WikiZero - Українська повстанська армія\nГоловною метою створення УПА стало об'єднання розрізнених збройних груп націоналістів під керівництвом ОУН (б). Офіційною датою створення УПА вважається 14 жовтня 1942 року, коли польовий командир Сергій Качинський (псевдо «Остап») сформував перший відділ УПА в місті Сарни, хоча деякі історики вважають цю дату умовно пропагандистською та переносять період заснування приблизно на півроку вперед. У 1943 році загони ОУН (б) почали офіційно іменуватися «Українською повстанською армією». Ряди УПА поповнювалася за рахунок добровольців з числа ідейних націоналістів, перебіжчиків з допоміжної поліції, дезертирів з Червоної Армії.\nСвоїм головним завданням УПА декларувала підготовку потужного повстання, яке має розпочатися в сприятливий для того часу момент, коли СРСР і Німеччина виснажать один одного в кровопролитній війні, а потім створення самостійної єдиної української держави, яке повинно було включати в себе всі етнічні українські землі. Крім українців, яких була переважна більшість, в складі УПА воювали євреї, росіяни та інші нацменшини.\nУПА діяла до 1954 року, коли активні її дії припинено, а окремі вогнища спротиву продовдувались впродовж 1950-1960-х років. З 1943 по 1950 роки Головним Командиром УПА був генерал Роман Шухевич, з 1950 по 1954 рр. — Василь Кук.\n5.2 УПА та збройні формування ОУН (м) і Бульби-Боровця\n5.3 УПА та німецькі війська\n5.4 УПА та радянські партизани\n5.5 УПА та Червона армія\nЗа оцінками сучасних українських істориків, на кінець 1939 року налічувалося 8-9 тис. членів ОУН. Частина України була окупована Червоною Армією, а інша — вермахтом. ОУН на чолі з Андрієм Мельником вважала, що потрібно робити ставку на Третій рейх, а інша частина, на чолі з Бандерою — що треба створювати збройне підпілля і бути готовими до партизанської війни, в тому числі і з нацистами. Обидві частини організації погоджувалися, що СРСР — головний ворог. ОУН під проводом С. Бандери почало готувати повстання в Галичині та Волині.\nОунівці підтримали частини 17-ї армії вермахту під час взяття Львова. Перестрілки з підрозділами Червоної армії тривали до 28 червня. Перед відступом з міста, співробітники НКВС розстріляли дві з половиною тисячі політв'язнів, які перебували у в'язницях «Бригідки», на Лонцького та Замарстинівській тюрмі. Серед розстріляних був і брат Романа Шухевича. Першим в Львів увійшов батальйон «Нахтігаль», який знаходився в складі полку абверу «Бранденбург-800» і був укомплектований переважно з членів ОУН (б). У місті солдатами підрозділу були взяті під охорону ключові точки міста — електростанція, вокзал, радіостанція, водонапірні башти та інші об'єкти.\n30 червня 1941 року у Львові на багатотисячному мітингу в присутності кількох німецьких генералів ОУНР був проголошений «Акт відродження Української держави», створений уряд на чолі з Ярославом Стецьком. Ядром армії нової держави повинен був стати створений 25 лютого 1941 року з санкції керівника абверу адмірала Вільгельма Канаріса «Український легіон». У оунівських документах це формування фігурує під назвою ДУН (Дружини українських націоналістів), що складалися з групи «Північ» (батальйон «Нахтігаль» під керівництвом Романа Шухевича) і групи «Південь» (батальйон «Роланд» під керівництвом Ріхарда Ярого).\nСтавлення німецького керівництва до ОУН було суперечливим. Військова розвідка, абвер, готова була підтримати ОУН. Адмірал Канаріс вважав, що лише при «створенні Української держави можлива перемога німців над Росією». Абвер дозволив готувати групи ОУН в своїх навчальних таборах. Він виділив ОУН 2,5 млн марок. За це ОУН постачали абвер інформацією про СРСР: про частини Червоної Армії і внутрішні війська НКВС, їх озброєння, дислокації, чисельність, командний складі, місця проживання сімей командирів, про військові об'єкти.\nСпроба створити власну державу викликала незадоволення Гітлера. Він зажадав негайно знищити «змову українських самостійників». 5 липня в Кракові був заарештований Бандера, 9 липня у Львові — Ярослав Стецько. Бандера постав перед берлінськими чинами, де від нього зажадали публічного скасування «Акту відродження». Не добившись згоди, Бандеру помістили до в'язниці, а через півтора року — в концтабір Заксенхаузен, де він утримувався до 27 серпня (за іншими джерелами — до 28 вересня або грудня) для 1944 року. І після звільнення Бандери він категорично не пішов на співпрацю і відмовився зробити ОУН і УПА союзниками Рейху у війні проти СРСР.\nПід час перебування в містечку Юзвін військовослужбовці батальйону «Нахтигаль» дізналися про арешти Бандери і Стецька. У ситуації, що склалася Шухевич направив на адресу верховного командування збройних сил Вермахту лист, в якому вказав, що в «результаті арешту нашого уряду і лідера легіон не може більше перебувати під командуванням німецької армії». 13 серпня 1941 «Нахтигаль» отримав наказ передислокуватися в Жмеринку, де на залізничному вокзалі солдат роззброїли (зброю повернули в кінці вересня), залишивши при цьому особисту зброю офіцерам. Після цього під охороною німецької жандармерії їх перевезли до Кракова, а потім в Нойхаммер (сучасний Свентошув в Польщі), куди батальйон прибув 27 серпня.\n21 жовтня 1941 року «Нахтигаль» і «Роланд» були об'єднані в один підрозділ. До кінця жовтня 1941 року утворений таким чином «Український легіон» в складі близько 650 осіб було перебазовано до Франкфурта-на-Одері, де з 25 листопада ц.р. його членами почалося укладання індивідуальних контрактів на службу в німецькій армії строком на 1 рік — з 1 грудня 1941 по 1 грудня 1942 р.\nУспіхи німецької армії і швидке просування на схід до середині вересня 1941 року стали приводом для Гітлера остаточно відмовитися від ідеї появи «незалежної української держави». До найбільш активним членам ОУН (б) в Генерал-губернаторстві були застосовані репресії. Починаючи з вересня 1941 року гестапо почав масові арешти учасників похідних груп. Арешти проходили в багатьох містах України. У жовтні в Миргороді був заарештований і розстріляний лідер Східної похідної групи ОУН — Микола Лемик.\nРепресії проти членів ОУН з боку Німеччини тривали і в 1942 році. У лютому-березні у Бабиному Яру було розстріляно 621 членів ОУН(м), серед яких відома українська поетеса Олена Теліга. У липні 1942 р. була розгромлена київська референтура ОУН(б), а її керівник Дмитро Мирон («Орлик») загинув при арешті. У жовтні-листопаді 1942 було арештовано гестапо і страчено 210 членів ОУН(б). У грудні 1942 р. було арештовано 18 активістів львівської референтури ОУН(б), серед яких члени проводу ОУН(б) Старух Ярослав і Климів Іван, який був замордований у гестапо.\nДо кінця березня 1942 «Український легіон», де Роман Шухевич був заступником командира, був направлений до Білорусі в ведення 201 охоронної дивізії поліції і СД. За 9 місяців перебування на тимчасово окупованій території Білоруської РСР, за власними даними, «Український легіон» знищив понад 2000 радянських партизан, втративши 49 чоловік убитими і 40 — пораненими.\n1 грудня 1942 року закінчився термін річного контракту військовослужбовців «Українського легіону», однак, ніхто з них не погодився підписати новий контракт. Після чого підрозділ було розформовано, а його колишніх солдатів і офіцерів почали перекидати назад до дистрикту Галичина Генерал-губернаторства.\nПерші загони під назвою УПА—"Поліська Січ" створив з початку німецько-радянської війни отаман Тарас Бульба-Боровець в Олевському районі на Поліссі (див. «Олевська республіка»). В Сарненському районі в селі Немовичі 28 червня 1941 року він видав свій наказ під № 1 про початок боротьби з більшовиками, які декілька років раніш, разом з німцями, окупували Польщу. Ці загони діяли незалежно від німців проти решток розбитих радянських військ. Із кінцем 1941 року німці змусили Бульбу ліквідувати УПА—"Поліську Січ", після чого він перейшов у підпілля з частиною своїх підлеглих — і створив нову повстанську формацію для боротьби проти німців і радянських партизанів, спершу під подібною назвою, а згодом як Українська Національно Революційна Армія (УНРА). Загони Т. Бульби-Боровця підпорядковувались Уряду Української Народної Республіки в екзилі. З Бульбою співпрацювали члени ОУН під керівництвом А. Мельника, у яких були свої військові табори на півдні Крем'янеччини та Володимирщини.\nЗ осені 1942 року почали паралельно створюватися збройні загони ОУН (б) на Поліссі й Волині, котрі також прийняли назву «УПА». Ці загони 18 серпня 1943 роззброїли УПА—"Поліська Січ" Тараса Бульби: деякі члени останньої увійшли до нової УПА, яка, спираючися на мережу ОУН на північно-західних українських землях, набирала розмаху. Її організаторами були провідні члени ОУН: Дмитро (Роман) Клячківський, Ростислав Волошин, Яків Бусел. Першим командиром УПА став Клячківський (псевдо «Клим Савур»), а шефом штабу — полковник УНР Леонід Ступницький («Гончаренко»), начальником оперативного відділу став полковник УНР Микола Омелюсік. Місцем постою командування УПА стала Костопільщина. Створення УПА як збройної армії, яка бореться за звільнення України з-під влади окупантів, було швидше ініціативою місцевого Проводу ОУН на ПЗУЗ, ніж проведенням лінії Проводу ОУН на чолі з Миколою Лебедем, який негативно ставився до виникнення на Волині УПА і, по всій видимості, на початку 1943 року не зовсім контролював ситуацію, яка склалась там.\nНаприкінці 1942 року у Львові зібралася «військова конференція бандерівського ОУН», на якій було прийнято рішення про прискорення роботи по створенню збройних формувань ОУН. У підсумковому документі також наголошувалося, що «все боєздатне населення повинно стати під прапори ОУН для боротьби проти смертельного більшовицького ворога».\nМикола Лебедь, який керував ОУН (б) під час відсутності Бандери, вважав передчасним початок збройного виступу в зв'язку з неготовністю підпілля до масового повстання (нестача зброї, командних кадрів та ін.). Незважаючи на це більшість присутніх виступили за початок активних дій. Але заклики Михайла Степаняка (керівник ОУН в Дистрикті Галичина) до розгортання широкомасштабного збройного повстання проти німецьких окупаційних органів не знайшли спільної підтримки. Більшість членів конференції підтримали Романа Шухевича, на думку якого воювати треба було насамперед проти радянських партизан і поляків. Боротьба ж проти нацистів — другорядна та повинна мати пасивний і оборонний характер. На цю боротьбу покладалася ще одне важливе завдання: видобуток зброї, спорядження та боєприпасів. На третій конференції ОУН (б) були остаточно вирішені питання створення УПА та визначено головні вороги українського визвольного руху (нацисти, поляки і більшовики). У лісах на той час уже діють загони Тараса Боровця. Вони не підкоряються УПА, тому що не бажають брати участь в етнічних чистках проти польського населення і підкорятися Бандері.\nРяди майбутньої УПА в період з 15 березня по 4 квітня 1943 року поповнило від 4 до 6 тисяч членів української допоміжної поліції. Цікавий факт, що дезертири з допоміжної поліції часом вбивали і націоналістів, які залишилися вірними німцям, в основному членів ОУН (м) — мельниківців. Як наприклад, бійці 109-ого батальйону переходячи на сторону УПА в березні 1944 року, вбили 200 своїх колишніх товаришів.\nУ 1943 році на Волині існували цілі повстанські «республіки» УПА — території, з яких були вигнані німецькі війська. Прикладом однієї з таких «республік» була Колківська. Вона проіснувала з весни по жовтень 1943 року, коли була розгромлена німецькою армією. Подібна республіка існувала з весни по осінь 1943 року в селі Антонівці Тернопільської області. Ще одна повстанська «республіка» «Січ» існувала в Свінарінскіх лісах. З 1944 року існували такі «республіки» і в Галичині.\nУ 1943 році після III надзвичайного Великого збору ОУН (на якому було прийнято рішення про «стратегії боротьби на два фронти — проти московського і німецького імперіалізму») почалася масова «добровільно-примусова» мобілізація чоловічого населення в районах, контрольованих УПА.\nНімці робили спроби знищити УПА масовими акціями (найвідоміша з них — наступ генерала фон дем Баха) і засобами пропаганди: у німецьких листівках, скиданих з літаків на територію контрольовану УПА, названо УПА «спільниками Москви». За версією УПА, у травні 1943 у засідці УПА загинув керівник «штурмових відділів» (СА) В. Лютце, а влітку 1943 відбувся ряд боїв і сутичок із німцями, як наприклад, успішний наскок УПА на місто Камінь-Каширський. З кінцем 1943 влада німців була обмежена — і місто залишено поляками, решту території контролювала УПА. Одночасно УПА частково очистила терени Рівненської, Волинської та Житомирської областей від радянських партизанів, а рейди УПА поширилися і на частини Київщини та Кам'янець-Подільщини. За радянськими джерелами, українські національно-повстанські частини діяли і на Чернігівщині, і на Кіровоградщині. Спротив ОУН діяв і на Полтавщині в 1941—1944 роках.\nУ період з 15 березня по 15 квітня 1943 р. в лави УПА переходить більше 4000 членів українських «шуцманшафтів». Варто відзначити, що в цей період в УПА брали кого попало, включаючи навіть тих українських поліцейських, які раніше здійснювали страти заарештованих гестапо оунівців.\nУ квітні розгортаються 5 куренів УПА. 27 березня 1943 року сили УПА розбили німецьку в'язницю в Ковелі, звільнивши всіх політичних ув'язнених і військовополонених. До кінця березня 1943, силами УПА, були знищені німецькі в'язниці в Кременці, Дубному, Ковелі, Луцьку і Горохові, а також концтабір у Любачевське. У звіті німців від 4 квітня, 1943 роки вказано, що райони в межах Кременець — Ковель — Костопіль — Рівне захоплені силами українських повстанців.\nТреба сказати, що німецькі війська і радянські партизани були тільки двома з трьох супротивників УПА. Третім була Польща. Причиною боротьби УПА проти польських збройних формувань було традиційне українсько-польське суперництво в Галичині та на польських землях, де проживали етнічні українці. З серпня 1943 акції польських військових формувань поширилися на райони Галичини і Волині. Тільки 13‑14 березня 1944 року аковці дотла спалили 14 українських сіл, убили 1,5 тисячі осіб.\nУпродовж осені 1943 і в 1944 головне командування УПА досягло порозуміння про нейтралітет як із розміщеними в Україні частинами угорської армії, так і з румунами, про взаємовизнання боротьби цих народів за незалежність.\nУПА також прагнули знайти контакти і з представниками інших націоналістичних рухів, що борються проти більшовиків. При цьому українські націоналісти не були аж надто розбірливими у визначенні учасників антирадянського фронту. До них вони відносили все антибільшовицькі і не націонал-соціалістичні сили, включаючи румунську залізну Гвардію на чолі з Хорією Сімой. Згідно зі свідченнями Михайла Степаняка, ОУН ще раніше налагоджувала зв'язок з четниками і залізно-гвардійцями. У приклад протибільшовицької боротьби народів, які борються «проти московського ставленика Тіто», українські націоналісти приводили сербів і хорватів, четників і усташів, які як відомо, конфліктували між собою. Однак українським націоналістам це абсолютно не заважало, оскільки їх основною метою було знайти підтримку якомога більшої кількості антибільшовицьких режимів. З лютого 1945 року навіть Армія Крайова, з якою УПА раніше жорстоко ворогувала, наводилася як приклад національної протибільшовицької боротьби «поневолених народів».\nНа переломі 1943—44 УПА була найчисленнішою за весь час свого існування, об'єднуючи не менше 40 000 осіб, у тому числі й підпільні кадри ОУН. Згідно з даними командира УПА — Євгена Басюка — 60 % старшин і стрільців були галичанами, 30 % — волинянами і поліщуками, і лише 10 % — жителями Наддніпрянщини. У той же час, радіограма партизанського загону Сабурова 15 лютого 1944 свідчила: «40 відсотків складу УПА на є українцями. Серед них оголошувалися інгуші, осетини, черкеси, турки, частково росіяни».\n27 січня 1944 Дмитро Клячківський стає командиром УПА-Північ, а Роман Шухевич — головнокомандувачем УПА. УПА-Схід так і не була остаточно створена, оскільки швидке настання Червоної армії на рубежі 1943—1944 рр. позбавила змоги створити більш потужні повстанські структури в цьому окрузі.\nВлітку 1944 року склад УПА відчутно поповнюється за рахунок дивізії «Галичина», розбитою під Бродами (до 3000 бійців). Створенню цієї дивізії з самого початку активно противилася ОУН (б), протестуючи проти мобілізації найактивніших національних елементів німецькою стороною, але пізніше навички бійців поваленої дивізії відчутно допомагали УПА.\nУПА також продовжувала розширюватися територіально. У липні 1944 року була створена Буковинська Українська Армія Самооборони (БУСА), яка на той момент налічувала 800 осіб. Незабаром БУСА була реорганізована, ставши частиною УПА.\nВосени 1944 німецькі власті випустили з концтабору Заксенгаузен Степана Бандеру і Ярослава Стецька з групою раніше затриманих діячів ОУН (б). Німецька преса публікує численні статті про успіхи УПА в боротьбі з більшовиками, називаючи членів УПА «українськими борцями за свободу». Згідно зі свідченнями Отто Скорцені, восени того ж року ізольовані групи німецьких солдатів приєднуються до загонів ОУН-УПА і за пропозицією УГВР стають керівниками навчальних таборів і військових училищ УПА. Для поставок озброєнь і спорядження організовується «повітряний міст», за яким з Німеччини в райони дій ОУН-УПА на окупованих німецькими військами територіях перекидаються діячі ОУН (б) і німецькі диверсанти.\nДля знищення УПА більшовики спершу застосували масові фронтальні бої й сутички. Так, в одній з перших таких операцій на початку 1944 року брали участь навіть війська 1-го Українського фронту, але ефект від таких масштабних заходів був невеликим. На це було кілька причин: по-перше, психологічний вплив упівців на червоноармійців, що сприяло моральному розкладанню останніх; по-друге, неефективність використання солдатів Червоної Армії проти націоналістичного руху; по-третє, недооцінювання можливостей і сил ОУН-УПА. Заходи по зачистці районів дислокації УПА зазвичай проводилися без попередньої розвідки і без продуманого плану, внаслідок чого облави і прочісування не приносили належних результатів. Радянські війська зіткнулися аж ніяк не з розрізненими бандами, як вони вважали, а з потужною бойовою організацією, що має жорстку структуру.\nАле незабаром радянський уряд змінив тактику. В хід пійшли війська НКВС. На відміну від червоноармійців вони були більш дисципліновані, краще озброєні і підготовлені. Проти УПА спочатку застосовувалися облави, як наприклад, у квітні 1944 триденний бій під Гурбами на Крем'янеччині з участю близько 30 000 вояків, у жовтні того ж року битва під Лещавою-Горішньою та зимою 1944—45 у Карпатах. Далі для поборювання УПА радянський уряд кинув навіть кілька дивізій військ НКВС. Узимку 1945—1946 в Карпатах було влаштовано велику блокаду з розташуванням військ НКВС по селах з метою не допустити допомоги населення загонам УПА та підпіллю. Для боротьби з УПА більшовики вербували з місцевого населення так званих «стрибків». До листопада 1944 року було сформовано 203 винищувальних батальйони (27 796 бійців) і 2997 груп сприяння (27 385 членів). До кінця 1944 року в західних областях налічувалося 212 винищувальних батальйонів (23 906 бійців) і 2336 груп сприяння (24 025 членів). НКВС-МВС застосовували також різні методи провокації: створення фальшивих загонів УПА — спецгруп НКВС, поширення затруєних ліків й інфекційних недуг та інше. Одночасно керівники уряду УРСР та КПУ зверталися з закликом до вояків УПА складати зброю («з повиною») за ціну помилування. Тих, хто погоджувався, НКВС включало до частин для боротьби з УПА, а згодом їх судили й висилали до концтаборів. Відомі сім таких урядових звернень, останнє з датою 30 грудня 1949. Про дії підпілля, включно з місцевими зверненнями, повідомляла радянська преса до середини 1950-х років.\nОсобливу роль у 1944—47 відігравали частини УПА Посяння, Холмщини та Лемківщини на кордонах Польщі: спершу група «Сян», а згодом Закерзонський край з командиром-полковником М. Онишкевичем (Орест) та тереновим провідником ОУН Я. Старухом (Стяг). Їхнім завданням було протистояти польським комуністичним органам та шовіністичним елементам польського суспільства, які тероризували українське населення, та протидіяти примусовому виселенню українців. Для боротьби проти УПА польський уряд створив навесні 1946 оперативну групу «Ряшів», складену з частин двох дивізій. Бої, що тривали до жовтня, з огляду на розпорошення загонів УПА в терені та систему замаскованих бункерів, не дали бажаних для уряду наслідків. У березні 1947 загинув під час засідки УПА заступник міністра оборони генерал Кароль Сверчевський, а наступного місяця польський уряд створив оперативну групу «Вісла» під командуванням генерала С. Моссора. Група, що мала знищити УПА на Закерзонні, складалася з кількох дивізій піхоти, технічних полків, літунської ескадри і частин міліції, разом 17 350 вояків. Водночас польський уряд домовився з урядами СРСР і УРСР про спільний наступ на УПА: УРСР виставила у вересні 1947 на кордон з Польщею 13 600 вояків, аналогічно біля кордону було сконцентровано численні радянські з'єднання. Тим часом УПА Закерзоння мала 17 сотень (дещо понад 2 000 вояків), а підпільна мережа та самооборонні загони населення близько 4 000 осіб.\nОперація «Вісла» почалася 28 квітня 1947 і тривала до жовтня 1947. За чей час майже все українське населення виселено в основному у північні воєводства Польщі. У важких багато-місячних боях УПА й збройне підпілля понесли або важкі людські втрати, або були розбиті й розпорошені. З літа 1947 УПА почала залишати Закерзонський край; одні подалися в УРСР, інші — рейдами до західної Німеччини й Австрії, де дісталися американської окупаційної зони (близько 400 осіб). Невеликі групи діяли на опустілому Закерзонні (так званому «дикому полі») ще до осені 1953.\nЗа даними 4-го відділу МГБ УРСР, в 1944—1956 рр. під час боротьби з українським націоналістичним підпіллям, загинуло 155 108 бойовиків УПА і підпільників ОУН, з яких 1 746 загинули в східних областях України. 200 тисяч були взяті в полон. Під загрозою репресій і моральним тиском з'явилися з повинною 76 753 повстанця. Очевидно, що репресіям (зокрема, вислання в Сибір) піддавалися і мирні жителі, що надавали допомогу УПА.\nЗа радянськими джерелами в 1944-56 роках на території західних областей України повстанці здійснили 14 424 диверсійно-терористичні акти, в результаті загинули 30676 радянських громадян, серед них 687 співробітників НКДБ-МДБ, 1 864 співробітника НКВД-МВС, 3 199 військовослужбовців внутрішніх прикордонних і збройних сил, 2 590 бійців винищувальних батальйонів; 2 732 представників органів влади, 251 комуніст, 207 комсомольських працівника, 314 голів колгоспів, 15 355 колгоспників і селян, 676 робітників, 1 931 представників інтелігенції, 860 дітей, людей похилого віку і домогосподарок.\nУПА формувалася з багатьох соціальних верств суспільства. Там були присутні селяни (становили найбільшу прошарок в УПА), робочі, інтелігенція. Основу УПА складали колишні легіонери розформованих спецбатальйонів Нахтигаль і «Роланд», 201-ого шуцманшафт-батальйону, а також члени української допоміжної поліції.\nВ основному весь склад УПА, що був партизанським військом переховувався у криївках —військово-оборонних та господарських спорудах розташованих під землею. Всього за час існування УПА було споруджено 10 тисяч криївок.\nЗагальна кількість бійців УПА різними джерелами оцінюється по-різному. Для російських і польських характерно применшення (до 10-20 тисяч быйців), Для націоналістично українських — сильне перебільшення (від 200 до 500 тис.).\nДеякі дослідники вважають і число 100 тис. cильно заниженим, що підтверджують оприлюднені президентом України Віктором Ющенком радянські документи. За даними НКВС УРСР, за період з лютого 1944 по січень 1946 як результат боротьби з УПА — 103 313 повстанців було вбито, 110 785 — затримано, 15 959 — заарештовано, ще 50 тис. прийшло з повинною, що в загальному становить 280 тис. чолловік. Врахувавши те, що в це число потрапили люди, не причетні до діяльності УПА, все одно чисельність УПА була значно більше 100 тисяч чоловік. Посилаючись на радянську статистику, за останніми підрахунками ряду українських істориків, військову службу в УПА в 1942—1954 роках пройшло понад 400 тисяч осіб.\nНа території Генерал-губернаторства (Холмщина, Підляшшя) в боях з аківцями з осені 1943 УПА діяла спільно з підрозділами дивізії СС «Галичина».\nУ 1945 році відбулося кілька зустрічей між представниками АК-WIN і ОУН-УПА. Вони проходили в різних місцях, і після угод з обох сторін вони часто закінчувалися укладанням домовленостей. У другій половині 40-их років збройні загони «Свободи і Незалежності», кістяк якої складали колишні АКівці, провели спільно із загонами УПА кілька збройних операцій на сході Польщі, найвідомішою з яких був напад 28 травня 1946 року на Грубешів.\nЗбережені документи УПА містять згадки про дрібні бойові зіткнення з німцями, при цьому відсутня інформація про битви з великими силами вермахту. Остаточне рішення про виступ проти німецьких окупантів ОУН-Б прийняла на III конференції 17-21 лютого 1943. До другої половині 1943-го збройні загони ОУН-Б і УПА взяли під контроль значну частину сільських територій округу Волинь і Подолія райхскомісаріату Україна. Розмах бойових операцій УПА на Волині і Поліссі практично призвів до того, що під контролем німців залишилися населені пункти і залізні дороги, які щільно охоронялися.\nНімецькі документи також фіксують численні операції національно-українських формувань, які найчастіше були спрямовані на руйнування господарських об'єктів і інфраструктури, захоплення зброї і продовольства, рідше акти помсти по відношенню до німецької цивільної адміністрації, СС і СД. У німецьких документах нічого не говориться про великомасштабні зіткненнях українських повстанських формувань з частинами вермахту. Навпаки, неодноразово підкреслюється нейтральне ставлення бійців УПА до солдатів вермахту. Взяті в полон німці найчастіше обеззброювалися і відпускалися.\nТак, у звіті рейхскомісара України Еріха Коха про сільськогосподарські втрати сказано наступне: "Особливо небезпечні виступи національно-українських банд в районах Кременець-Дубно-Костопіль-Рівне. В ніч з 20 на 21 березня національно-українські банди захопили в Кременецькій області всі районні сільськогосподарські пункти і повністю знищили один службовий пункт. При цьому загинуло 12 німців-господарників, лісників, солдат і поліцейських. Хоча сили поліції і вермахту були негайно надані в розпорядження, до цього дня відвойовано тільки 2 райони… ".\nХарактерною особливістю положення на Станіславщині (сучасна Івано-Франківська область) була наявність там угорських військ. Загони УПА неодноразово нападали на угорські частини, які як правило, захищали польське населення від етнічних чисток, які проподили уповці. Німецьке командування довгий час виступало проти проведення угорськими частинами відповідних карально-пацифікаційних заходів, але все-таки дало свою згоду на ці акції. Наслідком цього в другій половині травня 1944 року стала масова репресивна акція, проведена на території ряду районів угорськими частинами. Між німецько-угорськими підрозділами і УПА відбувалися запеклі зіткнення, часом тривали кілька днів.\nНімецький фельдмаршал Еріх фон Манштейн, командувач групою армій, що діяла на території України, в своїх мемуарах розповідав: «Взагалі існувало три види партизанських загонів: радянські партизани, які боролися з нами і тероризували місцеве населення; українські, які боролися з радянськими партизанами, але, як правило, відпускали на свободу потраплених їм в руки німців, відібравши у них зброю; нарешті, польські партизанські банди, які боролися з німцями і українцями».\nПротинімецький фронт ОУН і УПА, який виник на початку 1943 р. і проіснував до середини 1944 р., відіграв винятково важливу роль в українському русі опору в роки Другої світової війни. Збройний виступ проти нацистської Німеччини, яка категорично заперечувала можливість існування самостійної України, дозволив ОУН(Б) згуртувати в лавах УПА тисячі українських патріотів і об'єднати їх навколо ідеї боротьби за Українську самостійну соборну державу. Однак боротьба ОУН і УПА на протинімецькому фронті не набула пріоритетного значення в стратегії українського руху і мала тимчасовий характер, тому що головним ворогом української самостійності визнавався московський імперіалізм. Цей базовий принцип зводив бойові дії повстанської армії проти німців до форм «самооборони народу» і трактував нацистів, як тимчасових окупантів України. Збройні акції УПА на протинімецькому фронті не мали стратегічного значення і не впливали на хід боротьби між Німеччиною і Радянським Союзом, а лише обмежували діяльність німецької окупаційної адміністрації стосовно економічної експлуатації теренів Волині—Полісся, де створювалася матеріальна база українського самостійницького руху. Про такий характер дій УПА говорить доповідь І. Шитова від 24 квітня 1943 року в адресу Українського штабу партизанського руху: «диверсійною діяльністю націоналісти не займаються, в бій з німцями вступають тільки там, де німці знущаються над українським населенням і коли німці нападають на них». Так само і в зведеному службовому донесенні начальника поліції безпеки і СД від 30 червня 1943 року повідомлялося, що з середини року з боку українських повстанців «нападу на німецькі підрозділи були рідкістю, взагалі не було жодного випадку каліцтв службовців німецької поліції і військовослужбовців вермахту».\nРазом з тим спротив ОУН і УПА німецькій політиці у північно-західному регіоні України в певній мірі обмежував можливості гітлерівців стосовно боротьби з радянським партизанським рухом на Волині—Поліссі та в прилеглих до цього терену районах Правобережної України. В цілому ж дії ОУН і УПА на протинімецькому фронті не відіграли помітної ролі у звільненні території України від німецьких окупантів. Втрати вермахту від дій УПА оцінюються в 12-15 тис. чоловік.\n22 липня 1943 року 200 червоних партизан відбилися від 600 бійців УПА. Спроби знищити партизанське з'єднання Олексія Федорова силами груп УПА «Турів» і «Заграва» в жовтні 1943 були також відбиті.\nУ міру того як Червона Армія захоплювала територію Польщі, приєднану в 1939 році до СРСР, ОУН-УПА менше воювали з військовими частинами і більше нападали на склади і на тилові комунікації.\nУПА і ОУН-СБ намагалися не допустити мобілізацію, нападаючи на воєнкомати та колони покликаних.\nВсього від дій ОУН-УПА в період з 1944 по 1956 рік за радянськими джерелами загинуло 3199 військовослужбовців Збройних сил, прикордонних військ і внутрішніх військ СРСР, з них 2844 до 1 травня 1945 року. Як тоді говорили, «убитими і повішеними». А на кожного вбитого доводилося 2-3 «зниклих без вісти і виведенних в ліс».\nЩе навесні 1943 року в УПА почали вступати кримські татари. Влітку-восени 1943 р УПА випустила ряд листівок, звернених до бійців різних національностей, які б'ються в УПА. Листівки, адресовані різним народам Радянського Союзу, були видані російською мовою і містили такі звернення: «Узбеки, казахи, туркмени, таджики, башкири, татари, народи Уралу, Волги і Сибіру, народи Азії!», «Вірмени та інші народи Кавказу!», "Грузини! ", «Татари Поволжя!».\nУ листівці, адресованій грузинам, період історії Грузії до приєднання до Російської Імперії малювався в самих райдужних барвах, що пішов за тим період перебування Грузії в складі Росії розглядався як період суцільної русифікації з боку «московських держиморд». Ще більше нещастя спіткало грузинський народ після втрати незалежності і входження в Радянський Союз. Тому всіх грузин в листівці закликали кидати німецькі війська і приєднуватися до українських повстанців.\nЧастково заклики здобули силу, і в УПА до кінця 1943 року влилося значно число неукраїнців, головним чином колишніх солдатів національних формувань при німецькій армії. З вересня 1943 р почали створюватися національні відділи УПА: азербайджанські, російські і т. д. У той же час в УПА зустрічалися дезертири з німецької та італійської армій.\nВже на початку грудня 1943 року ставлення УПА до національних відділів змінилося. У «Тимчасовой інструкції в справах інших національностей (українців) на сході Європи і Азії при УПА або перебувають на території діяльності УПА» від 2 грудня говорилося, що національні відділи при УПА націоналісти організовували «для конкретних політичних завдань», тому ставлення до ним військових команд УПА мало бути погоджено з політичним центром «поневолених народів» сходу Європи і Азії. Формування нових національних відділів наказувалося зупинити, а вже сформовані відсторонити від бойових дій і розмістити на території так, щоб ізолювати від інших національних відділів, однак щоб це не перешкоджало доступу до національних відділам політичного центру.\nУ наказі № 3/44 командирам УПА та керівникам і тилу в справах контррозвідки ВО «Заграва» від 4 березня 1944 р наказувалося особливу увагу звернути на сексотів з нацменів — «туркменів, узбеків, білорусів та інших».\nЯк уже згадувалося, в березні 1943 року близько 4-6 тисяч українських поліцейських на Волині залишили службу і тікали в ліси до УПА. Однак дуже швидко німці набрали нову допоміжну поліцію з поляків. Ця поліція стала з особливим завзяттям брати участь у всіх німецьких антиукраїнських акціях, спалених сіл і т. д. Після цього українські націоналісти стали звинувачувати поляків у антиукраїнській діяльності, а свої напади на польські села і колонії характеризувати як відповідні акції. Але коли і ким було прийнято рішення про антипольські «акції» — невідомо. Щодо того, коли і як було прийнято рішення про проведення антипольських акцій, і хто був ініціатором цих дій, думки в історичній науці розходяться. Розходяться думки і в тому, як оцінювати волинський українсько-польський конфлікт — як етнічну чистку або як геноцид.\nСпірним питанням є взаємини українських націоналістів і чехів. У літературі вони часто наводяться як зразок можливого варіанту національних відносин між ОУН і іншими народами в разі шанобливого ставлення останніх до українського національного руху. Відомо, що відносини між українцями та іншими народами на Волині (де були чеські колонії) під час війни не досягали такого рівня напруженості, як взаємини з іншими народами. Глава Рейхскомісаріату «Україна» Еріх Кох наголошував у своєму повідомленні Альфреду Розенбергу, що українські націоналісти знищують не тільки польське, а й чеське населення. За підрахунками деяких польських істориків, всього під час Другої світової війни вояками УПА було вбито понад 300 волинських чехів.\nОднак будь-яких античеських мотивів в періодиці ОУН і УПА того часу не було. Мабуть, певні античеські прояви були ініціативою «знизу», і не захоплювали всієї території підконтрольної УПА. Інакше важко пояснити, чому більшість чеського населення Західної України досить спокійно пережило Другу світову війну.\nІноді повстанець міг влаштувати повстанське весілля із своєю дівчиною. На це видавався окремий дозвіл командира відділу. Шлюбна церемонія включала в себе вінчання і проходила в колі найближчих друзів наречених. Дуже рідко весілля відбувалось із танцями та піснями. Нареченим видавався акт вінчання, в якому вказувався день вінчання та зашифровані імена обвінчаних. Наречені підписувались під текстом присяги і офіційно вважались одруженими. Також поширеними були позашлюбні сексуальні відносини, особливо серед керівництва УПА.\nВ УПА були різні неперіодичні видання. У 1944–1946 з'явилися — «Повстанець» і «На зміну». УПА поширювала звернення до українців, військових, а також до представників інших національностей (російською, польською, словацькою та іншими мовами). У лавах УПА працювали відомі підпільні публіцисти: Дмитро Маївський (Петро Дума), Йосип Позичанюк (Шаблюк), Петро Федун (Полтава), Осип Дяків (Горновий), У. Кужіль; поети Василенко Петро (П. Волош-Василенко), Дяченко Михайло(Марко Боєслав) та інші; митці Хасевич Ніл та Черешньовський Михайло. Бібліографію видання УПА склав Шанковський Лев: «УПА та її підпільна література» (Філадельфія 1952).\nКрім листівок публікувалась величезна кільксть ідеологічних та суспільно-політичних праць. Найвідомішими авторами цих праць були Петро Федун (Полтава), Осип Дяків (Горновий) , Дмитро Маївський (Петро Дума).\nСлід зазначити, що самих нагород довго не існувало. Тому, у наказі про введення нагород нічого не сказано про їх зовнішній вигляд. Справа просунулась, коли за неї взявся відомий на західній Україні художник і митець Ніл Хасевич. У своєму листі до УГВР, Ніл подав 16 ескізів нагород: 2 ескізи Хреста бойової заслуги, п'ять — Хреста заслуги, три «медалі за боротьбу в особливо тяжких умовинах», чотири відзнаки приналежності до УПА, два — відзнаки до 20-річчя ОУН. Також Хасевич додав до листа інструкцію «Як виготовляти ордени, жетони і стяжки в підпільних умовинах?». 30 червня 1950 року УГВР затвердила проекти медалей, а перші їх носії з'явились у 1951 році. Було також схвалено пропозицію Ніла Хасевича щодо введення медалей «За боротьбу в особливо важких умовинах» та «Х-річчя УПА». Досі невідомо, в якій країні було виготовлено медалі.\nПитання про офіційне визнання УПА воюючою стороною у Другій світової війні та пов'язане з цим питанням надання ветеранам УПА пільг на державному рівні, залишалося невирішеним до прийняття ВР України пакету законів «Про декомунізацію» 9 квітня 2015 року більшістю голосів та їх підписання Президентом Петром Порошенком 15 травня 2015 року (ще значно раніше декілька західних областей вже приймали рішення про надання пільг ветеранам УПА на своїх рівнях). 9 квітня 2015 року Верховна Рада України ухвалили закон «Про правовий статус борців за незалежність України» авторства Юрія Шухевича, у якому вказано перелік організацій, які визнаються таким, що боролись за незалежність України, серед них є Організація українських націоналістів та Українська повстанська армія. Закони опубліковані 20 травня 2015 року та набули чинності з 21 травня того ж року.. З 2015 року вояки УПА мають статус борців за незалежність України у ХХ столітті. Ініціатором законопроекту був син Головнокомандувача УПА Юрій-Богдан Шухевич.\nУ 2017 році на державному рівні в Україні відзначалося 75 років з початку формування Української повстанської армії 1942.\n↑ а б в г д е ж и «Енциклопедія українознавства» / Гол. ред. В. Кубійович. — м. Париж—Нью-Йорк—Львів : вид. «Молоде життя»-«НТШ»; 1980—2000 р. — Т. 9. — С. 3377. — ISBN 5-7707-4048-5.\n↑ Організація українських націоналістів і Українська повстанська армія. Підсумкова публікація напрацювань робочої групи істориків, створеної при урядовій комісії з вивчення діяльності ОУН і УПА. Інститут історії НАН України. 2004 р.\n↑ https://www.kommersant.ru/doc/3841524 Петр Порошенко дал бойцам ОУН-УПА статус участников боевых действий\n↑ Організація українських націоналістів і Українська повстанська армія. Інститут історії НАН України. 2004 р. Організація українських націоналістів і Українська повстанська армія\n↑ «Німці про українських повстанців», УРИВОК ІЗ ДОНЕСЕНЬ, С.601-616\n↑ а б Організація українських націоналістів і Українська повстанська армія. Інститут історії НАН України. 2004 р. Підсумкова публікація напрацювань робочої групи істориків, створеної при урядовій комісії з вивчення діяльності ОУН і УПА.\n↑ Александр Гогун: УПА в воспоминаниях последнего главнокомандующего\n↑ Юрій Киричук. Історія УПА\n↑ Отто Скорцени. «Неизвестная война». Попурри, 2003 (ISBN 985-438-736-4)\n↑ Володимир Мороз. «5 грудня 1943 р. — визначна дата в історії Української Повстанської Армії»\n↑ Акція «Вісла»: криваве річище пам'яті\n↑ Організція, структура та озброєння УПА.\n↑ Присяга вояка Української Повстанчої Армії.\n↑ УПА проти нацистів: німецкі документи\n↑ ОУН i УПА, 2005, Разд. 5. — С. 288.\n↑ «Організація українських націоналістів і Українська повстанська армія»: Історичні нариси / НАН України; Інститут історії України / відп. ред. С. В. Кульчицький — Київ: вид. Наукова думка, 2005 р. — С.199. — ISBN 966-00-0440-0\n↑ Буровьский — Велика громаднська війна 1939—1945\n↑ усначенко А. М. Вказ. прац. С. 99.\n↑ а б стор. 3378, том 9, «Енциклопедія українознавства» / Гол. ред. В. Кубійович. — м. Париж-Нью-Йорк-Львів: вид. «Молоде життя»-«НТШ»; 1980–2000 р. ISBN 5-7707-4048-5\n↑ а б Організація Українських Націоналістів і Українська Повстанська Армія. Фаховий висновок робочої групи істориків при Урядовій комісії з вивчення діяльності ОУН і УПА. Протистояння радянської влади та українських націоналістів у 1939—1941 роках.\n↑ Бойові дії УПА проти Німецьких та Радянських каральних військ\n↑ а б Підпілля ОУН на території Білорусі в 1944—1952 pp.\n↑ Партизанськими дорогами з командиром «Залізняком» — Дрогобич: Видавнича фірма «Відродження», 1997.- 359 с., ISBN 966-538-009-5\n↑ Партизанськими дорогами з командиром «Залізняком»: Словникова частина — Дрогобич: Видавнича фірма «Відродження», 1997.- 359 с., ISBN 966-538-009-5\n↑ Петро Мірчук, Українська повстанська армія 1942—1952 Частина ІІ: Друга большевицька окупація На Закерзонні Мюнхен 1953 (репр. Львів 1991)\n↑ Концепція Самостійної України\n↑ Армяне и другие народы Кавказа! — Листівка УПА на сайті oun-upa.org.ua\n↑ Узбеки, казахи, туркмены, таджики, башкиры, татары, народы Урала, Волги и Сибиру, народы Азии! — Листівка УПА на сайті oun-upa.org.ua\n↑ До раненого бійця. Дорогий брате!\n↑ Івано-Франківська облрада оголосила 2012 роком УПА і Пласту\n↑ Офіційна сторінка Тернопільської обласної ради, новини за 5 квітня 2012 р.\n«рганізація українських націоналістів і Українська повстанська армія» Фаховий висновок робочої групи істориків при Урядовій комісії з вивчення діяльності ОУН і УПА.\nГогун Александр. Между Гитлером и Сталиным. Украинские повстанцы. Серия: Секретные материалы. Издательство Нева, Санкт-Петербург, 2004. 416 стр. ISBN 5-7654-3809-1. (рос.)\nГогун Александр Сергеевич. Деятельность вооружённых националистических формирований на территории западных областей УССР (1943—1949). Диссертация на соискание учёной степени кандидата исторических наук. Научный руководитель: доктор исторических наук, профессор С. Н. Полторак. Северо-Западная Академия Государственной Службы, Санкт-Петербург, 2005. // Автореферат диссертации. (рос.)\nГогун Александр Сергеевич. Эрих Кох и Сидор Ковпак на «кресах всходних» // «Новая Польша», № 7-8, 2005. (рос.)\nВизнати УПА. «Kyiv Post» № 42 від 18 жовтня 2007 року.\nДмитро Вєдєнєєв. З револьвером у руці й «Капіталом» у голові. (рос.)\nДруга світова війна Українська повстанська армія Історія


