Демократична Україна - Яка армія нам потрібна?\n— Я вже майже одужав і незабаром буду в частині, — розповідав мені чоловік. — Але додому не повернуся: підпишу контракт з Міноборони на подальше проходження служби.— Коли я поцікавився, що змусило піти на цей крок, знаючи, що доведеться повернутися на війну, чоловік відповів:\n— Родом я з Вінницької області, після армії до недавнього часу шоферував у місцевому господарстві. Але його вже немає, а жити якось потрібно: у мене хвора дружина, двійко дітей, яких треба ставити на ноги. Як заробляти копійку? Тож, спробувавши солдатського хліба, вирішив залишитись у війську. І державі користь, і мені з родиною.\nЗауважу, що Володимир — один із багатьох громадян України, котрі вирішили добровільно пов’язати своє життя з армією і з якими мені довелося спілкуватися. Всі вони різні за віком, статками, спеціальностями люди. Але практично всі дотримуються подібної точки зору. Є, правда, серед них і ті, які горять бажанням повоювати, отримавши свою порцію адреналіну. Але таких менше...\nНа папері — все відмінно було...\nПротягом майже 25 років кожен міністр оборони України, а їх у нас було більше десяти, обіцяв, що осьось Україна матиме професійну армію. Але за чверть століття цього так і не сталося.\n— Вкрай низьке грошове забезпечення, відсутність житла і безперспективність його отримати відлякували громадян від війська, — говорить директор Центру досліджень армії, конверсії і роззброєння Валентин Бадрак. — До того ж попередники Степана Полторака не мали чіткого і реального плану дій у цьому напрямку. Та й президенти і прем’єрміністри країни не надто переймалися цим питанням, намагаючись економити на армії.\nЩо з того вийшло — ми побачили навесні 2014го. Сподіваюсь, що коли б держава більше опікувалася національною безпекою, а оборона є однієї з найголовніших її складових, то, можливо, Росія не ризикнула б на той сценарій, що відбувся у Криму, а тепер відбувається на Донбасі. Знаючи, що може отримати по зубах, Путін десять разів подумав би, чи варто зважуватися на подібні злочини.\nДо речі, грішно стверджувати, що раніше у нас не було контрактників. Вони були. Але... Розповідаючи про чергове поповнення ними ЗС, перші особи військового відомства «забували» озвучувати інші цифри. Наприклад, у 2009 році наші ЗС поповнилися 4885 військовиками цієї категорії, а у 2010му — 6115. Натомість залишили армію 5668 і 7023 військовослужбовцівконтрактників відповідно. У 2012му МО відрапортувало про поповнення армії 2357 вояками, «забувши» сказати, що водночас 4337 осіб залишили його лави.\nЗа словами представника військового відомства, незабаром питома вага військовиківконтрактників у ЗС значно зросте. Мається на увазі рядовий, сержантський і старшинський склад. Пріоритет віддається комплектуванню тих посад, які мають безпосередній вплив на бойову готовність підрозділів і їх спроможність виконувати завдання командування.\nЗ початком неоголошеної Росією війни саме неукомплектованість екіпажів танків, бойових машин піхоти призводила до багатьох проблем. Були неоподинокі випадки, коли навіть військові музиканти протягом кількох тижнів перекваліфіковувались у механіківводіїв БМП чи бронетранспортера!..\nПрофесійна армія дорого коштує\n— Не всі країни можуть дозволити собі професійні армії, — говорить міністр оборони України генерал армії Степан Полторак. — Адже це — надзвичайно дороге задоволення!\nВажко не погодитись зі Степаном Тимофійовичем, бо для гідного утримання професійного війська потрібно понад 100 мільярдів гривень. Щорічно. І це при тому, якщо пропорція професіоналів становитиме 60% від загальної кількості військовослужбовців.\nНа одного солдатастроковика витрачається (за розрахунками на кінець 2015 року) 5706 гривень, а на контрактника — 8688 гривень. На перший погляд різниця начебто і не така вже й велика. Але, враховуючи кількісні параметри армії, виходить солідна сума.\nВарто сказати, що дешевої армії немає у жодній країні світу. Наприклад, грошове утримання рядового армії США (за першим контрактом) становить 1808 доларів, Німеччини — 2253, Польщі — 1220, Румунії — 700, Росії — 250. Якщо порівняти середній розмір заробітної плати, яку отримують громадяни цих країн, то виходить, що військовики не перебувають у надто привілейованому становищі. Адже у тих же США вона становить 3263 долари, а у ФРН та Польщі — 2700 і 1536 відповідно. І все ж...\nВійськова агресія Росії змусила українську владу переглянути своє ставлення до українського війська. Оскільки стало остаточно зрозуміло: при усій важливості дипломатичних та інших кроків керівників держави військовий аспект ніхто не скасовував і навряд чи скасує. Принаймні найближчим часом. Останніми роками соціальний захист людини в погонах суттєво поліпшився.\nНаприклад, раніше солдатстрілець отримував 2341 гривню, командир відділення — 3155, а головний старшина роти — 3689. Сьогодні ж розмір грошового забезпечення цих категорій військовослужбовців становить 7000, 7100 і 7700 гривень відповідно.\nОкрім грошового утримання, кожен громадянин, який підписав з МО контракт на проходження військової служби, отримує пакет преференцій. Так, військовослужбовецьконтрактник, який брав участь у бойових діях із захисту територіальної цілісності України, може вступати до вишу. На заочну форму навчання і за цивільними спеціальностями. У 2015 році цим правом скористалися майже 600 осіб.\nГраничний вік для тих учасників АТО, хто побажав отримати вищу освіту, збільшено з 23 років до 29. Окрім цього, їм надано право на вступ без надання сертифікатів зовнішнього оцінювання якості освіти, але за результатами екзаменів.\nКожен військовик, у тому числі контрактник, отримує одноразову грошову допомогу на оздоровлення у розмірі щомісячного грошового забезпечення. Скажімо, солдатстрілець одержить 7 тисяч гривень. Громадянам, котрі вирішили пов’язати своє життя з армією, виплачується одноразова грошова допомога у розмірі 10 мінімальних заробітних плат.\nПорівняно з американцями чи поляками українці і після такого підвищення отримуватимуть значно менше. Але, обчислюючи, скільки отримують в інших арміях і в нашій, потрібно брати до уваги не лише арифметичні суми, а й враховувати інші чинники. Приміром, вартість продуктів харчування, піднайому житла тощо. Дуже сумнівно, щоб дружина американського рейнджера могла на 200–300 доларів купити стільки овочів, фруктів, скільки може на цю суму придбати її українська колега.\nГоворячи про гроші людей у погонах, варто враховувати, скільки отримують представники інших професій. Наприклад, лікар, який навчається 6 років, має трохи більше 2 тисяч. А педагог?\nСталися зміни і у грошовому забезпеченні тих військовиків, які беруть участь в АТО. Якщо раніше за участь у бойових діях їм доплачували ще одне грошове утримання, то з 1 січня ця норма не діє: так, той же солдатстрілець отримує своїх 7 тисяч плюс 4200 гривень так званих бойових. Але за умови, якщо він перебуває на лінії розмежування чи в інших місцях, де існує безпосередня загроза його життю.\nЗа словами міністра оборони Степана Полторака, на кінець 2015 року кількість контрактників у ЗС становила 107 тисяч. Але якщо тенденція, що намітилися останнім часом, збережеться, то Збройні Сили матимуть значну частку контрактників.\nСтарий кінь борозни не псує\nПочинаючи з 1 січня 2016 року кількість охочих вступити на службу до ЗС становила близько 20 тисяч (станом на кінець лютого). Зважаючи на ситуацію, коли на території України перебувають іноземні війська, уряд вдався і до неформальних кроків.\nПриміром, нині будьякий офіцер, звільнений у попередні роки у запас, може поновитися на службі. Якщо, звісно, не має проблем зі здоров’ям, що повинна засвідчити військоволікарська комісія. Що цікаво, він, одягнувши погони, отримуватиме як своє грошове забезпечення, так і пенсію, призначену під час звільнення.\nПідполковник Віктор Полінкевич — один із них.\n— Життя моє протікало спокійно і розмірено, — каже він. — Настільки спокійно, що інколи хотілося якогось екстриму, але де його було знайти? Тож навесні 2014 року я прийшов до військкомату і заявив про бажання «відправитись на війну».\n«На війні» Віктора Васильовича як кадрового офіцера відразу призначили командиром роти оперативного призначення. Спочатку підрозділ тримав оборону на адміністративному кордоні з Кримом, а потім його передислокували на Луганщину. Нещодавно Віктора Васильовича призначили командиром зенітноракетного дивізіону і він отримав чергове офіцерське звання.\nКожен претендент на проходження служби в Національній гвардії України може подати електронну заявку. У Національній гвардії створено інтерактивний центр з набору охочих стати гвардійцями: кожен потенційний вояка має можливість висловити побажання щодо контрактної служби. Для цього необхідно лише зайти на офіційний сайт Національної гвардії і заповнити відповідні анкети.\nВони потрапляють до електронних скриньок усіх територіальних командувань, на території яких виявляють бажання служити майбутні військовикиконтрактники. Після цього всі вони спілкуються з офіцерами Нацгвардії безпосередньо.\n— Збільшення виплат військовослужбовцям, на які держава знайшла ресурс цього року, дозволить нам істотно наростити контрактну складову у формуванні Збройних Сил, — вважає Президент України — Верховний головнокомандувач Збройних Сил України Петро Порошенко. — Для армії це означає поступове підвищення професійності особового складу, а для суспільства — мінімізацію мобілізаційного навантаження, істотне зменшення кількості і потужності мобілізаційних хвиль.\nНам потрібна змішана армія\nКонтрактна армія має безліч плюсів. Але Україні, зважаючи на реалії сьогодення, потрібне військо, яке б комплектувалося за змішаним принципом. І ось чому. Навесні 2014 року, коли ЗС перебували у вкрай жалюгідному становищі, мобілізували так званих партизанів — громадян, які свого часу пройшли армійську службу.\nПри всіх негараздах і недоліках, якими супроводжувалися перші хвилі мобілізації, вони все ж відіграли важливу роль. Адже саме ті українці, яких військкомати відправили на захист країни, зуміли звільнити від бойовиків значну територію Донбасу. І це при тому, що практично всі вони роками не тримали в руках зброї, не кажучи вже про перепідготовку, яку повинні були проходити.\nЧому? Та тому, що всі вони служили в армії і їм, коли їх одягли у військові однострої, залишилося згадати ті навички, які вони отримали під час служби. Так, чимало з них не мали ніяких навичок, бо служили в таких «надбойових» частинах, де автомат Калашникова тримали лише раз — під час присяги. Проте таких було не так уже й багато.\n— Більшість країн світу застосовує саме змішаний підхід, — говорить співдиректор програм зовнішньої політики та міжнародної безпеки центру О. Разумкова Олексій Мельник. — Одна з найсильніших армій світу — ізраїльська — формується на основі призову до війська всіх громадян.\nЩо стосується України, то тут однозначно повинен бути кістяк призовної армії, але при цьому слід працювати над резервом. Законом або страхом перед покаранням змусити служити важко. Водночас є велика кількість людей, готових йти в армію. Держава повинна максимально використовувати такий резерв.


