ᐈ Як обрати крісло для риболовлі?\nГоловна/Блог/Обираємо крісло для риболовлі\nОбираємо крісло для риболовлі\nДля комфортної рибалки важливо мати не тільки правильну снасть, а й аксесуари. Якщо говорити про мирну риболовлю, то варто серйозно підійти до питання вибору крісла. На риболовецькому ринку представлено безліч моделей – від найпростіших, без билець і навіть без спинки, до таких, що мають спеціальні обвіси - тримачі для судків, вудлищ, або, навіть, столиків. Все це зроблено для того, щоб рибалка максимально відпочивав на риболовлі, проводив час із комфортом, насолоджуючись улюбленим хобі.\nСьогодні мова йтиме не про крісло, на яке навішуються обвіси. З ним не дуже комфортно ходити на піші риболовлі або діставатись на риболовлю громадським транспортом. Саме такого типу крісла представлені в інтернет магазині Brain. Вони стануть у нагоді не тільки для риболовлі, але і для відпочинку на природі.\nПоговоримо про крісло на кожен день і що важливо врахувати, обираючи його.\nПерше, на що потрібно звернути увагу, – це габарити крісла у складеному й розкладеному стані. Складене крісло має легко поміщатися у ваш автомобіль. Або ж, якщо ви віддаєте перевагу пішій риболовлі, то воно має бути не тільки малогабаритним, але й легким.\nТакож не забувайте про габарити в розкладеному стані. Ви маєте почуватися в кріслі комфортно і вільно. Особливо, якщо про вас кажуть, що хорошої людини має бути багато. Тому, якщо ви – великий рибалка, відповідно, вам потрібне велике крісло.\nЩе один нюанс, на який варто звертати увагу, – наявність билець. Це додатковий комфорт під час тривалих рибалок. Руки, плечі, шия й навіть спина більше відпочивають, коли є можливість на щось обпертися. Але якщо ви віддаєте перевагу коротким і активним сесіям, то бильця в такому разі лише заважатимуть.\nНаявність телескопічних ніг – дуже важливий елемент у виборі універсального крісла. Найбільш практичними вважають крісла, у яких всі чотири ноги телескопічні. Таке крісло ви можете встановити практично на будь-якій нерівній поверхні, нехай то скісна бетонна плита де-небудь на набережній, або ж якісь нерівності землі, ухил піщаного пляжу. На будь-яких цих поверхнях крісло стоятиме горизонтально, і рибалці буде комфортно та зручно в ньому перебувати.\nНе забувайте перевіряти, чи надійний телескопічний механізм. Це краще робити відразу, купуючи в магазині. Трохи розклавши, висунувши всі ноги, посидіть на них 5–10 хвилин, пострибайте трішки, спробуйте продавити їх вагою. Якщо вони не складаються під вашою вагою, значить, вони будуть надійно й довго вам служити.\nЗвертайте увагу, що на ніжках крісел мають бути встановлені так звані п’яти. Вони можуть бути круглими або квадратними, але з великою площиною й діаметром мінімум 6–8 сантиметрів. Інакше крісло потопатиме у м’яких поверхнях, таких як пісок, мул або глина, і рибалити буде просто некомфортно.\nНіжки в розкладеному стані мають закріплюватися в спеціальний фіксатор, який запобігає їх самоскладанню. Якщо спеціалізованих фіксаторів немає, то при неповному розбиранні крісло може складатися під вагою рибалки. Тим самим він може травмувати себе та інших осіб. А ще гірше – поламати снасті.\nДалі поговоримо про підголівник. Ще його називають подушкою. Крісло з таким варіантом підійде для любителів довгих коропових сесій або ж тих, хто любить рибалити вночі. Коли є необхідність – можна відкинути голову на подушку, розвантажити шию, чи просто подрімати, очікуючи клювання.\nПодушка має бути з приємного, не подразливого для шкіри матеріалу. Розмір і жорсткість підголівника – це річ індивідуальна. Тому його краще приміряти під себе в магазині при виборі крісла.\nМожливість регулювати рівень нахилу спинки – це також дуже важливо. Найбільш практичними вважають крісла, в яких можна відрегулювати спинку до практично лежачого положення, коли вам потрібно подрімати або ж просто відпочити.\nМеханізм регулювання має бути надійним і зручним у використанні. Найчастіше зустрічається механізм з твердими пластиковими зубами. У такій системі фіксації варто звертати увагу на якість пластика. Він має бути міцним, щільним, зубці – глибокими. Якщо ж пластик буде поганої якості, а зубці – недостатньо глибокими, швидше за все, такий механізм довго не прослужить.\nДля регулювання жорсткості сидіння й спинки в багатьох моделях передбачені гумові стропи. Особливо в тих моделях, які призначені для великих рибалок. При натягуванні стропи роблять крісло жорсткішим. Кращими вважаються моделі, в яких є доступ до строп, а не ті, де вони зашиті під тканину.\nТакож дам пораду великим рибалкам. Якщо ви використовуєте крісло протягом усього сезону, то краще в кінці сезону його трішечки підтягнути. Тому що так чи інакше гумові стропи розтягуються, й крісло втрачає свою жорсткість. Тому раз на сезон його слід обов’язково підтягнути.\nА тепер поговоримо про матеріали, з яких найчастіше виготовляються крісла. Зовнішня тканина має бути щільною, зносостійкою й не вигоряти на сонці. Мінус такого матеріалу – те, що він добре вбирає вологу, та при цьому довго сохне. Матеріали на внутрішній частині спинки й сидіння навпаки, мають добре вбирати вологу й дихати, для того щоб рибалці було комфортно рибалити в спеку.\nЄ ще один, далеко не останній критерій - ціна, який часто буває вирішальним. Тому сподіваємося, що наші поради допоможуть вам обрати крісло з оптимальними характеристиками за «правильною» ціною. І воно прослужить вам довгі роки.


Причин, що провокують біль у підшлунковій залозі, чимало. Основна причина, що стоїть в уявленні більшості людей на першому місці – панкреатит. Але крім цієї недуги, існує ще достатня кількість причин, що впливають на виникнення болю в даній області.\nДуже часто болі в підшлунковій виникають із-за підвищеної любові до алкоголю, жирної їжі або гострим стравам. Навіть куріння може призвести до такого неприємного результату. Болі в підшлунковій розвиваються після лікування антибіотиками групи тетрациклінів, прийому гормональних засобів.\nГиперпаратиреоидний криз або аутоімунні захворювання також можуть спровокувати хворобливі відчуття. До частих причин відносять вікові зміни, що відбиваються на стані даного органу, і вагітність. Якщо з’явилися хворобливі відчуття в зоні підшлункової, немає сенсу чекати.\nТреба викликати «швидку», щоб потрапити на огляд до гастроентеролога. Адже всі порушення роботи підшлункової швидко надають негативний вплив на роботу органів, пов’язаних з нею. Щоб лікування було призначено грамотно, пацієнт повинен з точністю розповісти, які його турбують болі, який їх характер, де вони проявляються сильніше, де слабше.\nПанкреатит як причина болю в підшлунковій\nПанкреатит – запальний процес, що розвивається в підшлунковій залозі. Гостру форму можна відкоригувати. Перейшовши в хронічну стадію, панкреатит стає постійним супутником людини, сильно погіршує його якість життя.\nДізнатися гострий панкреатит можна з больовим відчуттям тим, які його супроводжують.\nБолі будуть локалізуватися в області пупка, також вони можуть поширюватися на всю область шлунка. Ускладнюється стан тим, що біль віддає в підребер’ї або в спину. Відчувається вона з лівого боку. Якщо лягти на спину, біль стане сильнішою. Також провокують погіршення стану алкоголь і їжа.\nЧасто розвивається нудота, блювання, але легше після нападів блювоти не стає. У цьому відмінність від блювоти, викликаної іншими причинами, наприклад, харчовим отруєнням або високим артеріальним тиском. Щоб полегшити стан, треба дотримуватися таких правил:\nне приймати їжу, воду;\nна місце, що є джерелом болю, кладуть міхур з льодом;\nтреба встати на коліна і лікті, в такій позі біль відчувається менше;\nможна підтягти коліна до грудей (в такій позі біль слабше).\nЯкщо випити таблетки, вони все одно вийдуть з блювотою. Користі не принесуть, а зайві муки доставлять. Адже після блювання біль також посилюється. Якщо відчувається сильна потреба в медикаментозному лікуванні, беруть нітрогліцерин у вигляді таблетки. Його кладуть під язик, він засвоюється, в основному, минаючи область шлунка. У пряму кишку можна ввести свічки, що містять екстракт беладони. Треба якомога швидше звернутися до лікаря терміново за допомогою, так як нерідко смерть настає під час нападу панкреатиту від больового шоку.\nБіль при хронічному панкреатиті носять практично той же характер, але все ж відмінності є. Больовий синдром може бути дуже довго, аж до декількох днів, тижнів. Тільки біль не така сильна, вона приглушена, носить ниючий характер, в спину практично не віддає. Іноді біль стає оперізує. Доповнюють картину такі прояви, як блювання, слабкість.\nЯкщо захворювання носить звичний характер, тобто людина хворіє більше 10 років, то прояви взагалі можуть виражатися в незначних дискомфортних відчуттях.\nІноді біль в області підшлункової супроводжується такими неприємними симптомами, як здуття, сильний дискомфорт, відрижка, печія, тяжкість, поганий запах з рота.\nМетоди боротьби з болем в підшлунковій\nЗаходів, які передбачають боротьбу з цим захворюванням, існує декілька:\nПрийом препаратів, які можуть знизити активність панкреатичних ферментів.\nУсунення проявів хворобливості. Лікар може призначити спеціальні лікарські засоби.\nГолодування (2 дні). Це найбільш поширений і доступний спосіб лікування, що дозволяє значно полегшити стан.\nДотримання дієти № 5. Вона носить щадний характер, виключає смажене, солоне, гостре. Загалом, всю їжу, яка хімічно або термічно може негативно впливати на внутрішні органи травлення, викликати зайве роздратування. Слідувати їй потрібно кілька місяців, краще рік. А не тільки протягом того часу, коли ведеться лікування в стаціонарі.\nПриймати їжу треба невеликими порціями через 3 – 4 години. Це попереджає виплеск значної кількості ферментів, що оберігає систему від перевантажень.\nПризначається рясне пиття (мінеральна вода, обов’язково без газу, соки, відвари, чаї).\nНайчастіше розвиваються вторинні захворювання: жовтяниця, некроз тканин, в результаті якого утворюються порожнини, де скупчуються панкреатичний сік і фрагменти тканин.\nЗахворювання з такими серйозними наслідками потребує негайного лікування, тому при виникненні симптомів, які можуть свідчити про розвиток цієї патології, потрібно відразу звертатися до лікаря. Тільки кваліфікована допомога позбавить від проблем у майбутньому, виключить розвиток захворювання в подальшому.\nБіль як ознака раку підшлункової\nРак також може стати причиною сильних болів. Пов’язано це з закупоркою проток або здавлювання самого органу розростається пухлиною. Також больові відчуття розвиваються внаслідок інтоксикації всього організму, яка відбувається в міру збільшення загального стану хворого. Інтоксикація призводить до руйнування нормальної життєдіяльності всіх систем органів.\nПухлина, розростаючись, здавлює навколишні органи, тканини, метастази пошкоджують нервові сплетення. Це і є основною причиною болю.\nЯкщо пухлина перекриває просвіт жовчного міхура, дванадцятипалої кишки, панкреатичної протоки, то розвивається патологія іншого типу. Оскільки жовчний проток перекритий, жовч не може просуватися, а накопичується, впливаючи на підвищення тиску всередині органу. Це спричиняє розвиток жовтяниці. Симптоми хвороби повністю відповідають картині звичайної жовтяниці, зокрема, шкіра стає бурою, сеча стає за кольором схожою на темне пиво, кал світліє.\nПарні органи (печінка, жовчний міхур) стають більшими за розміром. Дії пухлини може піддаватися і селезінкова вена, прохід по ній також обмежується. Крім хворобливих відчуттів, хворого турбує свербіж, дає про себе знати в різних зонах. Підвищення тиску в жовчному міхурі призводить до порушень у всіх органах: страждає серце, судини, печінку. Уражається нервова система. У хворого може розвинутися астенія, виражається в глибокій апатії, нервозності, надмірної дратівливості. З’являються регулярні головні болі.\nКоли пухлина надовго закриває протока, результатом стає печінкова та ниркова недостатність. Може розвинутися сильна кровотеча. Внаслідок порушення травлення і поширення токсинів, що виробляються пухлиною або з’являються з-за розпаду клітин, в організмі починається інтоксикація. Вона впливає на погіршення загального стану людини. З’являється слабкість, апатія, немає апетиту. Іноді розвивається лихоманка. Відбувається також зниження ваги пацієнта. Все може закінчитися ракової кахексією.\nНепрямими ознаками ракового ураження вважаються наступні:\nболі (вони характерні для 85 % хворих);\nвідсутність апетиту або його спотворення;\nЩе одним відомим ознакою розвитку раку вважається виникнення болів, які передують механічної жовтяниці. Болі завжди супроводжують розвиток раку підшлункової, де б пухлина не влаштувалася. З’являються вони, тому що пухлина здавлює нервові пучки, проростає в них. Також пухлина може стати причиною закупорки різних проток.\nКоли з-за цього накопичується жовч або панкреатичні ферменти, підвищується внутрішній тиск в органі і розвивається почуття болю. Біль може локалізуватися в різних місцях. Прояв больового синдрому зумовлене тим, яка зона підшлункової вражена більшою мірою. Наприклад, при раку головки підшлункової болить праве підребер’я. Рак тіла підшлункової дає болі в підребер’ї з обох сторін, також біль може з’явитися в надчревье.\nЯкщо розвивається дифузне ураження залози, біль, насамперед, дасть про себе знати у верхній частині (епігастрії). При даному захворюванні говорити про постійний характер болю не можна. Біль може тупий і розпирала або гострої і давить. Часто віддає в хребет, в лопатку. Оперізує вона стає при закупорки проток і розвитку панкреатиту в якості супутнього захворювання.\nДуже часто біль триває годинами, часом проявляючись ще сильніше. Ввечері і вночі біль сильніше, її переносити дуже важко. Загострюється вона після жирної, гострої їжі або алкоголю. Найважче терпіти біль, коли рак розвивається в зоні тіла підшлункової, тому що метастази йдуть безпосередньо в сонячне сплетіння.\nА це дуже чутливе місце, яке дає дуже сильні сигнали в мозок про порушення свого нормального стану. Людині хочеться нахилитися вперед, адже так стає трохи легше. Виникає бажання затиснути подушку між тулубом і ногами або притиснутися животом до стільця. Найважче лягти на спину. У такому положенні оперізуючий біль просто вимотує.\nХворі з запущеним раком знаходяться у позі «гачка». Це один з найхарактерніших симптомів раку підшлункової.\nТакі симптоми з’являються тоді, коли відтік жовчі відбувається з явно вираженими порушеннями. Це механічна жовтяниця, присутня у 80 % хворих. Її поява пов’язана з тим, що клітини пухлини проростають в канал і ускладнює прохід жовчі. Звідси – застій жовчі всередині жовчного міхура. Підвищується внутрішній тиск в протоках, в крові зростають показники білірубіну.\nРак тіла або хвоста підшлункової рідко призводить до подібної жовтяниці. Перед таким проявом завжди спочатку розвивається біль. Потім знижується вага. На наступному етапі змінюється колір шкіри. Спочатку він жовтіє, стає яскравим. Такий колір обумовлений зростанням білірубіну. На другому етапі, коли відбувається окислення білірубіну, шкіра стає бурою з зеленуватим відливом. Так за кольором шкіри можна визначити ступінь закупорки проток.\nПідшлункова залоза, чому вона дає збої в роботі? Дивіться у відеоматеріалі:


Лідера партії Маорі в Новії Зеландії вигнали із засідання парламенту через відмову носити краватку — Wonderzine\nНовиниЛідера партії Маорі в Новії Зеландії вигнали із засідання парламенту через відмову носити краватку\nКонфлікт відбувся не вперше\nУ Новій Зеландії лідера партії Маорі Равірі Вайтіті вигнали із засідання парламенту через відсутність краватки, яку він назвав «колоніальною петлею», розповідає BBC.\nЗа регламентом новозеландського парламенту, політики мають право ставити запитання лише в краватках, тимчасом як Вайтіті носив підвіску з нефритовим каменем. Він двічі намагався поставити запитання, але спікер парламенту перебивав його та зрештою попросив покинути залу засідань.\n«Справа не в краватках, а в культурній ідентичності», – сказав Вайтіті.\nЦе не перша подібна ситуація. Вайтіті колись уже отримував попередження щодо зовнішнього вигляду. Водночас прем’єрка Нової Зеландії Джасінда Арден зазначила, що не має нічого проти скасування цієї вимоги, але, на її думку, у країні є більш нагальні справи для вирішення.


На підтвердження сентенції "на війні всі засоби хороші", військові не втомлюються дивувати і навіть шокувати мирних громадян новими видами озброєння. ... докладніше\n26 Березня 2013, 12:50. Переглядів: 3057\nТаємнича магія блискавки\nБлискавка - це одне з найкрасивіших видовищ на Землі. Вона також являє собою найпотужнішу силу, яка може не лише зруйнувати або підпалити дерево, а й навіть вбити людину. З температурою в своєму центрі вище, ніж температура на поверхні Сонця і яскравим світлом, яке освітлює все навколо, блискавки завжди зачаровували людську свідомість.... докладніше\n28 Липня 2012, 00:02. Переглядів: 9603\nКам'янець-Подільський замок належить до семи чудес України поряд з таким відомим творенням як Києво-Печерська Лавра. Його стратегічне розташування на річці Смотрич зіграло надзвичайно важливу роль в історії країни.... докладніше\n10 Червня 2012, 16:49. Переглядів: 20357\n21 Серпня 2011, 15:54. Переглядів: 11431\nВесільний рушник - від нього залежать щастя молодої сім’ї, доля майбутніх дітей та добробут родини... докладніше\n16 Червня 2008, 00:00. Переглядів: 8898\nНазви сімейних зв'язків або хто є хто з родичів\nКожен знає, що сім'я - це сім "Я". Але не кожен знає, як же зветься інколи цей кожен з семи родичів. А якщо їх більше семи, то можна зовсім заплутатись...... докладніше\n30 Травня 2007, 00:00. Переглядів: 87030\nФаст-фуд, а по нашому - макуха\nДен у нас, у 8-А, як кажуть, просунутий. Раніше казали крутий, а тепер це слово вже не модне. Тепер таких називають просунутими. Тільки куди? Наш Ден (взагалі то він Денис, але скоротив своє ім’я) просунувся до фаст-фуду. Каже нам: "Чайники ви всі! Фаст-фуд — це клас, це супер-пупер! Я тепер усе встигаю, нічого не пропускаю і телевізор дивлюся до ночі".... докладніше\n02 Червня 2006, 00:00. Переглядів: 4272\n"Гуллівер" із Рочестера — улюбленець барчан\nІгор з мамою та старшим братом приїздять до Бара, що на Вінниччині, кожних два роки. Дід його помер раніше, бабця - нещодавно, але тут залишилася хатина, родичі, друзі - коріння родоводу. Хоча цей двадцятирічний хлопець у Барі ніколи постійно не жив, його тут знають і пам'ятають усі, хто бачив бодай один раз. Зріст Ігоря Ладана нині - 2 метри 40 сантиметрів. ... докладніше\n14 Квітня 2005, 00:00. Переглядів: 4355\nІменинники, 2 Червня\nОлександр, Олексій, Тимофій


НОСИТИ ТЯГАРІ ОДИН ОДНОГО — НАЙКОРОТШИЙ ШЛЯХ ДО ХРИСТА | Церковна православна газета\nСьогодні мало хто з медиків пам’ятає, що перший етап становлення психіатрії іменувався «монастирським». На Русі в монастирі звозили душевнохворих і біснуватих (що не завжди одне й те саме). Братія ставилася до них із християнською любов’ю: молитвами, святою водою і смиренним служінням полегшувала їхні страждання. Хворий був не чужою людиною, а братом у Христі, який потребував допомоги.\nКомуністична філософія, що проголосила основним завданням зростання матеріального добробуту, щодо психічно хворих зайшла у глухий кут, при цьому покалічивши долі мільйонів людей. Духовне розуміння будь-якої хвороби було остаточно відкинуто. Натомість прийшло біологічне. Людину почали вважати за «гвинти» у великій машині, званій державою. Від внутрішнього життя і шукання Бога був зроблений рішучий поворот до життя пристрасного. Сучасний етап вітчизняної психіатрії створюється сьогодні і залежить від кожного з нас, нашої віри й духовності.\nДо теми психічних захворювань не часто звертаються ЗМІ. Напевно, тому, що краще не говорити про те, що незрозуміло, мало вивчено і не має чітко визначеної суспільної оцінки. Ну, є «психушки», і нехай собі. Є психічно хворі, і нехай собі. Хоча зовсім ухилитися від теми не вдається: адже, за прогнозами ВООЗ, до 2020 р. психічні розлади увійдуть до першої п’ятірки хвороб і випередять серцево-судинні, що займають зараз перше місце. Тільки за офіційними даними у світі налічується понад 500 мільйонів психічно хворих людей. Лише за останнє десятиліття кількість їх зросла на 50 %. Наприклад, у Вінницькій області щороку дев’ять тисяч осіб поповнюють їхню чисельність.\nСучасний світ давно страждає свого роду глобальним психічним розладом, який, звичайно ж, позначається і на психічному здоров’ї окремих його членів, тих, хто врешті-решт опиняється на ліжку психіатричних лікарень. Їх, як правило, намагаються розмістити на околицях міста: подалі від людських очей. Одну з таких установ — Вінницьку обласну психіатричну клінічну лікарню № 2 — у день пам’яті знайдення чесних мощей преподобного Сергія, ігумена Радонезького, відвідали парафіяни Свято-Покровського храму на чолі з його настоятелем протоієреєм Миколаєм Ковальчуком. Дісталися легко. Дорога відома: їхали не вперше. Лікарня знаходиться в Медмістечку села Березина Вінницького району.\nТут на диво тихо і просторо. Світлі триповерхові корпуси з’єднані в одну будівлю, чимось схожу на складене з дитячого конструктора містечко. Над ним, у центрі — купол православного храму. Здається, що його хрести пливуть у синяві неба, освячуючи цей дім скорботи, як раніше називали лікарні для душевнохворих. Асфальтовані доріжки, що розбігаються від будівлі в різні боки, впираються в бетонний паркан. Він відокремлює лікарню від світу здорових. Площа лікарні займає сім гектарів. Підсобне господарство її складають 60 га орних земель, один гектар саду і 16 га лісу.\nЛікарня розрахована на 440 ліжок. Щороку стаціонарне лікування в ній проходять близько трьох тисяч душевнохворих людей. Пацієнти, які втратили близьких або втратили з ними родинні зв’язки, живуть і лікуються в реабілітаційному центрі. До речі, таких центрів більше немає в нашій області, та й в Україні їх раз, два, і годі, хоча потреба в них з кожним роком зростає.\nЗА СТАНДАРТАМИ ВСЕСВІТНЬОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ ОХОРОНИ ЗДОРОВ’Я\nПонад 600 тисяч жителів з 9 районів Вінницької області обслуговує психіатрична лікарня № 2. У період сезонних загострень чисельність хворих збільшується. Обладнання всіх відділень однакове: палати для двох, трьох і шість хворих з ліжками європейського зразка, сучасно обладнані душові, їдальні, кімнати відпочинку. Триразове харчування. Питому частину раціону складають плоди праці самих пацієнтів у підсобному господарстві лікарні. Така робота є важливою складовою їхнього лікування: завдяки трудотерапії хворі відволікаються від хворобливих думок і переживань. Річний бюджет лікарні становить два мільйони доларів. І хоча це лише 40 % необхідного, за словами головного лікаря, в лікарні створені все ж таки цивілізовані умови для перебування пацієнтів за стандартами ВООЗ.\nМи застали хворих в обідню годину. Відвідали шість відділень. Одне з них зачинене — тут перебувають ті, хто потребує примусового лікування. В основному це хворі з діагнозами шизофренія, маніакально-депресивний психоз, глибока розумова відсталість. Від більшості з них відмовилися рідні та близькі. Двері у відділеннях зачинені на замки, ключі від яких люди в білих халатах носять із собою. Щоб потрапити до відділення, потрібно подзвонити у дзвінок. Нас теж впустили після дзвінка. Батюшка освячував приміщення, молився за хворих, з любов’ю довго розмовляв з кожним. Його скрізь обступали пацієнти, вони намагалися доторкнутися до нього, розповісти про свою біду, заглядали в очі, бажаючи усією душею і серцем отримати допомогу.\nЗ благословення отця Миколая, в кожне відділення ми рознесли гостинці. Їхати звідти не хотілося: за словами святих отців, наскільки серце людини зможе вмістити горя, хвороби і скорбот, настільки воно наповнюється Божою благодаттю. Такі зустрічі змінюють усіх, тому що Бог — поруч.\nДУХОВНА НЕДУГА — ГОСПОДОМ ПОКЛАДЕНИЙ ХРЕСТ\nЧоловік середніх років попросив хрестика в батюшки і, взявши його, почав цілувати й міцно притиснув до грудей. Приємно було бачити людину, яка знайшла відраду стражданням своєї душі. Молода жінка років 30-ти (у стані ремісії) розповіла, що зустрічалася з хлопцем, який захоплювався чорною магією. Коли була у нього в гостях, він напоїв її якоюсь рідиною. І вона відчула, що якась істота «увійшла» в неї, і вона почала «дивитися на світ чотирма очима». Відчувши недобре, вона відмовилася зустрічатися з тим хлопцем. Але він, підстерігши, коли нікого не було вдома, заліз у її квартиру і вкрав золоті речі. На вікні він намалював знаки каббали. Коли вона побачила це, з нею стався напад. Так вона опинилася в лікарні… Багато й інших сумних історій почули ми. І важко сказати, чому саме цих людей спіткала така тяжка недуга. Може, Господь, таким чином, захищає їх від більшого зла в їхньому житті? А може, покладений на них Богом хрест психічної хвороби, це і наш хрест, щоб ми вчилися співчувати, жаліти, творити справи милосердя, щоб вчилися цінувати найпростіше, що дав нам Бог і чого не мають ось такі хворі.\nПричиною душевних захворювань часто буває безблагодатне, безбожне життя, відвернення від Бога, гордощі, маловір’я і легкодухість. Безперечно, не можна забувати і про такі чинники, як «депресія виснаження», втома, погана екологічна обстановка. Звичайно, і здоровий спосіб життя, і правильне харчування, і свіже повітря потрібні для фізичного і психічного здоров’я. Але почитайте листа отця Іоанна (Крестьянкіна) з ГУЛАГу, де він був ув’язнений. Яке вже там було харчування, який відпочинок?! Але скільки людей ішло до нього за підтримкою. І так само було з іншими подвижниками благочестя.Тож, передусім, людині треба бути з Богом. Настанови ж нас на добрий розум, Господи!\n← ІКОНА СВЯТОЇ ПАРАСКЕВИ\tПРО ВАЖКИЙ ШЛЯХ ДО ПРАВОСЛАВ’Я →


