Квіти польові та лугові фото — droidboom.ru\nКвіти польові та лугові фото\nНазва польових квіток, фото, опис. Сині і жовті польові квіти\nЗворушливе чарівність польових квітів і раніше надихає поетів і закоханих, дарує романтичний настрій. Польові і лугові квіти, назви яких різноманітні, сьогодні можна знайти в найпрестижніших квіткових магазинах, адже вони незрівнянно виглядають в свіжих чарівних букетик. А варто лише уявити собі безмежне поле, засіяне синіми волошками, жовтими жовтцями або білими ромашками, як відступають втома, проблеми і образи.\nЧому вони так називаються\nНерідко назва польових квіток говорить про примітних особливостей рослин. Мати-й-мачуха іменується саме так завдяки листам — теплим, махровим з одного боку, гладким і холодним з іншого. Квіточки Журавельнік нагадують дзьоб цій стрункій птиці, а квітки дзвіночка схожі на дзвін. Материнка має неповторним ароматом, особливо в висушеному вигляді. Дуже запашним виходить з неї чай. Дивосил придбав своє прізвисько через те, що добре допомагає при слабкості і втоми: дає людині «дев’ять сил». Буває і так, що назва польових квіток пов’язано з міфами і легендами. Розповідають, що волошка названий на честь святого Василя Великого, який живив особливу симпатію до квітів, і є символом доброти і душевної чистоти. Квіточки на стеблах іван-да-марьи отримали ім’я завдяки легенді про нещасливе кохання. Дівчина і хлопець, дізнавшись, що доводяться один одному братом і сестрою, щоб не розлучатися, перетворилися на квіти різних відтінків. Квітка сон-трава називається так тому, що на ніч пелюстки щільно змикаються, а рослина никнуть, як ніби засинає. Інше найменування цієї квітки — простріл. Згідно з легендою ангел запустив стрілу в біса, що зачаївся в заростях цієї рослини, і прострілив листя.\nКожна назва польових квіток має другу (ботанічна) ім’я. У цикорію воно звучить так: Cichorium intybys. Походить від грецьких kio — «іду9raquo; і chorion — «полем відчужений». Називається так тому, що нерідко рослина можна зустріти на околицях полів. Ім’я виду intybus можна перевести як «в трубці» — квітка має порожнистий стебло. Рослина чортополох має латинське ім’я Carduus nutans, яке походить від слова cardo, тобто «крючок9raquo ;. Білі і рожеві квіти мильнянки звуться по-науковому Saponaria і походять від грецького sapon, тобто «мило9raquo ;. Опушені листя і стебла коров’яку, що називається Verbascum, походить від латинського слова barbascum, що етимологічно пов’язане з barba — «борода9raquo ;. Інші назви рослини: царський скіпетр, ведмеже вухо, отаман-трава, шубний лист. Ботанічний ім’я шавлії — Salvia — народилося від латинського слова salvus і означає «здоровий9raquo ;. Шавлія широко використовують в якості лікарської рослини.\nНазви синіх польових квітів. синій льон\nСеред квітів, що радують нас прохолодним небесним відтінком, найніжнішим можна назвати льон. Його латинська назва — Línum — прийшло з кельтської мови, в ньому слово lin означає «ніть9raquo ;: стеблинка льону суцільно складається з тоненьких волокон. Рослина здавна лікувало, годувало і удягало людей. Чудова якість матерії з льону — непідвладність гниття і збільшення міцності при підвищеній вологості. З насіння цієї рослини сімейства льнових робили масло, в якому щедро міститься незамінна ліноленова жирна кислота, яка бере участь в обміні речовин людини і тварин, що перешкоджає розвитку серцево-судинних недуг.\nНемає житнього поля, на якому б не росли витончені і милі волошки. Якщо ж класів не спостерігається, значить, тут неодмінно було хлібне поле, про який тепер нагадують синенькі квіточки. Цвітуть вони з травня по вересень. Латинська назва — Centauréa — виникло від грецького прикметника centaureus, тобто належить кентаврові. Міф свідчить, що цими квітками кентавр Хірон вилікувався від отрути укусившей його гідри. Волошка належить до сімейства складноцвітих і застосовується в медицині як протинабряковий засіб. У народній терапії настоєм квітів на сніговий воді лікують очі. У косметиці екстракт з волошки використовують для виробництва очищувальних, які звужують пори шкіри поживних коштів.\nЯк незабудка ім’я отримала\nНевигадливі незабудки люблять вологу, їх можна зустріти вздовж струмків, на луках, по берегах річок. Наукове ім’я цієї квітки з сімейства бурачникових — Myosótis — походить від назви «мишаче вухо», тому що, розкриваючись, пелюстки дуже нагадують вушко гризуна. А за легендою незабудка обзавелася ім’ям, коли богиня Флора спустилася на землю і обдарувала квіти назвами. Їй здалося, що вона всіх уважила, але тут за її спиною пролунав слабкий голосок: «Не забудь і мене, Флора!» Придивилася богиня і побачила крихітне голубенький квіточку, назвала його незабудкою і дала йому чудову силу повертати пам’ять людям, які забули батьківщину і близьких .\nНазви жовтих польових квітів. Первоцвіт\nПервоцвіт, або примулу, нарекли в народі «золотими ключами». Існує легенда. Натякнули апостолу Петру, стерегла ворота в Едем, що хтось без дозволу хоче з підробленими ключами пробратися в райські кущі. Апостол з переляку впустив зв’язку золотих ключів, вона впала на землю, і на цьому місці виросли схожі на неї квіти. Чарівні жовтенькі суцвіття з’являються ранньою весною, немов відкриваючи дорогу світла і тепла. Недарма ботанічна назва — Prímula — виникло від латинського слова prímus, тобто «первий9raquo ;. Ще одна назва польових квіток примули — первісток. Віночки з п’ятьма пелюстками зібрані в кисті-суцвіття на гладких довгих стеблинках. Їх сушать і заварюють підбадьорливий чай. Цілий вітамінний коктейль є в листі примули. З її коренів знахарі готують ліки від туберкульозу. А в старовину з квітки варили приворотне зілля. Первоцвіт вміє вловлювати сигнали ультразвукового поля, яке виникає під час землетрусу. Воно прискорює рух соків в рослині і змушує його швидше зацвітати. Так примула здатна попереджати людей про небезпеку.\nНа полях і луках росте чудовий медонос і лікар — буркун. Латинське його ім’я — Melilótus — веде походження від слова «мед9raquo ;. А на Русі ці жовті польові квіти, назви яких — донна трава, буркун, етимологічно пов’язані зі слов’янським словом «дно9raquo ;. Настої і відвари з рослини допомагали від хвороб, а зі свіжого листя і квіток готували цілющий пластир на рани.\nНебезпечний і красивий\nЯку втішну картину являє собою поле, засіяне золотистими крапельками лютиков! Так милий і зворушливий цей квіточку з шовковистим пелюстками. Чому ж у нього таке грізне назву? Відповідь проста — жовтця дуже отруйний сік. Це з нього було приготовлено зілля, яке занурила Джульєтту в глибокий, подібний смерті сон. Вчені назвали квітку Ranúnculus, від латинського слова «лягушка9raquo ;, тому що жовтець обожнює вологі місця. Цвіте рослина за літо кілька разів, а якщо сезон дощовий, квітки будуть великими і пишними, а стебла виростуть по пояс.\nНазви і картинки польових квітів, наведених в цій статті, — лише мала частина багатющої флори нашої чудової планети. Чи не бояться ні спеки, ні холоду ніжні мешканці лугів і полів, щедро дарують свої цілющі сили всім, хто занедужав. Знаменитий мислитель епохи Просвітництва Жан Жак Руссо просив друзів віднести його на луг, якщо він захворіє так, що вже не буде надії на одужання. Тоді, як запевняв учений, йому знову стане добре.\nЛугові квіти: назви польових рослин і фото\nБудь-яка людина, хто хоч раз бачив квітуче поле, не зможе забути цього чудесного видовища: суцільний килим з квітів і трав, який колишеться від найменшого вітерця. А запах неможливо передати словами, квіти нагріваються в сонячних променях, і здається, що запах тільки посилюється.\nСвіт квітів, що ростуть на лузі, різноманітний. Крім культурних рослин, дуже часто можна зустріти дикорослі. Багато з них, такі як звіробій або цикорій, мають лікувальні властивості. У цій статті ми розберемо як називаються лугові квіти і як вони виглядають на фото і картинках.\nВиди лугових рослин\nЛугові квіти — це квіти степів, полів і лугів, яким необхідно багато світла і тепла. Вони світло-зелені з сріблястим відтінком, який як би захищає рослини від сонячних палючих променів і опіків. У цю групу входять такі рослини:\nКлевер луговий, червоний.\nЖовтий кульбаба та інші польові квіти\nБудь-яка людина, будь то міський житель, або проживає в далекій провінції, на початку літа спостерігає навала квітів жовтого кольору, які покривають суцільним килимом багато галявини, луки, парки і сквери.\nце невибагливий кульбаба захоплює все нові території. Росте ця квітка на кожному кроці, причому буквально. І неважливо, що це буде тріщинка в асфальті або отвір між цеглинами на стіні будівлі. Часом, в похмуру погоду можна спостерігати феномен зникнення всіх кульбаб.\nНасправді, вони просто щільно закривають свої квітки в зеленій чашечці, створюючи враження зникнення в зеленій траві. У сонячний день кульбаби розпускаються і закриваються в один і той же час.\nЖовта частина кульбаби — це не єдиний квітка, а скупчення безлічі тонких трубочок-квіток. При переломі стеблинки, з нього сочиться сік молочного кольору. який ефективний проти болю і пухлини, що виникають при укусі бджоли. Достатньо лише покласти зламаний стебло до укушенной частини тіла.\nУ певний час все жовті квіти зникають і з’являються прозоро-білі круглі. Це дозрілі квітки кульбаби. Кожна трубочка-квітка перетворюється в насіння з індивідуальним парашутом на тонкій ніжці. Красуватися своєю шапочкою кульбаба буде до того часу, поки сильний вітер не понесе насіння на нові місця зростання.\nУ давні часи ходила думка про шкоду звіробою для домашньої худоби. Вважалося, що тварини, з’їли сіно зі звіробоєм, отруяться таким кормом. Адже не дарма у квітки таке грізне назву — звіробій.\nОднак, в подальшому з’ясувалося, що звіробій зовсім не небезпечний, і навіть навпаки, володіє багатьма цілющими властивостями. Про ці якості звіробою було здавна відомо степовим жителям — казахам. Ця рослина у них звалося — «джерабай», що означає цілитель ран. Саме від казахів були перейняті методи лікування звіробоєм.\nУ нинішній час ліки на основі звіробою широко використовуються в традиційній і народній медицині. Їх використовують при опіках, ранах, подряпинах. Настоянки з звіробою застосовують при захворюваннях дихальних шляхів, застуді і навіть просто вживають для профілактики.\nРозмноження звіробою здійснюється насінням. Після цвітіння. На місці квіток з’являються коробочки з насінням, які в суху погоду розкриваються і насіння висипається на землю, де і проростають.\nФлокси — це рослина відрізняється своєю невибагливістю. Цвіте протягом багатьох років на одному місці. За цей час дикі флокси розростаються настільки, що витісняють практично всі бур’яни.\nЛюдьми було високо оцінений чудовий аромат і рясне цвітіння флоксів. в зв’язку з чим були виведені садові флокси різних видів. Розпускатися цю квітку починає в другій половині червня. Назва квітки означає полум’яний.\nІ якщо подивитися на те, як цвітуть флокси, то стає зрозуміло, звідки таке значення. Ніби полум’ям охоплено сади, коли розпускаються флокси червоних, рожевих, білих відтінків. Варто відзначити і чудовий аромат цих квітів, що зачаровує багатьох квітникарів-аматорів.\nЦя рослина з роду дворічних або багаторічних трав, що входить в сімейство Айстрові. До складу роду входить два види, які культивуються людьми і до шести диких.\nУ набряклий корені цикорію міститься великий обсяг інуліну, що досягає 75% частки. Завдяки цьому корінь часто вживають замість кави. Нерідко сушений і обсмажений корінь цикорію додають до натуральної кави для поліпшення смакових якостей.\nЦикорій може діяти як седативний, в’яжучий, жовчогінну, сечогінну, протимікробну, протиглисний, протизапальний засіб. Він здатний регулювати обмін речовин, благотворно впливати на травлення, зменшує кількість цукру в крові і навіть покращує роботу серцево-судинної системи.\nВикористання лугових рослин у медицині\nЦикорій використовують тільки в народній медицині. Кореневу частину використовують для приготування відвару, які допомагає при захворюваннях. пов’язаних з жовчним міхуром, печінкою, нирками. Також засіб з коренів цикорію відмінно допомагає при проблемах з травленням.\nБлаготворно впливає при гастриті, запорах, діабеті. Приводить в норму загальний стан обмінних процесів організму.\nВідвар і настойки з наземної частини рослини використовують для збудження апетиту, поліпшення стану шлунково-кишкового тракту, при лікуванні недокрів’я.