«Taxi MERCI» пропонує уважно ознайомитися з текстом публічної Оферти. В разі незгоди з будь-яким пунктом, клієнт має відмовитися від Послуг, що надаються за умовами цієї Оферти, не встановлювати Додаток «Taxi MERCI» або видалити вже встановлений Мобільний додаток.\nЦей документ є публічною офертою та публічним договором (далі-Договір) і згідно ст. 633, 641 та гл.63 Цивільного кодексу України, що адресований будь-якій фізичній особі (далі - Користувач), є офіційною пропозицією "Taxi MERCI", тобто компанії, що діє під комерційним позначенням «Taxi MERCI» (далі - "Taxi MERCI") і містить всі істотні умови регламентування відносин, що виникають між Користувачами Веб-сайту, Мобільних додатків "Taxi MERCI" та “Taxi MERCI Driver - работа водителем в такси”, а також за телефонним номером 7557.\n“Taxi MERCI” обробляє персональні дані, надані пасажирами та водіями за допомогою Сервісу “Taxi MERCI”, Веб сайту euro-merci.com, Мобільних додатків "Taxi MERCI" та “Taxi MERCI Driver - работа водителем в такси”, а також за телефонним номером 7557, з метою надання пасажирам послуг, замовлених ними.\n”Taxi MERCI” оброблюються надані користувачами персональні дані, а саме: ім'я, номер телефону, адреса електронної пошти, геолокація транспортного засобу та пасажира, час поїздки та місце її призначення, платіжна інформація, інформація щодо скарг, ідентифікаційні дані пристрою, на який встановлено Мобільний додаток або здійснено доступ до Веб сайту euro-merci.com\n3.1. поєднання пасажирів з водіями та допомогти їм пересуватись містами більш ефективно.\n3.2. розкриття водіям даних геолокації та телефонних номерів пасажирів, щоб забезпечити водію можливість ідентифікувати пасажира. Дані геолокації збираються лише коли активований Мобільний додаток. Збір даних геолокації зупиняється після закриття Мобільного додатку.\n3.3. використання даних геолокації для вирішення проблем, пов'язаних із наданням послуг із перевезення.\n3.4. використання контактних та персональних даних для повідомлень про наявність оновлень Мобільного додатку та для зв'язку з пасажирами та водіями.\n3.5. інформація про банківські та платіжні реквізити - для обробки даних про розрахунки за послуги із перевезення.\nУ деяких випадках, коли відбувається підключення до Веб сайту, “Taxi MERCI” може автоматично (тобто без реєстрації) отримувати технічну інформацію, яка не є персональними даними.\nУмови цього Договору регулюються у відповідності до законодавства України.\nПитання, не врегульовані Договором, підлягають вирішенню відповідно до умов чинного законодавства України\nРОЗКРИТТЯ ТА ЗАХИСТ ДАНИХ\n“Taxi MERCI” має право на розкриття персональних даних партнерам (місцевим компаніям, представникам, агентам тощо). Обробка персональних даних в такому разі проводитиметься на тих самих умовах, що викладені у цьому повідомленні про політику конфіденційності.\nПерсональні дані, що збираються під час надання послуг, надсилаються та зберігаються в дата-центрах. “Taxi MERCI” вживатиме відповідних заходів з метою доступу до персональних даних лише уповноважені на це “Taxi MERCI” осіб, для забезпечення функціонування Сервісу «Taxi MERCI».\nВідомості геолокації обробляються в анонімній формі та персоналізуються лише в разі, якщо це необхідно для вирішення скарг або виявлення фактів шахрайства. Всі песональні дані використовуються в анонімізованій формі.\nЗБЕРІГАННЯ, РОЗМІЩЕННЯ ТА ВИДАЛЕННЯ\nКоли відвідуєте Веб сайт, “Taxi MERCI” може зберігати деяку інформацію на комп'ютері Користувача. Дана інформація буде мати форму Cookies (невеликі файли з даними, які направляються на жорсткий диск комп'ютера з відвідуваних вами сайтів) або їй подібну і може бути корисною при вирішенні різних завдань. Наприклад, Cookies допомагають налаштовувати Веб сайт таким чином, щоб він максимально відповідав інтересам і потребам користувача. За допомогою більшості інтернет-браузерів користувач може видаляти Cookies з жорсткого диска, блокувати будь-яке їхнє збереження або отримувати повідомлення про те, що вони будуть збережені. Будь ласка, зверніться до інструкції з користування інтернет-браузером або до встановленого в ньому довідником, щоб дізнатися більше про ці функції.\nНа будь-які звернення та запити про передачу персональних даних ”Taxi MERCI” відповідатиме протягом місяця. Звернення розглядатимуться виключно за можливості ідентифікації особи запитувача.\n”Taxi MERCI” може використовувати наявні електронні адреси та/або номери телефону для надсилання рекламних повідомлень лише за умови надання на це згоди через Веб сайт або через Мобільний додаток.\nВ разі небажання отримувати рекламні повідомлення, передбачена можливість використання посилання «Відписатись» в повідомленні або в профілі Мобільного додатку.\nВИРІШЕННЯ СПОРІВ ТА СУПЕРЕЧНОСТЕЙ\nВсі спори і розбіжності, які можуть виникати в ході виконання даного Договору, будуть вирішуватися Сторонами шляхом переговорів. Письмові звернення слід направляти за адресою електронної пошти corp@euro-merci.com неможливості врегулювати Сторонами розбіжності спір вирішується за встановленою підсудністю та в порядку визначеним чинним законодавством України.


За сортом — майбутнє - AgroTimes\nАгрономія 19 липня 2021\nЗа сортом — майбутнє\nПластичність і нижча собівартість виробництва роблять сортовий ріпак конкурентоспроможним на ринку\nСорт чи гібрид ріпаку? Кожен агроном має власну думку, підкріплену польовим досвідом. За останні 20 селекційних років гібриди стрімко вирвалися вперед, відвоювавши позиції в сортів. Утім, практика показує, що сортовий ріпак зарано скидати з рахунків. Своїми думками з цього приводу поділилися агрономи-консультанти компанії VITAGRO PARTNER, які працюють у трьох різних ґрунтово-кліматичних зонах України, а також агровиробники, що досягли успіху у виробництві ріпаку. Їхній досвід підтверджує: за сортом — майбутнє.\nВасиль Жмура, агроном-консультант Волинського підрозділу компанії VITAGRO PARTNER\n— Основна перевага сортів ріпаку проти гібридів — їхня ціна. Окрім того, дуже велике значення має здатність сортів краще витримувати критичні умови, краще відновлюватися після посухи, заморозків тощо. А це безпосередньо впливає на врожайність. Ми неодноразово помічали, що за спекотної погоди гібрид формує дуже дрібне насіння, тобто має малу масу 1000 насінин. Натомість сорт завдяки пластичності наливає більше насіння й перевершує за врожайністю гібрид.\nОсновна ж перевага сортів для Волині та для інших областей, де є бідні ґрунти, в тому, що їх можна посіяти густіше і за рахунок цього отримати врожай. Натомість гібриди потребують якіснішої підготовки поля та кращого захисту, хоч і мають більший потенціал урожайності.\nТехнологія вирощування сортів дещо відрізняється від технології вирощування гібридів. Сорти ми рекомендуємо сіяти раніше, бо в них стартовий ріст повільніший, відповідно, є незначна перевага в рістрегуляції — кількість обробок та норми внесення можуть бути меншими, ніж для гібридів. Сорти потрібно сіяти густіше, бо вони гілкуються слабше, ніж гібриди. Для Волині оптимальною нормою висіву є 600–700 тис. насінин/га — тоді після перезимівлі лишається до 600 тис. рослин/га.\nУтім, на Волині, де є і піски, і чорноземи, технологію варто коригувати. На пісках рекомендую починати сівбу ранніми сортами Semelita від компанії VITAGRO PARTNER. Зокрема вже з 1 серпня можна сіяти Semelita Рескатор, через 5–7 днів — Semelita Кортез, ще через 5–7 днів — Semelita Орекс. Відповідно, вони й дозріватимуть із різницею в тиждень. На чорноземах можна починати сіяти із середини серпня, бо в цих ґрунтах багато поживи, тож рослини будуть потужніше розвиватися. На пісках ми також рекомендуємо з осені доживлювати озимину, щоб сформувати якісну розетку. Окрім того, слід робити рістрегуляцію тебуконазолом (Bayton Фуріл, тебуконазол 250 г/л) — таким чином можна поборотися ще й із першими проявами хвороб; не забувати про внесення бору (EnerGreen Premium B) та стежити за шкідниками (Bayton Тор, лямбда-цигалотрин 50 г/л та Bayton Шокер, імідаклоприд 300 г/л + лямбда-цигалотрин 100 г/л).\nХочу наголосити: ми не відмовляємо господарства від гібридів. Але зазначаємо: якщо середня врожайність у вашому господарстві становить 3 т/га, то немає сенсу витрачатися на дороге насіння — варто сіяти сорти, бо вони мають кращу пластичність. Якщо господарство звикло отримувати 4,5–5 т/га, потрібно більше сіяти гібридів, хоч сорти також повинні бути в сівозміні — щоб уникнути погодних ризиків.\nЮрій Мацьоха, голова СВК «Слава» (Волинська обл.)\n— Оскільки я працюю за технологією NoTill, сіяти гібриди нормою 3,5 кг/га не виходить, бо тоді дуже мала схожість насіння, а сіяти більшою нормою — дорого. Тож вирішив спробувати посіяти сорти й так уже п’ять років вирощую сорти Semelita компанії VITAGRO PARTNER. Технологія вирощування сортів і гібридів абсолютно однакова. Урожайність також фактично однакова: у сприятливий рік обидва родять за 4 т/га, у несприятливий — на рівні 2,7 т/га. Але внаслідок дешевшого насіння сорти виграють.\nДуже сподобався сорт Semelita Кортез — він добре родить і в загущеному посіві, і в зрідженому. Перевага сортів ріпаку VITAGRO PARTNER у тому, що вони мають дуже великий стручок і велику насінину, завдяки цьому й більша маса 1000 насінин.\nГібриди також сію, але небагато. Наприклад, цього року з 300 га ріпаку гібридами засіяно всього 80 га.\nОлександр Мамалат, агроном-консультант Кіровоградського підрозділу компанії VITAGRO PARTNER\n— Технологія вирощування сорту й гібрида ріпаку ідентична, але з огляду на дещо менший стартовий ріст сортів вони менше потребують восени рістрегуляції, що, відповідно, здешевлює технологію. За морфологічною будовою сорти ріпаку менш щільні, відтак краще продуваються та менше схильні до ураження хворобами. Надзвичайно важлива характеристика — стійкість до розтріскування стручків, що безпосередньо впливає на збереженість урожаю й також здешевлює виробництво, адже не потрібно застосовувати склеювачі.\nВажливо, що сорти мають підвищену холодо- та зимостійкість, відтак менше потерпають від весняних приморозків, що особливо чітко проявилося. Відтак сорти можна сіяти пізніше за гібриди. Окрім того, сорти мають підвищену посухостійкість, що для нашої зони дуже важливо. Для порівняння, минулого року 15 серпня ми частину поля засіяли сортом Semelita Рескатор, частину — гібридом іншої селекції. Через несприятливі погодні умови сходи сорту отримали аж 10 жовтня і нині посів у чудовому стані, натомість гібрид взагалі не зійшов.\nДо усіх наведених переваг сортів ріпаку перед гібридами слід додати ще й цінову складову: середня ціна посівного матеріалу гібрида становить 40–70 євро/га, сорту — 14–15 дол./га, тобто різниця мінімум утричі.\nЩоб сорт міг максимально розкрити свій потенціал урожайності, треба враховувати його особливості вирощування в певній кліматичній зоні. Так, для Кіровоградщини найпридатнішим для вирощування є ранній сорт Semelita Рескатор. Річ у тім, що в нашій зоні від середини червня встановлюється спекотна погода, температури перевищують 35°С, що призводить до зменшення маси 1000 насінин ріпаку. Натомість ранні сорти формують урожай до настання критичних температур і ефективно використовують осінньо-зимовий запас вологи. Норми сівби сортового насіння мають бути дещо вищими, ніж гібридного — 500–800 тис. насінин/га (оскільки сорти менше гілкуються), але в результаті економіка виробництва всетаки на користь сортів.\nМикола Москаленко, директор ФГ «Москаленко» (Кіровоградська обл.)\n— Раніше ми завжди вирощували гібриди ріпаку, але торік уперше разом із гібридами посіяли сорт Semelita Рескатор компанії VITAGRO PARTNER. Через брак вологи сходів гібрида не отримали, натомість сортове насіння зійшло, рослини добре перезимували й нині перебувають у доброму стані. Розраховуємо отримати по 2,5–3 т/га. Тобто до наших умов недостатнього вологозабезпечення сорти більш пристосовані. Головне — отримати сходи, а далі з посівами можна працювати.\nАндрій Димінський, агроном-консультант Вінницького підрозділу компанії VITAGRO PARTNER\n— Основний аргумент на користь сортів ріпаку — економічний, тобто ціна посівної одиниці. Так, гібриди можуть давати максимальні врожаї, але щоб отримати його, слід застосовувати тільки високоінтенсивну технологію — вносити максимальну кількість добрив, забезпечити максимальний хімічний захист. Сорти ж можна вирощувати і за інтенсивної, і за високоінтенсивної технології, проте вартість посівної одиниці вдвічі-втричі нижча від гібрида.\nПеред гібридами сорти мають й інші переваги. Зокрема, більш сферичний габітус і менша висота рослин сорту дають змогу ефективніше провести десикацію, повністю накривши рослину зверху донизу десикантом контактної дії. Натомість усередину масивнішого гібрида дістатися «контактнику» складніше — він підсушуватиме тільки зовнішню частину рослини.\nМожу сказати з власного досвіду, що сорти ріпаку озимого Semelita Кортез і Рескатор, які представлені в портфоліо VITAGRO PARTNER, перевищують гібриди за стійкістю до склеротиніозу та фомозу.\nДля наших вінницьких важких, багатих на гумус ґрунтів підходить уся лінійка сортів Semelita. Єдиний обмежувальний чинник — волога. Але якщо отримали сходи, можна боротися за врожай. Був випадок в одному господарстві, що сіяли насіння ріпаку озимого Semelita Кортез після дощів 20 липня. Сорт чудово перезимував і вродив по 3,8 т/га. Щоправда, довелося до зими тричі обробляти посіви регуляторами росту, бо тепла волога осінь сприяла потужному розвитку вегетативної маси. Врешті в зиму ріпак увійшов у фазу 10–12 листків.\nЩодо особливостей технології виробництва сортового ріпаку, то слід ураховувати кілька моментів. Для сортів насамперед важлива густота стеблостою: якщо гібриди зазвичай висівають нормою 400–500 тис. насінин/га, то сорти — 700-800 тис. насінин/га. Глибина загортання насіння — 2–3 см. Якщо правильно підібрати ґрунтові гербіциди, проблема дводольних і деяких злакових бур’янів відпадає — посіви лишаються чистими навіть після перезимівлі. Восени обов’язково треба обробити посіви від хвороб і шкідників, унести макро- та мікроелементи, зокрема марганець, сірку, бор (в асортименті VITAGRO PARTNER мікродобрива EnerGreen Premium Manganum, Sulfurum, B).\nВасиль Лилик, головний агроном СВК «Маяк» (Вінницька обл.)\n— Ми вирощуємо сорти ріпаку компанії VITAGRO PARTNER вже третій рік. Сіяли сорти Semelita Кортез, Рескатор, Орекс. Деякі розбіжності між сортами та гібридами за ці роки помітили: сорти краще перезимовують, швидко навесні відновлюють вегетацію, стійкіші до певних хвороб. Можу сказати, що за врожайністю вони не поступаються гібридам — збираємо по 3,8 т/га. Проте технологію застосовуємо абсолютно однакову. Але за рахунок більш дешевшого сортового насіння рентабельність вирощування сортів ріпаку вища.\nVITAGRO PARTNER вирощування ріпаку сорти ріпаку


