Вони претендують на посаду міського голови. Влада - Новини Рівного та області — Рівне Вечірнє\nВони претендують на посаду міського голови\nАнатолій Білоус 42-річний підприємець. Член партії УРП-Собор. Відомим став завдяки своєму прагненню стати міським головою. Світлана Богатирчук-Кривко Колишня вчителька. Зробила вдалу кар’єру в освіті, пройшовши шлях до завідувача міського відділу освіти. Нині — заступник міського голови. Завдяки великій працездатності й вмінню не робити відвертих дурниць завжди була серед перших кандидатів на підвищення. Єдина жінка серед впливових місцевих політиків. У виборах міського голови бере участь вперше.\nАнатолій Білоус 42-річний підприємець. Член партії УРП-Собор. Відомим став завдяки своєму прагненню стати міським головою.\nСвітлана Богатирчук-Кривко Колишня вчителька. Зробила вдалу кар’єру в освіті, пройшовши шлях до завідувача міського відділу освіти. Нині — заступник міського голови. Завдяки великій працездатності й вмінню не робити відвертих дурниць завжди була серед перших кандидатів на підвищення. Єдина жінка серед впливових місцевих політиків. У виборах міського голови бере участь вперше.\nОлександр Бражніков Відомий у Рівному адвокат. Саме як юрист став відомим практично кожному, хто мав в останні десятиліття справи з місцевою юриспруденцією. Мотиви висунення на посаду міського голови має приблизно ті ж самі, що й більшість інших кандидатів — якщо і не оберуть, то краще знатимуть.\nРостислав Вознюк Кілька років тому працював уповноваженим Держкомпідприємництва у Рівному та Рівненській області. Приймав скарги від підприємців. На виборах до Верховної Ради керував обласною організацією політичного проекту «Еко+25», який виник перед виборами і зник одразу після них. Нині очолює Рівненську обласну профспілку «Право».\nІгор Грубий Свого часу очолював тендерний комітет, який визначав, кому з перевізників який пасажирський маршрут віддати. Нині — власник кафе «Старий замок». На міського голову висунутий Партією зелених.\nЮрій Дюг На кожних виборах має бути кандидат-журналіст. На цих виборах цю роль виконує Юрій Дюг. Як журналіста його практично ніхто поки що не знає. Тепер будуть знати.\nМихайло Кириллов Колишній лікар одним із перших у Рівному почав займатися фармацевтичним та іншим навколомедичним бізнесом. Завжди розумів важливість для бізнесу громадської діяльності, тому останні п’ятнадцять років завжди перебуває на виду, бере участь у величезній кількості заходів. Останнім часом очолює Російський культурний центр у Рівному. Шансів на обрання міським головою у Рівному має приблизно стільки ж, скільки керівник українського культурного центру де-небудь у Воркуті.\nВіктор Колесник Колишній головбух «Азоту» вперше був обраний до міськради Рівного у 1990 році. Під час суперечливої приватизації головного хімічного підприємства регіону певний час очолював «Рівнеазот». Відтоді вважається багатою людиною. Після останньої зміни власника «Азоту» змушений був піти з посади. З того часу ніде офіційно не працював. На вибори міського голови пішов за підтримки нинішнього міністра внутрішніх справ Юрія Луценка. Браку коштів на проведення власної виборчої кампанії, судячи з усього, не відчуває.\nАнатолій Куковський Ректор місцевої філії Міжнародної академії управління персоналом. Став відомим у Рівному в середині 90-х років, коли займався справами скандальної трастової компанії «Український будинок селенгу», яка зібрала тоді з вкладників понад дев’ять мільярдів карбованців. Гроші, звісно, зникли, а кримінальна справа була згодом закрита.\nІгор Лех Колишній заступник керівника Державної податкової адміністрації Рівненської області свою посаду залишав із скандалом. Подробиці скандалу вже забулися. А Ігоря Леха доведеться ненадовго згадати.\nРуслан Мальований Депутат міської ради від Блоку Юлії Тимошенко. Голова комісії із земельних ресурсів. До останнього часу очолював ТОВ «Ріф», якому належить торговельна марка «Олас». Перед виборами звільнився з посади директора. Небайдужий до жіночої краси — є меценатом місцевого конкурсу «Перлина Рівного».\nОлександр Нестерук Бухгалтер-ревізор нічим, окрім висування своєї кандидатури на виборах, поки що не відомий.\nМикола Паліюк Очолює Рівненський обласний притулок для неповнолітніх. До цього працював у дитячій кімнаті міліції. У депутатах досі не був. Але регулярно з’являється на сесіях міської та обласної ради, щоб попросити додаткових грошей на притулок. Цим поки що і відомий.\nАнатолій Пєхотін Став керівником одного з перших у Рівному кооперативів наприкінці 80-х років минулого століття. Вперше і востаннє був обраний депутатом міськради Рівного у 1990 році. З того часу бере участь у всіх місцевих виборах. І щоразу здобуває результат у межах статистичної похибки. Відомий участю у земельних скандалах. Неперевершений майстер давати обіцянки. Останні роки більше перебуває у США, ніж в Україні. Яким саме займається бізнесом — встановити важко.\nСергій Подолін Один із перших у Рівному успішних ріелторів. Став відомим у місті й заробив грошей завдяки агентству нерухомості «Кадет СВС». Обирався до міської ради Рівного. Є членом Партії захисників Вітчизни Юрія Кармазіна. Нині — перший заступник голови Рівненської райдержадміністрації.\nСергій Полоцький Своїй кар’єрі завдячує членству в Комуністичній партії України. Саме як комуніст він потрапив свого часу на посаду начальника Рівненського міського управління капітального будівництва якраз у той період, коли ніякого капітального будівництва у місті практично не стало. Займався і займається не стільки власне будівництвом, скільки допомогою тим, хто хоче щось будувати у Рівному. Без Полоцького у Рівному ніхто нічого капітального не збудує. На вибори міського голови висунутий своєю партією — КПУ.\nСтаніслав Савінський Тривалий час працював генеральним директором ЗАТ «Консюмерс-Скло-Зоря». Після зміни власників підприємства змушений був звільнитися. Згодом займався патентуванням власних винаходів, які розробляв під час роботи на заводі. Яких саме винаходів — невідомо. Був обраний депутатом обласної ради від Блоку Юлії Тимошенко.\nЮрій Собчук Багаторічний керівник комунального господарства Рівного. Безперечно, впорався б з обов’язками міського голови, якби його на цю посаду обрали. Але місто — це не лише житлово-комунальні підприємства. Тому бути обраним головою Юрій Собчук міг би у тому разі, якби його підтримали керівники інших галузей міського господарства. А так на виборах він має можливість хіба що дізнатися про свою справжню популярність серед рівнян.\nМикола Сорока Несподівано потрапивши свого часу з місця керівника «Облагротехсервісу» на посаду голови обласної держадміністрації, був одним із найстабільніших обласних керівників. Початок своєї роботи на чолі області відзначив забезпеченням цілодобового водопостачання Рівного. Однак не зумів заробити на цьому політичний капітал. Пішов з посади добровільно після обрання Президентом Віктора Ющенка. Його реальний рейтинг невідомий, оскільки у жодних виборах досі особисто участі не брав.\nОлег Харченко Рівненський обласний військовий комісар. Досі був відомий в основному місцевим призовникам та їхнім батькам. На виборах, напевно, розраховує на їхню вдячність.\nОлег Хижняк Колишній керівник нічного клубу «777». Нині власник ресторану «Гламур», розташованого в тому ж приміщенні. Відкрив благодійний фонд. У виборах бере участь уперше.\nВолодимир Хомко Успішний директор «Рівнеоблводоканалу». Брав участь у минулих виборах міського голови, де був головним суперником Віктора Чайки. Має незаперечні здібності керівника, які довів роботою на своїй нинішній посаді. Вважається одним із реальних кандидатів на обрання міським головою.\nВасиль Цинко Подібно до ще кількох кандидатів потрапив у політику в 1990 році, коли був обраний депутатом міської ради. Після чого бере участь у всіх можливих виборах із заздалегідь прогнозованим результатом. Свого часу називав себе керівником організації, яка бореться за повернення громадянам втрачених вкладів в Ощадбанку СРСР. Боровся з таким же успіхом, як і на виборах.\nВасиль Червоній Колишній народний депутат. Колишній голова обласної держадміністрації. Двічі брав участь у виборах міського голови Рівного. Двічі не був обраний. Нині очолює обласну організацію УНП і одне з місцевих «козацтв». Серед здобутків — встановлення та знесення пам’ятників, збір пожертв і вибивання з бюджету коштів на будівництво храмів УПЦ Київського патріархату.\nПопередня стаття Рейдери атакують владу\nНаступна стаття Міського голову без грошей не оголосять\nОлексій Муляренко одним із перших публічно прозвітував про рік діяльності у Рівненській міській раді\nГоді заважає гармата?\nЛише шестеро були на всіх сесіях\nЯнукович призначив трьох голів райдержадміністрацій\nСамоврядування розвиватимуть іграми\nЗ корупцією рада боротиметься листівками\nПосада не пригнічує почуття гумору\nДепутати просуваються в Інтернет\nПершу сесію закінчили


Поштовий індекс Укрпошти за вашою адресою = 27410 індекс Знам'янка друга, Знамянський район, Кіровоградська область, Україна.\nПоштові індекси Києва, поштовий індекс Знам'янка друга і поштові індекси більшості інших міст України можна знайти прямо для конкретного будинку. Тобто у нас представлені поштові індекси областей, поштові індекси районів, поштові індекси міст, поштові індекси вулиць, поштові індекси будинків.\nТут представлена найбільш повна і точна база поштових індексів України, в тому числі і індекс Знам'янка друга. Інформація про поштові індекси України представлена на основі останніх версій бази поштових індексів Укрпошти та Класифікатора адрес по Україні. Ви можете скористатися як пошуком індексу за адресою або адреси за індексом, так і ієрархічним рубрикатором України, щоб знайти необхідний індекс поштової адреси.\nЗміни поштових індексів відбуваються регулярно. Хочемо зауважити, що на відміну від інших сайтів з базами поштових індексів у нас представлений тільки реально діючі індекси, немає застарілої інформації, і ви можете бути абсолютно впевнені, що знайдена на нашому сайті Знам'янка друга індекс буде точно чинним і відповідати обраній адресі.\nІндекс Знам'янка друга — це номер 27410 поштового відділення, яке відповідає за декілька вулиць або цілий район.


