голгофу УГА від Львова по Київ, потім поворотний тиф, тюрма в Кам’янці Подільському, а опісля в Стрию, при кінці березня 1926 р. висвячений в Перемишлі Всесв. Преосв. бл. п. Йосифом Боцяном, епископом-помічником Львівської Епархії, жонатий з Вп. Галею Іванусів, дочкою Всеч. о. Николая, пароха в Вочевичах. Дня 1 квітня прибув і обняв завідательство парохії Терка. І звідси почалось.\nНасамперід хлопці, як найцікавіші, зголосились на науку читати і писати, опісля удалось вже 1926 р. відіграти комедію "Свідки" М. Курцеби, де ролю судді відіграв поляк, опісля головний опонент освідомлюючого руху українців, писар Франко Ґанкевич. 1928 р. відбулось дві комедійки "Маркіранти" і "Різдвяна Ніч", 1929 р. вже було "Сватання на Гончарівці". Перше представлення відбулось на старім приходстві в кухні, а прочі в домі дяка Василя Бурмича, так що в кухні розбирано стіну і в той спосіб побільшено зал для публики.\nСтарших зорганізував о. Осип Кецун в Брацтво церковне "Покрова Пр. Богородиці", до котрого належали майже всі господарі греко-католики з Терки і Полянок. Жінок, дітей, молодіж і мужчин - головно в Терці - зорганізував в Апостольство молитви. Зараз з початку зачато відправу "Майського Богослуження" в честь Пр. Д. Марії, а по Богослуженню ілюміновано при помочи свічок Місійний Хрест, де діти підготовані Добродійкою Галею Кецун на два голоси співали кращі пісні церковні видання оо. Василіян в Жовкві. Серед таких обставин священник поодиноко і гуртом підготовляв господарів до заложення кооперативи.\nВибори 1928 р. приспішили заложення її [ідеться про парламентські вибори в Польщі]. Священник, хотячи мати лучше зорганізованих людей і осередок для освідомлення, користає з дозволу в виборчому часі на збори, дня 1 січня 1928 р. влаштовує Основуючі Загальні Збори Кооперативи, на які прибув відпоручник Народного Дому в Ліську п. Василь Шевчук, як тимчасовий інструктор. На тих Зборах названо кооперативу "Згода", уділ ухвалено З0 золотих, вписове 1 зол. Всіх членів вписалось 17. За це ухвалено їздити цілий рік даром по товар. Погоджено крамаря Осипа Вайду, 19 літнього сина Дмитра і Таці, 2 місяці даром а дальше по 10 зол. місячно, по півроку за 19 зол. і 1,8% від торгів місячно. Антін Вуйцік, господар в Терці, відступив свій шпіхлір на приміщення кооперативи 2 місяці даром, а опісля по 50 зол. річно. Отець Осип Кецун приобіцяв даром провадити книги кооперативні так довго, як довго не поставиться дому кооперативного.\nВід тоді почалась велика конкуренція між українським а польським рухом в селі. Зачались донесення зі сторони писаря і жандармерії, переслідування зі сторони Староства, а навіть Суду, головно членів кооперативи, а особливо о. Кецуна, Василя Бурмича, дяка, і Василя Дяка, Койфа.\nЗ початком 1929 р. заложено в Буківци Філію Кооперативи "Згода" і приєднано там нових членів. Ощаджуючи на всьому, основний склеп [крамниця] і філія мали значні зиски щороку, який призначувано майже в цілости на будову домів (крім датків на "Просвіту", Р.Т. інвалідів). Всі нові члени відбувають даром фірманку (по 10 д. з Ліська або Балигорода чи Устрік).\nЦеглу на кооперативу (31.000 штук) палено на полі Бурмича. Цеглу робив і палив ґураль [гірняк], поляк Ян Поґлутка, котрий яко бездомний головно цим занимався. Члени робили коло дров і цегли даром.\n1930 р. зачато підготовку дерева на Кооперативний дім. В тім часі місцеві латинники поставили каплицю на пляцу дарованім Казем Чарнецьким за це, що його поховають під вівтарем. І обдурили його, позірно вимурували ззаду пивничку, а опісля закрили, бо мовляв, як то буде так відкрито, а що говорили поза його очі, то вже лише одно кепкування. На Кооперативу деякі Полянчане дарували дерево зі свого ліса: Дмитро Кушнір - 1 кльоц, Никола Кибак - 3 ялиці, Іван Кибак - 1 кльоц, Никола Юриста - 2 кльоци, Михайло Николишак - 2 кльоци, Никола Куренда - 1 кльоц, опісля зажадав платні 2 зол., Юрко Гурак - 1 кльоц.\nТретього марта 1931 р внесено подання до Уряду Громадського в Терці з просьбою о консенс на будову. Пляни будови виготовив о. Кецун. Пляц під будову куплено у Грицька Фичка (перед тим у Федора Пруци, та деякі члени не схотіли), а потім по великих короводах у Михайла Фичка. Громада видала Консенс на будову і кооператива ще в листопаді 1931 р. може перенестись до нового будинку.\nКоли фундаменти були на укінченню прибув комендант постерунку Юзеф Казала і намагався зостановити будову, але завдяки тому, що латинники в сусідстві вже другий рік провадять будову і не мають ще позволення, жандарм списав тільки протокол, післав до Староства. Тоді Воєвідство прислало ще пляни до доповнення, мовляв, де вентилятор, як забезпечений фундамент, мур, сходи та де буде виходок [вбиральня]. А будову провадиться на леб на голову, щоб не вийшла зі Староства заборона. Верх вже стоїть на землі готовий. В тій хвилі як це пишеться вже мурується послідній кут від сходу, буде там вмуроване це письмо.