Основи туристської підготовки\nСкачати 458.72 Kb.\nРозмір 458.72 Kb.\nЗаняття спортивно-оздоровчим туризмом вимагає певних теоретичних і технічних знань і умінь. Разом з тим заняття туризмом дає можливість виховувати і вдосконалювати певні особистісні якості людини.\nОдна з найважливіших сторін підготовки туриста – теоретична підготовка. Як і в будь-якому виді спорту, вона охоплює широке коло питань, у тому числі проблеми навчання і тренування, контролю за навантаженнями, надання невідкладної медичної допомоги, основи педагогіки, психології, конфліктології тощо. Особливість теоретичної підготовки туристів полягає в тому, що вона тісно пов’язана з засвоєнням певного обсягу знань з географії, туристського краєзнавства, топографії, психології, безпеки життєдіяльності, фізичної культури, основ охорони здоров’я та інших дисциплін.\nГеографічна підготовка включає такий обсяг знань з географії, який дозволяв би туристам розуміти суть природних явищ, спостерігати, досліджувати навколишнє середовище (чи його окремі компоненти) і використовувати отримані дані для розробки маршрутів і туристського освоєння території.\nВирішення тактичних і технічних завдань походу, досягнення безпеки його учасників, здійснення необхідних спостережень і досліджень пов’язані з географічними особливостями конкретної території, їх вивчення вимагає залучення і аналізу географічного, краєзнавчого і картографічного матеріалу. Отже необхідність знань з географії супроводжує туриста на всіх етапах підготовки і проведення подорожі.\nГеографічна підготовка визначає міру зв’язку туриста з оточуючим середовищем території (геоторії, спелеоторії, акваторії, аероторії) в межах якої здійснюється подорож.\nЦей зв’язок проявляється в декількох аспектах, це;\n- правильний вибір району подорожі, сезону і строків проведення подорожі;\n- грамотна розробка оптимальної нитки маршруту (з запасними варіантами) і нанесення його на карту;\n- успішне проходження вибраного маршруту з вмінням позиціюватись на місцевості і безпомилково користуватись картою, компасом та іншими засобами орієнтування;\n- знання географічних особливостей району подорожі та врахування і передбачення можливих проявів несприятливих природних процесів, що дозволить безпечно і комфортно завершити маршрут;\n- проведення доступних маршрутних спостережень з їх грамотною фіксацією і розробкою рекомендацій для майбутніх подорожуючих.\nОсоблива увага в географічній підготовці туристів приділяється вмінню орієнтуватись на місцевості, здійснювати маршрутні спостереження, фотографувати чи зарисовувати об’єкти, робити картографічну зйомку. Освоєння методів і навичок географічного спостереження є важливою формою теоретичної підготовки туристів.\nТаким чином, туристу в своїй діяльності необхідно знати основи таких географічних дисциплін: картографії, геоморфології з основами геології, гідрології, кліматології та метеорології, геоботаніки, загальної фізичної географії та ландшафтознавства тощо. На основі цих знань турист зможе користуватись матеріалами науковими досліджень, описами територій, довідниками, визначниками тощо.\nПсихологічна підготовка є обов`язковою складовою частиною загальної підготовки до туристської подорожі. Туристи повинні знати, що тривале перебування обмеженого за складом колективу в незвичних (часом екстремальних) умовах висуває підвищені вимоги до психологічного стану кожного учасника і всього колективу в цілому.\nКожна людина, готуючись до подорожі, керується при цьому певними міркуваннями, особистими мотивами. Бажання прийняти участь в туристському поході викликає у неї природній інтерес і очікування більш повного задоволення своїх сподівань. Якщо намічений план з якихось причин не реалізується, виникає розчарування, що супроводжується комплексом негативних емоцій.\nКрім того, кожна особа, рушаючи в очікувану подорож, відчуває позитивні емоції, відчуття піднесення, радості від очікування нових вражень при спілкування з новим колективом. В той же час людина повинна отримувати від колективу “зворотній зв`язок” - визнання своєї значимості в групі престижу, прояв до неї симпатії від інших учасників.\nВідправляючись в подорож, людина сподівається побачитись щось нове, цікаве, незвичайне, отримати нові знання, збільшити досвід, підвищити свою технічну майстерність. Турист ставить перед собою завдання перевірити свої можливості в подоланні перешкод, в свою здатність виходити переможцем із складних ситуацій.\nВ разі зриву або невиконання намірів, мотивів, сподівань може наступити розчарування, а це, в свою чергу, стає причиною конфліктних ситуацій з усіма можливими негативними наслідками.\nНайбільш поширеними причинами цих ситуацій можуть бути:\n- неспівпадання особистих запитів учасника з його функціями в групі;\n- суперництво учасників;\n- неспівпадання їхніх думок при оцінці ситуації та прийняття рішень;\n- недостатня туристська та фізична підготовка учасників;\n- слабка географічна інформованість про умови території;\n- раптове ускладнення обставин, недоліки в спорядженні, неповноцінне харчування;\n- некомпетентне керівництво.\nРозглядати взаємовідносини в групі необхідно з урахуванням психологічних якостей і характеру кожного учасника.\nДо числа таких якостей треба віднести: інтелектуальний рівень учасника; вміння раціонально розподіляти сили; вибирати оптимальну стратегію поведінки; моральні якості; мотиви поведінки , темперамент особи; фізичний стан; активність тощо.\nВзаємовідносини між учасниками характеризують стан психологічної сумісності в групі. В цілому, психологічна сумісність розглядається, як можливість для учасників здійснювати тривалу спільну роботу, що не викликає негативних емоцій.\nСеред великої кількості питань, що постають перед туристом під час підготовки до походу, необхідно звернути увагу на етику поведінки в районах подорожі. Морально-етична підготовка передбачає усвідомлення людиною того, що передбачає усвідомлення людиною того, що перебуваючи за межами свого постійного місця проживання вона набуває статусу гостя. Якість гостя на іншій території передбачає уважне ставлення до оточуючого середовища, матеріальних пам’яток культури, з повагою відноситися до місцевих жителів, до їхньої мови, культури, звичаїв, традицій, релігії. Виїжджаючи за кордон, необхідно знати законодавство країни перебування. На жаль, питання етики туриста ще мало віддзеркалені в туристській літературі.\nФізична підготовка. В туризмі, як і в інших видах спорту, досягнення високих результатів неможливе без постійного фізичного вдосконалення, що є основним змістом тренувань і, разом з тим, нерозривно пов’язана із зміцненням і загальним підвищенням функціональних можливостей організму.\nРозрізняють загальну і спеціальну фізичну підготовку. Засобами загальної фізичної підготовки досягаються різнобічний розвиток фізичних можливостей і зміцнення здоров’я людини, розширення функціональних можливостей організму як основи працездатності і стимулювання процесів відновлення.\nСпеціальна фізична підготовка – вид фізичного виховання, обумовлений особливостями обраного виду туризму.\nСпеціальна витривалість – це здатність витримувати багаторазове повторення навантажень без зниження її якості.\nЗаняття туризмом забезпечує силову підготовку, оптимальний розвиток усіх груп м’язів, сприяє утворенню міцного “м’язового корсета”, зміцнює дихальну мускулатуру. При пересуванні з вантажем заданим маршрутом, по доланні технічно складних ділянок м’язи ніг, рук, тулуба зазнають значного навантаження протягом тривалого часу.\nВироблення спритності складається із здатності освоювати нові рухові дії і вміння перебудовувати рухову діяльність відповідно до зміни обстановки на маршруті. Туризм дозволяє значно вдосконалити основні параметри спритності – координацію рухів, швидкість і точність їх виконання.\nМаксимальний оздоровчий ефект від тренувань, спрямованих на вдосконалення фізичної підготовки, може бути досягнутий, за умови, що характер і міра фізичного навантаження відповідатиме стану здоров’я, віковим та індивідуальним особливостям туриста.\nФізична підготовка повинна базуватись на принципах різнобічності, систематичності, послідовності, безперервності, циклічності, спеціалізації й безпечності. При цьому наголосимо, що якими б не були мета і завдання походу, головною умовою завжди є безпека його учасників, яка досягається вирішенням комплексу організаційно-тактичних та спортивно-технічних питань.\nТактико-технічна підготовка є однією з найважливіших сторін підготовки до здійснення подорожі. Вона включає в себе широке коло питань, у тому числі проблеми вибору місця, часу, тривалості та складності туристської подорожі, володіння тактикою проходження маршруту, вміння застосувати технічні прийоми долання перешкод, знання правил організації і проведення спортивних туристських маршрутів та нормативні вимоги для отримання спортивних розрядів і звань.\nТактика туризму – це застосування під час підготовки й проведення подорожі найдоцільніших прийомів і способів в раціональній послідовності, які дають змогу туристській групі правильно організувати її рух за маршрутом і похідне життя з ощадливою витратою фізичних зусиль за будь-яких погодних умов і при доланні найрізноманітніших перешкод.\nДо тактичних прийомів у період підготовки подорожі відносяться:\n- попереднє визначення шляху руху групи та порядку її дій на різних ділянках маршруту;\n- складання графіка руху, який відповідає умовам місцевості, силам групи та меті подорожі;\n- встановлення фізичних навантажень на різних етапах; вибір спорядження та раціонального набору продуктів харчування, відповідно до особливостей подорожі;\n- розробка запасних варіантів маршруту;\n- встановлюються можливості зв’язку та відмітки контрольних строків для контролюючих органів.\nТактичні прийоми під час подорожі передбачають:\n- регулярну розвідку місцевості по трасі маршруту;\n- коректування попередньо наміченого графіка та лінії руху;\n- вибір технічних прийомів руху та долання перешкод відповідно до складності території, погодних умов, сил та підготовленості учасників.\nТехніка туризму передбачає вивчення та практичне засвоєння прийомів раціонального ритмічного руху по маршруту в залежності від виду туризму, знання способів і засобів долання перешкод та безпомилковий вибір спеціального спорядження для кожного конкретного випадку та доведене до автоматизму володіння прийомами самостраховки й організації зовнішньої страховки на всіх етапах подорожі.\nТурист-спортсмен повинен знати правила організації та проведення туристських подорожей, знати нормативні вимоги отримання спортивних розрядів.\nСпортивно-технічні вимоги, що обумовлюють безпечність подолання маршруту, визначаються:\n- характером і особливостями природних перешкод, їх технічною складністю, яка диктує технічні елементи, прийоми і засоби, наявні в арсеналі учасників походу;\n- оптимальною кількістю перешкод певної категорії складності, які в комплексі визначають категорію складності всього маршруту;\n- тривалістю походу і довжиною нитки маршруту, що залежить від географічних особливостей конкретної території і наявності природних перешкод;\n- розробленістю комплексу фізичних навантажень для успішного подолання маршруту;\n- вмінням орієнтуватися в різних умовах на будь-якій території.\nСпортивно-кваліфікаційні нормативи туристських походів.\nЗа тривалістю подорожі поділяються на короткочасні (походи вихідного дня) й багатоденні. Перші з них здійснюють в неробочі дні. Їх проводять з метою активного відпочинку, ознайомлення з природою та життям рідного краю. Їх влаштовують також для тренування при підготовці до багатоденних подорожей і туристських змагань.\nБагатоденні туристські подорожі - це тривалі, різної складності походи, що мають на меті активний відпочинок, опанування техніки долання перешкод, набуття досвіду участі і керівництва, для виконання спортивних нормативів. Багатоденні подорожі здійснюються як в формі навчально-тренувальних походів так і туристських екскурсій.\nЗа своєю складністю туристські маршрути поділяються на некатегорійні і категорійні (від І до V категорії складності).\nЯкісну оцінку складності перешкод визначають рівнем кваліфікації й технічної майстерності, що його вимагає проходження цієї перешкоди з належної гарантією безпеки. Маршрути вищої категорії складності містять складніші перешкоди й вимагають для їхнього подолання, як правило, колективних зусиль.\nКрім природних перешкод, при визначенні категорії складності походів також враховують населеність, господарську і транспортну освоєність території, труднощі орієнтування, висоту над рівнем моря тощо.\nНорматив тривалості походу визначається за мінімальним часом, необхідним для проходження маршруту нормально підготовленою групою.\nПід показником довжини поход розуміють найменшу допустиму довжину маршруту даної категорії складності й виду туризму. Це показник в значній мірі залежить від значній швидкості руху по маршруту.\nДля дитячого туризму замість категорії складності введено показник ступеню складності (1-3) див. додаток 2 у підручнику СОТ.\nСпортивні розряди з туризму присвоюють на підставі довідок про здійснення подорожей, виданих маршрутно-кваліфікаційними комісіями.\nОсновою для присвоєння спортивних розрядів є кількість походів різної категорії складності в якості учасника та керівника.\nДля присвоєння звань кандидата в майстри спорту та майстра спорту необхідно мати кваліфікацію інструктора туризму.\nВсі питання визначення категорійності походів та присвоєння розрядів і звань регламентуються нормативними документами розробленими відповідними керівними органами («Правила організації туристських подорожей», «Єдина спортивна класифікація» та ін.)\nПідготовка з польового самозабезпечення. Цей вид туристської підготовки має на меті забезпечення нормальної життєдіяльності туристів під час подорожі. Результатами цієї підготовки повинні стати теоретичні знання і засвоєні практичні навички з забезпечення нормальних умов відпочинку, своєчасного повноцінного харчування, дотримання гігієни та охорони здоров`я.\nОрієнтуючись на тривале автономне перебування туристської групи в природних умовах, поза межами цивілізованого побутового обслуговування, туристи змушені засвоїти і вправно володіти цілим рядом навичок, якими вони не часто користуються в звичайному житті.\nРезультатами підготовки з польового самозабезпечення повинні стати виконання таких видів робіт:\n- складання списків та підбор особистого, групового та спеціального спорядження;\n- розробка раціону харчування та підбор продуктів;\n- вміння готувати їжу в польових умовах;\n- забезпечувати захист від дощу, вітру, спеки, холоду, шкідливих рослин, тварин тощо;\n- швидке та надійне встановлення наметів і облаштування місця відпочинку;\n- вміння за будь-яких умов розпалити багаття;\n- вправно користуватись ножем, пилкою, сокирою;\n- бути знайомими з прийомами надання медичної допомоги та транспортування потерпілих;\n- вміти своєчасно і якісно проводити ремонт спорядження.\nКрім того, кожний учасник туристського походу повинен знати міжнародні звукові і візуальні сигнали біди, що використовуються вході пошуково-рятувальних робіт.\nМедична підготовка. Зазвичай туристські маршрути проходять у віддалених від населених пунктів місцях, тому особливої уваги набувають питання невідкладної медичної допомоги у випадку надзвичайних ситуацій (аварій, травмувань тощо).\nЗауважимо, що у важкодоступних місцях, коли надзвичайна ситуація ускладнюється несприятливими метеорологічними умовами, потерпілий протягом кількох годин і навіть діб може розраховувати виключно на допомогу товаришів і життєві сили власного організму. За таких обставин життя потерпілого цілком залежить від своєчасності і кваліфікованості першої медичної допомоги. Тому кожний учасник туристського походу повинен володіти методикою надання першої медичної допомоги собі і своїм товаришам, знати послідовність здійснення необхідних заходів і дій незалежно від наявності чи відсутності у нього медичної освіти.


