Сильнодіючі отруйні речовини (реферат) - Реферати Українською, курсові, дипломи - скачати безкоштовно на UkrReferat.com\nСильнодіючі отруйні речовини (реферат)\tadmin\nВійськова справа, ДПЮ, реферат\tРеферат на тему: Сильнодіючі отруйні речовини\nСучасний етап світової економіки характеризується неухильним зростанням\nоб’єму хімічного виробництва. За даними ВООЗ, на теперешній час кількість отруйних речовин перевищила\n60 тисяч хімічних сполук та щорічно збільшується на 500-700 найменувань.\nСильнодiючi отруйнi речовини (СДОР) — це токсичнi хiмiчнi сполуки, що\nутворюються у великих кiлькостях в процесi промислового виробництва, i\nспроможнi у випадку руйнувань (аварiй) на хiмiчно небезпечних об’єктах\nнадходити до атмосфери, викликаючи масовi ураження цивiльного населення\nі особового складу Збройних Сил та iнших силових мiнiстерств і вiдомств.\nВплив СДОР на особовий склад військ можливий в разі аварійних ситуацій\nна виробництві, під час їх зберігання та транспортування, при руйнуванні\nу воєнний час об’єктів хімічної, нафтопереробної, целюлозопаперової та\nінших галузей промисловості, складів, газопроводів, потужних холодильних\nустановок та водоочисних споруд, транспортних засобів, які обслуговують\nці галузі і об’єкти, а також власне військових об’єктів, які містять\nСьогодні в Україні нараховується понад 1500 різних об’єктів, які\nвикористовують або зберігають СДОР. Окрім цього, цілодобово залізницями\nУкраїни транспортується близько 15000 одиниць рухомого складу з\nнебезпечними вантажами. Незважаючи на те, що населення України становить\nблизько 1% населення свiту, в Українi переробляється до 5% загальної\nкількості мiнеральних речовин, а навантаження токсикантами на довкiлля,\nвнаслідок цього, вище, нiж у країнах Захiдної Європи у 3,2 рази i вище,\nнiж в США, у 6,2 рази (Сердюк А.М., 1994). У сучасній війні, в умовах наявності значних запасів СДОР в\nгустонаселених та промислово розвинутих регіонах противник, навіть не\nзастосовуючи зброю масового знищення, може створити складну хімічну\nобстановку масованими ударами звичайними і високоточними наземними,\nповітряними і космічними засобами боротьби по числених хімічних\nпідприємствах та складах сировини нафтопродуктів. Таким чином, навіть\nпри наявності паритету сторін щодо звичайних видів зброї, перевагу\nотримає та, яка надійніше організує захист своїх військ та забезпечить\nїх високу живучість у бою. Рiзноманiтнiсть хiмiчних сполук, якi вiдносяться до СДОР, та суттєва\nвiдмiннiсть міх ними за способом дiї на людину зумовлює iснування\nдекiлькох классифiкацiй токсичних речовин, що застосовуються у\nпромисловостi. За величиною небезпеки для організму СДОР розподіляються на 4 класи: І — речовини надзвичайно небезпечні, ІІ — високонебезпечні, ІІІ —\nречовини помірно небезпечні, ІV — речовини малонебезпечні. За будовою і фізико-хімічними властивостями група СДОР неоднорідна.\nБіологічні ефекти отрут багатозначні. Таким чином, класифікувати їх\nможна на основі первинного синдрому, який виникає при гострій\nінтоксикації. А тому речовини, якi можуть викликати масовi отруєння при\nруйнуваннi хiмiчних об’єктiв, розподіляють (за синдромологічною\nкласифікацїєю) на такі групи: 1. Речовини з переважно задушливою дiєю (хлор, 3-х хлористий фосфор,\nоксихлорид фосфору, метилiзоціанат). 2. Речовини з переважно загальноотруйною дiєю (хлорид сiрки, фосген,\nхлорпiкрин). 3. Речовини, якi володiють задушливою та загальноотруйною дiєю: а) з вираженою припікаючою дiєю (акрилонiтрил, азотна кислота); б) iз слабкою припікаючою дiєю (сiрчистий ангiдрид, сiрководень, оксиди\nазоту, фтористий водень). 4. Речовини, що порушують генерацiю, проведення та передачу нервового\niмпульсу (сiрковуглець, фосфорорганічні сполуки (ФОС). 5. Речовини, якi володiють задушливою та нейротропною дiєю (амiак). 6. Цитотоксичні отрути (оксид етилену, метилбромід, діхлорметилбромiд,\nметилхлоргiдрин, етан, діметилсульфат, дiоксин, галогенiзовані\nвуглеводні). Як і більшість хімічних сполук, СДОР, при взаємодії із організмом,\nвикликає місцеву і резорбтивну дію. За цими проявами СДОР можна\nроздiлити на двi групи: 1. Речовини з вираженою подразнюючою i припiкаючою дiєю на слизовi\nоболонки очей, дихальних шляхiв та шкiру (акрилонiтрил, амiак,\nгексаметилдіiзоцiанат, гiдразин, діметилсульфат, азотна кислота,\nметилбромiд, метилхлорид, метилвiнiлкетон, метилiзоцiанат, оксиди азоту,\nоксихлорид фосфору). 2. Речовини з переважно резорбтивною дiєю на органи. Остання група за\nдомiнуючим механiзмом токсичної дiї може бути подiлена ще на три\nпідгрупи: 1) загальноотруйні — речовини, що переважно порушують енергетичний обмiн\n(сполуки, якi порушують транспорт кисню кров’ю: азотиста кислота, азотна\nкислота, оксиди азоту, окис вуглецю; інгiбiтори ланцюга дихальних\nферментiв та циклу трикарбонових кислот: синільна кислота, акрилонiтрил,\nсiрководень, фторетанол, хлоретанол; блокатори процесів бiологічного\nокислення та синтезу макроергiв: дінiтроортокрезол, динiтрофенол,\nпентахлорфенол); 2) нейротропні — речовини, що переважно порушують процеси генерацiї,\nпроведення та передавання нервового iмпульсу (фосфорорганiчнi\niнсектициди: діхлофос, меркаптофос, тіофос; карбамати: діокcікарб,\nметмеркаптурон; хлорорганiчнi iнсектициди: альдрiн, дільдрiн; амiак,\nгiдразiн, сiрковуглець, вiнiлпропiонат, метилвiнiлкетон, метилбромід); 3) цитотоксичні — речовини, що переважно порушують метаболiчнi процеси у\nклiтинах (діметилсульфат, діоксин, метилбромiд, метилхлорид, оксид\nетилену, етиленимiн, етиленсульфід, паракват, тетраетилсвинець,\nтетрахлордібензофуран). При цьому одна i та ж речовина може бути вiднесена до рiзних груп СДОР.\nЦе пов’язано з тим, що багато сполук мають виражений подразнюючий\n(припiкаючий) ефект, проте, в процесi розвитку iнтоксикацiї можуть\nпосилюватися i ставати провідними ознаки, пов’язанi з резорбтивною дiєю\nречовини. Вираженiсть резорбтивних ефектiв залежить не тiльки вiд того,\nдо якої групи СДОР належить дана сполука, але й вiд умов, що визначають\nкiлькiсть речовини, яка надiйшла до внутрiшнього середовища органiзму:\nтривалiсть дiї, концентрацiя речовини в атмосферi, її фiзико-хiмiчнi\nвластивостi, фiзична активнiсть людини в перiод дiї речовини, ступiнь\nзахищеностi шкiри і органiв дихання та інші. Коротка характеристика окремих СДОР\nРечовини з переважно задушливою дією\nДо цієї групи відносять речовини, для яких головним об’єктом дії в\nорганізмі є дихальні шляхи. Хоча через отруєння розвиваються суттєві\nпорушення функцій інших органів і систем, смерть постраждалих в\nосновному пов’язана з гострим порушенням зовнішнього дихання, а в основі\nпатогенезу лежить розвиток гострого токсичного набряку легень та\nгіпоксичної гіпоксії. В промисловості, у багатьох її технологіях широко використовують як\nвихідні продукти для синтезу хімічні сполуки, які відносяться до\nкласичних отрут задушливої дії. Ці речовини (хлорпікрин, фосген) добре\nзнайомі з курсу військової токсикології. Хлор відноситься до\nсильнодіючих токсичних речовин, запаси якого на об’єктах народного\nгосподарства особливо великі. Так, на водоочисній станції великого міста\nможе знаходитись більше 10 т цієї речовини. При руйнуванні такого\nоб’єкту формується вогнище хімічного ураження, де кількість отруєних\nможе перевищити декілька тисяч. Хлор (Сl2) — це газ жовто-зеленого кольору з різким запахом, важчий за\nповітря у 2,5 рази. Конденсується в рідину при температурі -34о С,\nтемпература затвердіння -101,3о С. Розчинюється у воді та деяких\nорганічних розчинниках, добре адсорбується активованим вугіллям. Знаходить широке застосування через інтенсивну окислювальну дію\n(відбілювач, дезинсекційний і дезинфікуючий засіб). Транспортується в\nрідкому стані. Нещасні випадки найчастіше пов’язані з розгерметизацією резервуарів або\nгазопроводів. Може вільно виділятися при реакції отримання хлорного\nвапна. При випаровуванні у повітрі створює з парами води туман, який\nскладається з молекул соляної кислоти і хлору. Хлор взаємодіє з киснем,\nщо може супроводжуватися при нагріванні та впливі світла вибухом; можуть\nвиникати пожежі, які призводитимуть до утворення фосгену. Швидкодіюча речовина, створює нестійке вогнище ураження. Агрегатний стан\nу вогнищі — газоподібний, інколи — крапельно-рідкий. Заражена хмара\nрозповсюджується в низинах, нижніх поверхах споруд. До організму хлор потрапляє через органи дихання і слизові оболонки.\nВолодіє вираженою подразнюючою і припікаючою дією на шкіру і очі, а\nтакож резорбтивною дією. У розвитку інтоксикації (особливо в початковій\nстадії) велику роль відіграють рефлекторні впливи внаслідок подразнення\nінтерорецепторів слизових оболонок дихальних шляхів. Уражаюча токсодоза\n0,6 мг хв. /л, смертельна токсодоза 6,0 мг(хв. /л. Подразнююча дія хлору виявляється при концентрації 0,01 г/м3, а вдихання\nхлору у високих концентраціях протягом 10-15 хв. може призвести до\nрозвитку хімічного опіку легень. Вдихання парів у концентрації 0,1 г/м3\nнебезпечне для життя. При інгалаціях хлору в дуже високих концентраціях\nпричиною смерті, протягом декількох хвилин, можуть стати шоковий стан,\nякий спричинений хімічним опіком, ураження дихального та\nсудинно-рухового центрів або рефлекторна зупинка дихання та спазм\nголосової щілини. Менш вивченими, але також надзвичайно небезпечними є речовини із слабкою\nприпікаючою дією. Це хлорид фосфору, хлорид сірки, метилізоціанат.\nВдихання парів хлориду фосфору протягом декількох хвилин у концентрації\n0,08-0,15 г/м3 призводить до гострого отруєння. У розвитку інтоксикації СДОР з переважно задушливою дією виділяють 5\nперіодів: початковий, прихований, токсичного набряку легень, регресії і\nвіддалених наслідків. Початковий період особливо виражений при отруєнні речовинами, які\nволодіють припікаючою дією. При дії отрут у невеликих концентраціях симптоми інтоксикації\nрозвиваються після прихованого періоду, тривалість якого залежить від\nбагатьох факторів і може складати від 1 до 24, а інколи до 48 годин. Основні прояви третього періоду — це розвиток токсичних рінофарингітів,\nларінготрахеїтів, кон’юнктивітів. При легких отруєннях спостерігається\nрозвиток токсичних бронхітів, при отруєнні середнього ступеня —\nтоксичних пневмоній і при тяжких отруєннях — токсичного набряку легень. Крім того, у клінічній картині інтоксикації виникають неврологічні\nпорушення у вигляді постінтоксикаційного астенічного синдрому з\nвегетосудинною дистонією, ознаками менінгізма, міастенічним синдромом. Лікувальні заходи повинні бути спрямовані на профілактику і терапію\nтоксичного набряку легень, попередження розвитку вторинної інфекції,\nборотьбу з ускладненнями. Засоби індивідуального захисту — ізолюючі та фільтруючі протигази марок\nВ, А, БФК, загальновійськовий фільтруючий протигаз із скороченням часу\nзахисної дії у 2,5 рази (при їх відсутності — ватно-марлева пов’язка,\nзмочена 2% розчином питної соди), захисні костюми, гумові чоботи,\nрукавиці, шолом з нагрудником. Отже, на ділянках вогнища з високими концентраціями СДОР, доцільно\nвикористовувати ізолюючі протигази. Для проведення дегазації\nвикористовуються 1-20% розчин їдкого натру або кальцинованої соди з\nрозрахунку 10 т на 1 т хлору. Речовини з переважно загальноотруйною дією\nЕтиленхлоргідрин (Хлоретанол — CH2ОНCH2Cl) — це безколірна рідина із\nслабким запахом. Температура кипіння 29о С, добре розчинюється у воді.\nПари важчі за повітря. Сильна отрута, діє інгаляційно та при надходженні у шлунок. Смертельна\nконцентрація 1,2 г/м3 при вдиханні протягом 2 год. Застосовується у виробництві барвників, засобів пропитки дерева, в\nорганічному синтезі як розчинник. Речовина сповільненої дії, створює\nнестійке вогнище ураження. За механізмом токсичної дії етиленхлоргідрин відноситься до інгібіторів\nланцюга дихальних ферментів і циклу трикарбонових кислот. Клінічна картина отруєння розвивається через декілька годин після\nураження. В момент контакту — невелике подразнення очей, верхніх\nдихальних шляхів. Першими симптомами є слабість, сильна спрага, серцевий біль.