Аграрії Сумщини зібралися на форум (ФОТО) - 0542.ua\nАграрії Сумщини зібралися на форум (ФОТО)\n21:06, 27 июня 2015 г.\nДнями в будинку культури СМНВ імені Фрунзе відбувся обласний з’їзд аграріїв усієї області. Ініціатором проведення «Аграрного форуму Сумщини» став голова постійної комісії Сумської обласної ради з питань АПР та сільських територій, ректор Сумського національного аграрного університету, академік Володимир Ладика. На захід зібралися представники усіх районів області від рядових працівників до керівників господарств, від студентів до пенсіонерів.\nПід час форуму було обговорено багато питань. Зокрема, аграрії вимагають від влади забезпечити прозорий процес децентралізації та адміністративно-територіальної реформи.\nМайже в кожному виступі піднімалося питання збереження існуючої податкової системи. Держава зобов’язана забезпечити єдині, прозорі і стабільні правила господарської діяльності, гарантувати стабільну та прогнозовану податкову систему, особливо в умовах кризи.\nПеред присутніми виступили представник обласної Асоціації фермерів та приватних землевласників Михайло Махітко, голова регіонального відділення Аграрного союзу України Олексій Картавий та багато інших відомих на Сумщині аграріїв.\nОкрім цього, аграрії Сумщини наголосили, що вдалося добитися, аби учасники АТО, в тому числі і з сільських територій, які не встигли зареєструватись для участі в Зовнішньому незалежному оцінюванні все ж таки могли вступити до вищих навчальних закладів у цьому році. Саме з такою ініціативою осінню минулого року виступив ректор Сумського національного аграрного університету.\nВ роботі форуму також взяв участь голова Аграрної партії України Віталій Скоцик. Він наголосив, що аграрії довели, що разом вони сила і об’єднавшись можна добитись бажаних результатів і відстояти свої права. І цей процес тільки-но розпочався.\n«На сьогоднішній форум з’їхалось вдвічі більше аграріїв, ніж на попередні. Дуже позитивно, що були керівники провідних фермерських асоціацій і вони повністю підтримали наші ініціативи. Це перший крок до об’єднання усіх аграріїв області. Сьогоднішню резолюції ми розішлемо усім районним та обласній адміністраціям», - підвів підсумки Володимир Ладика.\nА завершальним подарунком для аграріїв Сумщини став виступ заслужених артистів України Дмитра та Назарія Яремчуків.


