Полуниця – одна з найбільш смачних і корисних ягід. Вона здатна позитивно впливати на організм не тільки при вживанні в їжу, але і при зовнішньому застосуванні. Красуні багатьох країн здавна використовують її для продовження молодості шкіри і рішення таких проблем, як вугрі, пігментні плями і веснянки, передчасне в’янення шкіри. Маски для обличчя з полуниці можна робити в домашніх умовах, і вони можуть принести не менше користі шкірі, ніж салонні процедури. Важливо лише знати, як їх робити і застосовувати правильно.\nСклад і властивості полуниці, корисні для шкіри\nПоліпшення стану шкіри обличчя при застосуванні полуничних масок обумовлено унікальним складом цієї ягоди.\nМи звикли думати, що цитрусові фрукти – лідери за вмістом вітаміну С. Полуниця значно перевершує їх в цьому. Аскорбінова кислота допомагає боротися з вільними радикалами, що викликають старіння клітин епітелію, підвищує захисні функції шкіри, сприяє її освітленню і, відповідно, позбавлення від веснянок і пігментних плям, що з’являються з віком.\nФолієва кислота створює на шкірі захисну плівку, через що їй стають менш небезпечні бактерії і ультрафіолетові промені.\nВітамін А допомагає боротися шкірі із запаленнями, сприяє регенерації тканин. Він необхідний для проблемної і чутливої шкіри.\nСаліцилова кислота – один з ефективних антисептиків. Завдяки її наявності в складі полуниця не тільки загоює і підсушує прищики, але і звужує пори, перешкоджаючи повторного виникнення вугрів.\nДубильні речовини, що містяться в полуниці, теж допомагають звузити пори і усунути жирний блиск.\nБіотин, яким багата полуниця, сприяє відновленню клітин, роблячи шкіру більш щільною і пружною.\nКальцій, присутній в полуниці, теж сприяє відновленню тургору шкірних покривів.\nОрганічні кислоти сприяють злущування ороговілих клітин і оновленню шкіри, надаючи їй свіжий вигляд, омолоджуючи.\nНа 90 відсотків садова суниця складається з води, завдяки чому маски з неї мають зволожуючу дію.\nВиходячи з перерахованого вище, можна зробити висновок, що маски з полуниці особливо корисні для в’янучої шкіри обличчя, а також для проблемного епітелію, схильного до появи вугрової висипки. Застосування домашніх засобів з садової суниці дозволить також вирівняти колір обличчя, захистити його від шкідливого впливу навколишнього середовища, продовжити молодість шкіри.\nПолуничні маски рекомендовані при наявності наступних проблем:\nзниження тургору шкіри, її передчасне в’янення;\nнаявність вугрової висипки або схильність до її виникнення;\nвеснянки, пігментні плями.\nНе варто застосовувати це домашнє засіб в наступних випадках:\nнадмірна чутливість і сухість шкіри (зокрема, полуницю можна наносити на ділянки навколо очей, губ);\nнаявність ран, шкірних захворювань, сильно запалених ділянок;\nнаявність алергію на цю ягоду.\nВід застосування полуничних масок фахівці рекомендують також утриматися вагітним і годуючим жінкам.\nОсобливості приготування і застосування масок з полуниці в домашніх умовах\nМаска з полуниці принесе відчутну користь, чи не проявивши негативних побічних дій, якщо робити її правильно.\nДля приготування маски використовуйте свіжу полуницю.\nТестируйте приготоване домашнє косметологічне засіб, наносячи його на непомітний ділянку шкіри (результат оцінюється через 15 хвилин).\nВідмовтеся від використання домашньої косметики, якщо у вас є підстави вважати, що вона вам протипоказана.\nЯкщо у вас нормальна або суха шкіра, готуйте косметичні маски з додаванням жирних кисломолочних продуктів, косметичних масел.\nНе тримайте полуничну маску на обличчі довше, ніж це рекомендовано в рецепті.\nБудь-яка маска, в тому числі з полуниці, наноситься на попередньо очищену шкіру обличчя.\nБуде краще, якщо після використання домашньої маски з полуниці ви завдасте на шкіру перевірений зволожуючий або живильний крем.\nЧи не накладайте маску з полуниці на шкіру навколо очей, губ. Можете навіть змастити ці ділянки кремом.\nНе варто проводити процедури частіше разу на тиждень.\nЩе одна порада: постарайтеся не забруднити полуничним соком одяг і меблі – він дуже погано відпирається.\nРецепти полуничних масок для обличчя\nНаводимо для наших читачів добірку кращих полуничних масок для обличчя.\nОчищаюча маска з суниці садової\nбіла глина – 1 ст. л .;\nсадова суниця – 2 шт .;\nмолоко – скільки піде.\nГлину розведіть теплим молоком до консистенції сметани.\nПолуницю пропустіть через сито, змішайте з каолінової масою.\nНанесіть на обличчя. Залиште на 10 хвилин, якщо у вас нормальний або сухий тип епідермісу, або на 15 хвилин, якщо шкіра жирна.\nПокладіть на обличчя вологу тканину або побризкати обличчя, покрите маскою, з пульверизатора, щоб розм’якшити глину і не травмувати шкіру при знятті маски.\nЗмочуючи тампон в воді, зніміть маску з обличчя, вмийтеся.\nНанесіть на шкіру заспокійливий крем.\nМаска підходить для будь-якого типу шкіри, але найкраще – для жирної. Вона не тільки м’яко очищає епідерміс, але і матує шкіру, надовго знімаючи жирний блиск, допомагає запобігти появі прищів.\nВідбілююча полунична маска\nполуниця – парочка ягід середньої величини;\nкефір (якщо шкіра жирна) або сметана (якщо шкіра суха) – 20 мл;\nвівсяне борошно – скільки піде.\nЯгоди покладіть в складену в декілька шарів марлю. Вичавіть з них сік.\nЗмішайте з кефіром або сметаною.\nДодайте перемелені до стану борошна вівсяні пластівці, щоб згустити засіб.\nНакладіть на обличчя, залиште на чверть години.\nМаска не тільки вирівнює тон шкіри, але і зволожує, живить її, підвищує її тонус. Особа після застосування цього домашнього кошти виглядає свіжішим.\nМаска з полуниці проти зморшок\nполуниця – 2-3 шт .;\nавокадо – ¼ шт .;\nоливкова олія – 0,5 ч. л.\nМ’якоть авокадо і садову суницю збийте блендером. Можна взяти більше ягід і фруктів, щоб використовувати залишок для приготування смачного смузі.\nВідкладіть велику ложку отриманого пюре і змішайте з оливковою олією.\nПокрийте обличчя масою з полуниці та авокадо. Через 20 хвилин видаліть засіб.\nЗасіб живить і розгладжує шкіру, запобігаючи появі зморшок, розгладжуючи вже наявні.\nПоживна маска з полуниці і сиру\nполуничка – 3-4 шт .;\nсирок – 20 г (жирність залежить від типу шкіри);\nмолоко або вершки (в залежності від типу шкіри) – 5-10 мл.\nРетельно розімніть ягідки виделкою.\nЗмішайте з сиром.\nРозведіть молоком або вершками.\nПокрийте обличчя приготованим «десертом». Залиште його на 15 хвилин.\nЗніміть маску, сполосніть обличчя водою.\nМаску краще робити ввечері, коли шкіра краще всього озивається на подібний догляд. Засіб буде ще більш ефективним, його до складу включити пюре з пари черешень.\nЗволожуюча маска з черешнею і полуницею\nполуниця і черешня – по 2 шт .;\nкрохмаль – до отримання складу бажаної консистенції.\nАлгоритм приготування, застосування:\nПодрібніть алое, вичавіть сік.\nТаким же чином вступите з ягодами.\nЗмішайте ягідний сік з соком алое. При бажанні зробити засіб гущі додайте в нього трохи крохмалю.\nЗ тканини виріжте маску з прорізами для рота, очей, носа.\nЗмочіть маску в приготовленої суміші, покладіть на обличчя.\nЧерез 10 хвилин заберіть тканину з особи, сполосніть його прохолодною водою.\nМаска не тільки зволожує, але і усуває запалення, допомагаючи боротися з висипом вугрів.\nПідтягує маска з суниці садової\nм’якоть банана – 50 г;\nвівсянка (при необхідності) – скільки знадобиться.\nАлгоритм приготування і використання:\nМ’якоть банана і полуницю протріть через сито або ретельно розімніть.\nЗмішайте з йогуртом.\nЯкщо маса здасться занадто рідкою, додайте трохи вівсяної муки.\nПокрийте шкіру обличчя, залиште на 15 хвилин, змийте.\nМаска незамінна для шкіри, яка втратила пружність, дає помітний ліфтинг-ефект.\nПолунична маска від прищів\nаптечна ромашка – 1 пакетик або чайна ложка;\nполуниця – 3 шт.\nАлгоритм приготування, використання:\nЗакип’ятіть воду, залийте ромашку, укутайте, залиште на 20 хвилин. Процідіть.\nПропустіть ягоди через сито, змішайте з ромашкою.\nНакладіть на шкіру, залиште на 10 хвилин, зніміть.\nЗмочіть ватяний диск в ромашковому чаї, протріть.\nМожна використовувати лише одне полуничне пюре, не змішуючи ні з чим, або протирати обличчя льодом з полуничного соку.\nРецептів масок для обличчя, в яких полуниця виступає головним інгредієнтом, існує багато. Ви можете створювати свої варіанти цих коштів, грунтуючись на рецептах і рекомендаціях, наведених в даному матеріалі.\nМаски для обличчя з полуниці в домашніх умовах: властивості, рецепти Ссылка на основную публикацию\nМайонез: користь і шкода для організму людини\nУ різних кухнях світу зустрічається майонез. Користь і шкода улюбленого соусу ...\nВсі ми знаємо кави як улюблений багатьма ранковий напій для підняття тонусу. ...\nЯк вибрати турку для варіння кави (джезву) – відео огляд\nСудячи з назви, логічно напрошується висновок про те, що турка для кави ...