\nЗасіб з стебел і листя цикорію добре зарекомендувало себе, як успокаівающее і тонізуючий засіб для нервової та судинно-серцевої системи. Також відвари використовують для зовнішнього застосування, з метою прискорення загоєння ран і їх обробки.\nІснує величезна кількість польових рослин, які мають лікувальні властивості. наприклад:\nКлевер луговий червоний. Є відмінним потогінну, сечогінну і жовчогінну засобом. Має протизапальну дію. Допомагає зупинити кровотечу. При застудах використовується як відхаркувальний препарату.\nВасильок. Квітка, що росте на лузі. Його застосовують при простудних захворюваннях, як жарознижуючий, потогінний засіб. Квітка наділений протизапальну, знеболюючу, ранозагоювальну і послаблюючу дію. Ефективний при шлункових і простудних захворюваннях. Допомагає при лікуванні закрепів.\nРомашка. Польовий квітка, що володіє антисептичними і протизапальними властивостями. Ефективний при шкірних проблемах. Застосовується при болях в шлунково-кишковому тракті.\nЦей список можна продовжувати нескінченно. Природа щедро обдарувала нашу планету корисними і красивими польовими рослинами. На лузі можна зустріти:\nгвоздику травянку і т. д.\nДуже важливо оберігати навколишнє середовище. Так як діяльність людини нерідко призводить до зникнення як тварин, так і рослин.\nДуже красиві польові квіти\nВсім відомо, що королевою серед декоративних квітів вважається граціозна красуня троянда, а й серед польових квітів знайдеться не менш красиві квіти, вишуканість і велич яких виражаються в ніжності, простоті і невибагливості.\nСьогодні наша розповідь про найкрасивіших польових квітах.\nЦя квітка багато хто називає по-різному. Мак-дикий, дикий мак або «вогняна квітка» — ось назви цього дивно красивого квітки.\nПроїжджаючи повз поля, засіяного червоними польовими маками, дуже важко відвести погляд, дуже вже це чарівне видовище. Квітучі макові поля — дивовижне по красі видовище. Вони не раз були місцем «полювання» художників і фотографів.\nУ народі мак називають «вогненною квіткою» через насиченого кольору пелюсток, схожих на язики полум’я. Ця квітка належить до однорічних рослин, тому щороку він, наче Фенікс, цвіте в свій перший і останній раз. Польовий мак — дуже тендітна квітка, легкий подих вітру може обірвати пелюстки квітки і забрати їх з собою.\nЩо ще сказати? Ви і так все прекрасно бачите на фотографіях!\nУже багато років ромашка допомагає закоханим дівчатам відповісти на найголовніший і такий хвилюючий питання: все ж любить чи не любить обранець.\nРомашка — дуже ароматний квітка, а її простота і м’якість допоможуть надати вишуканості будь-якому букету. Білі пелюстки на тлі жовтої, соковитою серединки роблять цю квітку еталоном свіжості і простоти.\nКрасуня фіалка — дуже крихкий і ніжний квітка, який є улюбленим рослиною всіх квітників світу. Ви не побачите жодної клумби, де б не ріс цей чудовий «оксамитовий» квітка. Але слід зазначити, що фіалка буває як з оксамитовими, так і з простими квітами, а всьому виною експерименти садівників-любителів.\nФіалка — це чемпіон серед квітів по численності видів, а налічується їх за різними даними від 500 до 700 найменувань. Кожен вид відрізняється особливим кольором пелюсток, ароматом, і формою.\nНаполегливий, свіжий і такий ніжний аромат конвалії знаком кожному з дитинства.\nМаленькі білі квіти з ніжним ароматом нагадують янголят. Зараз цей міні-квіточку можна зустріти в кожному палісаднику, але спочатку це польова квітка, від якого неможливо відвести погляд. Але не рекомендується ставити їх в будинку, стійкий аромат конвалії може спровокувати головний біль.\nБарвистий квіточку Братки — обожнюваний багатьма мініатюрний родич фіалки. Його незвичайна і красива форма в поєднанні з яскравими відтінками робить цей польовий квітка одним з найкрасивіших. Чарівний диво-квітка прикрасить будь-який букет, підійде як до торжества, так і для звичайної романтичної зустрічі. Братки — яке оригінальна назва, але ж і справді схожий квіточку на гарні очі, чи не так?\nНа великих просторах нашої країни росте ніжний, тендітна квітка з пелюстками небесно-блакитного кольору. Це Василько. Основне місце їх проживання — луки і поля, а особливо багато волошок можна зустріти на житньому полі.\nЙого ніжний і солодкий аромат вабить бджіл з усієї округи, волошковий мед один з найсмачніших ласощів. З волошок дівчата часто плетуть вінки, а який ароматний чай виходить з пелюсток цієї квітки, словами не передати.\nДельфініум дуже ніжний і красивий польова квітка. З його виникненням пов’язана красива історія кохання. У стародавній Греції талановитий і закоханий юнак вирішив оживити свою загиблу кохану, виліпив її статую і вдихнув в неї життя. Олімпійські боги, почувши про таку зухвалість, перетворили хлопця в дельфіна. Його кохана чекала його кожен день на березі моря в надії хоч раз його побачити. І одного разу він з’явився і приніс своїй коханій красиву квітку.\nЦей яскравий і красивий польова квітка буває дуже високим. Дельфінаріумом можуть виростати до 2 метрів у висоту. Їх налічують 400 видів. Уявляєте, яка це краса побачити ціле різнобарвне поле дельфиниумов — шикарне видовище.\nСаме ця квітка називають «трояндою полів», а й справді, схоже, тільки шипів не вистачає.\nПрекрасний і небезпечний, так можна охарактеризувати цей польовий квітка. За сонячної яскравістю ніжних пелюсток ховається прихована загроза. Сік Лютіков дуже отруйний, тому зірвавши цю квітку, будьте обережні.\nКрасень-ірис, гордий і вишуканий квітка справді може претендувати на звання короля польових квітів. Він дуже натурально вписується в живу дику природу. Його незвичайна форма і колірна гамма заворожує і притягує. Ці квіти підійдуть неординарним особистостям і прикрасять будь-який букет, а особливо букет з польових квітів.\n«Дзвіночок дзвінкий-дзвінкий в полі лунає, цей нежненький квіточку на стеблині сміється»!\nПольовий дзвіночок ще один представник найкрасивіших квітів світу і всієї планети. Він буває різного забарвлення і форми, але всі вони нагадують маленькі дзвіночки. А який божественний аромат у цього музичного польового квітки ви собі навіть не уявляєте.\nФан-Фан Тюльпан зростає не тільки в наших палісадниках, городах і на наших клумбах, а й польовий зоні, де відчувається себе дуже комфортно. Зазвичай, польові тюльпани трохи меншого розміру, ніж його декоративні родичі. Але це якість не заважає йому бути одним з найкрасивіших польових квітів в світі.\nКульбаба — найпоширеніший польова квітка, він росте не тільки на полях і луках, його можна зустріти в кожному дворі.\nЯскраво-жовті квіти радують не тільки око, але і шлунок, в різних країнах з кульбаби готують салати і супи. А вінок з кульбаб прикрасить вигляд кожної дівчини.\nНезвичайною краси дрібні квіточки під цікавою назвою Ешшольція радують око і душу своєю красою і ніжністю. У Каліфорнії, звідки і родом чудо-квітка його знають, люблять, і називають каліфорнійським маком, як може бути інакше, якщо його зображення красується на гербі штату. А свою офіційну назву квітка отримав на честь німецького натураліста, який його вивчив Йоганна Фрідріха фон Ешшолтца.\nПролісок це символ весни тепла і сонця. Такий маленький білий він своєю появою як ніби пробуджує всіх від зимового сну. Це найбільш ранній польова квітка, адже він з’являється в кінці зими, коли навколо ще лежить сніг. Через масову торгівлі, підсніжник занесений в червону книгу, так як знаходиться на межі зникнення, люди, давайте будемо, дбайливіше відноситься до природи і тоді, ми зможемо щовесни милуватися цвітінням підсніжника.\nПольові квіти — це дуже романтично, щиро, легко і просто, а головне душевно. Деякі види польових квітів по своїй ніжності і краси нічим не поступаються декоративним. А букети складені з польових ромашок або дзвіночків ніколи не втратять свою романтичність і чарівність. Сьогодні ми вам це і спробували довести, сподіваємося вам сподобалося.\nГоловна »Різне» 100 найпопулярніших польових і лугових квітів з фото і назвами\n100 найпопулярніших польових і лугових квітів з фото і назвами\nПольові квіти зустрічаються в нашому житті повсюдно. Люди звикли до того, що їх оточує незліченна безліч лугових яскравих фарб. Але багато хто з нас не знають, як називається той чи інший квітка, як він виглядає, де росте, його корисні властивості і сфера застосування. Пропонуємо вашій увазі найяскравішу добірку з 100 польових і лугових квітів всіх регіонів виростання з фото, назвами і описом.\nКущова рослина до 80 сантиметрів заввишки. Листя сизо-зеленого відтінку, тричі розсічені. Квітки сині або темно-фіолетові (можуть бути рожеві, білі, червоні, лілові, синяво-чорні) до 5 сантиметрів в діаметрі. Квітки на високих тонких пагонах. Зимостійка рослина. Витримує суворий клімат Уралу.\nКущова багаторічна рослина до 2 метрів заввишки. Листя округлі, пятірассеченние, темно-зеленого кольору. Квітки темно-фіолетові великі, пятілістние, венчіковідние до 8 см в діаметрі. Цвєтков на пагонах багато. Морозостійка рослина. Застосовується в народній медицині.\nТрав’яниста багаторічна рослина до 50 см у висоту. Листя довгасті, загострені, розташовуються по всьому стеблу (знизу — великі, зверху — дрібні), сизо-зеленого кольору. Квітки поодинокі, зосереджені в верху стебла, ніжно-рожевого кольору, до 10 сантиметрів в діаметрі. Рослина не витримує сильних морозів. Добре себе почуває в Підмосков’ї. Широко застосовується в медицині.\nТрав’яниста рослина до 1 метра у висоту. Листки чергові, довгасті, догори стебла дрібніють. Квітки дрібні, жовтувато-зелені, зібрані в густі колосоподібні суцвіття. Зростає в полях і луках по території всієї Росії і України. Рослина невибаглива до кліматичних умов. Застосовується в харчовій промисловості і медицині.\nТрав’яниста багаторічна рослина до 40 сантиметрів у висоту. Листки чергові, голі черешкові, догори стебла дрібніють. Квітки великі, триколірні, чотиригранні до 6 сантиметрів в діаметрі, на тонких квітконіжках. Морозостійка рослина. Виростає повсюдно. Застосовується в медицині.\nКущова багаторічна рослина до 2 метрів у висоту. Листя дрібне, розташовані по всьому стеблу, сизо-зеленого кольору. Квітки чотирилистої, малинового кольору з яскравим дурманним ароматом, до 4 сантиметрів у діаметрі. Квітів на квітконіжці багато, вони зібрані в парасольки. Виростає повсюдно. Застосовується в косметології та медицині.\nТрав’яниста багаторічна рослина сімейства Колокольчикова до 1,5 метра у висоту. Листя вузькі, темно-зелені, рідкісні. Квітки дрібні, розташовані в ряд по всій верхній частині стебла, ніжно-фіолетового кольору. Поширена рослина в Сибіру, росте і на Україні. Застосовується в медицині.\nТрав’яниста багаторічна рослина до 1,5 метра у висоту. Листя верхні і нижні, довгочерешкові, основне стебло малообліственний. Квітки блідо-рожеві, запашні, дрібні до 5 міліметрів в діаметрі, зібрані в парасольки. Виростає повсюдно. Широко застосовується в медицині і косметології.\nТрав’яниста багаторічна сорняковие рослина до 1 метра у висоту. Листя овально-видовжені, опушені, сизо-зелені. Квітки блідо-рожеві до 5 сантиметрів в діаметрі, в суцвітті утворюють кошик. Виростає повсюдно. Широко застосовується в традиційній і народній медицині.\nТрав’яниста багаторічна лугове рослина до 1 метра у висоту. Листя опушене, ланцетні, овально-видовжені, сизо-зелені. Квітки яскраво або темно-сині до 5 сантиметрів в діаметрі, в суцвітті кошик. Виростає повсюдно. Застосовується в медицині і косметології.\nТрав’яниста багаторічна рослина до 20 сантиметрів у висоту. Листя різьблені, темно-зелені, розташовані в прикореневій зоні рослини. Квітки великі, білого кольору з яскраво вираженим запахом меду. Цвіте в теплих регіонах Росії і України. Рідкісне охороняється рослина.\nВязель мишачий горошок\nТрав’яниста багаторічна рослина до 1,5 метра у висоту. Стебло гіллясте, повзуче. Листя дрібне, складні, попелясто-зеленого кольору. Квітки маленькі, фіолетового кольору, зібрані в віночок. Дуже популярний в околицях Новосибірська. Застосовується в народній медицині.\nТрав’яниста багаторічна дводольні рослина до 40 сантиметрів у висоту. Листя лінійне, опушені. Квітки червоного, рожевого, рідше білого кольору з п’ятьма зубчастими пелюстками. Рідкісне лугове рослина охороняється в Саратовській області.\nТрав’яниста багаторічна дводольні рослина до 80 сантиметрів у висоту. Стеблові листки пятіраздельние, верхні сидячі трироздільні. Квітки великі, широко розкриті, численні, бузкового кольору з п’ятьма пелюстками. Виростає повсюдно. Використовується в якості сировини в медицині.