Ужгородський замок - ДИКТАНТИ - ГОЛОВНА - Дітки\nУжгородському замку понад тисячу років. Здавна розповідають про загадкові підземні ходи, якими до замку-фортеці під час облоги постачали їжу й боєприпаси. А ще начебто цими ходами захисники замку, коли їм загрожувала небезпека, тікали з оточення в густі навколишні ліси. У дев'ятнадцятому столітті дослідники намагалися пройти в чорні підземні нетрі, проте загроза обвалу щоразу зупиняла їх на шляху до незвіданого.\nЗамок із масивними вежами розташований на вулканічній горі й має форму чотирикутника. До нього доступитися нелегко: з трьох боків фортецю захищає сухий канал, вирубаний у скелях, а з північно-східного — прірва. Через канал було перекинуто в'їзний підвісний міст.\nУ всіх старовинних замках, кажуть, мають бути привиди. І Ужгородський, звичайно, не виняток. За легендою, у сімнадцятому столітті володарем замку був капітан Другет — шанований лицар. Він мав прегарну доньку. Один воєвода-шляхтич забажав завоювати Ужгород, переодягся й подався туди в розвідку. А донька Другета, закохавшись у нього, розповіла, скільки військової сили в замку і як краще його захопити. Батько дізнався про зраду й живою замурував свою кровинку в кріпосній стіні. Перед великою бурею лунає плач: донька проситься на волю.\n174 слова За В. Зубачем


Жилет утеплений Matterhorn Black - ХАМЕЛЕОН, Купити в Україні, Київ, Запоріжжя\nМембранний жилет Matterhorn відмінний варіант як верхній шар на демісезонний період, або як утеплювач в холодну погоду. Верхній шар жилета зшитий з водонепроникною мембранної тканини, яка виводить надлишок пари і підтримує комфортну температуру. Жилет утеплений синтетичним аналогом гусячого пуху. Утеплювач володіє хорошою диханню, не накопичує вологу і швидко відновлює об'єм після стиснення. Складайте жилет Matterhorn у компресійний мішок і беріть з собою в дорогу, не турбуючись про можливої деформації утеплювача.\n5 кишень: 2 містких передніх, 2 внутрішніх і 1 кишеня тунельного типу внизу спинки;\n— Регульований комір стійка утеплений флісом;\n— Регульований низ на еластичних шнурках у передніх кишенях;\n— Подовжена спинка для захисту попереку від вітру.\nВладимир Круподеров про 05.12.2019\t(уже купил)\nВладимир Круподеров про 05.12.2019


2.3. Методичні засади оцінювання рівня ризику втрати стійкості\nЗазначаючи в попередніх підрозділах дисертаційної роботи про необхідність оцінювання рівня стійкості фінансової системи, значної актуальності також набуває формалізація процесу дослідження рівня ризику втрати стійкості фінансової системи країни.\nНеобхідно зазначити, що «рівень стійкості» та «ризик втрати стійкості» – це категорії, які відрізняються результатом, що характеризує фінансову систему. Так, рівень стійкості описує існуючий стан та можливості фінансової системи країни, а ризик втрати стійкості – це вже імовірність настання несприятливих подій для фінансової системи. Виходячи з цього, з метою проведення комплексного аналізу стійкості фінансової системи країни, необхідно розглядати як рівень її стійкості, так і можливий ризик втрати стійкості фінансової системи.\nКрім того, справедливо зауважити, що науково-методичні підходи до моделювання процесу оцінювання рівня стійкості фінансової системи та рівня ризику втрати стійкості фінансової системи є незалежними складовими та потребують індивідуальної розробки, а їх комплексне застосування відбувається тільки на етапі аналізу отриманих результатів та формування подальшої стратегії нейтралізації зовнішніх та внутрішніх шоків.\nВ той же час, доцільність розгляду даного питання пов’язана з тим, що система раннього попередження ризиків та стрес-тестування, які саме і основані на методиці оцінювання рівня ризику втрати стійкості фінансової системи, виступають сучасними інструментами протидії деструктивним чинникам та пруденційного антикризового управління.\nРозпочинаючи розробку розглянутої вище проблеми, зазначимо, що в межах даного підрозділу нами запропоновано розглядати процес формалізації оцінювання рівня ризику втрати стійкості фінансової системи як основу проведення стрес-тестування. Таким чином, по-перше, розглянемо теоретичні передумови даного твердження. В своїй більшості, стрес-тестування зустрічається в банківській сфері, в рамках якої його досліджують як метод кількісного оцінювання ризику, що розкривається у визначенні рівня неузгодженої позиції, яка наражає банк на ризик, та шокової величини зміни зовнішнього фактора .\nОтже, це імовірнісна оцінка чутливості базових фінансових характеристик діяльності суб’єкту господарювання, ринку або системи від дії різного роду несприятливих подій, які ідентифікуються як виняткові, але реально можливі.\nВиходячи з вище зазначеного, справедливо зауважити, що за масштабом дослідження стрес-тестування можливо розглядати на мікро- та макрорівні. Так, на мікрорівні стрес-тестування направлено на ідентифікацію імовірності та обсягу фінансових витрат, які можуть отримати конкретні суб’єкти господарювання під дією деструктивних зовнішніх факторів. В свою чергу, на макрорівні, стрес-тестування забезпечує оцінювання ступеня вразливості певного фінансового сектору чи системи в цілому до дії визначених шоків. В межах запропонованого дослідження стійкості фінансової системи країни актуальності набуває формалізація етапів стрес-тестування на макрорівні.\nВиходячи з того, що процес розробки ефективних методик стрес-тестування як в закордонній, так і у вітчизняній літературі зазнає значних трансформацій, доцільності набуває розробка універсального науково-методичного підходу до оцінювання рівня ризику втрати стійкості фінансової системи. Формалізація на загальному теоретичному рівні процесу стрес-тестування фінансової системи країни обумовлена наступними положеннями:\n- різні цільові показники, що бажають отримати державні органи влади в результаті проведення стрес-тестування;\n- неоднаковий часовий період, протягом якого необхідні результати стрес-тестування;\n- постійна варіація пріоритетів дослідження.\nУзагальнюючи розглянуте вище, зауважимо, що всі зазначені положення впливають на набір показників, які характеризують ризики впливу на предмет дослідження.\nТаким чином, перейдемо до послідовного дослідження етапів формалізації оцінювання рівня ризику втрати стійкості фінансової системи. З метою чіткого уявлення про запропонований науково-методичний підхід, в першу чергу, наведемо загальний перелік кожного з етапів його теоретичної реалізації. В подальшому розглянемо кожен з етапів більш детально та наведемо особливості його впровадження.\nОтже, процес економетричного моделювання оцінювання рівня ризику втрати стійкості фінансової системи включає наступні етапи:\n1) ідентифікація всієї сукупності факторів, які впливають на рівень ризику втрати стійкості фінансової системи;\n2) врахування напрямку впливу факторних ознак на результативну (поділ показників на стимулятори та дестимулятори);\n3) проведення нормалізації релевантних факторних ознак моделі;\n4) визначення рівня пріоритетності релевантних показників за рахунок введення вагових коефіцієнтів, розрахованих на основі формули Фішберна;\n5) побудова економіко-математичної моделі оцінювання рівня ризику втрати стійкості фінансової системи на основі сценарного підходу;\n6) проведення аналізу чутливості побудованої моделі при зміні факторів управління;\n7) якісна інтерпретація рівня ризику втрати стійкості фінансової системи;\n8) аналіз отриманих результатів.\nПереходячи до детального дослідження кожного з наведених етапів зазначимо, що ідентифікація набору показників, які будуть характеризувати рівень ризику втрати стійкості фінансової системи є одним з найбільш дискусійних та неоднозначних кроків. Даний факт був яскраво продемонстрований в підпункті 2.1 дисертаційної роботи, де розглядались показники, що використовуються для оцінювання стійкості фінансової системи країни та можуть бути інтегровані і для оцінювання ризику втрати її стійкості .\nКрім того, як було з’ясовано раніше, саме набір релевантних показників оцінювання рівня ризику втрати стійкості фінансової системи має переважний вплив на результати, одержані в межах реалізації стрес-тестування. Перелік обраних для проведення стрес-тестування показників формує всю подальшу специфіку отриманих результатів, а саме характер та рівень ризику втрати фінансовою системою її стійкості.\nВід набору релевантних показників залежить напрямок проведення стрес-тестування, так, за умови превалювання в статистичній сукупності показників, що переважним чином характеризують один або декілька сегментів фінансової системи, результат буде однобічний та нерепрезентативний.\nЦе не дозволить державним органам влади здійснювати комплексну антикризову політику та синергетично впливати на розвиток фінансової системи країни.\nПаралельно з наведеним, зауважимо, що значний вплив на отримані результати має час, протягом якого була сформована статистична сукупність, оскільки в межах реалізації стрес-тестування лаг впливу кожного конкретного показника на ризик втрати стійкості фінансової системи може бути різним. Це залежить не тільки від особливостей самого показника, як було зазначено раніше, але і від періоду, протягом якого було досліджено його зміни. Так, певні показники відображають наявність негативних тенденцій одразу, а інші з певним запізненням.\nТаким чином, справедливо зауважити, що перший етап науково-методичного підходу до оцінювання рівня ризику втрати стійкості фінансової системи виступає основою адекватності отриманого в подальшому результату стрес-тестування та характеризує всі основні вектори даного процесу. Виходячи з цього, справедливо зауважити, що суб’єкти моніторингу кожної країни спроможні самостійно, зважаючи на особливості функціонування та інфраструктурної побудови фінансової системи, сформувати статистичний масив вхідних даних, виходячи з власних пріоритетів .\nБезумовно, у світовій практиці існує значна кількість методик проведення стрес-тестування, які рекомендовані для використання усім країнам, але різний доступ до публічної інформації, відмінні підходи до формування системи національних рахунків, а також неоднакова національна фінансова архітектура зумовлюють неефективність даних підходів. В свою чергу, науково-методичний підхід, який розглядається, направлений на максимальну простоту використання та адекватність отриманих результатів незалежно від національних особливостей обраної країни.\nСправедливо також зауважити, що в межах першого етапу запропонованого науково-методичного підходу, в межах вітчизняної фінансової системи, можливо використовувати й систему показників, запропоновану в підрозділі 2.1 дисертаційної роботи (а саме: в межах індикаторів зовнішнього впливу включати: відношення зовнішнього боргу до ВВП, сальдо поточного рахунку до ВВП, прямих інвестицій до ВВП, темпу росту валютного курсу гривні до долара США, золотовалютних резервів до тижня імпорту, частки капіталу іноземних банків в національній банківській системі та експорту до імпорту; в розрізі індикаторів внутрішнього впливу: відношення внутрішнього боргу до ВВП, сальдо державного бюджету до ВВП, обсягу золотовалютних резервів до ВВП, активів комерційних банків до ВВП, капіталізації фондового ринку до ВВП, темп росту ВВП на душу населення, темп інфляції, темп росту промислового виробництва та темп росту заощаджень населення).\nПроте, постійне реформування світової системи регулювання фінансової системи та її постійна трансформація в Україні зумовлюють розробку, в першу чергу, адекватної методики проведення стрес-тестування, а набір показників, який виступає основою її проведення, повинен формуватись, виходячи з тактичних і стратегічних цілей державних органів регулювання .\nОтже, зважаючи на вище зазначене, актуальності набуває розробка універсальної теоретичної методики оцінювання рівня ризику втрати стійкості фінансової системи, використання якої надасть можливість органам державної влади:\n- проводити ефективний моніторинг та своєчасну ідентифікацію деструктивних чинників, що впливають на фінансову систему країни;\n- застосовувати адекватні національним умовам розвитку держави превентивні антикризові заходи;\n- формувати подальшу стратегію розвитку фінансової системи країни, враховуючи наслідки кризи.\nОтже, подальші етапи запропонованого науково-методичного підходу будуть розглянуті та формалізовані в загальному вигляді. В першу чергу, необхідно представити масив вхідної інформації у вигляді матриці Х, стовбцями в якій будуть виступати ідентифіковані на першому етапі показники, а рядками – період їх зміни.\nде, … – певний релевантний показник в межах конкретного моменту часу.\nЗупиняючись на часовому інтервалі дослідження кожного з показників, справедливо зауважити, що з метою побудови адекватної моделі період дослідження повинен бути як найменш на одну одиницю більшим від кількості обраних показників. Виконання даної умови забезпечить мінімальний рівень адекватності отриманих результатів, але справедливість отриманих результатів буде збільшуватись зі збільшенням періодів дослідження. Безумовно, в якості періоду дослідження можуть виступати не тільки роки, цілий рік навпаки не завжди буде інформативний в плані характеристики зовнішніх та внутрішніх шоків. На нашу думку, найбільш адекватним періодом для дослідження виступає квартал. Даний період є оптимальним як для показників, що характеризують вплив деструктивних чинників швидкими темпами (характерно для банківської системи та фондового ринку), так і для показників, що описують негативний вплив з певним лагом (характерно для державних фінансів).