Ярослав Дубневич: Куди підуть гроші на безпеку руху\nСьогодні Уряд має розглянути та затвердити остаточну версію Державної Програми підвищення безпеки дорожнього руху до 2020 року, яку вже розглянули та схвалили напередодні на засіданні члени Координаційної ради з безпеки руху в Міністерстві внутрішніх справ.\nНі для кого не секрет: стан безпеки дорожнього руху в Україні можна охарактеризувати, як вкрай незадовільний – через високий рівень смертності та дорожньо-транспортного травматизму. Щороку на наших шляхах гине (за різними джерелами) 3,4-4,8 тисячі людей. Вдесятеро більше травмуються та лишаються каліками.\nНинішня статистика жахає. Особливо, коли її порівняти з даними з країн ЄС, які поставили амбітну мету: до 2050 р. досягти нульового показника аварій зі смертельними наслідками на автомобільному транспорті. У контексті цієї мети до 2020р. Україна має намір скоротити наполовину аварії на автошляхах.\nОтже, куди рухатись та з чого починати боротьбу за безпечну дорогу? – це питання залишається актуальним для України вже багато років. Незважаючи на те, що за три останні роки воно зрушило з місця.\nНагадаю до речі, що побудова фундаменту для безпекової політики в нашій країні розпочалася у 2015 році. Й відверто пишаюсь тим, що головну роль тут зіграв саме Комітет ВРУ з питань транспорту.\nАдже це за нашої ініціативи були проведені перші парламентські слухання з безпеки на дорогах, за наслідками яких було запропоновано комплексний підхід до побудови системи управління безпеки руху – побудову трирівневої системи управління безпеки дорожнього руху: на державному, на галузевому та на регіональному рівнях.\nЦе будівництво вже йде. Ось його ключові етапи.\n2016-2017 - Парламент спільно з Урядом створює Фонд для фінансування заходів для забезпечення безпеки дорожнього руху в Україні, а саме – 5 % від надходжень Дорожнього фонду. Цього року це 2,6 млрд грн.\nУ 2017 році схвалено Стратегію підвищення безпеки до 2020 року.\nУ 2018-му – затверджено План заходів щодо реалізації даної Стратегії.\nТепер -- прийнято трирічну Державну програму, яка визначає, яким чином будуть витрачатися 5 % від надходжень Дорожнього фонду.\nГоловна мета Держпрограми – зниження смертності на шляхах до 2020 року майже вполовину. На тлі того, що цього року на безпеку руху вперше виділяються цільові кошти, що Урядом оголошено програму розбудови безпекової дорожньої інфраструктури (нових кільцевих розв’язок, острівців безпеки та пішохідних переходів – так звану Програму "500-500-1000"), - а також змінюються державні будівельні норми та вводяться нові стандарти, посилюється відповідальність та вимоги до учасників руху – сподівання на краще в цій гострій для України темі виглядають цілком реалістичними.\nОднак, насправді не все так просто. Залишається чимало відкритих питань, в першу чергу – до Програми.\nОстаннім часом у мене часто запитують журналісти: а куди йдуть "безпекові" кошти і як буде контролюватися ефективність їх витрачання? Мовляв, кількість аварій менше не стає… Погоджуюсь: запитання цікаве й слушне. Отже за відповіддю звернемось до Програми – як до державної "дорожньої карти" з впровадження безпекової політики на дорозі. Тут багато цікавого.\nЗокрема, передбачено виділення майже 1 млрд.грн. на покращення дорожньої інфраструктури. Передбачається розбудова кільцевих розв’язок, острівців безпеки та пішохідних переходів (наземних та підземних), покращення освітлення – це необхідно і правильно, але згідно нинішньої версії Програми – всі заходи з будівництва безпекової дорожньої інфраструктури будуть відбуватися за межами населених пунктів – на дорогах державного значення.\nАле кільцеві розв’язки, острівці безпеки та пішохідних переходів важливі не тільки (й не стільки!) на магістралях за містом – вся ця безпекова інфраструктура категорично необхідна передусім в зонах найбільшого скупчення людей – тобто, в населених пунктах. В той час як місцеві адміністрації ( яким, до речі, з 2018 року передано дороги загального користування місцевого значення, а це – дві третини усіх доріг в Україні!) – не отримують фінансування на аналогічні заходи. Це ж стосується й обладнання велосипедних доріжок вздовж магістралей.\nПри цьому, вже в 2018 році треба розробити всі проекти, і протягом 2018-2020 року будувати, а не розтягувати проектування на 3 роки – тоді це буде ефективно.\nКоли свого часу ми писали закон про Дорожній фонд, де було зафіксовано 5% на безпеку, ми не передбачали, що всі ці 5% підуть лише на дороги державного значення. В той час, як дороги загального користування місцевого значення залишаться проігноровані. На мою думку, це, можливо, є виправданим в 2018 році – щоб дати змогу місцевим органам влади адаптуватись в нових умовах, розробити і затвердити регіональні програми з безпеки дорожнього руху, прорахувати свій бюджет на ці заходи тощо. Але в 2019-2020 роках повинна відбуватися і державна підтримка місцевих бюджетів за рахунок Дорожнього фонду та забезпечення покращення безпеки на автошляхах і зменшення смертності та травмування.\nТакож 1, 5 млрд. грн. передбачається на впровадження автоматичної системи фото-відеофіксації порушень правил дорожнього руху – це пріоритет номер один. Оскільки, на жаль, без покарання закони не працюють. В той же час, це є стимулом бути європейською цивілізованою країною та поважати Закон.\n19 млн. грн. планується скерувати на удосконалення системи і методики збору та обробки даних щодо ДТП, в тому числі – на створення бази даних ДТП. Використовувати ці кошти буде Нацполіція.\nНагадаю, відтоді, коли було скасовано порядок обліку дорожньо-транспортних пригод (зміни до Постанови Уряду № 538) офіційно точної статистики щодо кількості ДТП в Україні та їх причин не веде жоден орган – і Нацполіція в тому числі. Тобто точна статистика й взагалі – аналіз причин та наслідків ДТП – в принципі відсутні.\nЩо маємо зараз? Нацполіція, Укравтодор, МОЗ, громадські організації, що опікуються питаннями безпеки, моніторять ситуацію на автошляхах – але неофіційно (а тому – не системно). Це не є їх законною функцією, за виконання якої вони відповідають. Крім того, ці розрізнені бази даних не є офіційними, немає методики їх ведення. Тобто – це облік, який не впливає на формування державної політики та вжиття відповідних заходів.\nТому, вважаю, слід внести зміни до Закону Про Нацполіцію, де прямо передбачити таку функцію. І таким чином встановити відповідальність цього органу не тільки за наповнення бази, а і за здійснення аналітичної роботи з базою та затвердження Методики обліку ДТП. Яка б давала можливість визначити індикатори: чи ефективно працює Держпрограма, чи правильно розставлені пріоритети витрачення коштів, чи є причинно-наслідковий зв’язок між вжитими заходами та зменшенням кількості ДТП.\nВ цьому контексті вважаю за необхідне створення Національного агентства, як органу який координує всю діяльність у сфері дорожньої безпеки в Україні, аналізує стан безпеки, виконання Стратегій, Державних програм, організовує наукові дослідження, за результатами чого надає відповідні рекомендації Парламенту і Уряду. До речі, створення такого органу – одна з ключових рекомендацій у офіційному звіті Світового банку та європейських експертів.\nЗазначу, що Комітет з питань транспорту вже підготував для розгляду у Парламенті відповідний проект закону, який має підтримку й серед парламентарів, й серед фахівців, й в експертному середовищі.\nЧому Нацагентство? На моє переконання, виконання вищевказаних функцій не може бути покладено ані на Мінінфраструктури, ані на Нацполіцію, ані на МВД. Оскільки такий орган має підпорядковуватись безпосередньо голові Уряду. Він не повинен займатися контролюючими чи адміністративними функціями, натомість має бути незалежним від інших відомств й при цьому – координувати їх діяльність заради вжиття ефективних заходів з покращення безпеки руху. Як я вже раніше наголошував, Нацагентство з безпеки руху не може розпоряджатися державними коштами, але воно буде рекомендувати (Держпрограму затверджує Уряд), на які пріоритетні цілі їх витрачати.\nЗа діючим законодавством, цими повноваженнями, як і – повторюся – повноваженнями робити аналіз та моніторинг статистики ДТП, проводити дослідження, визначати причинно-наслідкові зв’язки – не наділений жодний орган.\nОтже – ще раз: для того, того, аби кошти, що заплановані на безпеку руху, запрацювали, слід змінювати існуюче законодавство. Це очевидно.\nПовертаючись до Програми, не можу не виділити ще декілька моментів, які мене, відверто кажучи, здивували.\nВикликав запитання рядок про виділення у межах Програми 12, 5 млн грн Міністерству інфраструктури на "проведення досліджень для розробки регіональних програм з безпеки дорожнього руху та їх затвердження та надання рекомендацій щодо заходів з безпеки дорожнього руху на обласному та місцевому рівнях". Адже, в законі Про дорожній рух чітко передбачено, що розробка та прийняття регіональних програм – це функція органів місцевого самоврядування. Ці програми розробляються на основі проведених досліджень. Кому, як не місцевим органам в конкретних населених пунктах, краще знати про ситуацію із безпекою та визначитись з найоптимальнішими шляхами її покращення?\nОтже, є моменти, що викликають запитання чи вимагають пояснень. В той же час, підбиваючи підсумки свого аналізу, наголошу головне: Державна Програма підвищення безпеки дорожнього руху до 2020 року – без сумніву – один з ключових етапів впровадження безпекової державної політики на вітчизняних шляхах. Це безперечно. На її появу чекають вже давно – й учасники руху, й відомства, які дотичні до теми, й експертне середовище. Це наш пріоритет номер один.


Гучний «день тиші» | Газета «День»\nГучний «день тиші»\n9 вересня, 2018 - 11:23\n8 вересня у Росії настав "день тиші" перед виборами у низці регіонів. Те, що це будуть вибори без вибору, давно вже стало загальним місцем у коментарях усіх не підгодованих Кремлем експертів. Скрізь змагаються тільки кандидати від «партії влади» і ретельно підібрані для них функціонерами тієї ж «Єдиної Росії» спаринг-партнери з лав «системної опозиції», головне завдання яких не виграти вибори (виграти їм вибори у будь-якому випадку неможливо; машина фільтрів і фальсифікацій занадто добре відпрацьована), але не допустити під час передвиборної кампанії скільки-небудь гострої критики президента, уряду, регіональної влади, і головне - схваленої і підтриманої самим Путіним пенсійної реформи.\nГоловними виборами 9 вересня, безумовно, є вибори московського мера, точніше, давно вже заплановані і підготовлені в Кремлі формальні перевибори чинного мера Москви Сергія Собяніна. Будь вибори в Москві дійсно вільними і конкурентними, у Сергія Семеновича було б не так багато шансів перемогти. Йому пригадали б усе, починаючи від мансійського походження (більшість москвичів, та й росіян загалом, толерантністю аж ніяк не вирізняються), але головне - нескінченну заміну плитки на московських тротуарах, практично повну ліквідацію безкоштовних парковок і підняття штрафів за неправильну парковку, точкову забудову, знесення історичних будівель, що не випадково було загальмовано на час передвиборної кампанії, ігнорування думки москвичів з основних питань життя і розвитку міста, корупцію московської влади, нехай і таку, що дещо зменшилася у порівнянні з часами Лужкова, але все ще залишається на рекордному рівні, і багато іншого. Однак, оскільки ніяких скільки-небудь значущих суперників немає, Собянін має всі шанси отримати відсотків 80 голосів. Єдину опозиційну партію, крім системних, «Яблуко», що мала в Москві достатньо муніципальних депутатів, щоб забезпечити кандидату в мери проходження муніципального фільтра, кремлівські політтехнологи завбачливо розкололи перед московськими виборами, щоб Сергій Семенович гарантовано не отримав жодного серйозного суперника. А тих кандидатів, які формально протистоять йому у виборчому бюлетені, навіть на ім’я називати не хочеться - настільки вони малопомітні. І роблять усе, щоб малопомітними залишитися. Тому що на московських вулицях передвиборна кампанія практично не відчувається.\nНу а "день тиші», він, звичайно, був для всіх інших кандидатів, тільки не для Собяніна. З нагоди Дня міста, завбачливо призначеного на 8 вересня, ЗМІ опублікували вітальну телеграму Сергія Семеновича, що у стислому вигляді представляє його передвиборну програму: «Нашій улюбленій Москві - 871 рік. Майже дев'ять століть, що вмістили в себе перетворення прикордонної фортеці на Боровицькому пагорбі у глобальний мегаполіс. Столиця Росії пишається своїм минулим, цінує сучасне і дорожить завтрашнім днем. І це завтра створюється сьогодні. У 2018 році Москва продовжила найбільшу в світі програму розвитку інфраструктури, щоб місто ставало ще красивішим, затишнішим і комфортнішим для москвичів. Ми відкрили першу ділянку Великої кільцевої лінії. Метро дотяглося до "Селігерської", прийшло в Солнцево, Ново-Передєлкіно, Рассказовку і зовсім скоро наблизить до центру Косіно і Некрасівку. У роботі ще десятки станцій - в результаті в 2023 році підземку в крокової доступності матимуть 90 відсотків москвичів».\nІ так далі у тому ж дусі. Мер не забув згадати, що «перебуваємо в очікуванні урочистого відкриття концертної зали" Заряддя "- чудового подарунку москвичам до Дня міста». Очікував московський мер недарма. Саме відкриття зали «Заряддя» ввечері «дня тиші» стало гучним завершальним акордом його передвиборної кампанії, коли в бій пішла важка артилерія в особі Володимира Путіна. На відкритті «Заряддя» президент Росії в присутності мера сказав буквально наступне: «Ця зала покликана стати серцем і душею унікального парку в самому центрі нашої столиці (як зовсім недавно писала преса, цей парк перетворився на популярне у москвичів і гостей столиці місце вільного сексу; очевидно, концерт зірок світового мистецтва та симфонічного оркестру Маріїнського театру під керівництвом всюдисущого Валерія Гергієва має відволікти москвичів від занять «вільною любов'ю», повернути їх до традиційних моральних цінностей і спонукати їх стрункими лавами піти на виборчі дільниці і віддати голоси за єдиного «правильного» кандидата. - Б. С.), примножити неповторний образ нашої Москви і всієї Росії, уособлює собою історичну гордість нашого народу і одночасно його прагнення створювати нове, йти, безперечно, тільки вперед. Сама назва Заряддя - це дуже красива і дуже давня назва, давнє слово. Поруч Красна площа, величні пам'ятники минулого і духовні святині, що окрилювали наших знаменитих співвітчизників, наших видатних композиторів... «Заряддя» - в повному розумінні слова музичний комплекс майбутнього. Всі, хто брав участь у реалізації цього чудового проекту, працювали на благо москвичів, заради цінителів музичного мистецтва й у нас, у Росії, та й в усьому світі. Це будівельники, архітектори, інженери, представники високотехнологічних галузей і, звичайно, натхненники проекту: маестро Гергієв та уряд Москви».\nПрізвище Собяніна президент про всяк випадок не назвав - все-таки «день тиші», але москвичі, звичайно ж, пам'ятають, хто очолює московський уряд. І далі пішов справжній панегірик московському мерові, знову-таки без зазначення прізвища: «Звичайно, такий концертний комплекс світового рівня міг бути створений тільки в місті, що постійно розвивається, з кожним роком стає більш комфортним, зручним для людей. Ця велика, напружена робота, звичайно, не обмежується будівництвом окремих, великих, таких видатних споруд. Вона йде всюди: в кожному дворі і під'їзді, на вулицях і скверах, уу поліклініках і школах, на нових станціях метро і передових технопарках, упорядковується і гарнішає вся наша столиця, вся Москва. Тут всюди відчувається кипіння і багатогранність життя, особливий столичний розмах, невтомність тих, хто прикрашає столицю. Ми бачимо, як ці люди втілюють у реальні, корисні справи задумки і сподівання москвичів. Ці нові проекти створюються самими жителями міста, самими москвичами і саме для них, для жителів міста, і для гостей нашої Москви».\nДумаю, що ті москвичі, яким щойно пообіцяли відсунути терміни виходу на пенсію, цей панегірик сприймають як знущання. Але владу результат голосування і навіть його можливий бойкот все одно не хвилює. Тут усе підготовлено і схоплено. Владу хвилює, щоб народ у день голосування не вийшов на акції протесту проти пенсійної реформи, особливо в Москві. Раніше Собянін закликав москвичів відсвяткувати День міста 8 і 9 вересня на майданчиках біля шкіл поблизу своїх будинків. Це щоб і явку на виборах підвищити, і від протестів народ відвернути.\nДля такого відволікання на день виборів заплановано масштабні розважальні заходи в різних районах міста. Тільки в парках буде продемонстровано 36 творчих програм. А заодно Google прогнувся під вимогою Роскомнадзора і видалив рекламні ролики Навального про акцію 9 вересня через YouTube. Тим часом 9 вересня у росіян залишається останній шанс повернути назад пенсійну реформу. Якщо демонстрації протесту не будуть дійсно масовими, майбутнє зубожіння нинішніх поколінь вже ніщо не зупинить.