\nТрав’яниста багаторічна рослина з не зеленим одиночним стеблом висотою до 1 метра. Листя прикореневі, довгі, у формі пера. Суцвіття колосоподібне, щільне, з великою кількістю дрібних рожевих квіток. Морозостійка рослина регіонів Західного Сибіру. Широко застосовується в медицині і косметології.\nТрав’яниста багаторічна рослина сімейства гречаних. Досягає у висоту до 90 сантиметрів. Стебло тонке, гіллясте, прямостояче. Листя пірчастий, розташовані по всьому стеблу. Квітки дрібні, білого кольору, зібрані в колосовидні кисті. Широко застосовується в харчовій промисловості, традиційній і народній медицині.\nТрав’яниста рослина до 50 сантиметрів у висоту. Стебла гіллясті, що плетуться, повзучі. Листя дрібне, темно-зелені, розташовуються симетрично по всьому стеблу. Квітки дрібні, білого кольору, хаотично розподіляються по всьому стеблу рослини. Виростає повсюдно. Застосовується в медицині. Використовується як кормову рослину.\nБагаторічний напівчагарник до 1,5 метра у висоту. Стебла щільні короткі, прямі. Листя тонкі, довгі, темно-зеленого кольору, розташовуються симетрично по всьому стеблу. Квіти великі, поодинокі, колокольчіковідние. Квітки синього, блакитного або фіолетового кольору. Виростає повсюдно. Широко застосовується в народній і традиційній медицині.\nТрав’яниста багаторічна рослина з прямим стеблом до 90 сантиметрів у висоту. Листя ланцетні, розташовані симетрично зверху вниз по стеблу. Квітки рожевого кольору, зібрані в щитковидні мітлу і зосереджені у верхній частині рослини. Виростає в більшості регіонів Росії і по всій території України. Широко застосовується в народній і традиційній медицині.\nТрав’яниста багаторічна рослина до 40 сантиметрів у висоту. Листя великі, темно-зелені, округло-яйцеподібні, пилчасті. Квітки дрібні, біло-рожевого кольору, зібрані в прямі суцвіття. Морозостійка рослина Кавказу, Сибіру і Далекого Сходу. Лікарська рослина, застосовується в медицині.\nТрав’яниста багаторічна лілейне цибулинна низькоросла рослина до 15 сантиметрів у висоту. Листя довгі, ростуть в прикореневій зоні окремим Паростки. Квітки дрібні, яскраво-жовтого кольору з вираженим медовим запахом. Теплолюбна рослина. Застосовується в косметології і народній медицині.\nКущова багаторічна рослина до 1 метра у висоту. Листя цілісне, вузькі, світло-зеленого кольору. Квітки оранжевого або жовтого кольору. Можуть бути як поодинокі так і зібрані в щитковидні кисті. Виростає повсюдно. Застосовується в косметології, традиційній і народній медицині.\nКущова багаторічна рослина до 1,5 метра у висоту. Листя стрілоподібні, зібрані в прикореневій зоні. Квітки дрібні, зібрані в пірамідальні суцвіття розташоване на довгому квітконосі. Квітки можуть бути білі, рожеві, сині, бузкові, червоні, рожеві, жовті. Виростає в теплих кліматичних умовах. Використовується рослина в миловарінні.\nКущова багаторічна рослина до 50 сантиметрів у висоту. Листя стрілоподібні, як перо у ріпчастої цибулі, але трохи тонше. Довга тонка квітконіжка на якій розташовується одинарний, дзвонові, рожева квітка. Виростає повсюдно. Застосовується в харчовій промисловості.\nТрав’яниста багаторічна рослина до 2 метрів у висоту. Листя трилистої, симетрично розташовані по всьому стеблу. Квітки дрібні, жовтого або білого кольору, зібрані в суцвіття до 7 сантиметрів завдовжки. Виростає повсюдно. Широко використовується в традиційній і народній медицині.\nТрав’яниста однорічна рослина сімейства Лютикова до 50 сантиметрів у висоту. Самосів. Стебло гіллясте і прямостоячий. Листя дрібне, перисторозсічені, ажурні, чергові. Квітки дрібні, зовні схожі на маленький топірець. Квітки можуть бути сині, фіолетові, рідше рожеві. Виростає повсюдно. Рослина отруйна, застосовувати в чистому вигляді заборонено.\nТрав’яниста багаторічна рослина до 80 сантиметрів у висоту. Стебло прямостояче, з великою кількістю симетричних листя. Листя еліптичні темно-зеленого кольору. Квітки зібрані в щитковидні суцвіття. Квітки яскраво-жовтого кольору. Виростає на всій території Росії і України. Лікарська рослина, широко застосовується в медицині.\nТрав’яниста багаторічна рослина до 30 сантиметрів у висоту. Листя трійчастого, складної форми на одинарних стеблах. Пагони повзучі і вкорінюються. Суцвіття у вигляді багатоквіткового щитка. Квітки дрібні, білого кольору, з яскравим ароматом. Виростає в теплих регіонах Росії. Використовується в харчовій промисловості, косметології, медицині.\nТрав’яниста багаторічна рослина до 1 метра у висоту. Стебло прямостояче, нерозгалужене. Листя довгасті, гострі, з зубчастими краями. Квітки жовті, дрібні, зібрані в суцвіття волоть. Виростає на Кавказі, в Західному Сибіру, на Україні. Застосовується в медицині і в побуті.\nТрав’яниста дворічна рослина до 50 сантиметрів у висоту. Самосів. Стебло одиночний, прямостоячий. Листя довгастої форми, блідого зеленого кольору. Листя на рослині дуже мало. Квітки дрібні, рожевого кольору, зібрані в суцвіття парасолька. Виростає повсюдно. Використовується в косметології та медицині.\nБагаторічний полукутарнік з овальними цілісним листям і зигоморфні квітки, зібраними в мутовках, на верхній частині стебла. Чагарник досягає 1,5 метра у висоту. Квітки можуть бути білими, жовтими і рожевими. Виростає повсюдно. Широко застосовується в традиційній медицині.\nБагаторічна кореневищна рослина до 60 сантиметрів у висоту. Стебло може бути одиночний або пучкової. Листя плоске, мечовидні, зібрані біля основи стебла. Квітки поодинокі або по три в суцвітті. Квітки можуть бути жовті, фіолетові, білі. лілові, бордові, рожеві. Квітки зовні схожі з квіткою орхідеї. Виростає повсюдно. Застосовується в народній медицині.\nХаменерій вузьколистий (Іван-чай)\nТрав’яниста багаторічна рослина 50-150 сантиметрів у висоту. Стебло прямостояче, голе, округлий, густо облистяний. Листя прості, лінійно-ланцетні, загострені, звужені, темно-зеленого блискучого кольору. Квітки з подвійними оцвітиною, рожевого кольору, четирехчленние, двостатеві до 3 см в діаметрі. Квітки зібрані в рідкісну верхушечную кисть довжиною до 45 сантиметрів. Виростає повсюдно. Декоративна рослина, застосовується в народній і традиційній медицині.\nТрав’яниста багаторічна ліана заввишки 50-90 сантиметрів з повзучим кореневищем. Стебло просте, прямостояче. Листя серцеподібні, довжиною до 10 сантиметрів. Квітки з зигоморфних оцвітиною, світло-жовтого кольору. Виростає в Європейській частині Росії і на Кавказі. Отруйна лікарська рослина. Застосовується в малих дозах в народній медицині.\nТрав’яниста однорічна рослина до 30 сантиметрів у висоту. Самосів. Стебло пряме, гіллясте. Листя трійчастого, лінійно-довгасті, синьо-зеленого кольору. Суцвіття-головки циліндричної форми, волохатою-волосисті. Квітки в формі дрібного блідо-рожевого віночка. Виростає повсюдно. Використовується в косметології та медицині. Кормова рослина.\nТрав’яниста багаторічна гілкується до 30 сантиметрів у висоту. Стебло повзуче, гіллясте, голий, само-вкорінюється. Листя трійчастого на довгих черешках. Листя пофарбовані в зелені кольори, з білими розводами всередині листа. Суцвіття-головки кулястої форми. Квітки в формі дрібного білого віночка. Виростає в зонах помірного клімату. Використовується як відмінний медонос, кормова рослина, що покращує грунт рослина.\nТрав’яниста багаторічна рослина до 80 сантиметрів у висоту. Стебло трубчастий, гіллясте, прямостояче. Листя овальної форми, трійчастого. Суцвіття-головки кулясті. Квітки в формі віночків, рожевого або малинового кольору. Виростає повсюдно. Застосовується як відмінний медонос, кормова рослина, компонент в народній медицині.\nДерновідное багаторічна рослина до 1 метра у висоту. Стебла прямостоячі, голі. Листя лінійні, вузькі, розташовані в прикореневій зоні куща. Суцвіття у вигляді вузької стислій, опушеної волоті до 25 сантиметрів в довжину. Виростає повсюдно. Декоративна рослина.\nТрав’яниста дворічна рослина до 1 метра у висоту. Самосів. Стебло тонке, прямостояче, з фіолетовим відтінком. Листя вузькі, довгі, розташовані в нижньому коліні стебла. Квітки жовті, одуванчіковідние на квіткової ніжці-кошику. Виростає повсюдно. Застосовується в харчовій промисловості.\nТрав’яниста дворічна рослина до 70 сантиметрів у висоту. Самосів. Стебло прямостояче, тонкий, малообліственний. Листя дрібне, цільні, черговий розташоване. Віночок дзвонові. Квітки фіолетового кольору, зібрані в гроновидні або волотисте чергове суцвіття. Виростає в умовах помірного клімату. Рідкісне декоративна рослина.\nТрав’яниста багаторічна рослина до 80 сантиметрів у висоту. Стебло прямостояче, малообліственний. Листя волосисті, ланцетні, перисторозсічені, розташовуються в прикореневій зоні рослини. Суцвіття-головки до 3 сантиметрів у висоту. Квітки синювато-лілові з ланцетними листочками-обгортками. Виростає повсюдно. Використовується як відмінний медонос.\nТрав’яниста багаторічна рослина до 90 сантиметрів у висоту. Стебло одиночний, прямостояче, гіллясте у верхній частині. Листя довгочерешкові з великою кількістю маленьких овальних листочків. Край листа розсічений. Квітки дрібні, темно-червоні, зібрані в овальні віночки-головки. Лікарська рослина, кормове рослина, медонос. Виростає повсюдно. Використовується в народній і традиційній медицині.\nТрав’яниста багаторічна рослина 40-100 сантиметрів у висоту. Листя прикореневі і стеблові. Листя темно-зелені, перисторозсічені, зібрані в розетку. Квітки насиченого жовтого кольору, великі, до 5 сантиметрів в діаметрі, з яскравим ароматом. Квітка схожа зовні на маленький півонія. Рідкісна рослина, що охороняється Республікою Білорусь, Тамбовської областю та Польщею.\nТрав’яниста багаторічна рослина 30-65 сантиметрів у висоту. Стебло голе, гранований, прямостоячий. Стебло під вагою листя і квітів утворює дугу. Листя овальне, стеблеоб’емлющіе, чергові, зверху — глянцеві і зелені, знизу — матові і сизі. Квітки білі, дрібні, розташовуються уздовж стебло. Квітки зовні схожі з дзвіночком. Виростає повсюдно. Отруйна рослина, що застосовується в малих дозах в народній і традиційній медицині.\nТрав’яниста багаторічна рослина роду Лілейні до 40 сантиметрів у висоту. Стебло тонке, голий, прямостоячий. Листя великі, овальні, світло-зеленого кольору, Розташовані симетрично по два в прикореневій зоні рослини. Квітки дрібні, білі, з нудотним ароматом, зібрані в колосовидні суцвіття. Виростає повсюдно. Рідкісна рослина. Застосовується в народній і традиційній медицині, косметології та миловарінні.\nТрав’яниста однорічна рослина до 80 сантиметрів у висоту. Самосів. Стебло прямостояче, облиственний, розгалужених у верхній частині. Листя дрібне, вузькі, розташовуються симетрично по всьому стеблу. Квітки поодинокі, на довгих квітконіжках, блакитного кольору, п’ятипелюсткові. Виростає повсюдно. Застосовується в кулінарії, медицині, косметології, в текстильному виробництві.\nТрав’янистий багаторічний первоцвіт до 30 сантиметрів у висоту. Стебло повзуче, тонкий, вкорінюється, з симетричними супротивними округлим листям. Квітки жовтого кольору, на довгих квітконіжках, поодинокі, великі, пятілістние. Виростає повсюдно. Використовується в народній медицині і як сурогат чаю.\nТрав’яниста багаторічна рослина сімейства подорожникова, може досягати у висоту 90 сантиметрів. Стебло прямостояче, густооблиственний. Листя дрібні, лінійні, загострені. Квітки жовтого кольору з помаранчевою серединкою, дрібні. Квітки зібрані в верхівкові кисті до 15 сантиметрів завдовжки. Виростає повсюдно. Сорняковие рослина, рідко використовується в флористиці.\nТрав’яниста багаторічна бульбова рослина 30-60 сантиметрів у висоту. Стебло одиночний і прямостоячий, голий. Листя прикореневі (їх може бути 1-3 штуки). Листя овальне, світло-зелені, великі. Суцвіття у формі циліндричного колоска до 20 сантиметрів в довжину. Квітки дрібні, білого кольору, розташовані симетрично щодо колоска. Квітки мають їдким пряним ароматом. Виростає на Україні і в Європейській частині Росії. Застосовується в народній медицині і в ветеринарії.\nБагаторічний напівчагарник висотою 80-120 сантиметрів. Стебла прямостоячі, дерев’янисті, в різного ступеня облиствені. Листя пальчатосложниє, з багатьох вузьких і довгих листочків. Суцвіття у формі верхівкової кисті. Квітки зигоморфні, чергові, темно-синього або фіолетового кольору. Виростає в помірних кліматичних умовах. Використовується в медицині, харчовій промисловості, фармакології, косметології, флористики.\nТрав’яниста багаторічна рослина 15-40 сантиметрів у висоту. Стебло товсте, голий, стелеться. Листя трійчастого, черешкові, прикореневі. Квітки правильний пятілістнік, одиночний, золотисто-жовтого кольору. Виростає повсюдно. Застосовується в народній і традиційній медицині.