\nВ умовах функціонування вітчизняної фінансової системи доцільно обирати період з 2000 р. по сьогодення, оскільки сучасна інфраструктура фінансової системи України характерна саме для даного періоду. Для 1996-2000 рр. характерний період становлення фінансової системи зі значними внутрішніми шоками, пов’язаними зі створенням держави.\nСправедливо зауважити, що даний факт скорочує варіацію релевантних показників, які можуть бути використані для проведення адекватного стрес-тестування фінансової системи на основі оцінювання рівня ризику втрати її стійкості. Певного розширення інформаційної бази дослідження можливо досягти за умови поділу показників або використовуючи класифікаційний поділ в межах впливу на макро- та мікро- рівні, або в розрізі факторів впливу на зовнішні та внутрішні. Це дозволить розглядати значно більше факторних ознак, збільшуючи достовірність результатів дослідження. В даному випадку необхідно буде відповідно проводити дослідження по кожній групі окремо, але методика буде однаковою.\nВ той же час, застосовуючи запропонований науково-методичний підхід до оцінювання рівня ризику втрати стійкості фінансової системи, в межах інших країн, де можливості набуває використання набагато більшого періоду зміни релевантних показників, а відповідно і їх кількості, необхідно зазначити, що в теорії та практиці економіко-математичного моделювання вважається недоцільним використання статистичної сукупності, що включає більше, ніж 30 елементів дослідження (релевантних показників). Це пояснюється значним підвищенням складності розрахунків, тривалим збором інформації, підвищенням імовірності дублювання впливу факторних ознак на результативну та важкістю проведення факторного аналізу отриманих результатів.\nВ межах наступного, другого етапу досліджуваної методики актуальності набуває ідентифікація напряму впливу факторних ознак на результативний показник. Тобто, необхідно визначити, яким чином впливає кожен з обраних показників на ризик втрати стійкості фінансової системи. Доцільність проведення даного етапу пов’язана з тим фактом, що в межах вхідного масиву даних, безумовно, присутні показники, що по різному впливають на ризик втрати стійкості фінансової системи. Тобто, зростання значень одних показників буде призводити до підвищення ризику втрати стійкості фінансової системи, а підвищення абсолютних значень інших показників, навпаки буде спричиняти зменшення ризику.\nОтже, неврахування даної тенденції призведе до значної недостовірності результатів проведеного стрес-тестування навіть за умови нормалізації релевантних чинників. Таким чином, в результаті проведення даного етапу визначена сукупність релевантних показників буде поділена на стимулятори (+) та дестимулятори (–).\nТретій етап науково-методичного підходу до оцінювання рівня ризику втрати стійкості фінансової системи передбачає проведення нормалізації. Враховуючи наявність часових рядів досліджуваної сукупності показників з метою реалізації даного етапу, скористаємось методом порівняння. Формалізація нормалізації порівняння виглядає наступним чином (формула 2.2):\nде – нормалізований релевантний показник в межах конкретного моменту часу;\n– значення певного релевантного показника.\nВ межах запропонованого науково-методичного підходу проведення нормалізації особливо актуально, зважаючи на наступні положення:\n- елементи статистичної вибірки мають неоднаковий напрямок впливу на результативну ознаку, а також є неспівставними між собою за одиницями виміру;\n- результатом реалізації методики повинно бути формування інтегрального показника рівня ризику втрати стійкості фінансової системи.\nЗважаючи на той факт, що в межах проведення стрес-тестування всі ідентифіковані показники не можуть здійснювати однаковий вплив на ризик втрати стійкості фінансової системи, то наступним (четвертим) етапом розглянутої методики виступає градація рівня пріоритетності кожного з релевантних чинників. Отже, ідентифікацію вагових коефіцієнтів факторних ознак запропоновано проводити на основі формули Фішберна. Використання зазначеного підходу дозволяє врахувати як співвідношення між вагою різних показників, так і загальні закономірності взаємозв’язку між ними.\nКрім того, справедливо зазначити, що вплив, який здійснюють релевантні показники на ризик втрати стійкості фінансової системи країни, є не тільки нерівнозначний, але й їх пріоритет утворює спадаючу арифметичну прогресію, що обумовлює використання наступної формули:\nде K – загальна кількість взятих для аналізу показників;\nk – порядковий номер розглянутого показника на множині пріоритетів.\nРеалізація четвертого етапу науково-методичного підходу до проведення стрес-тестування на основі оцінювання ризику втрати стійкості фінансової системи країни передбачає також присвоєння відповідних бальних оцінок кожному з показників.\nПричому для показників, для яких не характерна наявність нормативних значень запропоновано наступний підхід визначення балів (формула 2.4 та 2.5)\n– для стимуляторів:\n– для дестимуляторів:\nде – значення бальної оцінки для певного показника;\n– кількісне значення релевантного показника;\n– максимальне значення певного релевантного показника з проміжку часового ряду;\n– мінімальне значення певного релевантного показника з проміжку часового ряду.\nУ випадку наявності нормативних значень для показників, що запропоновано використовувати як статистичну сукупність дослідження, розглянуто наступну методику присвоєння балів (формула 2.6).\nде – нормативне значення певного релевантного показника з проміжку часового ряду.\nОтже, в основу формули 2.6 покладене твердження, що зі зменшенням відповідності існуючого значення нормативному, кількість балів з кожними двома відсотками невідповідності зменшується на одиницю. Запропонований крок в 2 % обумовлений, на нашу думку, твердженням про те, що десяти відсоткове відхилення існуючого значення показника від нормативного свідчить про загрозу стійкості будь-якого фінансового процесу чи явища. Виходячи з цього, кроком виступає 2 %, оскільки всього балів п’ять.\nФормалізація попередніх етапів запропонованого науково-методичного підходу до оцінювання рівня ризику втрати стійкості фінансової системи надають змогу на п’ятому етапі побудувати відповідний результативний комплексний показник (формула 2.7).\nде I – ризик втрати стійкості фінансової системи країни;\n– добуток вагових коефіцієнтів та балів показників, що є стимуляторами;\n– добуток вагових коефіцієнтів та балів показників, що є дестимуляторами;\n– величина коригування.\nде – кількість показників-стимуляторів;\n– кількість показників-дестимуляторів.\nПроводячи більш детальне дослідження специфічних особливостей моделювання інтегрального показника ризику втрати стійкості фінансової системи, зауважимо, що в його основу покладено сценарний підхід. Так, розглядаючи формулу 2.7, справедливо зауважити, що відбувається співвідношення інтенсивного сценарію розвитку (добуток, геометрична прогресія) (формула 2.9), а також екстенсивного (сума, арифметична прогресія) сценарію розвитку (формула 2.10). Використання зазначеного підходу надає можливість ще більше врахувати особливості стрес-тестування та збільшити адекватність результатів, отриманих у випадку функціонування динамічної системи. Паралельно з цим, до формули 2.7 додано величину корегування ( ), що дозволяє привести результативну ознаку до проміжку від 0 до 1.\nЗ метою більш чіткого розуміння особливостей та специфіки алгоритму формалізації інтегрального показника оцінювання рівня ризику втрати стійкості фінансової системи країни запропоновано представити його графічно (рисунок 2.17).\nРисунок 2.17 – Алгоритм формалізації інтегрального показника оцінювання рівня ризику втрати стійкості фінансової систем країни\nВ межах шостого етапу запропонованого науково-методичного підходу відбувається аналіз чутливості побудованої моделі при зміні факторів управління. Саме проведення даного етапу можливо вважати стрес-тестуванням, оскільки має місце дослідження стійкості фінансової системи при зміні чинників впливу на певний рівень.\nАктуальність проведення даного етапу також полягає в тому, що одним з інструментів адекватного відображення суттєвих елементів процесів, які моделюються, та характерним їм закономірностям, виступає аналіз чутливості. Це дозволяє здійснювати перевірку розробленої моделі на відповідність опису структури масиву вхідних даних, тобто стверджувати про її адекватність.\nПереходячи до формалізації даного етапу, зазначимо, що у нашому випадку, його сутність полягає в аналізі чутливості результативної ознаки (ризику втрати стійкості фінансової системи) від зміни факторних (релевантних) показників на певний коефіцієнт варіації. Отже, алгоритм стрес-тестування фінансової системи можливо представити за допомогою рисунку 2.18.\nГрафічно формалізувавши особливості проведення даного етапу, розглянемо логіку його послідовного проведення більш детально. Отже, на першому етапі проводиться ідентифікація діапазону варіації змінних управління від 0,5 % до 15 %. На другому етапі визначається скорегований рівень ризику втрати стійкості фінансової системи. Третій етап алгоритму стрес-тестування передбачає розрахунок темпів приросту результативної ознаки, які відображають ступінь варіації між скорегованими і початковими рівнями ризику втрати стійкості фінансової системи. Модель вважається стресостійкою за умови, якщо варіація зміни результативної ознаки (ризику втрати стійкості фінансової системи) не перевищує показника зміни факторної ознаки (релевантних вхідних показників моделі).\nРисунок 2.18 – Аналіз чутливості результативної ознаки (ризику втрати стійкості фінансової системи) від зміни факторних (релевантних) показників\nСуть стрес-тестування в даному випадку полягає в тому, що змінюючи на певний відсоток сукупність вхідних параметрів моделі, тобто збільшуючи рівень ризику, відбувається виявлення рівня стійкості фінансової системи до визначеного рівня шоку. В подальшому параметри деструктивного впливу збільшуються та відбувається дослідження максимально можливого рівня стійкості фінансової системи країни.\nЗа умови, що результати вище запропонованих етапів формалізації ризику втрати стійкості фінансової системи країни є задовільними в рамках розглянутого дослідження, справедливо переходити до встановлення якісної оцінки рівня ризику втрати стійкості фінансової системи країни відповідно до розрахованої кількісної характеристики.\nТаким чином, в першу чергу, актуальності набуває встановлення певних меж інтервалу, які будуть описувати той чи інший рівень ризику втрати стійкості фінансової системи. Відповідно до цього, за умови, якщо реально розрахований рівень ризику перебуває в межах одного із інтервалів якісної характеристики, то можна стверджувати про певний рівень ризику втрати стійкості фінансової системи. На основі викладеної методики можна визначити та ідентифікувати наступні проміжки ризику:\nДосліджуючи кожен з рівнів більш детально, зауважимо, що високий рівень ризику втрати стійкості фінансової системи характеризує ситуація, коли настання кризи неминуче, а отриманий стан в результаті її настання буде описуватись наступним:\n- глибокі деструктивні зміни фінансової системи країни з тривалим часом її подальшої стагнації;\n- втрата ефективної взаємодії між сегментами фінансової системи та її учасниками;\n- деформація інфраструктури фінансової системи;\n- неможливість за допомогою ринкових механізмів повернутись фінансовій системі до рівноважного стану.\nДля середнього рівня ризику втрати стійкості фінансової системи характерна однозначна дія певних видів та кількості деструктивних шоків. В свою чергу, стан, в якому буде знаходитись фінансова система країни описується наступним:\n- вплив деструктивних чинників прослідковується тільки в межах окремих сегментів фінансової системи;\n- результати дії зовнішніх та внутрішніх шоків проявляється з певною затримкою у часі;\n- повернення до стійкого розвитку фінансової системи країни відбувається за рахунок ринкових та державних важелів впливу.\nНизький рівень ризику втрати стійкості фінансової системи свідчить про існування певних загроз та необхідності прийняття певних антикризових заходів для недопущення подальшої, більш глибокої дестабілізації. Отриманий стан буде описуватись наступними характеристиками:\n- вплив негативних факторів проявляється в межах зменшення рівня прибутковості фінансових інструментів та скорочення швидкості їх обертання;\n- суттєвих змін в діяльності учасників фінансових відносин та їх взаємодії не відбувається;\n- фінансова система самостійно без втручання регулюючих заходів повертається до рівноважного стану.\nБезумовно, якщо вище розглянута методика буде практично реалізована, то трактування отриманих рівнів ризику втрати стійкості фінансової системи зазнає певних змін. Опис кожного рівня буде виходити з чинників, які будуть обрані в якості релевантних, та зважати на їх деструктивну дію. Проте, за своєю суттю отримані при практичній реалізації характеристики кожного з трьох рівнів будуть відповідати запропонованому теоретичному опису. Певні відмінності будуть прослідковуватись тільки в більш детальній характеристиці окремих аспектів функціонування або розвитку фінансової системи.\nТаким чином, можна зробити висновок, що запропонований науково-методичний підхід до оцінювання рівня ризику втрати стійкості фінансової системи створює передумови формуванню комплексної системи раннього попередження та протидії деструктивним факторам економічної кризи. Розроблена методика дозволяє не тільки виявити імовірність настання несприятливих подій, але й встановити, на скільки фінансова система країни спроможна подолати кризові явища.\nЕще по теме 2.3. Методичні засади оцінювання рівня ризику втрати стійкості фінансової системи:


У кожній родині бувають конфлікти між батьками і дітьми. В одних сім`ях, не дивлячись на труднощі, підтримується досить мирне життя. А в інших сім`ях діти і батьки постійно сваряться по різних дурницях. Чому відбуваються конфлікти з дітьми?\nВиди сімейних конфликто\nЗ ними батьки стикаються, виховуючи дітей. І не треба думати, що чим дитина буде старше, тим частіше будуть виникати сварки. Конфлікти батьків з дітьми можуть початися з будь-якого віку.\nТакий конфлікт зустрічається в сім`ях, де батьки дуже опікають дитину. Батьки з малого віку дуже переживають, щоб дитина не ходив гуляти один, там же хулігани, які не застудився на вулиці, щоб дитина з`їла свою кашу. І таких ситуацій може бути багато. Звичайно, опіка батьків, це добре. Але така опіка призводить до того, що з дитини виростає безвольне істота, воно не матиме своєї думки, адже за нього все роблять батьки.\nУ школі виникають свої проблеми\nДитина не почне проявляти ініціативу. Ще будучи підлітком, він усвідомлює, що батьківська опіка його пригнічує, дитина буде страждати в колі сім`ї. Для нього гірше немає, ніж жити з батьками під одним дахом. Але і жити самостійно він не зможе, так як він вийшов зовсім не підготовленим до самостійного життя. Такі конфлікти відбуваються в тих сім`ях, де батьки намагаються зберегти емоційну близькість з дочкою або з сином.\nКонфлікти з дітьми можуть бути в сім`ях, де батьки дають своїй дитині робити все, що він хоче. Вони не влазять в його проблеми і намагаються захищати себе від особистого життя дитини. Таке ставлення до дитини теж призводить до конфлікту. Сучасні батьки намагаються таким чином прищепити дітям свободу і самостійність у виборі. В результаті виходить, що, коли в родині виникає проблема і потрібна участь кожного члена сім`ї, дитина не прийме в цьому участь. Батьки ж ніколи не цікавилися життям дитини, його переживаннями, проблемами, життям.\nКонфлікти з дітьми ще тоді виникають, коли старша дитина відчуває себе обділеним батьківською турботою і увагою, йому здається, що велика частина любові дістається молодшій сестрі і брату. Проблеми дітей та батьків можуть бути більш серйозними. Молодша дитина буде незадоволеним, що йому доведеться доношувати одяг за старшими братами. Такі ситуації часто спостерігають у великих сім`ях, де фінанси не дозволяють мати все нове й краще. Конфлікти в родині будуть дуже довго тривати. Вони закінчаться тоді, коли наймолодша дитина стане підлітком. У таких сім`ях потрібно прислухатися до образ і скарг всіх дітей і набратися терпіння.\nУ цих сім`ях батьки вважають, що найкращий спосіб контролювати своїх дітей, це диктатура. Можна домогтися над усіма членами сім`ї повного контролю. У цих сім`ях батьки забороняють дітям що-небудь робити без попиту. Уже в підлітковому віці ваша дитина перетвориться в циніка, хама і деспота. Щоб цього не сталося, потрібно дати дитині право вибрати музику, таку, яку він любить, вибирати друзів, з якими йому хочеться спілкуватися і носити речі, які йому подобаються.\nСімейні конфлікти тоді можуть вирішитися, якщо батьки зрозуміють, що вони помилялися. Перегляньте методи вашого виховання, не залишайтеся осторонь, не будьте диктатором, не піддавайте дітей зайвої опіки. Кращим вихованням буде партнерство. Переживайте з дітьми їх печалі і радості. Діліться з ними все, що наболіло. І тоді ви побачите, що конфлікти з дітьми підуть в далеке минуле.\nКонфлікти з батьками після розлучення\nЯк показують дослідження психологів, після розлучення батьків діти демонструють більш тривожне, агресивне і неслухняне…\nЧи замислюються батьки, застосовуючи тілесні покарання до своїх дітей про те, що таке звернення призводить не тільки до…\nКриза у відносинах між дітьми та батьками\nУсі батьки рано чи пізно стикаються з ситуаціями, коли відносини з дитиною псуються без видимих на те причин. Дитина…\nКонфлікт: батьки і діти в сім'ї\nКонфлікт «батьків і дітей» - це конфлікт між поколіннями, які живуть разом, під одним дахом. Батьки і діти…\nДитину ображають в початковій школі однокласники, поради психолога\nПочаток навчання в школі - дуже відповідальний момент як для дитини, так і для його мами. Це фактично перший крок у…\nПрава і обов'язки дітей і батьків, закріплені в сімейному кодексі рф\nСьогодні дітям вже з дитячого садка пояснюють, що у них є права. Батьки підлітків часто стикаються з проблемою, коли…\nЯк поводитися батькам у перші місяці життя малюка?\nНарешті - то він народився. Ви так довго чекали його появи на світло, і ось тепер ви дивитеся на свого довгоочікуваного…\nШкола є простором, в якому щодня зустрічаються сотні людей, як дітей, так і дорослих. Природно, що в їх спільній роботі…\nВідсутність апетиту або систематичні відмови від їжі - проблема, яка часто зустрічається у дітей молодшого віку і…\nЧасто друга дитина майже в кожній родині стає улюбленцем. Ймовірно, це пов`язано з тим, що друга вагітність, як і…\nЯкщо батьки серйозно і відповідально ставляться до виховання дитини, то розвиток дитини просувається дуже успішно.…\nПроблеми дітей з багатодітної сім'ї\nКожна дитина, незалежно від його віку, відчуває природну необхідність у фізичній і психологічній безпеці. Створювати…\nБагато батьків звертаються до психолога з питанням: чому дитина боїться інших дітей? Насправді, ця проблема не виникає…\nЯка різниця у віці між дітьми вважається найбільш сприятливою для їх спільного зростання і розвитку?\nКоли в родині кілька дітей, то родина вважається повною, міцною. Багато дітей, будучи єдиними, просять у батьків…\nДітей найчастіше порівнюють з ангелами. Найчастіше можна почути, що вони є квітами життя. Але бувають випадки, коли…\nНапевно, в усі часи проблема «батьків і дітей» гостро стояла між поколіннями. Безумовно, батьки - це…\nAboutGinka.ru » Будинок і родина » Діти » Психологія і розвиток » Конфлікти між батьками і дітьми


2. Формальний і апріорний характер праксиологии: Заперечення існування будь-якого апріорного знання нова модна\nЗаперечення існування будь-якого апріорного знання нова модна тенденція сучасної філософії. Все людське знання, стверджує вона, виводиться з досвіду. Цю позицію легко можна пояснити як перебільшену реакцію на крайнощі теології і помилкової філософії історії та природи. Метафізики прагнули інтуїтивно відкрити моральні заповіді, сенс історичної еволюції, властивості духу і матерії і закони, що керують фізичними, хімічними та психологічними подіями. Їх невловимі спекуляції безтурботно ігнорували повсякденне знання. Вони були переконані, що і без звернення до досвіду розум здатний все пояснити і дати відповіді на всі питання.\nСучасні природничі науки своїми успіхами зобов'язані методам спостереження і експерименту. Безсумнівно, емпіризм і прагматизм мають рацію, поки вони просто описують методики природничих наук. Але настільки ж безсумнівно і те, що вони абсолютно неправі, коли намагаються відкидати будь-яке апріорне знання і характеризують логіку, математику і праксіологія або як емпіричні та експериментальні дисципліни, або як просто тавтологію.\nЩо стосується праксиологии, то тут помилки філософів виникають з повного неуцтва в економічній науці [Навряд чи хто-небудь з філософів мав більш універсальними знаннями в різних областях сучасної науки, ніж Бергсон. Але випадкова ремарка в його останній великій книзі ясно демонструє його повне незнання фундаментальних теорем сучасної теорії цінності та обміну. Говорячи про обмін, він зауважує: [обміном] неможливо займатися, не задаючись питанням, чи становлять два обмінюваних предмета одну і ту ж цінність, тобто обмінюються вони на один і той же третій (Бергсон А. Два джерела моралі та релігії. М.: Канон, 1994. С. 73).] і вельми часто з шокуюче недостатнього знання історії. В очах філософів заняття філософськими питаннями піднесена і благородна професія, якої не повинно зглянутися до переслідують вигоду занять. Професори обурює те, що він витягує дохід з філософствування; його зачіпає те, що він заробляє гроші подібно артисту або поденних робітників на фермі. Грошові питання означають речі, а філософ, який досліджує величні проблеми істини і абсолютних вічних цінностей, не повинен засмічувати свій розум зверненням до економічної науки.\nПроблема наявності або відсутності апріорних елементів мислення, тобто необхідних і неминучих інтелектуальних умов мислення, передують будь-якому задумом або досвіду, не слід плутати з генетичними проблемами здобуття людиною своїх специфічно людських розумових здібностей. У предків людини такі здібності були відсутні. Вони володіли певним потенціалом, в процесі еволюції перетворив їх у розумні істоти. Це перетворення відбулося під впливом мінливих космічного середовища, впливати на послідовний ряд поколінь. Звідси представники емпіризму укладають, що основоположні принципи розуму є результатом досвіду і являють собою пристосування людини до умов середовища.\nЗ цієї ідеї випливає висновок, що між нашим дочеловеческую предком і homo sapiens існували численні проміжні види. Істоти, які, хоча і не володіли розумністю людини, проте були наділені зачатковими елементами логічного міркування. Їх фрагментарна і недосконала логічна функція поступово еволюціонувала від дологический до логічної стадії. Розум, інтелект, логіка суть явища історичні. Нарівні з історією технології існує історія логіки. Ніщо не вказує на те, що логіка в тому вигляді, в якому ми її знаємо, являє собою кінцеву стадію розумових здібностей людини. Людська логіка історична ступінь від дочеловеческой НЕ-логіки до надлюдською логіці. Розум і розум найбільш ефективна зброя людських істот у боротьбі за виживання є невід'ємними моментами загальної течії подій. Вони не виступають ні вічними, ні незмінними, а є перехідними.\nДо того ж не викликає сумніву той факт, що кожна людська істота в своїй персональній еволюції повторює не лише фізіологічну метаморфозу простий клітини в складний організм ссавця, а й духовну метаморфозу чисто вегетативного і тваринного існування в розумний стан . Ця трансформація відбувається не в період внутрішньоутробного життя ембріона, а лише пізніше, коли в новонародженій дитині поступово пробуджується людська свідомість. Таким чином, кожна людина в ранньому дитинстві, починаючи з глибин темряви, проходить через різні стани логічної структури розуму.\nТепер поговоримо про тварин. Ми повністю усвідомлюємо прірву, що відокремлює наш розум від реактивних процесів їх мозку і нервів. Але в той же час ми вгадуємо сили, відчайдушно штовхають їх до світла розуміння. Вони подібні в'язням, які прагнуть позбутися від жаху вічної темряви і непереборного автоматизму. Ми співчуваємо їм, бо самі знаходимося у схожому становищі: марно б'ємося об стіну обмеженості нашого інтелектуального інструментарію, безуспішно прагнучи до недосяжно досконалому знанню.\nАле проблема апріорі іншого плану. Вона не включає проблему виникнення свідомості і розуму, а пов'язана з істотними і необхідними властивостями логічної структури людського розуму.\nФундаментальні логічні відносини не підлягають доведенню або спростуванню. Будь-яка спроба їх довести повинна припускати їх обгрунтованість. Було б неможливо пояснити їх тому, хто не володів би ними сам. Вони є первинними твердженнями, попередніми будь номінальному або реальному визначенням. Вони являють собою кінцеві неаналізіруемие категорії. Людський розум зовсім не пристосований до подання логічних категорій, що суперечать їм. Неважливо, якими вони можуть здатися надлюдським істотам, але для людини вони абсолютно неминучі і необхідні. Вони є необхідними передумовами сприйняття, апперцепції і досвіду.\nВони суть не що інше, як необхідні передумови пам'яті. У природних науках існує тенденція описувати пам'ять як окремий випадок більш загального явища. Будь-який живий організм зберігає результати попередніх подразнень, і сьогоднішній стан неорганічної матерії створено сумою результатів усіх впливів, яким воно піддавалося в минулому. Сьогоднішній стан Всесвіту продукт її минулого. Тому в загальному метафоричному сенсі ми можемо сказати, що геологічна структура земної кулі зберігає пам'ять про всіх трапилися космічних змінах, що тіло людини сухий залишок мінливостейдолі своїх предків і своїх власних дій. Але пам'ять це щось, в корені відрізняється від факту єдності та безперервності космічної еволюції. Вона феномен свідомості і як такий обумовлена логічним апріорі. Психологи були спантеличені тим, що людина нічого не пам'ятає про період свого ембріонального розвитку та існування в якості грудного немовляти. Фрейд намагався пояснити, що це відсутність пам'яті викликано придушенням небажаних спогадів. Справа ж у тому, що на несвідомої стадії нічого запам'ятовувати. Тваринний автоматизм і несвідомі реакції на фізіологічні роздратування не є об'єктом запам'ятовувань ні для ембріона, ні для грудного немовляти, ні для дорослого. Запам'ятовуватися можуть тільки свідомі стану.