\nБудову дому тому так форсується, що цегла вогка, накрита дошками. За одну ще зиму то більше як половину мороз розсадивби, а дошки всі погнили б і будова готова тоді збанкрутувати. Як буде далі – не знати. Дальшу будову поручаємо Всевишньому. Найбільший ворог Кооперативи, Франко Ґанкевич, не може навіть спати, що так йому на овиді росте кооперативний дім, а він свого часу ворожив Кооперативі найбільше 1-2 роки життя.\nОсяги в Терці за час від 1926 - 1931 р., крім згаданих Церковних Брацтв і Кооперативи та представлень, такі: заложено 1931 р. читальню "Просвіта", приготовано кілька драматичних штук, які польська влада заборонила, успіх у виборах як 1928 р. так і 1930 р., освідомлення національне цілої парохії, неустрашимість перед переслідуваннями всіх власть імущих, а навіть учителя новозаснованої польської школи в Терці, внесення 56 деклярацій за рідною мовою в школі, будова двох величавих домів, З-ох учеників є в ґімназії в Перемишлі (нечувана річ в тій околиці): Гриць Дрозд в 3 кл., Володимир Бурмич в 4 кл. і Юрко Поливка в 3 кл., всі вони ученики о. Осипа Кецуна, бо школи ще не було. Чотирьох покінчило кооперативні курси в Устріках Долішних: Андрій Стрижок, Юзко Вайда, Тимко Лавер, Василь Осташ. Андрій Стрижок здав приватно іспит дяківський в Інституті в Перемишлі. До Парохії приходить 7 часописів "Народня Справа", 2 "Неділі", 1 " Новий Час", 3 "Правди", 1 "Нова Зоря", 1 "Мета", З "Місіонарі", 2 "Наші Приятелі", 1 кооперативний часонис "ГКЧ", 4 "Бескиди".\nЦілої історії і поступу не дасться описати, тим більше, що ця роля випала на мене, а я не хотячи мусів троха похвалитись. Лучше описавби це хтось посторонній. Одним словом, що Терка шаленим скоком пішла вперід і випередила дооколишні села на кільканайцять а може і більше літ. Щоб тільки цей ненормальний скок єї не пошкодив, особливо, коли б забрали звідси перед часом свяшенника, як це мало статись цеї осени, що аж делегація з З-ох людей упросила Преосвященного Владику Коциловського, щоб о. Кецуна полишити на дальше. Який оборот взяла б справа видно було, яка паніка обхопила наших, а як тішились і укладали пляни вороги та їх прихвосні, а також жиди. Одно зле, що ніхто з наших не звертає увагу на керовання так многих справ, а в разі, як нестало б голови всего - священника, все готове впасти і ціла парохія в поступі мусіла б уступити інчим місце, або що гірше, повставби хаос, а то і большевизм. Інакше буде як докінчити будову і уґрунтувати всі товариства, бо через брак приміщення все є майже в плинному стані. На тім кінчу тих кілька слів, а решту читач довідається чи з передання, протоколів чи інших документів.\nТерка, дня 12 листопада 1931 р.\nо. Осип Кецун - завідатель Парохії, книговодець Кооперативи, Голова читальні "Просвіта"\nМатеріал опубліковано з найнеобхіднішими правками та незначним короченням, укінці подаємо текст повністю та із повним збереженням мови оригіналу.\n(фрагмент спогадів пана Ярослава Вайди)\nДо 1945 року село Терка нараховувало близько 110 номерів хат і стільки ж родин, в тому біля 100 хат українських родин, 8-10 польських і одна жидівська родина. В селі була мурована церква з 1935 року св. Пророка Іллі. Останнім парохом в селі був о. Лев Сальвицький, родом з Кругеля Великого, що біля Перемишля. В 1946 році виїхав з майже половиною односельчан до України. У 1953-55 роках церкву розібрали місцеві поляки і один з них з того каменя побудував собі стайні.\nЗразу після переходу фронту на захід, встановлення східних кордонів і покликання органів безпеки, на цьому терені почались грабіжницькі напади банд, передусім з Волковиї, на українські села. Місцеві поляки, які в переважній меншості жили серед українців, супроти них не були льояльні. Для оборони наших сіл від грабіжників з місцевих українських хлопців покликано кущові відділи. Після переселення частини населення села у 1946 році до Радянської України, решту українських родин депортовано в 1947 році на західні землі. В селі залишились місцеві польські родини. До них доселилися польські родини з навколишніх сіл: Полянки, Студенного, Завіз та інших. Зараз в Терці живе приблизно 35 польських родин.