\nТрав’яниста однорічна рослина 30-80 сантиметрів у висоту. Самосів. Стебло гіллясте, покритий грубими щетинками. Листя великі, чергові, перисторозсічені, сіро-зеленого кольору. Край листа розсічений, зубчастий. Квітконіжки довгі, міцні. Квітки великі до 7 сантиметрів у діаметрі, поодинокі, яскраво-червоного або червоного кольору. Квітки складаються з двох ярусів пелюсток (по чотири в кожному) і чорної тичинки з продовгуватими пильовиками. Виростає повсюдно. Використовується в народній медицині, виноробстві.\nТрав’яниста багаторічна рунисте рослина висотою 40-60 сантиметрів. Стебло прямостояче, гіллясте. Листя пальчасто розсічені, округлі, з увігнутими лопатями, декоративні. Квітки дрібні, зеленувато-жовтого кольору, зібрані в кулясті суцвіття на одиночних квітконіжках. Виростає в теплих кліматичних регіонах. Лікарська рослина. Використовується в харчовій промисловості, народній медицині, флористики.\nТрав’яниста багаторічна рослина сімейства Айстрові до 30 сантиметрів у висоту. Стебло прямостояче, покритий лускатими листям. Прикореневі листя розсічені жилами, овальні або серцеподібні, прості. Квітки поодинокі, яскраво-жовті, зовні схожі з кульбабою. Виростає в помірних кліматичних умовах. Використовується в народній медицині, цінується як відмінний медонос.\nТрав’яниста багаторічна рослина не вище 30 сантиметрів. Стебло прямостояче, опушене. Листя ланцетні, овальні, правильні, серцеподібні. Прикореневі листя набагато більше ніж стеблові. Квітки з подвійною оцвітиною, колокольчіковідние в опушеної кошику. Найчастіше квітки блакитного або синього кольору. Виростає повсюдно. Застосовується в кулінарії, народній і традиційній медицині.\nТрав’яниста багаторічна рослина сімейства Айстрові до 60 сантиметрів у висоту. Стебло прямостояче, багатогранний. Листя темно = зеленого кольору, пірчастий, прикореневі. Квітки поодинокі, жовтого кольору, виходять з одиночного суцвіття кошики. Всі частини рослини містять густий білий сік. Виростає повсюдно. Застосовується як кормова рослина, в харчовій промисловості, в медицині, в косметології.\nТрав’яниста багаторічна рослина до 1 метра у висоту. Стебло гіллясте, прямостояче. Весь стебло покритий жорсткими волосками. Листя пірчастий, довгасті, ланцетні, чергові, сизо-зелені. Квітки фіолетові, колокольчіковідние, розташовуються рідко по всій верхній частині стебло. Поширений повсюдно. Використовується в медицині, відмінний медонос.\nТрав’яниста однорічна полупаразітіческій рослина 10-15 сантиметрів у висоту. Саме. Стебло прямостояче, гіллясте. Листя дрібне, овальні, різьблені, зубчасті. Квітки дрібні, білого кольору, з жовтою серединкою і фіолетовими вкрапленнями. Оцвітина зигоморфних у вигляді коробочки. Виростає повсюдно. Рослина отруйна. Рідко і в малих дозах використовується в народній медицині.\nТрав’яниста багаторічна рослина сімейства капустяних до 60 сантиметрів у висоту. Стебло прямостояче, облиственний. Листя дрібне, чергові, в формі маленьких сердечок. Чашолистки прямі, короткі, білого кольору, розташовуються в верхівці стебло. Виростає повсюдно. Застосовується в народній і науковій медицині, гінекології, вірменської кухні.\nТрав’яниста багаторічна рослина до 80 сантиметрів у висоту. Стебло прямостояче, голе. Листя великі, пірчастий, сизо-зелені, купчасто розташовані в прикореневій зоні. Квітки правильні, пятілістние, золотисто-жовтого кольору, зібрані в суцвіття парасолька. Виростає повсюдно. Застосовується в медицині, харчовій промисловості, як декоративну рослину.\nТрав’яниста дернистого багаторічна рослина 50-150 сантиметрів у висоту. Стебла прямі, розгалужені у верхній частині. Листя чергові, пальчаті, різьблені, зубчасті. Квітки дрібні, правильні, жовті, трубчасті, зібрані в парасольку. Рослині притаманний їдкий камфорний запах. Виростає повсюдно. Широко застосовується в харчовій промисловості, науковій і народній медицині.\nТрав’яниста однорічна рослина сімейства Ясноткові до 50 сантиметрів у висоту. Самосів. Стебло прямостояче, ворсистий. Листя чергові, правильні, симетрично розташовані по всьому стеблу. Чашечка квітки колючий, рівна трубці віночка, з п’ятьма зубцями. Квітки дрібні, дзвіночки, лілового кольору. Виростає повсюдно. Хороший медонос.\nБагаторічний повзучий чагарник. Стебло тонке, що плетуться. Листя темно-зеленого кольору, незграбно-лопатеві. Квітки дрібні, білі, зібрані в верхівкові кистьові суцвіття. Виростає в країнах з м’яким кліматом. Лікарська рослина, застосовується в народній і традиційній медицині.\nТрав’яниста багаторічна чіпко рослина 60-120 сантиметрів у висоту. Стебло прямостояче, слабкий, опушений. Листя темно-зеленого кольору, вузькі, лінійні, зібрані в мутовки. Квітки зібрані в густу пірамідальну волоть. Квітки дрібні, жовтого-колір, з яскраво-вираженим медовим аромаматом. Виростає повсюдно. Хороший медонос. Використовується в харчовій промисловості, в лакофарбової промисловості.\nБагаторічний трав’янистий напівчагарник 50-200 сантиметрів у висоту. Стебло прямостояче, ребристий, щільний, розгалужений у верхній частині. Листя довгочерешкові, двічі-тричі перисторозсічені. Вся рослина сріблясто-зеленого кольору. Квітки дрібні, жовтуваті, у вигляді кулястих кошиків. Квітки розташовані симетрично по всьому стеблу. Рослині притаманний їдкий камфорний запах. Виростає повсюдно. Застосовується в медицині, кулінарії, в приготуванні коштів для боротьби з комахами.\nТрав’яниста багаторічна рослина роду Первоцветових до 20 сантиметрів у висоту. Стебло прямостояче, короткий. Листя ланцетні, пірчастий, зморшкуваті, зубчасті, розташовані в прикореневій зоні. Квітки воронкоподібні, правильні, всілякого забарвлення. Квітки зібрані в сидячі суцвіття. Виростає в регіонах з помірним кліматом. Декоративна рослина.\nТрав’яниста багаторічна рослина сімейства Лютикова до 40 сантиметрів у висоту. Стебло товсте, сизий, волосиста. Листя черешкові, зібрані в розетку в прикореневій зоні. Квітки поодинокі, правильні, великі, фіолетового кольору, з гострими пелюстками. Виростає повсюдно. Застосовується в традиційній медицині і ветеринарії. Отруйний.\nТрав’яниста багаторічна рослина сімейства айстрових. У висоту досягає 30-80 сантіметров.Стебель прямостоячий, облиственний, догори гіллясте. Листя дрібне, вузькі, різьблені. Суцвіття у вигляді напівсферичних кошиків. Квітки правильні, білого кольору з жовтою серединкою. Виростає повсюдно. Застосовується в косметології, в садівництві, у флористиці.\nОднорічна трав’яниста рослина сімейства айстрових до 60 сантиметрів у висоту. Самосів. Стебло прямостояче, розгалужене від основи. Листя чергові, вузькі, дрібні, різьблені. Суцвіття численні, у вигляді конічної кошики. Квітки правильні, білого кольору з жовтою серединкою. Є двостатеві жовті дрібні квітки. Виростає повсюдно. Застосовується в медицині, косметології, харчовій промисловості.\nБагаторічна трав’яниста рослина з роду Пупавка сімейства Айстрові. У висоту досягає 25-100 сантиметрів. Стебло прямостояче голий. Листки чергові, перисторозсічені, великі. Квітки зібрані в поодинокі конусні кошики на довгих квітконіжках. Квітки правильні, жовтого кольору з жовтою серединкою. Виростає повсюдно. Застосовується в медицині і садівництві.\nБагаторічна трав’яниста рослина роду Рябчикову сімейства лілійних. У висоту може досягати 35 сантиметрів. Стебло прямостояче, гладкий, під вагою квітки загинається в дугу. Листя тонкі й довгі, розташовані рідко і симетрично по стеблу. Квітки поодинокі, пониклі. Колокольчатий квітка забарвлений в бордовий колір і на основному кольорі можна переглянути сизі точки, розташовані в шаховому порядку. Ареал виду охоплює майже всю Європу за винятком крайніх північних і крайніх південних районів. Декоративне рідкісна рослина. Застосовується в медицині.\nБагаторічна трав’яниста рослина роду Свербига сімейства Капустяні. У висоту може досягати 40-100 сантиметрів. Стебло прямостояче, вгорі розгалужене. Листя зубчасті, овально-ланцетні, розташовуються в прикореневій зоні, в районі першого коліна стебло. Квітки до 5 міліметрів в діаметрі, жовтого кольору, зібрані в щитковидні кисті, а кисті зібрані в крупну мітлу. Рослина не примхливо до клімату. Використовується в харчовій промисловості і традиційної вірменської медицині.\nТрав’яниста багаторічна рослина сімейства Айстрові або Складноцвіті. Рослина може досягати у висоту 15-90 сантиметрів. Стебло тонке, прямостояче, голе. Листя перисторозсічені, чергові. Суцвіття у вигляді грубої кошики. Квітка ніжно-рожевий, одиночний або двостатевий. Виростає повсюдно. Відмінний медонос. Застосовується як барвник.\nБагаторічна трав’яниста рослина сімейства Зонтичні. У висоту може досягати 1,5 метра. Стебло пряме, голе, синюватого кольору, нагорі гіллясте. Листя цілісне, перисторозсічені, колючі, зубчасті. Квітки дрібні, здебільшого синьо-блакитні, звичайного типу зонтичних, зібрані на верхівці гілок в яйцеподібну головку. Виростає переважно в південних регіонах. Застосовується в народній медицині і як декоративну рослину.\nБагаторічна трав’яниста рослина заввишки 35-140 сантиметрів. Стебла поодинокі, прямостоячі, порожнисті, неясно ребристі, прості або гіллясті у верхній частині. Листя чергове, непарноперисті, голі, довгасто-ланцетоподібні, загострені. Квітки від блакитних до фіолетових, зрідка білі; зібрані в волотисте суцвіття на кінцях стебел. Чашечка з п’ятьма лопатями. Віночок широко розкритий, колосовидний, дзвонові з п’ятилопатевим відгином. Виростає повсюдно. Хороший медонос. Застосовується в народній медицині.\nБагаторічна трав’яниста рослина, напівчагарник, сімейства Гвоздикові. Бур’ян. Стебла прямостоячі або висхідні, гіллясті вгорі, до 50 сантиметрів у висоту. Листя розташовані супротивно, сидячі, ланцетні, лінійні, лопаткові, яйцеподібні. Квітки одно- або дводомні, зібраних в загальні волотисті або колосовидні суцвіття, іноді вони поодинокі. Віночок білий, пелюсток п’ять. Виростає повсюдно. Застосовується в народній медицині.\nТрав’яниста багаторічна дводольні рослина Сімейства Гвоздикові. Стебла прямостоячі, мало-гіллясті, досягають 30-90 сантиметрів у висоту, голі, в вузлах зазвичай клейкі. Прикореневі листя на черешках, ланцетні або майже лінійні, загострені. Квітки правильні, рожевого кольору в дихазіального суцвіттях. Ареал зростання смолки — майже вся Європа за винятком південного заходу. Декоративна рослина.\nБагаторічна трав’яниста рослина роду Анемона сімейства Лютикова. У висоту досягає 7-15 сантиметрів. Стебла прямостоячі, одягнені густими, відстовбурченими, м’якими волосками. Кореневі листя на довгих, не густо волосистих черешках, округло-серцеподібні, трехрассеченние з ромбічними трироздільні сегментами. Квітки фіолетові або білі, шестипелюсткові, зірчасті, з жовтою серединкою. Рідкісна рослина. Застосовується в народній медицині як заспокійливий і снодійний засіб.\nБагаторічна трав’яниста рослина з дворічними пагонами, роду Сурепка з сімейства Капустяні. Стебло високий, гіллястий, голий або злегка пухнастий, висотою 30-80 сантиметрів. Листки сидячі, цільні, від ланцетних до назад-яйцевидних, по краю зубчасті. Суцвіття — кисть, на початку цвітіння поодинока. Квітки четирехчленние з подвійною оцвітиною, двостатеві, золотисто-жовті. У квітці п’ять тичинок. Виростає повсюдно. Застосовується як кормова рослина, в медицині, в косметології, в кулінарії, у флористиці.\nБагаторічна трав’яниста рослина сімейства Рожеві. Стебло прямостояче, перистий до 80 сантиметрів у висоту. Листя пальчаті, зібрані в зірку, на довгих ніжках. Численні дрібні білі або рожеві квітки зібрані в термінальні щитковидні, волотисте суцвіття. Оцвітини подвійні. Виростає в умовах помірного клімату. Застосовується в народній і традиційній медицині, харчовій промисловості. Декоративна рослина.\nТрав’яниста багаторічна рослина, напівчагарник сімейства Айстрові або Складноцвіті. Стебло прямостояче або злегка зігнутий у поверхні грунту. Листя зубчасті, різьблені або перисторозсічені, розташовані в черговому порядку. Суцвіття — дрібні кошики, здебільшого зібрані в загальне щитковидні суцвіття. Квітки правильні, білого кольору. Виростає повсюдно. Лікарська рослина.\nБагаторічна трав’яниста цибулинна рослина сімейства лілійних. Стебло щільний, прямостоячий, з одинарної квітконіжкою. Листки гладенькі або хвилясті, подовжені, ланцетні, відходять від основи стебла до його середини. На дорослому рослині зазвичай 2-4 листки, у молодого рослини завжди тільки 1 лист. Листя сизо-зеленого кольору. Квітка одинарний, шестипелюстковий, правильний з великою кількістю тичинок. Найчастіше квітки червоного, жовтого, білого або рожевого кольору. Декоративна рослина.