У двох тернопільських лікарнях проведуть ремонт – Терен\nУ двох тернопільських лікарнях проведуть ремонт\nГроші, лікарні, облаштування, приймальні, проєкт, ремонт, Терен, Тернопіль\nГру 15, 2020, 20:39\nУ приймальнях тернопільської лікарні швидкої допомоги та міської лікарні №2 проведуть капітальні ремонти. Реконструкція приміщень відбудеться у рамках програми «Велике будівництво». Про це розповів міський голова Сергій Надал.\n– Приймальні двох опорних лікарень Тернопільського госпітального округу включені до переліку 122-ох приймальних відділень в Україні, що беруть участь у Національній програмі «Велике будівництво». Головне завдання проєкту – проведення всіх приймальних відділень до одного стандартного вигляду та забезпечення сучасним медичним обладнанням, адже приймальне відділення – це перше місце в лікарні, куди потрапляє пацієнт у випадку екстреної ситуації. В Тернополі проєкт реалізовується за рахунок коштів з місцевого бюджету в розмірі 4230,36 тис. грн та субвенції з державного бюджету в сумі 16416,64 тис. грн, – сказав Сергій Надал.\nПланується, що у приймальних відділеннях медичних закладів облаштують рецепцію, консультативно-оглядові приміщення, зали для очікування пацієнтів і супроводжуючих, вбиральні для пацієнтів. Також новозбудовані приміщення матимуть три входи: в’їзд для автотранспорту ШМД через павільйон або критий навіс, вхід для планових хворих та окремий бокс для пацієнтів з ознаками інфекційної хвороби. У діагностичному блоці буде обладнано цілодобовий кабінет КТ та/або МРТ та лабораторію термінових аналізів.\nРемонтні роботи вже почались. У 2-ій лікарні підрядники утеплили фундамент і влаштували мембрану (заливка стяжки) на покрівлі головного корпусу. Також в лікарні швидкої допомоги цього року мають провести ремонт в хірургічному відділенні: облаштувати санвузли, замінити каналізаційні стояки та усі вікна на енергозберігаючі.


Головна - Проекти - Casino Jewell\nКазино Jewel, що належить і кероване ТОВ «Інфініті», є сучасним ігровим залом, розташованим у готелі «Білтмор» на проспекті Руставелі в Тбілісі, Грузія. Ігровий зал пропонує вибір захоплюючих ігрових автоматів та 26 живих настільних ігор, доступних для трикарткового покеру, рулетки, сік-бо, Casino War, російського покеру та інших.\nКазино пропонує спеціальний ігровий зал з ігровими автоматами, що пропонують прогресивні джекпоти у розмірі понад 1000000 ларі. Гравці також можуть брати участь у щомісячних турнірах з ігрових автоматів та отримувати чудові грошові призи.\nЯкщо ви захоплені покером, ви можете зайти до покеру Texas Hold'em.\nЗнайдіть час у ресторані Jewel та насолоджуйтеся стравами світової кухні, приготованими відомими шеф-кухарями. Насолоджуйтесь шведським столом із 3 страв із прекрасним вином та коктейлями. Крім того, ви можете насолодитися щоденними танцювальними шоу у Casino Jewel.\nКомпанія InfoTel-Georgia була обрана для проектування та впровадження інженерної інфраструктури казино.\nРеалізація сучасної структурованої кабельної системи\nЗниження витрат та забезпечення максимальної рентабельності інвестицій\nЗниження ризику кіберзагроз, забезпечення захисту та високої продуктивності\nВпровадження сучасної АТС, зниження витрат на інфраструктуру, підвищення продуктивності та покращення якості обслуговування клієнтів\nВпровадження бездротового та провідного обладнання для побудови мереж\nСтворення системи безперебійного живлення\nЗабезпечення працівників безпечним цифровим бездротовим зв'язком\nВпровадження серверного обладнання, системи зберігання даних\n1. Структурована кабельна система (СКС) – реалізована кабелем Panduit.\nPANDUIT – це світовий лідер у розробці та виробництві засобів комунікації, що пропонує повні рішення для забезпечення вимог сучасних споживачів СКС\n2. Fortigate Центр безпеки – міжмережевий екран\nМіжмережеві екрани Fortinet Fortigate гарантують першокласний захист та високу продуктивність завдяки спеціалізованим процесорам безпеки та службам захисту від загроз з лабораторії FortiGuard.\nПровідні галузі для захисту від загроз і служби FortiGuard Labs дозволяють знизити витрати і забезпечити максимальну рентабельність інвестицій\n3. PBX – Avaya Ip Office 500\nAvaya IP Office 500 – модульна система IP-телефонії, розроблена спеціально для обслуговування офісів, малих підприємств та мереж, що об'єднують головний офіс та філії малих та середніх компаній. Систему Avaya IP Office 500 можна збільшувати за допомогою модулів розширення. Avaya IP Office 500 – це конвергентне комунікаційне рішення, в якому інтелектуальні технології IP-телефонії використовуються для зниження витрат, підвищення продуктивності та покращення якості обслуговування клієнтів. Avaya IP Office 500 універсальне рішення для будь-якої організації, що відрізняється найвищим рівнем відмовостійкості, колосальним функціоналом навіть у базовій конфігурації та великої можливості розширення системи Avaya IP Office 500 надалі. Avaya IP Office 500 дозволяє об'єднати в одній станції традиційну аналогову та цифрову телефонію із сучасними рішеннями VoIP телефонії. Також до безпосередніх переваг Avaya IP Office є можливість об'єднувати різні віддалені офіси/представництва/філії в єдину корпоративну телефонну мережу.\n4. Мережеве обладнання та WiFi Aruba\nAruba від Hewlett Packard Enterprise company – це лінійка бездротового та дротового обладнання, призначеного для мереж передачі інформації саме корпоративного рівня. Лідером компанія стала за рахунок простоти реалізації рішень, післяпродажного обслуговування та завдяки керуванню розширеним функціоналом Wi-Fi мереж\n5. Джерела безперебійного живлення – Legrand\nДжерело безперебійного живлення (ДБЖ) Legrand — це пристрій, що подає високоякісне електроживлення без перерв. Основна сфера їх застосування - захист обладнання телекомунікаційних систем, мереж, центрів обробки даних, комп'ютерного обладнання.\n6. Система відеоспостереження – Milestone Systems\nMilestone Systems - одна з провідних компаній на ринку програмного забезпечення для систем IP-відеоспостереження. Компанія пропонує гнучкі та масштабовані рішення.\nВідкрита архітектура та інтерфейси додатків (API) дозволяють інтегрувати це програмне забезпечення з іншими системами, а також працювати спільно з широким спектром IP-обладнання, що включає понад 8500 моделей IP-камер і відеокодерів від більш ніж 100 виробників. Всі рішення компанії виводять процес експлуатації систем IP-відеоспостереження на новий якісний рівень, надаючи операторам повний набір необхідних функцій керування та найвищу продуктивність.\nMilestone постійно вдосконалює свої розробки та пропонує нові високоефективні рішення, що відповідають поточним та очікуваним вимогам ринку\n7. Мікростільниковий зв'язок стандарту DECT – Gigaset Pro\nМасштабована мікростільникова DECT система для організації будь-якого розміру призначена для забезпечення всіх Ваших співробітників безпечним цифровим бездротовим зв'язком.\nВиняткова зручність розгортання як на найменших, так і великих об'єктах. Кожна зона системи Gigaset здатна підтримувати цілу організацію рівня малого та середнього бізнесу. А якщо ваша організація більша, система дозволяє легко реалізувати багатозонне рішення за допомогою функцій роумінгу та хендовера. Багатозонні рішення з сотнями мікростільникових пристроїв на великих об'єктах, таких як заводи, готелі, лікарні або склади, дозволяють створювати мережі зв'язку стандарту DECT, що обслуговують тисячі співробітників.\n8. Серверне обладнання – HPE\nСервери HPE ProLiant – потужні та ефективні рішення для актуальних завдань.\nВони базуються на інноваційних технологіях та дозволяють розгортати ефективну, продуктивну та гнучку обчислювальну інфраструктуру. Сервери забезпечують неперевершену оптимізацію робочих навантажень, виняткову безпеку та автоматизацію, допомагаючи покращити економічність та досягти високої рентабельності бізнес-процесів.\n9. Система зберігання даних – Synology\nПродукція Synology – це та продукція, яка ніколи не розчаровує користувача. Одним з основних бізнес-визначальних напрямків розробок є пристрої мережевого зберігання (Network Attached Storage) нового покоління.\nПродукти Synology відрізняються граничною простотою та дружністю використання, високою естетикою в дизайні, малими розмірами та низким енергоспоживанням. Постійна робота компанії над поліпшенням апаратної та програмної складових своїх виробів покликана захистити і зробити максимально ефективними інвестиції покупців у продукцію Synology. Все це разом з оптимальним співвідношенням ціна/оснащеність робить продукцію Synology ідеальним вибором для використання вдома, в малих і середніх робочих групах, малому бізнесі та корпораціях.\nКомпанією InfoTel-Georgia в рамках технічного завдання проекту було спроектовано впровадження сучасної та масштабованої IT-інфраструктури казино, що допомогло знизити витрати та допомогти в організації високого рівня сервісу для гостей. Впровадження рішень з безпеки гарантує першокласний захист та високу продуктивність.\nЯкщо Вам цікаво отримати додаткову інформацію щодо проекту, зверніться до нас за консультацією до офісу.