\nЗ початком липня 1946 року село Терку оточило польське військо і зробило облаву. Хто був живий, тих забрали і погнали пішки (5 км) до Волковиї. Там біля костела загнали людей в огорожу з колючого дроту і тримали два дні. 6 липня усіх 3О терчан — жінок і дітей — привезли фірманками з Волковиї назад до Терки і загнали до хати Михайла Дрозда. Хату закрили, підпалили і нікого не випустили. Згоріло 28 осіб, а серед них моя мама, сестра і брат. Якимось чудом врятувався один хлопець, Василь Соняк, він сховався в грубі під піччю. Після того пішов з відділами УПА і, можливо, загинув під час рейду на Захід. Другий, Іван Небора, тікаючи з палаючої хати пораненим в лице, вижив і в 1947 році був депортований на західні землі, в село Сьвєнте коло Старґарду-Щецінського. Того самого дня польське військо спалило майже ціле село і вбило ще 5 старих осіб по хатах, в тому мого дідуся по батькові Дмитра Вайду, якому тоді було 84 роки. Його вбито біля кузні, на яку тяжко запрацював у копальнях Америки.\nПідготував Роман Крик, Фундація «Живі Долі» [Fundacja „Losy Niezapomniane”]\nДалі текст о. Осипа (Йосифа) Кецуна повністю та зі збереженням мови написання.\nКооперетиви "ЗГОДА" в Терці до цеї хвилі, коли ця картка зістала вмурована до муру кооперативного дому в Терці. Подаєтся єї в тій ціли, щоб нащадки знали, як тяжко і серед яких несприятливих умовин прийшлось виставити цей дім.\nСело Терка, як всі дооколишні села, було темне, неграмотне і крім дяка, писаря та деяких хлопців-самоуків ніхто не знав читати ні писати. Змінилось цілком тоді, як перед Великодними Святами 1926 року прибув на першу посаду молодий, ідейний священник, уроджений 14 травня 1900 р. в Вороблевичах, Дрогобицького повіту, котрий перебув цілу Голготу УГА від Львова по Київ, потім поворотний тиф, тюрма в Камінці-Подільськім, а опісля в Стрию, висвячений в Перемишлі Всесв. Преосв. бл.п. Йосифом Боуяном, епископом-помічником Львівської Аепархії при кінці березня 1926 р., жонатий з Вп. Галею Іванусів, д. Всеч. о. Николая, пароха в Вочевичах і містодекана Дрогобицького і Марії з р. Ших. З днем 1 квітня прибув і обняв завідательство парохіі Терка. І звідси почалось.\nНасамперід хлопці, як найцікавіші, зголосились на науку читати і писати, опісля удалось вже 1926 р. відіграти комедію "Свідки" М. Курцеби, де ролю судії відігравав поляк, опісля головний опонент освідомлюючого руху Українців писар Франко Ґанкевич. 1928 р. відбулось дві комедійки "Маркіранти" і "Різдвяна Ніч". 1929 р вже "Сватання на Гончарівці". Перше представлення відбулось на старім приходстві в кухні, а прочі в домі дяка Василя Бурмич, так що з кухні до станції розбирано стіну і в той спосіб побільшено салю для публики.\nСтарших зорганізував о. Осип Кецун в Брацтво церковне "Покрова Пр. Богородиці", до котрого належали майже всі господарі гр. катол. з Терки і Полянок. Жінки, діти, молодіж і мущин, головно в Терці, зорганізував в Апостольство молитви. Зараз з початку зачато відправу "Майського Богослуження" в честь Пр. Д. Марії, а по Богослуженню ілюміновано при помочи свічок Місійний Хрест, де діти підготовані Впов. Добродійкою Галею Кецун на два голоси співали що кращі пісні церковні видання оо. Василіян в Жовкві. Серед таких обставин священник поодиноко і гуртом підготовляв господарів до заложення кооперативи. Вибори 1928 р. приспішили заложення її.\n1927 р сталась ще така подія: Казьо Чарнецький, лісний Зьобрів, близьких банкроцтва дідичів хотів оженитись з Катериною Паславською д. поляка Михайла Паславського і українки Розалії Дерваль. Шлюб мав відбутись після Конкордії в церкві, Чарнецкі однак зажадав метрики нареченої, щоб шлюб відбувся в костелі в Волковиї, на що священник не згодивсь, а коли о. Шуфа, парох лат. Волковиї голосив оповіди, запротестував листовно, та о. Шуфа не відповів, а дав шлюб, тоді о. Кецун в церкві оголосив, що на будуче відмовляє о. Шуфі асисти в церкві (часом відбувавсь похорон при асисті гр. катол. і лат. священника, або мануальна Сл. Божа) так довго, аж о. Шуфа направить заподіяну церкві кривду. 0 сторону матеріяльну цілком не розходилось, бо о. Кецун був готов цей шлюб навіть даром відбути. Тоді о. Шуфа пішов ще дальше в своїй злобі, бо визутого зі всякої чести, захланного богача еґоїста Ясвока Івана, котрий брав невісту з Рябого коло Балигорода за свого сина Дмитра, потішив, що дасть їм без нічого шлюб, а коли вони прийшли з цілим весіллям, музикою чогось побоявся і радив (це було в осени ), щоб весілля окінчили, жили разом в Буківци і доперва тоді як невіста замешкає у него 2 місяці дасть шлюб. Незадовго померла Каська Сийчак, жена Олекси лат. обряду і тоді о. Кецун відмовив асисти о. Шуфі при похороні в церкві. Замість "подзінкованя" о. Шуфа підбурив своїх овечок до цего, щоб постарались о власну каплицю, а з о. Кецуном, щоб почали борбу так довго, аж зістане перенесений з Терки. І звідси почалось.