Роман Кладіков, консультант\nДля мене робота в BEEPER перетворилася в щось більше, ніж просто в роботу. Я отримую стабільний високий дохід та не дивлячись на різницю у віці з колегами, тут я себе відчуваю нарівні з ними, навіть встиг знайти нових друзів.\nBEEPER мене привернув своєрідною атмосферою, яку я не міг знайти в інших місцях, хоч і працював в різних сферах діяльності. Тут я навчився заробляти, не відчуваючи власне складності самої роботи. Приходжу, навпаки, відпочити, зайнятися улюбленою справою, поговорити з друзями, поспілкуватися з клієнтами, отримати задоволення та при цьому непогано заробити.\nПрацюючи лише рік, я пройшов дуже складну, на перший погляд, життєву школу виховання від свого керівництва, і в той же час, з часом, в особі своїх наставників, я знайшов кращих радників не тільки в роботі, але і в житті, за що я їм вдячний.\nХоч у мене і вийшло перетворити роботу в задоволення, все ж я не зупиняюся на досягнутому. В активних продажах, я визначив для себе свою методику роботи. Використовую нестандартні методи спілкування, ставлю себе на місце клієнта тому, мені і вдається зрозуміти його потребу.\nЗавжди працюю над собою та намагаюся вдосконалювати свої навички спілкування та обслуговування, адже чим краще ти робиш свою роботу, тим більше вона тобі подобається та в підсумку приносить більше доходу. А крім цього, завжди приємно, коли клієнти помічають твої старання та роблять компліменти.\nДля тих, хто сумнівається, чи варто пробувати себе в ролі оператора, я рекомендую все ж прийти до нас. Разом зі мною в BEEPER прийшли і мої друзі, які працюють в повну силу, показують чудові результати та вважають нашу роботу кращою, адже вона приносить нам задоволення!