\nРозвивається тремор, атаксія, параліч кінцівок, пронос, блювання,\nпорушення дихання, ціаноз. Смерть настає від зупинки дихання. При\nсприятливому перебігу отруєння одужання настає не раніше як через\nтиждень. Спеціфічних засобів терапії не існує. Рекомендуються інгаляції кисню,\nвведення лужних розчинів, симптоматичне лікування. Засоби індивідуального захисту — загальновійськовий фільтруючий протигаз\nіз скороченням часу використання у 2,5 рази, ізолюючі та фільтруючі\nпротигази марок В, А, БФК, респіратор РПГ-67А, а за їх відсутністю\nватно-марлева пов’язка, змочена 2% розчином питної соди, захисний\nкостюм, захисні окуляри, рукавиці. Для проведення дегазації використовується 20% розчин сульфату заліза та\nїдкого натру — 10 т на 1 т СДОР. 2,4-дінітрофенол — (C6H3OH (NO2)2). Жовтуваті кристали з фенольним\nзапахом, які диспергують у повітрі. Температура плавлення 115о С. Легко\nрозчинюється у бензолі, слабо — у воді. Добре всмоктується через шкiру. Застосовується у виробництві барвників, засобів пропитки дерева.\nМеханізм токсичної дії 2,4-дінітрофенолу полягає у блокуванні\nокислювального фосфорилювання і синтезу макроергів. Оскільки вказана\nенергія не накопичується в макроергічних сполуках фосфору, вона\nвиділяється у вигляді тепла, викликаючи гіпертермію. Клініка ураження розвивається через інгаляційне проникнення отрути в\nорганізм (у вигляді пилу) або попадання в шлунково-кишковий тракт. Виділяють легку, середню та важку форми отруєння. При легкій\nінтоксикації через годину після проникнення отрути в організм\nрозвивається загальна симптоматика: головний біль, млявість, зниження\nпрацездатності, запаморочення, диспептичні розлади. Патогномонічними\nсимптомами є виражена пітливість, підвищення температури тіла до 38о С,\nзбільшення рівня основного обміну на 20-30%. У більш важких випадках приєднуються задишка, відчуття стиснення за\nгрудиною, різке прискорення пульсу. Температура тіла підвищується до 400\nС і вище. Свідомість втрачається, зіниці розширюються, розвивається\nкома. Смерть може наступити протягом декількох годин від зупинки\nдихання. При контакті зі шкірою викликає подразнення, у чутливих людей —\nдерматити. Специфічні засоби терапії відсутні. Основні напрямки невідкладної\nдопомоги — боротьба з гіпертермією фармакологічними та фізичними\nзасобами, корекція водно-електролітного обміну, симптоматична терапія. Засоби індивідуального захисту: фільтруючий протигаз, захисний костюм,\nрукавиці. Речовини, яким притаманна задушлива\nНайбільш різноманітна група промислових отрут, яка об’єднує речовини, що\nздатні при інгаляційній дії викликати формування токсичного набряку\nлегень, а при резорбції порушувати енергетичний обмін. Внаслідок\nінтоксикації розвивається гіпоксія змішаного типу. Акрилонітрил — Н (СН2=CНСN) — безколірна рідина, температура кипіння\n78,5о С, температура затвердіння -83о С, леткість 41,43 г/м3, пари в 1,9\nраза важчі за повітря. Легко спалахує, утворюючи вибухонебезпечні\nсуміші. Помірно розчинний у воді, гідролізується з утворенням\nмалотоксичних речовин. Заражена хмара розповсюджується у нижніх шарах\nатмосфери. Застосовується у виробництві синтетичних волокон, каучуку, пластмас.\nШвидкодіюча отрута, утворює нестійкі вогнища ураження. Уражаюча\nтоксодоза 0,75 мг хв/л, смертельна токсодоза 7,0 мг хв/л. Механізм дії акрилонітрилу, як і при отруєнні ціанідами, полягає в\nінактивації ціан-іоном ферментів тканинного дихання цитохромів та\nцитохромоксидази, що викликає гальмування тканинного дихання. Механізм\nзадушливої і припікаючої дії не вивчено. При концентрації отрути в повітрі 0,035-0,22 г/м3 протягом 20-45 хвилин\nрозвиваються симптоми інтоксикації. Спочатку виникає головний біль,\nслабість, нудота, блювання, задишка, пітливість. Клініка ураження розвивається при надходженні речовини через\nшлунково-кишковий тракт, непошкоджену шкіру та легені. Якщо краплі\nречовини зразу не видалені з поверхні шкіри або недостатньо\nнейтралізовані, то, як правило, протягом 10-24 годин на місці попадання\nотрути виникає пухирчатий дерматит, рідше виразки, які загоюються з\nутворенням рубців. Дія парів у концентрації 0,3-0,5 г/м3 та вище\nсупроводжується подразненням слизових верхніх дихальних шляхів. При подальшій дії акрилонітрилу в помірних концентраціях розвивається\nтоксичний набряк легень. У більш тяжких випадках спостерігається втрата\nсвідомості, судороги, кома, смерть від зупинки дихання та серцевої\nдіяльності. Видужування настає повільно, довго зберігається слабість і біль в очах,\nм’язові посмикування, хитка хода, зниження пам’яті, відсутність пульсу\nна кінцівках. Лікування складається з трьох моментів: лікування уражень очей і шкіри\nпроводиться за загальними принципами лікування хімічних опіків;\nпрофілактика та терапія токсичного набряку легень; боротьба з проявами\nзагальноотруйної дії. В якості антидота використовують тіосульфат\nнатрію. Засоби індивідуального захисту — ізолюючі та фільтруючі протигази типу\nА, А8, захисні костюми, гумові чоботи, рукавиці. Для проведення\nдегазації використовується розчин їдкого натру з розрахунку 8 т на 1 т\nСірководень (H2S) — безколірний газ, який має запах протухлих яєць.\nТемпература кипіння -60,8о С, температура затвердіння -85,7о С. Важчий\nза повітря (щільність 1,1). Утворюється при гнитті продуктів рослинного і тваринного походження.\nТоксичні концентрації можуть виникати у вугільних шахтах, сірчаних\nкопальнях тощо. Може бути побічним промисловим продуктом при виробництві\nвіскози, целюлози, при рафінуванні нафти. Швидкодіюча отрута, утворює нестійкі вогнища ураження. У повітрі горить,\nа в суміші з ним — вибухає з утворенням сірчистого ангідриду. Особливо\nнебезпечний в закритих приміщеннях. Уражаюча токсодоза 16,1 мг хв. /л,\nсмертельна токсодоза 25,0 мг хв. /л. Загальнотоксична дія обумовлена взаємодією сірководню з атомами заліза\nцитохромів В, С, А, гальмуванням ферменту цитохромоксидази, що спричиняє\nгістотоксичну гіпоксію. Основний шлях надходження до організму — інгаляційний, але не виключений\nі шлях інтоксикації через шкіру. Клініка отруєння розвивається при вдиханні протягом години парів\nсірководню в концентрації 0,006 г/м3. При цьому з’являється різь в очах,\nголовний біль, сльозотеча, світлобоязнь, нежить. При більш високих концентраціях — біль в очах, подразнення слизових\nоболонок очей, носоглотки, світлобоязнь, блефароспазм, нежить,\nметалевий присмак у роті, головний біль, стиснення за грудиною, нудота.\nМожливий бронхіт зі слизовим, інколи кров`янистим харкотінням. Продовження інгаляцій призводить до формування токсичного набряку\nлегень. При вдиханні сірководню в концентраціях більше 0,9 г/м3 розвивається\nклініка, яка обумовлена загальнорезорбтивною дією. Можливий розвиток\nапоплексичної форми (миттєвий розвиток судом і смерть протягом декількох\nхвилин), а також судомно-коматозної форми (прояви отруєння розвиваються\nбільш повільно). Уражений може тривалий час знаходитись у комі. Після виходу з неї —\nапатія, сонливість, ретроградна амнезія. Часто виникають легеневі та серцеві ускладнення, зниження інтелекту,\nпсихози, паралічі, а також різні розлади (сліпота). Лікування симптоматичне, спрямоване на боротьбу з гіпоксією, порушенням\nз боку серцево-судинної і нервової систем, профілактику токсичного\nнабряку легень. Специфічні антидоти відсутні. Засоби індивідуального захисту — ізолюючі та фільтруючі протигази марок\nВ, М, КД, захисний костюм, гумові чоботи, рукавиці. Для проведення\nдегазації використовується ДТСГК з розрахунку 3 т на 1 т СДОР.\nНейротропні отрути — це речовини, які порушують механізм периферичної\nнервової регуляції. В основі дії полягяє їх здібність втручатись в\nпроцеси синтезу, зберігання, викиду та інактивації в синапсі медіаторів,\nпорушувати реактивність постсинаптичних рецепторів; змінювати\nпроникливість іонних каналів. Властивості фосфорорганічних сполук та гідразину розглянуті у\nвідповідних розділах підручника. Сірковуглець (СS2) — безколірна масляниста рідина з приємним фруктовим\nзапахом. Температура кипіння 460 С, температура затвердіння -108,6о С.\nЛеткість 214 г/м3, пари у 2,6 рази важчі за повітря. Слабо розчинюється\nу воді, добре — в жирах. Використовується у виробництві штучного шовку,\nштапельного волокна, як пестицид, екстрагуюча речовина, засіб\nдезинфекції грунту. Речовина володіє вираженим загальнорезорбтивним ефектом. Для значних\nконцентрацій характерна наркотична дія, місцеві прояви слабкі. Основний\nшлях надходження в організм — інгаляційний, можливо проникнення отрути\nчерез непошкоджену шкіру. Відноситься до швидкодіючих речовин, утворює нестійкі вогнища ураження.\nУ суміші з повітрям легко спалахує, при горінні утворюються сірчистий\nангідрид і двоокис вуглецю, вибухонебезпечний. Уражаюча токсодоза 45 мг\nхв. /л. Клінічні прояви при вдиханні протягом кількох годин у концентрації\n1,0-1,2 г/м3 викликають почервоніння обличчя, ейфорію, збудження,\nголовний біль, потім можуть з’явитися порушення чутливості і рівноваги,\nбіль при ковтанні, сильний і довготривалий головний біль, інколи судоми.\nПри дуже високих концентраціях — втрата свідомості, смерть настає від\nзупинки дихання. Видужання після тяжких отруєнь, як правило, неповне. Залишаються розлади\nчутливості, порушення рефлексів, розлади зору і слуху. Можливі розлади\nнервової системи: симптом Паркінсона, поліневріт, порушення сну. При\nтривалому впливі на шкіру з’являються зміни, як при опіку II ступеню. Лікування симптоматичне. Специфічні засоби лікування відсутні. Засоби\nіндивідуального захисту — ізолюючі та фільтруючі протигази марок А, М,\nБКФ, захисний костюм, шолом, нагрудник, гумові чоботи, рукавиці. Речовини, яким притаманна задушлива\nта нейротропна дія\nРечовини цієї групи викликають при інгаляційному ураженні токсичний\nнабряк легень, на фоні якого формується тяжке ураження нервової системи.\nВ основі дії на мозок лежить прямий нейротоксичний ефект, який\nпосилюється важкою гіпоксією, викликаною порушенням зовнішнього дихання.\nАміак (NH3) — безколірний газ з різким задушливим запахом, при\nохолодженні і під тиском зріджується у прозору рідину, яка кипить при\n-330 С. Температура затвердіння -780 С, пари легші за повітря (щільність\n0,59), вибухонебезпечний в суміші з повітрям. При взаємодії з вологою\nповітря утворює нашатирний спирт, з метаном — синільну кислоту. Аміак використовується для виробництва азотної кислоти, аміачного\nдобрива, в якості холодоагента в холодильних установках. Відноситься до швидкодіючих отрут, на місцевості утворює нестійкі\nвогнища ураження. Уражаюча токсодоза 15 мг(хв. /л, смертельна токсодоза\n100 мг(хв. /л. Прояви інтоксикації: аміак володіє як місцевою, так і\nзагальнорезорбтивною дією. Місцевий ефект обумовлений припікаючою дією\nнашатирного спирту, який утворюється при взаємодії аміака з вологою\nшкіри та слизових оболонок. Можливі хімічні опіки очей та верхніх\nдихальних шляхів. Для незахищеної людини вміст аміаку у повітрі більше\n1,5 г/м3 є небезпечним. Ознакою загальнотоксичної дії є слинотеча, нудота, головний біль,\nпітливість, біль за грудиною, позиви на сечовипускання. Короткочасна дія\nаміаку в концентрації 3,5 г/м3 викликає різке подразнення верхніх\nдихальних шляхів, що може спричинити рефлекторну зупинку дихання і\nсерця та раптову смерть. Якщо цього не трапилось, то отрута викликає\nформування токсичного набряку легень. Загальнотоксична дія проявляється ураженням нервової системи. Аміак —\nсудомна отрута. Аміак викликає курареподібні ефекти, різко знижує\nздатність мозкової тканини засвоювати кисень. Крім того, порушується\nздатність крові до згортання, уражаються паренхіматозні органи. Наслідками інтоксикації є зміни особистості, зниження інтелекту,\nневрологічні симптоми. Специфічні засоби лікування відсутні. Лікування місцевих порушень,\nпрофілактика та лікування токсичного набряку легень проводяться за\nзагальними принципами. Засоби індивідуального захисту — ізолюючі та фільтруючі протигази марок\nКД, М (за їх відсутністю — ватно-марлева пов’язка, змочена 5% розчином\nлимонної кислоти), захистний костюм, гумові чоботи, рукавиці. Для проведення дегазації місцевості використовується вода, слабкі\nрозчини мінеральних кислот з розрахунку 2 т на 1 т СДОР.