\nЗ одної сторони вибори до сойму і сенату; Писаря Фр. Ґанкевич іменували головою виборчої комісії. Він, з війтом Николою Мастиляк, – хрунем і найбільше ограниченим чоловіком в селі, почав аґітувати за листою санації ч. 1 маючи, до помочі ріжні газетні рептильки фонди і місцевих поляків. Але гр. катол. парохіяне відкинулись від тої кампанії і з виїмком кількох постановили стояти там, де єгомость.\nСвященник, хотячи мати лучше зорганізованих людей і осередок для освідомлення, користає з дозволу в виборчому часі на збори, робить Основуючі Загальні Збори Кооперативи дня 1 січня 1928 р., на які прибув відпоручник Народного Дому в Ліську п. Василь Шевчук, тимчасовий інструктор. На тих Зборах названо кооперативу "Згода", уділ ухвалено 30 зол., вписове 1 зол. Всіх членів вписалось разом з Церквою в Терці 17. За це ухвалено їздити цілий рік даром по товар. Погоджено крамаря Осипа Вайду, 19 літнього сина Дмитра і Таці, 2 місяці даром, а дальше по 10 зол. місячно, по пів року за 15 зол. і 1,5% від торгів місячно. Антін Вуйцік, господар в Терці, відступив свій шпіхлір на приміщення кооперативи 2 місяці даром, а опісля по 50 зол. річно. 0. Осип Кецун приобіцяв даром провадити книги кооперативні так довго, як довго не поставиться дому кооперативного.\nВід тоді почалась велика конкуренція між українським а польським рухом в селі. При виборах З і 10 березня завдяки кооперативі побідила 18-ка на цілому фронті. Помимо шаленої аґітації, погроз, обіцянок і.т.п. зі сторони власть імущих поляків, котрі всі без виїмку аґітували за ч. 1, всі три села, головно Терка і Буковець, а навіть деякі латинники голосували на ч. 18. Помогли багато хлопці, що розносили картки. Листа ч. 1. дістала 72 гол., ч. 6. – 1 голос, а ч. 18. – 310 голосів (це до сойму), а до сенату ч. 1. дістала 41 голосів, ч. 6. – 1 голос, а ч. 18. – 205 голосів. Голосувало около 48% (в Терці 86%). (Терка, сенат – 168-131, сойм 241-204; Буковець, сенат 194-70, сойм 255-145; Полянки, сенат 110-46, сойм 169-35). Послами до сойму зістали з Самбірського округа Тершаковець і Біляк, а до сенату о. Татомир.\nЗачались донесення зі сторони писаря і жандармерії, а переслідування зі сторони Староства, а навіть Суду, головно членів кооперативи, а особливо о. Кецуна, Василя Бурмич, дяка, і Василя Дяк, Койфа.\nЗ початком 1929 р. заложено в Буківци Філію Кооперативи "Згода" в Терці і приєднано там нових членів. Багато членів приступило нових. При ощадности у всім головний склеп [крамниця] і філія мали значні зиски що року, який призначувано майже в цілости на будову домів (крім датків на Просвіту, Р.Т. інвалідів 5-10 зол. і 3% опустів від закупу членів кооперативи, які діставали на Різдвяні Свята).\nВасиль Дрозд, господар в Терці, приступив 1929 р. в члени, офіруючи на випаленя цегли тілько дров з ліса, кілько треба буде – це замість уділу і вписового. Іван Кибак офірує 10 бельків зі свого ліса замість уділу, вписосового і фірманка (61 зол.). Всі нові члени відбувають даром фірманку (по 10 д. з Ліська або Балигорода чи Устрік).\nТоді приступлено до купна будівляної парцелі. Куплено у Василя Бурмич, дяка за 80 дол. ам. пляц, котрий є напроти хати Тимка Зубаля в селі. Але оказалось, що цей пляц не дасться заінтабулювати, бо є спільник в Америці Kpyпінський, тоді по довгих короводах заміняно за цей пляц, на котрім стоіть кооператива за суму 50 долярів. Крім цего, на Бурмича полі палено цеглу на Кооперативу (31.000 штук). Цеглу робив і палив ґураль, поляк Ян Поґлутка, котрий яко бездомний головно цим занимався. Члени робили коло дров і цегли даром. Ф. Ґанкевич помірявши пні в лісі Василя Дрозд доніс, що він без пляну господарського зрубав 16 штук дерева: Староство укарало його на 84 зол., тоді о. Кецун зробив рекурс і Суд Окружний в Сяноці звільнив його завдяки добрим свідкам.\nВ тім часі почато будову парохіяльного дому в Терці і з великою бідою Староство розписало конкуренцію, та Зьобри яко Патрони внесли рекурс і писар намовив ще двох чи трох і так справа застрягла; так Староство як і Воєвідство крутять, як швець копитом, жандарми фалшиво доносять про хід справи на місци, так що не знати, що з того вийде, хоч завдяки привязання парохіян до священника дім майже вже готовий до замешкання.\n1930 р. зачато приготовувати дерево на Кооперативний дім. В тім часі місцеві латинники поставили каплицю на пляцу дарованім Казем Чарнецьким за це, що його поховають під вівтарем. І обдурили його, позірно вимурували ззаду пивничку, а опісля закрили, бо мовляв, як то буде так відкрито, а що говорили поза його очі, то вже лише одно кепкування.\nНа Кооперативу – деякі Полянчане дарували дерево зі свого ліса: Дмитро Кушнір – 1 кльоц, Никола Кибак – 3 ялиці, Іван Кибак – 1 кльоц, Никола Юриста – 2 кльоци, Михайло Николишак – 2 кльоци, Никола Куренда – 1 кльоц, опісля зажадав платні 2 зол. Юрко Ґурак – 1 кльоц, Гриць Андрушко – З кролі.