Вежу львівської Ратуші не відкриють до Дня міста, як обіцяли раніше - 032.ua\nВежу львівської Ратуші не відкриють до Дня міста, як обіцяли раніше\n14:26, 28 квітня 2014 р.\nРемонт оглядового майданчика обіцяли закінчити ще у жовтні 2013 року, згодом у листопаді. Сподіваємось, протягом двох тижнів вежу таки відкриють, як обіцяють.\n«Вежу Ратуші для відвідувачів планували відкрити до Дня міста, однак підрядник не встигає закінчити усі роботи. Плануємо, що до 15 травня вежа буде відкрита для відвідувань», - зазначив Володимир Кметик.


Основні завдання педагогічного колективу на 2012 – 2013 навчальний рік\nОсновні завдання педагогічного колективу на 2012 – 2013 навчальний рік:\nстворення умов для самовираження учнів в усіх видах діяльності та оволодіння основами здорового способу життя;\nвиховання учнів на принципах загальнолюдських цінностей;\nвикористання джерел народної педагогіки у виховній роботі;\nформування в учнів моральної свідомості та поведінки;\nорганізація відпочинку та оздоровлення учнів навчального закладу;\nпопередження правопорушень серед неповнолітніх і робота з важковиховуваними, слабовстигаючими учнями;\nстворення належних матеріальних та моральних умов для дітей сиріт та напівсиріт;\nпопередження бездоглядності серед неповнолітніх;\nпрофілактика злочинності, наркоманії та захворювання на СНІД серед учнівської молоді;\nнавчання комп’ютерної грамоти всіх членів педагогічного колективу;\nвпровадження комп’ютерно-орієнтованих технологій в навчальний процес\nдо профільна і профільна підготовка учнів, зв’язок з ВУЗами.\nпідготовка випускників навчального закладу до зовнішнього незалежного оцінювання.\nа) Засідання педагогічних рад.\nПерше засідання 30 серпня 2012 року\n1. Про роботу педагогічного колективу навчального закладу у 2011-2012 навчальному році і завдання на 2012-2013 навчальний рік з питань розвитку загальної середньої освіти.\n2. Про затвердження навчальних планів загальноосвітніх класів та класів гімназії на 2012-2013 навчальний рік.\n3. Про затвердження плану роботи Віньковецького навчально-виховного комплексу у складі середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів та гімназії на 2012-2013 навчальний рік.\n4. Про організацію індивідуального навчання у 2012-2013 навчальному році.\n5. Про результати медичного огляду учнів навчального закладу.\n6. Про організацію підвозу учнів до навчального закладу у 2012-2013 навчальному році.\n7. Про вибори секретаря педагогічної ради.\nДруге засідання 30 жовтня 2012 року\nПро діяльність психологічної служби в навчально-виховному процесі.\nОсобистісно орієнтоване навчання – запорука розвитку здібностей та обдарованості учнів.\nРобота педагогічного колективу з дітьми, які потребують посиленої педагогічної уваги.\n4. Організація навчально-виховного процесу в початковій школі в умовах впровадження Державного\n5. Про хід виконання рішення педагогічної ради (Протокол № 2 від 27.10.2011 р.) „ Робота педагогічного колективу навчального закладу щодо виявлення проявів та запобігання дитячій бездоглядності.”\n6. Про хід виконання рішення педагогічної ради (Протокол № 2 від 27.10.2011 р.) „ Робота педагогічного колективу навчального закладу з питань підготовки випускників 11-х класів до пробного та основного зовнішнього незалежного оцінювання.”\n7. Про визначення претендентів на нагородження „Золотою та срібною медаллю “ серед випускників 11-х\n8. Про надання випускникам навчального закладу направлень на навчання в педагогічні та інші типи навчальних закладів.\nТретє засідання 04 січня 2013 року\nПро спільну роботу педагогічних колективів навчально-виховного комплексу та дитячих садків по підготовці до навчання учнів 6-ти річного віку.\nРозвиток громадянської активності школярів, як провідний напрямок роботи педагогічного колективу\nВиховання в учнів стійкого інтересу до занять фізичною культурою, потребі у дотриманні здорового\nПро хід виконання рішення педагогічної ради (Протокол № 3 від 05.01.2011 р.) „Робота педагогічного\nколективу навчального закладу з питань підвищення ефективності та результативності праці здібних та\n5. Про хід виконання рішення педагогічної ради (Протокол № 2 від 27.11.2011 р.) „Інтеграція навчального\nпроцесу як чинник розвитку пізнавальної активності учнів.”\n6. Про хід виконання рішення педагогічної ради (Протокол № 2 від 27.11.2011 р.) „Шляхи удосконалення методичної роботи педагогічних працівників навчального закладу через використання сучасних технологій в навчально-виховному процесі. ”\n7. Підготовка та проведення у випускних класах Державних підсумкових атестацій.\nПро визначення претендентів на нагородження „Золотою та срібною медаллю “ серед випускників 11-х класів та свідоцтв з відзнакою для випускників 9-х класів.\n9. Про надання направлень учням навчального закладу в оздоровчі табори відпочинку.\nЧетверте засідання 26 березня 2013 року\nПро роботу вчителів, що атестуються у 2013 році.\nКласний керівник у школі, його вплив на якість виховної роботи з учнями на уроці та в позаурочний час.\nСтан внутрішкільної методичної роботи (роботи ШМО) як чинника вдосконалення навчально-виховного процесу.\nПро хід виконання рішення педагогічної ради (Протокол № 3 від 05.01.2012 р.) „Моніторинг навчальних\n6. Про хід виконання рішення педагогічної ради (Протокол № 3 від 05.01.2012 р.) „Оздоровчий аспект підвищення ефективності навчальних занять фізичною культурою.”\n7. Про хід виконання рішення педагогічної ради (Протокол № 4 від 22.03.2012 р.) „Виховання здорової свідомої особистості.”\n8. Про визначення Державних підсумкових атестацій у 9,11 (12) класах на 2012-2013 навчальний рік.\n9. Про нагородження районною учнівською стипендією „Обдарованість “ учнів навчального закладу.\nП’яте засідання 23 травня 2013 року\nПро звільнення випускників 9, 11 (12) класів від Державних підсумкових атестацій.\nПро допуск до Державних підсумкових атестацій учнів-екстернів.\n3. Про організацію навчальної та виробничої практики учнів улітку 2013 року.\n4. Про переведення учнів 1-4 класів до наступних класів.\n5. Про нагородження Похвальними листами учнів 2-4 класів.\n6. Про затвердження результатів 3-х денних зборів з предмету «Захист Вітчизни».\n7. Про хід виконання рішення педагогічної ради (Протокол № 4 від 22.03.2012 р.) „Формування здоров’язберігаючої компетентності в урочний та позаурочний час.”\nШосте засідання 31 травня 2013 року\nПро підсумки Державних підсумкових атестацій за курс повної школи, видача атестатів звичайного зразка та з відзнакою.\nПро нагородження випускників 11 класів Золотою та Срібною медалями, Похвальними грамотами «За особливі досягнення у вивченні окремих предметів».\n3. Про переведення учнів 10-11 класів заочної форми навчання до наступних класів.\n4. Про поглиблене вивчення навчальних предметів у 8-9 класах та визначення профілів навчання для 10-\n11класів на 2013-2014 навчальний рік.\nСьоме засідання 11 червня 2013 року\nПро підсумки Державних підсумкових атестацій за курс основної школи, видача свідоцтв звичайного зразка та з відзнакою.\nПро нагородження учнів 9-х класів Похвальними грамотами «За особливі досягнення у вивченні окремих предметів».\nПро підсумки навчальної практики учнів 5-8, 10 класів і переведення їх у наступні класи.\n4. Про нагородження учнів 5-8, 10 класів Похвальними листами.\nВосьме засідання 14 червня 2013 року\nЗвіт директора навчального закладу перед педагогічним колективом та громадськістю.\n2. Про раціональне використання годин варіативної складової навчального плану.\n3. Про затвердження основних організаційних заходів по підготовці навчального закладу до 2013-2014 навчального року.\n4. Про затвердження заходів по підготовці навчального закладу до осінньо-зимового періоду 2013-2014 навчального року.\nб) Накази з питань навчально-виховного характеру.\nПро призначення відповідальних осіб за охорону праці, пожежну безпеку, за електрогосподарство, організацію суспільно-корисної праці, проведення масових заходів, походів, змагань, виконання програм з основ безпеки життєдіяльності.\nПро створення атестаційної комісії на 2012 – 2013 навчальний рік\nПро призначення відповідальної особи за технічний стан транспортних засобів.\nПро створення ради профілактики у навчально-виховному комплексі.\nПро призначення громадського інспектора по охороні праці.\nПро розподіл функціональних обов’язків та посадової відповідальності між адміністративними працівниками навчально-виховного комплексу та допоміжним персоналом.\nПро підсумки оздоровчої компанії під час літніх канікул 2012 року.\nПро організацію та проведення санітарних днів по прибиранню закріплених територій учнями та обслуговуючим персоналом навчального закладу.\nПро оновлення списочного складу учнівських постів всеобучу.\nПро оновлення списочного складу учнівських добровільних об’єднань.\nПро організацію харчування учнів 1-11 класів, призначення відповідального за цю роботу.\nПро організацію і проведення занять з предмету „Захист Вітчизни” у 2012–2013 навчальному році.\nПро підсумки проведення медичного огляду учнів та організація навчальних занять з фізичної культури з дітьми, які за станом здоров’я зараховані до спецгрупи.\n(Заступник директора з начальної роботи)\nПро організацію методичної роботи у 2012 – 2013 навчальному році.\n- Про організацію виховної роботи у 2012 – 2013 навчальному році.\nПро організацію пільгового харчування учнів 5-11 класів.\nПро роботу наукових товариств учнів-членів Малої академії наук у 2012– 2013 навчальному році.\n- Про зарахування учнів до 1 класу.\nПро проведення у 2012-2013 навчальному році першого етапу Всеукраїнських олімпіад з базових дисциплін.\nПро підсумки проведення першого етапу Всеукраїнських олімпіад з базових дисциплін.\n- Про систему роботи вчителя математики Хомишеної Наталі Олександрівни з питання „Розвиток творчих\nздібностей школярів на уроках математики”.\n- Про стан виконання навчальних програм з предметів суспільно-гуманітарного циклу.\n- Про досвід роботи вчителя англійської мови Задворної Оксани Станіславівни з питання „Рольові ситуації на уроках іноземної мови”.\n- Про досвід роботи вчителя початкових класів Богданової Галини Володимирівни з питання „Нестандартні форми роботи”.\nПро досвід роботи вчителя німецької мови Костецької Людмили Дмитрівни з питання „Застосування\nінтерактивних технологій на уроках німецької мови”.\n- Про досвід роботи вчителя історії Назарової Ніни Василівни з питання „Компетентнісний підхід до\nвивчення історії як ключовий підхід до якісної історичної освіти”.\n- Про досвід роботи вчителя географії Гавінської Аліни Тадеушівни з питання „Розвиток логічного творчого\nмислення на окремих етапах уроків географії”.\n- Про систему роботи вчителя початкових класів Брошко Лесі Леонідівни з питання „Впровадження ігрових технологій у практику роботи початкової школи”.\n- Про підсумки проведення тижня математики, фізики, інформатики.\n- Про досвід роботи вчителя трудового навчання Кулько Владислави Миколаївни з питання „ Проектні\nтехнології як основа формування творчої особистості”.\n- Про досвід роботи вихователя ГПД Гарної Зої Василівни з питання „Нетрадиційні форми співпраці з\n- Про систему роботи вчителя початкових класів Садлій Світлани Вікторівни з питання „Використання\nігрових моментів на уроках в початкових класах”.\n- Про систему роботи вчителя історії Галушко Галини Максимівни з питання „Самостійне навчання на\n- Про систему роботи вчителя математики Синчишиної Галини Павлівни з питання „Розвиток логічного\nмислення учнів на уроках математики”.\n- Про досвід роботи вчителя географії Побережної Тетяни Михайлівни з питання „Краєзнавчий та\nекологічний підхід на уроках географії”.\n- Про підсумки проведення тижня світової літератури та російської мови.