\nЦитотоксичними отрутами називають речовини, які переважно порушують\nпластичні функції та поділ клітин, а також синтез білка. Отруєння цими\nречовинами характеризується відсутністю бурхливої реакції на отруту. Клінічна картина отруєння розвивається поступово і в тяжких випадках\nзакінчується смертю протягом декількох діб. В патологічний процес\nутягується багато органів і систем, але провідними є порушення з боку\nЦНС та паренхіматозних органів. Механізм дії цих отрут визначається двома властивостями: алкілірування\nбіосубстратів і висока вільнорадикальна активність. У деяких речовин\nвиявляються властивості наркотиків, отруйних речовин шкірно-наривної\nдії. Бромистий метил (CH3Br) — це газ із запахом ефіру; при 40 С — рідина,\nтемпература затвердіння -940 С, леткість 1725 мг/л, пари в 3,5 рази\nважчі за повітря. При високій температурі гідролізується з утворенням\nметилового спирту і бромистого водню. В суміші з повітрям —\nвибухонебезпечний. У крапельно-рідинному стані проникає через засоби\nзахисту шкіри. Використовується в хімічній промисловості, як хімічний реагент для\nметилування, холодоагент у холодильних машинах, у вогнегасниках, як\nінсектицид. Вогнище — нестійке, сповільненої дії. Заражена хмара\nрозповсюджується у нижніх шарах атмосфери. В холодну, сиру погоду\nстійкість бромистого метилу на місцевості підвищується. Уражаюча\nтоксодоза 35 мг хв./л. Отруті притаманна як місцева, так і загальнорезорбтивна дія; у вигляді\nрідини викликає поверхневі ураження шкіри. Високі концентрації можуть\nспричинити сильне подразнення слизових оболонок дихальних шляхів, а\nтривале перебування у зараженій атмосфері часто викликає гострий\nтоксичний набряк легень. Загальнорезорбтивній дії отрути властиві\nнейротоксичні ефекти. При вдиханні високих концентрацій перші симптоми інтоксикації\nпроявляються загальною слабкістю, запамороченням, диплопії, нудотою,\nблюванням. Потім виникають галюцинації, сомноленція, спостерігаються\nзбудження, посмикування окремих груп м’язів, судоми, втрата свідомості,\nкома. При виході з тяжкого стану — ністагм, порушення мови, слуху,\nчутливості, депресія, можливі також зміни у кістковому мозку. Видужування повільне, з частими рецидивами. Протягом багатьох років —\nхитка хода, рефлекторне збудження, парези, психічні порушення. Специфічні антидоти відсутні. Лікування симптоматичне. Корекція\nелектролітної та киснево-лужної рівноваги, профілактика токсичного\nнабряку легень. Показане переливання крові та кровозамінників. Лікування\nуражень шкіри проводиться як при опіках. Засоби індивідуального захисту — загальновійськові фільтруючі протигази\nзі скороченням часу захисної дії у 2,5 рази, ізолюючі та фільтруючі\nпромислові протигази марки А.\nДля проведення дегазації використовується вода у великих кількостях. Етиленоксид (СН2СH2O) — безколірна рідина з неприємним солодкуватим\nзапахом. Температура кипіння 10,70 С, пари важчі за повітря. З повітрям\nутворює вибухову суміш. Легко проникає через одяг, взуття, захисні\nрукавиці. Вогнище нестійке, сповільненої дії. Використовується для синтезу хімічних сполук, у текстильній\nпромисловоті, а також як інсектицид та дезінфікуючий засіб. Етиленоксид володіє вираженою місцевою та загальнорезорбтивною дією.\nМутаген. Смертельною є концентрація у повітрі 0,1 г/м3 при інгаляції\nпротягом декількох годин. Симптоми інтоксикації з’являються при концентрації 1,1 г/м3 і\nвиявляються подразненням кон’юнктиви, при попаданні в очі рідкого\nетиленоксиду розвивається опік рогівки. Ураження шкіри виникають при дії\nречовини як у рідкому, так і газоподібному станах. Клініка розвивається через 1-5 годин. У легких випадках виникає еритема,\nяка зникає через 6-12 годин. Бульозні дерматити розвиваються при\nконтакті з рідким етиленоксидом протягом хвилини. Більш тривалий\nконтакт призводить до тяжкого виразково-некротичного ураження шкіри, яке\nпогано піддається лікуванню. При інгаляційній дії — різке подразнення\nверхніх дихальних шляхів, нудота, диспепсія. Симптоми ураження легень\nможуть бути відсутніми. Розвиток симптомів загальної інтоксикації\nможливий при резорбції через шкіру, шлунково-кишковий тракт і, особливо,\nчерез органи дихання. При високих концентраціях характерна наркотична\nдія з ураженням нервової системи та паренхіматозних органів. Терапія симптоматична. Проводиться корекція водно-електролітної,\nкиснево-лужної рівноваги. Контроль рівнів Hb і лейкоцитів, температури\nтіла, пізніше — функції нирок та легень. При сильному запаленні слизових\nоболонок — якнайшвидше застосувати глюкокортикоїди та антибіотики.\nЛікування місцевих уражень проводиться за загальними правилами. Засоби індивідуального захисту — ізолюючий протигаз, захисні костюми,\nгумові чоботи, рукавиці. обічний продукт високотоксичний діоксин\n(2,3,7,8-тетрахлордібензо-n-діоксин). Діоксину тоді не надавалось\nналежного токсикологічного значення. У теперішрій час відома значна\nкількість хімічних технологій, при яких, як побічний продукт утворюється\nдіоксин: при хлоруванні води, виробництві паперу, крім того при горінні\nДіоксин — безколірна «пухнаста» кристалічна речовина, температура\nкипіння 3100С. Легко розпилюється у повітрі. Нерозчинний у воді, погано\nрозчиняється в органічних розчинниках. Характеризується високою\nстійкістю на місцевості. Відноситься до отрут сповільненої дії. Механізм дії полягає в посиленні синтезу і активності ферментних систем,\nщо призводить до порушення обміну багатьох життєво важливих речовин, і,\nтим самим, до пригнічення функцій ряду систем організму. Клініка складається з симптомів порушення обміну речовин, шкіряних\nреакцій, ураження печінки, атрофії лімфоїдної тканини, порушення\nфункцій нервової системи та ін. Симптоми отруєння навіть при смертельних\nдозах, розвиваються поступово після прихованого періоду (від 10 днів до\nкількох місяців). Виникає головний біль, нудота, блювання, сльозотеча,\nм’язева слабкість, біль у правому підребер’ї. Збільшення дози призводить\nдо значного скорочення прихованого періоду (5-7 днів). Шкіряні реакції при гострому отруєнні виникають, як правило, через\n10-14 днів. Дуже характерним проявом гострої інтоксикації діоксином є\nсильне вугреве висипання (хлоракне) на обличчі та шиї, яке не\nпіддається лікуванню. Крім того, розвивається гіпергідроз шкіри стоп та\nдолоней, блефарит, спостерігагається руйнування нігтів, випадання\nволосся на обличчі. Гепатотропність — характерна особливість діоксину. Вже через невеликий\nперіод після попадання отрути в організм функціональні проби свідчать\nпро погіршення екскреторних властивостей печінки. Пригнічується реакція\nклітинного імунітету. На 14-20 добу може виникнути токсичний гепатит,\nполіневрити, серцево-судинна та ниркова недостатність. З боку ЦНС\nчастіше спостерігаються зміни, які нагадують депресію. Для цієї отрути\nнайбільш характерні канцерогенний, мутагенний та тератогенний ефекти.\nТак, за період хвороби уражені втрачають до третини маси тіла. Цьому\nсприяють виражена анорексія, різке скорочення споживання води. Виражена\nдегідратація, як правило, виникає перед смертю. У плазмі крові отруєних\nрізко зменшується кількість білків. Характерною ознакою інтоксикації є\nнабряки, в основному, підшкірної локалізації, але частина рідини\nвиявляється в черевній, грудній порожнині та перикарду. Вихід рідини з\nкрові може супроводжуватись помірним набряком легень. Ще однією особливістю токсичної дії є наявність «відкладеного ефекту»,\nколи симптоми ураження можуть розвиватися через декілька років після\nдії отрути, а прояви хвороби подібні до симптомів гострої фази\nінтоксикації. Лікування симптоматичне. Засоби індивідуального захисту — фільтруючі\nпротигази, респіратори, засоби захисту шкіри. Ефективних засобів дегазації діоксину не розроблено. Поняття про вогнище хімічного ураження СДОР\nПiд хiмiчно небезпечним об’єктом (ХНО) розумiють об’єкт народного\nгосподарства, де виробляються або зберiгаються СДОР, при аварії або\nруйнуванні якого можуть виникнути масові ураження людей і тварин, а\nтакож пошкодження рослинності. В мирний час всi цi об’єкти належать до\nпотенцiйно небезпечних хiмiчних виробництв, а у воєнний час — до\nдодаткових джерел хiмiчної небезпеки для вiйськ та цивiльного населення.\nВ наслідку аварій (руйнувань) хiмiчно небезпечних об’єктів може\nстворитися складна хімічна обстановка з виникненням вогнища хімічного\nураження. У вогнищі хімічного ураження СДОР розрізняють район аварії і зону\nрозповсюдження зараженого повітря в уражаючих концентраціях. Район аварії — це площа, яка заражується безпосередньо під час розливу\nЗона розповсюдження зараженого повітря утворюється за рахунок поширення\nпервинної та вторинної хмар. Первинна хмара утворюється в результаті миттєвого (1-3 хвилини) переходу\nв атмосферу стиснутих і зріджених газів, вторинна хмара — в результаті\nвипаровування розлитих з підстильної поверхні зріджених газів та\nтоксичних рідин при температурі їх кипіння вище навколишнього\nсередовища. В хімічному вогнищі СДОР можуть знаходитися у газоподібному,\nпароподібному, аерозольному і крапельно-рідкому станах. Висота поширення\nхмари отруйної речовини не перевищує, як правило, 25-30 м. Зона\nзараження твердодисперсними частинками не перевищує 1-3 км, рiдкими\n5-10 км, а у газоподiбному стані — від 1-го до 35-ти км. Зона хімічного зараження характеризується рухомістю меж. Концентрація\nСДОР у зараженому повітрі постійно змінюється. Рухомість зони хімічного зараження залежить від руху повітряних потоків\nпо вертикалі і горизонталі. В умовах, коли приземний шар повітря\n(висотою до 2 м) холодніший верхніх шарів атмосфери (інверсія) і вітер\nслабкий (1-2 м/сек), заражена хмара характеризується стабільністю і може\nпоширюватись на значні відстані. В тих випадках, коли температура\nповітря в приземному шарі (до 20-30 м) постійна (ізотермія) або коли\nтемпература нижнього шару повітря вища за температуру верхніх шарів\n(конвекція) і швидкість вітру близько 3-7 м/сек, глибина розповсюдження\nзараженої хмари незначна. Найбільша стабільність зони хімічного\nзараження СДОР спостерігається вночі, раннім ранком, в хмарну погоду,\nколи стан атмосфери стійкий. Окремі узгір’я можуть перешкоджати\nпоширенню зараженої хмари. В населених пунктах, як правило, концентрація\nпарів і стійкість СДОР буде вища, ніж на відкритій місцевості. По прямим\nміським вулицям можливе розповсюдження з повітряним потоком високих\nконцентрацій СДОР, в той час, як на сусідніх перпендикулярно\nрозташованих вулицях, СДОР можуть бути у значно менших концентраціях. Найважливiшими показниками, що визначають розмiри i характер вогнища\nураження є концентрацiя токсичної речовини в приземному шарi повітря на\nзараженій територiї та тривалість впливу отрути на органiзм людини. Як\nправило, поблизу зруйнованого об’єкту, концентрації отрути досить високі\nі перевищують смертельні в десятки разів. Однією з характерних особливостей вогнищ ураження СДОР є те, що їх\nможна передбачити, так як дислокація ХНО і типи наявних СДОР відомі. Площi району аварiї i можливого поширення первинної та вторинної хмар\nСДОР на топографiчних картах прийнято позначати суцiльною лiнiєю синього\nкольору. Всерединi район аварії зафарбовують жовтим кольором, а\nпозначення наносять чорним. З навiтреної вiд джерела СДОР сторони\nроблять синiм кольором напис: в чисельнику — тип СДОР, в знаменнику —\nдата і час виникнення вогнища. Район аварiї окреслюється радiусом Ra,\nякий визначає площу кола, в рамках якого хмара СДОР володiє найбiльшим\nуражаючим впливом. Радiус району аварiї залежить вiд виду СДОР та умов\nйого зберiгання (використання) i може досягати 0,5-1,0 км. Медико-тактична характеристика вогнищ та особливості формування\nМедико-тактична обстановка у вогнищі хімічного ураження СДОР\nобумовлюється сукупністю різних факторів, які впливають на організацію\nмедичного забезпечення. До інтегральних показників медико-тактичної\nхарактеристики вогнищ хімічного ураження СДОР відносяться стійкість СДОР\nна місцевості та швидкість їх дії на організм. По аналогiї з бойовими отруйними речовинами, СДОР подiляють на стiйкi i\nнестiйкi. До перших вiдносять сполуки з температурою кипiння вище 1400 С\n(сірчана кислота, діоксин та ін.), а до нестiйких — з низькими\nтемпературами кипiння, нижче 1400 С (аміак, хлор, акрилонітрил та ін.).