Posted by Vita 25.05.2022 0 Comment(s)\nПрикраси з емаллю завжди притягують наш погляд особливим магнетизмом. Не дивлячись на те, що вони виглядають дуже сучасно, їх історія пройшла дуже довгий шлях до сьогодення. З давніх давен емалі широко використовувалися ювелірами як декор, так і як захист металів від впливу зовнішнього середовища.\nНайперші записи про використання емалі відносять до Х ст., вона носила дуже незвичну для слуху назву «фініфть», що в перекладі з грецької означає «блискучий». Емаль використовували для внутрішнього оздоблення храмів, створення ікон, чаш, кубків, й цінувалась не менше дорогоцінних каменів.\nСучасні майстри ювелірної справи не втрачають інтерес до такого виду оздоблення, адже емаль дозволяє створювати оригінальні високохудожні прикраси в широкому спектрі кольорів та відтінків.\nЮвелірна емаль – це легкоплавке скло, яке наносять на поверхню різних металів (золото, срібло, мідь, алюміній).\nЕмалювання – метод спеціального художнього оздоблення ювелірних прикрас, заснований на технічних способах нанесення емалі на поверхню прикраси.\nСучасні склади емалі включають: діоксид кремнію, борного ангідриду, окис алюмінію, окис титану, окиси лужних і лужноземельних металів, цинку, свинцю, різноманітних фторидів.\nРозрізняють перегородчасту, виїмчасту, художню, холодну та гарячу емаль.\nТехніка перегородчастої емалі вважається найдавнішою. Її використовували ще в Древньому Єгипті та Греції. По контору малюнку напаюють тонкий дріт або пласку перегородку, а в отримані комірки засипають порошок потрібного кольору, прикрасу обпалюють в печі, а потім шліфують.\nВиїмчаста техніка полягає у вирізанні на поверхні метала візерунку. В отримані заглиблення засипають порошок і обпалюють аналогічним способом.\nСьогодні найчастіше використовують холодну та гарячу емаль. Ці різновиди дозволяють створювати різнобарвні малюнки та візерунки без додавання дороговартісного коштовного каміння.\nОсобливості холодної емалі\nТехнологія емалювання прикрас холодною емаллю з’явилась достатньо давно. З нею працюють і сьогодні. Це двокомпонентна суміш, яку з’єднують в визначеній пропорції і розводять каталізатором. В результаті хімічних процесів отримують кремоподібну різнокольорову пасту. Суміш застигає при кімнатній температурі впродовж 72 годин. Якщо прикрасу підігріти до 60° С, процес затвердіння займе не більше 3-х годин. Результат виглядатиме як чудово виготовлена кераміка. Щоб отримати нові кольори холодної емалі для ювелірних прикрас, майстри використовують техніку змішування компонентів: кобальт (синій та чорний), кадмій (червоний), мідь (зелений), олово (білий), залізо (коричневий).\nОсобливості гарячої емалі\nЦя технологія значно відрізняється складністю від холодної емалі. Сама заготовка представляє собою скловидну пластинку, яку спочатку подрібнюють у порошкову масу, а потім розм’якшують водою до потрібної консистенції (кремоподібної пасти). Коли матеріал для оздоблення готовий, можна переходити до створення неповторного зображення на прикрасах за допомогою спеціального інструмента. Після завершення ескізу всю роботу поміщають у спеціальну піч, де обпалюють під впливом температури 700-900° С. В процесі обпалювання порошок перетворюється в кольоровий склоподібний шар. Після завершення обпалювання прикрасу шліфують, а потім знову поміщають в піч, щоб досягнути максимально гладкої та ідеально блискучої поверхні.\nЦікавий факт. Для досягнення ідеального результату ювелір може обпалювати одну прикрасу від 5 до 100 разів. При цьому кожна прикраса виглядає унікально і неповторно. Навіть найдосвідченішим ювелірам не вдається обпалити та отримати дві ідентичні прикраси за насиченістю кольорів та відтінків.\nЯк відрізнити холодну емаль від гарячої?\nПрикраси можна перевірити, акуратно придавивши емаль нігтем. Якщо покриття продавлюється, емаль нанесена холодним способом.\nХолодну емаль не полірують після затвердіння, оскільки можна пошкодити поверхню покриття. При цьому залишаються нерівності, які можна розгледіти самотужки або під збільшувальним склом.\nТехнологія гарячої емалі вважається більш якісною, тому прикраси вирізняються рівномірним заповненням матеріалу та особливим блиском.\nГарячу емаль можна розпізнати також за наявністю ідеально блискучого фінішного покриття.\nКомпозиція малюнків, виконаних методом гарячої емалі, більш складні, вирізняються плавними переходами кольорів та відтінків.\nЯк доглядати за прикрасами з емаллю?\nНе дивлячись на те, що ювелірні прикраси досить стійкі при носінні, вони все одно потребують правильних умов для зберігання і бережливого ставлення до себе.\nЕмаль – досить твердий матеріал, проте не варто наражати прикраси на удари та подряпини.\nНе варто надягати прикраси з емаллю до сауни, оскільки покриття не любить різких змін температури.\nДоглядати за прикрасами з емаллю дуже просто – достатньо протерти їх м’якою тканиною, змоченою у теплій чистій воді.\nДовготривалий контакт прикрас з водою, косметикою та хімією суворо заборонений. Прибираючи, відвідуючи басейн чи спортзал, прикраси краще знімати, щоб вони якнайдовше зберігали свій привабливий зовнішній вигляд та тішили вас своєю красою.