\nБагаторічна трав’яниста рослина роду Фіалка сімейства Фіалкові. Стебло надземний, гіллясте, прямостояче або підводиться висотою 5-20 сантиметрів. Листки чергові, прості, пилчасті. Нижні листя — черешкові округло-овальні. Квітки поодинокі, неправильні, зигоморфні, фіолетового кольору. Оцвітина подвійна, чашолистків і пелюсток по 5, що не зрощених між собою. Квітки виділяють п’янкий аромат. Зустрічається рослина повсюдно. Застосовується в косметології та медицині.\nБагаторічна спорові трав’яниста рослина роду Хвощ, сімейства хвощевой. У висоту може досягати 40-60 сантиметрів. Генеративні пагони бурі або рожеві, чи не гіллясті, з трикутними бурими листовими зубцями. Вегетативні пагони зелені, прямостоячі, порожнисті, з піко-образної верхівкою. Листові зубці зібрані в мутовки по 6-12, іноді до 16 штук, вільні або зрослися. Рослина поширена в субарктичних, помірних і тропічних кліматичних умовах. Використовується в традиційній і народній медицині, харчовій промисловості.\nБагаторічна трав’яниста рослина роду Хрін сімейства Капустяні. Стебло пряме, гіллясте, висотою 50-150 сантиметрів. Прикореневі листя дуже великі, довгасті або довгасто-овальні, городчатие, при підставі серцеподібні; нижні — перисто-роздільні; довгасто-ланцетні; верхні — лінійні, цілокраї. Чашечка довжиною близько 3 мм; пелюстки довжиною близько 6 мм, білі, коротко-Ноготкова. Виростає повсюдно. Застосовується в кулінарії і медицині.\nБагаторічна трав’яниста рослина роду Цикорій сімейства Айстрові. Сорняковие рослина. Стебло прямостояче, прутьевідний, зелений або сизувато-зелений, шорсткий, висотою 15-150 сантиметрів. Прикореневі листя перістораздельние, цільних, зубчасті по краю, біля основи поступово звужені в черешок. Кошики одиночні, численні або скупчені по кілька на верхівці стебла. Квітки язичкові. Віночок завдовжки 15-25 міліметрів, різних відтінків блакитного або білого кольору. Виростає повсюдно. Рослина токсично. Застосовується в медицині та кулінарії.\nБагаторічна напівчагарникова рослина з тонкими стеблами до 40 сантиметрів у висоту. Листя тонкі, дрібні, жорсткі, овальної форми зеленого кольору. Квітки зібрані в невеликі подовжені суцвіття рожево-фіолетового кольору з дуже запашним запахом. Виростає в Східній Європі, Західному Сибіру, східній частині Росії, на Кавказі. Декоративна рослина. Застосовується в косметології.\nБагаторічна трав’яниста рослина з тригранним стеблом заввишки до 50 сантиметрів. Має два довгастих гострих листа. Квітка має форму напівкулясту парасольки білого кольору. Період цвітіння травень-червень. Зростає в Центральній, Північній, Південній Європі і Туреччині. Вирощується як культурна рослина.\nБагаторічна трав’яниста рослина заввишки 15-30 сантиметрів. Листя черешкові, довгасті. Квітки симетричні на коротких ніжках в помилкових мутовках синьо-фіолетового кольору (рідко жовто-білого). Ареал зростання країни Азії, Японія, Північна Америка і Африка, Австралія. Застосовується в народній медицині.\nКолюча багаторічна трав’яниста рослина з прямим стеблом заввишки до 1,5 метра. Листя великі, жорсткі, колючі. Квіти у вигляді кошики рожевого або пурпурного кольору. Цвіте з початку липня і до кінця серпня. Виростає в Центральній Європі і Азії, Північній Африці, США. Застосовується в традиційній і народній медицині.\nБагаторічний трав’янистий чагарник з прямим гіллястим стеблом заввишки 50-100 сантиметрів. Листя ліровидні темно-зеленого кольору. Квітки золотисто-жовтого кольору, правильної форми, зібрані в парасольку. Цвіте з травня по серпень. Поширений практично повсюдно. Застосовується в медицині.\nТрав’яниста багаторічна рослина або напівчагарник висотою 20-70 сантиметрів. Листя довгасті сіро-зеленого кольору. Квітки синьо-фіолетові, рожеві або білі, зібрані в щитковидних мутовки. Цвіте з кінця травня до липня. Виростає повсюдно. Широко застосовується в медицині і косметології.\nКолюча чагарникова рослина до 2 метрів у висоту. Листя непарноперисті з п’ятьма, сім’ю розрізами. Квітка одиночний, рідше подвійний-потрійний, рожевого або темно-червоного кольору. Цвіте з травня по липень. Поширений в Європі і Середній Азії. Лікарська рослина.\nЧагарникова рослина заввишки 1,5 -2,5 метра, має рідкісні шипи. Листя непарноперисті в основному з сімома розрізами. Квітка рожевого або біло-рожевого кольору, діаметром 5 сантиметрів, практично без запаху. Поширений в Європі, Північній Африці, Західній Азії. Використовується в медицині та як щепу для садових троянд.\nМальва. Багаторічна або дворічна трав’яниста рослина висотою до 2 метрів. Листя чергові, стебло трав’янистий. Самосів. Квітка складається з п’яти зрощених пелюсток білого, рожевого, жовтого, кремового або рожевого кольору. Культивується повсюдно. Використовується як декоративна і лікарська рослина.\nТрава, чагарник або напівчагарник з шипами в висоту до 70 сантиметрів. Листя непарноперисті з прилистками. Квітка зібраний в колосся, пензлю якого білого, жовтого або пурпурного кольору. Поширений в середній і південній Європі, Західній Азії і північній Африці. Використовується в медицині або як кормову рослину.\nБагаторічна трав’яниста рослина заввишки до 1 метра з прямим шорстким стеблом. Листя на довгому черешку, широкоовальні, звужені до черешка. Квітки великі, правильні, зібрані в кошики до 15 сантиметрів в діаметрі, колір може бути від рожевого до червоно-коричневого. Родом рослина зі східної частини США. Використовується як декоративна і лікарська рослина.\nОднорічна трав’яниста ліаноподобний рослина довжиною до 6 метрів. Самосів. Листя округлі, блідо-зелені, з довгими черешками. Квітка роздільностатеві, зібраний в кистьові суцвіття, з тонким медовим ароматом. Період цвітіння з червня по вересень, плоди дозрівають з серпня по жовтень. Поширений в Північній Америці, Середньої Азії, на Далекому Сході, Японії, Китаї.\nБагаторічна трав’яниста сонцелюбива рослина 20-45 сантиметрів у висоту. Лист на довгому черешку, тріждирассеченний. Квіти чашоподібної форми від білого до оранжевого цвета.Період цвітіння з червня по жовтень. Виростає в західній частині Північної Америки. Використовується в декоративних цілях.\nТрубневое багаторічна трав’яниста лікарська рослина з одиночним стеблом 10- 50 сантиметрів у висоту. Листя широколанцетні, звужуються в черешок. Квітки зібрані в колосовидні суцвіття від лілового до темно-вишневого кольору. Виростає в горах Кавказу, Криму, в Північної Америки, Центральної та Південної Європи. Використовується в кулінарії.\nВиди багаторічних лугових квітів і трав\nлугові рослини &# 8212; досить багате співтовариство, що розвивається більш динамічно, ніж гірське або степове. Лугові квіти і трави змагаються за світло, поживні речовини, воду, тому ростуть набагато активніше, ніж їх лісові побратими, а також представники гір і степів. До луговим рослинам ставляться тисячі видів, і більшість з них можна вирощувати на своїх присадибних ділянках.\nЗ фото та назвами лугових квітів і трав, а також з описом лугових рослин ви зможете ознайомитися на цій сторінці.\nЯкі є лугові рослини\nКамассия (CAMASSIA). Сімейство лілійних.\nКамассии (з шести відомих видів культивують три) &# 8212; рослини гірських лугів Північної Америки. Мають яйцеподібну цибулину, ремневідниє листя в приземному пучку, над яким височить безлистий високий цветонос з пензлем великих зірчастих квіток.\nкамассия квамаш(C. quamash) &# 8212; висота 25 см, має багатоквіткове (20-35 квіток), щільне суцвіття, зацвітає на початку червня.\nкамассия Кузікка(C. cusickii) &# 8212; висота 70 см, суцвіття пухке, цвіте в кінці травня.\nкамассия Лейхтліна(C. leichtlinii) &# 8212; висота до 100 см, суцвіття пухке, квітки великі (діаметр до 5 см), блакитні або сині, цвіте в червні, до 20 днів.\nУмови вирощування. Сонячні ділянки з нормально зволоженими глинистими і суглинними родючими грунтами; на вирівняних ділянках необхідний дренаж.\nТермопсис (THERMOPSIS). Сімейство горохових (бобових).\nтермопсис люпіновідний(T. lupinoides) — багаторічна рослина з луків Далекого Сходу з довгим кореневищем і високими (до 140 см) прямими стеблами, облиственими красивими сизими трійчастого листям. суцвіття &# 8212; верхівкова поникла кисть з яскраво-жовтих великих квіток. Рослина дуже декоративно, утворює зарості, але вже в середині літа закінчує вегетацію.\nУмови вирощування. Сонячні ділянки з пухкими родючими ґрунтами.\nРозмноження. Відрізками кореневищ (в кінці літа) і насінням (посів під зиму). щільність посадки &# 8212; 9 шт. на 1 м2.\nДербенник (LYTHRUM). Сімейство дербеннікових.\nдербенник іволістний(L. salicaria) &# 8212; великий (100150 см) коротко-корневищний багаторічна рослина, що росте в помірній зоні Північної півкулі по вологих луках, берегах річок і водойм. Стебло, що несе численні вузьколанцетні листя, закінчується кінцевою пензлем яскраво-пурпурових дрібних квіток. Кущ щільний, строгий, ефектний.\nУмови вирощування. Сонячні ділянки з вологими глинистими ґрунтами.\nРозмноження. Насінням (посів під зиму), діленням куща (навесні). щільність посадки &# 8212; 9 шт. на 1 м2.\nМіскантус (MISCANTHUS). Сімейство мятлікових (злакових).\nКореневищні високі багаторічники (100-200 см) з мокрих лугів Далекого Сходу, що утворюють великі щільні дернини, стебла прямостоячі, листя ланцетні, жорсткі.\nДуже гарні віялоподібні сріблясті мітелки.\nміскантус китайський(M. sinensis) &# 8212; щільна, повільно розростається куртина.\nміскантус сахароцветковий(M. saccharifiorus) &# 8212; утворює пухку зарості.\nУмови вирощування. Сонячні ділянки з багатими, мокрими, торф’янисті грунтами.\nРозмноження. Діленням куща навесні і насінням (посів під зиму). щільність посадки &# 8212; 5 штук. на 1 м2.\nАквілегія, водозбір (AQUILEGIA). Сімейство Лютикова.\nГоворячи про те, які лугові рослини мають найбільшу кількість видів сортів, відразу називають аквилегию. У цієї квітки близько 100 видів і десятки гібридних сортів. У природі вони ростуть на луках і скелях в помірних областях Євразії та Північної Америки. Це витончені рослини з гарними листами і оригінальної форми квіткою. Від товстого ветвящегося стрижневого кореня відходить розетка трійчастого листя, часто красивого блакитного відтінку.\nВиди і сорти. Високі (вище 60 см):\nАквілегія гібридна(A. xhybrida) &# 8212; квітки великі всіх забарвлень.\n«Ballerina» &# 8212; квітки рожеві, махрові.\n«Crimson Star» &# 8212; квітки червоно-білі.\nгібриди Мак-Кани(McKana Hybrids) &# 8212; найвищі на зріст (до 120 см) аквилегии з спрямованими вгору великими квітками всіх забарвлень.\nАквілегія клейка(A. glandulosa) &# 8212; лілово-сині квітки.\nАквілегія звичайна (A. vulgaris) &# 8212; квітки фіолетові з коротким шпорцем.\nАквілегія олімпійська(A. olympica) &# 8212; з спадають біло-блакитними квітками.\nАквілегія альпійська(A. alpina) &# 8212; фіолетові квіти з коротким шпорцем.\nАквілегія вееровідние(A. flabellata) &# 8212; великі сині з блідо-жовтим краєм квітки без шпорцев.\nАквілегія блакитна(A. caerulea) &# 8212; квітки блакитні з білим, шпорци тонкі.\nАквілегія канадська(A. canadensis) &# 8212; з червоно-жовтими квітками.\nОстанні два види &# 8212; скельні растенія Північної Америки.\nУмови вирощування. Сонячні та напівзатінених ділянки з легкими піщаними грунтами. Після відцвітання зрізають надземну частину рослин, до осені відростають нові листя.\nРозмноження. аквілегіі &# 8212; малолетнікі, тому їх пересаджують на 3-4-й рік. Легко розмножуються насінням (посів навесні або під зиму), поділ куща переносять погано.\nЧасто з’являється самосів. щільність посадки &# 8212; 12 шт. на 1 м2.\nБолтон (BOLTONIA). Сімейство айстрових (складноцвітих).\nНа луках східній частині США зростає 4 види високих багаторічних Болтон. Їх висота до 150 см, стебла розгалужені, облистнені вузькими лінійними листками.\nЧисленні дрібні (близько 1 см) кошики, білі, рожеві, дуже витончені, зібрані в пухку кисть.\nПодивіться на фото цього лугового рослини: кущ, незважаючи на висоту, дуже витончений, прозорий.\nУмови вирощування. Сонячні місця з багатими, вологими ґрунтами.\nРозмноження. Насінням (посів навесні) і діленням куща (весна). щільність посадки &# 8212; 5 штук. на 1 м2.\nЯкі ще рослини відносяться до луговим\nНижче представлені назви лугових рослин і їх фото з описом.\nЯзичник (LIGULARIA). Сімейство айстрових (складноцвітих).