\nНестiйкi СДОР заражають мiсцевiсть на хвилини, десятки хвилин. Стiйкi\nможуть зберігати уражаючу дiю вiд кiльких годин до кiлькох тижнiв i\nмiсяцiв, створюючи несприятливу екологiчну обстановку (дiоксин). Певно,\nщо на стiйкiсть СДОР буде впливати багато факторiв: кiлькiсть СДОР на\nоб’єктi в момент аварiї, метеоумови, характер мiсцевостi тощо. За швидкістю розвитку уражаючої дiї СДОР подiляють на швидкодiючi та\nсповільненої дії. При ураженнi першими (аміак, сірковуглець, бензол,\nтолуол, акрилонітрил та ін.) картина iнтоксикацiї розвивається швидко,\nпротягом першого часу. При ураженні речовинами сповільненої дії\n(бромметил, сірчана кислота, азотна кислота та ін.) симптоми\nінтоксикації виникають через одну годину і більше.\nВогнища ураження СДОР в залежностi вiд тривалостi зараження мiсцевостi\nта часу виникнення перших симптомів отруєння розподiляють на 4 види: I — вогнище ураження нестiйкими речовинами швидкої дiї (аміак, хлор,\nбензол, толуол, соляна кислота, сірковуглець. акрилонітрил); II — вогнище ураження нестiйкими речовинами сповільненої дії (бромметил,\nбромбензол, ацетальдегід); III — вогнище ураження стiйкими речовинами швидкої дії (хлорсульфонова\nкислота, олеум, діметилформамід); IV — вогнище ураження стiйкими речовинами сповільненої дії (сірчана\nкислота, фторацетат натрію, ріцин). Крім того, виділяють ще напівстійкі вогнища ураження СДОР швидкої\n(мурашина та оцтова кислоти, фурфурол) та сповільненої (азотна кислота,\nоксиди азоту, в холодну сиру погоду — бромметил) дії. Для вогнищ ураження, якi утворються речовинами швидкої дії характерно: — одномоментне (протягом хвилин, десяткiв хвилин) ураження значної\nкiлькостi людей; — швидке наростання iнтоксикацiї з перевагою тяжких уражень; — дефiцит часу для надання медичної допомоги; — необхідність проведення негайної евакуацiї уражених з вогнища. Особливостi вогнища ураження речовинами сповiльненої дiї: — послідовне, протягом декількох годин виникнення санітарних втрат; — необхiднiсть проведення заходiв для активного виявлення уражених серед\nпостраждалих; — наявнiсть деякого резерву часу для ліквідації наслідків аварії; — евакуацiя уражених з вогнища здiйснюсться по мiрi їх виявлення (в\nдекiлька рейсiв). В стiйких вогнищах ураження тривалий час (бiльш 1-ї години)\nзберiгається небезпечність отруєння. Особовий склад у вогнищі застосовує\nзасоби захисту органів дихання, а в районі аварії — засоби захисту\nшкіри, проводить часткову і повну санітарну обробку, заражені об`єкти\nВ нестійких вогнищах особовий склад застосовує тільки засоби захисту\nорганів дихання. До засобів індивідуального захисту органів дихання\nналежать протигази та респіратори. До загальновійськових засобів захисту\nорганів дихання особового складу належать фільтруючі протигази (марки\nРШ-4, ППП, ПМГ-2, ПМК, ПБФ), респіратори (Р-2); до спеціальних —\nізолюючі апарати (марки ІП-46, ІП-46М, ІП-4, ІП-5), ізолюючі дихальні\nапарати (ІДА), гопкалітові патрони (ДП-1). При цьому необхідно\nпідкреслити, що різні ділянки вогнища хімічного ураження СДОР за\nконцентрацією токсичних речовин у повітрі дуже відрізняються.\nБезпосередньо в районі аварії та на близькій відстані від нього\nконцентрації СДОР вищі ніж такі на інших ділянках вогнища у десятки та\nсотні разів. У зв’язку з цим, потрібно пам’ятати, що застосування\nфільтруючих протигазів можливе тільки в атмосфері, яка вміщує не менше\n16 об.% вільного кисню і не більше 0,5 об.% токсичної речовини, а марок\nпромислових протигазів СО та М — відповідно 18 та 0,5.\nДо засобів індивідуального захисту шкіри належать ізолюючі та фільтруючі\nплащі й костюми (комбінезони), які також поділяються на\nзагальновійськові та спеціальні. Засоби індивідуального захисту обираються в залежності від\nфізико-хімічних властивостей СДОР, концентрації, часу перебування в зоні\nаварії. Існують спеціальні таблиці для вибору засобу індивідуального\nзахисту в залежності від наведених показників. До засобів колективного захисту належать сховища. Сховищами користуються\nу випадку наявності труднощів здійснення евакуації великої кількості\nлюдей за короткий період. Найбільш ефективною є евакуація, яка проведена\nдо підходу первинної хмари. Під час аварій на хімічно небезпечних підприємствах не виключається\nодночасне поширення кількох токсичних агентів, які можуть утворюватися\nяк результат вторинних хімічних реакцій, спричинених аварією. При цьому,\nтоксичний ефект може посилюватись (синергізм), послаблятися\n(антагонізм) або сумуватись (адитивна дія). В медико-тактичному вiдношеннi вогнища ураження СДОР характеризуються:\nраптовiстю, швидкiстю i масовiстю виникнення уражень; зараженням\nнавколишнього середовища; наявнiстю комбiнованих уражень (iнтоксикацiя\nСДОР та опiк; iнтоксикацiя СДОР і механiчна травма та iн.). При 100% забезпеченнi людей засобами захисту і своєчасному їх\nзастосуванні число уражених не перевищить 3-6%, що буде визначатись\nтiльки технiчною несправнiстю засобiв захисту. При поширенні СДОР найбiльшi концентрацiї будуть спостерiгатись при\nпроходженнi первинної хмари. Вони обумовлюють і найбiльшу кiлькiсть\nураженних. В аварiях, якi мали мiсце, зареєстровані такі показники тяжкості уражень\n(Мешков В.В., 1991): тяжкоураженi — 5%; ураженi середньої тяжкостi —\n35%; легкоураженi — 60%. Проте, вважається, що для оперативних\nрозрахункiв структури втрат серед незахищеного населення у вогнищi СДОР\nнеобхідно виходити із таких показникiв: 35% смертельних, 40% тяжкого i\nсереднього ступенів, 25% легкоуражених, хоча іх коливання можливе у\nвеликому дiапазонi. Досвiд лiквiдацiї наслiдкiв хiмiчних катастроф свiдчить, що контингент\nважкоуражених, насамперед, формується серед осiб, якi знаходяться\nпоблизу вiд епiцентру аварiї, де створюється надзвичайно високi\nконцентрацiї токсичних речовин. Тільки негайна (в перші хвилини)\nдопомога таким ураженим може врятувати їм життя. В iнших зонах ураження переважає контингент з легкою та середньою\nтяжкiстю отруєння. Через декiлька годин пiсля аварiї, за рахунок\nподальшого розвитку iнтоксикацiї, питома вага важкоуражених зростає. В\nцих умовах спецiалiзована токсикологiчна допомога повинна бути\nзабезпечена протягом перших 1-3 годин з моменту виникнення аварiї.\nРеально в умовах надзвичайних ситуацій з динамічним уражаючим фактором\nце неможливо. В перші години може бути надана перша лікарська і,\nчастково, невідкладна кваліфікована терапевтична допомога. Близько 50%\nтяжкоуражених будуть знаходитися в термінальних станах (потребують\nреанімаційної допомоги), решта цієї групи та уражені середнього ступеню\nтяжкості потребують інтенсивної терапії. З метою характеристики екологічного впливу СДОР застосовують поняття\n«довгочасне» вогнище хімічного ураження СДОР. Це вогнище, що\nутворюється такими сильнодіючими отрутами, які спроможні на тривалий час\n(тижні, місяці) заражати біосферу (джерела води, планктон, почву,\nрослинність) і, таким чином, складати в певному районі на довгий час\nнесприятливу санітарно-гігієнічну обстановку. Оцінка хімічної обстановки\nХiмiчна обстановка — це сукупнiсть умов, що виникають при руйнуваннi\nхімічно небезпечних об’єктів внаслiдок зараження СДОР мiсцевостi,\nповiтря, джерел води та суттєво впливають на бойовi дiї й боєздатнiсть\nвiйськ. Пiд оцiнкою хiмiчної обстановки розумiємо визначення її можливого впливу\nна бойовi дiї вiйськ з метою вживання заходiв, спрямованих на зберiгання\nбоєздатностi вiськ при веденнi бойових дiй на територiї, що заражена\nНаслідки хімічних аварій (руйнувань) характеризуються масштабом,\nступенем небезпеки і тривалістю хімічного зараження (уражаючої дії\nСДОР). Масштаб хімічного зараження характеризується: радіусом Rа і площею Sа\nрайону аварії; глибиною Гм і площею Sм зараження місцевості з\nнебезпечними щільностями; глибиною Г1 і площею S1 зони розповсюдження\nпервинної хмари СДОР; глибиною Г2 і площею S2 зони розповсюдження\nвторинної хмари СДОР.\nПід глибиною зараження розуміють максимальну довжину поширення площі\nзараження за межами району аварії, а під глибиною розповсюдження —\nмаксимальну довжину зони розповсюдження первинної або вторинної хмари\nПлоща поширення первинної і вторинної хмари СДОР визначається за\nформулою: S (1,2) = (Г (1,2) + Ra) 2 f / 60, де S (1,2) — площа поширення хмари (первинної, вторинної), км2; Г (1,2) — глибина поширення хмари (первинної, вторинної), км; Ra — радіус району аварії, км; f — половина кута сектора, в межах якого можливе поширення хмари із\nзаданою достовірністю, град. Значення f і Г залежать від метеорологічних умов і топографії\nмісцевості, визначаються за допомогою табличних даних. Ступінь небезпеки хімічного зараження характеризується можливою\nкількістю уражених в районі аварії та в зонах розповсюдження СДОР,\nкількістю зараженої техніки, що потребує спеціальної обробки, та\nкількістю заражених комплектів засобів захисту і обмундирування. Тривалість хімічного зараження характеризується такими показниками: час\nвипаровування СДОР в районі аварії з підстильної поверхні, протягом\nякого існує небезпека ураження людей при відсутності засобів захисту;\nтривалість хімічного зараження повітря в зонах розповсюдження СДОР на\nрізних відстанях від району аварії; тривалість хімічного зараження\nвідкритих джерел води; тривалість природньої дегазації техніки; час\nпідходу хмари СДОР до заданого об’єкта. Зазначені показники наслідків хімічних аварій (катастроф) застосовуються\nдля оцінки хімічної обстановки і прийняття відповідних рішень. Передусім, оцінка хімічної обстановки здійснюється методом\nпрогнозування. Прогнозування проводиться у випадку, коли немає повної\niнформацiї з мiсця руйнування об’єкту СДОР. Вихідні данi для оцiнки\nхiмiчної обстановки: положення, задачi та характер дiй вiйськ, ступiнь\nзахисту особового складу, тип, кількість та спосіб зберігання СДОР,\nмiсце та час руйнування ХНО, метеорологiчнi і топографiчнi умови. Оцiнка фактичної обстановки проводиться за даними розвiдки. Вона\nздiйснюється на пiдставi необхідних даних. За результатами оцiнки хімічної обстановки робляться висновки щодо: — сповiщення вiйськ про хiмiчне зараження мiсцевостi та повiтря; — боєздатності пiдроздiлiв; — захисту особового складу та лiквiдацiї наслiдкiв руйнування об’єктiв\nСДОР; — найдоцiльнiших дiй пiдроздiлiв у наявній обстановцi; — визначення напрямку та маршрутів для подолання або обходу районiв\nзараження; — визначення найнебезпечнiших районів для розмiщення пiдроздiлiв; — встановлення рубежiв надягання та знiмання засобiв захисту при\nподоланнi районiв хiмiчного