АЛЬДУРАЗИМ®| Врач.com.ua | Короткий опис | Інструкція\nДжензайм Лтд (маркування та вторинне пакування, контроль якості ГЛЗ (за виключенням тесту на стерильність), випуск серії:), Велика Британія Веттер Фарма-Фертігунг ГмбХ енд Ко. КГ (кінцеве наповнення флаконів (первинне пакування), проведення тесту на стерильність), Німеччина Джубілент ХоллістерСтіер ЛЛС (кінцеве наповнення флаконів (первинне пакування), проведення тесту на стерильність), США\nКонцентрат для розчину для інфузій, 100 ОД/мл по 5 мл у флаконах № 1 у коробці\nДжензайм Юроп Б.В., Нідерланди\n1 мл розчину містить 100 одиниць дії (ОД) (приблизно 0,58 мг) ларонідази\nдіюча речовина: 1 мл розчину містить 100 одиниць дії (ОД) (приблизно 0,58 мг) ларонідази;\nФармакотерапевтична група. Засоби, що впливають на травну систему та метаболічні процеси. Код АТС А16А В05.\nПоказання. Мукополісахаридоз І типу (МПС І, ?-L-ідуронідазова недостатність): з метою довготривалої ферментозамісної терапії, лікування проявів захворювання, не пов’язаних з ураженням нервової системи.\nПротипоказання. Реакція гіперчутливості тяжкого ступеня (наприклад анафілактична реакція) на діючу речовину або будь-яку з допоміжних речовин (див. розділи «Особливості застосування» та «Побічні реакції»).\nТерапія препаратом Альдуразим® має проводитися під наглядом лікаря, який має досвід лікування пацієнтів з МПС I або з іншими спадковими метаболічними захворюваннями.\nВведення препарату Альдуразим® необхідно проводити у відповідному клінічному відділенні з обладнанням для реанімації та інтенсивної терапії, готовим до застосування у випадку виникнення невідкладних станів.\nРекомендований режим дозування – 100 ОД на 1 кг маси тіла 1 раз на тиждень шляхом внутрішньовенної інфузії. Початкова швидкість введення інфузії становить 2 ОД/кг/год, яку можна збільшувати через кожні 15 хв при нормальній переносимості до максимальної швидкості – 43 ОД/кг/год. Весь необхідний об'єм розчину необхідно ввести протягом приблизно 3-4 годин. Інформацію стосовно заходів премедикації наведено у розділі «Особливості застосування».\nПацієнтам дитячого віку не потрібно коригування дози.\nБезпека та ефективність препарату Альдуразим® у пацієнтів віком від 65 років не встановлені, тому немає спеціальних рекомендацій щодо режиму дозування для цих пацієнтів.\nБезпека та ефективність препарату Альдуразим® у пацієнтів з нирковою або печінковою недостатністю не встановлені, тому немає спеціальних рекомендацій щодо режиму дозування для цих пацієнтів.\nІнструкції щодо приготування та введення розчину\nКожен флакон препарату Альдуразим® призначений лише для одноразового використання. Концентрат для приготування розчину для інфузій розводити 0,9 % розчином натрію хлориду для інфузійв асептичних умовах. При введенні приготованого розчину рекомендується використовувати систему для внутрішньовенних інфузій, яка обладнана фільтром розміром 0,2 мкм.\nПідготовка інфузії препарату Альдуразим®\n¦ Визначити кількість флаконів препарату Альдуразим®, які будуть розчинені відповідно до маси тіла пацієнта. Приблизно за 20 хв до застосування необхідно вийняти флакони з холодильника, для того щоб розчин нагрівся до кімнатної температури (нижче 30 °C).\n¦ Перед розведенням необхідно оглянути кожен флакон щодо наявності часток та прозорості. Розчин має бути прозорим або злегка опалесцентним, безбарвним або блідо-жовтого кольору без видимих часток. Не використовувати флакони з розчином з видимими частками або зміненим забарвленням.\n¦ Визначити повний об’єм 0,9 % розчину натрію хлориду, необхідний для введення, відповідно до маси тіла пацієнта: 100 мл (якщо маса тіла менше або дорівнює 20 кг) або 250 мл (якщо маса тіла більше 20 кг).\n¦ З флакона з 0,9 % розчином натрію хлориду набрати кількість розчину, що дорівнює об’єму препарату Альдуразим®, який слід додавати.\n¦ Набрати необхідний об’єм препарату Альдуразим® з флаконів і змішати набрані об'єми.\n¦ Додати необхідний об’єм концентрату препарату Альдуразим® до 0,9% розчину хлориду натрію для інфузій.\n¦ Обережно перемішати отриманий розчин для інфузій.\n¦ Перед використанням провести візуальну перевірку отриманого розчину і переконатися у відсутності сторонніх часточок. Використовувати розчин, тільки якщо він прозорий, безбарвний і не містить сторонніх часточок.\nРозведений розчин необхідно застосувати негайно. Розведений розчин придатний до застосування не більше 24 годин при зберіганні при температурі 2-8 °C (тільки у випадку, коли приготування розчину було виконано у контрольованих та підтверджених асептичних умовах).\nБільшість побічних явищ, пов'язаних із застосуванням цього препарату, під час клінічних випробувань були класифіковані як реакції, пов’язані з введенням інфузії та спостерігали у 53 % пацієнтів, які взяли участь у клінічному дослідженні 3 фази (з тривалістю застосування препарату до 4 років), і у 35 % пацієнтів віком до 5 років (з тривалістю застосування препарату до 1 року). Деякі з цих реакцій були важкими. З часом кількість випадків таких реакцій зменшувалася. Найчастіше спостерігалися такі побічні реакції (ПР) на препарат: головний біль, нудота, біль у животі, висипання, артралгія, біль у спині, болі в кінцівках, припливи, пірексія, реакції у місці введення інфузії, підвищення артеріального тиску, зменшення насиченості крові киснем, тахікардія та озноб.\nПобічні реакції, про які повідомлялося протягом третьої фази клінічних досліджень у 45 пацієнтів віком від 5 років (тривалість лікування – до 4 років) наведені у таблиці з використанням таких критеріїв частоти: (дуже часто ?1/10; часто ?1/100 до <1/10). У зв’язку з малою кількістю пацієнтів кожна побічна реакція, що спостерігалась навіть в одного пацієнта, відносилася до категорії "Часто".\nСистема-Орган-Клас (згідно з MedDRA)\nТермін, що має перевагу, згідно зMedDRA\nПідвищення температури тіла, зменшення насиченості крові киснем\nРеспіраторний дистрес-синдром, задишка, кашель\nНудота, біль у черевній порожнині\nАнгіоневротичний набряк, набряк обличчя, кропив’янка, свербіж, холодний піт, алопеція, гіпергідроз\nАртропатія, артралгія, біль у спині, біль у кінцівках\nБіль у м'язах та кістках\nАртеріальна гіпотензія, блідість, периферичне відчуття холоду\nПірексія, реакція у місці введення інфузії\nОзноб, відчуття жару, відчуття холоду, підвищена втомлюваність, грипоподібний синдром\nУ одного пацієнта з попередньо існуючим обструктивним ураженням дихальних шляхів через 3 години після початку введення інфузії (на 62-му тижні лікування) розвинулася важка побічна реакція, що проявилася кропив?янкою та обструкцією дихальних шляхів, яка потребувала проведення трахеостомії. Цей пацієнт мав позитивну реакцію на IgE.\nУ період постмаркетингового нагляду повідомлялося про випадки виникнення пірексії, ознобу, блювання, тахіпное, еритеми та ціанозу. Деякі з цих реакцій були тяжкими. Крім того, у кількох пацієнтів, які мали в анамнезі тяжкі ураження верхніх дихальних шляхів та легень, обумовлені МПС І, розвинулися тяжкі реакції, зокрема бронхоспазм, зупинка дихання та набряк обличчя (див. розділ «Особливості застосування»).\nПовідомлялося про випадки екстравазації у пацієнтів, які приймали препарат Альдуразим®.\nПерелік побічних реакцій на препарат Альдуразим®, зареєстрованих під час дослідження другої фази за участю загалом 20 пацієнтів віком до 5 років, здебільшого з тяжкими фенотиповими проявами захворювання, які отримували препарат протягом до 12 місяців, наведений нижче. Усі ці побічні реакції були від легкого до середнього ступеня тяжкості.\nЗменшення насиченості крові киснем\nУ дослідженні 4 фази 33 пацієнти з МПС І отримували один із чотирьох режимів дозування: 100 ОД/кг маси тіла внутрішньовенно 1 раз на тиждень (рекомендована доза); 200 ОД/кг внутрішньовенно 1 раз на тиждень; 200 ОД/кг внутрішньовенно 1 раз на 2 тижні або 300 ОД/кг внутрішньовенно один раз на 2 тижні. Пацієнти у групі рекомендованої дози мали найменшу кількість випадків ПР, а також реакцій, пов’язаних з уведенням інфузії. Профіль реакцій, пов’язаних з уведенням інфузії, був подібним до тих, які спостерігалися в інших клінічних дослідженнях.\nМайже у всіх пацієнтів утворювалися антитіла IgG до ларонідази. У більшості пацієнтів сероконверсія відбувалася у тримісячний період після початку лікування; проте у пацієнтів віком до 5 років з більш важкими фенотиповими проявами захворювання сероконверсія спостерігалася у більшості випадків уже в перший місяць застосування препарату (в середньому 26 днів порівняно з 45 днями у пацієнтів віком від 5 років та старше). До закінчення дослідження 3 фази (або на момент передчасного вибування з дослідження) за результатами радіоімунної преципітації (РІП) антитіл не виявлялося у 13 з 45 пацієнтів, з них у трьох пацієнтів сероконверсія була відсутня. У пацієнтів з відсутністю або низьким рівнем антитіл спостерігалося стабільне зниження рівня глікозаміногліканів (ГАГ) у сечі, тоді як у пацієнтів з високими титрами антитіл зниження рівня ГАГ було варіабельним. Клінічна значущість цього спостереження не відома, оскільки послідовного взаємозв'язку між рівнем IgG-антитіл та кінцевими точками клінічної ефективності не спостерігалося.\nДодатково під час досліджень другої та третьої фази у 60 пацієнтів було проведено тест на реакцію нейтралізації in vitro. У 4 пацієнтів (з яких 3 – учасники дослідження 3 фази та один – з дослідження другої фази) спостерігався пороговий або низький рівень пригнічення ферментативної активності ларонідази in vitro, що, слід думати, не впливає на клінічну ефективність та/або зменшення рівня глюкозаміногліканів у сечі.\nНаявність антитіл не видається пов'язаною з частотою виникнення реакцій, пов’язаних з уведенням інфузії, хоча момент настання цих реакцій зазвичай збігався за часом з утворенням IgG-антитіл. Утворення антитіл IgE достатньою мірою не вивчалося.\nПередозування. На даний момент жодних повідомлень про випадки передозування не надходило.\nНа даний час немає достатніх даних щодо застосування препарату Альдуразим® вагітним жінкам. Дослідження на тваринах не виявили прямого або непрямого небезпечного впливу цього препарату на вагітність, розвиток ембріона/плода, пологи і постнатальний розвиток (див. розділ «Фармакологічні властивості»). Оскільки потенційний ризик для людини невідомий, не рекомендується застосовувати препарат Альдуразим®у період вагітності, окрім випадків, коли необхідність його застосування є очевидною.\nЛаронідаза може проникати у грудне молоко. Оскільки дані щодо впливу на новонароджених ларонідази, яка потрапляє з грудним молоком, відсутні, рекомендується відмовитися від грудного годування на час лікування препаратом Альдуразим®.\nУ пацієнтів, які приймають препарат Альдуразим, можуть розвинутися реакції, пов’язані з введенням інфузії, що визначаються як будь-які пов’язані із застосуванням препарату небажані явища, що мали місце безпосередньо під час інфузії або виникли в день її проведення (див. розділ «Побічні реакції»). Деякі з таких реакцій можуть бути тяжкими (див. нижче).\nНеобхідно ретельно контролювати стан пацієнтів, які отримують лікування препаратом Альдуразим®, і повідомляти про будь-які випадки виникнення реакцій, пов'язаних з введенням інфузії, реакцій уповільненого типу, а також про можливі імунологічні реакції. Необхідно регулярно контролювати вміст антитіл і повідомляти про результати контролю.\nПовідомлялося про тяжкі реакції, пов’язані з введенням інфузії у пацієнтів з наявними в анамнезі тяжкими захворюваннями верхніх дихальних шляхів. У зв'язку з цим стан таких пацієнтів слід продовжувати ретельно контролювати і вводити інфузії препарату Альдуразим® лише у відповідних клінічних умовах, при наявності реанімаційного обладнання, необхідного для надання екстреної медичної допомоги.\nПацієнти з загостренням основних захворювань мають підвищений ризик виникнення реакцій, пов’язаних з введенням інфузії у період застосування препарату Альдуразим®. Необхідно ретельно зважувати клінічний стан пацієнта перед призначенням препарату Альдуразим®.\nЗа даними, отриманими під час проведення клінічного дослідження третьої фази, майже у всіх пацієнтів слід очікувати утворення IgG антитіл до ларонідази, зазвичай у тримісячний термін з моменту початку застосування препарату.\nПри введенні препарату Альдуразим® пацієнтам, у яких спостерігаються утворення антитіл або ознаки реакцій, пов’язаних з уведенням інфузії, слід виявляти обережність (див. розділи «Протипоказання» та «Побічні реакції»). Реакції, пов’язані з введенням інфузії, що спостерігалися під час проведення клінічних досліджень, зазвичай вдавалося контролювати шляхом зменшення швидкості введення інфузії, а також за допомогою премедикації антигістамінними та/або жарознижувальними препаратами (парацетамол або ібупрофен), після чого пацієнти могли продовжувати лікування.\nОскільки немає достатнього досвіду щодо поновлення лікування після тривалої перерви, потрібно з обережністю вводити препарат, оскільки існує підвищений ризик реакцій гіперчутливості після перерви у лікуванні.\nНа початку лікування препаратом Альдуразим® або при повторному введенні після перерви у лікуванні рекомендується перед початком введення, приблизно за 60 хв, застосувати антигістамінні та/або жарознижувальні препарати з метою мінімізації можливості виникнення реакцій, пов’язаних із введенням препарату. Якщо є медичні показання, можна розглянути можливість застосування премедикаційних лікарських засобів з наступними інфузіями препарату Альдуразим®.\nПри виникненні реакцій легкого або середнього ступеня тяжкості, пов’язаних з уведенням інфузії, може розглядатися доцільність застосування антигістамінних препаратів та парацетамолу/ібупрофену та/або зменшення швидкості інфузійного введення до 1/2 порівняно зі швидкістю інфузійного введення, при якій виникли ці реакції.\nПри виникненні реакції тяжкого ступеня, пов’язаної з уведенням інфузії, вперше інфузію слід призупинити до зникнення симптомів; слід розглянути доцільність введення пацієнтові антигістамінних препаратів та парацетамолу/ібупрофену. Після цього можливе поновлення інфузії, але зі швидкістю, зменшеною до 1/2 - 1/4 порівняно зі швидкістю, при якій виникла ця реакція.\nУ випадку повторних реакцій середнього ступеня тяжкості, пов’язаних з уведенням інфузії, або при повторному призначенні препарату після першої реакції, пов’язаної з введенням інфузії тяжкого ступеня, слід розглянути доцільність премедикації (антигістамінними засобами та парацетамолом/ібупрофеном та/або кортикостероїдами) та зменшити швидкість інфузійного введення до 1/2-1/4 від швидкості, при якій реакція виникла минулого разу.\nЯк і при використанні інших білкових лікарських засобів для внутрішньовенного введення, при застосуванні даного препарату можливе виникнення серйозних алергічно-подібних реакцій гіперчутливості. При виникненні таких реакцій рекомендується негайно припинити введення препарату Альдуразим® та розпочати відповідне лікування. При цьому слід керуватися чинними медичними стандартами надання невідкладної допомоги.\nАльдуразим® містить натрій і вводиться у вигляді внутрішньовенного розчину, розведеного у 0,9 % розчині хлориду натрію (див. розділ «Спосіб застосування та дози»). Цю інформацію слід мати на увазі пацієнтам, яким призначена дієта з контролем натрію.\nЗдатність впливати на швидкість реакції при керуванні автотранспортом або роботі з іншими механізмами. Жодних досліджень з впливу цього лікарського засобу на здатність керувати транспортними засобами та працювати з механізмами не проводилося.\nДослідження щодо вивчення лікарських взаємодій препарату не проводилися. З огляду на особливості метаболізму ларонідази лікарські взаємодії, опосередковані цитохромом Р450, видаються малоймовірними.\nНе можна застосовувати препарат Альдуразим® одночасно з хлорохіном або прокаїном через потенційний ризик їхнього впливу на внутрішньоклітинне захоплення ларонідази.\nЗахворювання, які характеризуються накопиченням мукополісахаридів, виникають при дефіциті специфічних лізосомальних ферментів, необхідних для катаболізму глікозаміногліканів (ГАГ). МПС І типу – гетерогенне та багатосистемне захворювання, яке характеризується дефіцитом ?-L-ідуронідази – лізосомальної гідролази, яка каталізує гідроліз дерматансульфату та гепарансульфату шляхом відщеплення ?-L-ідуронових кінцевих залишків. Зменшення активності ?-L-ідуронідази або її відсутність призводять до накопичення глікозаміногліканів, а саме дерматансульфату та гепарансульфату, у багатьох типах клітин та тканин.\nОсновний принцип ферментозамісної терапії полягає у відновленні рівня ферментативної активності, достатньої для гідролізу накопиченого субстрату і запобігання його подальшому накопиченню. Після введення шляхом внутрішньовенної інфузії ларонідаза швидко залишає систему кровообігу і, захоплюючись клітинами, потрапляє до лізосом – найімовірніше, через манноза-6-фосфатні рецептори.\nОчищена ларонідаза – глікопротеїн з молекулярною масою 83 кДа. Ларонідаза утворюється з 628 амінокислот після розщеплення N-кінця молекули. Молекула містить 6 N-з'єднаних олігосахаридних сайтів модифікацій.\nДля оцінки ефективності та безпеки препарату Альдуразим® було проведено три клінічні дослідження. В одному з них оцінювався головним чином ефект препарату Альдуразим® на системні прояви МПС І, такі як висока втомлюваність, рестриктивне ураження легень, обструктивне ураження верхніх дихальних шляхів, зменшення амплітуди руху суглобів, гепатомегалія та порушення зору. Інше дослідження було присвячено переважно вивченню безпеки та фармакокінетики препарату Альдуразим® у пацієнтів віком до 5 років; крім того, оцінювалися також деякі показники ефективності препарату. Третє дослідження проводилося з метою вивчення фармакодинаміки та безпеки різних режимів дозування препарату Альдуразим®.\nНа даний момент немає жодних клінічних доказів наявності переваг даного препарату для лікування неврологічних проявів захворювання.\nБезпека та ефективність препарату Альдуразим® оцінювалися у рандомізованому подвійному сліпому плацебоконтрольованому дослідженні третьої фази з участю 45 пацієнтів віком від 6 до 43 років. До дослідження було залучено пацієнтів з усіма фенотипами захворювання, однак у переважної більшості з них був представлений проміжний фенотип і тільки у одного пацієнта був важкий фенотип. До дослідження включали пацієнтів з форсованою життєвою ємністю легень (ФЖЄЛ) менш ніж 80 % від розрахункової величини, які були у змозі стояти протягом 6 хвилин та пройти відстань у 5 метрів. Пацієнти отримували або препарат Альдуразим у дозі 100 ОД/кг маси тіла, або плацебо, які призначалися 1 раз на тиждень протягом 26 тижнів. Первинними кінцевими точками ефективності були зміни ФЖЄЛ (у відсотках від розрахункової нормальної ФЖЄЛ) та абсолютної відстані, подоланої пацієнтом під час тесту з 6-хвилинною ходьбою (6МWТ). Після цього всі пацієнти були залучені до відкритої розширеної фази цього дослідження, де всі вони отримували препарат Альдуразим® у дозі 100 ОД/кг маси тіла 1 раз на тиждень протягом ще 3,5 року (182 тижнів).\nЧерез 26 тижнів терапії у пацієнтів, які приймали препарат Альдуразим®, спостерігалися покращання респіраторної функції та здатності до ходьби порівняно з групою, де застосовували плацебо, як показано нижче.\nФаза 3, 26 тижнів терапії препаратом Альдуразим\nпорівняно з прийомом плацебо\nДовірчий інтервал (95 %)\nПід час відкритої розширеної фази дослідження спостерігалося покращання та/або стабілізація цих ефектів протягом періоду до 208 тижнів у групі Альдуразим®/ Альдуразим® та протягом 182 тижнів у групі плацебо/ Альдуразим®, як показано у нижченаведеній таблиці.\nпісля 208 тижнів терапії\nпісля 182 тижнів терапії\nСередня зміна порівняно з початковим рівнем до початку терапії\nВідсоток від розрахункової ФЖЄЛ(%)1\nІндекс апное-гіпопное (ІАГ)\nАмплітуда флексії у плечовому суглобі (градусів)\nІндекс недієздатності за Опитувальною анкетою оцінки стану здоров'я для дітей/Загальною опитувальною анкетою оцінки стану здоров'я (Children'sHealthAssessmentQuestionnaire/ HealthAssessmentQuestionnaire, CHAQ/HAQ)2\n1Зменшення відсотка від розрахункової ФЖЄЛ не є клінічно значущим за даний період часу, і абсолютний об'єм легень продовжував збільшуватися відповідно до збільшення росту у пацієнтів дитячої популяції, які продовжували рости.\n2В обох групах отримані показники перевищили значення мінімальної клінічно значущої різниці (-0,24).\nІз 26 пацієнтів, які на момент включення у дослідження мали надмірний об'єм печінки, 22 пацієнти (85 %) наприкінці дослідження вже мали нормальні розміри печінки. Також спостерігалося швидке зменшення рівня глюкозаміногліканів у сечі (у мкг/мг креатиніну) у перші 4 тижні, і цей ефект утримувався до завершення дослідження. Рівні ГАГ у сечі зменшилися відповідно на 77 % та 66 % у групах плацебо/Альдуразим® та Альдуразим®/Альдуразим®; наприкінці дослідження у 1/3 пацієнтів (15 з 45 пацієнтів) рівні ГАГ у сечі досягли норми.\nДля урахування гетерогенності у проявах захворювання у різних пацієнтів була розроблена комбінована кінцева точка, яка об'єднала клінічно значущі зміни за 5 показниками ефективності (відсоток від розрахункової нормальної ФЖЄЛ, дистанція 6MWT, амплітуда флексії у плечовому суглобі, АГІ та гострота зору). Загальна оцінка відповіді на терапію була наступною: покращання – у 26 пацієнтів (58 %), без змін – у 10 пацієнтів (22 %) та погіршення – у 9 пацієнтів (20 %).\nВідкрите дослідження другої фази тривалістю 1 рік було спрямоване головним чином на оцінювання безпеки та фармакокінетики препарату Альдуразим® у 20 пацієнтів віком до 5 років на час включення до дослідження (з них 16 пацієнтів – з важким фенотипом та 4 пацієнти – з проміжним фенотипом). Пацієнти отримували інфузії препарату Альдуразим® у дозі 100 ОД/кг 1 раз на тиждень протягом 52 тижнів. У 4 пацієнтів на 22-му тижні дослідження збільшилися рівні ГАГ у сечі, тому їм було збільшено дозу до 200 ОД/кг, яку вони приймали упродовж останніх 26 тижнів дослідження.\nЗавершили дослідження 18 пацієнтів. Препарат Альдуразим задовільно переносився при обох схемах лікування. Середній рівень ГАГ у сечі зменшився на 50 % на 13-му тижні дослідження та на 61 % – на момент його завершення. Після закінчення дослідження у всіх пацієнтів спостерігалося зменшення об'єму печінки, а у 50 % пацієнтів (9/18) об'єм печінки був у рамках норми. Частка пацієнтів з легкою гіпертрофією лівого шлуночка зменшилася з 53 % (10/19) до 17 % (3/18), а середня маса лівого шлуночка з поправкою на площу поверхні тіла зменшилася на 0,9 Z-балів (n=17). У кількох пацієнтів спостерігалося збільшення росту (n=7) та маси тіла (n=3) за віковою Z-шкалою. У наймолодших пацієнтів з важким фенотипом (<2,5 року) та у всіх чотирьох пацієнтів з проміжним фенотипом відзначалися нормальні темпи розумового розвитку, тоді як у пацієнтів старшого віку з важким фенотипом покращання когнітивних функцій було обмеженим або відсутнім.\nДослідження четвертої фази проводилося з метою оцінки фармакодинамічних ефектів на рівні ГАГ у сечі, об'єм печінки та показник 6МWТ при застосуванні різних режимів дозування препарату Альдуразим®. У ході цього відкритого дослідження тривалістю 26 тижнів 33 пацієнти з МПС І отримували препарат Альдуразим у одному з чотирьох режимів дозування: 100 ОД/кг внутрішньовенно 1 раз на тиждень (рекомендована доза); 200 ОД/кг внутрішньовенно 1 раз на тиждень; 200 ОД/кг внутрішньовенно 1 раз на 2 тижні та 300 ОД/кг внутрішньовенно 1 раз на 2 тижні. Жодних явних переваг застосування доз, вищих за рекомендовану, виявлено не було. Режим дозування 200 ОД/кг внутрішньовенно 1 раз на 2 тижні може бути прийнятною альтернативою для пацієнтів, у яких введення інфузій один раз на тиждень є утрудненим; проте невідомо, чи є довгострокова клінічна ефективність цих двох режимів дозування еквівалентною.\nЦей лікарський засіб був схвалений за умов «Виняткових обставин».\nЦе означає, що через рідкісність даної хвороби неможливо було отримати повну інформацію про даний лікарський засіб.\nЄвропейське агентство лікарських засобів (European Medicines Agency, EMEA) буде відстежувати будь-яку нову інформацію кожного року, і у разі необхідності до "Загальної характеристики лікарського засобу" будуть вноситися зміни.\nФармакокінетичні властивості оцінювалися на 1-му, 12-му та 26-му тижнях внутрішньовенного введення ларонідази у дозі 100 ОД/кг маси тіла шляхом інфузії тривалістю 240 хвилин.\nСереднє значення ± стандартне відхилення\nCmax (Од/мл )\nAUC? (год?Од/мл )\nСmax збільшувалася з часом. Об'єм розподілу з часом зменшувався при продовженні лікування, що може бути пов'язано з утворенням антитіл та/або зменшенням об'єму печінки.\nФармакокінетичний профіль у пацієнтів молодше 5 років був подібним до такого у пацієнтів старшого віку та з менш важким перебігом захворювання.\nЛаронідаза – білок, тому слід очікувати, що його метаболічна деградація буде відбуватися шляхом пептидного гідролізу. Відповідно, не очікується будь-якого клінічно значущого впливу порушення функції печінки на фармакокінетику ларонідази. Елімінація нирками вважається другорядним шляхом кліренсу ларонідази (див. розділ «Спосіб застосування та дози»).\nНесумісність. Не можна змішувати з іншими лікарськими засобами.\nЗберігати при температурі 2 - 8 ?С (в холодильнику) у недоступному для дітей місці.\nУпаковка. № 1: по5 мл у флаконі, по одному флакону у картонній коробці.\nЗаявник. Джензайм Юроп Б.В., Нідерланди/Genzyme Europe B.V., the Netherlands.\nМісцезнаходження. Гооімеер, 10, 1411 ДД, Наарден, Нідерланди/Gooimeer 10, 1411 DD Naarden, the Netherlands.\nMаркування та вторинне пакування, контроль якості ГЛЗ (за виключенням тесту на стерильність), випуск серії:\nДжензайм Лтд, Велика Британія/Genzyme Ltd., United Kindom.\nКінцеве наповнення флаконів (первинне пакування), проведення тесту на стерильність:\nВеттер Фарма-Фертігунг ГмбХ енд Ко.КГ, Німеччина/Vetter Pharma-Fertigung GmbH & Co. KG, Germany.\nДжубілент XoллicтерСтіер ЛЛC, США/Jubilant HollisterStierLLC, USA.\n37 Холландс Роуд, Хаверхілл, Суффолк СВ9 8PU, Велика Британія/\n37 Hollands Road, Haverhill, Suffolk CB9 8PU, United Kindom.\nЕйзенбенштрассе 2-4, 88085 Лангенарген, Німеччина/\nEisenbahnstrasse 2-4, 88085 Langenargen, Germany.\n3525 Норт Ріджал Стріт, Спокан, WА 99207, США/\n3525 North Regal Street, Spokane, WA 99207, USA.