\nТретього марта 1931 р внесено подання до Уряду Громадського в Терці з просьбою о консенс на будову. Пляни будови виготовив о. Кецун. Рівнож в Буківци постановлено приступити в тім році до будови і члени обіцяли дати на деревляний дім по 1 дереві, а крім цего нові члени замість уділів давали дерево так, що нич не куплено за гроші. Пляц під будову куплено у Грицька Фичка (перед тим у Федора Пруци, та деякі члени не схотіли), а потім, по великих короводах, у Михайла Фичка. Громада видала Консенс на будову і кооператива ще в листопаді 1931 р може перенестись до нового будинку.\nУряд громадський в Терці зажадав віддалення 5 м. від обох доріг, що було неможливим, тоді внесено рекурс до повітового Виділу в Ліську, а Виділ по кількох місяцях звернув справу неполагоджену, ніби ця справа належить до Воєвідства. Тоді в скорому часі Кооператива замовила у Станіслава Хомяка в Ліську фаховий плян за 80 зол. і внесла поновно до Виділу Пов. в Ліську, цей відіслав до Воєвідства, Воєвідство по інтервенції до Виділу для збадання справи на місці, комісія за 75 зол. прибуває 27 серпня і по шарпанині між Поляками, котрі збіглись, а членами Кооперативи і Комісією, священникові вдалось видобути при свідках слово, що вільно будувати перед затвердженям пляну Воєвідством. Це сталось завдяки Вп. інж. Василеві Віснєвському – українцеві, членові комісії.\nКоли фундаменти були на укінченню, прибув комендант постерунку Юзеф Казала і налягавсь зостановити будову, але завдяки тому, що латинники в сусідстві вже другий рік провадять будову і не мають ще позволення, жандарм списав тільки протокол, післав до Староства, Староство завізвало справника Олексу Поливка на термін він захорував, тоді справу поручено Урядові Громадському в Терці (до 4ох днів це все – як пильно), а справник тоді зізнав, що Комісія Виділу Повітового дала устне позволення на будову. Тоді Воєвідство прислало ще пляни до доповнення (по 3ох місяцях інтервенції) мовляв, де вентилятор, як забезпечений фундаменмт, мур, сходи та де буде виходок. А будову провадиться на леб на голову, щоб не вийшла зі Староства заборона. Верх вже стоїть на землі готовий.\nВ тій хвилі як це пишеться, вже мурується послідній кут від сходу; буде там вмуроване це письмо. Плян тимчасом дано до поправи архітектові Ст. Хомякові, щоб доручив Виділові Повітовому.\nБудову дому тому так форсується, що цегла вогка, накрита дошками. За одну ще зиму то більше як половину мороз розсадивби (тепер є 15%), а дошки всі погнилиб і будова готова тоді збанкрутувати. Як буде далі – незнати. Дальшу будову поручаємо Всевишньому. Найбільший ворог Кооперативи, Франко Ґанкевич, не може навіть спати, що так йому на овиді росте кооперативний дім, а він свого часу ворожив Кооперативі найбільше 1-2 р. життя.\nОсяги в Терці за час від 1926-1931 р., крім згаданих Церковних Брацтв і Кооперативи та представлень, заложено 1931 р. читальню "Просьвіта" в Терці. Приготовано кілька драматичних штук, які Польська влада заборонила, успіх у виборах як 1928 р., так і 1930 р. Освідомлення національне цілої парохії, неустрашимість перед переслідуваннями всіх власть імущих, а навіть учителя новозаснованоі польської школи в Терці, внесення 56 деклярацій за рідною мовою в школі, будова двох (зглядно Зох ) величавих домів, Зох учеників є в ґімназії в Перемишлі, – нечувана річ в тій околиці: Гриць Дрозд в 3 кл., Володимир Бурмич в 4 кл. і Юрко Поливка в 3 кл. (всі ученики о. Осипа Кецуна, бо школи ще не було). Чотирох покінчило кооперативні курси в Устріках Долішних: Андрій Стрижок, Юзко Вайда, Тимко Лавер, Василь Осташ. Андрій Стрижок (уч. о. Кецуна) здав приватно іспит дяківський в Інституті в Перемишлі.\nДо Парохії приходить 7 часописів "Народня Справа", 2 "Неділі", 1 "Новий Час", 3 "Правди", 1 "Нова Зоря", 1 "Мета", З "Місіонарі", 2 "Наші Приятелі", 1 кооперативний часонис "ГКЧ", 4 "Бескиди".\nЦілої історії і поступу не дасться описати, тим більше, що ця роля випала на мене, а я не хотячи мусів троха похвалитись. Лучше описавби це хтось посторонній. Одним словом, що Терка шаленим скоком пішла в перід і випередила дооколишні села на кільканайцять а може і більше літ. Щоб тільки цей ненормальний скок єї не пошкодив, особливо, колиб забрали звідси перед часом священника, як це мало статись цеї осени, що аж делегація з Зох людей упросила Преосвященного Владику Коциловського, що о. Кецуна полишено на дальше. Який оборот взялаб справа видно було, яка паніка обхопила наших, а як тішились і укладали пляни вороги та їх прихвосні, а також жиди. Одно зле, що ніхто з наших не звертає увагу на керовання так многих справ, а в разі, як несталоб голови всего – священника, все готове впасти і ціла парохія в поступі мусілаб уступити інчим місце, або що гірше, повставби хаос а то і большевизм і.