зараження; — порядку проведення спецiальної обробки та використання сил та засобiв,\nщо залучені до її виконання. Оцiнка хiмiчної обстановки дає можливiсть начальнику медичної служби: — визначити санiтарнi втрати особового складу вiйськ у вогнищі хімічного\nураження; — провести розрахунок сил та засобiв для органiзацiї надання медичної\nдопомоги ураженим на етапах медичної евакуації; — визначити боєздатнiсть етапiв медичної евакуацiї, якi знаходяться в\nзоні хімічного зараження; — провести необхiднi заходи щодо захисту особового складу медичної\nслужби та уражених на етапах медичної евакуації, якi знаходяться пiд\nзагрозою зараження СДОР; — здiйснити заходи для захисту особового складу медичної служби, який\nнаправляється в район аварiї об’єкту СДОР; — визначити найбiльш доцiльнi варіанти маневру силами та засобами\nмедичної служби; — вибрати найнебезпечнiшi райони для розгортання медичних підрозділів на\nмаршрутах медичної евакуацiї; — визначити порядок надання медичної допомоги у вогнищі ураження та на\nетапах медичної евакуації; — визначити порядок проведення спецiальної обробки. На основі цих даних\nначальник медичної служби приймає рішення на організацію відповідних\nлікувально-евакуаційних заходів. Особливiстю хiмiчних аварiй (руйнувань) є висока швидкiсть формування та\nдiї уражаючих факторiв, що викликає необхiднiсть прийняття оперативних\nзаходiв медичного захисту. В зв’язку з цим, захист особового складу\nчастин i підрозділів медичної служби органiзується завчасно, а при\nвиникненнi аварiй проводиться у мiнiмально короткi строки. Організація медичної допомоги ураженим СДОР\nКлiнiка уражень СДОР характеризується полiсиндромнiстю, яка ускладнює\nнозологiчну дiагностику i вибiр засобiв антидотної терапiї. А втiм,\nсиндромологiчний принцип дiагностики отруєнь в поєднаннi з даними\nзавчасного прогнозу i медичної розвiдки, навiть при вiдсутностi\nрезультатiв iндикацiї отрут, є провідним в органiзацiї медичної допомоги\ni визначає змiст невiдкладної допомоги при масовому надходженнi\nпостраждалих. Сьогоднi в основу органiзацiї медичної допомоги постраждалим в\nнадзвичайних ситуацiях, зумовлених викидом СДОР, покладена двохетапна\nсистема лiкувально-евакуацiйних заходiв з евакуацiєю за призначенням.\nСутнiсть її полягає в тому, щоб забезпечити надання першої лiкарської\nдопомоги ураженим з пiдготовкою їх до евакуацiї в стацiонарнi лiкувальнi\nзаклади. Перший етап — надання першої медичної, першої лікарської та\nкваліфікованої медичної допомоги ураженим. Медична допомога надається\nрятівниками рятувальних загонів, бригадами швидкої медичної допомоги,\nспеціалізованими бригадами постійної готовності першої черги та\nлікарями-спеціалістами загонів медицини катастроф у відповідно\nвизначених об’ємах. На другому етапі проводиться лікування в\nспеціалізованих медичних закладах до кінцевого результату. В умовах надзвичайної ситуацiї багато залежить вiд сортування, особливо\nпри великiй кiлькостi уражених або при впливi декiлькох СДОР. Принцип\nсортування полягає у розподiлi уражених на групи, виходячи iз потреби в\nоднорiдних лiкувально-евакуацiйних заходах. При сортуваннi видiляються такi категорiї постраждалих: 1 — ураженi,\nяким необхiдно надати лише разову допомогу (категорiя легкоуражених); 2\n— якi отримали не загрозливі для життя ураження i потребують лiкування в\nстацiонарi (середнього ступеню важкостi); 3 — із загрозливими для життя\nураженнями, якi потребують надання невiдкладної медичної допомоги\n(тяжкоураженi). Усунення проявлень iнтоксикицiї i пов’язаних з нею порушень гомеостазу\nпроводиться шляхом впливу на рiзнi рiвнi його регулювання засобами i\nметодами етіотропної, патогенетичної i симптоматичної терапiї як в\nтоксикогеннiй, так i в соматогеннiй стадiях отруєння. Видiляють 3 фази, коли повинна залучатися медична служба. Перша фаза\n(тривалiстю до З0 хвилин) — пiсля безпосереднього контакту людей з\nтоксикантом. Необхiдне виведення постраждалих iз хiмiчного вогнища,\nдеконтамiнацiя та екстренне симптоматичне лiкування, нацiлене на\nусунення розладiв життево важливих функцiй (набряк легень, ларинго- та\nбронхоспазм тощо). Друга фаза (години) — надання спецiальної медичної допомоги, з урахуванням вiдомостей про\nхарактер дiї токсиканту, можливостi антидотної терапiї; при наявностi\nлатентного перiоду можливе застосування запобiжного лiкування. Третя\nфаза (днi, тижнi) — реабiлiтацiя, з урахуванням характеру дiї отрути. Перша фаза здiйснюється на догоспітальному, а друга i, частково, третя\nфази лiкування — на госпiтальному етапах. Вiдповiдно сучасним уявленням необхiдно розглядати такi напрямки\nлiкування отруєнь: — припинення мiсцевої дiї отрути та її подальшої резорбцiї; — форсоване виведення отрути з органiзму; — застосування специфiчних протиотрут (антидотiв); — пiдтримання життєво важливих функцiй органiзму, сталостi внутрiшнього\nсередовища; — усунення патологiчних змiн з боку окремих органiв i систем; — запобiгання ускладненням та iх лiкування. До першочергових вiдносяться\nзаходи, якi спрямованi на припинення мiсцевої дiї отрути та її резорбцiї\nшляхом використання iндивiдуальних засобiв захисту, виходу (виносу)\nпостраждалих за межi зараженої зони, проведення санiтарної обробки.\nЗастосування широкого спектру дiї патогенетичних та симптоматичних\nзасобiв показано при рiзко вираженому больовому синдромi, гострiй\nдихальнiй та серцево-судиннiй недостатностi, комi, психомоторному\nзбудженні, судомах, якi часто спостерiгались безпосередньо у вогнищах\nуражень. Отруту iз кровi можна видалити шляхом стимуляцiї природних\nвидiльних процесiв (форсований дiурез та гiпервентиляцiя). Серед синдромiв, одним з провідних є порушення функцiї центральної\nнервової системи, котре найчастiше проявляються розладами свiдомостi\n(сомналентнiсть, сопор, кома, гострий психоз), генералiзованими судомами\nта гiпертермiєю, якi розвиваються внаслiдок нейротропної дiї отрут,\nгiпоксiї, порушень центральної гемодинамiки, набряку мозку. До заходiв патогенетичної i симптоматичної терапiї, при таких порушеннях\nвiдносять: — недопущення механiчних травм (при судомах, психомоторному збудженнi); — запобiгання та усунення гострої дихальної недостатностi центрального\nта аспiрацiйного генезу; — введення препаратiв, якi покращують метаболiзм мозку та стан\nцентральної гемодинамiки; — при набряку мозку доцiльно придати пiдвищене положення тiла, пузир з\nльодом на голову, сечогiннi засоби, глюкокортикоїди, люмбальна пункцiя\nза показаннями, штучна вентиляцiя легень; — при судомах, психомоторному збудженнi призначають діазепам,\nоксибутират натрiю. Порушення функцiї зовнiшнього дихання при впливi СДОР можуть проявлятися\nподразненням дихальних шляхiв, аспiрацiйно-обтурацiйним та рестриктивним\nсиндромами. При явищах подразнення верхнiх дихальних шляхiв показане\nвведення кодеїну, еуфiлiну, антигiстамiнних препаратiв. Рестриктивний\nсиндром (легенева форма гострої дихальної недостатньостi) в уражених\nСДОР, зумовлений в основному, токсичним набряком або опiком легень, якi\nможуть розвиватися в найближчий час пiсля впливу токсичної речовини\nнезалежно вiд явищ, що мають мiсце у перiод рефлекторних реакцiй.\nЗвичайно, початком набряку легень прийнято вважати появлення бiльш або\nменш виражених клiнiчних симптомiв. Проте iнтерстицiйний набряк\nпромiжної тканини, який призводить до гiпоксiї, гiстологiчно\nвизначається вже в першi хвилини пiсля впливу токсиканту. Рiдше\nрестриктивний синдром, що виникає на фонi шоку, зумовлений розвитком так\nзваної шокової легенi. В зв’язку з цим, розроблений на цей час комплекс\nтерапевтичних заходiв для лiкування постраждалих вiд впливу токсичних\nречовин подрзнюючої та змiшаної дiї передусiм передбачає: — надання постраждалому напiвсидячого положення; — усунення подразнення дихальних шляхiв; — вiдновлення прохiдностi дихальних шляхiв i, зокрема, усунення\nбронхоспазму; — профiлактику i корекцiю кисневого голодування; — нормалiзацiю дiяльностi серцево-судинної системи i нирок; — корекцiю водно-електролiтного гомеостазу, киснево-лужного стану та\niнші. Для виконання цих завдань, в лікарській практицi широко застосовують\nкисневу терапiю, бронхолiтичнi, антигiстамiннi, глюкокортикоїднi,\nседативнi препарати, протиспiнюючi, сечогiннi, кардiота вазотонiчнi\nзасоби; в тяжких випадках здiйснюється кровопускання, трахеостомiя та\niн. Крiм перелiчених вище синдромiв при отруєннi деякими СДОР (бензол,\nтолуол, бромметил) можливе ураження паренхiматозних органiв — печiнки й\nнирок. До частих проявлень інгаляційних отруєнь промисловими отрутами\nвідносяться також гастроiнтестiнальні порушення. В більшості випадків\nмова йде про функціональні розлади шлунку, що супроводжуються диспепсією\nта блюванням (переважно повторним). При тяжких формах уражень СДОР можуть спостерiгатися серйознi порушення\nводно-електролiтного балансу, киснево-лужного стану, гемокоагуляцiї (по\nтипу синдрому дисемiнованого внутрiшньосудинного згортання кровi),\nкорекцiя яких здiйснюється вiдповiдно загальних принципiв iнтенсивної\nтерапiї. Органiзацiя етапного лiкування уражених токсичними речовинами\nподразнючої та змiшаної дiї, які визивають набряк легень заснована на\nтаких положеннях: — постраждалi незалежно вiд стану повиннi розглядатися як носилковi\nхворi; — на всiх етапах евакуацiї повинно бути забезпечене зiгрiвання\nпостраждалих (укутування, грiлки, тепле питво); — евакуацiю постраждалих в стацiонарний лiкувальний заклад слiд\nздiйснювати не пізніше трьох годин пiсля контакту з токсикантом; — ураженi в станi вираженого набряку легень з рiзкими порушеннями\nдихання i серцево-судинної системи є нетранспортабельними; — всi особи, якi опинилися у вогнищі ураження токсикантами цiєї групи,\nповиннi пiдлягати спостереженню (на одну добу), пiсля чого, при\nвiдсутностi явищ iнтоксикацiї, можуть вважатися практично здоровими. Передусiм, показаннями для проведення невiдкладної терапiї при отруєннях\nтоксичними речовинами подразнючої та змiшаної дiї є: — асфiксiя, що виникає в перiод рефлекторних реакцiй внаслiдок спазму\nголосових щiлин й бронхiв, а також розвитку набряку тканин гортанi i\nголосових м’язiв i веде до гiпоксичної гіпоксїї; — клiнiчнi прояви токсичного набряку легень, якi супроводжуються\nрозвитком спочатку гiпоксичної, а потiм — циркуляторної i тканинної\nред. Ю.М. Скалецького, І.Р. Місули. – Тернопіль: Укрмедкнига, 2003. –\nС. 122-134, 135-138, 141-144.\nСильнодіючі отруйні речовини. — К.: ВМІ УВМА, 1996. – 62 с\nред. Н.В. Саватеева. — Л.: ВМА им. С.М. Кирова, 1987. – С. 163-178.\nЛужников Е.А., Костомарова Л.Г. Острые отравления. — М.: Медицина, 1989.\n– С. 289-362.\nОптимизация экстренной медицинской помощи населению при стихийных и\nдругих чрезвычайных ситуациях / Под ред. В.В. Мешкова. — М., 1991. – 148\nЖиляев Е.Г. и др. Прогностическая оценка медицинских последствий\nхимических аварий для населения и войск // Воен.-мед. журн. — 1994. — №\n6. — С. 16-20.\n«Іспитові завдання з курсу «»Історія України»» (білети)»