\n- Про стан викладання та рівень знань учнів з фізичної культури в І – ІV класах\n- Про досвід роботи вчителя трудового навчання Кузя Володимира Васильовича з питання „Розвиток\nпрактичних умінь і навичок на уроках трудового навчання”.\n- Про стан викладання та рівень знань учнів з трудового навчання в V - ІХ класах\n- Про підсумки проведення тижня трудового навчання.\n- Про роботу вчителів, що атестуються у 2013 році.\n- Про підсумки проведення тижня іноземної мови.\n- Про роботу класних керівників щодо організації контролю за відвідуванням учнями школи.\nКВІТЕНЬ, 2013 РОКУ\n- Про стан виконання навчальних програм з предметів природничо-математичного циклу.\n- Про проведення Дня цивільного захисту.\n- Про стан гурткової роботи в школі.\n- Ефективність використання варіативної складової навчальних планів для поглиблення знань учнів, розвитку\nїх творчих здібностей.\n- Про стан викладання та рівень знань учнів з історії України та всесвітньої історії в V - ХІ класах\n- Про стан викладання та рівень знань учнів з природознавства в V-VI класах\n- Про підсумки проведення тижня географії, біології, хімії.\n- Про підсумки науково-методичної роботи з педагогічними працівниками навчально-виховного комплексу у 2012-2013 навчальному році.\n- Про організацію проведення відпочинку, оздоровлення та дозвілля дітей під час літніх канікул 2013 року.\n- Про підсумки навчального року з предмету „Захист Вітчизни ”.\n- Про стан викладання та рівень знань учнів з хімії в VІІ - ХІ класах.\n- Про стан викладання та рівень знань учнів з математики в І – ІV класах.\n- Про закінчення 2012-2013 навчального року.\nЧервень – лИПЕНЬ 2013 року\n- Про результати виховної роботи з учнями за 2012– 2013 навчальний рік.\n- Про виконання плану роботи шкільної бібліотеки за 2012 – 2013 навчальний рік.\n- Про затвердження графіка чергування вчителів у навчальному закладі під час літніх канікул (Підстава: згода вчителя і погодження з профкомом навчального закладу).\nОблік дітей шкільного віку в мікрорайоні навчально-виховного комплексу та залучення кожної дитини до занять (індивідуальна, заочна та денна форма навчання).\nПідготовка шкільних приміщень до нового навчального року.\nОрганізація чергування по навчальному закладі на перший семестр.\nВивчення з колективом та учнями навчально-виховного комплексу правил з техніки безпеки та протипожежної безпеки і прийняття заліків.\nСтан проходження медичного огляду працівниками навчального закладу.\nСтан забезпечення учнів навчально-виховного комплексу гарячим харчуванням.


Тарас Степаненко: Шахтар хоче виграти УПЛ чесно – Новости\nТарас Степаненко: Шахтар хоче виграти УПЛ чесно\nПівзахисник «Шахтаря» Тарас Степаненко прокоментував можливе дострокове чемпіонство донецького клубу.\n«Я впевнений в« Шахтарі »і наших силах. Є великі шанси стати чемпіонами, але ми хочемо зробити це чесно, щоб потім не було ніяких розмов і засуджень з будь-якого боку. Для нас дуже важливо дограти чемпіонат, щоб потім ніхто не засумнівався в тому, що «Шахтар» сильніше в цьому році, на даний момент.\nТак думають і інші команди, які борються за 2-е, 3-е і 4-е місця, за єврокубки. У першій лізі дуже велика щільність. Всі хочуть дограти чемпіонати. Якщо це буде можливо, то це буде правильно. Але якщо ми будемо заручниками ситуації, що склалася, то нікуди не дінемося. Але якщо буде будь-яка можливість дограти, потрібно дограти.\nМоє майбутнє? Я, як сказав, наприклад, Тоні Кроос, не з тих, хто хоче грати до 40 років. Зараз у мене травма, дай Бог, залечу її і все буде добре. Грати планую, поки здоров’я дозволяє і поки буду бачити, що готовий конкурувати за місце в «Шахтарі», збірної, триматися на високому рівні. Якщо зауважу, що займаю місце, то немає. З кожним роком потрібно все більше за собою стежити. Ми не молодшаємо, а для футболіста від цього багато що залежить », – сказав Степаненко в ефірі програми« Великий футбол ».


головна → досвід мам та експертів → планування→зачатие→менструальный цикл→овуляция→ Календар о�...\nПочинаючи планування дитини, майбутній мамі варто дізнатись, що таке овуляція, які дні менструального циклу прийнято вважати небезпечними, а які – безпечними. І чи може календар овуляції допомогти жінці пришвидшити настання вагітності. Отже, спробуємо розкласти все по поличках.\nДень, коли зріла яйцеклітина залишає фолікул та потрапляє у маткову трубу, називається днем овуляції. Овуляція є складовою частиною жіночого менструального циклу і припадає приблизно на його середину. Саме у період овуляції найбільш вірогідне зачаття дитини.\nТривалість життя зрілої яйцеклітини поза фолікулом складає від 12 годин до трьох діб. А, значить, час, відведений природою для зачаття, не такий вже й великий. Але, знаючи напевно день настання своєї овуляції можна істотно збільшити шанси на успішну вагітність.\nКалендар овуляції. Як визначити свої «небезпечні» та «безпечні» дні\nІснує чимало способів для визначення настання овуляції\nтести на овуляцію,\nвивчення цервікального слизу та слини,\nТакож ти можеш самостійно розрахувати дні найбільшої вірогідності настання вагітності, так звані «небезпечні» дні. Тобто створити свій власний календар овуляції.\nДля цього тобі знадобляться дані про твої менструальні цикли за останні півроку. Якщо ти вела жіночий календар і вносила до нього дату першого дня кожного менструального циклу, то все, що потрібно для розрахунку, у тебе вже є.\nДалі потрібно визначити тривалість найкоротшого та найдовшого менструального циклів. Тепер слід відняти від кількості днів найкоротшого циклу 18, а від кількості днів найдовшого циклу – 11. Отриманий проміжок днів циклу і буде періодом найбільшої фертильності.\nРозберемо на прикладі, коли найкоротший цикл за півроку склад 24 дні (24-18=6), а найдовший – 28 (28-11=-17). За такої тривалості циклу небезпечними днями вважаються дні з 6-го по 17-й день циклу. Решта днів циклу будуть вважатись умовно безпечними, тобто настання вагітності у цей період буде малоймовірним.\nТаким чином, розрахувавши свій власний календар овуляції, ти позбавиш себе від щомісячного визначення дня овуляції за тестами та іншими допоміжними засобами, керуючись лиш простими математичними розрахунками.\nАле зачаття малюка – це не тільки розрахунок та математика. Інколи варто відволіктися від планування та просто отримувати задоволення від життя в цілому і від кохання зокрема. І тоді малюк неодмінно постукає у твої двері.\nАвтор: Катерина Грінченко


«ЛітАкцент року — 2020»: відгуки журі. Номінація «Поезія» – ЛітАкцент – світ сучасної літератури\n27.01.2021 05.02.2021 ЛітАкцент1 079\nПропонуємо для ознайомлення відгуки журі номінації «Поезія» на книжки, що ввійшли до короткого списку.\n«Іти і свідчити» — принцип, що став наріжним для поетичної збірки «Тюремна пісня» Олени Герасим’юк. Авторка зазначає, що у книжку потрапили вірші, написані впродовж п’яти останніх років, коли вона припинила оприлюднювати поезію на своїй фейсбук-сторінці. А основою є однойменна поема «Тюремна пісня», презентована читачам ще у 2016 році. Однак найгостріші, найболючіші — ті, що з передової. Про вогонь, який не можна запалювати на нулі; про червоні стріли — «вогні вільних міст»; про вишки, що падають; про військо, що його латає зоря «і вона — надія».\nЧасова протяжність у збірці справді відчутна: і за тематикою, і за стилем, і за ритмікою вірші різняться. Втім, наскрізні мотиви зберігаються. Вогонь, собаки, дощ, птахи, кати, конвоїри, дзеркало — образи, які повторюються, щоразу в новому поєднанні, на вищому рівні: і у стилізації народної пісні «Бідна моя головочко, що ж я наробила», і у маршовому «Думай менше, голова». І хоча, на перший погляд, це здебільшого песимістичні, навіть страшні візії, головна ідея книжки світла — пошук і виборювання свободи, право любити й бути тут, право занурюватися у кожну емоцію, а головне — мати час її пережити повністю. Страшна ж бо не поезія про постріли й вибухи, а про те, як герой втрачає сили і здається.\nГерасим’юк свідомо відступає від класичних поетичних прийомів: рими — неочікувані, рядки — ніби обірвані, застиглі на найвищій точці напруги, без рятівної коди. З поміж інших рис авторського стилю — постійні алітерації, образи, позбавлені прикрашальної надмірності, очищені від зайвого. Поетка не маскує складності тем туманними метафорами і розмаїттям епітетів. Це прості й суворі слова, від яких іноді хочеться сховатися, бо вони вимагають сміливості від читача. Час тут повертає назад: «Замикання вод — хай вже навіть вода не рухається» — хіба це не антонімічний образ до вод, що розступилися перед Мойсеєм, хіба ж не образ антисвіту, де «костеніє жива вода»? Повернення в рабство лишається вічною загрозою для нас, тож за свободу доводиться боротися повсякчас.\nАвторка шукає власний голос, втім, і діалог із поетичною традицією в цій поезії триває: «І словом — снарядом хоч раз обмінятись з тобою», — у Герасим’юк. «Й наостанок шматками свинцю обмінятись, немов крашанками», — у Римарука. «Хочу розбитися в друзки спалити це місто виграти усі війни світу вивчити напам’ять кожен вірш про любов аби за віком глухоти за скляною стіною тиші ти помітив мене ти звернув на мене увагу», — у Герасим’юк. «І я готовий палити сусідські будинки, щоби вона звернула на мене увагу», — у Жадана.\nСвідома антибароковість, антихимерність цієї поезії заворожує: «і птаха — дім і берег — дим і відкривання каменю з якого знаходить вихід звір». Це не плетіння словес, це вирубування в камені.\nГнів і відчай, із яких народжується сила. Крик — не німий, а якнайголосніший (дарма, що рветься, вибачте за банальність, із тендітних жіночих грудей) — як зброя проти цілком реального ворога. Сила, що народжується і з болю, туги і смерті. Власне, з усього пережитого, баченого і пропущеного крізь себе.\nЦю збірку Олени Герасим’юк неможливо читати поза її біографічним досвідом. Але водночас тексти в ній не є поетичним фіксуванням — чи то осмисленням — лише пережитого на війні (хоча її в цій збірці таки відчуваєш на дотик і запах). «Тюремна пісня» — не вся збірка, а центральний твір, який мимоволі звучить у голові у живій версії, почутій в Арсеналі 2016-го, — і справді «пісня свободи», як пише в післямові Василь Герасим’юк, що єднає покоління всіх, хто колись її виборював: тому раптом серед майданівців виринає в’язень Колими, а за нинішньою реальністю прозирає вже навіть не минуле століття; брутальну ж мову тюремників тут уривають коломийкові ритми і фольклорно-пісенні мотиви. Центральним образом поеми постає вогонь: це вогонь і гніву, і визволення, що має не тільки руйнівну, а й очищувальну силу.\nЗворотним же боком такої сили постає беззахисність любові — цієї вічної противаги смерті («бо коли думаю про смерть — думаю про любов»). Мабуть, саме тому збірка, що починається серед темного й самотнього нічного поля, де тільки на горизонті видніються вогні звільнених міст, завершується апологією любові в «Amarcord»-і.\nРвана та хаотична поетика цієї збірки продиктована силою переживань поетки. Це наголошено актуальна поезія, настільки жвава у відгуку на події, що шліфувати в ній будь-що, від окремих образів до варіацій форми, просто ніколи. Щоб сказати, що поетка хоче та мусить сказати, насправді, згодяться будь-які жанри й книжка буквально поглинає їх, обертаючись то переробкою Господньої молитви, то стилізацією фольклорної пісні. А найзагальнішим кодом тут — поетика замовляння: «в кожнім зустрічнім — вогонь / кожен зустрічний — вогонь / заплющую очі — вогонь»; «залізні дівчата не ламаються / залізні дівчата не ламаються / залізні дівчата не ламаються». Тому, вочевидь, це не книжка поезій для читачів — це згорток текстів, які просто мають бути, щоб нагадати, щоб застерегти, щоб захистити. Одне слово, інтонації «Вертепу» Чубая та «Веселого цвинтаря» Стуса й далі звучать: «…а потім смерть підіймає по той бік слухавку / питає, чи я впізнала її по голосу / Ми поговоримо, щоб заспокоїлись руки / так легше дертися крізь павутину осені». Втішно, що є кому сказати, хоч прикро, що знову чуємо саме цю тональність.