Безпліддя і стрес — Суррогатное материнство, донорство яйцеклеток\nБезпліддя як одна з найсерйозніших проблем сучасного суспільства\nДемографічна криза стала такою серйозною проблемою не тільки через небажання людей мати дітей або заводити більше однієї дитини. Серйозну проблему представляє і безпліддя, яке діагностують все більшій кількості подружніх пар з кожним роком. Складно однозначно сказати, що стає його причиною, однак стресові ситуації, важка робота і постійний тиск соціуму точно не сприяють хорошому репродуктивного здоров'я (як, втім, і здоров'ю в цілому).\nЖінки, які поставили перед собою завдання не відставати від чоловіків в кар'єрній гонці, все більше питань беруть на себе, працюють практично без відпочинку і часто не встигають навіть нормально пообідати, не кажучи вже про сон і здорове дозвілля. Багато ділових жінок звертаються до гінекологів з проблемами в менструальному циклі, чиї порушення повинні вас насторожити - можливо, це перший сигнал до того, що вам потрібно зробити перерву, інакше робота може зашкодити вашому сімейному щастю.\nЯкщо не змінити спосіб життя (або не навчитися простіше ставитися до неприємностей), то стрес, втома і недосипання будуть накопичуватися рок за роком, і проблеми зі здоров'ям теж будуть наростати як снігова куля. Лавину може викликати що завгодно, і одного разу ви можете почути жахливий для кожної людини діагноз - «безпліддя». Це відбувається через порушення гормонального фону на базі постійного стресу, важкої роботи і / або непомірних фізичних навантажень.\nЧому стрес заважає завагітніти?\nОрганізм реагує на будь-які подію у вашому житті виробленням специфічних гормонів - своїх для кожного окремого випадку. Коли ви хвилюєтесь, виходите з себе і занадто багато працюєте, ваш організм починає виробляти пролактин - гормон, який негативно впливає на здатність яйцеклітини до дозрівання, а отже, заважає нормальному перебігу овуляції. Крім того, цей гормон заважає нормальному розвитку ендометрія (внутрішнього вистилання матки), через що сильно зменшується шанс успішного прикріплення яйцеклітини до матки.\nСерйозне емоційне напруження проявляється ще в одному - в різких скорочень м'язів, їх напрузі без вашої на те волі. Якщо ви відчували хоч раз серйозний стрес, то помічали, як сильно скорочуються м'язи всього тіла у відповідь на ваші емоції. Можливо, це не завжди буде помітно, але на кожен ваш нервовий порив реагують ваші м'язи, стаючи на якийсь час «кам'яними». Проблема в тому, що це стосується не тільки м'язів на корпусі тіла, але і внутрішніх органів - так само, як м'язи на руках і ногах, скорочуються і м'язи матки. Все це ніяк не сприяє нормальному зачаттю і може стати причиною спазму маткових труб.\nЧоловіки, стрес і зачаття\nНе варто думати, що стрес так серйозно впливає тільки на представниць прекрасної статі. Чоловіки схильні до постійних напружених ситуацій анітрохи не менше, і на їх здоров'ї це теж позначається. В першу чергу, це так само стосується гормонів, через які чоловіки часто втрачають здатність до проведення нормального статевого акту. А різке напруження м'язів у відповідь на викид адреналіну в кров порушує якість сперми і призводить до проблем з еякуляцією.\nНе вдався протокол ЕКЗ? Можливо, винен стрес?\nНавіть якщо ваше безпліддя має чисто фізіологічну природу (наприклад, непрохідність маткових труб - досить поширений випадок), ЕКЗ може закінчитися невдачею саме через ваші переживання, надії й болісні страхи, пов'язані з цим. Проблема в тому, що лікар просто зобов'язаний вам сказати, як мало жінок отримують довгоочікувану дитину з першої спроби, і це призводить до величезних переживань, метань і думок про те, що з першого разу все одно нічого не вийде. Природно, що це все стає серйозною перешкодою на шляху до вашого сімейного щастя.\nЦілком природно, що, прийнявши рішення завести дитину, не кожен може дозволити собі розкіш повністю виключити з життя головне джерело стресу (зазвичай це робота), і почати нове життя, повну спокою і гармонії. Але безумовно кожен може приділяти більше увагу тому, що йому подобається і приносить задоволення.\nА щоб позбутися накопиченого за робочий день стресу, можна використовувати такі прості і продуктивні методи, як йога і медитація або будь-який інший вид терапії. Щось на свій смак нескладно знайти в будь-якому місті, адже попит породжує пропозицію, а людей, які страждають від постійного нервового напруження, в мегаполісах величезна кількість.\nДавайте відпочинок і вашому тілу, і розуму - відвідуйте масажні салони, постарайтеся спати не менше 8 годин і частіше здійснювати розмірені, спокійні прогулянки на природі - хоча б в найближчому парку. Кар'єрна гонка - це, безумовно, важливо для якості життя, однак втрачене одного разу здоров'я вам ніхто не поверне. Тим більше, що буде страшенно прикро, якщо все зароблені гроші потім доведеться витрачати на лікування безпліддя, викликаного стресом.