Депутати Підгайцівської сільради просять Раду заборонити УПЦ МП (відео) – Духовний Фронт України\nДепутати Підгайцівської сільради просять Раду заборонити УПЦ МП (відео)\n09:56 | 07.06.2022\nНа Волині депутати Підгайцівської сільради просять Верховну Раду заборонити «московський патріархат» в Україні, а місцевих священників УПЦ закликають переходити до реальних дій.\nПро це у п’ятницю, 3 червня, повідомила пресслужба Підгайцівської громади.\nДепутати Підгайцівської сільської ради просять священнослужителів та духовенство Української православної церкви «московського патріархату», розміщених на території Підгайцівської громади, вжити необхідних заходів щодо зміни канонічного статусу церкви та виходу з «московського патріархату» та переходити до реальних дій.\nПро це, зокрема, йдеться у Зверненні депутатів Підгайцівської сільської ради до священнослужителів та парафіян Української православної церкви, Президента України та голови Верховної Ради України, яке вони прийняли на сімнадцятій позачерговій сесії сільської ради 2 червня 2022 року.\nОбранці громади зазначають, що повноваженнями забороняти або втручатися у діяльність релігійних організацій, навіть за умови воєнного стану, органи місцевого самоврядування не наділені, тому просять Президента України та Верховну Раду України пришвидшити ухвалення законопроєкту «Про заборону Московського патріархату на території України».\nЦе, на їхню думку, сприятиме захисту національної безпеки, суверенітету та територіальної цілісності Української держави, запобіганню колабораціонізму та припиненню розпалювання міжрелігійної ворожнечі та дестабілізації релігійного середовища в Україні.\nУ документі йдеться, що «із часу повномасштабного російського вторгнення на територію України уже понад чотириста релігійних громад перейшли з УПЦ «МП» до ПЦУ. Це свідчить про активний процес переходу до Православної церкви України. Переважна більшість мирян бажають бути у Православній церкві України, молитися рідною мовою, підтримувати свою державу та армію.\nДо слова, у Підгайцівській громаді уже дві парафії перейшли з підпорядкування УПЦ до лона ПЦУ, зокрема, у селах Звірів і Пальче.\n«У сьогоднішні важкі дні ми бачимо, як об’єднуються люди, церкви різних конфесій, партії, різні об’єднання для того, щоб працювати на благо перемоги України. Тому і священнослужителі, ті, хто є прикладом для людей, проповідують любов один до одного, мають показати приклад іншим і об’єднатись в єдине ціле для спільної мети. У нас є визнана Православна Церква України, вона є єдиною канонічною правонаступницею Київської митрополії серед православних церков України, яка вірно служить своєму народу і двері її відкриті для усіх охочих.\nЗакликаємо відкинути непорозуміння та сумніви, вийти з лав УПЦ МП, сісти за круглий стіл перемовин з представниками Православної церкви України та спільно шукати мирні шляхи до такого рішення, яке б раз і назавжди, закрило дорогу російській церкві в Україну, а вірянам нашої країни дало змогу збудувати справжню Соборну незалежну українську церкву.\nСьогодні сказати «ні» російській церкві – вимога часу, вимога совісті! Ми з повагою ставимось до ваших релігійних переконань і в жодному разі не закликаємо до міжконфесійної ворожнечі, однак наголошуємо: нічого духовного немає у прагненні вбивати й нищити. Спинити навалу агресора на Україну неможливо, не спинивши московську церкву в Україні», – йдеться у зверненні.\nДепутати наголошують, що воєнна агресія росії, яка уже триває 100 днів, викликала серйозні соціальні потрясіння, які торкнулися й православного світу.\nВторгнення кремля та масові вбивства цивільних лише посприяли відмовам священнослужителів і громад від будь-яких юридичних зв’язків з росією. Віряни всієї України висловлюють небажання бути в одній структурі з Московським патріархатом. Майже дві сотні священників Української православної церкви Московського патріархату (УПЦ МП) на Волині поставили свої підписи під зверненням з вимогою засудити дії Кіріла силою міжнародного церковного трибуналу.\nПеред вторгненням в Україну путін заявив, що УПЦ МП в Україні «утискають» і цим аргументував необхідність «навести лад в Україні».\n12 травня 2022 року Синод УПЦ МП оприлюднив заяву, в якій назвав одним із приводів вторгнення росії в Україну автокефалію Православної церкви України (ПЦУ) та отримання Томоса.\nУкраїнська православна церква як частина російської православної церкви (РПЦ) сприяла просуванню ідеології «русского міра», яка є фундаментом російської агресії проти України.\n«Діяльність УПЦ МП носить відвертий антидержавницький та антиукраїнський характер. Бувши структурним підрозділом Російської православної церкви, яка відома своїми давніми стосунками з російськими спецслужбами, ця релігійна організація послідовно провадить розкольницьку політику на релігійному ґрунті, штучно створюючи передумови для релігійного протистояння в українському суспільстві та невпинно розповідає всім навкруги про жахливу міжрелігійну ситуацію в Україні.\nОголошена Собором УПЦ МП незгода з позицією патріарха кіріла, засудження війни та продовження переговорного процесу, ще не означає розірвання зв’язків з російською православною церквою.\nРечники УПЦ МП для російських ЗМІ заявили, що вони не розривали відносин з російською православною церквою, а лише «внесли поправки, які відповідають тим викликам, перед якими стоїть зараз українське суспільство».\nОчевидно, що дані поправки було внесено для того, щоб це релігійне об‘єднання формально не підпадало під дію закону «Про зміну назви релігійних організацій, керівний центр яких розташований у країні-агресорі», – йдеться у зверненні.\nПредставники Підгайцівської громади додали, що «священики МП просувають радянську політику та проповідують ідеологію триєдності українського, білоруського та російського народів».


Дізнайтеся більше про нашу організацію з виконання глобальних великих проектів\nНаш світ стає все менше. Життя прискорює свій хід, а люди стають все тісніше пов'язаними між собою. Ми живемо в неймовірних раніше висотних будівлях і покладаємося на складну транспортну мережу. І в самому серці цього міського пейзажу знаходиться компанія Otis.\nВедення великих проектів по всьому світу\nOtis знаходиться в серці будь-якого міського пейзажу\nНаша команда з виконання глобальних великих проектів брала участь у зведенні багатьох легендарних висотних споруд по всьому світу. Фахівці компанії допомагали реалізовувати амбітні проекти в більш ніж 200 країнах і регіонах світу.\nЗ самого початку і аж до завершення проекту, наша досвідчена команда фахівців буде тісно співпрацювати з вами, забезпечуючи реалізацію ваших задумів. А поруч з ними завжди будуть перебувати 1 200 інженерів Otis світового класу, готових вирішити будь-яку проблему.\nПрацюючи спільно, ми перетворимо вашу будівлю в символ досконалості і натхнення для наступних поколінь.\nПереміщуючи велику кількість пасажирів\nНаші інфраструктурні проекти відрізняються величезним масштабом, надзвичайною складністю і індивідуальним підходом до замовника. Можна сказати, що це переміщення людей в іншому вимірі.\nБудь-який великий інфраструктурний проект стикається з величезною кількістю проблем і спеціалізованих вимог. Завдяки неперевершеній глибині і різноманітності нашого досвіду, ми володіємо всім необхідним для вирішення виникаючих проблем.\nВід консультацій та концептуальних ідей до інноваційних технологій і унікальної команди висококваліфікованих професіоналів - ми надамо продукцію, фахівців і послуги, які необхідні вам для досягнення повного успіху.\nВолодіючи великим і гнучким асортиментом продукції, ми зможемо задовольнити будь-які інфраструктурні потреби.\nЩе один напрямок\nТак що ж ми маємо на увазі під масштабом?\nЦе означає дуже велику кількість ліфтів або ескалаторів, необхідних для одного проекту або протягом тривалого періоду часу. Основною проблемою тут є повна узгодженість дій, тому ми зібрали разом групу талановитих фахівців, які підтримують постійний зв'язок з клієнтом, добре розуміють його потреби і можуть успішно їх задовольнити.\nМи розробили глобальну стратегію поставки продуктів і послуг, що гарантує незмінно високу якість незалежно від географічного регіону або термінів замовлення. Жодних сюрпризів.\nНаша команда по виконанню глобальних великих проектів володіє достатнім рівнем досвіду, знань і кваліфікації для виконання проекту будь-якого масштабу. У нас встановлені міцні зв'язки по всьому світу, тому ми завжди можемо забезпечити необхідну підтримку місцевим або регіональним структурам на глобальному рівні.\nПознайомтеся з нашими фахівцями, які використовують свій багатий досвід для втілення в життя ваших найсміливіших задумів та ідей.\nОпис глобальних великих проектів\nУ сотнях міст і в незліченній кількості будівель, компанія Otis зуміла вдосконалити способи перевезення людей. Залишаючись вірними своєму прагненню завжди використовувати тільки передові технології, ми пишаємося тим, що відкрили людям доступ на вершини найлегендарніших будівель світу.\nОтримати детальнішу інформацію про глобальні великі проекти\nПершокласні транспортні системи для найлегендарніших споруд світу\nМаючи 11 регіональних відділів з виконання великих проектів на 5 континентах, наша команда надає замовникам послуги з проектування, встановлення та обслуговування складних систем вертикального транспортування.\nУспішно завершивши безліч проектів, в список яких входять хмарочоси, комплексні системи метро, міжнародні аеропорти та інші складні проекти, пов'язані з великими обсягами робіт, наша команда не тільки володіє технічними ноу-хау для втілення в життя ваших задумів, а й отримала багатий досвід.


У Партії регіонів запевняють, що вони не проти персонального голосування » Новини Чернівці: Інформаційний портал «Молодий буковинець»\nУ Партії регіонів запевняють, що вони не проти персонального голосування\nСьогодн, під час засідання підготовчої групи інший представник Партії регіонів Андрій Клюєв заявив про готовність "регіоналів" голосувати за ухвалення рішення щодо персонального голосування. "Депутати Партії регіонів готові голосувати і цей факт", - сказав він.\nВ свою чергу опозиція наполягала на тому, щоб на перше засідання нової ВР було винесено першим питання щодо персонального голосування в сесійній залі кожного народного депутата. Вони також наполягали на тому, щоб на сьогоднішньому засіданні підготовчої групи було прийнято рішення щодо необхідності персонального голосування. Але представники більшості наголосили на тому, що таке рішення на засіданні підготовчої групи не може прийматися.\nТеги - Клюєв, персональне голосування, рада


≡ Столична влада вживає попередніх заходів щодо контролю коронавірусу\nСтолична влада вживає попередніх заходів щодо контролю коронавірусу\nBy Shkate\t Оновлено Бер 10, 2020 248\nМіський голова Віталій Кличко 10 березня повідомив журналістам, що у разі поширення коронавірусу COVID-19 у Києві влада терміново вживатиме заходів. Зокрема, планується заборонити проведення масових заходів у столиці, розглядається можливість закриття шкіл, дитячих садків та метро. Утім, аби припинити поїздки метрополітеном має бути у столиці дійсно спалах інфекційної хвороби. Віталій Кличко сказав, що це крайні заходи, до яких може діло не дійти.\nВіталій Кличко у Фейсбук написав, що до столиці надійшло 1,2 тисячі експрес-тестів, які дозволяють проводити діагностику коронавірусу. Ці тести замовила столична влада. До кінця тижня до міста мають передати ще більше 3 тисяч експрес-тестів. Їх роздадуть у семи визначених базових лікарнях, які мають приймати хворих з підозрою на коронавірус.\nЧерез коронавірус у двох вищих навчальних закладах Києва відбулися зміни у роботі. Так, Києво-Могилянська академія та Київський національний університет імені Тараса Шевченка на певний час відклали відрядження студентів, викладачів та співробітників до інших країн світу, заборонили проведення масових заходів, відмінили візити делегацій з інших країн, скасували конференції, заплановані на березень 2020 року. В КНУ імені Шевченка введена заборона на спортивні і культурні заходи.\nУ ректоратах Києво-Могилянської академії та КНУ імені Шевченка такі заходи пояснили тим, що коронавірус швидко поширюється у Європі, зафіксований один випадок в Україні. Задля профілактики у навчальний закладах та збереження здоров’я студентів і професорсько-викладацького складу вишів будуть діяти певні обмеження та тимчасові зміни у діяльності університетів. У Могилянці студентів, які повернулися з-за кордону, відправили у самоізоляцію. Навчання студенти проходять дистанційно, слухаючи курси в онлайн-режимі.