≫ Кухні на замовлення в Південному - SuperDim\nКухні на замовлення в Південному\nSuperDim - це компанія, яка швидко надасть вам майстрів для створення кухні вашої мрії! Кухні на замовлення в Південному - один з наших головних профілів, ми знаємо кращих фахівців і вони оперативно за кращими цінами створять вам проект, а також організовують виробництво і складання. SuperDim - це гарантія якісного виконання і повністю індивідуальний підхід до кожного клієнта. У нашому каталозі ви зможете вибрати з широкого асортименту саме той матеріал, який підійде вам і на вигляд і за ціною.\nВиготовлення кухні під замовлення в Південному припускає творчий, політ фантазії, в якому ми зможемо допомогти вам утілити будь-яку задумку, надати їй функціональність і практичність. Для того, щоб прорахувати вартість вашої кухні, необхідно розповісти нашому фахівцеві - який саме формат вам потрібний. Ми швидко надамо вам варіанти і назвемо приблизні ціни їх відтворення. Залишити заявку на запит цього характеру, можна на нашому сайті.\nЯкі бувають матеріали для кухні в Південному?\nКухні з дерева є меблями, які виготовлені з різних порід дерева або деревних матеріалів. При цьому в цих розробках корпус може бути виготовлений з додаткових матеріалів. Але саме фасад буде дерев'яним. Ця модель кухні буде дорожчою, ніж інші варіанти, залежно від застосованих порід дерева. Виробництво кухні на замовлення в Південному з масиву - це натуральність і якість елітного класу.\nХочете замовити кухню в Південному?\nГалерея наших робіт в Південному\nДля того, щоб ваша кухня мала максимальну функціональність і практичність, треба вибрати самий відповідний матеріал. Кухні під замовлення в Південному можуть бути виконані різним способом з використанням елементів дерева, пластика, акрилу, спеціальної плівки і іншого. Головні переваги матеріалу, дозволяють зробити вибір з великого асортименту позицій.\nКухні мдф на замовлення в Південному є відмінним рішенням, оскільки плити цього зразка мають хороші експлуатаційні характеристики. Кухня з МДФ прослужить вам тривалий час і не зіпсується під впливом води і пари. Вона проста у відході і не вимагає частого чищення. Меблі мають доступну ціну і, порівняно з моделями з дерева, істотно заощадять ваш бюджет.\nКухня економ на замовлення в Південному з плівки або покрита фарбою. Це чудовий спосіб стати власником сучасної, облаштованої зручними і практичними елементами, кухні. Такий варіант виглядає дуже вишукано і пропонує широкий асортимент кольорів.\nВиготовлення меблів для кухні в Південному з пластика. Практично, економічно і виглядає дуже гідно. Кухню такого типу легко очистити від пилу і забруднень. Є можливість вибору з численних пропозицій колірної гамми.\nЗамовляли тут кухню під замовлення в Південному. Площа приміщення 20 кв. Сподобалося, що менеджери пропонують варіанти під бажання клієнта. Так для нас склали відразу декілька проектів під смак і заявлений бюджет. Рекомендую!\nДуже сподобалося, що менеджер, у якого замовляли кухню в Південному, був людяним і підказав нам кращий варіант без зайвих питань. Саме такими мають бути фахівці цієї сфери. Дякуємо.\nМайстри вашої компанії порекомендували який краще вибрати матеріал кухні під замовлення в Південному. Усі швидко встановили. Кухня вийшла дуже затишною, як ми і хотіли.\nЗ чого складається ціна кухні на замовлення в Південному?\nКухні на замовлення в Південному ціна за метр можуть бути різними залежно від того, який саме гарнітур ви хочете отримати по підсумку. Наші менеджери проведуть з вами консультацію, після чого експерт приїде на виміри і обумовить усі подробиці замовлення. Вартість залежить від таких чинників:\nВідповіді на часті питання про кухню на замовлення в Південному\nВиготовлення кухні під замовлення в Південному здійснюється в найкоротші терміни. Ми завжди пропонуємо для зручності клієнтів виробництво з доставкою на об'єкт замовника. Наші співробітники піднімають готові меблі на поверх і заносять в квартиру. Далі ми збираємо і встановлюємо кухню у відповідність з дизайн-проектом.\nВиклик того, що заміряє кухні в Південному - Абсолютно БЕЗКОШТОВНИЙ! Фахівці виїжджають на об'єкт і проводять виміри габаритів приміщення. При цьому фахівці роблять креслення плану кухні і наносять на воно існуючі комунікації і техніку.\n⭐ Як замовити вимір кухні в Південному?\n⭐ Скільки коштує кухня на замовлення в Південному?\nПісля узгодження проекту робиться остаточний розрахунок вартості, на підставі якої укладається договір на виконання робіт. Тільки у нас ви зможете купити кухню в Південному недорого, тому можете бути упевнені в цінах.


Простирадла - купити стандартне простирадло та ремінці | JYSK\nВибирайте стандартне простирадло для комплектації постільної білизни\nЗвичайне простирадло, так добре всім відоме, завжди сумісне з будь-яким набором постільної білизни. Ви можете купити окремо набір з наволочок та підковдр для двох, і під них взяти одне велике простирадло. Простирадла зручно зберігати, воно не займає багато місця. Вони, як правило, коштують дешевше спеціальних простирадл та завжди підійдуть під нестандартну форму матраца чи ліжка. Красиво заправили ліжко, закріпили куточки спеціальними гумками, і розкішне спальне місце готове!\nТрадиційне простирадло у спальню\nЗа матеріалом їх можна розділити на:\nмікрофібра - 100% поліестер, що не потребує прасування.\nбавовна - 100% високоякісна бавовна.\nсатин - дуже м'який, першокласний сатин (100% бавовна). Легке прасування.\nГладкі простирадла виконані з бавовни, сатину, перкалю та фланелі. Бавовна дуже м'який та приємний на дотик матеріал, сатин має охолоджувальний ефект, а фланель, навпаки, зігрівальний.\nВони доступні у різних кольорах та розмірах, тож ви неодмінно знайдете простирадло для свого спального місця!\nДе купити товари для облаштування спальні\nДля того, щоб облаштувати королівське спальне місце потрібно не так багато - вибрати ліжко, тумбочки, комод, шафу, матраци, ковдри та подушки, комплект постільної білизни, додаткові простирадла та наволочки, ще й не забути про покривала, які створюють атмосферу затишку. Все це ви можете оформити замовлення в інтернет - магазині JYSK або завітати до найближчого магазину за консультацією. В мережі постійно проходять акції та знижки на товари для сну, тож ви зможете вибрати для себе оптимальний варіант!