Від «шабашників» ніщо не врятує\n12.04.2010, 01:33 Просмотров: 1 896\nНастала весна, і не дивлячись на кризу, кременчужани почали будівельні роботи. Комусь потрібно кахель у ванній покласти, хтось хоче замінити двері чи вікна. Аби хоч трохи зекономити кременчужани намагаються знайти працівників, які виконають роботу якомога дешевше. Задля цього часто звертаються до приватних підприємців, однак після закінчення робіт така «економія» вилазить боком.\nБудівельники, щоб «кинути» клієнтів, укладають із ними фальшиві договори\n– Ми вдома ставили нові двері, – розповідає 26-річна Марина. – Знайомі порадили одного підприємця. Ми до нього звернулися. Він прийшов, поставив двері, ми віддали гроші, а це більше трьох тисяч гривень. Я попрохала у нього візитку, однак він сказав, що при собі зараз не має. Придивившись, помітили, що робота виконана неякісно. Я йому зателефонувала. Але будівельник запропонував мені самостійно залагодити цей дефект. Я пригрозила що звернуся до відділу захисту прав споживачів. Однак він лише посміявся у слухавку, і сказав – а з чим ви туди підете? І дійсно, окрім того, що звати його Сергій та номеру мобільного телефону, у мене нічого немає.\nУ захисті прав споживачів кажуть – подібні випадки не поодинокі, і людям часто доводиться розплачуватись за те, що не уклали договір із підприємцем на виконання робіт, не взяли квитанцію, віддали передчасно гонорар тощо. Однак зустрічаються і зовсім нестандартні випадки. Нещодавно у відділ захисту прав споживачів, як розповідають там, звернувся чоловік, який сумлінно потурбувався про те, аби укласти угоду із підприємцем, який виконуватиме будівельні роботи. Однак той все одно примудрився його «кинути». Чоловік віддав будівельнику аванс, однак виконаних робіт так і не побачив. Коли ж почали з’ясовувати, виявилось, що підприємця із такими даними взагалі немає. Ідентифікаційного коду, зазначеного на печатці, також не існує. А за адресою, що вказана у договорі, будівельників ніколи не було.\n– У подібному випадку ви не зможете самі перевірити дані, зазначені у договорі. Вимагайте від будівельників ліцензію на проведення робіт, прохайте зробити ксерокопію паспорту та ідентифікаційного коду. Однак найнадійніше – не «вестись» на заманливі знижки і віддавати перевагу підприємствам, які вже працюють давно у цій сфері.


Новий рендер відеокарти AMD Radeon RX 6600 XT з одновентиляторним дизайном\nНа виставці CES 2021 компанія AMD пообіцяла випустити нові мобільні і десктопні відеокарти з архітектурою RDNA 2 у першій половині поточного року. На фото можна помітити моделі з двома і одним вентилятором. Перша - це Radeon RX 6700 XT на базі GPU Navi 22, яка дебютувала в березні.\nА ось відеокарта з одновентиляторним дизайном поки офіційно не представлена, хоча перша половина 2021 роки вже закінчилася. Йдеться про Radeon RX 6600 XT, яка створена на базі графічного процесора Navi 23. Її рендер виклав портал Videocardz.\nДизайн новинки націлений на компактні системи Mini-ITX. Для подачі живлення використовується слот PCIe 4.0 x16 і один 8-контактний конектор PCIe. Під компактним кулером ховається чіп Navi 23 XT (2048 потокових процесорів) і 8 ГБ пам'яті GDDR6. Аналогічний дизайн може використовувати і модель Radeon RX 6600. Правда, у складі її GPU Navi 23 XT є 1792 потокових процесорів, а підсистема відеопам'яті представлена в 4 або 8-гігабайтний варіантах. Дати релізу і рекомендовані ціни поки тримаються в секреті.


Про допомогу родинам військових та пересенцям :: Новини :: Офіційний веб-сайт Романівської районної державної адміністрація\nПро допомогу родинам військових та пересенцям\nКерівництво області з Ольгою Богомолець обговорили питання допомоги родинам військових та переселенцям\nГолова облдержадміністрації Сергій Машковський та його заступник Ярослав Лагута 2 лютого зустрілися з радником Президента України, головою Комітету Верховної Ради України з питань охорони здоров’я Ольгою Богомолець. Обговорювали проблемні питання, пов’язані з допомогою родинам загиблих військових, а також переселенцям, що проживають наразі на Житомирщині.\nОльга Богомолець запевнила, що може надати допомогу у сприянні виправленню різних законодавчих колізій від імені Комітету Верховної Ради України з питань охорони здоров’я.\nКерівники області наголосили, що зокрема необхідно внести поправки до Постанови Кабінету Міністрів України №505, згідно з якою переселенці адресно отримують від держави допомогу на покриття витрат за проживання. Проте не завжди ці кошти йдуть на визначені цілі. Особливо відчувають це комунальні установи, в яких проживають переселенці.\nРадник Президента України запевнила, що передасть підготовлені юридичним відділом Житомирської облдержадміністрації поправки до постанови до Кабінету Міністрів.\nКрім того, Ольга Богомолець наголосила, що за кілька тижнів хотіла би у Житомирі зустрітися із сім’ями загиблих військовослужбовців з Житомирщини, адже займається підготовкою єдиного порталу допомоги родинам загиблих.\n«Цей портал створений завдяки громадській та волонтерській ініціативі. На сайті будуть розміщуватися інформація та потреби кожної такої сім’ї. Банк заключає договір з родиною та відкриває для неї картковий рахунок. Таким чином люди з усього світу зможуть допомагати певній родині фінансово, речами та навіть взяти під патронат. Наша мета - щоб будь-який благодійний фонд міг співпрацювати з сім’ями напряму», - наголосила голова Комітету Верховної Ради України з питань охорони здоров’я.\nОльга Богомолець відзначила, що найважче наразі родинам, в яких є зниклі безвісти.\nГолова облдержадміністрації Сергій Машковський наголосив, що на Житомирщині налічується 64 сім’ї, в яких є зниклі безвісти. Цій категорії населення також дуже потрібна допомога та підтримка.\nКерівник області подякував раднику Президента України за візит до Житомирської області та небайдужість, висловив сподівання на подальшу плідну співпрацю.


Перша країна ЄС схвалила використання китайської вакцини від коронавірусу - Світ - TCH.ua\nПерша країна ЄС схвалила використання китайської вакцини від коронавірусу\nУ країні також використовують препарати від компаній Pfizer, Moderna, Astra Zeneca та Sputnik V.\nУгорщина першою в Європейському Союзі схвалила екстрене використання вакцини від COVID-19, розробленої китайською фармкомпанією Sinopharm.\nПро це у п'ятницю, 28 січня, повідомила головна санітарна лікарка країни Сесілія Мюллер, пише Hungary Today.\n"Сьогодні Національний інститут лікарських засобів та харчових продуктів (OGYEI) видав дозвіл на застосування китайської вакцини Sinopharm, тому після Pfizer, Moderna, Astra Zeneca та Sputnik V ми також можемо розраховувати на (цей препарат. - Ред.)", - сказала вона.\nМюллер висловила надію на те, що щеплення від коронавірусу для угорців буде доступним у великій кількості, і населення зможе вакцинуватися "у більш короткі терміни".\nТим часом прем'єр-міністр країни Віктор Орбан заявив, що сам планує вакцинуватися китайським препаратом.\nВід початку пандемії в Угорщині з населенням близько 10 млн людей SARS-CoV-2 "підхопили" 364 909 громадян, 12 374 з яких померли від ускладнень.\nПопри зменшення кількості інфікувань, понад 3,6 тис. хворих досі перебувають у медзакладах, що напружує систему охорони здоров'я. У зв'язку із цим угорський уряд продовжив дію карантинних обмежень до 1 березня. В країні, зокрема, діє комендантська година, а всі ресторани та кафе зачинені.\nНаприкінці грудня минулого року експерти Національного управління медичної продукції (NMPA) Китаю схвалили використання вакцини від COVID-19, розробленої Пекінським інститутом біологічних продуктів, який є підрозділом національної фармацевтичної групи Sinopharm.\nПроміжний аналіз даних клінічних випробувань третьої фази показав, що відповідний препарат є на 79,34% ефективним у боротьбі з COVID-19. Отже, вакцина відповідає стандартам Всесвітньої організації охорони здоров'я та NMPA. Водночас Європейське агентство лікарських преапратів (EMA) її використання досі не схвалило.\nСвіт 29.01 16:42


На Волині вандал познущався над могилою героя Небесної сотні - ЗНАЙ ЮА\nВандал повалив хрест та розкидав вінки на могилі героя Небесної сотні Василя Мойсея\nУ Луцьку затримали вандала, який повалив хрест та розкидав вінки на могилі героя Небесної сотні Василя Мойсея. Про це розповів начальник Луцького міського відділу УМВС України у Волинській області Ігор Муковоз, пише УНН.\nЗа словами очільника луцької міліції, вандалом виявився непрацюючий 32-річний лучанин.\nЧитайте також: На Кіровоградщині вандал поглумився над 25-ма могилами\n"Зараз з цим чоловіком працюють слідчі", - відзначив І.Муковоз.\nНагадаємо, у ніч з 11 на 12 серпня вандали повалили хрест на могилі героя, повикидали вінки, а також спалили Біблію та шарф ФК "Волинь". З могили також забрали портрет загиблого.\nНадя Дорофєєва після розставання з Дантесом зізналася в сильних почуттях до Позитива: "Люблю і хочу" Невдала спроба прориву Сіверського Донця стала цвинтарем розбитої техніки рф - відео розкурочених танків путін боїться державного перевороту, тому досі не натиснув "червону" кнопку: політична еліта починає розуміти Що попросив чоловік на вечерю перед стратою - найдивніше бажання в історії\nНещодавно у Полтавській області правоохоронці також затримали двох "мисливців за металом", які протягом місяця пошкодили більше 300 могил у восьми селах Глобинського району.