\n«Тюремна пісня» важлива під щонайменше двома оглядами: по-перше, вона нагадує, що політична поезія не є лише прерогативою сяк-так заримованих фейсбучних постів, а буває справді дуже сильною; по-друге, вона вирізняється рідкісною для наших літературних широт інтертекстуальною насиченістю. Олена Герасим’юк жонглює дуже різними літературними пластами, від народної пісні до Василя Стуса (не лише на рівні біографічного фактажу, хоча його також обіграно, а й подекуди на рівні мовних стратегій). Серед її героїв зустрічаємо багато впізнаваних постатей (від дівчини з народної пісні, яка бідкається через невдалий вибір коханого – «Бідна моя головочко, що ж я наробила, / Полюбила за двадцятку хлопця-конвоїра. / Ой коби я молоденька свої крильця мала, / Я б до нього на підвали щоднини літала») до білоруського поета Ригора Барадуліна у вірші «Отче наш! / Боже України і Білорусі!» (що, знов-таки, видається інтертекстуальним підморгуванням образу поета як того, хто заступається за долю свого народу перед Богом, із Тараса Шевченка).\nВодночас варто зазначити, що збірка дуже еклектична, і різкий перехід від політичної й дуже інтертекстуальної лірики, де співрозмовником є вся тяглість оповідей, з яких складається історія, до любовної лірики наприкінці книжки був карколомно стрімким. Тож, навіть усвідомлюючи, що видавці завжди ризикують, працюючи з поезією – урешті, бестселером вона не стане – хотілося б побажати, щоб читачів у цьому разі потішили кількома меншими, але ціліснішими виданнями.\nГолос Олени Герасим’юк видається найінтенсивнішим у сучасній українській поезії. Це голос на межі лірики й вироку, адже авторка не вагається висловлювати категоричні судження і про минуле, і про майбутнє. Місце перебування фізичної оболонки ліричної героїні — сучасний український соціум («вся країна це тюрма!») і перший край війни; у метафізичних просторах — це трагічне минуле («пам’ять країни — рана моя незагоєна»). Така поезія видається соціальною чи ідеологічною, однак її рамки задаються не умоглядними, а швидше апокаліптичними мірками: «тільки вогонь ми тепер називаєм свободою». Голос Герасим’юк, окрім того, виразно жіночий («пливе кача по крові йдуть три дівки молоді хрестять огньом мечом і духом Святим») і болюче зламаний — навіть у царині інтимного бачимо («поки ти говориш про довіру я заплющую очі і стріляю собі в скроню»). Такі вірші, можливо, буде важко сприймати, але в кожному поколінні хтось має говорити так.\nЖадан Сергій. Список кораблів (Меридіан Черновіц)\nЯк на мене, «Список кораблів» варто не слухати (майже водночас із друкованим виданням вийшла й аудіокнижка), а саме читати й дивитися. Бо із іконописом Катерини Косьяненко текст набуває геть іншого виміру та значення. Звісно, ідеться не про коментування зображень, однак і не про ілюстрування тексту, радше — повноцінний діалог між двома різними мистецтвами. Святі — у нашому місті, святі — поруч із нами. Побутова святість, що може замінити Бога.\nЧи це справді найінтимніша книжка автора, як обіцяє нам в анотації сам автор? Тут можна поставити смайлик і поділити решту епітетів «най» між усіма книжками Жадана, аби ніхто не пішов ображений. А якщо серйозно, це книжка пошуків — свіжої мови, ритміки, способу омовлювати звичне. Тобто з низки «Тамплієри — Антена» вона виламується, принаймні її перша верліброва половина. Далі є «рятівна тридцятка» для тих, хто звик до «саме того» Жадана і злякається незвичного початку. Там — усе своє, рідне: і теми, і з розміри, і шорстке поєднання приголосних. Тож читай ту половину кораблів, яка тобі ближча. Однак, як на мене, саме сміливість пошуків у першій частині робить цю книжку такою значущою.\nІ центральним образом цієї половини стає птах. Птахи, чиї серця тягнуть їх донизу. Час птахоловів, ватаги гусей, чорні дрозди за вікнами кафедри, мертві півнячі гребні. Дерева, на які сідають птахи. Ті дерева проростають у землю, де вже спочивають серця батьків. Чому птахів так багато і куди поділися риби? Не тому, що птах — образ душі, а тому, що погляд поета на світ — це погляд птаха (пам’ятаєте вірш Жадана «Уявляю, як це бачать птахи…»?), відсторонений, але і вкорінений.\nУ цьому світі все пов’язано, і насамперед — завдяки нашій здатності світ омовити (не заримувати, ні). Мова знову виявляється головною причиною «не стрибати з мосту в Сену» (звісно, ж із мосту Мірабо). А ще мова дає змогу визначити справжнє, важливе: «чорнотроп ґрунтової дороги», «неторкані прочерки снігу». Однак не все так просто: мова відбиває світ, однак і світ так само відбиває мову: «висаджуються нові дерева, ніби впроваджується новий правопис». Мова тут не менш реальна й дотикальна за саму реальність.\nЖадан починає свої пошуки фразою «Ви готові?», зверненою до читача. Але, ймовірно, і до себе. Бо відступати від звичних принципів та відпрацьованих прийомів завжди непросто. «Натомість зима — щедра пора присвят, пора переходу на інше письмо». Справді.\nВідомо, що Жадан сам пише анотації до своїх книжок. «Найінтимніша книга автора» — отже, саме так і є. І дочитавши до «Телефонної книги мертвих», розумієш, чому. Хоча насправді поет пояснює все вже в одному з перших віршів.\nЗбірка інтимна і, мабуть, якраз тому така нерівна: то спроба віднайти (новий?) голос, особливо в першій, всуціль верлібровій, частині; то потім — зісковзування в добре знане і, здається, вже не раз проговорюване. А потім знову збитий ритм — і сумніви: в поезії, в тому, що в світі взагалі «так мало важливого, так небагато головного».\nДля поета «мова — це дихання, // наповнене сенсом», ба більше — те, що може «переконати бодай когось // не стрибати в Сену». Саме так серйозно. Якщо ж дихання збивається — порушується і сенс. Не лише в словах, а й самому існуванні. Як от тоді, коли переживаєш справді близьку втрату.\nАле що лишається робити, якщо фіксувати все побачене на письмі — не лише звичка з дитинства, а і єдиний спосіб упорядкувати дійсність і виговорити найбільші страхи, їх «приручивши»? Список кораблів із «Іліади» (в Жадана — вже потонулих) обертається каталогом імен із телефонної книги мертвих. Поезія не рятує від смерті, але «з пам’яті про померлих» можна принаймні зробити вірші, в яких усі, кого згадаєш, триватимуть далі.\nЦя книжка поезій є спробою пошуку сенсів у світі, який пережив своє завершення; особистий біль триває тут побіч болю цілої країни, болю тривання та помирання взагалі. Минуле, те, що було до втрати чи й втрат, існує як набір кольорових скелець в умовній трубці калейдоскопа: «Пам’ятаю, була країна / Простору золота середина». Той світ залишився тільки в літературній пам’яті, куди його помістили «Великі поети печальних часів / Насторожені свідки кінця книгодрукування». Власне, частина книжки — це пригадування, просочене повсякчасним відчуттям скінченності, коли «Діти говорять уві сні з мертвими капітанами / Діти виходять із темряви на голос фотографа», та пронизане нотками ностальгії, які гріє «Ніжність монет, знайдених у кишенях куртки». Саме крізь це тло проступають спалахи прозрінь, у яких перевідкрито важливі, константні речі: мова, віра, творчість, відчуття рідності. Рух від повсякденного до високого — це найзагальніша траєкторія поетичного письма Жадана. Це коли учитель «Стоїть, мов Цар Єрусалимський у рваних кросівках». Сенс постає, як наслідок парадоксів — таким є відкриття і сила цієї книжки.\nЯк і кілька раніших збірок Жадана, «Список кораблів» – це рефлексія над можливостями поезії і їхніми межами. Цього разу спокійніша, ніж у «Тамплієрах» (де, як пам’ятаємо, градус був таким: «Що таке поезія? Поезія – це Ісус, / якого розпинають на хресті орфографії») чи, зрештою, в «Антені» (скажімо, у вірші, що дає назву збірці: антена – метафора поезії – «ловить сигнали для тих, до кого звикла, / доки вони її радісно розпинали»), з меншою дозою месіанізму, неминуче вмонтованого в очікування українського читача від поезії. Натомість серед пейзажів всуціль осінніх і зимових, тієї пори, яку начебто потрібно тихо перечекати кожному в своєму закапелку, відбувається поворот до найприватнішого пізнання й називання світу – і водночас до гіпотетичних витоків поезії як дії колективної і магічної, як хору. На противагу до наказового способу, на який були дуже щедрими раніші кілька збірок, «Список кораблів» відкривається запитанням-запрошенням до співучасті: «Ви готові?».\nОкремо варто відзначити дуже вдалі ілюстрації – картини Катерини Косьяненко з її щемким поєднаннями ликів із народних і візантійських ікон з упізнаваним сучасним антуражем (обшарпані житлові масиви, видрукувані на принтері оголошення, наклеєні на стовпах, тощо) винятково добре пасують до дуже давніх універсальних історій у сучасних декораціях у поезії Жадана: «Це ось наше місто – стоїть на сході країни. … На Різдво ми виходимо із будинків, б’ємо вітрини. / Проводжаємо свого царя на захід, до Вифлеєма», адже «чого варті їхні знання про спасіння / без нас – людей зі сходу, які ні в що не вірять? […] цей малий народився, аби ми всі зрозуміли, / що нам так чи інакше разом усім вигрібати». Лишається сподіватися на ствердну відповідь читачів на те питання, яким починається збірка.\nНова книжка віршів Жадана більш філософська та «неокласична», ніж його збірки останніх років, тож у чомусь її можна назвати етапною. Тут значно менше бравурної риторики, граматичних рим і «гарячих» воєнних тем, а більше виваженості та спокою. Якщо не чіпати давно й безжально експлуатовані автором церковно-релігійні образи (нарешті Жадан задається питанням, яке турбує мене давно: «Чому я постійно говорю про церкву?», хоча відповіді на нього так і не дає…), то центральними тут постають мотиви самотності, пізнання, заглиблення у «таємничу структуру» мови, роздуми про сутність поезії. Ліричним героєм у багатьох випадках є сам поет, у якого, здається, з’явився час зупинитися і висловити щось розважливе й неокличне: «Хай це буде не для голосу, не для скандування на вулиці». Фірмовий жаданівський іронічний і афористичний присмак присутній, як у старі добрі часи: «…давайте домовимось, що ніхто не має права ускладнювати поезію, ускладнюючи тим самим життя собі й своїм ближнім».\nПоетичний світ Ірини Шувалової функціонує за законами, геть відмінними від звичних нам. Замість логіки речі поєднує співзвучність, вільна асоціація, звукопис. Гора «розверзає рожеве горло», замість «ріки» з’являється «рука». Постійні образи: камінь, річка, жар, кров, вино — зшивають поезію в суцільне полотно. У цьому неспокійному, стихійному світі є щось від «Землі загублених» Калитко: людина і природа не просто міцно пов’язані, а вростають, проникають одна в одну. Навіть міста набувають антропологічних обрисів: Любліна ребра вибілені вітром, подорожній бере вулицю за руку.\nОсновою кожного вірша стає окрема стихія: Люблін — місто водне, однак це вода потойбічна, світ-навпаки, тому «мертві риби виходять з ріки». А от Краків — вогонь, звідси — образ дракона, чия паща смердить кров’ю, й епітет «красний». Лодзь — локус переходу, межі, де мертві гарують поруч із живими, а на вікнах – обличчя, «які не міняються з віком». Герої в тексті часто мимохіть перебувають у різних світах: брат з-під каменю промовляє до живої сестри, «чорноямо шкіриться забуття», однак межа між ними неподоланна, тож сестра лишається глухою до слів брата. В іншому вірші мертві «завше мовчать, наче річища їхні роти пересохли». Земля і пісок тут антонімічні до води, перші віщують смерть, а друга — життя. Втім, між смертю і життям тут немає чіткої межі — все перетікає і повторюється циклічно.