Вимова слова kiwi: як вимовляється kiwi, мова: Англійська, Іспанська, Португальська, Французька, Галісійська, Чеська, Шведська, Люксембурзька, Норвезька (Букмол), Угорська, Німецька, Каталонська, Польська, Нідерландська, Італійська, Маорі, Румунська, Данська\nЯк вимовляється слово kiwi\nКількість прослухувань: 287K\nВимова слова kiwi – Англійська [en]\nВимова слова kiwi вимовив(-ла) gigantocypris\t(Жінка, Нова Зеландія)\nВимова слова kiwi вимовив(-ла) RedRosie\t(Жінка, Сполучені Штати Америки)\nВимова слова kiwi вимовив(-ла) ynarakit\t(Жінка, Сполучені Штати Америки)\nВимова слова kiwi вимовив(-ла) Cress123\t(Жінка, Сполучені Штати Америки)\nВимова слова kiwi вимовив(-ла) Atalina\t(Жінка, Сполучені Штати Америки)\nВимова слова kiwi вимовив(-ла) SeanMauch\t(Чоловік, Сполучені Штати Америки)\nВимова слова kiwi вимовив(-ла) Echilon\t(Чоловік, Велика Британія)\nВимова слова kiwi вимовив(-ла) greengobbie92\t(Чоловік, Австралія)\nЗдатні вимовити краще? Володієте іншим акцентом чи діалектом? Вимовити слово kiwi (Англійська)\nПоділитися вимовою kiwi (Англійська):\nВизначення слова kiwi\nПереклад слова kiwi\nСлово kiwi іншими мовами\nВимова слова kiwi – Шведська [sv]\nВимова слова kiwi вимовив(-ла) sikret\t(Чоловік, Швеція)\nЗдатні вимовити краще? Володієте іншим акцентом чи діалектом? Вимовити слово kiwi (Шведська)\nПоділитися вимовою kiwi (Шведська):\nВимова слова kiwi – Польська [pl]\nВимова слова kiwi вимовив(-ла) jaco\t(Чоловік, Польща)\nЗдатні вимовити краще? Володієте іншим акцентом чи діалектом? Вимовити слово kiwi (Польська)\nПоділитися вимовою kiwi (Польська):\nВимова слова kiwi – Нідерландська [nl]\nВимова слова kiwi вимовив(-ла) MissTery\t(Жінка, Бельгія)\nЗдатні вимовити краще? Володієте іншим акцентом чи діалектом? Вимовити слово kiwi (Нідерландська)\nПоділитися вимовою kiwi (Нідерландська):\nВимова слова kiwi – Італійська [it]\nВимова слова kiwi вимовив(-ла) Laloha\t(Жінка, Італія)\nВимова слова kiwi вимовив(-ла) DarkCoffeeC\t(Жінка, Італія)\nЗдатні вимовити краще? Володієте іншим акцентом чи діалектом? Вимовити слово kiwi (Італійська)\nПоділитися вимовою kiwi (Італійська):\nkiwi у черзі на вимовляння такими мовами:\nВимовити kiwi kiwi [eu] Знаєте, як вимовляється kiwi?\nЗапросити нову вимову Вимова:: Англійська Галісійська Данська Іспанська Італійська Каталонська Люксембурзька Маорі Нідерландська Німецька Норвезька (Букмол) Польська Португальська Румунська Угорська Французька Чеська