2. Інституціонально-правове забезпечення трансформаційної економіки України\nСтабілізаційні процеси, що спостерігаються у перших роках другого тисячоліття в економіці нашої країни, дають підстави для ствердження (хоч і насторожливого) про подолання тривалої системної трансформаційної кризи та формування умов для економічного зростання.\nВодночас, як зазначив Президент України Л. Кучма в своїй доповіді на міжнародній науковій конференції «Україна: підсумки соціально-економічного розвитку та погляд у майбутнє», позитивні здобутки поєднуються з істотними негативними соціально-економічними наслідками трансформаційної кризи. Зокрема, це зменшення ніж наполовину економічного потенціалу держави, зниження життєвого рівня громадян, загрозливі темпи поглиблення нерівності доходів та серйозні демографічні проблеми. Особливе занепокоєння, як відмічено в доповіді, викликають розбалансованість економіки, вкрай деформована структура виробництва, спотворена за своїм змістом система відносин власності, значна частина яких базується на тіньових, корумпованих засадах».\nВсе це свідчення того, що в інституціонально-правовому забезпеченні ринкових трансформацій в країні зроблено лише перші кроки.\nРеально оцінюючи результати реформування відносин власності за 90-ті рр., слід зазначити, що, незважаючи на певні зрушення, істотного бажаного ефекту тут досягти не вдалося. Значною мірою це зумовлено об’єктивно-суб’єктивними причинами та складним соціально-економічним становищем у державі. Але владі важливо враховувати і власні прорахунки та помилки допущені (свідомо чи несвідомо) при визначенні форм і методів реформування власності та безпосередній законодавчо-організаційній роботі з членами акціонерних товариств, партнерських об’єднань тощо. Реалії показали, що проблеми реформування економічних відносин і особливо їх правового унормування виявилися набагато складнішими, ніж це уявлялося. Стратегічно — не вдалося подолати психологічні стереотипи, оскільки в цьому не були зацікавлені «прораби-ідеологи» квазі-ринку — це по-перше. По-друге, не склалися, до речі, в нашого пересічного власника сертифікатів переконання в серйозності і соціальній справедливості цього аспекту реформи.\nБільш того, мали місце чисельні факти грубого порушення та ігнорування прийнятих вищими державними органами управління нормативних актів, що регулюють правовідносини при створенні й діяльності нових господарюючих суб’єктів.\nЗокрема, як показує аналіз, всупереч установленому нормативному порядку, часто за повної згоди правлінь різних акціонерних товариств, спілок, кооперативів тощо її госпрозрахункові відособлені підрозділи створювалися без належного економічного обґрунтування та наявності необхідних фінансових ресурсів. Досить часто для керівництва цими господарюючими одиницями призначалися особи, які професійно не підготовлені, не здатні легітимно працювати в умовах ринку. Саме цим пояснюється високий рівень криміналізації тіньової економіки, де створюється товарна маса еквівалентна понад 50% ВВП.\nСлід зазначити, що з точки зору інституціональних аспектів, особливе занепокоєння викликають численні факти грубого порушення в процесі ринкового реформування норм чинного законодавства, статутів акціонерних, кооперативних, партнерських підприємств. У цьому зв’язку підкреслимо, що цивілізоване унормування ринкових перетворень в економічній сфері можливе лише на основі законодавчого утвердження повноцінних господарських інституцій, їх госпрозрахункової самостійності, що тісно пов’язано з розвитком продуктивних сил і демократизацією економічних відносин, в першу чергу — власності.\nПри цьому важливо мати на увазі, що реальна економічна демократія — це не вседозволеність, не «броунівський рух» господарюючих суб’єктів, а дії які ґрунтуються на виконанні норм чинного законодавства. Не може «народитися» ринкова економіка з анархії. На жаль, на стартовому етапі ринкової трансформації внутрісистемних відносин в Україні далеко не скрізь були враховані можливі соціально-економічні наслідки надання економічної самостійності всім новостворювальним господарюючим суб’єктам різного «калібра». І як результат — не було створено нормативної бази для стабільної рентабельної роботи суб’єктів господарювання, збереження майна, оборотних коштів та робочих місць тощо. А проголошене у свій час гасло: «Дозволено все, що не заборонено законом» було не просто юридично неграмотним, а соціально шкідливим і деструктивним. Так, даний підхід можливий, але там, де юридично унормована господарська діяльність практично на 90—95%. Але в умовах «правової цілини» його постулювання і реалізація на практиці призвели до кримінального економічного хаосу в країні.\nВ процесі правового забезпечення господарської діяльності важливо враховувати, що характер способу привласнення та його конкретні форми є одночасно і моментом реалізації процесу нагромадження, і результатом його розвитку. Якщо власник не здійснює функції ефективного нагромадження, то, хоча право фіксує його статус, але він утрачає конкурентні позиції на ринку, а з часом може втратити й сам об’єкт власності. Але ці аспекти залишились за межами нашого законодавства щодо механізму і цілей приватизації.\nУ цьому зв’язку принципова відмінність між формальною наявністю права на володіння, користування та розпорядження в приватизованих підприємствах і реальним ринковим функціонуванням полягає в тому, що коли для проголошення статусу нового власника юридично достатньо констатації факту викупу (купівлі), то для підтримки та продовження економічної монополії у привласненні обов’язково мають бути акти виробничого нагромадження. Це становить квінтесенцію економічного механізму реалізації власності, чого поки не забезпечує сучасний механізм приватизації в Україні, тобто суть проблеми зводиться до того, що інвестиційна діяльність приватизованих підприємств не забезпечує ефективного відтворення факторів виробництва.\nФормування конкурентних ринкових суб’єктів у процесі приватизації постає з необхідності та можливості первісного нагромадження капіталу — перерозподіл, продажа державних засобів виробництва не взагалі, а тим хто може забезпечити їх ефективне відтворення. Тому цей процес не обмежується змінами лише у відносинах привласнення, як це фактично відбулося в нашій країні. Приватизація має охоплювати зміни всього механізму господарювання: зміни форм виробництва, розподілу, обміну та управління господарською діяльністю. Все це повинно знайти відповідне відображення у чинному законодавстві. В Україні питання правового унормування широкого спектру процесів приватизації не було забезпечено, що стало суттєвим методологічним прорахунком. Так, національний варіант приватизації відбувався здебільшого у формі викупу не функціонально цілісних окремих об’єктів, а часто відокремлених один від одного його структурних підрозділів (цехів, виробництв тощо). Розвиток світової економіки ілюструє зворотню тенденцію — до інтеграційних об’єднань акціонерного типу, що дозволяє подолати управлінську роз’єднаність. Тому для ефективної приватизації важливо було вже на етапі роздержавлення, підприємств особливо великих, розробити схеми їх участі у функціонуванні фінансово-промислових груп у формі інтеграційних центрів і одночасно співпраці з фінансово-кредитними інституціями.\nСуттєвим методологічним, а відповідно і практичним, прорахунком українських реформаторів (російських теж) була ефемерна посилка, що приватизація само по собі, без ринкового середовища, забезпечить істотні внутрішні чинники і стане своєрідним зарядом «енерджайзера» ефективного господарювання. За цією недолугою посилкою в країні була здійснена сертифікація приватизація, яка за своєю сутністю була безкоштовна, неконкурентна і навіть принизлива, а тому, як показало життя, «з тріском провалилася». По-перше, у цій «премудрій витівці» відмовилися брати участь біля 8 млн наших співвітчизників (5,3 млн не отримали сертифікатів, понад 2,5 млн не використали, а скільки їх «використали» з послідуючим отриманням копійчаних річних дивідендів статистики немає). По-друге, і — це головне: така обов’язкова та безкоштовна сертифікація породжує тенденцію до зниження цін викупу тих об’єктів, що приватизуються, оскільки ціни на них визначаються не в міру формування конкурентного попиту, а — термінами реалізації пропозиції. Результат усіх цих сертифікатних маніпуляцій такий: у наших нових юридичних власників, як правило відсутні стимули (і можливості) до ефективного використання викупленого об’єкта. Все це породжує цілу низку колізійних проблем: зниження інвестиційної активності веде до старіння основного капіталу, що в свою чергу призводить до зменшення виробництва, яке зумовлює послідуючі соціально-економічні негаразди в країні.\nТому залучення платоспроможних стратегічних інвесторів — центральна проблема переходу до грошової приватизації, яка була передбачена Державною програмою приватизації на 2000—2002 рр. На цьому її етапі поява значного кола таких інвесторів реальна лише за умови високої інвестиційної привабливості, що міститься в стабільному фінансовому стані відповідного об’єкта (підприємства). Але в держави не було і немає коштів на їх фінансове оздоровлення, тому потрібно було б привентивно створити нормативне поле, щодо надання потенційним інвесторам різних пільг ще до процесу приватизації. Однак суттєвих кроків в цьому напрямі не було зроблено як законодавчою, так і виконавчою владою. Тому грошова приватизація йде з великими потугами і не лише економічними.\nРеально виникає несприятлива ситуація: держава позбавляється можливості зрозуміти (оцінити) стан об’єкта реформування, стає заручником, його керівництва і перенацілює свою політику з інтересів суспільства на інтереси олігархів, котрі, до речі, вже захопили природні монополії. Які вони господарі, кожний з нас це відчуває через власний гаманець, який спорожнює «гонка тарифів», тобто «ефективності» вони добиваються на основі астрономічного зростання тарифів. «Підтягування» тарифів до європейського рівня «заганяє» нашу далеко не європейську економіку в глухий кут, лишає її можливості розвитку, посилює соціальну напругу. Важливо унормувати законодавчо питання «великої приватизації» щоб нейтралізувати «бульдож’ю хватку» олігархів — «прихватизаторів».\nВ ринковій економіці підприємництво завжди було генератором економічного розвитку. Тому його законодавче унормування та інституціональна підтримка, регулювання з боку держави — є аксіомою вже не одне століття.\nПри цьому для другої половини ХХ сторіччя характерним стало зростання ролі в структурі економік розвинених країн малого підприємництва. Статистичні дані свідчать, що в даній групі країн у секторі малого і середнього бізнесу створюється від 50 до 70% ВВП, а також зайнята більша частка працездатного населення.\nНаприклад, в кінці минулого століття, частка малого і середнього підприємництва у ВВП розвинутих країн становила: у Франції — 55—62%, Італії — 57—60%, Великій Британії, Німеччині, США, Японії — 50—55%, а у загальній кількості зайнятих — Японія — 78%, Італія — 73%, для решти названих країн ця частка коливалася від 49% до 54%.\nОб’єктивно для постсоціалістичних країн, в т. ч. України проблеми становлення і розвитку малого підприємництва набувають особливої актуальності. Це зумовлено тим, що воно дозволяє оперативно та ефективно вирішувати цілий спектр нагальних соціально-економічних проблем перехідного періоду: по-перше, це — найменш бюджетомісткий спосіб розвитку економіки; по-друге, забезпечує через створення нових робочих місць умови для самовиживання населення, оскільки після всеохоплюючого патерналізму, держава залишила його «напризволяще», по-третє, забезпечує швидку окупність інвестицій, а також — оперативно насичує ринок товарами та послугами першої необхідності.\nАле для цього потрібна конструктивна діяльність держави щодо створення відповідного середовища, тобто сукупності економічних, правових, технологічних, організаційно-інституціональних, а також політичних, соціокультурних, міжнародних умов, які визначають можливості виникнення і раціонального функціонування малих підприємницьких структур.\nАналіз такого середовища в Україні показує, що правове забезпечення малого бізнесу лише починає формуватись і ще не відповідає сучасним вимогам. Та правова база, яка тут створена характеризується суперечливістю (мають місце суперечності між підзаконними актами та законами, указами Президента), а також — нестабільністю (регулярно вносяться зміни, поправки, доповнення до чинного законодавства). Відчутно не реалізується державна підтримка цього сектору підприємництва, продекларована в Концепції державної політики розвитку малого підприємництва та Програмах державної підтримки прийнятих в 1993 та 1997 роках. Фактично відсутня концепція розвитку малого бізнесу в країні. Структура спеціалізованих центральних органів сприяння розвитку малому підприємництву (Держкомітет України з питань розвитку підприємництва та Український фонд підтримки підприємництва) сформувалась фактично стихійно і нині функціонує розмито без відповідної віддачі. Про це свідчать і параметри, та тенденції розвитку вітчизняного малого і середнього підприємництва (МСП). Так, на кінець 90-х рр. частка МСП у загальній кількості зайнятих у народному господарстві України становила 4,6%, а його частка у ВВП — 5—5,5%, тоді як у Росії ці показники були відповідно 9,6% і 10—11%. Отже подальше покращення тут ситуації потребує активного та конструктивного втручання держави безпосередньо в межі тієї зони, де перехрещуються її інтереси та інтереси малого підприємництва.\nЗа умов існування в країні постійного дефіциту держбюджету важливо стимулювати ділову активність та підприємництво, в першу чергу, через відповідну податкову політику. Водночас, в Україні ця політика характеризується нестабільністю. Так, у 90-х рр. було прийнято три редакції Закону про систему оподаткування, стільки ж разів суттєво змінювався і порядок стягнення таких основних податків, як податок на додану вартість та на прибуток підприємств. Оскільки національне податкове законодавство лише недавно почало формуватися, тому воно має й елементи недосконалості та суперечливості: часто дестимулюючий ефект; взаємовиключні механізми оподаткування; наявність лазівок для уникнення сплати податків.\nМеханічно поєднавши, за оцінкою фахівців, принципи двох різних податкових систем — оподаткування витрат (європейська) та оподаткування доходів (американська) — податкова політика в Україні підпорядкована практично для досягнення однієї мети: ліквідації дефіцитності держбюджету за рахунок вилучення значної частки доходів господарюючих суб’єктів. Так, згідно функціонуючої нині (кінець 90-х рр.) податкової системи в Україні майже 3/5 (58,5%) бюджетних надходжень дають три податки: податок на додану вартість 25,1%; податок на прибуток підприємств — 19,7%; прибутковий податок з громадян — 13,7%. А два інших — збір до інноваційного фонду і збір на будівництво, реконструкцію та утримання автодоріг — забезпечували біля 9% доходів бюджету. Отже п’ять названих податків формують близько 70% доходів до бюджетів України.\nХарактерно і те, як переконує аналіз, що за своїм змістом фіскальні відносини у нас практично не змінилися у порівняльні з фіскальним механізмом адміністративно-командної економіки. В результаті проведених реформ відбулася зміна форм, а не сутності цих відносин. Так, замість існувавших відрахувань з прибутку підприємств був уведений податок на прибуток, а функції податку з обороту («стабільного наповнювача» держбюджету) практично став виконувати ПДВ. Але ж фіскальний механізм ринкової економіки виходить із первинності індивідуальних доходів як основного джерела економічного розвитку. Тоді як цей механізм в адміністративно-командній економіці передбачає централізацію державою значної частини національного доходу і лише залишок його розподіляється між суб’єктами. В даному механізмі індивідуальні доходи мають другорядне значення.\nТаким чином, можна стверджувати, що суттєвою суперечністю бюджетної політики в перехідній економіці України є недосконалість інституціональної та законодавчої складових, що «обслуговують» держбюджет в процесі його наповнення та використання. Саме недосконалість названих складових при формуванні та використанні держбюджету є одним із основних чинників негативного стану нашої економіки, що генерує цілий спектр інших соціально-економічних негараздів. Це зокрема і слабка легітимність забезпечення прийнятих заходів щодо підвищення життєвого рівня населення (встановлення рівня мінімальної заробітної плати, мінімального прожиткового рівня — носять декларативний характер).\nЗ метою подальшого удосконалення податкового та фінансового законодавства важливо відійти від правового забезпечення функціонування лише окремих елементів податкової чи фінансової системи. Адже відсутність узгодженого (єдиного) підходу до прямого регулювання кожної з цих сфер створює неузгодженість і законодавчих актів, підгрунтя для зловживань тощо. Відповідно втрачає конструктивність вся економічна політика держави. Тому нагальним є прийняття Податкового та Бюджетного кодексів, змін та доповнень до Закону «Про банки та банківську діяльність» та в інші чинні закони.\nАналізуючи проблему вдосконалення податково-бюджетного механізму перехідної економіки України в інституціональному аспекті, слід вказати на необхідність формування взаємоузгодженої, дієвої системи управління державними фінансами. Відсутність єдиного відповідного виконавчого органу щодо здійснення фіскальної політики негативно відбивається на економічній політиці взагалі. Тому для вирішення даної проблеми, вважаємо за доцільне на урядовому рівні створити спеціальний виконавчий орган (комісію, комітет — справа не в назві), який би розв’язував стратегічні питання здійснення податково-бюджетної політики в органічному взаємозв’язку з основними напрямами фінансової та всієї економічної політики. Цей орган міг би скоординувати «філософію» оподаткування з врахуванням міжгалузевої специфіки, а також узгоджувати діяльність Мінекономіки, Мінфіну, Державної податкової адміністрації тощо. Нагальною стає і проблема щодо перегляду та посилення ролі Мінфіну України як головного і єдиного органу, який має відповідати за фінансовий стан в країні, в т. ч. і фіскальну політику. Адже практика свідчить, що передача податкової політики в підпорядкування ДПА (Державної податкової інспекції) є не зовсім виваженим кроком, оскільки в інспекції домінуюча функція управління податками — це контроль. При всій важливості останнього, будувати на його основні всю податкову політику недоцільно. Для цієї служби контроль — це дотримання норм закону. А розробка ідеології податкової політики, законодавче оформлення певних відносин між платником і казною — це скоріше компетенція Мінфіну.\nНедосконалість національного податкового законодавства є загально-визнаною керівниками всіх рівнів. Так на VІІІ з’їзді Української спілки промисловців та підприємців Президент України Л. Кучма відмітив, що «нинішнє податкове законодавство робить практично неможливим виробництво з довготривалим циклом, інноваційне оновлення основних фондів та розширене відтворення високотехнологічного виробництва». Тому на з’їзді в котре було наголошено на необхідності глибокої податкової реформи, а не просто здійсненні механічної уніфікації існуючого законодавства та зменшенні кількості деяких несуттєвих податків.\nЧисто в теоретико-абстрактному аспекті влада (держава) і платники податків (юридичні та фізичні особи) — непримиримі антиподи, де абсолютного переможця бути не може. Адже, коли держава у формі податків відбере весь прибуток (дохід) то економіка загине, а коли ж до державної скарбниці не будуть надходити податки — не зможе функціонувати держава. Розв’язання цієї логічно-діалектичної суперечності у свій час, як відомо, запропонував А. Лаффер. Він обгрунтував: обсяг доходів у казну від оподаткування є максимальним тоді, коли рівень податкових ставок у країні не перевищує в середньому 30% сукупного прибутку (доходу) платників податку. Якщо ж влада, маючи намір більше отримати доходів у казну і збільшить кількість податків чи їх ставки, тобто перейде ці 30%, то дістане ефект протилежний своїм намірам.\nНапочатку 2000-х років у національній податковій системі налічувалось біля 40 різних податків, зборів та інших обов’язкових платежів до загальнодержавного та місцевих бюджетів, а також різних внесків у державні цільові фонди. Це робить дану систему надзвичайно заплутаною і складною як для платників, так і контролерів (зокрема — для ДПА). Тому оптимізація кількості податків, об’єктів оподаткування, «інституту привілеїв» — важливий елемент державного регулювання всієї податкової системи.\nНаша вітчизняна податкова система в цілому орієнтована на оподаткування доходів та споживання — це в основному встановлення податку з прибутку, ПДВ, податку з громадян, акцизів та ін. В розвинутих же країнах сегментами для оподаткування є оподаткування доходів, оподаткування споживання, а також оподаткування власності. Необхідність запровадження останнього для нас безсумнівна, але цей процес має бути диференційованим і поступовим.\nВажливим напрямом підвищення конструктивності економічної політики є посилення ролі держави в регулюванні соціально-економічного розвитку через фінансове забезпечення соціальних процесів в Україні, тобто через реалізацію соціальної політики. Ця політика включає систему заходів держави, які спрямовані на забезпечення прийнятної життєдіяльності населення, підвищення рівня людського розвитку в країні в контексті загальнодержавної стратегії соціально-економічного розвитку.\nСоціальні функції держави витікають з її обов’язків перед суспільством і регламентуються основним Законом — Конституцією та включають різноманітні складові. До основних із них належить: забезпечення хоча б простого відтворення населення, але з підвищенням рівня та якості його життя; відтворення трудового потенціалу у вимірах його фізичного здоров’я та професійно-кваліфікаційного рівня; забезпечення раціональної зайнятості населення та мінімального прожиткового рівня для соціально уразливих верств населення; а також забезпечення розвитку освіти, культури, охорони здоров’я та поліпшення екологічного стану в країні.\nСучасний стан нашого розвитку характеризується наявністю таких основних суперечностей: між необхідністю формування сучасної системи соціального захисту і соціальних гарантій та відсутністю реальних соціально-економічних умов для цього; між старими формами організації соціального захисту населення і новими підходами, формами, методами розв’язання цієї проблеми в ринкових умовах; між потребами в фінансових ресурсах та реальними можливостями держави для фінансування соціальної сфери.\nТак, за другу половину 90-х рр. питома вага державних витрат на соціальний захист населення в загальній структурі видатків не зменшилася. Згідно даних Держкомстату України у 1996 р. вона становила 12%, а у 2000 р. — 12,4%. Але видатки зведеного бюджету на фінансування соціальної сфери у відношенні до ВВП за цей період скоротилися з 5% до 3,4%. Особливу занепокоєність викликає занепад матеріально-технічної інфраструктури соціальної сфери. Зокрема обсяги інвестицій в основні фонди закладів охорони здоров’я у 2000 р. становили менше половини (49,4%) обсягів 1990 року, а в сферу освіти відповідно лише десятку частку (10,2%). Це також свідчення неконструктивності соціальної політики як на функціональному, так й інституціональному рівні.\nНа закінчення слід відмітити, що в пострадянській Україні за 90-ті роки в основному заложені правові та інституціональні основи становлення і функціонування ринкових відносин.\nПідвищення дієвості вітчизняного господарського законодавства також потребує систематизації правових актів, і зокрема необхідна розробка Кодексу законів про державне регулювання національної економіки, що буде сприяти і підвищенню ефективності економічної політики в цілому.