Український форум iсторiї та антропологiї -> Українське населення Криму\nУкраїнське населення Криму, поселенці, туми, бранці та ін.\nОтправлено: Май 6 2010, 08:53\nОтправлено: Май 6 2010, 09:02\nУ Криму мешкало чимало українців, часто колишніх бранців, які обжилися там, завели родини, дехто навіть прийняв іслам, хоча більшість залишалася православними, мали господарство та набутки. Були серед них і “туми” – особи змішаної татарсько-української крові. Іван Сірко вів за своїм військом приблизно 13 000 звільнених бранців, серед яких більшу частину (близько семи тисяч) складали згадані “туми”. Віддалившись від Криму, Сірко наказав відокремити християн від бусурман й, звернувшись до християнських полонених, сказав: “Хто хоче – йдіть зі мною на Русь, а хто не хоче – повертайтеся до Криму”. На останнє охоче пристали туми та народжені у Криму християни (а їх набралося до 3000). Сірко наказав відпустити їх, однак сподівався, що вони оговтаються та повернуться назад, “на Русь”. Він зайшов на високу могилу, що там була, і дивився їм услід, аж доки їх не стало видно. А коли побачив, що ніхто з відпущених й не здумав вертатися, гукнув молодих козаків й наказав тисячі з них сісти на коней, наздогнати всіх їх і вирубати без жодного милосердя. Козаки не загаялись виконати розпорядження. Вони наздогнали випущених й вирубали всіх, не залишивши жодного живого. Через певний час Сірко сам скочив на коня й поїхав туди, де виконувався його наказ. Пиїхавши, отаман побачив, що його волю виконано, подякував козакам за труд й звернувся до трупів з такими словами: “Простіть нас, брати, а самі спіте тут до Страшного Господнього суду, ніж би мали розмножуватись в Криму поміж бусурманами на наші християнські молодецькі голови, а на свою відвічну без хрещення погибель.”\nДжерело: Кошовий отаман Іван Сірко Володимир Маслійчук, Юрій Мицик, Київ 2007\nОтправлено: Май 6 2010, 09:06\nТума - 1. Похмура, неговірка людина (Гр. IV, 294).\n2. Людина, в якої один із батьків турок або татарин, а інший - українець (Гр. IV, 294).\n3. Тума - гібрид, покруч, суржик, див. метис, ублюдок.\nОтправлено: Май 6 2010, 22:25\nЦікава стаття!!! Жалко українських бранців!!! Зустрівши в криму татара,котрий буде кричати за свободу Крима і татар або ще щось таке.Проте по генотипу він може бути- українець!!!Прикольна концепція! Але все таки ж це правда!\nТеоретично це можливо, але більшість пращурів кримських татар - половці та ногаї (так, до речі і називається їх степняковий субетнос), на побережжі субетнос ялибойлу має також частково турецьке походження (багато ялибойлу мають турецьких дідів або бабусь, тобто на чверть або ще на якусь частку турки), мабуть, за рахунок турецьких гарнізонів, які залишились у Криму після його завоювання, а також за рахунок міграцій татар між Кримом та Туреччиною. Значний відсоток і узбецького походження, за рахунок змішування під час депортації в Узбекистані - вони так і поверталися із узбеками, з якими перебували у шлюбних стосунках. Незначна, але присутня частка: півн. іранці (сармати, скіфи), готи, вірмени, генуезці, хазари.\nОтправлено: Апр 20 2016, 12:34\nЗапорозькі емігранти на кримських землях, 1740-1760 роки\nПерша декада XVIII ст. ознаменувалася загостренням взаємин російського уряду з двома найбільшими козацькими громадами південного степового прикордоння – запорозькою та донською. Уніфікаторська політика Петра І по відношенню до козацьких окраїн держави проявилася у наступних заходах: втягненні козаків до військових операцій поза межами традиційних для них територій Півдня; обмеження доплину до Військ нового контингенту з внутрішньоукраїнських та російських земель; підсиленні контролю за козацькими Військами шляхом створення на їх землях низки фортець, що стали форпостами та базами для подальшої їх інкорпорації.\nЯк слідство подібної політики уряду, впродовж 1707–1709 рр. відбулися антиросійські виступи як дінців, так і запорожців, що завершилися їх поразкою від урядових військ та переходом всього Війська Низового та частини дінців під турецьку протекцію. Згадувані події на довгі десятиліття визначили взаємну недовіру у відносинах між цими козацькими спільнотами та російським урядом. Так само спричинилися вони й подальшій соціальній диференціації козацтва, його розподілові на кілька антагоністичних партій та угрупувань. Особливо це стосувалося запорозького козацтва. У дінців, соціальне напруження усередині громади дещо гальмувалося за рахунок відриву опозиційно налаштованих елементів та приєднання їх до “потойбічних” дінців – некрасівців. Роль каталізатора при цьому часто, але не завжди, відігравав релігійний фактор – сповідування старообрядництва.\nНедостатній рівень дослідження політичної та соціальної історії Запорожжя XVIIІ ст., не дає змоги однозначно відповісти на питання про наявність аналогічних процесів у запорозькій громаді. Проблема опозиційних та ренегатських груп у середовищі запорозької громади часів Нової Січі залишається практично не розробленою. Побіжні нотатки з цього приводу ми зустрічаємо лише у працях А.Скальковського та О.Рябініна-Скляревського, але ж вони, здебільшого, стосуються лише завершального періоду запорозької історії – кінця 1760-х та початку 1770-х рр.1\nВважається, що у запорожців подібної альтернативи не було, оскільки й під час переходу під кримську протекцію у 1709 р., й під час виходу з неї у 1734 р. все Військо Запорозьке виступало, певною мірою, як єдине ціле. Як певний моноліт у своїй проросійській орієнтації Військо сприймається весь час завершального періоду своєї історії. Це не відповідає дійсності.\nВся історія Запорожжя після повернення під російську протекцію, є перманентною спробою військової старшини пристосувати традиційний спосіб життя козацької громади до нових умов, досягти компромісу у стосунках з місцевою та вищею російською адміністрацією, зберігши при цьому рештки автономного устрою. Намагання запорозької верхівки запровадити у Війську порядки, які-б дозволили йому у буквальному розумінні “вижити” в імперії, відштовхували від неї ті маси козацтва, які стають уособлювачами його традиційних духовних цінностей та хранителями споконвічного козацького способу життя. Все це повною мірою відноситься до запорозького люмпену – “сіроми”, ідеалом та взірцем наслідування для якої радше виступає козак-здобичник XVI–XVII ст., аніж зимівчанин-гречкосій часів Нової Січі. Саме в середовищі сіроми зріють опозиційні настрої, саме тут викристалізовуються вони у вигляді різноманітних виявів непокори рішенням російського уряду та січової адміністрації, насамперед бунтів сіроми (1749, 1756, 1768 рр.), у діяльності гайдамацько-здобичницьких ватаг та започаткуванні у відлюдних місцевостях Вольностей куренів, в яких можна жити так, як тобі до вподоби.\nЗначного поширення серед сіроми, у часи Нової Січі, набуває і так звана “кримська легенда” – поетизація періоду кримської протекції, ідеалізація тамтешніх порядків2. Відтак, розкол на проросійськи та протурецьки налаштовану частини, який відбувся у середовищі запорожців після 1775 р., своїм корінням сягає більш ранніх часів. Відбувся він не випадково. За таких обставин логічно поставити питання: чи мали місце спроби окремих груп запорожців вийти з під російського протекторату та юрисдикції Війська ще до зруйнування Січі?\nВиявлення додаткового кола джерел з історії запорозького козацтва, що переховуються у архівосховищах Росії, та подальше введення їх до наукового обігу, дозволяють реконструювати загальний перебіг подій та відповісти на питання відносно причин та обставин діяльності поза межами Запорозьких Вольностей опозиційно налаштованих, по відношенню до січової адміністрації, груп козацтва.\nЗгідно них можна цілком впевнено констатувати факт існування, впродовж 1730-х – 1760-х рр., трьох запорозьких осередків поза межами російського впливу та юрисдикцією Коша. Всі вони розташовувалися у межах Кримського ханства, а саме: власне у Криму (Бахчисарай та його найближчі околиці); у нижній течії Дніпра (околиці Кам’яного Затону та на Лимані) та на Очаківському степу (правобережжя нижньої течії Південного Бугу).\nВідносно запорозького анклаву на Кримському півострові можна стверджувати, що він був нічим іншим, як залишком козацької колонізації попереднього періоду. Впродовж 1709–1734 рр. сприятливі кліматичні та ландшафтні умови гірського та південнобережного Криму звабили чимало запорожців, більше схильних до господарських занять, а не до військових виправ. На другу декаду XVIII ст. припадає купівля ними земель та хуторів у околицях Гезлева, Кафи та Бахчисараю. Особливо охоче козаки осідали у грецьких (румейських та татських) селищах, обзаводилися млинами, садками, виноградниками3. Після 1734 р. чимало подібних хуторян залишилося на нажитих місцях, не бажаючи чергового разу починати все з нуля.\nОднак, не ці “гніздюки” визначали “фізіономію” запорозької колонії у Криму. Не повернулася на батьківщину й частина запорожців-січовиків. Згідно донесень російських конфідентів, частина їх мешкала у самому Криму, частина ж оселилася на Кубані, спільно з некрасівцями. Показовим є той факт, що кубанська гілка цих запорожців зберігала свою ідентичність аж до кінця 1750-х рр.4 Втім, кількість цих “кубанців”, очевидно, не була значною та не впливала суттєво на настрої у самій Запорозькій Січі.\nЦього не можна сказати про козацьку громаду, що стало мекала у ханській столиці – Бахчисараї, та його околицях. Її ядро становили нежонаті запорожці, які не побажали перейти під російську протекцію. Історія цієї групи козаків під час російсько-турецької війни 1735–1739 рр., на жаль поки що залишається недослідженою через брак джерел. Однак, ми можемо стверджувати, що їх кількість значно зросла після закінчення війни за рахунок доплину людності з Запорожжя та Гетьманщини. До кримських запорожців охоче приставали чумаки-наймити, січові молодики, козаки-лисичники – всі ті, кому життя у Криму могло дати трохи більше можливостей для самореалізації. Необхідність здобуття коштів для прохарчування штовхала частину з них шукати праці у наймах, що, зрештою, позначилося на тих специфічних назвах, під якими вони фігурують у російських та турецько-татарських документах того часу – “аргати” (наймити) та “ренджипери” (поденні робітники).\nВтім, ця термінологія не відбиває реального характеру запорозької еміграції у Криму. Згідно свідчень поручика О.Нікіфорова, який за особливим дорученням київського генерал-губернатора І.Лєонтьєва у вересні-листопаді 1744 р., перебував у Криму, більшість запорожців-аргатів перебувала у Криму не стільки заради зароботку, скільки рятуючись від покарання за скоєні на Січі злочини. У більшості своїй то була публіка непевна, схильна до пияцтва та розбишацтва5.\nСлід відзначити, що кримська влада, чудово відчуваючи з одного боку, небезпеку перебуваня у своїх володіннях такого неспокійного елементу, а з іншого, його користність з огляду на перспективи притягнення інших груп запорозьких та українських ренегатів, робила спроби взяти його під свій контроль. Зокрема, над ними, за особистим сприянням ханського перекладача Гасана (який сам був запорожцем, що прийняв іслам), було поставлено атаманом запорожця Андрія Щербину. Значним впливом користувалися також козацькі старшини з оточення І.Мазепи та К.Гордієнка, які оселилися у Криму. До найближчих планів ханського уряду входило щонайшвидше переселення козаків з Криму до Буджаку, та заснування там ними власного Кошу6.\nРосійський уряд, у свою чергу, зробив усе можливе, аби не дати цим планам реалізуватися. Так, скориставшися домовленністю про спільну екстрадицію злочинців, згідно умов Бєлградського миру, згадуваний поручик Нікіфоров зажадав видачі ватажка кримських запорожців Щербини, який був російським підданцем та розшукувався Кошем за скоєні ним на Запорожжі злочини. Врешті-решт, А.Щербина став розміною монетою у цій дипломатичній грі та був виданий кримською владою. 17 жовтня 1744 р. його у супроводі конвою із запорожців було етаповано до Січі7. Обезголовивши “аргатів” Нікіфоров доклав зусиль до висилки і рядових членів цього запорозького угрупування. Звісно ж, йшлося лише про тих, хто був російським підданцем. Зокрема, ним у три етапи було вислано з Бахчисараю кілька десятків запорожців. Переважна частина з них втекла з-під конвою та повернулася до Криму. Зрештою, загальна кількість висланих, яких було передано адміністрації Кошу склала лише 29 козаків з 14 січових куреней8.\nПроблема існування центрів запорозької “діаспори” у Криму не була вирішена й протягом наступних років, незважаючи на те, що стала предметом спеціальних переговорів російських посланців у Константинополі А.Нєплюєва та О.Обрєскова із Портою у 1746—1747 та 1752 рр. Для успішного виконання цієї важливої для імперії місії російська дипломатія наполягала на відновленні інституту консульства (резидентури) у Бахчисараї, однак Порта була категорично проти. Відтак, продовжували існувати й осередки запорозької еміграції9.\nЗапорожці – мешканці Кримського ханства від цього часу активно залучаються до участі у військових акціях. Так, у вересні 1754 р. до Секретної експедиції Правлячого Сенату надійшло донесення від генерал-майора І.Глєбова відносно посилки на черкесів, влітку того ж року, кримським ханом 6-тисячної орди, до складу якої входили некрасівці та 280 “волных запорожцов”10. Однак, неможливо з’ясувати були то запорожці з Криму, чи з Кубані. Можливо, мало місце зведення обох загонів.\nНаступний рік відзначився активізацією кримських запорожців у справі притягнення на свій бік козаків з Січі. Наприкінці вересня 1755 р. київським віце-губернатором І.Костюріним було отримано рапорт від секунд-майора Міронова, якого було послано до Криму з листами. Той повідомляв про спробу двох представників “мазепинської” еміграції – Мировича та Нахімовського, що мешкали у Бахчисараї, налагодити контакт із старими січовиками, яких вони знали ще по Старій Січі та Олешках. Ті намагалися через двох запорожців, що супроводжували Міронова – Орловського та Черевського, передати на Січ листи, в яких закликали запорожців вийти з російського підданства11.\nВірогідно, існували й інші канали обміну інформацією між Січчю та Кримом, оскільки подібна агітація все ж таки досягла своєї мети. 19 вересня 1755 р. київський віце-губернатор І.Костюрін доносив у Сенат про отримані прапорщиком Хорватового гусарського полку С.Живановичем розвіддані відносно 119 запорожців, які перейшли турецький кордон, пройшли Очаківську область (Едисан) та стали куренями на бессарабському боці р.Дністер, після чого послали депутатів до кримського хана з проханням про взяття їх під протекцію12.\nПодібний рух козаків-перебіжчиків у бессарабському напрямку можна пояснити лише цілеспрямованим просуванням для з’єднання з кримськими запорожцями. Така версія узгоджується з донесеннями завербованого російського агента – писаря бендерського паші Радкевича. За його повідомленнями, певна кількість кримських запорожців у серпні 1755 р. знаходилася у Каушанах, при ставці буджацького сераскір-султана13. Згідно додаткових свідчень цього ж конфідента, запорожці стали куренями за Бендерами та вислали депутатів до кримського хана. Трохи згодом до бендерського паші з приводу цих козаків писав польський прикордонний комісар, який звинувачував їх у гайдамацтві та просив видати на розправу14. Однак, турецьке начальство залишило поза увагою цю вимогу та приєднало перебіжчиків до решти запорожців.\nВпродовж 1755–1756 рр. вже досить потужний запорозький загін перебував на квартирах у Бессарабії. Так, 03 жовтня 1756 р. до Правлячого Сенату надійшло повідомлення про перебування у бессарабських містах Оргєєві та Кишиневі 400 запорожців, разом з тими, які вийшли з під російської протекції15. Цю ж цифру – 400 козаків, підтвердив ще один російський симпатик – молдавський священник Даміан. Він же повідомив про непевне становище запорожців у перші часи по прибутті до турецьких володінь: спочатку перебіжчиків хотіли заслати на каторги, чи взагалі перебити, але поміркувавши прийняли у службу “в таком намерении что де может быть и вся Запорожская Сечь в подданство их чрез тех злодеев отдастца как де и прежде от них запорожцов было”16.\nПодальші відомості про кримських запорожців вкрай уривчасті та неповні. Останню звістку датовано 1758 р., й стосується вона бажання кубанських запорожців переселитися на Кримський півострів17. Після цього – велика біла пляма. Принаймні, документація Секретної експедиції Правлячого Сенату, Секретного повиття Військової колегії та Колегії іноземних справ вперто зберігає мовчанку з цього приводу, впродовж всіх 1760-х та першої половини 1770-х рр. Складається враження про втрату цією групою запорозької еміграції рушійної сили, яка надихала її до життя, живила ідеями та штовхала до активних дій. Очевидно, роль такої сили відігравала стара генерація козаків – соратники К.Гордієнка, І.Мазепи та П.Орлика. За мірою того, як вони сходили у могилу, ця гілка козацтва все більше перетворювалася на “аргатів” – байдуже, продавали вони свою працю чи військову майстерність. Не виключено, що окремі їх залишки після 1775 р. злилися з головною масою турецьких (задунайських) запорожців. Принаймні, на це натякає наявність серед старшини очаківських запорожців, призначеної турецьким урядом, полковника Люльки “которой не из бывших запорожцов”18.\nВпродовж 1734–1775 рр. Порта використовувала наявність на території Криму окремих груп запорозької опозиції як предмет для торгу у справі викоренення інших запорозьких поселень, непідконтрольних ханові, на кримському степу19. У світлі джерел нововинайдених джерел можна впевнено твердити, що на території ханства існувало ще два регіони, контрольовані вихідцями з Запорожжя. На відміну від запорозьких громад Криму, Кубані та Бессарабії, вони не підлягали ані російській, ані турецькій та кримській владі.\nОдним з місць розміщення цих запорожців джерела постійно називають лівий берег Дніпра у нижній течії – околиці Кам’янного Затону та Прогної. Турецькі джерела повідомляють й специфічний термін, який використовували турки та ногайці для означення цієї категорії запоржців – “гюруни”20. Значну роль у виникненні подібних стаціонарних поселень відіграло місцезнаходження на перехресті торговельних шляхів (Кам’яний Затон) та наявність покладів солі (Прогної). Весь час свого існування ці два осередки запорозької колонізації притягували до себе ту частину козацтва, яка більше тяжіла до занять торгівлею та соляним промислом. Вони увібрали до себе й розпорошені залишки населення запорозьких зимівників, що утворилися за часів кримської протекції, й новоприйдешній елемент, часом дуже неоднорідний за своїм етнічним походженням.\nЗапорозький Кош впродовж 1740–1750-х рр. неодноразово заперечував свою причетність до осадження цих колоній на кримських землях, однак був досить непогано обізнаний з особливостями життя їх мешканців. У донесенні кошового атамана В.Григорьєва на імя імператриці Єлисавети Петрівни від 12 травня 1747 р. визнавався їх мирний (торгово-ремісничий та ухідницький) характер та мішаний (запорозько-турецько-татарський) склад їх населення21.\nОтже, спонукальними мотивами заснування запорожцями поселень у Кам’яному Затоні та Прогноях слід вважати економічні, а не політичні чинники. Впродовж всього часу свого існування їх населення обмежувалися сутто економічною діяльністю. З початком російсько-турецької війни 1768–1774 рр. Кіш спромігся взяти під свою юрисдикцію ці поселення. При цьому кам’янозатонські поселення влилися до комплексу великолузьких зимівників, з якими вони були органічно споріднені через територіальну близькість та економічний характер діяльності, а солездобичницькі центри у гирлі Дніпра склали основу Прогноїнської паланки.\nПопри своє розташування на кримських землях не ці осередки запорозької колонізації завдавали найбільшого клопоту. Існував ще й третій запорозький центр за межами Вольностей, чия діяльність стала справжнім головним болем для урядів всіх держав регіону та січової адміністрації. З огляду на відсутність сталого та постійного місцерозташування, доречно було б назвати його “кочуючим”. Втім територію “кочування” можна окреслити досить чітко – пониззя Південного Бугу (північно-східний Едисан) у зоні сходження кордонів трьох країн – Російської й Турецької імперій та Річчі Посполитої.\nФеномен зони “трьох кордонів” на півдні України залишається взагалі недослідженим, хоча його вплив на спосіб життя населення є очевидним та потребує прискіпливого наукового вивчення. Як приклад наслідування можемо згадати про роботу колектива науковців під проводом академіка Д.Роксандича (Хорватія), який займається студіюванням історії “Triplex Confinium” – області на Балканах на межі кордонів Австрійської імперії, Туреччини та Венеціанської республіки22. Типологічні паралелі у даному випадку тим більше зумісні, оскільки окрім зони сходження кордонів трьох держав, має місце накладення їх на зони зіткнення трьох великих субцівілізацій – православної, ісламської та католицької.\nПовний текст та перелік джерел і літератури див.: В.І.МІЛЬЧЕВ. У ПОШУКАХ “АНТИСІЧІ”: ЗАПОРОЗЬКІ ОСЕРЕДКИ ЗА МЕЖАМИ ВОЛЬНОСТЕЙ (1740 – 1760-і рр.) // Наукові записки. Збірник праць молодих вчених та аспірантів Інституту української археографії та джерелознавства ім. М.С.Грушевського НАН України. – Т. 10. – К., 2005. – С.231— 250.