Нікас Сафронов - Біографія, фото, новини, інформація, вік | Художники\nДень народження: 08.04.1956 року\nЗавдяки перебудові в Росії роботи художника стали з’являтися і на російських виставках. Нікас подружився з Михайлом Горбачовим, став виїжджати за кордон.\nНікас Сафронов народився 8 квітня 1956 року в місті Ульяновську.\nВключно по 8-й клас навчався в ульяновської середньої школи. Потім поїхав в Одесу надходити в морехідне училище. Хоча море завжди приваблювало Нікаса, він зрозумів, що це не його стезя, і, провчившись в мореходці рік, відправився в Ростов-на-Дону, де з 1973 по 1975 рік навчався в художньому училищі імені Грекова по класу живопису. Під час навчання доводилося працювати в Ростовському Тюгу художником-бутафором, підробляти сторожем, двірником, розвантажувати вагони.\nУчилище Нікас не закінчив. Його закликали в армію, в ракетні війська. Служив в Естонії, в місті Валга, але й там він продовжував малювати на бойовому чергуванні, за що мав нарікання, і, коли це виявлялося офіцерами, картини палили на багатті.\nПісля служби виїхав до Литви, спочатку в рідне місто матері, де деякий час працював у театрі Д. Баніоніса художником, потім — у Вільнюс, де вступив до художнього інституту імені М. Чюрльоніса (нині Академія мистецтв). З 1978 по 1982 рік навчався по класу дизайну.\nПерша персональна виставка Нікаса Сафронова пройшла в 1978 році в Паневежисі. У тому ж році зовсім несподівано для студента першого курсу Вільнюського художнього інституту одна з його картин увійшла в число двох відібраних на Міжнародну художню виставку в Париж, Центр Помпіду.\nУ 1980 році пройшла персональна виставка художника у Вільнюсі. У 1983 році Нікас Сафронов переїхав до Москви, намагався пробитися на виставки, але виставлятися йому забороняли. У 1985 році Нікас Сафронов взяв участь у Міжнародній мистецькій еротичної виставці в столиці Японії, в 1986 році — в Міжнародній художній еротичної виставці в Мілані (Італія).\nЗа кордоном він познайомився з одним із самих багатих італійських колекціонерів Черазі. Завдяки перебудові в Росії роботи художника стали з’являтися і на російських виставках. Нікас подружився з Михайлом Горбачовим, став виїжджати за кордон.\nУ 1988 році він брав участь у Міжнародній виставці в Канаді, а в 1992 році поряд з творами дев’яти інших провідних художників різних країн картини Н. Сафронова увійшли в книгу „Еротичні фантазії“, видану у Франції.\nУ 1995 році з великим успіхом пройшла його виставка в Стамбулі, а в 1996 році — персональні виставки в Академії мистецтв (Москва), музеї М. Шагала у Вітебську (Білорусія) і Бергамо (Італія). У дні святкування ювілею президента Азербайджану Р. Алієва в травні 1998 року виставка робіт Нікаса Сафронова пройшла в Баку.\nПотім послідувала нова низка виставок: у червні того ж року — в Одесі, в липні — у Саратові, у серпні — у Центральному будинку художника в Москві. У вересні 1998 року він бере участь у міжнародній виставці „Мода — Моя професія“, у жовтні — Міжнародній виставці „Євро-98“ в Барселоні.\nУ 1999 році Нікас Сафронов бере участь у Міжнародній виставці в Цюріху (Швейцарія), а в березні-квітні 1999 року його виставки пройшли в Нью-Йорку та Москві. У 1999 році пройшла велика персональна виставка в Єкатеринбурзі, восени 1999 року в Москві в клубі „Моноліт“, наприкінці того ж року — в мерії Москви, на початку 2000 року — в Кадетському корпусі у Москві, у березні 2000 року в Державному Кремлівському палаці і в Будинку дружби, в червні 2000 року в Державній думі РФ, виставка в місті Виборг в рамках кінофестивалю „Вікно в Європу“; виставка у місті Геленджику в рамках фестивалю „Сузір’я мистецтв“, проведеного Московським Детектив-клубом; у вересні 2000 року — виставка в місті Сочі в рамках фестивалю „Кіношок“.\nДіапазон творчості Нікаса Сафронова неймовірно широкий: іконопис і кубізм, символізм та психологічні портрети. У картинах Нікаса багато оголеної натури. Він став першим російським художником, почали відкрито досліджувати грань між мистецтвом і порнографією.\nЗахідними коллекционерамикуплено понад 700 його картин. Серед нинішніх власників Софі Лорен, П’єр Карден, Жерар Депардьє, Дайана Росс, Монтсеррат Кабальє, Михайло Горбачов, Микита Михалков та інші видатні люди нашого часу. Всі вони говорять про їх незвичайності і чудотворність.\nПлідна діяльність Нікаса Сафронова відзначена Золотою медаллю Американської академії наук і мистецтв. В 1995 році Російське дворянське суспільство завітало йому титул графа, а в 1997 році — титул князя. Він є Почесним громадянином міст Ульяновська, Баку і Саратова. У жовтні 1996 року ім’ям Нікаса Сафронова названа відкрита вченими з США зірка в сузір’ї Андромеди. Оргкомітет премії журналістів „Світські підсумки року“ під головуванням А. Ю. Вульфа оголосив художника лауреатом премії в номінації „Самий світський художник“ 1998 року.\nУ 2000 році як кращий художник він був удостоєний диплома лауреата Російського фестивалю мистецтв „Південні ночі-2000“ в Геленджику. Нікас Сафронов є професором Ульяновського університету. Він також академік Міжнародної академії творчості і почесний доктор Азербайджанського державного університету культури і мистецтв. Нагороджений міжнародним орденом святого Костянтина Великого, орденом святого Станіслава та орден святої Анни II ступеня.


Indi one: електричний кросовер з суперкомп'ютером для епохи соцмереж - 1ca\nДодому Різне Новости Indi one: електричний кросовер з суперкомп’ютером для епохи соцмереж\nКомпанія indi ev з лос-анджелеса зацікавила нас у світлі вчорашньої новини про майбутній продаж компанії ssangyong motor: справа в тому, що indi ev, за даними газети the korea bizwire, була одним з трьох претендентів на покупку корейського автовиробника, але перевагу в підсумку було віддано місцевої, корейської компанії edison motors.\nТим часом 14 жовтня indi ev показала свою першу модель на ім’я one і ця подія, на наш подив, була повністю проігнорована американськими автомобільними змі. Стартап присутній в соцмережах з початку року, але до недавнього часу про нього по суті нічого не було відомо. Після 14 жовтня на фірмовому сайті з’явилися картинки кросовера indi one з основними технічними характеристиками і кілька відеороликів, що пояснюють, кому адресована ця машина.\nIndi one стане справжньою знахідкою для тих, хто залежний від соціальних мереж і не може від них відірватися. Замість переднього багажника, який є у багатьох сучасних електромобілів, indi one забезпечений потужним персональним комп’ютером модульної конструкції на процесорі intel core i7, компоненти якого можна буде з часом оновлювати, щоб підтримувати продуктивність на високому рівні.\nКомп’ютер потрібен для повноцінної присутності в інтернеті під час їзди і дозволить грати в сучасні ігри. Зрозуміло, що водій не зможе рулити і грати одночасно, але розробники сподіваються на прогрес в системах автоматичного пілотування, який скоро позбавить водія від обов’язку не тільки керувати машиною, але і стежити за дорогою. На старті продажів indi one матиме автопілот як мінімум 2 рівня за класифікацією sae, тобто приблизно такий же, як у tesla.\nIndi one напханий зовнішніми і внутрішніми камерами, які дозволять стримити поїздки в інтернет, перемикаючись з однієї вебки на іншу. За допомогою салонних камер можна влаштує повноцінну zoom-конференцію за участю водія і всіх пасажирів. До передньої панелі прикручені два 15-дюймовий монітора, а роль щитка приладів виконує окремий вузький екран на рульовій колонці. Додаткові монітори можуть бути встановлені в другому ряду.\nПриналежність indi one до кросоверів пояснюється повним приводом і трохи вищою посадкою, ніж у звичайних легковиках. Про будь-яких реальний оффроудних здібностях говорити не доводиться. По суті, перед нами конкурент tesla model y, який теж є кросовером чисто номінально. Габаритна довжина indi one – 4801 мм, ширина — 1981 мм, висота — 1702 мм.\nПотужність силової установки не розголошується, але повідомляється, що до 60 миль/год (96,56 км/год) indi one зможе розігнатися за 5,5 с. Максимальна швидкість — 209 км/ч. Батарея ємністю 95 квт·год дозволить проїхати 523 км на одній зарядці. Максимальна потужність зарядки за сучасними мірками невелика-всього 100 квт. Важить кросовер – 2495 кг. Заявлений об’єм багажника — 1218 л.\nСтартова ціна в 45 тисяч доларів виглядає досить привабливою, адже tesla model y зараз коштує в сша від 54 990 доларів. На» повному фарші ” indi one обійдеться приблизно в 60 тисяч доларів.\nДе буде проводитися indi one, поки невідомо-варіант із заводом ssangyong, судячи з усього, вже не актуальний. Як фінансується стартап, теж невідомо, але раз він хотів купити ssangyong, то грошики, стало бути, є. Цікаво, що на сайті indi ev немає типового для стартапів розділу для інвесторів, тобто поки компанія не зацікавлена в залученні зовнішніх коштів і це хороший знак — навряд чи це аферисти. Загалом, будемо стежити за indi ev і повідомимо, як тільки від молодої компанії надійдуть якісь значущі новини.\nпопередня статтяХакери продають базу даних московських водіїв\nнаступна статтяГосподарям і господаркам мотоциклів марки хонда присвячується\nХіміко-токсикологічне дослідження: Як не позбутися прав за вживання ліків


Дальнього бою - Підтримка - Ініціатор - Знерухомлювач - Нападник - Невловимий\nМагічний снаряд Випускає магічний снаряд у ворожу істоту, який приголомшує та завдає шкоди.\nХвиля страху Мстива Душа вигукує злісний клич, який ослаблює броню ворогів і дає огляд місцевості на своєму шляху.\nАура помсти Присутність Мстивої Душі збільшує дальність атаки та базову характеристику навколишніх союзників. Після смерті постає сильна ілюзія, котра живе до відродження героїні або до власної смерті.\nПідміна Миттєво міняється позицією із союзним або ворожим героєм. Перериває чаклування цілі.\nЧого від скайреса в житті не дочекатися — то це прихильності. Це раса злопам’ятних істот, які не вибачають жодної образи й мстяться за найменшу кривду. Одначе жоден із них не зрівняється за силою ненависті з тією, котру прозвали Мстивою Душею. Колись Шендельзара була скайреською кронпринцесою в домі Похмурої Зграї, і за правом народження мала успадкувати монарше гніздо. Та не так сталося, як гадалося — її зрадила власна сестра, котра найняла вбивць, щоби позбутися єдиної перешкоди перед короною. Потрапивши в тенета, Шендельзарі довелося пожертвувати крилами, аби вирватися на волю. Понівечена і без крил, вона знала, що таку правительку скайреси ніколи не приймуть, а до монаршого Тернового Гнізда, де тепер сиділа недоторканна сестра, можна дістатися лише повітрям. Не бажаючи доживати віку прикутою до землі калікою та понад усе жадаючи помсти, занепала принцеса уклала угоду з богинею Скріок — зреклася понівеченого тіла й перетворилася на нетлінного духа, який шукає помсти й може завдавати величезної шкоди в матеріальному світі. Вона готова провести вічність без крил, але будь-якою ціною звершить свою відплату.\nВитрата мани: 100/110/120/130\nДІЯ ПРИГОЛОМШЕННЯ: 1.4 / 1.5 / 1.6 / 1.7\nМагічний снаряд — це найпростіша магія скайресів і основне знаряддя помсти Шендельзари.\nВитрата мани: 25/30/35/40\nшкоди: 60 / 80 / 100 / 120\nТРИВ. ОГЛЯДУ: 4\nНесамовитим криком Шендельзара віщує своє наближення.\nВитрата мани: 0/0/0/0\nЗДІБНІСТЬ: пасивна, аура\nДІЄ: на союзників\nШКОДА ВІД ІЛЮЗІЇ: 70% / 80% / 90% / 100%\nШКОДА ПО ІЛЮЗІЇ: 150%\nХоча не кожен поділяє нескінченну жагу Шендельзари до помсти, її фанатизм надихає союзників під час бою.\nВитрата мани: 100/150/200\nМучеництво — мізерна плата за помсту.