\nРозум людини не чистий аркуш, на якому зовнішні події пишуть свою власну історію. Він озброєний набором інструментів для уявного схоплювання реальності. Людина придбав ці інструменти, тобто логічну структуру розуму, в ході своєї еволюції від амеби до сьогоднішнього стану. Але ці кошти логічно передують будь-якому досвіду. Людина не є всього лише тваринам, повністю підлеглим подразників, з неминучістю визначальним обставини його життя. Він діюча істота. І категорія діяльності логічно передує будь-якому конкретної дії.\nТой факт, що в людини не вистачає творчої уяви для представлення категорій, що суперечать фундаментальним логічним відносинам і принципам причинності і телеології, наказує нам те, що можна назвати методологічним апріорізмом.\nБудь-яка людина своєю щоденною поведінкою підтверджуючого непорушність і універсальність категорій мислення і діяльності. Той, хто звертається до іншої людини, бажаючи інформувати або переконати його, задає питання або відповідає на питання інших людей, може зробити це тільки тому, що може звернутися до чогось загального для всіх людей, а саме до логічного структурі людського розуму. Думка, що А може бути водночас не-А або що перевагу А перед В одночасно є перевагу В перед А, просто немислима і абсурдна для людського розуму. Ми не в змозі зрозуміти будь-який тип дологічного або металогічний мислення. Ми не здатні мислити про світ без причинності і телеології.\nДля людини байдуже, існують чи ні за межами області, доступною людському розуму, інші області, де є щось, категоріально відмінне від людського мислення і діяльності. Ніяке знання з цих областей не проникає в людський розум. Марно шукати відповіді на запитання, чи відрізняються речі-в-собі від того, чим вони здаються нам, і чи існують інші світи, про які ми не здатні здогадатися, та ідеї, які ми не здатні зрозуміти. Ці проблеми лежать за межами людського пізнання. Людське знання обумовлено структурою людського розуму. Якщо він вибирає людську діяльність як об'єкт досліджень, вона не може бути не чим іншим, як категорією діяльності, властивою людському розуму, і бути проекцією останньої у зовнішній світ становлення і змін. Всі теореми праксиологии відносяться тільки до категорій діяльності та дійсні лише в орбіті їх дії. Вони не претендують на повідомлення якої інформації про неймовірних світах і зв'язках.\nТаким чином, праксиология є людською у подвійному сенсі. Вона людська, оскільки стверджує для своїх теорем в області, точно визначеної лежачими в їх основі допущеннями, загальність по відношенню до будь-якої людської діяльності.\nКрім того, вона людська, оскільки займається тільки людською діяльністю, і не прагне дізнатися що-небудь щодо нелюдською дочеловеческой або надлюдською діяльності.\nШироко поширеною помилкою є думка, згідно з яким вважається, що роботи Люсьєна Леві-Брюля доводять, що логічна структура мислення дикунів була і залишається принципово відмінною від логічної структури мислення цивілізованої людини. Навпаки, те, що Леві-Брюль на основі ретельного дослідження всього доступного етнографічного матеріалу повідомляє про розумові функціях первісної людини, ясно доводить, що фундаментальні логічні залежності і категорії мислення і діяльності грають у розумовій активності дикунів ту ж роль, що і в нашому житті. Зміст думок первісної людини відрізняється від змісту наших думок, але формальна і логічна структура у тих і інших спільна.\nСлід визнати, що сам Леві-Брюль дотримувався погляду, що склад розуму первісної людини в суті своїй містичний і дологический; колективні уявлення первісної людини регулюються законом сопричастя і, отже, нейтральні по відношенню до закону протиріччя. Однак розрізнення Леві-брюле дологічного і логічного мислення відноситься до змісту, а не до форми і категоріальної структурі мислення. Оскільки він заявляє, що і у людей, нам подібних, нарівні з ідеями, підлеглими закону сопричастя, більш-менш незалежно, в більш-менш ослабленою формі існують ідеї і відносини між ними, керовані законом міркування. Дологическое і містичне співіснує з логічним [L?? Й?? Vy-Bruhl. How Natives Think. Trans. by L.A. Clare. New York, 1932. P. 386.].\nЛеві-Брюль відносить основоположні вчення християнства до царства дологічного розуму [Ibid. P. 377.]. Звичайно, проти християнських доктрин та їх теологічних інтерпретацій може бути висунуто безліч заперечень. Але ніхто ще не ризикував стверджувати, що християнські отці церкви і філософи, серед яких св. Августин і св. Фома Аквінський, володіли мисленням, логічна структура якого відрізняється від нашої. Суперечка між двома людьми, один з яких вірить в чудеса, а інший ні, не відноситься ні до змісту мислення, ні до його логічного формі. Людина, намагається показати можливість і реальність чудес, можливо, помиляється. Але виявити його помилку, як показали блискучі есе Юма і Мілля, логічно не менш складно, ніж подолати будь-які інші філософські та економічні омани. Дослідники і місіонери повідомляють, що в Африці і Полінезії первісна людина раптово зупиняється на ранніх стадіях сприйняття речей і ніколи не міркує, якщо може яким-небудь чином уникнути цього [Леві-Брюль Л. Первісне мислення. М.: Атеїст, 1930. С. 810.]. Європейські та американські педагоги іноді повідомляють те ж саме про своїх учнів. Леві-Брюль цитує спостереження місіонера, зроблені ним в племені Мосс у Нігері: Розмови з ними крутяться лише навколо жінок, їжі та (в сезон дощів) врожаю [?? Lй?? Vy-Bruhl. Primitive Mentality. Trans. by L.A. Clare. New York, 1923. P. 2729.]. Які інші теми воліли сучасники і співвітчизники Ньютона, Канта і Леві-Брюля?\nВисновок з досліджень Леві-Брюля найкраще сформульований ним самим: Первісне мислення, як і наше, цікавиться причинами того, що відбувається, однак воно шукає їх у зовсім іншому напрямку [Леві-Брюль Л. Первісне мислення. С. 293.].\nСелянин, який бажає зібрати багатий урожай, може відповідно до змістом своїх уявлень вибрати різні методи. Він може вчинити певні магічні обряди, здійснити паломництво, поставити свічку перед образом покровительствующего святого або використовувати більше якісних добрив. Але що б він не робив, це в кожному разі є діяльністю, тобто використанням засобів для досягнення цілей. Магія полягає в різноманітності технологій. Заклинання обдумана цілеспрямована діяльність, заснована на картині світу, яку більшість наших сучасників не сприймають, засуджують як марновірство. Але концепція діяльності не має на увазі, що діяльність спрямовується правильної теорією, а технологія обіцяє успіх, і що вона досягне своїх цілей. Це лише означає: суб'єкт діяльності вважає, що застосовувані кошти дадуть бажаний ефект.\nЖоден факт з етнографії та історії не суперечить твердженню, що логічна структура розуму єдина у всіх людей будь-яких рас, віку і країн [Див чудові формулювання в: Cassierer E. Philosophie der symbolischen Formen. Berlin, 1925. II. 78.].\nІнформація, релевантна "2. Формальний і апріорний характер праксиологии"\nформальному сенсі менш загальні умови окремих типів діяльності. Другу задачу можна було б вирішити шляхом опису всіх мислимих станів і дедуцірованіе з них усіх логічно допустимих наслідків. Така всеосяжна система дасть теорію, що відноситься не тільки до людської діяльності, як вона існує в умовах і обставинах реального світу, в якому живе і діє людина. Вона\nформальний і апріорний характер, 34-42, 64, 284; характер, 34-37, 64-65, 383; економічна наука і, 5-7, 89, 92, 467, 827 Перевага, расове, 87 Упередженість, 49 Гранична корисність , 113-120, 378, 419, 595 Гранична продуктивність: капіталу, 279; праці, 557 Пропозиція: втручання уряду в, 714; гроші, 375-382; монополія, 335, 359; прибуток, 226;\nформальної логіки і математики лише емпіричні природничі науки і історію, намагалися заперечувати цінність і корисність економічної теорії. Історизм прагнув замінити її економічною історією; позитивізм рекомендував як неї ілюзорну соціальну науку, яка повинна була запозичувати логічну структуру і модель ньютонівської механіки. Обидві ці школи сходилися в радикальному неприйнятті\nформально і загально безвідносно до матеріальним змістом та індивідуальним характеристикам конкретного події. Вона націлена на знання, дійсне для всіх випадків, умови яких точно відповідають її допущенням і висновків. Її затвердження і теореми не виводяться з досвіду. Так само як в логіці і математиці, вони апріорні. Ці твердження не підлягають верифікації або фальсифікації на основі\nапріорних міркувань з одного боку, виявити все те, що мається на увазі під різними категоріями, концепціями і посилками, і, з іншого боку, показати, що під ними мається на увазі. Їхнє призначення зробити явним і очевидним все те, що раніше було приховано і невідомо [Наука, каже Мейєрсон, є дія, за допомогою якого ми відновлюємо як ідентичне, що спочатку, приховане, що не\nформально і апріорно і не залежить ні від якого досвіду. Є тільки дві альтернативи. Існують чи ні проміжні ступені між відчуваємим занепокоєнням, яке спонукає людину діяти, і станом, в якому не може бути ніякої діяльності (чи то тому, що досягнуто стан повного задоволення, чи то тому, що людина не здатна далі покращувати свої умови). У другому\nформальному сенсі, лібералізм надає їм конкретне значення. Він припускає, що люди воліють життя смерті, здоров'я хвороби, харчування голоду, достаток злиднях. Він вчить людину тому, як діяти у відповідності з цими оцінками. Прийнято називати ці турботи матеріалістичними і звинувачувати лібералізм в грубому матеріалізмі і зневазі вищими і благородними прагненнями людства.\nапріорних категорій діяльності в цьому безупинно хиткому світі не існує інших стаціонарних орієнтирів. Марно відокремлювати процес визначення цінності і діяльність від непостійності людини і мінливості його поведінки і міркувати, як якби у Всесвіті існували вічні цінності, незалежні від суб'єктивних оцінок людей і здатні стати мірилом оцінки реальної\nформально виглядає як частина ділових витрат. Фактично ж це витрачання частини доходу комерсанта. Правильніше вважати це споживанням, а не витратами, що мають на меті збільшити прибуток фірми [Подібні перетину ділових витрат і споживчих витрат часто заохочуються інституційними умовами. Витрати, віднесені на собівартість, зменшують чистий прибуток і, відповідно, податки.


У Мінкульті не виключають подання позову, щоб не платити голландському музею за зберігання скіфського золота - 112 Україна\nУ Мінкульті не виключають подання позову, щоб не платити голландському музею за зберігання скіфського золота\n"Може бути безліч варіантів вирішення цього питання... Ми будемо боротися, і у нас дуже сильні юридичні радники", - повідомила заступник міністра\nЗаступник міністра культури України Світлана Фоменко не виключила, що Україна подасть позов, щоб не платити 111 тис. євро музею Алларда Пірсона за зберігання скіфського золота, а також за транспортування цих експонатів до України. Про це чиновниця заявила на брифінгу, повідомляє УНН.\n"Звичайно, є ресурси (для повернення скіфського золота, - ред.). І це не питання наших ресурсів. Насправді, є кілька наступних кроків, які ми можемо зробити. Це, наприклад, наш позов, щоб Україна ці гроші не компенсувала. Може бути безліч варіантів вирішення цього питання... Ми будемо боротися, і у нас дуже сильні юридичні радники", - повідомила заступник міністра.\nНовини за темою: Путін не має наміру втручатися в ситуацію з поверненням в Україну скіфського золота\nНагадаємо, раніше окружний суд Амстердама вирішив повернути в Україну колекцію скіфського золота, вивезеного на виставку до анексії Криму Росією. Суд постановив, що Крим не є суверенною державою і не може претендувати на скарби як культурну спадщину.\nЯк відомо, в лютому 2014 р. колекцію скіфського золота було вивезено до Амстердама, де було представлено на виставці "Крим: золото і таємниці Чорного моря" в музеї Алларда Пірсона. Ця колекція складалася з колекцій п'яти музеїв: одного київського і чотирьох кримських.\nВиставка "Крим – золотий острів у Чорному морі" повинна була завершитися 31 травня 2014 р., але до кінця лютого 2014 р. Крим було анексовано Росією, і голландці розгубилися, кому повертати скіфське золото. Кримські музеї, з яких у лютому колекцію було вивезено до Голландії, наполягали на тому, що скіфське золото має повернутися до них.\nНовини за темою: У МЗС України вважають правомірним та логічним рішення суду щодо скіфського золота\n#скіфське золото #позов #Мінкульт


Саженцы м-9 - Садовый центр "Деметра"\nВисота дорослої рослини 2-2,5м. Вступає у плодоношення на 2 - 3 рік. За омолоджуючої обрізки дерева живуть до 30р. Характеризуються високою якістю плодів. Недоліки: слабка коренева система, потрібна опора та інтенсивне зрошування.\nМ9 - найбільш поширена в Україні карликова підщепа яблуні. Сумісність із сортами добра. Підщепа недостатньо зимостійка, витримує зниження температури грунту до мінус 10 0 С . В саду дерева на М9 низькорослі, скороплідні та високоврожайні, забезпечують достатній розмір плодів та інтенсивне їх забарвлення. Дерева характеризуються слабою якірністю, обов'язково потребують опори та зрошування.\nУ 1976 році підщепу районовано у Степу України, у 2010 р. районування поширено на зону Лісостепу. Широко використовується у промислових та присадибних шпалерно-карликових садах в усіх зонах України та за кордоном. Інтенсивні сади на М9 високопродуктивні на достатньо глибоких родючих грунтах з високою аерацією.