\nЦе, безумовно, простір міфу і замовляння, де зв’язки між речами часто видаються контрінтуїтивними. Первісна краса світу, не підкореного чітким логічним правилам, однак омовлена.\nЯкби довелося обмежити свій відгук найкоротшою формулою, то, мабуть, я спинилася б на одному словосполученні: жива поезія. Збірка не як гербарій текстів, хоч яких вишуканих, естетично і мудро впорядкованих (як можна подумати, взявши до рук цю дуже красиву збірку), а поезія, що в процесі читання буквально оживає на очах… і оживлює світ. Пам’ять — одне з найважливіших понять для цієї книжки — не як каталог спогадів, а щомиті актуальне проживання пережитого: людей і речей, місць і міст, творінь людських і нерукотворних. Природа, що постійно перетікає у культуру, і навпаки; сад, який непомітно переростає в ліс, аби потім стиснутся до однієї точки в часі й просторі — наприклад, каменю. І так по колу.\nІ вся ця магія тримається на слові. Мало хто з поеток і поетів нині так тонко і глибоко працює з мовою — і на рівні звукопису, і версифікації. Верлібр чи силаботоніка — не для красування поетичними м’язами, а як органічне продовження того, що хоче бути сказаним і наперед знає найвластивіші для себе ритм і форму.\nЗбірка, до якої напевно ще не раз повертатимусь\nЯк правило, ми не можемо у двох словах означити «про що» певна поетична книжка. Але у випадку нової збірки Ірини Шувалової — можемо. Це книжка про смерть. Про скін, помирання, поглинання, неіснування, пустку, пітьму, відсутність — про всі можливі іпостасі смерті. Тут майже в кожному вірші є слово «мертвий» або його похідні й усі поетичні сюжети прямують від поганого до ще гіршого: «подорожній в браму стукає кулаком / сіль на біль припрошує повимінювати / а зсередини чується: ти ніхто / всі ми тіні тут». Рятунку немає — увесь світ побачено в усепроймаючому мінорі. На просторах збірки трапляються міста — це похмурі міста, у яких нічого шукати: «краків як кракен запустив мацаки у натовп», «тече ріка ріка брудна…» — це про Тбілісі. А оце — «град на кістках на мостах на святих місцях / вежу забито в вулицю наче цвях» — про золоту гашеківську Прагу. Звісно, це майстерний мінор. Вишукана метафорика не покидає поетку й навіть розпад тут елегантний, коли «викручує ґвинтики з радості віолончель». Але загалом, це справжній декаданс, панове. Кінець часів, якому не зарадять ні рішучість Пенелопи, ні прозірливість Вітґенштайна, ні наспівне mi corazon.\nДовгоочікувана, адже перша за шість років збірка Ірини Шувалової повертає читачів до вже знайомої сновидної алітераційної логіки, де предмети уподібнюються й перетворюються один на інший за законами звукопису (скажімо, вже у першому вірші: «у тебе замість рота – шов, / у тебе замість руки – ріка»). Ріки (образ, що за частотою міг би претендувати на почесне місце в назві нарівні з тими іменниками, які в назву таки увійшли) течуть майже через усі вірші збірки – ріки метафоричні, ріки часу, що змиває всі оповіді («наші мертві у відповідь завше мовчать / наче річища їхні роти пересохли») й ріки реалістичніші (як у вірші «моя мала батьківщина (твір)» – ріки-кордони, які долає заробітчанин, і водночас простір потенційного і нездійсненного, усіх мрій і жахів: «моя мала батьківщина – нічий / близнюк, віддзеркалення у ріці / чужого красивого міста»). Однак плинна ріка замовлянь і перетворень, ріка магії мови виявляється врешті на лише джерелом постійних змін, а й найстабільнішим, що є у світі цієї збірки, адже «все що зведено на воді опиняється зрештою на льоду». І навіть якщо читач опиняється на непевному і слизькому льоду, ця мандрівка хистким текстовим світом захоплива.\nНа відміну від Сергія Жадана, Ірина Шувалова вирішила, що поезію ускладнювати вона таки буде: у принципі, ми й не сподівалися іншого після трьох попередніх збірок медитативних та наскрізь інтертекстуальних віршів. За шість років, що минули від виходу останньої, накопичилося багато текстів — майже 300 сторінок щільної, сконденсовано-герметичної поезії, ґрунтованої на оригінальній метафориці й суто пантеїстичному відчутті світобудови. Тут немає сюжетів, повідомлень і навіть (погоджуся з автором передмови Костянтином Москальцем) ліричної героїні як такої: основний текстовий масив ставлять вірші називання — почуттів, предметів, явищ, стихій. Власне, про це попереджає сама назва, хоч у переліку «каміньсадліс» однозначно бракує води — вона присутня майже в кожному вірші. Називання часто поєднується з замовляннями, інтонаціями народних голосінь чи казок. Утім, читання від цього простішим не стає: ця книжка — виклик для витривалого й вдумливого реципієнта.\n27 січня 1921 року


Хвороба Аддісона - ознаки виникнення, прояви на шкірі і замісна гормональна терапія | Radka.in.ua\nХвороба Аддісона — ознаки виникнення, прояви на шкірі і замісна гормональна терапія\n1 Що таке хвороба Аддісона\n4 Діагностика хвороби Аддісона\n7 Відео: Захворювання Аддісона\nХронічна або первинна адренокортикальна недостатність, а також Аддісонова чи бронзова хвороба – це рідкісна патологія ендокринної системи, при якій наднирники перестають виробляти гормони в потрібній кількості. Захворювання характеризується різними симптомами, а без лікування може призвести до серцево-судинного колапсу. Поганий стан кори наднирників, яке провокує хвороба Аддісона, з часом призводить до недостатнього рівня секреції гормонів або до повного припинення їх вироблення.\nЗахворювання діагностується рідко – на 100000 всього у 4 осіб на рік. Аддісонова хвороба вражає в рівній мірі чоловіків і жінок різної вікової групи. Клінічний прояв патології Аддісона часто спостерігається після травми або стресу. До інших причин виникнення хвороби лікарі відносять втрату натрію при підвищеному потовиділенні, хірургічне втручання, гостру інфекцію, крововилив. Нерідко виникнення захворювання Аддісона пов’язують з автоімунними або запальними процесами.\nСиндром Аддісона може бути викликаний призначенням лікарських препаратів, які блокують синтез глюкокортикоїдів і поєднуватися з гипотиреоидизмом або цукровий діабет. Раптовий дефіцит стероїдних гормонів викликає порушення білкового, жирового, вуглеводного обміну, у хворого втрачається чутливість до інсуліну. В результаті хвороби розвивається гіпоглікемія, знижується рівень глікогену в печінці. Хворий відчуває слабкість і брак нервово-м’язових функцій, страждає імунна система організму, що тягне за собою низьку опірність до інфекцій.\nНедостатність кори надниркових залоз супроводжується потемнінням слизових оболонок і шкірних покривів. Бронзова шкіра – ознака патології Аддісона. До ранніх симптомів хвороби надниркових залоз відносять стомлюваність, слабкість, ортостатичну гіпотензію. Поява пігментації характеризується потемнінням і оголених, і закритих частин тіла, особливо в місцях шрамів, складок, розгинальних поверхонь. На плечах, шиї, обличчі можуть утворюватися чорні пігментні плями.\nБільш пізні стадії бронзової хвороби характеризуються гіпотензією, дегідратацією, втратою ваги. Надниркова криз супроводжується болями живота, нижніх кінцівок і попереку. Може розвинутися глибока астенія, периферична судинна недостатність, потім відбувається порушення всіх функцій нирок, а в підсумку – азотемія (підвищений вміст азотистих продуктів обміну в плазмі крові людини).\nПри недостатності кори надниркових залоз у жінки може спостерігатися чорно-синє забарвлення сосків, рота, піхви, прямої кишки. На тілі виникають області вітіліго, виникає нудота, блювання, діарея. Можливі синкопе стану, запаморочення. У зв’язку з порушенням обмінних процесів під час хвороби відбувається зниження толерантності до холоду. Зниження рівня глюкокортикоїдів відбувається дуже повільно – протягом кількох років, тому на початковій стадії захворювання Аддісона діагностика утруднена.\nІнші симптоми хвороби надниркових залоз у жінок:\nнизька м’язова маса;\nвипадання волосяного покриву на лобку і в пахвових западинах;\nрозвиток гастриту, виразки шлунка;\nКоли у дитини уражаються наднирники і зменшується або припиняється секреція гормонів в них, то симптоми мало чим відрізняються від ознак бронзової хвороби у дорослих. По частоті захворювань у дітей патологія Аддісона випереджає розвиток туберкульозу. Нерідко лікарі ураження надниркових залоз у дитини пов’язують з іншими захворюваннями (аутоімунні, грибкові, СНІД, сифіліс та інші). При розвитку Аддісоновой хвороби у дітей мають поширеність наступні симптоми:\nпідвищення смакової, нюхової, слухової чутливості;\nпотемніння шкіри і слизових оболонок.\nУ кожної людини патологія Аддісона розвивається з різних причин. Здебільшого – це аутоімунне порушення функцій залоз, коли організм виробляє антитіла до власних тканин. Інші пацієнти захворіли після перенесеного туберкульозу. У решти хворих Аддісонова хвороба розвинулася з різних причин:\nгрибкові або бактеріальні інфекції надниркових залоз;\nзлоякісні та доброякісні пухлини надниркових залоз;\nтравми надниркових залоз;\nнеправильне вживання глюкокортикоїдів;\nпорушення кровообігу надниркових залоз.\nЩоб призначити адекватне лікування захворювання Аддісона, спочатку треба правильно провести діагностичне дослідження хвороби. При тривалому перебігу патології потрібні інструментальні дослідження для виявлення ступеня ураження кори надниркових залоз. При підозрі на бронзову хвороба ендокринолог спочатку проводить збір анамнезу, потім призначає хворому наступне обстеження:\nАналіз крові. За рівнем АКТГ (адренокортикотропного гормону), кортизолу, натрію і калію легко підтвердити або виключити захворювання Аддісона. Якщо в крові присутні антитіла, то лікар визначає аутоіммунну природу хвороби.\nСтимуляція екзогенних АКТГ. Тест на вимірювання кортизолу, який проводиться після внутрішньовенного введення аналогічного синтетичного гормону. При наявності захворювання Аддісона реакція слабовыражена або взагалі відсутня.\nІнсулінова гіпоглікемія (проба). Проводиться для діагностики вторинної форми хвороби, яка розвивається на тлі захворювань гіпофіза. У випадку відсутності патології Аддісона рівень глюкози знижується, а кортизолу – підвищується.\nВізуальні тести. Отримують розміри надниркових залоз і оцінюють їх стан за допомогою комп’ютерної томографії (КТ), магнітно-резонансної (МРТ), рентгенівських фото і УЗД.\nШвейцарський препарат Синактеном застосовують для короткочасної проби, щоб виявити ступінь і характер порушення секреції гормонів в процесі розвитку хвороби надниркових залоз. Це протиалергічний медикамент стероїдної природи, який складається з 24 натуральних амінокислот. Тест з Синактеном проводять наступним чином: вранці вводять 250 мкг препарату внутрішньом’язово, потім через годину після ін’єкції у пацієнта беруть кров для вимірювання рівня кортизолу.\nВажливе місце в терапії патології Аддісона займає дієта з дробовим режимом харчування. Щоб забезпечити відновлення маси тіла, відновити працездатність пацієнта і розвинути стійкість імунітету, загальна калорійність страв має бути на 25% більше, ніж рекомендують дієтологи при нормальному стані здоров’я для даного віку. Для ліквідації гіповітамінозу під час хвороби надниркових залоз лікарі призначають прийом аскорбінової і нікотинової кислоти, тіаміну, рибофлавіну, вітамінів А, Е. Доза розраховується індивідуально.\nІз синтетичних глюкокортикоїдів і мінералокортикоїдів при патології Аддісона показано в якості лікарських засобів Дезоксикортикостерон, Гідрокортизон, Кортизон, Альдостерон, Флудрокортизон. Замісна терапія кортикостероїдами проводиться довічно, тому хворий знаходиться під постійним контролем лікаря з метою необхідної корекції дозування препаратів.\nЗ метою нормалізації рівня глюкози під час патології Аддісона здійснюється її внутрішньовенне введення (5% розчин). Для поповнення об’єму рідини пацієнту призначають фізіологічний розчин натрію хлориду (внутрішньовенно). При тяжкому перебігу Аддісоновой хвороби призначається оперативне лікування, яке полягає в хірургічному видаленні надниркових залоз. Після операції потреба організму в глюкокортикоидах не пропадає, тому прийом синтетичних гормонів триває.\nПри своєчасній і адекватній терапії захворювання Аддісона прогноз сприятливий. Тривалість життя людини близька до звичайної. Що стосується профілактики хвороби надниркових залоз, то бронзова хвороба – це аутоімунна патологія, на яку профілактичних заходів ще не розроблено. Лікарі рекомендують зміцнювати імунну систему, уникати впливу токсичних речовин. Щоб уникнути розвитку хвороби, слід вчасно лікувати всі інфекційні захворювання, особливо туберкульоз.\nВідео: Захворювання Аддісона