Як правильно вести себе в мороз?\nСтовпчик термометра падає нижче і нижче, вплив же низьких температур становить небезпеку для людини. Навіть в мінус двадцять по вулиці пересуваєшся тільки короткими перебіжками. Але ж буває гірше. Ой, Мороз, Моро-о-оз, що не морозь мене! ..\nЯкщо вам не вдається відсидітися вдома в морозний день, і ви змушені "висунути носа на вулицю", щоб бігти на роботу, намагайтеся дотримуватися наведених нижче правилам.\n1. Зима - не час для дотримання дієт!\nВзимку виходити на вулицю краще після щільного сніданку, що включає гарячі страви. Це необхідно, інакше вашому організму доведеться витрачати на обігрів власну енергію. Якщо поїсти не вдається, то випийте хоча б гарячий чай або каву.\n2. Алкоголь для теплих приміщень!\nАлкогольні напої, якими багато хто так люблять зігріватися, на морозі взагалі пити не варто! Було доведено, що алкоголь робить абсолютно протилежний вплив на організм. Він зовсім не зігріває, а лише притупляє нервову систему людини. Якщо на морозі будете сьорбати цей "чудо-напій", на душі у вас буде просто Ямайка, південь і сонце, в той час як фізично організм продовжить мерзнути, а печінка стрімко руйнуватися. Алкоголь розширює судини (у тому числі і поверхневі капіляри шкіри). При цьому все тепло вашої крові починає обігрівати повітря навколо вас, температура тіла знижується, а внутрішні органи охолоджуються. Якщо це триватиме досить довго, вони переохолодитися, що може призвести до летального результату.\n3. Контролюйте прийом ліків!\nБудьте обережні при вживанні медикаментів.\nОсобливо це відноситься до засобів, знижуючим кров'яний тиск, і антидепресантів. Деякі з них знижують температуру тіла, а гіпотермія у поєднанні з морозною погодою можуть призвести до переохолодження.\n4. Будьте уважні до одягу!\nЗимовий одяг має бути щільною, легкої та, по можливості, багатошарової (це необхідно для створення повітряного прошарку, що утримує тепло).\nЗгідно прислів'ю, ноги бажано тримати в теплі. Добре утеплите своє взуття. Вона не повинна стискати ногу. Вовняні шкарпетки не завадять. По суті, зігрівають зовсім не шкарпетки, а тепло нашого тіла, якому шкарпетки не дають "улетучиться".\nВзимку переважніше одяг темних відтінків, так як вона поглинає найбільшу кількість сонячного світла.\n5 . Не спи - замерзнеш!\nХочете змусити свій організм виробляти енергію? Значить, потрібно, щоб він її витрачав. Рух на холоді підсилює кровообіг і сприяє зігріванню тіла. Повертаючись з роботи, пройдіть одну-дві зупинки пішки - це набагато приємніше, ніж півгодини стояти на морозі в очікуванні автобуса.\nЯкщо ви все ж не вбереглися і у вас з'явилися перші ознаки переохолодження (озноб, посиніння шкіри, губ, зниження температури тіла, біль у пальцях рук і ніг, поява "гусячої шкіри", позіхання), терміново зайдіть до теплого приміщення (ще краще - додому). Вам допоможе гарячий чай і таз з гарячою водою (для ніг).\nУ важких випадках переохолодження (сонливість, млявість, порушення координації рухів, втрата свідомості) викликайте "швидку".


На суді „Гурвіц проти Боделана” в Одесі говорили про адмінресурс.\n29 березня 2005, 22:43\nЧерги біля Приморського райсуду Одеси\nОдеса, 29 березня 2005 - У Приморському районному суді Одеси триває розгляд скарги екс-мера Одеси, народного депутата України Едуарда Гурвіца, який вимагає визнати недійсними оголошені міською територіальною виборчою комісією результати виборів 2002 року та скасувати реєстрацію Руслана Боделана на посаді Одеського міського голови. У залі суду триває опитування свідків з боку зацікавленої сторони – Руслана Боделана. Опитані помічники міського голови Олег Дмитрик та Михайло Козирєв, колишній керівник міського передвиборчого штабу Віктора Януковича у 2004 році, а нині перший заступник міського голови Леонід Сушкін, секретар міськради Олександр Прокопенко та голова Київської райдержадміністрації Ірина Маравіна. Всі вони спробували спростувати слова свідків з боку заявника , які повідомляли про фальсифікації та інші порушення під час виборів 2002 року.\nЗа словами чиновників, нинішній міський голова Руслан Боделан „не проводив окремої агітаційної роботи і забороняв своїм підлеглим брати участь у виборчій кампанії на його користь”.\nПерший заступник міського голови п.Сушкін спілкується з представниками Боделана у залі суду\nТим часом, помічник Одеського міського голови Олег Дмитрик визнав, що “проблеми зі списками виборців в Одесі стали хронічними. У нас недолуге ставлення до складання списків...” Кілька разів жертвою цих недоліків ставав і сам Олег Дмитрик, коли не знаходив власного прізвища у списках виборців для голосування у 1998 та 2004 роках.\nГолова Київської райдержадміністрації Одеси Ірина Муравіна шокувала присутніх у залі суду інформацією про настрої виборців у колишньому Маліновському районі міста. За її словами, там переважали „антисемітські та прокомуністичні настрої. Такі настрої населення району не змінилися дотепер”.\nСекретар Одеської міськради Олександр Прокопенко заявив, що після завершення процесу готовий подати в суд на колишнього кандидата на посаду міського голови, президента Одеської правозахисної академії Валерія Кочетова „ за наклепи”. Останній обвинуватив секретаря міськради і керівника Київського району у організації фальсифікацій результатів голосування на виборах Одеського міського голови у 2002 році.\nПомічник міського голови Олег Дмитрик свідчить\nВ інтерв”ю радіо „Свобода” Валерій Кочетов заявив, що готовий до судового процесу з секретарем Одеської міської Ради Олександром Прокопенком. „Під час засідання Приморського райсуду Одеси я оприлюднив не власні висновки, а документи, які свого часу передав мені нині покійний адвокат Марк Овруцький. Я був би надзвичайно радий позову з боку пана Прокопенка, бо він стане початком кримінальної справи щодо осіб, які брали участь у фальсифікації виборів. Вони дарма сподіваються, що їх оминатиме покарання”,- сказав В. Кочетов.\nВалерій Кочетов, у разі подання позову проти нього, заявив про готовність надати суду необхідні документи з доказами. „І це буде дуже цікаво”,- вважає президент Одеської правозахисної академії. Він назвав заяви представників Одеського міськвиконкому про відсутність використання адмінресурсу під час виборчої кампанії 2002 року „відвертою брехнею”.\nГромадська організація „ Одеса – ТАК” надіслала 29 березня запит на адреси виконувача обов”язків Одеського міського голови Руслана Боделана, начальника управління земельними ресурсами Одеського міськвиконкому М. Кузнєцова, Голови постійної депутатської комісії з землекористування І.Жосула.\n„У зв”язку з численними зверненнями громадян Одеси з приводу злочинного розбазарювання земель, які є у міській власності, просимо Вас негайно надати наступну інформацію:\n1. Кому з депутатів Одеської міської Ради двох останніх скликань (1998 – 2002, 2002 – 2006 р.) і членам їхніх родин були виділені земельні ділянки, як під приватне будівництво, так і для комерційної діяльності.\n2. Дислокацію цих дільниць і договірну їхню вартість”.\nКопії запиту, який підписала голова громадського комітету „Одеса-ТАК” Ірина Яроцька, надіслали начальнику УМВС України та прокурору Одеської області.\nПід час засідання Приморського райсуду Одеси слово знову мав свідок Микола Заплавний. На його думку, „у виборчій кампанії 2002 року був задіяний так званий адмінресурс. На проведених тоді апаратних нарадах і під час особистих зустрічей з Леонідом Сушкіним лунали заклики проводити агітацію і зробити все можливе для перемоги на виборах мера міста Руслана Боделана”.\nСвої попередні заяви про організацію в Одесі, під час виборів мера 2002 року, „студентської каруселі” підтвердив і свідок Вадим Меремс.\nКолишній керівник міського виборчого штабу блоку „Наша Україна” в Одесі Володимир Курінний заявив, що у 2002 році „адмінресурс був використаний на повну потужність. Це відбувалося у всіх районах Одеси під патронатом блоку „За єдину Україну” і особисто чиновників міськвиконкому, Руслана Боделана”.


Як часто, милуючись красою лісу або річки, хочеться зафіксувати особливо красиві місця і замалювати їх. Картина, на якій намальована природа, називається пейзажем. Найпростіший варіант — захопити з собою на прогулянку блокнот, олівець і гумка. Зробити малюнок з натури, а вдома домалювати роботу аквареллю або пастельними олівцями. Але перед тим як намалювати природу, необхідно отримати деякі знання по техніці малюнка.\nДля того щоб пейзаж вийшов об’ємним і мав глибину, необхідно знати закони перспективи. Перспектива буває різною, але для початку потрібно запам’ятати основні види:\nЛінійна. Предмети однакового розміру, розташовані на різній відстані від художника, на малюнку повинні мати різні розміри. Чим далі знаходиться предмет, тим він менше буде на малюнку. Щоб зобразити лінійну перспективу, треба намалювати лінію горизонту і позначити на ній точку сходу, до якої будуть прагнути лінії на картині.\nТональна. Цьому виду перспективи митці зобов’язані Леонардо да Вінчі, саме він обґрунтував її принципи. За допомогою зміни в бік приглушення контрасту, тону і кольору предмета можна видалити його вглиб простору на картині.\nПовітряна. При видаленні предметів на картині їх обриси стають менш чіткими, кольору приглушеними, контрастність зменшується, і задній фон картини буде виглядати розпливчастим, світлим і холоднішим, ніж передній план.\nТак як красиво намалювати природу можна, тільки якщо правильно дотримуватися пропорції, то цей момент в техніці малюнка також слід добре вивчити.\nДля того щоб отримати почуття пропорції, треба розвивати окомір. Вправи в малюнку з натури обов’язково дозволять досягти в цьому успіху. Всі об’єкти в картині повинні бути сумірні один з одним. Порушення пропорцій веде до спотворення малюнка, і він може виглядати потворно. Чим точніше визначити пропорції, тим більшу подібність отримає картина з натурою.\nПеред тим як намалювати природу, слід обміркувати, які предмети будуть присутні на картині. Виділити головні об’єкти та другорядні. Подивитися, як поєднуються кольори цих об’єктів, відмітити контраст між ними. Головним предметом на картині може бути самотнє дерево, мальовничий будиночок, а може бути дорога, що йде вдалину. Обов’язково треба звернути увагу на освітлення і пам’ятати, що сонце не стоїть на місці, а отже, світло і тінь будуть змінювати своє положення під час малювання. Тому дуже важливо стежити, щоб тіні на картині були з однаковою боку.\nФактура об’єктів на картині\nОскільки в пейзаж входять найрізноманітніші предмети, необхідно правильно передавати матеріали, з яких вони зроблені: дерев’яний або мурований будинок, валуни і дерева, небо і хмари, трава і кущі, вода — на всі ці об’єкти треба звертати пильну увагу. Великий вплив на фактуру пейзажу надають пори року. Влітку крона дерев виглядає округлої, а взимку ми бачимо кутасті, голі гілки. Немає ніякої необхідності вимальовувати кожен листочок на дереві, та це й неможливо. Набагато краще використовувати світлотінь і передавати фактуру трави або кущів різними штрихами, при цьому на передньому плані можна виділити кілька об’єктів з більш ретельної промальовуванням деталей.\nЯк намалювати пейзаж з натури\nНасамперед необхідно приготувати всі необхідні інструменти і матеріали:\nБлокнот для малювання з жорсткою основою.\nОлівці для малювання різної жорсткості.\nМ’яку гумку (ластик).\nАкварельні фарби або пастельні крейди, можна взяти акварельні кольорові олівці.\nПляшку з водою і склянку.\nСкладаний стілець (не завжди на природі можна знайти зручне місце, щоб малювати сидячи).\nТак як намалювати природу поетапно простіше, треба розбити майбутню картину на частини. Подивитися, в якому місці будуть розташовані головні об’єкти. Позначити лінію горизонту, знайти точку сходу і намітити розташування предметів. Для початку роботи можна спробувати намалювати природу олівцем. Якщо олівцевий ескіз влаштовує, можна продовжити роботу акварельними фарбами або пастельними крейдами.\nСекрети від досвідчених художників для початківців майстрів\nБагато художників, які мають хороший досвід у написанні картин, люблять ділитися своїми напрацюваннями з учнями.\nДотримуватися тональність. Правильно малювати картину треба від світлого тону до темного. Вдень небо і сонце — світлі об’єкти картини. Такі світлі місця — це горизонталі, вони відображають світле небо. Похилі поверхні темніше, ніж горизонталь. Найтемніші ділянки картини – це вертикальні поверхні, так як світло від них відбивається значно менше.\nСтежити за світлом. Яскравий день кольори більш насичені і теплі, коли похмуро, все стає більш приглушеним і тьмяним.\nВажливо приділяти увагу повітряної перспективі.\nСкладні предмети необхідно спрощувати в малюнку і не перевантажувати пейзаж зайвими елементами.\nСтворювати зелений колір самостійно з жовтої і синьої фарби.