Проектний аналіз - Митяй О.В.-11.2. Місце розташування та масштаб проекту\nПроектний аналіз - Митяй О.В. - 11.2. Місце розташування та масштаб проекту\nРізноманітність технологій, видів сировини та обладнання ускладнює типізацію технічного аналізу інвестиційного проекту. Наведений перелік питань технічного аналізу базується на списку, рекомендованому Міжнародною фінансовою корпорацією (МФК):\n1. Місце розташування та масштаб проекту.\n2. Виробничі потужності.\n3. Вибір технології.\n4. Вибір обладнання.\n5. Організація підготовки й здійснення проекту.\n6. Графік виконання проекту та схема підприємства.\n8. Матеріально-технічне постачання.\n9. Розрахунок витрат на виконання проекту та поточних витрат виробництва і збуту.\nВ Україні оцінка проводиться у формі ранжування регіонів за такими синтетичними показниками:\n1. Для оцінки рівня загальноекономічного розвитку регіонів були використані такі аналітичні показники:\n• обсяг промислової продукції (на одну особу);\n• валова продукція сільського господарства (на одну особу);\n• середній рівень заробітної плати;\n• обсяг капітальних вкладень (на одну особу);\n• обсяг науково-технічних робіт (на одну особу).\nЯк показують проведені розрахунки, найвищий рейтинг мають Дніпропетровська, Запорізька та Київська області. Саме ці області, на думку багатьох фахівців, мають найпотужнішу промисловість.\n2. Вивчення рівня розвитку інвестиційної інфраструктури потрібне для аналізу можливостей швидкої реалізації інвестиційних проектів та просування товарів на ринки. З цією метою розглядають такі показники:\n• кількість підрядних будівельних підприємств;\n• виробництво енергетичних ресурсів (на одну особу);\n• щільність автошляхів та залізниць (на 1000 км2 території).\nКороткий огляд наведених даних дає підстави стверджувати, що кращі умови для розвитку ринкових відносин мають Донецька, Львівська та Харківська області.\n3. Для з'ясування демографічної ситуації в регіоні вивчають потенційний попит населення на споживчі товари та послуги, а також можливості залучення робочої сили до підприємств, що інвестуються. Предметом аналізу є показники частки:\n• населення регіону в загальній чисельності населення країни;\n• міського населення в регіоні;\n• працездатного населення працездатного віку у загальній чисельності населення.\nЗа цим блоком аналітичних показників найвищий рейтинг мають м. Київ та Київська, Харківська, Донецька, Дніпропетровська області.\n4. Для оцінки розвитку ринкових відносин та комерційної інфраструктури аналізують такі показники:\n• частка акціонерних товариств серед промислових підприємств колективної форми власності;\n• частка підприємств недержавної форми власності в загальному їх обсязі;\n• кількість діючих комерційних банків;\n• кількість страхових компаній;\n• кількість товарних бірж.\nНа основі середніх рейтингів для областей України та Автономної Республіки Крим можна стверджувати, що належні передумови для функціонування ринкових відносин створено в Запорізькій області, м. Києві та Київській, Чернігівській, Полтавській, Донецькій та Львівській областях.\n5. Визначення рівнів криміногенних та екологічних ризиків базується на вивченні ступеня безпеки інвестиційної діяльності в регіоні. Для цього розглядають такі показники:\n• викиди шкідливих речовин;\n• частка джерел екологічного забруднення;\n• кількість екологічних злочинів.\nНа основі інтегрального показника інвестиційної привабливості, що об'єднує всі зазначені вище синтетичні показники, І.О. Бланк поділяє регіони України на чотири умовних групи.\nДо першої групи областей – інвестиційно найпривабливіших – входять м. Київ та Київська, Донецька, Дніпропетровська, Харківська, Запорізька, Полтавська області. Цій групі належить найбільша частка загальноекономічного потенціалу (переважно у формі промислового виробництва), їй притаманні високий рівень розвитку інвестиційної та комерційної інфраструктури, значна урбанізація, достатня місткість споживчого ринку та ринку засобів виробництва. Від цих передумов великою мірою залежить прийняття рішення щодо вкладення коштів. Пріоритетними напрямами інвестування є промислове виробництво, транспортна інфраструктура, зв'язок, виробництво будівельних матеріалів, торгівля, галузі громадського харчування, банківський та страховий бізнес.\nДо другої групи увійшли регіони досить високої інвестиційної привабливості: Львівська, Одеська, Луганська, Миколаївська, Сумська, Чернігівська області. Рівень економічного розвитку цих регіонів високий. Позитивний підприємницький клімат та необхідна для розвитку ринкових відносин комерційна інфраструктура спонукають до інвестування тих підприємств, які були пріоритетними для першої групи регіонів (але з меншим рівнем ефективності). У деяких областях, передусім у Полтавській, доцільно вкладати кошти в модернізацію сільського господарства.\nТретю групу формують Хмельницька, Херсонська, Тернопільська, Черкаська області, Автономна Республіка Крим – регіони середньої інвестиційної привабливості. Тут недостатньо розвинуті інвестиційна та комерційна інфраструктури. Проте й у цих регіонах перспективно вкладати кошти у розвиток сільського господарства. Автономна Республіка Крим має великі можливості щодо залучення інвестицій у туристичний та санаторно-курортний бізнес. Зважаючи на це, можна припустити, що нинішнє перебування АР Крим у цій групі регіонів – явище тимчасове.\nІ нарешті, четверта група регіонів із низькою інвестиційною привабливістю: Закарпатська, Чернівецька, Кіровоградська, Волинська, Рівненська, Вінницька, Житомирська, Івано-Франківська області.\nОбравши географічне місце здійснення проекту, треба обґрунтувати вибір конкретного майданчика (земельної ділянки). Тут є свої специфічні труднощі, спричинені юридичною неможливістю придбання земельних ділянок для здійснення більшості інвестиційних проектів.\nТехнічні можливості. Спочатку розглядається, чи можливе виконання проекту з технічного боку. Якщо технічна можливість здійснення проекту встановлена, технічний аналіз виконують далі.\nРозрахунок виробничої програми. Під нею розуміють величину виробництва та реалізації продукції за обсягом, номенклатурою та асортиментом, строками випуску згідно з потребами споживача. Програма має бути обґрунтована з погляду наявності необхідних:\n• матеріальних ресурсів;\n• трудових ресурсів;\n• фінансових ресурсів;\n• джерел отримання ресурсного потенціалу.\nНа етапі освоєння виробництва важко досягнути максимально можливого випуску продукції через необхідність освоєння технології, обладнання, підготовку персоналу. Слід ураховувати й той фактор, що нова продукція не відразу широко сприймається на ринку. Тому в перший рік випуску обсяг виробництва часто становить 40–50% розрахункової потужності підприємства. На передпроектній стадії, коли прогнозний випуск продукції передбачається в певних обсягах, слід також ураховувати можливості виробництва.\nДля підприємства величину виробничої програми знаходять як суму величин можливого продажу продукції, виробничих втрат, необхідності забезпечення гарантійного й ремонтно-експлуатаційного обслуговування, наявності виробничих відходів, випуску побічної продукції.\nПісля визначення величини виробничої програми розраховують потребу за видами ресурсів. Під час виконання подібних розрахунків слід ураховувати можливості джерел надходження сировини й матеріалів, а також їхню доступність. Тому при виборі джерел сировини та матеріалів необхідно брати до уваги їх географічне місцезнаходження, форму власності, фінансову сталість, виробничі можливості, зміну обсягу випуску в останні роки, передбачувану динаміку в періоді, що прогнозується та ін. Крім того, слід ураховувати і фактори можливого ризику: недотримання постачальниками обов'язків відносно строку, якості та обсягу поставок, нестача власних платіжних засобів, зміна законодавства відносно імпорту за наявності закордонних постачальників, що може привести до зміни проектної величини виробничої програми.


Опубліковано: 30.05.2018, 11:20\n29 травня у селі Мольниця Герцаївського району горіла літня кухня. Пожежа виникла на горищі через коротке замкнення електромережі, а згодом вогонь поширився на дерев’яне перекриття будівлі. Власників на той момент вдома не було. Коли господарка повернулася, то помітила вже повністю охоплене вогнем горище літньої кухні. Жінка зателефонувала до Служби порятунку і викликала рятувальників. Для ліквідації пожежі на місце події направили вогнеборців Державної пожежно-рятувальної частини № 13 м. Герци та місцеву пожежну команду с. Мольниця. Менш, ніж за пів години пожежно-рятувальні підрозділи ліквідували пожежу, врятувавши будівлю від знищення. Внаслідок пожежі згоріло покриття літньої кухні, було пошкоджено перекриття та домашні речі.\nУвечері близько 21 години у селі Великий Кучурів Сторожинецького району сталася пожежа на сміттєзвалищі. До загорання призвело необережне поводження з вогнем невстановленої особи. Те, що сміття почало тліти, помітили очевидці та викликали рятувальників. Пожежу на площі 90 кв. м ліквідували черговий караул Державної пожежно-рятувальної частини № 12 м. Сторожинця та місцева пожежна команда с. Великий Кучурів. Вогонь знищив сміття.\nРешта пожеж минулої доби трапилися у місті Чернівці, де горіла суха трава і очерет на відкритій території, та у селі Звенячин Заставнівського району, де загорілися складське приміщення та дрова на відкритій території.