\nПотужні трав’янисті рослини вологих лук Азії. Листя велике в прикореневій розетці, стебла прямі (80-120 см) облиствені; кошики жовті в щитковидному або гроновидному суцвітті.\nязичник зубчастий(L. dentata = L. clivorum).\n«Desdemona» &# 8212; з темно-забарвленим листям, листя великі, ниркоподібні, кошики великі в щитковидному суцвітті.\n-гібрид язичник зубчастого і язичник Вільсона.\nязичник Пржевальського(L. przewalskii) &# 8212; єдиний з язичник посухостійкий вид з пальчастими листям і свечевідним суцвіттям.\nязичник узкоголовчатий(L. stenocephala). сорт «The Rocket».\nязичник Вільсона(L wilsoniana) &# 8212; з пірамідальним суцвіттям.\nязичник Вича(L veitchiana)-самий високий язичник з серцеподібними, острозубчатимі листям, суцвіття — колос.\nязичник сибірський(L. sibirica) — листя округлі, цветонос прямий, суцвіття &# 8212; колосовидное.\nУмови вирощування. Сонячні та напівзатінених ділянки з багатими вологими ґрунтами.\nРозмноження. Насінням (посів під зиму або навесні) і діленням куща (навесні). Ділять і пересаджують рідко (через 8-10 років). щільність посадки &# 8212; 3 шт. на 1 м2.\nВолошка (CENTAUREA). Сімейство айстрових (складноцвітих).\nТипове рослина лугів помірного пояса Євразії і гірських лугів. Кущики з ліровидні або овальними, часто сріблястими листям, зібраними в прикореневу розетку, і великими яскравими квітками-кошиками дуже ефектні. Кошики складаються з численних лійчастого квіток по краю і дрібних трубчастих в середині.\nВиди і сорти. Кущами зростають:\n—волошка гірський(С. montana) &# 8212; використовується в культурі частіше інших видів, у нього ланцетні сріблясті листя і суцвіття синьо-фіолетового глибокого кольору.\nсорт «Parham» &# 8212; корзинка пурпурово-лавандового кольору.\nволошка «Alba» &# 8212; біла.\n«Rosea» &# 8212; рожева.\n«Violetta» &# 8212; темно-фіолетова.\nволошка крупноголових(C. macrocephala = Grossheimia macrocephala) — найвищий волошка (до 120 см) з голівчатими кошиками жовтого кольору.\nволошка побілена(C. dealbata = Psephellusdealbatus) відрізняється дуже ефектними кавалками, знизу сивуватими ліровидні листям і яскраво-рожевими кошиками.\nУ сорту «John Coutts» середні квітки жовті.\nА у «Sternbergii» &# 8212; білі.\nволошка російський(C. ruthenica) &# 8212; висота 100-120 см, кошик світло-жовта діаметром 5-6 см.\nволошка м’який(C. mollis) &# 8212; може рости в півтіні, листя овальні, сріблясті, над ними невисокі (близько 30 см) квітконоси з синіми кошиками.\nволошка Фішера(C. fischerii) &# 8212; утворює пухку зарості з сріблястих листя висотою 30-50 см, кошики рожеві, палеві, лілуваті.\nУмови вирощування. Відкриті сонячні ділянки з родючими, пухкими, нейтральними, помірно зволоженими ґрунтами.\nРозмноження. Васильки швидко розростаються, добре розмножуються діленням куща (весна і кінець літа) і насінням. Насіння можна висівати під зиму (жовтень-листопад) і ранньою весною. Сходи з’являються швидко (через 10-12 днів). Сіянці зацвітають на другий рік. Щільність посадки -3-9 шт. на 1 м2.\nГайлардія (GAILLARDIA). Сімейство айстрових (складноцвітих).\nМаложівущіе багаторічники і однорічники сухих лугів і прерій Північної Америки. Від неглибоко розташованого кореневища відходять прямі гіллясті опушені стебла висотою до 70 см. Листя овальне, суцвіття схожі на жовто-червоні ромашки на довгих стеблах.\nГайлардія крупноквіткова(G. grandiflora) &# 8212; садові форми р остистий.\nсорт «Dazzier» &# 8212; червона середина, помаранчева облямівка.\nstrong>«Croftway Jellow» &# 8212; чисто жовтий.\n«Mandarin» &# 8212; червоний з жовтим, їх висота 50-70 см.\nкарликовий сорт «Goblin» .\nКарликовий сорт гайлардии «Kobold» висотою 20 см, червоні з жовтими кінчиками.\nУмови вирощування. Сонячні ділянки з пухкими ґрунтами.\nРозмноження. Насінням (посів навесні), сіянці зацвітають на другий рік; діленням куща (навесні). Ділити і пересаджувати необхідно кожні 3-4 роки. щільність посадки &# 8212; 12 шт. на 1 м2.\nГеліопсіси, соняшник (HELIOPSIS). Сімейство айстрових (складноцвітих).\nБагаторічники лугів і прерій Північної Америки. Високі компактні кущі (до 150 см) з прямих гіллястих облиствених (листя довгасті) стебел. На верхівці стебел волотисте суцвіття з жовтих кошиків.\nгеліопсіси подсолнечніковідний(H. helianthoides).\nгеліопсіси шорсткий(H. scabra) &# 8212; листя супротивні шорсткі.\n«Goldefieder» (Жовта кошик із зеленою серединкою).\nУмови вирощування. Сонячні ділянки з будь-якими сухими грунтами.\nРозмноження. Насінням (посів під зиму) і діленням куща (навесні). Розподіл і пересадка через 5-7 років. щільність посадки &# 8212; 5 штук. на 1 м2.\nДороникум, козульнік (DORONICUM). Сімейство айстрових (складноцвітих).\nРід включає близько 40 видів, що ростуть на луках і в розріджених лісах помірної зони Європи і Азії. Це кореневищні рослини з овальними прикореневими листям і великими (до 12 см в діаметрі) жовтими «ромашками», піднятими на високих квітконосах. Всі види &# 8212; весеннецветущие, листя у них відмирають в середині літа.\nдороникум східний(D. orientale = D. caucasicum = D. cordatum) &# 8212; типовий ефемероїд з лісів Кавказу з довгим четковідние кореневищем, утворює зарості, цвіте на початку весни.\n«Little Leo» &# 8212; низькорослий сорт.\nдороникум подорожникова(D. plantagineum) &# 8212; рослини з луків Піренеїв, кореневище коротке четковідние, утворює кущі заввишки до 140 см, цвіте в кінці весни.\nсорт «Excelsum» (Висотою до 100 см).\nБільш низькорослий сорт дороникума &# 8212; «Grandiflorum».\nдороникум австрійський(D. austriacum) &# 8212; кошики в щитковидному суцвітті, цвіте пізніше &# 8212; в липні, листя зберігаються до осені.\nдороникум отруйний(D. pardalianches) — висота до 180 см, Тіньолюбні, утворює рясний самосів, стійкий.\nУмови вирощування. Дороникум східний вирощують на затінених ділянках під пологом дерев з пухкими лісовими ґрунтами; д. подорожникова добре росте на сонці і в півтіні на пухких родючих ґрунтах. Вологолюбні, не переносять пересушування грунту.\nРозмноження. Рідко насінням (посів навесні), частіше відрізками кореневищ з ниркою відновлення влітку, після кінця цвітіння. щільність посадки &# 8212; 9-12 шт. на 1 м2.\nКупальниця (TROLLIUS). Сімейство Лютикова.\nПрекрасне весняне рослина мокрих лугів Євразії та Північної Америки. Відомо близько 30 видів, що відрізняються за формою квітки. У всіх &# 8212; потужна коренева система, красиві пальчасто-роздільні листя на довгих черешках, зібрані в щільний кущ, висотою 30-70 см, квітки кулясті (відкриті або зімкнуті).\nВиди з кулястими закритими квітками, висотою 50-70 см:\nКупальниця європейська(T. europaeus) &# 8212; квітки золотисто-жовті.\nКупальниця азіатська(T. asiaticus) — квітки оранжево-червоні (їх називають «смаження»).\nКупальниця алтайська(T. altaicus) &# 8212; квітки помаранчеві з темною плямою (тичинки) всередині.\nКупальниця китайська(Т. chinensis) &# 8212; цвіте пізніше інших видів (в кінці червня), квітка помаранчевий з виступаючими помаранчевими нектарниками.\nКупальниця Ледебура(T. ledebourii) — високе (до 100 см) рослина з золотисто-оранжевими квітками.\nКупальниця гібридна(T. xhybridus) &# 8212; жовті, помаранчеві квітки, великі, часто махрові.\nВиди з чашоподібним, більш-менш відкритим квіткою, низькі (висота 20-40 см); квітки жовті:\nКупальниця джунгарська(T. dschungaricus).\nКупальниця напіввідчинені(T. patulus).\nКупальниця карликова(T. pumilus).\nУмови вирощування. Сонячні місця з багатими вологими ґрунтами. Рекомендується мульчування торфом. Можливо легке затінення.\nРозмноження. Діленням куща (весна, кінець літа), кожні 6-8 років. Свіжозібраних насінням (посів під зиму). Сіянці зацвітають на 2-3-й рік. щільність посадки &# 8212; 9 шт. на 1 м2.\nМелколепестнік (ERIGERON). Сімейство айстрових (складноцвітих).\nЦі красиві, давно відомі в культурі рослини ще називають бузковими квітами. З майже 250 видів мелколепестника вирощують всього 3-4 види, а в основному культивари, гібридні форми. Це багаторічні коротко-кореневищні рослини, що утворюють досить пухкі кущі, часто з вилягаючими стеблами. Листя довгасті в розетці, суцвіття-кошик, частіше в щитковидному суцвітті. Язичкові квітки вузькі, розташовані в одній площині; серединні &# 8212; жовті трубчасті. Висота куща 30-60 см.\nМелколепестнік альпійський(E. alpinus) — висота 30 см, кошики бузково-рожеві.\nМелколепестнік гібридний(E. x hybridus).\nсорт «Azure Beauty» &# 8212; з блакитними квітками.\n«Jewel Mix» &# 8212; лілово-рожеві квітки.\n«Summerneuschnee» &# 8212; з біло-рожевими кошиками.\nМелколепестнік красивий(E. speciosus) — з гірських лугів заходу Північної Америки, висота куща до 70 см, кошики до 6 см в діаметрі, лілові з жовтою серединкою. Цвітіння рясне, з середини червня до серпня. Насіння дозріває в серпні.\nУмови вирощування. Рослини невибагливі, віддають перевагу легким багаті вологі грунту і сонячні місця проживання. Після кінця цвітіння пагони обрізають.\nРозмноження. Насінням (посів навесні) і діленням куща (навесні і в кінці літа). щільність посадки &# 8212; 9 шт. на 1 м2.\nПижмо (TANACETUM). Сімейство айстрових (складноцвітих).\nпижмо звичайне(T. vulgare) &# 8212; велике (висота 100120 см) рослина з луків Євразії з товстим коротким кореневищем, прямостоячими жорсткими стеблами, вкритими перисто-роздільними, щетинистими, темно-зеленим листям. Щільні плоскі золотисто-жовті дрібні кошики зібрані в щитковидні суцвіття на кінцях стебел.\nУмови вирощування. Цей вид лугових рослин віддає перевагу сонячним місцям проживання, добре переносить недолік вологи. Стійка і невибаглива. Після кінця цвітіння &# 8212; обрізати.\nРозмноження. Насінням (посів навесні і восени), діленням куща (навесні і в кінці літа), сорнічает. щільність посадки &# 8212; 5 штук. на 1 м2.\nКрасиві лугові квіти\nУ цьому розділі можна ознайомитися з назвами лугових квітів і подивитися їх фото.\nМонарда (MONARDA). Сімейство ясноткових (губоцвітих).\nМонарди — красиві лугові квіти, які ростуть тільки в помірній зоні Північної Америки на сухих луках і в преріях. Це високі (до 120 см) дліннокорневіщниє багаторічники з прямим жорстким облиственим стеблом і розташованими на ньому ярусами дрібними запашними квітками в гроновидних суцвіттях. Вся рослина ароматно.\nмонарда двойчатая(M. didyma) &# 8212; квітки фіолетові в головчасте суцвіття.\nмонарда трубчаста(M. fistulosa) — вищий і тіньовитривалий вид.\nмонарда гібридна(M. x hybrida) — гібриди Монарда двійчаста і трубчастої.\nСорти з квітками світлими, майже білими:\nЗ рожевими квітками:\nЗ червоними квітками:\nУмови вирощування. Сонячні та напівзатінених місця з пухкими родючими грунтами, без застою вологи.\nРозмноження. Діленням куща (навесні) і насінням (посів під зиму). Багаторічна рослина, ділять і пересаджують через 5-7 років. щільність посадки &# 8212; 9 шт. на 1 м2.\nВикористовують у всіх типах квітників, оскільки монарда стабільно декоративна, виливає аромат, кущ добре тримає форму. Придатна для зрізання. Сухе листя використовують для ароматерапії.\nМаргаритка багаторічна(B. perennis) &# 8212; мініатюрне компактне рослина, яка росте в природі на вологих луках і лісових галявинах в Західній Європі і Малій Азії. У культурі &# 8212; це короткоживучий (3-4 роки), але швидко розростається за рахунок столонов багаторічна рослина з розеткою притиснутих до землі світло-зелених лопатчатої зимуючих листя.\nНад ними в травні-червні піднімаються численні квітконоси (висотою 10-20 см) з одиночним суцвіттям-кошиком. Сортів багато, але в даний час частіше вирощують махрові маргаритки з великими кулястими кошиками діаметром 5-7 см:\n-Цікаві помпонні сорти &# 8212; «Pomponnetta».\nумови вирощування. Це світлолюбна і вологолюбна рослина, в злегка притінених місцях цвіте триваліше. На сирих ділянках із застоєм вологи взимку випріває.\nУ дощове літо спостерігається другий рясне цвітіння &# 8212; в серпні.\nРозмноження. Насінням (посів навесні), діленням куща протягом усього сезону. Пересадка кожні 2-3 роки. щільність посадки &# 8212; 25 шт. на 1 м2.\nСоняшник (HELIANTHUS). Сімейство айстрових (складноцвітих).\nОпис цих лугових квітів знайоме всім: багаторічні соняшники &# 8212; високі (120-200 см) багаторічники з прямостоячими, облиственими стеблами, гіллястими вгорі.\nСтебла закінчуються невеликими жовтими кошиками діаметром 5-10 см. Цвітуть в кінці літа &# 8212; восени.\nСоняшник гігантський(H. giganteus) &# 8212; листя широколанцетні, шорсткі.\nСоняшник десятілепестний(H. decapetaius).\nСоняшник жорсткий(H. rigidus) &# 8212; цвіте пізніше інших видів, сорт «Octoberfest».\nСоняшник іволістний(H. saiicifoiius) &# 8212; з більш вузькими листям.