В Україні розпочато реєстрацію другого продукту із географічним маркуванням визнаним в ЄС:"Гуцульська коров'яча бриндзя" - Myrotvorets News\nВ Україні створили Асоціацію карпатських ватагів для реєстрації географічного зазначення “ГУЦУЛЬСЬКА КОРОВ’ЯЧА БРИНДЗЯ“.\nПро це повідомляється у Фейсбук на сторінці Географічні зазначення в Україні.\nПа-пам-парарам, а у нас така гаряча новина, що мусимо нею з вами поділитися! Сьогодні зареєстровано Асоціацію карпатських ватагів!Асоціацію створено з метою управління географічним зазначенням “гуцульська коров’яча бринза”, і це вже друга асоціація такого типу, – йдеться в повідомленні.\nПершою ластівкою зареєстрованого українського продукту із захищеним географічним зазначенням походження, була Асоціація виробників традиційних карпатських високогірних сирів, створена з метою управління географічним зазначенням «ГУЦУЛЬСЬКА ОВЕЧА БРИНДЗЯ» . Її було зареєстровано 31 серпня 2018 року.\nЗапровадження системи географічних зазначень має низку переваг:


Туреччина готова побудувати в Україні завод з виробництва безпілотних літаків – Національний Промисловий Портал Туреччина готова побудувати в Україні завод з виробництва безпілотних літаків – Національний Промисловий Портал\nТуреччина готова побудувати в Україні завод з виробництва безпілотних літаків\nПро готовність Туреччини вкласти кошти та самостійно побудувати новітнє підприємство для виробництва в Україні безпілотників повідомив віце-прем’єр-міністр – Міністр з питань стратегічних галузей промисловості України Олег Уруський.\nПередає Національний Промисловий Портал з посиланням на Defense Express\nМова йде про ударні безпілотні літаки Bayraktar TB2 та інші види БПЛА, які розроблені та виробляються турецькою компанією Baykar Makina. З цією компанією “Укрспецекспорт” у 2019 році створив спільне підприємство Black Sea Shield.\nТурецька сторона готова зробити інвестицію. Вони попросили їм знайти в Україні майданчик з певними вимогами, на якому вони побудують підприємство для виробництва БПЛА силами українських фахівців. Це підприємство буде мати право продавати свою продукцію, як на вітчизняний ринок, так і за кордон спільно з турецькими партнерами. Зараз ми проводимо пошук цього майданчика, який задовольнить всі вимоги турецької сторони, – повідомив Олег Уруський.\nНагадаємо, що Збройні Сили України запланували придбати від 6 до 12 комплексів Bayraktar TB2, тобто до 48 дронів. Збирання БПЛА мали виконувати саме в Україні, що дозволить знизити ціну до 35%. Також за словами віце-прем’єр-міністра, окрім розгортання в Україні виробництва БПЛА, розглядається можливість створення аналогічного підприємства по будівництву бойових кораблів, зокрема корветів.


Повернення «королівської» бригади - Новини - ПравдаТУТ Львів Медіа\nДодому повернулися 176 військовослужбовців 24-ї окремої механізованої бригади Збройних сил України, які прибули на ротацію з району операції Об’єднаних сил.\nЗараз вони стоять у строю, вишколені війною, з портретами своїх загиблих побратимів. Три з половиною роки вони обороняли терени нашої держави від нападів ворога. Ці воїни бачили чимало моторошних кадрів на власні очі, проте найстрашнішими епізодами для кожного з них є мить втрати побратимів. Чи не найгірший для бригади день – 19 червня 2014 року.\nТа нині у військових формах можна побачити чимало красунь, які пішли разом зі своїми чоловіками на фронт, аби кожної миті бути підтримкою та опорою, тилом та віддушиною. Марія ж потрапила у зону бойових дій лише декілька місяців тому, аби бути поруч з коханим. Жінка зізнається: перше, що зробила, повернувшись додому – манікюр та пофарбувала волосся. Адже навіть у військовій формі, виконуючи не найлегші завдання та споглядаючи страшні картини обстрілів, сотень смертей та розпачу, жінка все одно залишається жінкою.\nСеред строю військових стоїть й один з майбутніх воїнів. Хоча Роману всьо 9, та він вже чітко знає: його покликання – армія. Нині хлопчина зустрічав з війни не лиша батька, а й маму, яка пішла слідом за чоловіком.\nЩодня, хлопець дивиться випуски новин, аби знати, що відбувається на фронті, уважно слухає усі розповіді батьків про події на передовій, тож добре знає про те, що відбувається там, на війні.\nНині військових зустріли у Яворові почестями та урочистостями містяни, волонтери та рідні. Самі ж військові щасливі знову побачити своїх матерів, які вже наварили борщів та наліпили вареників, аби їхні сини та доньки пригадали запах дому. Проте, повернулись не всі. Майже три сотні воїнів королівської бригади полягло за Україну на полі бою.\nВідпустка бійців триватиме 6 місяців, після чого, 24-а окрема механізована бригада імені короля Данила знову повернеться на поле бою.\nТеми: військовослужбовці, Повернення, ротація


У Дніпропетровську сталися вибухи газу в житлових будинках, є жертви\n13 жовтня 2007, 13:37\nЗа даними Міністерства з питань надзвичайних ситуацій на суботу вечір, від вибуху загинули 9 людей, 21 людина госпіталізована, з них троє діти. Як повідомляє МНС, о 10 год. 48 хв. з інтервалом 2-4 хвилини сталися вибухи побутового газу (за попередньою інформацією), внаслідок чого сталася руйнація кількох будинків у житловому масиві «Перемога» в місті Дніпропетровську. Зруйновано 96 зі 160 квартир будинку. Президент Віктор Ющенко доручив Прем’єр-міністру терміново розібратися в обставинах трагедії і доповісти про причини аварії. Кабінет міністрів України виділив із резервного фонду 5 мільйонів гривень для постраждалих мешканців зруйнованого будинку.\nЗа даними Міністерства з питань надзвичайних ситуацій на суботу вечір, від вибуху загинули 9 людей, 21 людина госпіталізована, з них троє діти.\nЗруйновано 96 зі 160 квартир будинку.\nЯк повідомила преслужба МНС, о 10 год. 48 хв. з інтервалом 2-4 хвилини сталися вибухи побутового газу (за попередньою інформацією), внаслідок чого сталася руйнація кількох будинків у житловому масиві «Перемога» в місті Дніпропетровську.\nНа місці аварії працюють бригади МНС. Рятувальники продовжують розбирати завали у постраждалих, в результаті вибуху, будинках. У прилеглих будинках вибуховою хвилею вибито шибки.\nКабінет міністрів України виділив із резервного фонду 5 мільйонів гривень для постраждалих мешканців зруйнованого будинку.\nПрезидент Віктор Ющенко доручив Прем’єр-міністру терміново розібратися в обставинах трагедії і доповісти про причини аварії. Також він звернувся до уряду вжити усіх необхідних заходів для допомоги сім’ям загиблих та постраждалим, повідомляє прес-служба глави держави.\nЗгідно з повідомленням, Президент України висловлює співчуття сім’ям загиблих та постраждалим внаслідок вибуху в житловому будинку в Дніпропетровську.\nЯк повідомила Прес-секретар Президента Ірина Ванникова, Віктор Ющенко тримає ситуацію під контролем, т.в.о. голови Дніпропетровської області доповідає Главі держави про хід робіт з ліквідації наслідків аварії.\nЗа інформацією, до Дніпропетровська літаком відбув міністр з питань надзвичайних ситуацій Нестор Шуфрич.\nЗа словами Нестора Шуфрича, Прокуратура Дніпропетровської області порушила кримінальну справу за фактом вибуху в житловому будинку Дніпропетровська, що спричинив людські жертви.\nЯк повідомляє кореспондентка Радіо Свобода, Мешканці житлового масиву «Перемога», де сьогодні вранці стався вибух в одному з 10-типоверхових будинків, звинувачують у трагедії газову службу. Про це вони заявили в інтерв’ю Радіо Свобода.\nЗа словами свідків вибуху, ще близько 8-ої ранку на всьому житловому масиві спостерігалися несправності в газових мережах: через високий тиск газу полум’я над конфорками побутових плит було висотою понад 20 см. Люди кажуть, що ще о восьмій телефонували в газове господарство і викликали аварійну службу.\nКомпанія «Дніпрогаз», яка забезпечує газом споживачів Дніпропетровська, пояснює вибухи побутового газу в житлових будинках міста різким підвищенням тиску в мережі. Про це, за агенцією «Українські вісті» на місці події повідомив генеральний директор компанії Ігор Іванков.\nПопередня причина вибуху газу в 10-поверховому житловому будинку Дніпропетровська – аварія на газорозродільчорму підприємстві, сказав журналістам прем’єр-міністр України Віктор Янукович, який сьогодні відвідав місце трагедії.\nЯк сказав Янукович, він вислухав скарги про несвоєчасне реагування газової служби на виклики користувачів газу цього житлового масиву.