РосЗМІ говорять, що завтра в Армянську скасують режим НС – новини ZIK.UA\nсубота, 22 вересня, 2018, 16:45 Події\nВ Армянську та прилеглих селах, які постраждали від викиду невідомої отруйної речовини, готуються скасувати режим надзвичайної ситуації, який ввели 14 вересня.\nПро це розповів російським ЗМІ «глава адміністрації» Армянська Василь Теліженко, передає РБК-Україна.\nЗа його словами, завтра готові скасувати режим надзвичайної ситуації.\nНагадаємо, у місті Армянськ в анексованому Росією Криму у ніч проти 24 серпня сталися викиди невідомої отруйної речовини, що призвело до різкого погіршення здоров’я місцевих жителів.\nНа 12-й день екологічної катастрофи так звана влада Криму «припинила» на два тижні роботу заводу «Титан» в Армянську. Дітей шкільного віку і дошкільнят з матерями розпорядилися відправити до санаторіїв.\n14 вересня так звана глава регіонального управління «Роспотребнадзора» Наталія Пеньковська заявила, що на півночі окупованого півострова зареєстровано перевищення гранично допустимих концентрацій по хлористому водню і сірчистому ангідриду.\nНещодавно в мережі порівняли фотографії Армянська і Чорнобиля. І вони дуже схожі.\nокупований КримАрмянськновини України\n2018-12-19 18:37 :23


Умовний спосіб в англійській мові: форми і приклади | Поради\nАнглійська мова, як і будь-який інший, використовує the subjunctive mood, в тому випадку, коли мова йде про дію, що не відбулося, але є бажаним для мовця або коли потрібно висловити умова якої-небудь дії. У російській мові на умовний спосіб вказує частка «б» у реченні: «Я б хотів, щоб Джордж Мартін писав свої книги швидше». У цій статті ми детально розберемо, що таке умовний спосіб в англійській мові, наведемо безліч прикладів і підсумовуємо все в наочної таблиці.\nУтворення двох форм умовного способу\nSubjunctive 1 (Синтетична форма)\nSubjunctive 2 (Аналітична форма)\nPerfect Subjunctive 2\nКоли використовується умовний спосіб\nУмовний спосіб використовується, щоб висловити умова, що суперечить дійсності\nЯк утворюється умовний спосіб у цьому випадку:\nУмовний спосіб в англійській мові потрібно, щоб висловити побажання по відношенню до теперішнього або майбутнього дії або жалю про те, що не відбулося\nТакож умовний спосіб в англійській мові використовується, щоб висловити вказівки, поради або вимоги\nThe Subjunctive Mood буває двох форм:\nСинтетична форма або Subjunctive I, в наш час вважається “архаїчної” і застарілою. Для утворення цієї форми умовного способу не потрібні ніякі допоміжні дієслова. Синтетична форма зустрічається у трьох видо-часових формах:\nPresent Subjunctive можна зустріти в розмовній мові, частіше вона зустрічається в офіційних паперах. Present Subjunctive повністю збігається в освіті з инфинитивом без частки to. Інфінітив не змінюється, тобто навіть у третій особі однини не додається -s. Крім того, дієслово to be теж залишається без змін. Найчастіше, Present Subjunctive супроводжують наступні словосполучення та фрази:\nit is necessary that – необхідно, щоб\nit is important that – важливо, щоб\nit is advisable that – доцільно, щоб\nto recommend – рекомендувати\nto advise – радити\nЗа освітою Past Subjunctive збігається з Past Simple. Але тут дієслово to be для всіх чисел та осіб буде у формі were.\nIf only she were a teacher! — Якби тільки вона була вчителем!\nIf only Mike were my husband! — Якщо б тільки Майк був моїм чоловіком!\nI wish Ann came to our flat tonight — Я б хотів, щоб Ганна прийшла до нас у квартиру цим вечором.\nWe wish Santa Claus came to your house on Christmas — Ми бажаємо, щоб Санта-Клаус прийшов у ваш будинок на Різдво.\nФорма умовного способу Past Perfect Subjunctive утворюється точно так само як Past Perfect. У такому разі йдеться вже про якийсь совершившемся до моменту висловлення дії.\nЧитайте також: Як зробити презентацію англійською мовою. Як розпочати і закінчити презентацію. Корисні фрази\nIf only you had read «Harry Potter» before the movie! — Ах, якби ти прочитав «Гаррі Поттера» до фільму!\nIf only Stephanie had watch this movie before we moved in — Ах, якщо б Стефанія подивилася цей фільм перш, ніж ми переїхали.\nАналітична форма умовного способу, або Subjunctive II, це завжди зв’язка з допоміжного дієслова (should, would, might або could) та інфінітива основного дієслова (без to). Зустрічається у двох видо-часових формах:\nPresent Subjunctive 2 утворюється за схемою: допоміжний дієслово + невизначений інфінітив дієслова без to. Мова в таких пропозиціях йде про якийсь ймовірне і бажаному дії, про який невідомо чи здійсниться воно в майбутньому.\nIf you had some money, you might go to a cinema – якби в тебе були хоч якісь гроші, ти б міг піти в кіно.\nIf we had some talent, we might work in the theatre — Якщо б у нас був талант, ми могли б працювати в театрі.\nPerfect Subjunctive 2 утворюється за схемою: допоміжний дієслово + перфектний інфінітив дієслова без to. У таких реченнях мова йде про те, що так і залишилося в планах.\nPupils would go to the forest if it didn’t snow — Школярі пішли б в ліс, якщо б не було снігу.\nMegan would go to the shop if it didn’t so cold outside — Меган пішла в магазин, якщо б зовні не було так холодно.\nIf I were a bug, I would have wings – Якщо б я був жуком, у мене були б крила.\nIf you were me, you would have this pizza — якби ти був мною, у тебе була б ця піца.\nWhat would happen if Nina didn’t come home? – Що б сталося, якби Ніна не прийшла додому?\nWhere would you like to go if you had the choice? – Куди б ти хотів піти, якщо б міг вибирати?\nCould/might + Інфінітив\nIf it were warm, you might buy a new t-shirt – якби було жарко, ти б міг купити нову футболку.\nIf they work harder, we could visit Cyprus – якби вони більше працювали, ми б могли відвідати Кіпр.\nIf it were less light, she might throw out her sunglasses — якби тут було менше світла, вона могла б викинути свої сонцезахисні окуляри.\nWould + Перфектний інфінітив\nIf their father had enough links, he would have bought three beach houses – Якщо б у їх батька було більше зв’язків, він би купив три пляжних будиночка.\nWhat would you have done if they had hit your horse yesterday? – Що б ти зробив, якби вчора вони вдарили твій кінь?\nCould/might + Перфектний інфінітив\nIf I hadn’t known her nature, I might have believed her – якби я не знав її природу, я б повірив їй.\nI wish I were there to have a drink and a dish with you – я б Хотів бути там, щоб випити і поїсти з тобою.\nI wish I spoke Swahili – Хотів би я говорити на Суахілі.\nBob wishes she played flute – Боб б хотів вміти грати на флейті.\nWish + Could + Інфінітив\nI wish I could find a hostel – Шкода, що я не можу знайти хостел.\nWe wish we could visit a nursing home – Шкода, що ми не можемо відвідати будинок престарілих.\nWish + Would + Інфінітив\nI wish it would stop raining – Хотілося б, щоб перестав йти дощ.\nDo they wish they hadn’t moved to the village? – Вони б не хотіли переїжджати у село?\nI wish I could have won that Monopoly game – Шкода, що я не зміг виграти ту Монополію.\nShe asked that he leave the hospital premises – Вона попросила, щоб він покинув приміщення лікарні.\nЩоб вам було простіше розпізнати умовний спосіб у тексті, запам’ятайте спеціальні слова-ознаки. А щоб ви їх точно не забули, ми підготували таблицю зі словами-ознаками умовного способу в англійській мові.\nЧитайте також: Мовні, або tongue idioms | Блог про англійською мовою від EasySpeak\nUrge To (that) переконувати, щоб\nTo suggest (that) пропонувати, щоб\nTo request (that) просити, щоб\nTo recommend (that) рекомендувати, щоб\nTo propose (that) пропонувати, щоб\nTo insist (that) наполягати, щоб\nTo desire (that) бажати, щоб\nTo demand (that) вимагати, щоб\nTo command (that) скомандувати, щоб\nTo ask (that) просити, щоб\nTo advise (that) радити, щоб\nВирази, які вказують на умовний спосіб в англійській мові в таблиці:\nIt is a bad idea (that) це погана ідея, щоб\nIt is a good idea (that) це гарна ідея, щоб\nIt is recommended (that) рекомендується, щоб\nIt is vital (that) життєво важливо, щоб\nIt is imperative (that) важливо, щоб\nIt is urgent (that) важливо, щоб\nIt is important (that) важливо, щоб\nIt is essential (that) важливо, щоб\nIt is desirable (that) бажано, щоб\nIt is crucial (that) важливо, щоб\nIt is best (that) краще, щоб


Грант на кажанів від Lush - Український центр реабілітації рукокрилих\nОпубліковано 13.09.2020 Автор: Kharkiv Bat Group\nПроект Центра реабілітації рукокрилих отримав грантову підтримку від фонду «Чариті Пот», що є програмою підтримки проектів неприбуткових організацій від міжнародної корпорації Lush, а саме від її української гілки Lush Україна.\nГрант від Lush Україна Чариті Пот буде спрямовано на розвиток всеукраїнської мережі з реабілітації рукокрилих та покращення поточних умов лікування та перетримки рукокрилих. Реалізація цього проекту буде першим кроком на шляху до створення Всеукраїнського центру реабілітації рукокрилих, що об’єднає волонтерів-зоозахисників та ініціативні групи по всій Україні.\nНагадаємо, що компанія Lush є унікальною компанією з виробництва свіжої косметики ручної роботи, що була заснована у Британії у 1995 році (подробиці тут). Компанія дотримується унікальних для сучасного світу принципів щодо відмови випробувань та тестування продукції на тваринах. Як зазначено в описі історії компанії: «Творці Lush вірили та знали, що споживач може трансформувати світ своїм вибором, тому важливо не лише винаходити якісний продукт, а й формувати новий вид мислення у своїх покупців».\nПідтримка проекту з порятунку та охорони рукокрилих є важливим кроком у впровадженні ідей Lush щодо створення кращого, гуманнішого світу навколо нас.\nКоманда Центру реабілітації рукокрилих щиро дякує компанії Lush Україна за підтримку нашої ініціативи зі збереження таких унікальних тварин якими є кажани.\nЗавітайте на сайт Lush Україна та підтримайте тих, хто змінює наш світ на краще.\nНагадаємо, що проект Центр реабілітації рукокрилих Фельдман Екопарк спрямований на вирішення проблеми знищення або переслідування кажанів у населених пунктах України. Проблема довготривалого співіснування людей та біологічного різноманіття зростає з року в рік. Площа міст збільшується по всьому світу, пропорційно із кількість людей, що живуть у них. Тварини що пристосувались до існування в урбанізованому середовищі стикаються в першу чергу із «фактором людини» (не враховуючи різні забруднювачі природного середовища), тобто чи буде спокійно проходити гніздівля птаха, чи зимівля кажанів на балконі будинку залежить тепер від рішення власника квартири, ніж від традиційних факторів природного добору. Тому ми вирішили створити проект який поєднує в собі і освітню складову і складову професійних дій (порятунок кажанів та лікування їх) та впливу (репортажі у ЗМІ). За сім років існування проекту ЦРР ми «запалили пристрастю» до кажанів багатьох зоозахисників, волонтерів у інших містах України, та навіть у сусідніх країнах колишнього СРСР (у 2017 році Центри реабілітації рукокрилих були засновані у Мінську та Москві).\n← 100 кажанів залетіли в офісне приміщення у Харкові\nБезперервний порятунок кажанів! →