Злодія зловили правоохоронці в Ізмаїлі | СЬОГОДНІ\nНа Одещині поліцейські затримали квартирного злодія-рецидивіста\n18 січня, 12:51 Переглядів:\nЗлодія викрили завдяки відбиткам пальців, які він залишив на місці злочину\nВ Ізмаїлі на Одещині чоловік грабував приватні будинки. Зловмисника вже затримали, повідомили в прес-службі ГУНП області.\nЯк з'ясувалося, до місцевим поліцейських звернулися двоє громадян. З їх приватних домоволодінь грабіжник, зламавши вікно і замок на двері, виніс гроші, золоті вироби та інші цінні речі. У пограбованих будинках правоохоронці знайшли відбитки пальців злодія. Пізніше стало відомо, що вони належать раніше судимому за крадіжки 40-річному городянину. Його оперативно розшукали та затримали.\n"Чоловік одразу зізнався в обох крадіжках і видав одну з прикрас постраждалих, яку залишив собі і користувався нею. Іншим майном і грошима правопорушник встиг розпорядитися на свій розсуд. На сьогоднішній день фігурант обґрунтовано підозрюється в скоєнні двох крадіжок і перевіряється на причетність до інших злочинів. Слідство триває", - розповів в.о. начальника Ізмаїльського ОП Геннадій Петровський.\nНагадаємо, не так давно в Одесі правоохоронці викрили та затримали злодія-домушника. Чоловік виявився вихідцем з кавказького регіону.\nКрім того, раніше в Одесі правоохоронці затримали чоловіка, який пограбував місцеву жительку. Зловмисник виявився раніше судимим за аналогічні злочини.\nрецидивіст, грабіжник, Ізмаїл, затримані, домушники, Одеська область\nВи зараз переглядаєте новину "\tНа Одещині поліцейські затримали квартирного злодія-рецидивіста". Інші Новини Одеси дивіться в блоці "Останні новини"\nПерший тиждень нового року в Києві: вбивства і грабіжник зі шприцом\n8 січня, 12:39\nПочаток року не обійшовся без гучних злочинів\nЗухвале пограбування в Одесі: поліцейські затримали злодія-рецидивіста\n22 грудня 2018, 15:09\nЧоловік пограбував жінку, коли вона перебувала в автомобілі\nНа Дніпропетровщині під час пограбування було вбито депутата\nВбивство сталося під час розбійного нападу на квартиру загиблого\n152 556 Замість спеки і посухи – дощі: прогноз погоди в Україні на тиждень\n77 821 Літньої спеки не чекайте: прогноз погоди в Україні на тиждень\n57 021 Смертельно-п'яна мати розгулювала по Одесі з немовлям, яке плакало\n50 906 Над одеським пляжем пронісся смерч: опубліковано відео


На основі моніторингу за лютий-серпень 2021\nНашу співпрацю із Сатанівською ТГ в рамках проєкту «Задай курс владі» ми розпочали із серії тренінгів на тему управління громадою, які проводили, починаючи з лютого 2020 року. Паралельно консультували представників ОМС та мешканців громади щодо розвитку туризму в громаді. Крім того, саме в той час в Сатанівській громаді вперше запроваджували Бюджет участі і координатори ВІ «Активна Громада» консультували мешканців громади щодо цього інструменту прямої демократії, зокрема провели зустрічі з громадянами у селах громади.\nКарту Розвитку Сатанівської Громади ми створювали шляхом опитування мешканців громади впродовж березня-червня 2020 року. Збір пропозицій відбувався двома шляхами:\n– під час тренінгів та зустрічей з громадянами (учасникам пропонувалось визначити що в громаді потрібно змінити, покращити, всі пропозиції були оцифровані й враховані під час формування КРГ);\n– заповнивши опитувальник онлайн, який розповсюджували серед мешканців Сатанівської ТГ.\nПізніше всі пропозиції були обговорені, упорядковані й серед них були виокремлені найбільш значущі для розвитку громади та такі, що можуть бути реалізовані протягом 5-річної каденції наступної селищної ради.\nТаким чином, спільно з громадськими активістами та небайдужими мешканцями громади була сформована Карта Розвитку Громади.\nСкладається КРГ Сатанівської громади із 11 пунктів, які поділяються на 5 розділів:\n2 пропозиції стосуються розділу «Стратегія розвитку громади»;\n1 – «Менеджмент органів місцевого самоврядування»;\n2 – «Культура»,\n6 – «Благоустрій».\nЗ метою ознайомлення та підтримки КРГ, координаторами були проведені зустрічі, обговорення та тренінги на тему впливу КРГ на розвиток громади.\nТакож, депутатам і голові громади, після ознайомлення із КРГ, було запропоновано підписати Декларацію відповідальності – документ у якому депутати чи голова, в індивідуальному порядку, декларували свої добрі наміри про те, що вони будуть працювати над вирішенням проблем вказаних в Карті Розвитку Громади.\nНа сьогодні виконано 9% пропозицій з Карти розвитку громади, 55% пропозицій перебувають у стані виконання або виконані частково, не виконано – 36%. Згідно із офіційною відповіддю на запит, надісланий до Сатанівської селищної ради, наразі ведеться системна робота щодо впровадження пунктів КРГ, 6 пунктів із КРГ знаходяться в процесі виконання та системної роботи.\nСатанівська селищна рада восьмого скликання налічує 22 депутата/депутаток, з них:\n– 8 представників ПП «За конкретні справи»;\n– 6 депутатів від ПП «За майбутнє»;\n– 2 депутата входять до ПП «Слуга народу»;\n– 6 самовисуванців.\nВ ході моніторингу звітування депутатів, стало відомо, що депутати Сатанівської селищної ради ради 7 та 8 скликання не проводили публічного звітування перед виборцями.\nТакож нами проаналізований Регламент селищної ради, в якому в Розділі IV Депутати, посадові особи, органи ради, а зокрема у статті 108 зазначена необхідність звітування депутатами «Депутат періодично, але не менш як один раз на рік, зобов’язаний звітувати про свою роботу і роботу ради перед виборцями, і перед колективами та об’єднаннями громадян». Проте відсутня інформація про процедуру реалізації звітування, форму звітування.\nЗ метою отримання інформації, щодо звітування депутатів Сатанівської селищної ради у 2020 році, координаторами ВІ «Активна Громада» від ВГО «Інститут «Республіка» в місті Хмельницький, було надіслано запит на інформацію до Сатанівської селищної ради. На запит отримали відповідь, що Сатанівська селищна рада на даний час готує проєкт рішення сесiї селищної ради «Про звітування депутатів Сатанівської селищної ради про свою роботу перед виборцями». Рада розробляє для затвердження графiк звiтування як додаток до рiшення сесiї, а також Порядок звiтування депутатiв селищноi ради який буде розміщено на офіційному веб-сайті селищної ради в розділі «Звіти депутатів».\nНайбільшою перешкодою для роботи у громаді у період з лютого по липень 2021 року були карантинні обмеження. Практично усі активності та обговорення відбувались в онлайн форматі. І хоча, такий формат дещо перешкоджає налагодженню тісного взаємовзв’язку та зменшує якість моніторингу та аналізу, проте, варто зазначити, що Сатанівською селищною радою прийняті до уваги пункти КРГ, більша частина яких знаходиться на активній стадії виконання. Повністю виконаний пункт «Забезпечення якісного надання медичних послуг», що було надзвичайно важливим у період пандемії.\nДля моніторингу виконання пунктів КРГ проводилися тренінги та зустрічі з активними мешканцями громади.\nТакож для отримання офіційної відповіді було надіслано запит щодо виконання пунктів КРГ, також проводиться постійний моніторинг сайту Сатанівської ТГ та сторінки громади у мережі Facebook, на якій також висвітлюється інформація щодо виконання певних пунктів чи їх елементів із Карти Розвитку Громади та моніторились згадки про громаду у місцевих ЗМІ.\nОсновними напрямками, на які звертали увагу при моніторингу виконання КРГ, були благоустрій та культура. Проблема політики цих пунктів полягала в тому, що дані розділи є найбільш об’ємним і очікуваним для виконання громадянами.\nХочемо зазначити, що зараз моніторинг з виконання КРГ знаходиться на другому етапі проведення: відбувається аналіз необхідної інформації та визначаються індикатори моніторингу.\nЗвіти депутатів П’ядицької сільської ради та динаміка виконання КРГ →\n← Карта розвитку Слобідсько-Кульчієвецької громади: моніторинг лютий-липень 2021


Міністерству інфраструктури України: суспільство чекає від вас прийняття конкретних управлінських рішень виходячи з інтересів держави, а не декларацій | Новини компанії\nМіністерству інфраструктури України: суспільство чекає від вас прийняття конкретних управлінських рішень виходячи з інтересів держави, а не декларацій\nСитуація з врегулювання потреб річкового транспорту та недостатня увага до цієї галузі з боку Мінінфраструктури змусили ТОВ СП «НІБУЛОН» привернути увагу міністерства до ситуації в цій галузі та недосконалість державного управління нею через засоби масової інформації.\nПри цьому ми не переслідували інтереси суто нашої компанії, а мали за мету розвиток важливої для транспортної системи України галузі в цілому.\nПерелік питань, з яких публічно до Мінінфраструктури звернулись ми та Українська зернова асоціація – це лише частина проблем в сфері річкового транспорту, що гальмують розвиток економіки і потребують не балаканини, а прийняття конкретних управлінських рішень виходячи з інтересів держави. Наприклад, до цього часу міністерством не вирішено питання спрощення порядку проведення дублюючого контролю суден внутрішнього плавання капітанами морських портів і інспекторами Укрморрічтрансінспекції, що призводить до значних втрат часу. Це не питання зменшення доходів державних бюджетоутворюючих підприємств, це питання ефективності роботі бюрократичного апарату міністерства і тяганини з прийняттям конкретних рішень та їх реалізацією. Тому нижче наводимо спростування окремих доводів Мінінфраструктури, на яких ґрунтується опубліковане спростування заяви Олексія Вадатурського щодо небажання відомства реалізувати проект днопоглиблення Дніпра від 01.09.15р.\nКористуючись нагодою, знову закликаємо чиновників міністерства не займатись бюрократичною тяганиною, а почати вирішувати конкретні проблеми транспортного комплексу. Суб′єкти господарювання оцінюють ефективність державного управління інфраструктурою і транспортом не за кількістю проведених нарад і написаних листів, а за конкретними справами. На підтвердження цього оприлюднюємо лист Мінінфраструктури 3273/27/14-15 від 22.06.15 та листи ТОВ «Укррічтрнаспроект» № 01/185 від 07.08.15 та № 01/186 від 07.08.15. Запрошуємо Мінінфраструктури до конкретної роботи над вирішенням нагальних питань річкової галузі, а не до посилення бюрократії.\nЩе у квітні 2014 року Прем′єр-міністром України А. Яценюком було схвалено рішення щодо необхідності проведення днопоглиблювальних робіт на лімітуючих ділянках у Дніпровському та Дніпродзержинському водосховищах з метою відновлення суднового ходу р. Дніпро та надано відповідні доручення Мінінфраструктури, Мінприроди та Мінагрополітики (п. 7 Протоколу наради «Про ситуацію в агропромисловому комплексі та перспективи його розвитку у 2014 році» від 08.04.2014). Наразі це рішення все ще не виконане, тож пропонуємо Міністерству виконувати доручення Прем’єр-міністра України, а не займатися пустою балаканиною.\nНа жаль, чиновників у міністерстві багато, а от службовців, здатних приймати і виконувати потрібні державі рішення чомусь бракує. Ми як компанія маємо займатись питаннями економічного розвитку і підвищення ефективності, а не давати через засоби масової інформації відповіді на безпідставні закиди з боку Міністерства.\nПроект днопоглиблення Дніпра був розроблений ТОВ «Укррічтранспроект» на замовлення компанії «Нібулон» у 2013 році. Аж до 2015 року він фактично не реалізовувався через відсутність джерела фінансування.