\nСоняшник «Loddon GoLd» &# 8212; махровий.\nСоняшник «Triumphe de Gand»\n«SoLieL d’Or» &# 8212; напівмахрові.\nУмови вирощування. Сонячні місця з багатими нейтральними грунтами. Переносять недолік вологи.\nРозмноження. Насінням (посів навесні), діленням куща (навесні). Пересадка і ділення кожні 3-4 роки. щільність посадки &# 8212; 3-5 шт. на 1 м2.\nПосконник (EUPATORIUM). Сімейство айстрових (складноцвітих).\nВисокі (до 150 см) короткокорневищний багаторічники з вологих лук і лісових галявин Далекого Сходу і східних районів Північної Америки. Більшість з 600 відомих видів &# 8212; тропічні, і лише 5-6 видів ростуть в помірній зоні. Вони утворюють високі (120-150 см) кущі з жорстких прямих густообліственнимі стебел. Листя овальне, волосисті. Дрібні кошики в широких щитковидних суцвіттях, від світло-рожевих до фіолетових.\nпосконник плямистий(E. maculatum). сорт «Atropurpureum».\nstrong>посконник пурпурний(E. purpureum) — темно-рожеві суцвіття.\nпосконник зморшкуватий(E. rugosum) &# 8212; суцвіття палевого кольору, сорт «Chocolate» з темно-пурпуровими листям.\n—посконник Глена(Е. glehnii) &# 8212; рожеві квітки, цвіте раніше інших видів (в середині липня).\nпосконник пронзеннолистная(E. perfoliatum) &# 8212; луки сходу США.\nУмови вирощування. Сонячні або злегка притінення місця з вологими багатими грунтами, добре реагують на внесення торфу.\nРозмноження. Насінням (посів навесні) і діленням куща (навесні). щільність посадки &# 8212; 5 штук. на 1 м2.\nРатібіда (RATIBIDA). Сімейство айстрових (складноцвітих).\nБагаторічник сухих лугів і прерій заходу Північної Америки. Корінь товстий, стрижневою, листя ланцетні. Цікава кошик з жовтих язичкових квіток і високо видатної центральній частині з дрібних коричневих трубчастих.\nРатібіда колончатая(R. columnaria) &# 8212; висота близько 50 см.\nУмови вирощування. Сонячні ділянки з сухими піщаними грунтами.\nРозмноження. Насінням (посів навесні), сіянці зацвітають на 2-й рік. щільність посадки &# 8212; 12 шт. на 1 м2.\nВикористовують в складі змішаних квітників, особливо типу «природний сад».\nРудбекия (RUDBECKIA). Сімейство айстрових (складноцвітих).\nРослини луків і прерій Північної Америки. Невибагливі. У культурі цінуються їх суцвіття-кошики, завжди жовті, з опуклим чорно-коричневим центром. Коріння мочкувате, неглибокі; іноді утворюється кореневище.\nрудбекия блискуча(R. fulgida) утворює компактні, густообліственниє кущики висотою 40-60 см.\nкращий сорт «Goldsturm» &# 8212; цвіте рясно майже два місяці жовтими «ромашками», швидко утворює куртини.\nрудбекия красива(R. speciosa) &# 8212; малолетник (3-4 роки), кошики різнокольорові (жовто-коричневі).\nрудбекия розсічена(R. laciniata) — висота 100-200 см, швидко утворює зарості.\nсорт «Золота куля»( «Gold Quelle») — прекрасний стійкий багаторічна рослина.\nУмови вирощування. Сонячні та злегка притінення ділянки з багатими, пухкими, помірно зволоженими ґрунтами.\nРозмноження. Насінням (посів навесні), сіянці зацвітають на 2-й рік. Діленням куща (навесні). щільність посадки &# 8212; 9 шт. на 1 м2.\nГорець (POLYGONUM = PERSICARIA). Сімейство гречаних.\nВеликий рід (близько 150 видів), види якого ростуть по всій Землі: в степах, на луках, у горах, у воді. У них щільні ланцетні листя і кінцеві колосовидні суцвіття. У середній смузі Росії вирощують багаторічники.\nгорець споріднений(P. affine = Persicaria affinis) &# 8212; почвопокровний багаторічна рослина зі скель Гімалаїв, висотою 10-25 см, листя щільні, ланцетні, зимуючі, суцвіття з дрібних рожевих квіток.\nГірчак зміїний(P. bistorta = Persicaria bistorta) &# 8212; рослина вологих лук помірної зони Євразії з потовщеним клубнеобразно кореневищем, висота до 100 см, колос з рожевих квіток.\nГорець Розчепірений-таран(P. divaricatum) — висотою до 150 см, велика розлога волоть, стабільно декоративний вигляд.\nгорець Вейріха(P. weyrichii) &# 8212; рослина лугів Далекого Сходу, висотою 200 см, квітки білі в гроновидному суцвітті, утворює щільні зарості.\nГірчак Сахалінський(P. sachalinense) — висотою до 200 см, потужна рослина з довгим кореневищем, з луків Сахаліну, утворює зарості з облиствених великими овальними листям стебел, квітки білі в гроновидному суцвітті.\nгорець земноводних(P. amphibium) — висотою до 70 см, околоводной.\nУмови вирощування. Г. споріднений &# 8212; рослина сонячних ділянок з пухкими піщаними грунтами і помірним зволоженням, інші види віддають перевагу сонячним або злегка затінені місця з багатими вологими ґрунтами; м земноводний зростає в мілкій воді.\nРозмноження. Відрізками кореневища (в кінці літа) і літніми живцями. щільність посадки &# 8212; в залежності від розмірів рослини від 3 до 20 шт. на 1 м2.\nГорець споріднений використовують в рокарії, бордюрах; м зміїний &# 8212; в складі змішаних квітників, в групах «природний сад»; високі зарослевие горяни використовують для декорування заборів, будівель. Всі види цікаві для зрізання.\nЗолотарник, золота різка (SOLIDAGO). Сімейство айстрових (складноцвітих).\nБагаторічні високі кореневищні рослини вологих лук, лісових галявин Північної Америки. Види лугів Європи і Сибіру &# 8212; не декоративні. Кущі з прямостоячих жорстких облиствених стебел висотою 40-200 см. Свою назву ці лугові квіти отримали за забарвлення &# 8212; над кущами в кінці літа піднімаються великі волотисте суцвіття жовтий-золотих тонів. Вони складаються з дрібних кошиків (видали схожих на квітки мімози) і бувають як легкими, ажурними, так і щільними колосоподібними, зелено-жовтими або жовто-помаранчевими.\nЗолотарник найвищий(S. altissima). кореневище коротке, кущ щільний.\nЗолотарник гібридний(S. x hybrida).\nЗолотарник канадський(S. canadensis) &# 8212; висота 200 см.\nЗолотарник зморшкуватий(S. rugosa) &# 8212; висота 200 см, утворює зарості, волоті довгі, пониклі.\nУмови вирощування. Сонячні або злегка затінені ділянки з вологими глинистими багатими ґрунтами.\nРозмноження. Діленням куща (навесні або після кінця цвітіння восени). Швидко розростається, тому ділити потрібно через 4-5 років. щільність посадки &# 8212; 5 штук. на 1 м2.\nЕріофіллум (ERIOPHYLLUM). Сімейство айстрових (складноцвітих).\nЕріофіллум шерстистий(E. lanatum) — багаторічна трав’яниста рослина сухих лугів і прерій Північної Америки. Кущ досить щільний, з піднімають пагонами висотою 30-40 см.\nЯк видно на фото, ці лугові квіти мають узкорассеченние, густоопушенние листя, суцвіття &# 8212; золотиста «ромашка» діаметром близько 4 см.\nУмови вирощування. Сонячні ділянки з легкими, добре дренованих грунтами.\nРозмноження. Насінням (посів навесні), сіянці зацвітають на 2-й рік. Можливий розподіл куща навесні і в кінці літа. щільність посадки &# 8212; 9 шт. на 1 м2.\nБагаторічні кореневищні рослини, в основному з луків Північної Америки. Стебла жесткоопушенниє, численні, з простими овальними листям і великими ароматними квітками в гроновидному суцвітті або поодинокі. Розкрито вночі або в похмуру погоду.\nЕнотери Миссурийского(O. missouriensis = O. macrocarpa) &# 8212; висотою 20 см, що стелеться, з жовтими квітками.\nЕнотери красива(O. speciosa) &# 8212; висотою 50 см, малолетник з рожевими квітками.\nЕнотери чотирикутна(O. tetragona = O. fruticosa) &# 8212; висотою 90 см, квітки жовті.\nУмови вирощування. Сонячні ділянки з багатими, добре дренованих, провапнованих грунтами.\nРозмноження. Насінням (посів навесні), сіянці зацвітають на 2-й рік. Діленням куща (навесні і в кінці літа). щільність посадки &# 8212; 12 шт. на 1 м2.\nНизькі використовують в рокарії і бордюрі, високі &# 8212; в міксбордерах.\nЛилейник, красоднев (HEMEROCALLIS). Сімейство лілійних.\nВідомо близько 20 видів, в основному ростуть на луках в Східній Азії. Кущ великий, висотою до 100 см, з потужною глибокою кореневою системою (іноді утворюються короткі столони).\nЗверніть увагу на фото цих лугових квітів: листя енотери мечовидні, вигнуті; квітки воронкоподібні великі (до 12 см завдовжки), широко відкриті (в сонячну погоду), зібрані в волотисте суцвіття (від 10 до 40 квіток), живуть один день.\nЛилейник буро-жовтий(H. fulva) &# 8212; буро-жовті квітки і великий кущ.\nлилейник жовтий(H. lilioasphodelus) — яскраво-жовті квітки.\nлилейник малий(H. minor) &# 8212; самий посухостійкий вид з невеликим кущиком з вузьких злаковидних листя і суцвіттям з дрібних світло-жовтих квіток.\nлилейник Дюмортье(H. dumortieri) &# 8212; кущ компактний, квітки помаранчеві.\nлилейник Миддендорфа(H. middendorffii) &# 8212; квітки запашні помаранчеві.\nЛилейник лимонно-жовтий(H. citrina) &# 8212; відрізняється лимонно-жовтим квіткою витягнутої форми.\nлилейник гібридний(H. x hybrida) &# 8212; гібриди складного походження з квітками всіх забарвлень (крім блакитного і синього) і різного терміну цвітіння.\nВідомо 10 000 сортів, виділені групи: ранні (кінець травня-червень), середні (червень-липень), пізні (серпень-вересень); за забарвленням (однотонні, двоколірні, багатобарвні).\nЦікаві сучасні сорти з білими (палевими) квітками з «вічком» в зонах загального користування:\nлилейник «Radiant Greetings» &# 8212; «Вічко» коричневий на жовтому тлі.\n«Edna Jean» &# 8212; малиновий «вічко» на рожевому тлі.\nУмови вирощування. Сонячні (або злегка затінені) місця з багатими, нормально зволоженими ґрунтами.\nРозмноження. Діленням куща (один раз в 10-12 років) ранньою весною або в кінці літа.\nТрав’янисті багаторічники, що ростуть на луках і в преріях Північної Америки, утворюють щільні кущики висотою 50-80 см з шаблеподібних прикореневого ланцетового листя.\nКвітки трехлепестние, великі (діаметр 4-5 см), плоскі, в зонтикоподібне суцвіття. Цвітіння примірника тривалий, але не дружне, так як одночасно відкрито 2-3 квітки.\nтрадесканція Андерсона(T. x andersoniana) — гібрид.\nсорт «Innocence» &# 8212; майже білі.\n«Karminglute» &# 8212; червоні.\n«Leonora» &# 8212; темно-лілові.\n«Osprey» &# 8212; світлі з блакитною серединкою.\n«Charlotte» &# 8212; яскраві лілові.\nтрадесканція віргінська(T. virginiana) &# 8212; квітки рожево-фіолетові.\nтрадесканція Огайского(T. ohiensis) &# 8212; висота до 100 см, листя більш вузькі, лінійні, квітки синюваті в пучку, посухостійка.\nУмови вирощування. Сонячні місця з родючими, нормально зволоженими ґрунтами. Рослини невибагливі.\nРозмноження. Насінням (посів під зиму), сіянці зацвітають на 2-й рік. Діленням куща (навесні і в кінці літа). щільність посадки &# 8212; 12 шт. на 1 м2.\nВикористовують в квітниках будь-якого типу.\nФізостегія (PHYSOSTEGIA). Сімейство ясноткових.\nФізостегія виргинская(P. virginiana) &# 8212; високий (80110 см) багаторічна рослина з вологих лук Північної Америки. Швидко утворює зарості завдяки довгим ветвящимся кореневищам. Сильні щільні стебла покриті ланцетовими світло-зеленим листям. Суцвіття колосоподібне кінцеве, у виду &# 8212; бузкове.\n«Bouquet Rose» &# 8212; висотою 70 см.\n«Summer Snow» &# 8212; висотою 80 см, білі квіти.\nУмови вирощування. Сонячні або напівзатінених місця з багатими вологими ґрунтами.\nРозмноження. Насінням (посів навесні) і діленням куща (навесні і восени). щільність посадки &# 8212; 16 шт. на 1 м2.\nДобре виглядає окремими плямами під пологом рідкісних дерев, в складі квітників «природний сад», в змішаних квітниках (обмежувати розростання); на зріз.\nЛугові трави з фото, назвами і описом\nЗ фото лугових трав, їх назвою та описом можна ознайомитися далі.\nВеликі трави з луків Північної Америки. Прямі, вгорі гіллясті стебла покриті ланцетними листками. Великі квітки поодинокі або в пухкому щитку. За легендою назва цієї луговий трави дано по імені прекрасної Олени, дружини Менелая, що має такі ж прекрасні золоті кучері, як пелюстки геленіума.\nсорт «Altgoldrise» з жовтими в мазках крайовими квітками.\nгеленіум «Gartensonne» &# 8212; крайові квітки яскраво-жовті, серединні &# 8212; жовто-коричневі.\n«Katharina» &# 8212; крайові квітки темно-жовті, трубчасті — коричневі.\n«Moerheim Beauty» &# 8212; корзинка жовта.\n«Die Blonde» &# 8212; червоно-коричнева і ін.\nгеленіум Хупа(H. hoopesii) &# 8212; квітки оранжево-жовті, цвіте в червні, висота 40-50 см.\nУмови вирощування. Сонячні ділянки з пухкими садовими грунтами і хорошим зволоженням. щільність посадки &# 8212; 5 штук. на 1 м2.\nРозмноження. Ці лугові трави розмножуються навесні молодими розетками. Розподіл і пересадка кожні 3-4 роки.\nКореопсис (COREOPSIS). Сімейство айстрових (складноцвітих).\nБагаторічні трави з луків Північної Америки. Від щільного короткого кореневища відходять численні розгалужені стебла висотою 60-80 см, покриті листям.