т.п.\nІнакше буде як докінчиться будову і уґрунтується всі товариства, бо задля браку приміщення всі є майже в плинному стані. На тім кінчу тих кілька слів, а решту читач довідається чи з передання, протоколів чи інших документів.\nТерка дня 12 листопада 1931 р.\nПерші Члени Основателі Кооперативи:\nМатій Дяк, Михайло Ліпкевич, Тимко Лавер, Василь Бурмич, Олекса Соняк, Церков св. Пр. Ілії, Антін Вуйцік, Гриць Лєвіцкий, о. Осип Кецун – книговодець, Анна Вуйцік, Дмитро Ковальчик, Дмитро Хомий, Олекса Насінник, Дмитро Романцьо, Осип Вайда, Василь Дяк – скарбник, Олекса Поливка – справник.\nДальші члени з 1929 і 1930 р.:\nМихайло Вайда, Юлька Мандрик, Михайло Осташ, Тимко Лавер с. Дмитра, Василь Дрозд, Іван Щерба, Юрко Сконцей с. Дм., Іван Кибак, Михайло Семчак, Тимко Сконцей, Юрко Щерба, Юрко Гнатишин, Гриць Дяк, Никола Хомий, Василь Щерба, Михайло Цокан.\nВиступили: Михайло Лонишин, Дмитро Тима.\nРевізор ССУК у Львові є Андрій Гаврилко. Інструктор Повітов. Союза Кооп. в Устріках, а опісля Лемківського Союза в Сяноці: Василь Юрченко.\nЦеглу згоджено: цегляр Ян Похлутка по 12 зол. від 1000 штук випаленої цегли і 2ох людей до глини.\nМуляр в Терці згоджений за 500 зол. за мур і тинк в середині помешкання, муляр цей сам, що мурував латинську каплицю, приходство в Терці. Совісний і працьовитий чоловік, спольщений німець Антін Фукс, роджений в Ліську 20.11. 1889 року.\nСтоляр Рудольф Сарнольд до вікон і дверей, естонець з Балигорода, де перебуває як бувший російський полонений; оженивсь з Полькою, згоджений за 12 зол. від одної діри (без мальовання).\nДо верха майстер з Березки в середньому віці, українець, називавсь Андрій Гвоздейчик (налягає на ногу). Згоджений за 55 зол. і двоє людей до помочі.\nЯкий буде шкляр і бляхар – незнати. Кождий член, і то під загрозою утрати всіх зисків з Кооперативи, на будуче зобовязавсь дати на Фундамент Зм кубічні каменя, возити пісок, бляху, цемент, дати 1 кролю і пішу роботу доки буде треба. Але кілько перед тим мусів священник нагризтись і грозити, що все лишить. А кілько гризоти було, заки переконав, що ворожі підшепти, щоб контракт робити на всіх членів, є шкідливий Кооперативі, бо дім скоро опинивбися в чужих, ворожих руках вже по виступленню 1-2 членів.\nБудова відбувається підчас великої крізи, коли корова спала з 35-60 долярів на 15-40 золотих п. (1 доляр – 8.85 золотих), а мале паця з 56 золотих на 2 золоті підчас коли податки ті самі, полотно і обув та заліза станіло всего 10-15%. На селі тяжко о гріш і о заробок, а по містах маса безробітних. Кінчу, бо рука болить.\nПідпис: о. Осип Кецун – завідатель Парохії, книговодець Кооперативи, Голова читальні "Просвіта".\nПечатка кругла: Гр.Кат.Уряд Парохіяльний в Терці.\nПечатка подовговаста: "Згода" Господарсько-споживча кооператива з обмеженою порукою в ТЕРЦІ.\nКооп. Дім в Буківци будував майстер Михайло Сінко с. Івана з дерева в ціні 170 зол. п. з помочію членів.\nЧлени Філії в Буківци:\nІлько Булин, Гриць Фик, Павло Олійник, Тимко Насінник, Петро Пруца, Михайло Папінчак, Гриць Гриб, Гриць Станко, Петро Пупич, Іван Паславський, Іван Фик, Гриць Фичок, Василь Ковальчик, Михайло Фичок, Папінчак Никола, Никола Дрваль, Михайло Мінко, Михайло Мастиляк, Михайло Годованець с. Николи, Федор Стефаник, Никола Небора, Петро Яриняк, Савінський Юрко, Щерба Ілько, Зубаль Тимко, Іван Янко.\nБільше членів приступило в Терці і Буківци, тоді як зменчено уділ з 30 зол. до 5 зол.\nЧисло заходжень: 1 400 910


Путін висловився про зустрічі в «нормандському форматі» та про події в Золотому - 7 ДНІВ УКРАЇНА\nПутін висловився про зустрічі в «нормандському форматі» та про події в Золотому\nПрезидент Росії Володимир Путін заявляє, що РФ готова до зустрічі в «нормандському форматі», якщо вона буде добре підготовлена.\nПро це він повідомив на спільній прес-конференції в Москві з прем’єр-міністром Угорщини Віктором Орбаном, пише 24 Канал.\nПри цьому Путін зауважив, що “сам пан Зеленський на українського націоналіста, природно, не схожий, але чи впорається він з ними – мені важко сказати”.\nРосійський лідер вважає, що це журналісти мають давати оцінку, правильну чи не правильну Зеленський “вибрав форму спілкування як президент і верховний головнокомандувач”. І тут же ж Путін здивувався, що президент України “на лінії розмежування вмовляє людей, які не коряться наказам”.\nЦе не таке вже складне питання – розведення сторін на лінії зіткнення у двох населених пунктах. Попри це процес тягнеться роками. Тепер ясно, чому: бо націоналісти не хочуть іти й випускати українські війська, – висловив своє бачення ситуації Володимир Путін.\n“Чи доведе українська влада це питання до остаточного розв’язання – я не знаю. Але від цього справді багато залежить з точки зору врегулювання на Донбасі”, – підсумував Путін.\nНовини, Політика"7днів-Україна", 7днів, Володимир Зеленський, Володимир Путін, Нормандський формат\nPrevious Previous post: У Києві пройшов показ тізера художнього фільму про життя трипільців за однойменним твором українського письменника (Відео, фото)\nNext Next post: У Києві ввели нові правила для проїзду автомобілів, – подробиці