The Oak Hotel в Keramoti в Греція - Найкращі знижки на перебування в готелях\nKeramoti закладів розміщення\nПоказати 53 всі помешкання в Keramoti.\nПокращений номер із видом на басейн - Басейн\nKeramoti, Keramoti, Keramoti, Греція, 64200 - Показати на карті\nПокращений номер із видом на басейн (Superior Room with Pool View)\nБільше про The Oak Hotel\nЯкщо ви шукаєте готель, що зручно розташований у Кавала, то не шукайтенічого, окрім The Oak Hotel. Саме звідси гості можуть насолоджуватися легким доступом до всього, що це чудове місто може запропонувати. Завдяки своєму зручному розташуванню, готель пропонує вам легкий доступ до визначних місць, які варто оглянути.\nСкористайтеся багатвом чудового сервісу та послуг у цьому Кавала готелі. Гості готелю можуть на місці насолоджуватися такими можливостями як безкоштовний Wi-Fi у всіх номерах, цілодобова рецепція, екпрес-реєстрація, багажне відділення, автостоянка.\nвсі номери оснащені всіма зручностями для забезпечення максимального комфорту. Відкритий басейн, сад готелю є ідеальним місцем для вдпочинку після напруженого дня. Якщо ви шукаєте комфортне та зручне місце проживання в Кавала, The Oak Hotel замінить вам ваш рідний дім.\nУсі типи мандрівників (211)Поїздка вдвох (108)Індивідуальний мандрівник (6)Сім"я з малими дітьми (60)Сім"я зі старшими дітьми (3)Група (34)


Кілька правил вибору столового сервізу | Інтер'Єрні Штучки\nДосить довго в Росії тривав період, коли сервіровці застіль не приділялося достатньо уваги. Посуд на столі, за яким збиралися гості, могла виявитися самого різного стилю, розміру і форми. Сьогодні Його Величність столовий сервіз все частіше займає на скатертини своє законне місце, виступаючи не тільки в ролі виключно функціональної посуду, але і радуючи погляд присутніх своєю витонченістю і красою.\nНавіщо потрібні сервізи?\nЗа визначенням, столові сервізи - це набори посуду, складені з певного числа предметів схожою форми, розраховані на використання певним числом людей і виконані в подібному стилі. Необхідність в їх використанні обумовлена не стільки міркуваннями функціональності (в кінці кінців, без проблем є можна і з м'ятою алюмінієвої миски), скільки естетичними. Люди давно помітили, що красиво сервірований стіл вкрай позитивно впливає на апетит і підвищує задоволення від самого процесу поглинання їжі. Сказане рівною мірою стосується і святкових застіль, і повсякденних трапез. Спробуємо розібратися в проблемі, як краще за все в наш час вибирати сервізи (за замовчуванням, ми говоримо саме про сервізах їдалень, оскільки існують ще й кавові, чайні та інші спеціалізовані набори посуду). Почати слід з комплектації.\nСтолові сервізи - це набори посуду, складені з певного числа предметів схожою форми\nглибокі тарілки з подтарельнике під супи;\nЗазвичай сервізи для святкового застілля прикрашені досить багато, набори посуду для повсякденного використання містять менше предметів і мають не настільки помітний дизайн.\nПри виборі конкретного посудного набору слід заздалегідь прикинути, з якою метою ви його купуєте\nЗа століття використання столових сервізів історично склалося кілька основних варіантів їх комплектації. Зазвичай вони розраховані на певну кількість людей. Це не випадковість. Емпірично встановлено, який розмір компанії, що зібралася для застілля здатний підтримувати в його процесі спілкування, не виходячи з-за столу. Часто навіть число запрошених гостей визначається не якимись іншими міркуваннями, а саме розміром сервізу. Вважається, що сервізи, призначені для прикраси святкового столу, зазвичай розраховані на більшу кількість людей, ніж використовувані в повсякденному побуті.\nПерший варіант - столовий сервіз на 12 персон. Така комплектація сьогодні вважається практично оптимальної для урочистих трапез. Предметів в ньому може відрізнятися, однак не дуже значно. Природно, якщо фінансові можливості дозволяють і це відповідає звичкам власника, то можна використовувати для повсякденних потреб і такий посудний набір.\nДругий варіант - столовий сервіз на 6 персон. Такий набір є звичним варіантом сервірування столу для сімейних трапез або неформального застілля близьких друзів.Втім, зустрічаються сервізи на 6 осіб і для святкової сервіровки столу. Набори посуду для повсякденного користування часто виділяються більш оригінальними формами і дизайном, ніж святкові, які оформляються більш консервативно.\nТретій варіант - сервіз столовий 19 пр. Не варто дивуватися такій дивній маркування, в даному випадку комплектація позначається, виходячи не з кількості користувачів набору, а з числа входять в нього предметів. Хоча зазвичай під цим позначенням найчастіше зустрічаються стандартні повсякденні набори посуду на 6 персон.\nСтоловий сервіз на 12 персон вважається практично оптимальної для урочистих трапез\nЩе раз підкреслимо, що під час обговорення комплектації ми згадували її найбільш типові і часто зустрічаються варіанти, хоча нерідкі нестандартні і навіть рекордні комплектації, на зразок прославленого "Лебединого сервізу" Кендлера, що складався з "скромних" 2200 предметів.\nЛюдям з нестандартними вимогами можна запропонувати не купувати готові набори посуду, а формувати їх самостійно, підбираючи на власний смак і обсяг сервізу за кількістю персон, і список входять в такий набір предметів. Благо, різноманітність асортименту сучасних посудних магазинів цілком дозволяє проробити з успіхом подібну процедуру.\nУ будь-якому випадку, при виборі конкретного посудного набору слід заздалегідь прикинути, з якою метою ви його купуєте, і підбирати варіант комплектації саме, виходячи з даного чинника. Питання оформлення відходять у вирішенні цієї проблеми вже на другу чергу.\nРізноманітність сучасних варіантів оформлення посуду настільки велике, що покупець не може зробити необхідний йому вибір.\nПри виборі слід зіставляти стиль оформлення вашої їдальні або кухні (дивлячись для чого ви купуєте посуд) і купується сервізу. Малюнок на ньому (якщо такий є), повинен мати яскраві кольори без змазаних ліній, без додаткової поверхневої промальовування (якщо вона зроблена вже після випалу, то дуже швидко зітреться). Поверхня повинна не мати нерівностей, бути ідеально гладкою. Якщо посуд не має малюнка, то колір її повинен бути ідеально білим. Взагалі, чисто білій посуді варто віддавати перевагу при будь-яких сумнівах щодо оформлення сервізу.\nКілька століть єдиним матеріалом, що вважався придатним для виготовлення столового сервізу, залишався фарфор, в крайньому випадку - фаянс. У другій половині минулого століття ситуація швидко змінилася, завдяки появі цілих класів нових матеріалів, придатних для виготовлення посуду. Серед таких слід зазначити жаростойкое і небитке скло різного забарвлення, різні види кераміки (іноді навмисно примітивній) і навіть деякі сорти харчових пластиків.\nПріоритетні позиції у виробництві елітної і повсякденному посуду сьогодні міцно утримують французькі фірми\nПріоритетні позиції у виробництві елітної і повсякденному посуду сьогодні міцно утримують французькі фірми (відмінний приклад їх виробів - вже стали легендарними столові сервізи "Люмінарк"). З невеликим відривом за ними слідують англійські сервізи і вкрай популярна продукція японських майстрів.\nОстанні роки швидко і у нас в країні, і на Заході набирають популярність вироби китайських посудних фабрик, однак не всі вони можуть похвалитися гідним рівнем якості. Нещодавно стало помітним на ринку посуду і присутність виробників з Туреччини, але поки воно не дуже значно. Їхні вироби відносяться до середнього сегменту і за якістю, і за дизайном, і за цінами.\nСеред країн-виробників столових сервізів Росія, хоча і не входить в список безперечних лідерів, проте займає досить помітне місце. Правда, в цілком певному сегменті. Вироби Санкт-Петербурзького Імператорського фарфорового заводу (Заводу ім.Ломоносова) в усьому світі вважаються елітною продукцією. Але вони розраховані на смаки лише обмеженої частини споживчої аудиторії, що відрізняється консервативними уподобаннями. Зате мають цілком доступну вартість, особливо, якщо врахувати їх високу якість.\nВироби Санкт-Петербурзького Імператорського фарфорового заводу в усьому світі вважаються елітною продукцією\nНепогано котируються у цінителів якісної посуду столові сервізи з Чехії. Хоча часто відзначають при загальному високому якості їх виробництва деяку недоладність і недолік доброго смаку в їх художньому оформленні. Та й якість чеського фарфору все ж поступається тому ж Ломоносовському.\nЗрозуміло, що найважливішим фактором для кожного споживача при рішенні про придбання є ціновий. Природно, що він не втрачає важливості і при вирішенні "Сервізний питання". Бюджет на таке придбання слід визначити заздалегідь, оскільки розмах цін в даному сегменті вкрай великий і вартість різних посудних наборів може відрізнятися на пару порядків (підкреслимо - не в рази, а в десятки і сотні разів).\nПокупцям, чиї кошти не обмежені, варто звертати увагу на вироби, переважно, французьких посудних фабрик, елітних китайських виробників або англійських фірм. Менш дороги, трохи поступаючись лідерам галузі за якістю, вироби фабрик з Німеччини та Італії. Російська посуд, крім згадуваного імператорського порцеляни, міцно влаштувалася серед середнячків посудного ринку і за якістю, і за максимальними розцінками. Якщо спуститися нижче і щодо розцінок, і щодо якості, то слід придивитися до турецьких сервіз або НЕ розкрученим ще посудним брендам з Країни Вранішнього Сонця. Зайве дешеві сервізи або погано зроблені, або містять шкідливі речовини.\nСтолові сервізи англійських фірм вважаються одними з найдорожчих\nКращі представники сервізів\nЯкби для посудних наборів існував присуджується покупцями приз користувальницьких симпатій, то немає ніяких сумнівів, що його володарем став би обов'язково який-небудь столовий сервіз luminarc (ми пишемо "який-небудь", тому що під цим брендом щорічно випускається досить велика лінійка посудних наборів ). Посуд, що несе цю торгову марку в наші дні можна зустріти практично в кожному російському житло. Причому, слід визнати, що популярність бренду заснована аж ніяк не на масованих рекламних компаніях (хоча подібними заходами французький виробник аж ніяк не нехтує). Справа в реальних достоїнствах посуду цієї марки.\nРізноманітні столові сервізи luminarc представляють собою дивно вдале поєднання відразу декількох переваг:\nнайвищого якість виробництва;\nрізноманітності використаних матеріалів і дизайну (більше двох сотень варіантів!);\nдоступною вартості (найпростіші набори цієї марки коштують трохи більше 1000 рублів);\nСтолові сервізи luminarc якісні, різноманітні, практичні і довговічні\nСеред найпопулярніших у виробника матеріалів - ударостійке і жаростійке скло (ударостійкість - якість для посуду найважливіше!), Якісний фарфор або фаянс. Варіанти оформлення знаходяться в широкому діапазоні від виробів, чистого білого кольору, що мають строгі обриси, до пишною посуду складних геометричних форм. Випускаються набори посуду цієї французької марки і для парадних трапез, і для повсякденних, для всієї родини і спеціально для дітей.\nНедарма сьогодні столовий сервіз "Люмінарк" з рівним успіхом можна зустріти і на квартирній кухні, і в фешенебельному ресторані. Мабуть, продукцію саме цього бренду варто рекомендувати вітчизняної користувальницької аудиторії в якості практично ідеального вибору.\nLuminarc випускає столові сервізи для парадних і для повсякденних трапез\nВарто зауважити, що вибираючи столовий сервіз, не забудьте підібрати до нього підходять по стилю столові прилади!\n← Екологічно чиста сковорода з кам'яним покриттям\nВибираємо настінний годинник для будинку →\nТехнологія стротельства будинку-лазні\nПопулярні рецепти малосольних огірків швидкого приготування в каструлі


Замість дев’ятиповерхівок біля Омелянівки лучани пропонують створити заказник\n14 Серпня 2019 18:29\nЛучани, зокрема мешканці мікрорайону Красне, зареєстрували петицію проти забудови багатоповерховими будинками водоохоронної зони річки Омелянівки.\nПетицію подали 14 серпня. Її автор – Ігор Оксенчук.\nНагадаємо, проти зведення на вулиці Степана Кривенького, 22, 24, 26 трьох дев’ятиповерхівок активно виступає громадськість міста, адже будівництво, зі слів людей, порушить межі водоохоронної зони річки Омелянівки. Крім того, два будинки планують спорудити на землі, яка перебуває в оренді фірми «Ремторгпостач».\n«На території нашого мікрорайону немає центральної каналізації, а її проведення спричинить додатковий дискомфорт мешканцям через руйнування і так майже неіснуючої дороги. Проведений газо- та водопровід ледве справляється із забезпеченням району. Будівлі мешканців введені в експлуатацію в 60-х роках минулого століття за такими ж «прогресивними» технологіями, тому більшість з них, особливо надвірні споруди, будуть зруйновані на початковому етапі – заїзді будівельної техніки на майданчик», – вказано в петиції.\nТакож наголошено, що у разі будівництва екосистема каскаду ставків річки Омелянівки буде порушена, що призведе до погіршення цілої екосистеми районів Кічкарівського та Красного.\n«На ставках проживають кілька десятків видів птахів, риб та водоплаваючих тварин, включаючи лебедів», – додає автор документа і закликає лучан підтримати звернення.\nНа думку Ігоря Оксенчука, можна запропонувати забудовнику іншу «рівноцінну» ділянку для будівництва, а на вільному місці для потреб мешканців мікрорайону облаштувати, до прикладу, спортивний майданчик чи відпочинкову зону. Також лучанин просить підтримати створення загальнозоологічного заказника місцевого значення «Кічкарівські ставки» в Луцьку.\nАби петицію розглянули, її мають підписати 300 осіб. До кінця збору підписів залишилося 14 днів.\nУ Луцьку хочуть звести три багатоповерхівки біля Омелянівки. Дві – на чужій ділянці 17 Липня 2019 13:32\n«Супернова»: комфортний мікрорайон для безхмарного майбутнього лучан* 6 Червня 2016 13:37\n1 Показати IP 14 Серпня 2019 19:28\nЖабів будемо розводити і пявок.\nРетро Показати IP 14 Серпня 2019 21:01\n"Неможна будувати" - , бо там лебеді ряску збирають. А лебедів потрібно берегти. Баста.\nВолодимир Показати IP 14 Серпня 2019 21:59\nОчевидна заказна новина для журналюг!\nАС Показати IP 14 Серпня 2019 22:28\nНехай будують кому заважають треба місто розбудовувати