\nЯк видно на фото, ці лугові трави мають яскраві жовті суцвіття-кошики, схожі на ромашки.\nЧастіше за інших культивують кореопсис крупноцветковий(C. grandiflora) &# 8212; у нього перисторозсічені листя і великі кошики (діаметром до 6 см).\nсорт «Domino» -жовті з темним центром, висота 40 см.\n«Lous d» Or » &# 8212; напівмахрові, висота 90 см.\n«Sanrai» &# 8212; махрові квітки, висота 60 см.\nкореопсис мутовчатий(C. verticillata) &# 8212; відрізняється компактним, сферичної форми кущем і вузькими лінійними листками.\nсорт «Grandiflora» &# 8212; висота до 80 см.\nкореопсис «Zagreb» &# 8212; низькорослий (25 см) кущик.\nУмови вирощування. Рослини невибагливі, добре ростуть на будь-яких грунтах, на сонці і в півтіні.\nРозмноження. Насінням (посів навесні і під зиму). Сіянці зацвітають на 2-й рік. Можливий розподіл куща (навесні і в кінці літа). щільність посадки &# 8212; 9 шт. на 1 м2.\nРомен, поповник (LEUCANTHEMUM = CHRYSANTHEMUM). Сімейство айстрових (складноцвітих).\nКороткокорневищний трави луків Європи і Азії. Стебла прямі, малогіллясті, облистнені, заввишки 80-100 см. Листя цілісне. суцвіття &# 8212; великі кошики, розташовані на кінцях стебел. крайові квітки &# 8212; білі, серединні &# 8212; жовті.\nромен звичайний. або ромашка лугова(L. vulgare = Chrysanthemum leucanthemum) &# 8212; цвіте на початку червня.\nромен найбільший(L. maximum = Chrysanthemum maximum) &# 8212; цвіте з початку липня.\n«Little Princess» &# 8212; c великими кошиками.\n«Wirral Supreme» &# 8212; кошики махрові.\nУмови вирощування. Сонячні ділянки з родючим глинистої, нормально зволоженим грунтом.\nРозмноження. Насінням (посів навесні), сіянці зацвітають до осені, і діленням куща (ранньою весною і в кінці літа). рослина &# 8212; малолетник, тому поділ необхідно проводити кожні 3 роки. щільність посадки &# 8212; 9 шт. на 1 м2.\nГейхера (HEUCHERA). Сімейство камнеломкових.\nРослини сухих лугів, скель і прерій Північної Америки. Відомо близько 50 видів багаторічних трав. Гейхери утворюють щільний округлий невисокий (20-50 см) кущик з численних розеток. Листя округлі, з зубчастим краєм, на довгих черешках, зимуючі. У розпал літа над кущами піднімаються численні ажурні волотисте суцвіття з дрібних дзвонові квіток. Цвітуть довго і рясно. Насіння дозрівають у вересні.\nУ культурі використовується лише кілька видів:\n—гейхера американська(H. americana) &# 8212; листя сизуваті, квітки дрібні, зеленуваті, нечисленні.\nгейхера ворсиста(H. villosa) &# 8212; рослина сухих лісів з великими зеленими листками і пухкої мітелкою білих квіток.\nГейхера криваво-червона(H. sanguinea) — листя червонуваті, квітки рожеві або червоні в пухкої багатоквітковою волоті, цей вид &# 8212; основа більшості гібридів.\nгейхера мелкоцветковая(H. micrantha) &# 8212; відома своїм сортом «Palace Purple» з великими пурпуровими листям.\nгейхера трясунковідная(H. x brizoides) &# 8212; садовий гібрид.\nгейхера гібридна(H. x hybrida) — в останні роки отримані численні сорти з листям різних забарвлень (рожеві, сріблясті, червоні, коричневі, з кольоровими жилками і т. П.).\nОсобливо цікаві сорти:\n«Prince» &# 8212; з зеленими квітками і червоно-сріблястими листям.\n«Regina» — квітки коралового кольору.\n«Peter Veil» &# 8212; червоно-сріблясті листя з темними прожилками.\n«Plum Pudding» &# 8212; листя темно-червоні, гофровані.\nУмови вирощування. Сонячні та з невеликим затіненням ділянки з багатими нейтральними, помірно зволоженими ґрунтами.\nРозмноження. Діленням куща (навесні і в кінці літа). Види можна розмножувати насінням (посів навесні). Сіянці зацвітають на 3-й рік. Розподіл і пересадка кожні 4-5 років.\nщільність посадки &# 8212; 9 шт. на 1 м2.\nХоустона (HOUSTONIA). Сімейство маренових.\nНизькорослі (10-15 см) трави з вологих лук і скель сходу Північної Америки.\nсорт «Millard» s Variety » &# 8212; з яскраво-блакитними квітками.\nХоустона тімьянолістная(H. serpyllifolia).\nУмови вирощування. Ці багаторічні лугові трави воліють напівзатінених ділянки з вологими ґрунтами.\nРозмноження. Насінням і діленням куща (в кінці літа). щільність посадки &# 8212; 16 шт. на 1 м2.\nРослина конюшина луговий і його фото\nРослина конюшина луговий &# 8212; багаторічна рослина з трійчастого листям і квітками в головчасте суцвіттях. Зростає на луках помірної зони. Висота від 10 см у повзучих видів до 90 см у кущових. Хороші медоноси, покращують структуру ґрунту.\nсорт «Pentaphyllum» — листя зелено-пурпурові, квітки білі, висота 20 см.\n«Quadrifolium» — з чотирма листочками коричневого кольору, утворює килим.\nКлевер червоний(T. rubens) — висота 60 см, квітки лілово-червоні, зростає кущем.\nУмови вирощування. Сонячні місця з будь-якими ґрунтами. Невибагливий.\nРозмноження. Цей вид лугових трав розмножується насінням (посів під зиму), діленням куща (навесні і в кінці літа). щільність посадки &# 8212; 9-16 шт. на 1 м2.\nНизький конюшина утворює килимки, добре задерновивает грунт на схилах. Високі цікаві в змішаних квітниках, де покращують грунт.\nPrevious Postквіти півонії\nNext PostЦветы портулак


Щойно! Корбан закликав чотири міста готувати ешелоновану оборону! Росія може влаштувати “кинджальні удари” – Лампа\n5 Липня, 2022 4:49 am\nЩойно! Корбан закликав чотири міста готувати ешелоновану оборону! Росія може влаштувати “кинджальні удари”\nКерівник штабу оборони Дніпра Геннадій Корбан закликав Київ, Суми, Чернігів та Харків готувати посилену ешелоновану оборону. За його словами, РФ може атакувати північні кордони України у відповідь на її контрнаступ на півдні.\nПри цьому існує ризик ударів гіперзвуковими ракетами “Кинджал”, сказав Корбан у коментарі ЗМІ. Він зазначив, що загроза вторгнення в Київській, Чернігівській, Сумській та Харківській областях нікуди не зникла.\n“У той момент, коли Збройні сили України почнуть контрнаступ на півдні країни, росіяни можуть відповісти “кинджальними ударами” з півночі”, – сказав Корбан.\nДо цього моменту необхідно підготуватися, вважає він.\nКорбан додав, що за зміцнення кордонів на півночі відповідає місцева влада та адміністрація, проте вони зараз чомусь не займаються своїми прямими обов’язками.\n“Мені ж ніхто не вказує, де рити окопи і що конкретно потрібно робити, щоб зміцнюватися, але ж ми все це робимо. А якого біса керівники північних областей нічого не роблять для будівництва рубежів і фортифікації? Вони роблять мости, дороги присипають, а потрібно копати оборонні споруди. Встигнемо ще з мостами”, – заявив він.\nКерівник штабу оборони Дніпра зазначив, що нинішні ініціативи місцевої влади важливі, проте війна “нікуди не поділася”. За його словами, зараз слід створювати професійні рубежі, узгоджені з Генеральним штабом ЗСУ.\n“Потрібно займати висоти та пристрілюватися”, – сказав Корбан.\nІснує загроза ударів гіперзвуковими ракетами “Кинджал”, вважає Корбан\nPrevious: Українці в мережі масово скаржаться, що не можуть повторно в’їхати до Польщі: що сталося\nNext: Щойно! Стало відомо! Контрнаступ наших. Фантастичні воїни ЗСУ вибивають рашuстів. Ворог панічно біжить


«Кардинал» – Грінченко-інформ\nТепер його, спарованого з морозом, можна зривати… Я рву, а мати внизу тримає великий кошик, сплетений з верби нашим сусідом (за півлітру самогонки)…\n«Кардинал», після «шлюбної ночі» зі шпарким морозцем, має нарочитий мускатний смак. Смак якоїсь загадковості і таємничості. Тужаві виноградини у цей перший день після першого морозу мають такий баланс терпкого і солодкого, що від того соку, від того вина почуваєшся насправді… кардиналом, і на якусь мить губиться час, простір, епоха, і ти ніби не тут, не в українському селі, не в цій державі, де в королях Арсеній чи Петро, а там, де п’є таке ж вино Людовик…\nАле сік маминого «Кардиналу» діє недовго…\nА ще стоїть перед очима кущ взятих морозом жоржин. Їхні бордові голови мертво схилилися, але я знаю, що вони ще довго так стоятимуть, і мати їх зумисне не стинатиме, бо крепко любить…\n…Після того «Кардиналу» уже в міській зйомній квартирі я довго не можу заснути… Це місто мені чуже. Хочу назад, у село, у ті мускатні запахи й смаки. Але натомість плутаюсь у віртуальній павутині. І там, на Фейсбук-сторінці мого приятеля, знаходжу раптом, ніби якусь віддушину, ніби суголосся…\nІ не відомо, що їх налякало.\nА на живих уваги не звертає…\nТо із Фейсбук-сторінки Сергія Пантюка…\nЯ читаю й перечитую знов і знов ці дві строфи і думаю: як ото люди знають? Пантюк – про рими і їхню магічність, а моя мама – про виноград, що зветься не абияк, а – «Кардинал». Якому неодмінно треба «шлюбної ночі» із першим морозом.


Відколи Московський патріархат почав приховувати своє підпорядкування – пригадав релігієзнавець » МІА Вектор Ньюз\nВектор Ньюз » НОВИНИ » Політика та право » Відколи Московський патріархат почав приховувати своє підпорядкування – пригадав релігієзнавець\nУ 2007 році Церква провела соціологічне дослідження, після чого стало зрозуміло, що додаток «Московська патріархія» зменшує популярність і підтримку Церкви у 2-3 рази.\nЦе зауважив релігієзнавець Олександр Саган в ефірі програми «Перші про головне. Коментарі» на телеканалі ZIK.\n«У жовтні 2016 року в українському парламенті з’явився законопроект №5309 щодо перейменування церкви, і до грудня 2017 року ми вже більш як рік мали гарячі дискусії на цю тему. Відповідно Архієрейський собор Московського патріархату врахував ці дискусії та вніс до свого статуту уточнення, що центр Церкви знаходиться в Києві, хоч і підпорядковується вона Москві.\nАле ця фраза насправді не несе в собі юридичного навантаження, оскільки українські законотворці внесли чіткі критерії, за якими потрібно визначати, що центр церкви знаходиться за кордоном», – пояснив Олександр Саган.\nВін зауважив, що до 2007 року Церква офіційно називалася УПЦ МП – це зазначалося і в статутах, і на храмах. Але потім вони змінили свою політику.\n«У 2007 році Церква провела соціологію, після чого зрозуміли, що додаток «Московська патріархія» зменшує її популярність і підтримку в 2-3 рази. Відтак були внесені зміни до статуту, які держава Україна чомусь затвердила.\nТому сьогодні до українського законодавства повертається норма, яка фактично існувала до 2007 року. І сьогодні в Церкви немає аргументів, щоб спростувати цей закон. Відтак, через чотири місяці Московський патріархат або вносить зміни до своїх статутів і назви, або втрачає чинність свого статуту чи статус юридичної особи», – підсумував Олександр Саган.\nЯк повідомляли, Верховна Рада зобов’язала УПЦ МП зазначити в назві приналежність до РПЦ.\n» Нардеп пояснив, як має називатися УПЦ МП після створення помісної церкви


Кабели Micro USB, Apple Lightning и Type-C - LINUX для юзеров\nдодому Кабели Micro USB, Apple Lightning и Type-C\nКабели Micro USB, Apple Lightning и Type-C\nЗаряджати гаджети, з’єднувати їх між собою, зі стаціонарними комп’ютерами, фото — і відеокамерами, периферією доводиться щодня. Для передачі даних передбачені бездротові та дротові порти. Останні оснащені роз’ємами певного формату. Для стикування мобільних пристроїв застосовується USB кабель, іншими словами – перехідник-адаптер. Ми пропонуемо Кабели Micro USB, Apple Lightning и Type-C\nВін рятує, коли потрібно підключити до стаціонарного ПК флешку. Без кабелю доводиться лазити під стіл і рухати системник, оскільки порт часто розміщують позаду. Також адаптер корисний, коли потрібно винести модем в те місце, де сигнал найсильніший, а не прив’язувати до комп’ютера. Крім того, перехідник використовують замість зарядного пристрою – при синхронізації з комп’ютером відбувається зарядка смартфонів, планшетів або інших гаджетів.\nВід якості і параметрів цього аксесуара залежить стабільність і сила сигналу. Трапляється, що гаджет «не бачить» підключений шнур або зв’язок раптово зникає. Це відбувається із-за неякісного або неправильно підібраного перехідника. Тому, перед тим як купити товар, важливо розібратися в характеристиках usb кабелів.\nСтандарту, або формі роз’єми: Type-Type A і-B, Type-C.\nПорт використовується для підключення мишок, флешок. Профіль роз’єму B залежить від пристрою, для якого він призначений. Стандартний дріт має на одному кінці роз’єм A, на другому – B. Type-C – симетричний і тонкий. Завдяки цьому його розміщують на бічних сторонах корпусу ультратонких девайсів.\nРозміром: стандартний, міні, мікро юсб кабель. Ці типи реалізовані в роз’ємах Type-A і Type-B. Розмір порту C порівняємо з micro-B.\nДовжині: чим вона більше, тим сильніше згасає сигнал і падає його швидкість. Краще купувати перехідники до 3 м.