Головного редактора "РИА Новости-Украина" Кирила Вишинського випустили із СІЗО. Політика, Інцидент ДНІПРОГРАД\nГоловна / Політика , Інцидент / Головного редактора "РИА Новости-Украина" Кирила Вишинського випустили із СІЗО\nГоловного редактора "РИА Новости-Украина" Кирила Вишинського випустили із СІЗО\nКолишнього головного редактора "РИА Новости-Украина" Кирила Вишинського, якого підозрюють у державній зраді, випустили з СІЗО під особисте зобов'язання. Про це повідомляє "Громадське", передає Дніпроград.\nВишинського відпустили з-під варти відразу ж після відповідного рішення суду.\nТепер Вишинський зобов'язаний з'являтися до суду на першу вимогу, повідомляти про зміну місця проживання і не спілкуватися зі свідками своєї справи.\nКиївський апеляційний суд скасував постанову Подільського районного суду Києва, який продовжив арешт Вишинського на 2 місяці. Апеляцію подав захист головного редактора "РИА Новости-Украина".\nРаніше до Вишинського в СІЗО приїжджала уповноважена з прав людини в Росії Тетяна Москалькова. Вона намагалася вмовити Кирила Вишинського погодиться на обмін утримуваними особами між Україною і РФ, від якого він раніше відмовився.\nУ своїй статті для DT.UA прокурор АР Крим Гюндуз Мамедов писав про те, що Кирило Вишинський може втекти з України після засідання суду, якщо йому не продовжать арешт.\nЯк відомо, Конституційний суд України визнав неконституційною ч. 5 ст. 176, за якою при обранні запобіжного заходу підозрюваним і обвинуваченим у тероризмі, державній зраді, сепаратизмі та участі у незаконних збройних формуваннях суди безальтернативно повинні були призначати утримання під вартою. Тепер їм можна призначити більш м'який запобіжний захід — домашній арешт або вихід під заставу.\nТеги: Вишинський, суд, СІЗО


Гороскоп для собак на 2021 рік - прогнози на щастя та фен-шуй! - Китайські Гороскопи 2021\nГороскоп для собак на 2021 рік - прогнози на щастя та фен-шуй! - Липень 2022\nГороскоп для собак на 2021 рік - погляд на рік попереду\nРік білого металу має би суперечливий вплив на собак. Гороскоп «Собака 2021» передбачає поєднання злетів і падінь. Щоб працювати над тим, щоб запобігти «падінням», які може принести цей рік, найкраще залишатись настороженими, наскільки це можливо. Слідкуйте за людьми, які, можливо, захочуть вам нашкодити. Уникайте суперечок, зосередьтесь на своїй роботі, і цього року ви зможете триматися неподалік від неприємностей.\n2021 Прогнози собак на кохання\nОдинокі люди матимуть неоднозначні результати, коли справа стосується їхнього любовного життя. Більшість самотніх собак працюватимуть над пошуком нового романтичного партнера. Набагато більше шансів, що у вас з’являться нові друзі, ніж у нових романтичних стосунках. Однак деякі Собаки (а саме ті, хто щойно розлучився протягом останнього року) можуть повернутися разом із колишнім партнером.\nСобаки, які вже перебувають у романтичних стосунках, також можуть мати злети і падіння. Цього року комунікація є ключовою. Якщо ви можете добре спілкуватися зі своїм партнером, все, швидше за все, піде добре. Ви можете навіть одружитися або навіть народити дитину! Якщо ви не можете добре спілкуватися, ви або ваш партнер можете відійти від стосунків, щоб зав'язати роман.\nСобака 2021 Кар'єра Астрологія\nЯкщо ви є працівником-фрілансером, маєте власну справу або займаєтесь подібним, то, швидше за все, цього року ви побачите зростання роботи. Це може допомогти як поліпшити вашу ділову репутацію, так і ваш фінансовий стан. Цього року, швидше за все, з’являться нові клієнти та нові можливості. Таким чином, вам буде на користь використовувати ці можливості в міру їх появи.\nНавіть ті, хто не є самозайнятими, можуть побачити зростання бізнесу цього року. Швидше за все, ви будете набагато зайнятішими, ніж були в попередні роки. Однак це все на краще. Хоча у вас часом можуть виникати стреси, все це буде того варте. Цього року ви, мабуть, побачите як грошову, так і особисту вигоду на робочому місці.