Зиму проганяли, весну закликали - Урядовий Кур’єр - газета центральних органів влади України онлайн\nМикола ШОТ 16 лютого 2017\nЗиму проганяли, весну закликали\nДійствами, піснями, розвагами та спаленням Мари у Тернополі наближали пору оновлення\nСтрітення, Громниця, Зимобор — назви різні, але окреслені в українців одним святом, яке відзначаємо 15 лютого. Біблійна оповідь стверджує, що Пресвята Марія принесла Божого Сина до Єрусалимського храму на сороковий день його народження. Тут їх зустрів праведник Симеон, який чекав на таку подію багато років. Отож християни східного обряду на означення цієї події святкують Стрітення Господа Нашого Ісуса Христа, церква у цьому вбачає ще й символ: на зміну Старому Завіту приходить Новий.\nУ народі цей день називають також Громницею, бо освячують у храмах свічки, які запалюють як оберіг під час грози. Є ще одне найменування — Зимобор (зима бореться й зустрічається з весною). І хоч у природі триває боротьба пір року, людям від того радісно: збираються на спільну забаву, щоб якнайшвидше провести морозну та сніжну зиму й закликати весну красну.\nТернопіль також влаштував яскраве свято. Головним місцем проведення стала набережна і Тернопільський став, ще скутий кригою. Двобій зими й весни тернополяни й гості обласного центру побачили-відчули з театралізованого дійства, яке організували працівники закладів культури. Заслуги зими, певна річ, відзначили: було чимало радісних свят, на ковзанах і лижах каталися, діти у сніжки гралися. Зима від такої похвали трохи розчулилася й зізналася, що вже не дуже добре почувається, чогось їй зле: хоче поглянути на небо й побачити сніжинки, замість цього з нею грається сонячний промінчик; хоче подивитися на землю та побачити ковзанку, а там біжать струмочки; хоче вдихнути морозне повітря, а воно якесь не таке; сніг не білий, а брудний. Потім схаменулася й нумо всю свою злість, гнів, роздратування, холодний норов демонструвати. Та дарма! Адже зима вже стрітенська, коли можна її й застерегти, щоб на весну брів не хмурила. І водночас закликати саму весну. Вона одразу відгукнулася, прийшла в зеленому віночку, з гостинцями в кошику.\n«Я царівна — куди ступаю, сонце лагідне сяє, все довкола оживає, розцвітає», — гордо промовила. А тоді звернулася до зими: «Лютуй не лютуй, а твоєму пануванню настає кінець». І стали дві пори року мірятися силами.\nНа святі дотримувалися ще однієї давньої традиції — обряду спалення богині зими Мари (її опудало виготовили із сіна), щоб з димом пішли від нас усі біди й тривоги, а іскорки очищеного вогню зігріли наші душі, принесли добробут, сподівання на щасливий урожай та мир на українській землі.\nБезперечно, на стрітенському святі панувала й пісня — народна, авторська, сучасна, було привільно й колядам, щедрівкам. Розмаїті забави організували і для дітей, і для дорослих. Узимку, знаємо, треба дбати, щоб дрова нарубані були в запасі. Тож один з торговельних закладів Тернополя, де продають бензопили відомої європейської фірми, долучився до конкурсів витривалості. Перший — хто найбільше часу на витягнутій руці потримає бензопилу. Згодом змагалися на якнайшвидше нарізання колоди звичайною пилкою.\nЗвісно, на переможців очікували призи. В іншому місці можна було здобути, точніше, дістати з кількаметрового крижаного стовпа «Здійснення бажань» як дарунок продуктовий набір. Щоправда, знайшовся лише один відчайдух домогтися у такий спосіб бажаного.


Монастирська церква (Klosterkirken) опис, фото – Данія: Нюкебинг Фальстер | Відпочинок і подорожі\nГоловна / Нюкебинг Фальстер / Монастирська церква (Klosterkirken) опис, фото – Данія: Нюкебинг Фальстер\nФото: Монастирська церква\nМонастирська церква, також відома як церкву Нюкебинг, розташовується всього в 200 метрах від протоки Гульборгсунн, у найпівденнішої межі міста Нюкебинг. Церква була побудована в XV столітті разом з францисканським монастирем, заснованим королем Эриком Померанським в 1419 році.\nЦей монастир був освячений на честь святих Михайла і Франциска, а також на честь Пресвятої Діви Марії. Вважається, що вже в 1482 році церква, присвячена святому Миколаю, була закінчена. Попри те, що вже 1532 року в результаті Реформації монастир, комплекс колишніх монастирських будівель був завжди тісно пов’язаний з нині зруйнованим Нюкебингским замком, що служив резиденцією для удовіючих королев.\nЗовнішній вигляд церкви типовий для позднеготической архітектури – ця будівля, підтримувана потужними контрфорсами, покрита червоним дахом і виконана з темно-червоної цеглини. У північній частині церкви розташовується дзвіниця, закінчена тільки в 1500 році. Втім, в 1766 році вона була добудована і увінчана витонченим куполом у формі цибулини. У дзвіниці збереглися три старовинні дзвони – два з них були виготовлені у кінці XV століття, а пізніший – в 1634 році.\nМузей островів Лоланд і Фальстер в Царському будинку (Museum Lolland - Falster) опис, фото - Данія: Нюкебинг Фальстер\nВнутрішнє убрання церкви витримане в єдиному стилі епохи Ренесансу і раннього бароко. Особливо варто відмітити вівтарний образ епохи Відродження, закінчений в 1616 році майстром з Оденсе. По центру зображено Розп’яття, а з боків – сцени із Старого завіту. Кафедра виготовлена в стилі маньеризма в 1640 році, а її автором виступив відомий місцевий майстер. Ще треба звернути увагу на восьмикутну бронзову хрестильну купіль 1648 року і Розп’яття 1646 року в північній частині церкви.\nГоловною пам’яткою монастирської церкви Нюкебинга є генеалогічне дерево королеви Софії Мекленбургской, виконане на дереві в 1627 році. Тут представлені 5 поколінь предків цієї вінценосної особи, визнаною найбагатшою жінкою в Північній Європі на момент своєї смерті в 1631 році.\nНайвідоміші маршрути для паломництва\nАнтичний музей Арля (Musee de l’Arles antique) опис, фото – Франція: Арль


Вакцину в Україні створять до кінця 2021 року - НАН » Слово і Діло\nУ НАН запевнили, що розроблять власну вакцину до кінця року\nДо кінця 2021 року українські вчені планують розробити власну вакцину від коронавірусу, а в наступному році вона буде проходити випробування.\nПро це в п'ятницю, 7 травня, заявив директор Інституту біології клітини НАН України академік Андрій Сибірний, повідомляє пресслужба НАН України.\nСибірний зазначив, що вірусні білки повинні перевірити на лабораторних тваринах - трансгенних мишах, яких будуть заражати вірусом і вводити їм вакцину. Зараз невідомо, чи можливо провести такі дослідження в Україні.\n«Ось цей останній етап роботи напевно доведеться робити із нашими колегами у Польщі. Так ми попередньо домовилися. Я б хотів, щоб це була повністю українська вакцина, але так виходить, що це буде міжнародне співробітництво», - сказав Сибірний.\nТакож він повідомив, що при розробці цієї вакцини у львівських вчених виникла ідея створити ще одну вакцину від коронавірусу - у формі таблетки. Однак, за його словами, це - ідея для наступного проекту.\nНагадаємо, Туреччина готується випустити свою вакцину від COVID до осені.\nУкраїна отримає від Румунії 100 тисяч доз вакцини AstraZeneca 6 травня 2021, 12:14


Брюки Fram Equipment "утепленные самосбросы" FE-12, придбати в Києві, доставка\n> Одяг>Гірськолижний і зимовий одяг>Брюки Fram Equipment утепленные самосбросы\nБрюки Fram Equipment утепленные самосбросы\nв наявності під замовлення: ніДоставим за\nБрюки Fram Equipment утепленные самосбросы Арт.: FE-12\nУтеплені "самоскиди" - штани для утеплення, які легко одягнути завдяки роз’ємним блискавкам уздовж штанин. Вага - від 460 до 500 г, залежно від розміру. Призначені вони для максимально швидкого утеплення при мінімальних витратах сил.\nВас перестане дратувати (або приводити в жах) необхідність спочатку роздягнутись на морозі, а потім обливатися потом від перегріву !!! Для одягання та знімання штанів не потрібно знімати черевики, кішки, лижі, снігоступи. Досить просто застібнути (розстібнути) блискавки. При цьому, необхідне перевзування, одягання бахіл і страхувальних систем можна здійснювати, не знімаючи штанів. Досить просто відкрити блискавку знизу.\nЦе зручно при використанні штанів на привалах, бівуаках, роботі на станціях в холодну пору року, або на висоті більше 4000 метрів. Не треба витрачати дорогоцінний час і сили на переодягання. Так само в цих штанах можна ходити на великій висоті (від 5000м), при низьких температурах (від - 15 ° С) або при несприятливих погодних умовах.\nШтани виготовлені з немаркого та такого, що не вбирає вологу, вітрозахисного верхнього шару синтетичної тканини та синтетичного утеплювача Thinsulate, який використовується в одязі практично будь-якого, поважаючого себе, виробника. Це дає утеплення, навіть тоді, коли штани вже почали підмокати, та набагато меншу гігроскопічність, в порівнянні з пухом.\nТеплота досягається як утеплювачем, так і кроєм, коли прошарок повітря дозволяє заощадити на загальній вазі виробу.\nУ штанів спеціально завищена талія для того, щоб при всіляких згинаннях ніг і нахилах тулуба не відкривався поперек. А також спеціальний крій забезпечує комфорт і зручність при активних рухах ногами та присіданнях. Блискавки прикриті вітрозахисними планками та стропою, щоб тканина не потрапляла в блискавку при застібанні.\nШтани добре сидять на талії, завдяки стягуванню резинкою по спині та регульованим застібкам на липучці спереду. Щоб блискавки не розстібалися самі при навантаженнях, вони продубльовані на поясі застібкою. Це ж дозволяє під час ходьби відкривати блискавку для тимчасової вентиляції. Штани трохи звужуються до низу, щоб зробити переміщення в кішках більш комфортним. І, звичайно ж, передбачені кишені, що застібаються на блискавці, для необхідних дрібниць і можливості погріти в них руки.\nДосвід використання утеплених самоскидів показав, що вони вкрай зручні в походах, на сходженнях, змаганнях, виїздах в ліс і навіть у місті (при морозній погоді). Тобто там, де потрібно швидко утеплитися, не знімаючи взуття або страхувальну систему. Це дає величезний виграш у зручності в порівнянні з прийнятим останнім часом «капустяним» методом утеплення. Вам більше не потрібно вилазити з мокрого взуття та надягати його потім знову. Не потрібно шукати місце, де сісти, щоб перевзутися. Можна комфортно себе почувати при «паровозах» на станціях. Крім того, тепліші штани дозволяють використовувати більш легкі або короткі куртки, що також дозволяє додатково знизити загальну вагу, яку потрібно тягнути з собою.\nПерейти на сторінку бренду: Fram Equipment\nNeve (13) Indigo (12) Travel Extreme (1) Marmot (18) Trimm (18) Tramp (2) Alpine Pro (13) Marson (1) Fram Equipment (1)\nSend Enquiry For Брюки Fram Equipment утепленные самосбросы\nУтеплені "самоскиди" - штани для утеплення, які легко одягнути завдяки роз’ємним блискавкам уздовж штанин. Вага - від 460 до 500 г, залежно від розміру. Призначені вони для максимально швидкого утеплення при мінімальних витратах сил. Вас...