презентація до виховної години "Людські чесноти. Доброта."\nГлавная / Начальные классы / презентація до виховної години "Людські чесноти. Доброта."\nпрезентація до виховної години "Людські чесноти. Доброта."\nПродзвенів і стих дзвінок. Починається урок. Станемо спочатку в дружне наше коло. Усміхнемось веселенько. Хай сьогодні наш урок в кожне ваше серце додасть тепла. Тож гаразд, часу не гаймо і урок розпочинаймо.\nЯкі хризонтеми? Яка гілочка акації? На що вони схожі? Що нагадали?\nЛюдські чесноти Доброта Твори добро завжди і всюди!\nРобота у парах - Що таке добро?\nД О Б Р О Світло Велика любов Ласка Повага Співчуття Захист Істина проста\nЗа легендою, коли народжується дитина, Бог запалює на небі нову зірку і посилає до дитини ангела - охоронця. Уві сні ангел цілує дитину тричі: в чоло, аби вона зростала розумною; в личко, щоб була красивою; в груди, аби здоров'я, любов та доброта вселилися в її тіло, серце та душу.\nПодаруй своє добро, любов та тепло\nВасиль Олександрович Сухомлинський «Роби добро не тільки тоді, коли тебе бачать люди. Значно більше треба для того, щоб залишатись людиною тоді, коли тебе ніхто не бачить».\nРобота над оповіданням “Як важко бути людиною”\nФізкультхвилинка Якщо добрий ти, посміхнись, Руку другу простягни. Побажайте всім добра – До роботи всім пора!\nЛітературне лото за сторінками казок Кубик, діти, не простий, Кубик, діти, чарівний. Він доріжку прокладає, Знання казок перевіряє.\nВправа “Мікрофон” Добрі справи моїх друзів\n«Пам’ятка Добра» Допомагай слабким, хворим, старшим, а також тим, хто потрапив у біду. Будь щедрим, привітним, доброзичливим. Зберігай чужі таємниці. Стережися злого. Дотримуйся культури спілкування.\nУсе своє життя, з самого дитинства, людина не знає , що таке добре, а що таке погано. Кожне життя дається нам якоюсь дивною квіткою, яка вранці вмивається росою, зустрічаючи новий день, ніжно простягає руки-пелюстки до сонця, щоб захистило її від усього злою і недоброго, а ввечері тихо й сумовито складає свою голівку до матері-землі, сподіваючись наступного дня побачити цей світ кращим і добрішим.\nТема нашої виховної години вічна: "Людські чесноти. Доброта." Мета. Продовжити знайомити з людськими чеснотами, розкрити моральний зміст доброти. Сприяти розвитку мотивацій до добрих, гуманних вчинків. Розвивати вміння творити добро у повсякденному житті. Виховувати бажання творити добро.\nЛевко Лариса Афанасьевна


Християнство в Кацапії\nГоловною особливістю християнства в Кацапії є те, що воно перебуває в найгіршому духовному стані відносно христянства в інших країнах.\nУ 1620 році швед Йоган Батвідус захищав докторську дисертацію в Упсальському університеті на тему: чи кацапи є християнами? Він доводив, що кацапи взагалі не є християнами – настільки низько вчений оцінив стан християнства початкового рівня в Кацапії. Професори визнали тезу доведеною і дали йому докторат (22, с.57).\nВ жахливому стані було християнство в Кацапії в часи Івана IV. Він одягав опричників у чернечі ряси, а себе називав їхнім ігуменом. Зазвичай, помолившись разом у церкві, вони всі їхали до темниць і там катували в'язнів. Імена скатованих на смерть Іван IV наказав записувати до синодиків (поминальних книжечок) і розсилати по монастирях, щоб там їх поминали. У деяких синодиках кількість жертв доходила до 4 тисяч „упокоеных христиан мужесково, женсково и детсково чина, имена коих Ты Сам, Господи, веси”. Іван IV власною рукою вбив ігумена Псковського монастиря Корнелія і наказав на його нагробку написати: «Предпослал его земной царь Царю Небесному».\nЗа наказом Івана IV Малюта Скуратов у 1569 р. задушив у в'язниці кацапського митрополита Філіпа Количева за те, що митрополит осудив привселюдно в церкві опричнину.\nКацапські християнські лідери не відствавали від світських. Так, патріарх Нікон наказав катувати єпископа Павла Коломенського так, що той через неймовірні болі збожеволів. Свого духівника Нікон звелів бити два роки, поки той не помер. У Воскресенському монастирі Нікон наказав бити ченців батогами та пекти вогнем, від чого багато їх померло.\nПетро І заснував „Сумасброднейший, Всешутейший и Всепьянейший Собор”, який об’єднав найбільших пияків тогочасної Кацапії. «Патріарх» (один із сенаторів), 12 «кардиналів», «єпископи» і «священики» мали такі титули, що їх жодна цензура не пропустила б. Зібравшись, ці християни одягали церковні ризи, митри і з хрестами відправляли богослужбу, причащалися а також при цьому співали сороміцькі та блюзнірські пісні і упивалися до безтями. До «собору» належали також і «всешутейшие» матері-ігумені і архірейші. У великі свята «собор» (близко 200 чоловік) на санях їздили по Москві у повному патріаршому наряді, на весь голос викрикуючи богослужбу. Потім заїжджали до домів московської аристократії і разом з господарями закінчували богослужбу жахливою пиятицькою та розпусницькою оргією. Петро І брав активну участь, але мав скромний титул «протодьякона». Він сам уклав статут і приписник цього «собору». Читаючи їх, найрозпусніший розпусник засоромиться, зашаріється, відмічав Павло Штепа. Ключевський про роль священиків у заходах, які влаштовував цар пише наступне: “Петро І часто влаштовував бенкети. Гвардійці носили у великих відрах горілку, а гвардійські офіцери пильнували, щоб ніхто не ухилився випити за здоров’я царя. Лише попів не треба було пильнувати. Чужинці дивувалися, що на тих пиятиках найп’янішими були саме священики та ченці”. Отже, в часи царя Петра І християнство в Кацапії досить сильно відійшло від стандартів Бога.\nДуже низько оцінював християнство в Кацапії Бєлінський, який є великим авторитетом для кацапів. У своєму листі до Гоголя 15 липня 1847 року він писав: «Неужели же и в самом деле Вы не знаете, что наше духовенство находится во всеобщем презрении у русского народа и русского общества? Про кого русский народ рассказывает похабную сказку? Про попа, попадью, попову дочку, попова работника… Не есть ли поп на Руси, для всех русских, представитель обжорства, скупости, низкопоклонничества, бесстыдства?.. По-Вашему русский народ – самый религиозный в мире: ложь! Основа религиозности есть пиетизм, благоговение, страх Божий. А русский человек произносит Имя Божие, почесывая себе задницу… Приглядитесь пристальнее, и Вы увидите, что это по натуре своей глубоко атеистический народ. В нем еще много суеверия, но нет и следа религиозности (в цьому схожість кацапів із стародавніми єгиптянами – Б.Л.)… Религиозность проявилась у нас только в раскольнических сектах, столь противоположных по духу своему массе народа и столь ничтожных перед нею численно…»\nМ. Костомаров так описував християнство кацапів: «При московських церквах існували т.зв. «братчини», щоб спільно святкувати церковні свята. На тих святкуваннях московити напивалися так, що билися і навіть убивали. Жінки не відставали від чоловіків. Священики пиячили і билися не менше за свою паству. Пиячили і жебраки, сліпці, каліки. На вулицях валялося десятки і сотні п’яних, що часто замерзають на смерть. До того всі жахливо матюкаються. Взагалі в Московії всі матюкаються, навіть жінки, дівчата і діти, простолюд і аристократія. Матюкаються навіть у церкві; навіть священики і ченці».\nДатський дипломат, який побував у Кацапії, також констатує, що християнство тут відхилилося в п’янство і розпусту: “Московський митрополит дає за добрі гроші дозвіл продавати біля церкви горілку. Люди біля церкви пиячать, співають сороміцьких пісень і розпутствують” (там же, с.46).\nВ кацапському збірнику церковних законів “Стоглаве” офіційно задокументовано, що християнство в Кацапії досить сильно відхилилося від стандартів Бога: “Священики завжди п’яні, і в церкві сваряться найогиднішими лайками; навіть б’ються в церкві. А на них і люди рівняються: стоять у церкві в шапках, служби Божої не слухають, навіть глузують з неї; розмовляють між собою голосно, сваряться, вживаючи сороміцьких лайок”.\nІ. Прижов, який жив у ХІХ столітті, назбирав у кацапських селах тисячі безбожницьких оповідань. Багато жахливих оповідань назбирав І. Родіонов. Коли він видав їх окремою книгою, кацапський уряд оголосив його божевільним (там же, с.46 – 47).\nПиятика і розпусницькі оргії панували і в кацапських монастирях. Салтиков-Щедрін свідчить: “У московських монастирях чоловічих і жіночих було багато всіляких злочинців, які там ховалися під черенечою рясою. Там панували пиятика і розпуста”. Серед кацапів процвітало т. зв. “радєніє”, що також було мінусом християнства початкового рівня. Кацапи називали “радєнієм” збочене релігійне захоплення, яке закінчувалося розпусницькою оргією всіх учасників. Християни-чоловіки, які брали участь у цих дійствах, називалися “бугаями”, а християнки-жінки – “богородицями”. Активну участь у “радєніях” приймало багато аристократів, зокрема дуже активним був цар Олександр І. В Розанов свідчить, що в 1913 році в одній лише Нижегородській губернії “радєли” кілька жіночих монастирів. Не кращою була ситуація в інших губерніях Кацапії.\nУ ХІХ – ХХ стст. у Богословській академії в Москві існувала студентська “всепьянейшая всешутейшая иерархия”. Кожного року на храмове свято академічної церкви студенти-богослови влаштовували Богослужіння, вагомою частиною якого були оргії і велика пиятика. Ці Богослужіння відбувалися в стінах Троїцько-Сергієвої Лаври і про це знали ректор і інші керівники.\nНа початку ХХ ст. християнство в Кацапії залишалося на тому ж низькому рівні. Яскравим прикладом цьому є свідчення кацапського письменника Мережковського: “На Великдень 1908 р. я зустрів у Петербурзі на головній вулиці гурт п’яних, що йшли вулицею і кричали: “Христос воскрес … его мать!”.\nВ часи СССР кацапи взагалі відреклися від християнства початкового рівня і офіційно проголосили Кацапію безбожною державою. Чесність в СССР була божевіллям і самогубством. Дуже важко, а частіше неможливо було чесній людині в СССР зробити кар’єру своїми силами і здібностями в котрійсь із галузей. Місцем чесних людей стали ГУЛАГ, в'язниці, могили. Єдиним способом зробити в СССР кар’єру і часто просто вижити були підлість, аморальність, жорстокість. Ще один кацапський автор писав: „Цар від Бога. Був цар – був Бог. Не стало царя – не стало Бога. Перехід від церкви до повного безбожництва стався так легко, ніби в лазні новою водою змилися” (там же, с.55).\n„Ми хотіли зруйнувати всі в'язниці, а побудували тисячі нових. Ми хотіли знищити кордони між народами, а оточили себе китайським муром. Ми хотіли зробити працю приємною розвагою, а запровадили пекельну каторгу. Ми не хотіли проливати ні краплини людської крові, а вбивали, вбивали і вбивали мільйони людей. Ми хотіли збудувати безкласове суспільство, а збудували кастове. Ми хотіли скасувати державу, а розбудували і зміцнили її тисячократно більше, ніж вона була. Ми хотіли повалити царат, а на спорожнілий трон посадили нового царя. Ми зривали з офіцерських мундирів царські погони, а потім запровадили їх знову. Ми ганьбили царське катівство, а запровадили своє тисячократне жорстокіше за царське” – писав про безбожницький СССР один з авторів (там же, с.335).\nВ той же час лідери кацапської церкви наказували світити лампадки перед образом Й. Сталіна, як перед іконами.\nОтже, безбожність в Кацапії, яка часто переплітається з християнством початкового рівня, є передумовою для появи потужного безбожного лідера в Кацапії.\nКацапська церква в повній мірі визнала зверхність держави. Це було оформлено і юридично. У „Своде Законов” написано, що найвища влада в „Русской православной церкви” належить імператорові.\nАндрій Боголюбський вигнав 1157 р. єпископа Нестора за те, що він не виконував його наказів.\nУ 1448 році з порушенням церковних законів князь Василій III сам наставив, а кацапські єпископи самі висвятили єпископа Іова на митрополита. Вселенський патріарх та всі православні церкви засудили це і не визнали Іова за канонічного митрополита.\nУ православних церквах новонаставлений єпископ давав обіцянку не визнавати митрополитом нікого, крім призначеного Вселенським патріархом. Кацапська церква додала 1458 року до тієї присяги слова: „... – и по повелению государя”, тобто митрополита, призначеного Вселенським патріархом і царем разом. А в 1495 р. змінила на цілковито протилежне: новонаставлений єпископ обіцяв не визнавати митрополита, призначеного Вселенським патріархом, а визнавати лише призначеного кацапським царем.\nКацапський митрополит незаконно коронував 1547 року Івана IV.\nПетро І взагалі знищив кацапський патріархат, утворивши на його місці Св. Синод – установа, яка займалась релігією в Кацапії, а посада керівника, одного з міністрів, називалась оберпрокурор Св. Синоду.\nКатерина II замурувала 1764 р. живим у Ревельській фортеці митрополита Арсенія Мацієвича за те, що він прокляв тих, хто грабує церкви (Катерина в той час загарбала церковні та монастирські землі в Україні).\nОлександр І наказав 1812 р. закатувати архiєпископа Варлама Шишацького за те, що він «противился Его Императорскому Величеству».\nВ СССР масово знищувались церковні служителі з метою знищення церкви взагалі.\nЦерква в Кацапії протягом практично всієї історії перебувала не просто під владою держави, а під тотальною владою держави. Чернець Іосиф Волоколамський проголосив кацапську національну догму: «Понеже власть царская от Бога исходит – царь богоподобен есть». Кацапський історик Ключевський писав, що цар Олексій поводився в церкві, як у себе вдома; під час Богослужби ходив по церкві; голосно на всю церкву лаяв священиків брудною лайкою, якщо вони помилялися. У Велику П'ятницю на Богослужбі в катедральному соборі лаяв нецензурною вуличною лайкою самого патріарха Нікона. Патріарх не протестував.\nВолодимир Соловйов говорив про владу держави над кацапською церквою наступне: «Наша московська церква віддала себе беззастережно на послугу державі, щоб мати від держави запоруку свого існування і пільг. Вказані в державних карних законах способи примусу та насильства – це властиво єдина зброя, якою наша церква бореться з відступниками та іншою вірою. Крихка і сумнівна єдність нашої церкви тримається лише насильством і фальшем, що їх наша держава не лише визнає, а й сама робить. Наприклад, підробляє документи вигаданого церковного Собору, або переклади документів Вселенських Соборів. Уся оборонна і наступальна діяльність нашої церкви – це суцільне шахрайство, фальш і брехня, що чиняться безкарно, під захистом державної цензури, яка дуже пильнує, щоб хтось не відкрив тих шахрайств... Наша московська церква визнає саму засаду зверхності держави над церквою і потребу державного керування церквою. Ця засада і записана в державних і церковних законах».\nКацапська церква в усі часи була таємною державною поліціянткою, і кацапські патріархи, митрополити, єпископи веліли священикам виказувати чи то поліції чи то НКВД-КГБ таємну сповідь своїх парафіян. «Під рясою священика погони КГБ» – співав у одній зі своїх пісень кацапський співак Ігор Тальков. Отже, кацапські єпископи свідомо порушили закон Бога, наказуючи священикам виявляти таємницю сповіді. Так низько не падала жодна церква в світі.\nНаскільки сильно переплітаються в Кацапії держава і церква? Бердяєв говорив, що кацапський шовінізм у кацапській церкві – це суто кацапська національна прикмета, що кацапська церква насичена кацапським шовінізмом від гори до низу і в минулому, і в сучасному (там же, с.53). З приводу 30-ої річниці комуністичної влади патріарх Алексій Семанський написав 1947 р. таке «послание»: «Скріпімо наші молитви за Русскую державу, за її законну владу на чолі з її мудрим вождем, якого сам Бог обрав і призначив вести нашу батьківщину шляхом добра і слави» (там же, с.53). Штучні голодомори, репресії, ГУЛАГ – це для кацапської церкви «шлях добра і слави». Про те, що християнство початкового рівня в Кацапії переплітається з безбожністю, говорив В. Салтиков: «Московська церква наскрізь переповнена цілковито чужими християнству, поганськими і навіть безбожницькими тенденціями».\nКацапи, які належать до новітніх релігійних організацій, також працюють на спецслужби Кацапії. Це підтверджують слова керівника п’ятидесятників Кацапії єпископа Сергія Ряховського про порушення їхніх прав. В інтерв’ю агенству “Інтерфакс” він сказав, що “порушення прав протестантів на які вони скаржаться в ряді регіонів країни, може підігріватися з-зовні для досягнення чиїхось політичних цілей. Хтось свідомо підігріває пристрасті, щоб протестантизм протиставити православ’ю, щоб зробити протестантів “п'ятою котоною”, інструментом Помаранчевої революції... будь-які подібні провокації приречені на провал, тому що російські протестанти – патріоти своєї країни, люди, які особливо поважають російську владу” (29). Це було сказано в той час коли багато кацапів, які належать до новітніх релігійних організацій, заявляють про порушення їхніх прав.\nОтже, майже в усі часи кацапська церква служила чи то КГБ чи то державі, це мало системний характер. Якщо завтра кацапська церква отримає наказ проголосити когось святим, це буде зроблено. Чи месією.