\nСобака 2021 Фінанси\nКитайські прогнози на 2021 рік свідчать про те, що цього року у ваших фінансах все може піти добре. Ви можете заробити більше грошей, ніж зазвичай. Однак те, що ви заробляєте більше грошей, не означає, що вам слід почати витрачати більше грошей. Це не вдалий рік для Собак, щоб робити інвестиції. Якщо ви не можете не інвестувати, вкладіть лише невелику суму грошей. Натомість цього року краще просто заощадити свої гроші.\nПрогнози сім'ї собак 2021\nПрипускаючи, що ви перебуваєте у відданих і стабільних романтичних стосунках, гороскоп «Собака-2021» передбачає, що це чудовий рік для розширення вашої сім’ї - а саме, народження дитини. Це також чудовий рік для усиновлення дітей. Якщо ви не в місці, щоб мати дитину, то гороскоп може натомість передбачити, що ваша сім'я буде рости по-іншому, наприклад, родич одружиться або народить дітей.\nРік собачих прогнозів для здоров’я\nЦього року ви також побачите злети та падіння свого здоров’я. Здебільшого вам доведеться мати справу з багатьма дрібними недугами. Багато з цих питань стосуватимуться вашої травної системи. Переконайтеся, що правильно харчуєтесь, займаєтеся спортом і висипаєтесь, щоб запобігти цим незначним проблемам. У вас, швидше за все, цього року не буде серйозних проблем зі здоров’ям чи травм.\nЗміни соціального життя собак\nЦього року ви, мабуть, побачите удачу у своєму соціальному житті. У ваших інтересах спробувати подружитися зі своїми колегами, оскільки це допоможе покращити вашу кар’єру. Що стосується друзів, які у вас вже є, постарайтеся не надто хвалитися своїм успіхом.\n2017 астрологія прогнозу\nГороскопи для собак на 2021 рік\nНе кожному китайському знаку Зодіаку буде такий щасливий рік, як вам. Похвала може викликати ревнощі і навіть втратити дружбу. Натомість просто спробуйте підтримати своїх друзів у той час, коли вони потребують.\nГороскопи для собак щомісяця\nУ цій наступній частині статті рік буде розбито на місяці. Після кожного місяця є невеличка порада гороскопу.\nСічень 2021 року рік починається з удачі, особливо стосовно вашого сімейного життя. Самки собак, ймовірно, матимуть трохи більше удачі, ніж їхні колеги-самці.\nЛютий 2021 заохочує обидві статі зосереджуватися на своїй кар’єрі. Собаки-самці більш схильні до втрати уваги, особливо якщо це стосується їх фінансів.\nБерезень 2021 барабани в спокусі для обох статей собак цього місяця. Залишайтеся вірними у своїх стосунках, якщо хочете, щоб вони тривали протягом усього року.\nКвітень 2021 року приносить нові перешкоди у ваше життя. У ваших найкращих інтересах низько схилятися, уникати будь-яких серйозних змін та уникати суперечок зі своїми друзями та коханими.\nТравень 2021 буде вам щастя трохи збільшуватися. Однак все-таки найкраще залишатися злегка обережним у всіх сферах життя - щоб бути в безпеці.\nЧервень 2021 принесе нових друзів у ваше життя. Однак не всі ці друзі будуть правдою. Використовуй своє найкраще судження, щоб знати, яких друзів утримувати.\nЛипень 2021 продовжує приносити удачу у ваше соціальне життя. Взагалі кажучи, чим сильнішим ви будете у своєму соціальному житті, тим щасливішим ви будете цього місяця.\nСерпень 2021 року закінчує удачу у вашому соціальному житті. Тепер настав час пильнувати. Хтось із ваших друзів може бути не таким добрим, як здається.\nВересень 2021 року спонукає до розслаблення понад усе. Використовуйте цей місяць, щоб наздогнати своїх друзів та зняти стрес із роботи.\nЖовтень 2021 приносить удачу у ваше любовне життя! Якщо ви роздумували зробити наступний крок зі своїм партнером, це ідеальний місяць для цього.\nЛистопад 2021 чудовий час повернути свою спільноту. Якщо у вас є гроші, пожертвуйте трохи. Якщо у вас є вільний час, волонтером. Обидві ці речі можуть допомогти підвищити вашу карму.\nГрудень 2021 року знову повертає удачу у ваше соціальне життя. Цього місяця ваші вороги активно активні. Намагайтеся триматися подалі від їх лап.\nСобака на 2021 рік Фен-шуй Щорічний прогноз та гороскоп\nОскільки у вашому році буде багато злетів і падінь, вдосконалення фен-шуй може допомогти покращити вашу загальну удачу. Найкращі вказівки щодо розміщення меблів та інших предметів у вашому домі будуть південний схід і північний схід . Твої щасливі числа два і вісім . Мережа , жовтий , і фіолетовий будуть ваші найщасливіші кольори.\nГороскоп собак на 2021 рік: висновок\nЗдебільшого, Рік Вола здається, що він кине змішаний рік для Собак. На щастя, собаки, як відомо, віддані та непохитні. Вони впевнені, що зможуть впоратися з усім, що трапиться їм цього року в 2021 році!\nПеревірте відповідні гороскопи:\nГороскоп Терезів 2021\nГороскоп собак 2021\nНомер 6 - 2021 Нумерологічний гороскоп\nТула Раші 2021\nСкоро >> Гороскоп для собак 2022 року