\nЯк річковий перевізник, що розвиває український флот, ТОВ СП «НІБУЛОН» стикнулося з тим, що на окремих (лімітуючих) ділянках (перекатах) у Дніпровському та Дніпродзержинському водосховищах державою не забезпечується гарантована глибина 3,65 м, що підвищує аварійну небезпеку перевезень та обмежує масові вантажні перевезення. Вперше про необхідність розвитку внутрішніх водних шляхів товариство заявило ще у 2010 році та з того ж часу розпочались проектно-вишукувальні роботи. Характерно, що Мінінфраструктури як головний орган у системі центральних органів виконавчої влади у формуванні та забезпеченні реалізації державної політики у сфері річкового транспорту не переймалося вирішенням проблем лімітуючих гранітних перекатів в Дніпровському і Дніпродзержинському водосховищах та виконанням зобов′язань держави з утримання гарантованих габаритів суднового ходу. Тому ТОВ СП «НІБУЛОН» було змушене взяти на себе виконання невластивих приватній компанії функцій та ініціювати розробку проекту поглиблення лімітуючи перекатів. Робочий проект «Днопоглиблювальні роботи на лімітуючих перекатах в Дніпровському і Дніпродзержинському водосховищах» був випущений ТОВ «Укррічтранспроект» у 2012 році. Затверджувальна частина проекту була надана до Мінінфраструктури: на електронних носіях - у жовтні 2012 році (лист від 30.10.2012 №11632/05), в документарній формі – у листопаді 2012 року (лист від 05.11.2012 №11880/05) і був погоджений Укрморрічінспекцією (лист від 16.11.2012 №4069—4/9.1.1/45-12). Після того проектно-кошторисна документація надавалась до Мінінфраструктури впродовж 2013-2015 років неодноразово. Одночасно ТОВ СП «НІБУЛОН» зверталося до Мінінфраструктури з пропозиціями щодо фінансування робіт з поглиблення лімітуючи ділянок суднового ходу р. Дніпро за рахунок товариства без залучення державних коштів на компенсаційних засадах. Утім вказані пропозиції міністерством були залишені без розгляду. Також міністерство з формальних мотивів відхилило пропозиції з фінансування робіт за рахунок канального збору, який до 12.06.2013 справляло ДП «Дельта-лоцман», а з 13.06.2013 – ДП «Адміністрація морських портів України». Тому реальні причини того, що реалізація проекту не була розпочата впродовж кількох років не через відсутність джерела фінансування, полягають виключно у відсутності у Мінінфраструктури системного державницького підходу до розвитку внутрішнього водного (річкового) транспорту та небажанні міністерства займатись поглибленням суднового ходу р. Дніпро навіть за кошти приватного інвестора. У квітні 2014 року Прем′єр-міністром України А. Яценюком було прийнято рішення щодо необхідності проведення днопоглиблювальних робіт на лімітуючих ділянках у Дніпровському та Дніпродзержинському водосховищах з метою відновлення суднового ходу р. Дніпро та надано відповідні доручення Мінінфраструктури, Мінприроди та Мінагрополітики (п. 7 протоколу наради «Про ситуацію в агропромисловому комплексі та перспективи його розвитку у 2014 році» від 08.04.2014). Мінінфраструктури ж затвердило План-графік рекомендованих заходів щодо організації днопоглиблювальних робіт на лімітуючих перекатах в Дніпровському та Дніпродзержинському водосховищах лише 05.05.2015. Замовником робіт міністерство визначило державне підприємство водних шляхів «Укрводшлях», яке належить до сфери управління Мінінфраструктури і перебуває у скрутному фінансовому стані. Вказаним планом початок днопоглиблювальних робіт передбачався в строк не пізніше 31.07.2015, утім фактично роботи розпочаті не були, процедуру державних закупівель замовником не організовано. Фактично цього графіку міністерство не дотримується.\nСаме у 2015 році команда Міністерства інфраструктури вперше вирішила питання фінансування: вже погоджено, що потрібну суму (до 50 млн грн) виділить ДП «Адміністрація морських портів України» в якості поворотної фінансової допомоги для ДП «Укрводшлях», яке займатиметься днопоглибленням.\nЧерез довготривале зволікання з боку Мінінфраструктури вартість днопоглиблювальних робіт істотно зросла на фоні дорожчання матеріально-технічних ресурсів. Так, якщо в цінах 2012 року кошторисна вартість виконання робіт за робочим проектом «Днопоглиблювальні роботи на лімітуючи перекатах в Дніпровському і Дніпродзержинському водосховищах» становила близько 20 млн. грн., то в цінах 2014 року – вже 30 млн. грн., а в цінах 2015 року зросла до 33 млн. грн. Міністерство ж після довгих розмірковувань вирішило витрати на ці роботи вже 50 млн. грн. державних коштів. Таким чином, внаслідок довготривалих бюрократичних процедур вартість робіт зросла майже у 2,5 рази. Слід відзначити, що фінансовий план ДП «Адміністрація морських портів України» на 2015 рік, яким передбачено надання фінансової допомоги державному підприємству водних шляхів «Укрводшлях» для проведення днопоглиблювальних робіт на судновому ходу р. Дніпро, до цього часу Урядом не схвалено, що ставить під сумнів твердження міністерства про остаточність визначення ним джерел фінансування проекту.\nВраховуючи той факт, що роботи такого рівня складності на зазначених ділянках до цього часу не проводилися, законодавством передбачене проведення цілої низки погоджень та експертиз. На даний час Міністерство інфраструктури і ДП «Укрводшлях» вже отримали 6 погоджень зацікавлених органів влади.\nПогодження робочого проекту «Днопоглиблювальні роботи на лімітуючи перекатах в Дніпровському і Дніпродзержинському водосховищах» не передбачає будь-яких особливих процедур. Передбачені ним роботи носять експлуатаційних характер і пов′язані із забезпеченням безпеки судноплавства на внутрішніх водних шляхах, що дозволяє проводити їх навіть без оформлення дозволу на проведення робіт на землях водного фонду. Єдині до всіх проектів виконання днопоглиблювальних робіт вимоги встановлені статтею 86 Водного кодексу України. Будь-яких особливих або специфічних погоджень або експертиз проект не вимагає.\nНа даний час причина затримки у остаточному погодженні викликана не відсутністю комунікацій між міністерствами, як заявив пан Вадатурський, а недоліками проекту, наданого компанією «Нібулон». У процесі проходження передбаченої законом експертизи були отримані обґрунтовані зауваження ДП «Укрдержбудекспертиза» про наявність у проекті певних недоліків.\nЗгідно із законами України робочий проект «Днопоглиблювальні роботи на лімітуючих перекатах в Дніпровському і Дніпродзержинському водосховищах» експертизі, що проводиться ДП «Укрдержбудекспертиза» відповідно до Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 №560, не підлягає, про що ТОВ «Укррічтранспроект» листом від 07.08.2015 №01/186 детально інформувало Мінінфраструктури. Жодного разу ані Мінінфраструктури, ані уповноважене ним на проведення днопоглиблювальних робіт за вказаним проектом державне підприємство водних шляхів «Укрводшлях» (замовник робіт) не зверталось до ТОВ СП «НІБУЛОН» із будь-якими зауваженнями щодо робочого проекту або проектних рішень. Тому й посилання на зауваження з боку ДП «Держбудекспертиза» не стосуються даного проекту. З іншого боку, ТОВ СП «НІБУЛОН» як ініціатор проекту активно сприяло зазначеному державному підприємству у проведенні державної екологічної експертизи, однак до цього часу замовником робіт не забезпечено виконання вимог чинного законодавства і до Мінприроди не надано передбачених законодавством узгоджень органів місцевого самоврядування.\nОтримання від проектантавідкоригованої документації очікується 04.09.15, після чого проект має отримати остаточне експертне погодження, а також висновок державної екологічної експертизи Міністерства екології і природних ресурсів України.\nЗ приводу необхідності коригування проектної документації або проектних рішень ані Мінінфраструктури, ані державне підприємство водних шляхів «Укрводшлях» до ТОВ СП «НІБУЛОН» жодного разу не звертались.\nЗ огляду на вищенаведене, 25 серпня Міністерство затвердило відкоригований План-графік виконання днопоглиблювальних робіт, за яким рухається проект. Відомство виступає за якнайшвидшу реалізацію проекту, але він має відповідати усім чинним вимогам і не піддавати ризику екологічну ситуацію на Дніпрі.\nОбсяг, послідовність і строки виконання певних етапів робіт встановлюються Мінінфраструктури в односторонньому порядку. Тому і відповідальність за його дотримання несе виключно міністерство. Мінінфраструктури жодного разу не надавало ТОВ СП «НІБУЛОН» для ознайомлення План-графік виконання днопоглиблювальних робіт. Редакція від 25 серпня теж не стала винятком.\nТакож Міністерство спростовує вигадку пана Вадатурського про незацікавленість розвивати річкову інфраструктуру, «щоб обмежити можливість миколаївських портів на користь портів Великої Одеси». Розвиток річкової інфраструктури матиме позитивні наслідки для всіх чорноморських портів України, що підтверджується нещодавнім відкриттям каботажних ліній з портів Одеси та Іллічівська в напрямку Дніпра.\nЯк виявилось, розміщені у мережі як на офіційному веб-порталі Мінінфраструктури (http://www.mtu.gov.ua/uk/zmi/50062.html), так і в спеціалізованих засобах масової інформації (http://cfts.org.ua/news/dnouglublenie_dnepra_startuet_v_iyule__pivovarskiy_26194, http://cfts.org.ua/news/dnouglublenie_dnepra_mogut_provesti_za_schet_sredstv_ampu_26843, http://cfts.org.ua/news/mininfrastruktury_nametilo_napravleniya_reform_v_rechnoy_otrasli_24642, http://cfts.org.ua/news/rechnye_kompanii_gotovy_uvelichit_perevozki_v_15_2_raza_v_sluchae_reformy_otrasli_25304) непоодинокі заяви керівництва Мінінфраструктури про підтримку проекту поглиблення суднового ходу р. Дніпро носять винятково декларативний характер. Свідченням цього є недотримання міністерством Плану-графіку виконання днопоглиблювальних робіт, затвердженого Міністром ще 05.05.2015. Враховуючи, що найбільші обсяги зерна річковими артеріями перевозяться флотом ТОВ СП «НІБУЛОН», найбільш негативні наслідки гальмування впровадження проекту має саме для порту Миколаєва, через який товариство здійснює експорті відвантаження українського збіжжя. Отже, найбільше від зволікання з реалізацією проекту страждатимуть саме морські порти Миколаєва, які на загальнодержавному ринку перевалки зерна конкурують з морськими портами Южний, Одеса та Іллічівськ.\nКомпанія «Нібулон» насправді є одним із найактивніших учасників ринку річкових перевезень. Міністерство інфраструктури України вдячно компанії за чисельні пропозиції щодо необхідності змін умов функціонування водного транспорту. Більшість таких пропозицій стосується скасування зборів та плат за послуги, які сплачуються бюджетоутворюючим державним підприємствам галузі. Тому такі рішення повинні бути обґрунтованими та призвести до збільшення обсягів перевезень і зростання доходів державного бюджету, а не лише скорочувати видатки певних суб'єктів господарювання.\nТОВ СП «НІБУЛОН» звернулось до Мінінфраструктури із системними пропозиціями щодо оптимізації витрат на річкові перевезення та створення умов для підвищення економічної привабливості даного виду транспорту як для вантажовідправників, так і для перевізників. Наразі річкові перевізники сплачують на користь держави та державних підприємств понад 15 різних видів зборів і плат, які у загальній структурі собівартості перевищують 1/6. Це робить річковий транспорт неконкурентоспроможним порівняно із залізничними перевезеннями і обмежує подальший розвиток внутрішніх річкових перевезень. Пропозиції товариства спрямовані на створення економічних передумов розвитку річкової галузі в цілому, а не на здобуття привілеїв для певних суб′єктів господарювання. В будь-якому разі підприємства державного сектору, які безпосередньо не здійснюють перевезення, а фактично є природними монополістами, не повинні отримувати надприбутки від утримання річкової інфраструктури і нав′язування непотрібних перевізникам послуг під виглядом забезпечення безпеки судноплавства. Підтвердженням цьому є протокольні рішення, ухвалені на нараді 03.07.2015, проведеній Департаментом морського і річкового транспорту, яким підтримано певні пропозиції товариства. Утім і ці рішення Мінінфраструктри виконувати не квапиться.


Екскурсії – Geneva Resort Hotel\n«Шоб Ви провалилися!» (Екскурсія в одеські катакомби)\n«Повз Тещиного будинку» (Екскурсія Кримінальна Одеса)\n«От Дюка до люка» (Оглядова екскурсія по Одесі)\n«Наше єврейське щастя» (Екскурсія Єврейська Одеса)\n«На гондолі від Вилково до Венеціїи» (Екскурсія в Вилково)\n«Старенькі двірники підмітають подвір’я…» (Екскурсія по одеським двориках)\n«Я жив тоді в Одесі курній» (Екскурсія Літературна Одеса)\nЕкскурсія в Білгород-Дністровську фортецю з відвідуванням Центру культури вина з дегустацією в Шабо\nВперше в Одесі? Тоді Вам точно необхідна допомога в осягненні культури і настрою самобутнього міста на півдні України. Geneva Resort Hotel пропонує своїм гостям незвичайні екскурсії по південній столиці. Ми організуємо тур від готелю Geneva Resort всім, хто хоче побачити місто з іншого боку. Дійсно незабутній настрій забезпечено!\nВи можете замовити екскурсії від готелю Geneva Resort за будь-яким настроем та бажанням. Екскурсоводи відкриють Вам зовсім інший світ, який сховався в затишних вуличках Одеси: кримінальне минуле південної Пальміри, катакомби і захоплюючу подорож по всіх визначних пам’яток міста. Ми знаємо, як зробити знайомство з Одесою незабутнім!\nА Ви бачили катакомби?\nОдеські катакомби – це підземний світ, який розкинувся під вируючим життям містом. Що говорити про туристів, якщо більшість місцевих жителів не підозрюють про такий скарб південній столиці України! А ми пропонуємо Вам замовити екскурсію, яка дозволить Вам зануритися в світ незвіданого. Катакомби розкинулися на цілих 2,5 тисячі кілометрів під землею! Для порівняння – всесвітньо відомі римські і паризькі довжиною всього лише кілька сотень метрів. Самостійно в підземний світ міста відправлятися ми Вам не радимо: в такій тривалій подорожі можна і загубитися! Тим більше – це ж Одеса!\nА ось з нашими досвідченими екскурсоводами ви пройдете тільки за тими маршрутами, які пройдені сотнями туристів до Вас. Після такого досвіду Вам точно буде що розповісти своїм друзям і навіть місцевим одеситам!\nДізнайтеся про кримінальне минуле Одеси\nНі для кого не секрет, що це місто просочене бандитською романтикою. Якщо Вам набридли або в принципі не цікаві звичайні оглядові екскурсії, то такий погляд на архітектуру та історію міста точно Вам сподобається. Хочете побачити район, де народився легендарний Мішка Япончик? Може бути, Вам цікаво, де відбувалися найгучніші злочини Одеси, як жив свого часу бандитський квартал міста? Не бійтеся – сьогодні подорож по ним абсолютно безпечна. Поспішайте із замовленням пішої екскурсії від готелю Geneva Resort – це дійсно те, що ви чекали так довго!\nТакож від готелю Ви можете замовити цікаві екскурсії по визначних пам’ятках міста: добре відомим і давно забутим. Екскурсоводи запропонують Вам також зануритися в єврейське минуле міста, побродити по тихих вуличках і побачити воістину прекрасні шедеври архітектури.