Росія під час військових навчань у Чорному морі підірвала власний корабль » НОВЫЙ ФОРМАТ\nРосія під час військових навчань у Чорному морі підірвала власний корабль\n2021-02-01 14:43 . Новости, Новости в мире\nФрегат Чорноморського флоту (ЧФ) Росії «Адмірал Макаров» спільно з розрахунками берегових протикорабельних комплексів «Бастіон» провів навчання зі знищення корабля противника, повідомили у відділі інформаційного забезпечення ЧФ.\n«На Чорноморському флоті проведені спільні навчання корабельних сил і берегових протикорабельних ракетних комплексів по відображенню удару і знищення надводного корабля умовного противника», — йдеться в повідомленні.\nЗа задумом навчання корабель умовного супротивника мав намір завдати удару по берегових об’єктах ЧФ. Пошук корабля відпрацював фрегат. Після виявлення противника «Адмірал Макаров» умовно вразив його ракетним комплексом «Калібр-НК». Після фрегата по кораблю умовно відстрілялися розрахунки «Бастіону».\n«Захід проведено відповідно до плану бойової підготовки Чорноморського флоту. Навчальний бій був проведений з виконанням електронних пусків ракет, без фактичного застосування ракетної зброї. Бойові розрахунки Бастіон і екіпаж фрегата успішно виконали всі завдання навчання», — відзначили на ЧФ.\nРаніше в Міноборони РФ повідомляли, що ввечері 28 січня в Чорне море зайшов есмінець ВМС США «Портер», де приєднався до «Дональда Кука». У НАТО пояснили появу цих есмінців «нарощуванням військової потужності» Росії.\nРосійський фрегат «Адмірал Макаров» вирушив назустріч есмінцям США в Чорному…\nТеги: Росія, тренування, флот, Чорне море


Як користуватись інструментом «Фінанси» - Повний гайд системою YouControl - YouControl\nУ вкладці "Фінанси" дані групуються у блоки: фінансовий аналіз, фінансові показники, державні тендери, персонал та фінансовий скоринг.\nФінансовий аналіз дозволяє переглянути ключові коефіцієнти економічної діяльності компанії за рейтинговою основою (тобто у порівнянні з іншими гравцями галузі). Натисніть “Читати детальніше” або “Read the international version” (якщо ви хочете читати матеріал англійською). Якщо ви не професійний фінансист та не зовсім добре розумієте, що означає коефіцієнт покриття або боргове навантаження, та вам мало про що говорять кольорові стовпчики в наших графіках, рекомендуємо переглянути статті «Як правильно читати фінансову аналітику YouControl» та «Про що говорять цифри: фінансовий аналіз на пальцях».\nВи можете обрати галузь, з якою порівнювати дану компанію, а також період — за рік чи за весь час існування компанії (обмеження: 2002 - 2016 роки). За замовчуванням обрана та галузь, в якій працює дана компанія, та період “За всі роки”.\nВи можете ознайомитись з основними фінансовими показниками діяльності компанії (в тому разі, якщо компанія виклала їх до відкритих джерел). Натисніть на той рік, за який ви хочете отримати дані.\nВи побачите ось такий документ (для зручності дані згруповані так, як би вони виглядали у балансі підприємства).\nТут знаходиться інформація, яку частину доходу компанія отримувала через державні замовлення.\nВи можете переглянути дані у формі графіку, а також за допомогою перемикача у верхньому правому куті сторінки подивитись деталі по кожному року: дату контракту, суму, замовника та опис лоту.\nКількість осіб, які офіційно працюють на підприємстві. Ви побачите графік із динамікою персоналу а також інформацію про керівників (коли були призначені та скільки працювали).\nФінансовий скоринг — інструмент, який аналізує фінансові показники підприємства і рахує зведений фінальний бал, який ми назвали композитний індекс FinScore. Фінансовий скоринг від YouControl потрібен для надзвичайно швидкого експрес-аналізу фінансового стану контрагента. Для того, щоб краще зрозуміти можливості інструменту та вигоди, які ви отримаєте, ознайомтесь з роз’яснювальним матеріалом “Фінансовий скоринг від YouControl: як перевірити стабільність фірми за декілька секунд”.\nПрямо на сторінці “Фінанси” ви побачите загальну інформацію про фінансовий стан компанії: її поточний фінансовий індекс, рівень фінансового ризику та динаміку індексу в графічній формі.\nНатисніть “Читати детальніше” та відкрийте розширену інформацію. Перед вами таблиця: динаміка індексу FinScore та динаміка кожного фінансового показника, який ми врахували під час побудови зведеного балу. Для кращого розуміння методики обрахунку фінансового скорингу перегляньте детальний матеріал “Методика фінансового скорингу від YouControl”.\nРозкрийте випадаюче меню (піктограма праворуч кожного рядка таблиці) та перегляньте дані в графічній формі.\nТакож ви побачите, що означає кожен показник.\nЗверніть увагу, що поруч із графіком динаміки показника даної компанії є графік, який характеризує середнє значення у галузі. Тобто, ви можете порівнювати динаміку показника з динамікою галузі загалом.


Твір-роздум на тему: «Що дає людині реалізація права на працю» |\nВи тут: ГоловнаТвір-роздум на тему: «Що дає людині реалізація права на працю» |\nТвір-роздум на тему: «Що дає людині реалізація права на працю» 5.00/5 (100.00%) 5 голос[ов]\nУ конституціях більшості сучасних країн і вже точно у всіх основних законах провідних країн світу закріплено право людини на працю. Щоб розуміти важливість праці з законодавчої точки зору, необхідно дізнатися, що право на працю зазвичай вказується в одному ряду з правами на життя, на здоров’я, на сім’ю тощо. Все це говорить про те, що праця для людини – це не тільки можливість заробити собі на життя, а й ще дещо інше дуже важливе.\nПерше, що дає людині право на працю, це можливість заробляти гроші. У сучасному світі вижити без грошей практично неможливо. Завдяки грошам людина купує собі їжу, одяг, оплачує рахунки і розважається. Але просто так грошей ніхто нікому не дає, їх потрібно заробляти, а для цього необхідно трудитися. Згідно із загальним правилом, чим більше і старанніше людина трудиться, тим більше вона заробляє, а значить , і тим більше вона може собі дозволити купити товарів або використати послуги. Праця дає людині таку можливість: людина працює на благо себе, дозволяючи собі купити щось, що їй подобається, або скористатися послугами, які її цікавлять.\nАле справа не тільки в грошах. Вони, звичайно, важливі, але люди хочуть не тільки заробляти, але й відчувати свій рух вперед. Завдяки праці цілком можливо створити в своїй душі це приємне відчуття. Вперше приходячи на роботу, співробітнику зазвичай не довіряють нічого важливого, доручаючи лише якісь несуттєві дрібниці. Але чим більше співробітник працює на своєму робочому місці, тим більше авторитету він завойовує, тим складніше завдання перед ним ставляться. Коли ж працівник з цими завданнями справляється, він відчуває, як професійно росте, розвивається і, відповідно, рухається вперед по своєму житті.\nПраця дуже важлива також і тому, що вона дає людині можливість відчути себе потрібною і корисною у суспільстві. Далеко не завжди в повсякденному житті людині представляється можливість проявити свою високу відповідальність, розум, спрямованість до розвитку та інші якості. На роботі зазвичай у людини величезна кількість проблем, вони постійно з’являються і вимагають вирішення. Саме тоді і потрібно використовувати всі свої найкращі людські якості, радіти тому, що все виходить. Звичайно, байдужими до успіхів не залишаться і навколишні люди, колеги, вони можуть висловити свою похвалу і розділити радість після досягнення цілей.\nРеалізація права на працю дає людині дуже багато чого. Вона дає їй їжу та одяг, почуття потрібності, можливість відчути себе зростаючою людиною та людино, яка розвиваються. Людина, яка трудиться, являє собою зразок ідеальної людини – кожен, хто добре трудиться, красивий під час своєї роботи, розумний і справляє на оточуючих найкраще враження.


Бершадь » Бершадський інтернет-магазин » Веб-розробка » Бершадь для нас » Форуми : Бершадський інтернет-магазин, RE: Бершадський інтернет-магазин, RE: Бершадський інтернет-магазин, RE: Бершадський інтернет-магазин, RE: Бершадський інтернет-магазин, RE: Бершадський інтернет-магазин,\n25.05.2022 07:17:37 Цей сайт - про Бершадь та бершадський район. Новини, довідники, безкоштовні оголошення, фотогалереї району. Розділ "Новини" підготовлено редакцією газети «Бершадський край». Всі права на матеріали належать авторам статтей. Передрук інформації, що розміщена на сайті Бершаді, без згоди адміністрації суворо заборонено. Адміністрація сайту Бершадь може не поділяти думку авторів публікацій і не несе відповідальності за авторські матеріали.