Лампа OPTOMA BL-FP280D (SP.8FB01GC01) - Найкраща ціна та якість, найбільший вибір\nЛампи до проектора OPTOMA BL-FP280D (SP.8FB01GC01) Партномер: BL-FP280D (або SP.8FB01GC01)\nДля свого проектор OPTOMA BL-FP280D (SP.8FB01GC01) Ви можете обрати лампи з модулем і самостійні колби від оригінальних та альтернативних виробників.\nЛампи з модулем OPTOMA BL-FP280D (SP.8FB01GC01)\nКомпанії-постачальники проекційної техніки, зазвичай, не займаються продукуванням змінних частин (таких як лампи) до своєї техніки. Для цього існують ліцензовані виробники. які постачають фірмам вже готові колби, які у свій час виробник проектора збирає в оригінальний монтажний модуль та продає під своєю торговою маркою. Цей варіант лампового модуля OPTOMA BL-FP280D (SP.8FB01GC01) забезпечує високу надійність та якість за найвищу ціну.\nВи не відчуєте різниці між оригінальним блоком OPTOMA BL-FP280D (SP.8FB01GC01) та лампою в сумісному модулі. В обох випадках використана так ж сама якісна лампа, виготовлена на оригінальному заводі (Osram P-VIP, Philips UHP, Ushio NSH, Matsushita, Iwasaki HSCR). Різниця лише в заводі на якому проводиться збір голої колби в модуль. У другому випадку, це відбувається не на заводі виробника проектора, тому товар не може постачатись під фірмовим брендом. Радимо цей варіант за його якість, надійність та вигідну ціну.\nСумісна лампа в сумісному модулі OPTOMA BL-FP280D (SP.8FB01GC01) від NoName виробника - це більш дешеве рішення, яке ми радимо для придбання до домашніх проекторів, де низька ціна є в більшому пріоритеті, ніж яскравість проекції та стовідсоткова. Сумісні ламп не можуть гарантувати ту ж саму якість, що пропонує оригінал.\nЛампи без модуля OPTOMA BL-FP280D (SP.8FB01GC01)\nГола лампа без корпусу OPTOMA BL-FP280D (SP.8FB01GC01) є дуже якісною альтернативою оригінальному блоку. Якщо Ви придбали цей варіант, ту колбу буде необхідно умістити до вже наявного корпусу. Оригінал повинен мати на собі маркування Osram P-VIP, Philips UHP, Ushio NSH, Matsushita, Iwasaki HSCR та декілька інших, що підтверджують його фірмовість. Якщо Ви маєте старий корпус о доброму стані та упевнені, що упораєтесь із самостійною заміною, то цей варіант можемо Вам порадити як один з найоптимальніших.\nЦей найдоступніший по ціні варіант лампи OPTOMA BL-FP280D (SP.8FB01GC01) має вигляд скляної голої колби без монтажного корпусу. Виробництво проходить за зразком та з використанням східних технологій, як і при виробі оригіналів. На ньому але Ви не знайдете жодного маркування оригінального виробника. Заміна лампи без модуля - важчий процес, ніж заміна вже зібраного блоку, тому ми зазвичай радимо його покупцям, які вже мають будь-який досвід із самостійною заміною.


Чат для дівчат [Текст] : оповідання / Упорядники: Валентина Вздульська, Оксана Лущевська. - Львів: Видавництво Старого Лева, 2016 — 176 с. | Центральна бібліотека ім. Т. Г. Шевченка для дітей м. Києва\nЧат для дівчат [Текст] : оповідання / Упорядники: Валентина Вздульська, Оксана Лущевська. - Львів: Видавництво Старого Лева, 2016 — 176 с.\nЗбірка оповідань “Чат для дівчат”, попри свою назву, не є легким розважальним чтивом. Жодній з героїнь дванадцяти творів короткої прози не підходить характеристика “завжди на позитиві”. Точніше, справді позитивний, радісний, щасливий період зазвичай короткий, і трапляється це нечасто. Крім того, він ще й не дістається просто так, задарма — заради нього треба жертвувати та працювати над собою. Інколи навіть переступити через себе, як, приміром, героїні оповідання “Perfect Shot” Галини Ткачук.\nДехто з авторів "Чату для дівчат" бував в гостях у Центральній бібліотеці для дітей м. Києва. На фото - Галина Ткачук\nПро підлітковий вік часто кажуть, що він перехідний між дитинством і дорослим життям. Щодо дорослішання тіла більш-менш усе зрозуміло, так само як і зі зміною соціальних ролей: від молодшого класу до старшого, потім випускний, студентство, диплом, перша робота... А от дорослішання психологічне не завжди таке пряме й послідовне. Дуже багато настанов про світ та людей з оточення, засвоєних у дитинстві, виявляються хибними, часом небезпечними, часом просто смішними, як та “схема системи травлення людини”, що її намалювала на дошці Наталка Сапура, героїня оповідання Валентини Захабури “Лепрекони”. Дуже важливий та серйозний вибір молодої людини — боронити усі ті “дитячі” уявлення, з якими цілком затишно й комфортно можна існувати і в дорослому віці. Або все-таки спробувати жити в реальному світі, побачити й прийняти найближчих людей такими, як вони є і прагнуть стати.\nШлях у кожного свій. Проте наймудрішими стають ті, хто наважується чимось пожертвувати заради іншого. Хай навіть жертва буде нематеріальною й на перший погляд не такою вагомою — всього-навсього приняття, розуміння, чи, як в оповіданні Оксани Лущевської “Спогад про Віту Т.” - пам’ять.\nСаша Кочубей - теж учасниця "Чату для дівчат". Її твір "Мушля для молі" - про те, як звільнити уяву та перемогти завдяки їй сум та депресію.\nТвори збірки “Чат для дівчат” теж “перехідні”. З одного боку, в них є і “приколи”, і всілякі дитячі фантазії та бажання, над якими дівчата, коли виростуть, зможуть весело посміятися. З іншого — у них є цілком серйозні моменти, які доведеться взяти близько до серця і пожити у роздумах хоча б кілька днів.\nНе всім читачам і читачкам підліткового віку ці оповідання “підуть”. Проте їх цілком можуть прочитати дорослі, котрі мають дітей підліткового віку, аби щось зрозуміти про них і згадати про себе, дванадцяти-тринадцятилітніх :)


АМКУ почав розслідування щодо завищених цін «Львівгаз збуту» - ZAXID.NET\nКомпанію підозрюють в продажі газу населенню за вищими від середньозважених цінами\nЕкономіка — Катерина Чурилова, 27 січня 1\n«Львівгаз» перевірять після скарги пенсіонера про 117 тис. грн боргу ZAXID.NET\nЗахідне міжрегіональне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (АМКУ) почало розгляд провадження щодо можливого завищення ціни львівською газопостачальною компанією «Львівгаз збут». Після відкриття ринку газу для населення компанія продавала газ за цінами, вищими від середньозважених.\nЯк повідомила ZAXID.NET очільниця третього відділу досліджень і розслідувань тервідділення Галина Боса, провадження щодо «Львівгаз збуту» відкрили за ознаками зловживання монопольним становищем при формуванні ціни.\n«Із серпня [2020 року] розпочав роботу ринок газу для населення і з’явилося багато постачальників. Протягом цього періоду «Львівгаз збут» мав одну з найвищих цін. На підставі аналізу ринку було відкрите провадження. Наразі триває збір доказів у справі. «Львівгаз збут» має надати обґрунтування своєї цінової політики», – розповіла представниця АМКУ.\nТермінів, коли розслідування буде завершене, наразі не оприлюднюють.\nЧерез встановлення завищених цін на газ для населення Західне міжрегіональне територіальне відділення також відкрило справи щодо «Закарпатгаз збуту», «Волиньгаз збуту», «Івано-Франківськгаз збуту» та «Рівнегаз збуту».\nНагадаємо, з 1 серпня 2020 року ринок газу відкрився для населення і споживач отримав право вибору постачальника, незалежно від регіону проживання.\n«Львівгаз збут» є найбільшим постачальником за кількістю абонентів на Львівщині, оскільки його клієнтська база сформувалася задовго до повноцінного відкриття ринку для побутових споживачів і становила понад 800 тис. користувачів. Компанія та її засновник, газорозподільчий оператор «Львівгаз» входять до складу «Регіональної газової компанії» українського олігарха Дмитра Фірташа.\nПочинаючи з серпня минулого року ціни газзбутів цієї групи справді були вищими, ніж середньозважені на ринку. Наприклад, в січні велика кількість постачальників пропонували газ по 6,99–7,22 грн/м3. Натомість «Львівгаз збут» та інші «збути» групи – по 8,91–9,93 грн/м3.\nРаніше Північне територіальне відділення АМКУ відкрило справи проти п'яти газопостачальників із групи Дмитра Фірташа – «Київоблгаз збут», «Житомиргаз збут», «Чернігівгаз збут», «Черкасигаз збут», «Уманьгаз збут», а також компанії «КиївГазЕнерджі» (компанію контролюють родичі народного депутата від ОПЗЖ Юрія Бойка) через встановлення ними завищених цін на газ для населення.


Підсумки тижня у Харкові: Вибух біля райсуду і розстріл адвоката - Свято Водохреще затьмарили дві трагедії | СЬОГОДНІ\nПідсумки тижня у Харкові: Вибух біля райсуду і розстріл адвоката\n23 січня 2015, 06:55\nСвято Водохреще затьмарили дві трагедії\nПід час вибуху біля райсуду потерпіли 13 людей. Фото: соцмережі\nТиждень, що минає, для жителів Харкова розпочався зі світлого свята Водохреще, тому вранці тисячі людей поспішали до міських джерел, щоб зануритися і запастися свяченою водою на рік. Проте святковий вечір затьмарили дві трагедії, які сталися одна за одною.\nБлизько 18:30 під стінами Московського райсуду, звідки виходили проукраїнські активісти, стався вибух, який відправив у лікарню 14 осіб. Дев'ять з них досі на лікарняному ліжку: медики витягли з їхніх тіл десятки металевих болтів і гайок, якими була начинена саморобна вибухівка. Її зараз досліджують експерти, які перевірять зв'язок цього теракту з попереднім – у пабі на Римарській, коли постраждали 13 людей.\nПід час вибуху в Харкові постраждала 18-річна донька члена партії ВО "Свобода" – адвокат\nЧерез годину після вибуху на Салтівці, в центрі міста, на вулиці Чичибабіна, сталося вбивство. Кілер випустив сім куль у відомого харківського адвоката Олександра Грузкова, який помер у дворі свого будинку. Знайомі 52-річного чоловіка припускають, що Грузкова могли "забрати" через його професійну діяльність або бізнес, яким він займався останнім часом.\nПодробиці вбивства у Харкові: адвоката застрелили по дорозі додому (відео)\nУ середу на черговій сесії міськради депутати прийняли бюджет Харкова на 2015 рік , згідно з яким грошей у нашій казні буде на 1,5 млрд більше, ніж у 2014-му. Уперше в сесійний зал пустили 15 місцевих активістів. Один з них, стоячи за трибуною, закликав виділити гроші на оборону Харкова і засумнівався у тому, що обранці вивчили всі 300 сторінок проекту бюджету. Інший же пригрозив депутатам люстрацією. Коли ж сесія закінчилася, активісти притягнули до мерії сміттєвий бак і хотіли посадити туди директора департаменту комунального господарства Віктора Кітаніна. Міліція відбила чиновника у натовпу, але пізніше його госпіталізували в кардіологічне відділення.\nНаслідком неспокійної сесії стане ще одна позачергова, яка відбудеться сьогодні і торкнеться "бездіяльності правоохоронних органів". Представники останніх розкажуть про суспільну ситуацію в Харкові і як просувається розслідування за фактом нападу на депутатів. Зокрема, на Володимира Скоробагача, якого посадили в сміттєвий бак 24 грудня.\nбюджет Харків активісти вбивство вибухівка кілер сміттєвий бак