У Рівному відбувся фестиваль старовинних човнів за участю представників з кількох міст України.\nУгорщина сьогодні оголосила про запровадження з середи, 15 липня, нових обмежень на своїх кордонах, що викликані спалахами коронавірусу в кількох країнах.\nАнджея Дуду переобрали на пост президента Польщі на другий термін, кажуть дані exit poll соціологічної лабораторії Ipsos.\nВ анексованому Криму російські військові відпрацювали військові навчання з пошуку та знищення загону кораблів умовного противника.\nКиївське “Динамо” упустило перемогу над “Олександрією” у виїзному матчі 30-го туру української Прем’єр-ліги. Поєдинок на КСК “Ніка” завершився з рахунком 2:2.\nКлючові члени Організації країн – експортерів нафти (ОПЕК) і ОПЕК+ у середу, 15 липня, обговорять у форматі відеоконференції ситуацію на енергетичному ринку та майбутнє нафтової угоди. Саудівська Аравія і більшість учасників ОПЕК+ підтримують ідею поступово нарощувати нафтовидобуток в серпні, повідомляє РБК із посиланням на The Wall Street Journal. Пропозиція з’явилася\n“Шахтар” здобув перемогу над “Десною” у матчі 30-го туру української Прем’єр-ліги. Поєдинок у Чернігові завершився з рахунком 4:2 на користь команди Луїша Каштру.


На Буковині відкрили школу за 32 мільйони гривень » Новини Чернівці: Інформаційний портал «Молодий буковинець»\nНа Буковині відкрили школу за 32 мільйони гривень\nНапередодні Дня Незалежності в Лужанах відкрили школу-довгобуд. Лужанський навчально-виховний комплекс почали будувати ще в 1991 році. Однак через відсутність коштів будівництво об’єкта "заморозили". І тільки в 2007 році школу продовжили будувати.\nСьогодні, 23 серпня навчальний заклад, котрий перші особи області назвали "найкращим на Буковині", урочисто відкрили, передає кореспондент molbuk.ua\n- Загальна вартість будівництва цієї школи становить 32 мільйони гривень, - каже губернатор Михайло ПАПІЄВ. - Є історичний факт – початок будівництва цього навчального закладу – 1991 рік, коли Україну проголосили незалежною. Але так сталося, що з 1991 по 2007 рік будівництво не здійснювалося. Коли я був міністром праці та соціальної політики в уряді Віктора Януковича, тоді ми спрямували кошти на будівництво цієї школи. З цих 32 мільйонів гривень у 2007 році у будівництво вклали приблизно 20 мільйонів. Ще 12 мільйонів вклали уже цього року.\n- Скажу гордо: це не просто найкраща школа на Буковині, а й найкраща в Україні. Я бачив багато шкіл, знаю практично всі в області. Однак, такої, котра би мала два спортивних зали, величезний актовий зал, прекрасні майданчики навколо школи, в нас ще не було, - зазначив голова ОДА.\nТеги - Школа, Лужани, Буковина


Високий сезон в Дубаю! Готель 4* на легендарному кораблі Queen Elizabeth-2 за €88 на двох - У відпустку - дешеві подорожі до найцікавших куточків світу\nЯкщо шукаєте оригінальні місця для відпочинку і яскравих емоцій, то зверніть увагу на готель-корабель 4* в Дубаю, у якому можна зупинитися від €88 на добу. Це доволі вигідна ціна у високий сезон на готель такого класу.\nОкеанський лайнер “Куїн Елізабет 2” спущено на воду у 1969 році і довгий час він возив туристів у різноманітні круїзи. На початку XX століття корабель вже вичерпав свій ресурс для основної роботи, проте його життя на цьому не закінчилося, адже його перетворили на готель 4* Queen Elizabeth 2 Hotel і пришвартували в Дубаю. До легендарного історичного минулого додали якісний сучасний сервіс і готель-корабель перетворився на популярне місце для відпочинку. Гостям пропонують проживання у повноцінних каютах, а також наступні послуги:\nдати листопада-лютого – €88-91/доба/2 особи\nГотель €88/доба/2 особи


Чоловіка, який зарізав ножем 18-річного хлопця біля нічного клубу у Черкасах, досі не знайшли | Про все - Черкаські новини. Життя міста Черкаси та Черкаської області\n11 січня 2021, 13:37\nТриває досудове розслідування за фактом умисного вбивства поблизу розважального закладу "X-LEVEL".\n1 січня близько 5 години ранку, 35-річний черкасець поблизу розважального закладу "X-LEVEL", під час конфлікту з 18-річним черкащанином наніс йому два ножових удари в область життєво важливих органів. Після скоєного, чоловік зник з місця вчинення злочину.\nВід отриманих тілесних ушкоджень потерпілий помер. Встановивши наявність достатніх доказів у вказаному кримінальному провадженні, батькам 35-річного черкасця, вручили повідомлення про підозру, оскільки наразі він перебуває у розшуку.\nЗа інформацією пресслужби Черкаської місцевої прокуратури\nБудинки, де відключатимуть світло 11 червня