Гормональна висип у новонароджених фото тритижневих неонатальних прищиків у дітей – Kidspark.com.ua\nГормональна висип у новонароджених фото тритижневих неонатальних прищиків у дітей\nФото гормональної неонатальної висипу у новонароджених і її відмінність від інших висипань\nЩо таке гормональна висипка у немовлят і як вона виглядає?\nПричини появи висипань у новонародженого\nСимптоми гормональної висипу – як її відрізнити від інших захворювань?\nЧи потрібно лікувати неонатальную висип?\nЧого не можна робити при появі прищічкі у немовлят?\nНовонародженим малюкам потрібен час для того, щоб адаптуватися до нового середовища. При появі на світ на організм дитини починає впливати безліч зовнішніх чинників. Одним із симптомів адаптації до нового світу може бути поява гормональної висипу. Це абсолютно нормальне явище, яке пройде самостійно. Вугрі у новонароджених не повинна викликати у батьків занепокоєння. Для малюка вона абсолютно безболісна і не провокує свербіж.\nГормональна висип у новонароджених дітей, або неонатальний пустульоз, зустрічається у більшості новонароджених дітей. Такі висипання не є захворюванням, це лише тимчасове явище в період звикання дитячого організму до нових умов життя. Можна почути інші назви цього явища: Мілія, тритижнева висип, цвітіння шкіри, акне або вугри новонароджених.\nЗа зовнішнім виглядом вона дуже схожа на вугровий висип у підлітків і виглядає як гнійні прищики. Це червоні висипання, які можуть бути різного розміру, локалізації, але відмінною їх особливістю є наявність білої гнійної верхівки. При цьому вміст пустул не рідкою консистенції, а скоріше схоже на капсулку. Як виглядає вугрі у немовлят можна подивитися на фото.\nПід час вагітності малюк отримує від мами гормони у великій кількості. Після пологів організм дитини намагається від них позбутися. У дитини настає так званий гормональний криз. Надлишок материнських гормонів змушує активно працювати сальні залози. Так як вони ще не здатні функціонувати в нормальному режимі, відбувається закупорка, з'являються прищики.\nПерші симптоми зазвичай починають з'являтися відразу після народження. Найгостріший період гормональних висипань доводиться на вік 1 тижня. Тривалість протікання її симптомів – 1,5-2 місяці. Якщо після цього віку акне зберігається, потрібно проконсультуватися з фахівцем – можливо, причина висипу криється в іншому.\nЯк визначити, що у малюка саме вугрові висипання:\nнабухання і набухання молочних залоз у дітей обох статей (докладніше в статті: як лікувати набухання молочних залоз у новонароджених дівчаток?);\nу дівчаток з'являється вульвовагініт, кров'янисті виділення;\nстатеві органи трохи набрякають у хлопчиків і дівчаток;\nчервоні прищики по всьому тілу, частіше локалізовані на обличчі (щоках, лобі, підборідді), шиї, спині, рідше – на волосистій частині голови.\nХарактер висипу може відрізнятися:\nдрібні червоні прищики;\nчервоні плями з білою головкою посередині;\nбліді прищі, трохи виступаючі над поверхнею шкіри, більше відчуваються як шорсткість шкіри.\nПри появі висипу у дитини важливо виключити інші захворювання зі схожою симптоматикою. За своїми характеристиками вугри у новонароджених схожі на ознаки деяких хвороб – діатез, потничка, алергічна реакція (докладніше в статті: фото проявів діатезу у немовлят і лікування). Однак, гормональна висип не проходить після прийому антигістамінних препаратів, поліпшення догляду за шкірою малюка. Колір гормональної висипу завжди червоний (рекомендуємо прочитати: червоний висип на спині у дитини: що це таке?).\nПітниця розташовується переважно в складках шкіри, у акне новонароджених інші місця локалізації. Паращук при пітнику завдають дитині значний дискомфорт, вони сверблять і запалюються.\nДля алергії характерні свербіж і лущення, диспепсичні явища (здуття живота, діарея).Часто алергія не обмежується тільки шкірними висипаннями, їм можуть супроводжувати нежить, покашлювання, почервоніння очей і сльозотеча. При неонатальному пустульоз висипання ніякого занепокоєння дитині не доставляють.\nКрім цього, червоні висипання можуть з'являтися при вітряної віспи, кору, скарлатині. Вітрянка у немовлят зустрічається вкрай рідко, але повністю виключати діагноз не можна. Корі і скарлатині супроводжують підвищена температура і симптоми інтоксикації організму. Ці захворювання дуже небезпечні своїми ускладненнями, і потрібно обов'язково їх виключити при найменших підозрах.\nПроводити лікування тритижневої висипу у немовляти не потрібно. Бувають випадки, коли малюк пошкоджує прищики і заносить в них інфекцію. У цьому випадку застосовуються мазі, які мають антисептичну дію. Для того щоб малюк не розчесав висип, потрібно акуратно стригти нігті і надягати спеціальні рукавиці-антіцарапкі.\nЛікування призначається тільки в тому випадку, якщо висип прогресує дуже швидко або триває більше 3 місяців. Іноді відбувається сильна закупорка протоки. Лікар в цьому випадку призначить спеціальні мазі (Бепантен, Кетоконазол).\nНеобхідно стежити за гігієною шкіри малюка, регулярно купати, робити йому ванночки з лікарськими травами (відвар ромашки, череди, календули). Можна застосовувати для купання слабкий розчин марганцю або хлорфіліпту. Для миття використовується звичайне дитяче мило.\nПри проблемах зі шкірою заслуженою популярністю користуються трав'яні ванни\nМалюкові потрібно регулярно приймати сонячні і повітряні ванни, частіше гуляти. Годує мама повинна дотримуватися гіпоалергенної дієти. Після того як нормалізується гормональний фон, висипання зійдуть, а на шкірі не залишиться жодного сліду.\nвидавлювати прищики, інакше можна інфікувати ранку;\nнаносити на шкірні висипання мазі, жирний крем, масло, йод або зеленку;\nдавати малюкові лікарські препарати від висипу, особливо антибіотики;\nкористуватися антисептичними засобами, які сильно сушать шкіру (цинкові мазі);\nприпікати прищики настоянками лікарських трав або спиртом, вони здатні викликати опіки;\nприсипати цятки дитячим тальком.


Володимир Єрмоленко Якою має бути Україна після перемоги? маємо думати про це вже зараз. Кілька думок\nMаємо думати про це вже зараз. Кілька думок\n- Україна - це Європа, звісно. Але дещо інша Європа, ніж ЄС. ЄС побудований на двох принципах: а) імпорт безпеки (НАТО, передусім США), б) держава добробуту, welfare state. Тобто: мінімум держави у сфері безпеки (вона приходить ззовні), максимум держави в економіці (перерозподіл благ, максимум регулювання). -- Наша "європейськість" вже зараз інша. Безпеку "імпортувати" не вийде, навіть якщо будемо мати від когось гарантії і навіть якщо будемо в НАТО. На десятиліття вперед наша безпека залежить передусім від нас. А от в економіці та інших сферах має бути максимум свободи. Класичний український анархізм (у хорошому сенсі слова), класична українська множинність. Тобто наша формула "Європи" зворотня до формули ЄС: максимум держави у сфері безпеки, мінімум - у сфері економіки.\n- максимум свободи має йти і в інших сферах також. Наприклад, в освіті. "Європеїзацію" освіти ми зрозуміли якось не так - як накладання нових "європейських" правил на старі радянські. Вийшов у багатьох випадках "європейський совок" або "совкова Європа". Замість свободи в квадраті ми отримали бюрократію в квадраті (чи в кубі). В освіті ж, особливо гуманітарній, мистецькій, суспільній нам потрібен саме прорив свободи. З мінімумом правил. Можливо, достатньо доброчесності і гуманності. Решта - простір для експериментів\n- Україна має ставати одним із центрів мислення про Європу і світ. Це складно, бо конкуренція ідей шалена, але це треба робити. Світ майбутнього не може будуватися на "праві вето", тому Радбез ООН у нинішній своїй формі має піти в небутття. Світ майбутнього не може залежати тільки від політичних інтересів, тому наслідки за злочини ("санкції") мають запускатися автоматично, а не залежати від "політичних рішень" (думку позичаю у Sergiy Korsunsky). Тобто міжнародне право мусить здобувати певну систему імплементації. Нам треба шукати партнерів для таких ідей.\n- Україна вже зараз дає рішення щодо одного з найбільших конфліктів сучасного світу: конфлікту між модерністю і традицією. Байден/Трамп, Макрон/Ле Пен, Brexit/Remain - це модифікації цього конфлікту. Українська ж культура століттями поєднувала традицію та модерність. Наш модернізм надихається традицією та перетлумачує її, наш традиціоналізм дуже модерно-драйвовий. Патріоти та ліберали, віруючі та атеїсти у нас здебільшого можуть знайти спільну мову. Це величезна знахідка для світу\n- повернення до землі і природи. Це безумовно тренд ХХІ століття. ХІХ століття в Європі було сфокусоване на боротьбі з насильством над спільнотами; ХХ (2-а половина) - на боротьбі з насильством над індивідами; ХХІ - на боротьбі з насильством над природою. Тут українці можуть віднайти себе і бути одним із символів нового світу. "Органіка" - це ж не тільки поняття "аграрного сектору", це може бути поняттям біофілософії і нового мистецтва.\n- життя і смерть. -- мабуть, ми найгостріше сьогодні відчуваємо, що це таке. To be or not to be - це для нас слова-рани. Я вірю, що з цього пекельного досвіду народиться щось потужне, нова етика, потужний український голос про добро і зло. Справді вірю в це.


Двадцять друге одинадцяте дві тисячі четверте | Історія Пласту\nДвадцять друге одинадцяте дві тисячі четверте\nТ. Шевченко, “Хіба самому написать”\nОця цитата з Шевченка – одна з моїй улюблених (якщо, звісно, взяти той факт, що Шевченко весь – улюблений). Подія, яку в той чи інший спосіб ми сьогодні відзначаємо, безперечно є нашою спільною історією. Історією величною і трагічною водночас. Так вже Бог нам дав: одне без другого не буває 😉\nБезліч членів Пласту брало індивідуальну участь в подіях Помаранчевої Революції, причому по обидві сторони барикад. В той час (та й зараз також) Пласт як організацію намагалися “приписати” до “оранжевого” табору. І дискредитувати в очах представників “синьо-білого”. Це відбувалося всупереч засаді аполітичності (чи то апартійності) Пласту, який покликаний виховувати дітей — новцтво і юнацтво. Іноді до таких кроків вдавалися представники різних партій, яким дуже хотілося сказати, що “Пласт з нами”, а іноді й члени організації, розраховуючи на позитивний імідж Пласту, декларували свою приналежність до нього в передвиборчій агітації.\nПриродно, що пластуни завжди одними з перших, в усіх історичних обставинах, чітко заявляли свою громадянську позицію. Позицію української ідеї. Адже для пластунів гасло “Бог і Україна” – не порожні слова, а реальні справи.\nЦя публікація присвячена подіям листопада-грудня 2004 року, які отримали назву “Помаранчева Революція”.\n“амеріка” була написана за два або три тижні до подій 22 листопада 2004 року. Мабуть, після першого туру виборів. Чому така назва? Достеменно невідомо… Можливо з контексту – “о, знову відкрив Америку”…\nРаптом – всі стали героями.\nРаптом – зірка засяяла угорі і всі вклонилися їй.\nРаптом – хтось прийшов і каже: бачите.\nРаптом – усі почули, що каже їм хтось.\nРаптом – усі сполохано подивилися у бік доповідача і зойкнули.\nРаптом – хтось згадав Бога.\nРаптом – хтось освідчився комусь у коханні.\nРаптом – полум’я охопило весь світ і світ запалав.\nРаптом – дим виїдає очі і сльоза скочується щокою.\nРаптом – мати з дитиною, така одинока.\nРаптом – камінь перетворюється на зброю.\nРаптом – шалене почуття охоплює тебе і несе у вир незвіданого.\nРаптом – останній листок з дерева упав на землю.\nРаптом – крик, колеса в рух, зойк, гамір, спустошення.\nРаптом – коли тобі було так самотньо, стало встократ самотніше.\nРаптом – усі розпочали боротьбу із собою.\nРаптом – коли ще нічого невідомо, хтось закликав встати і піти.\nРаптом – сліпий прозрів, бо,\nРаптом – коли ще нічого невідомо, частина підірвалася і пішла.\nРаптом – юнак споглядає втрачений світ,\nРаптом – доторк, холодний, гнітючий доторк долі.\nРаптом – гучне гасло, і, коли ще нічого невідомо,\nРаптом – усі підірвалися і пішли.\nРаптом – усі вийшли на вулиці і полум’я запалало в душах, бо,\nРаптом – дим, що виїдає очі – солодкий, бо він дим Батьківщини, навіть якщо,\nРаптом – це дим, від того, що горить твоя Батьківщина.\nРаптом – нічого невідомо, і, розгубленість.\nРаптом – людська маса скандує: “Ганьба”, бо так скандує лідер.\nРаптом – лідер скандує “Слава”, та чи людям не все одно, що скандувати?\nРаптом – немає лідера, але є дух традиціоналізму.\nРаптом – хочеться спокою і визначеності.\nРаптом – історію творять особистості?\nРаптом – хтось не творить історію.\nРаптом – погляд застиг на ідолі, бо ідол спонукає до любові.\nРаптом – ідолом виявляється нічого не вартий шмат тканини.\nРаптом – розчарування…\nРаптом – хтось вкотре згадав Бога.\nРаптом – жалю гідне видовище з людської маси, що скандує сьогодні “Слава”.\nРаптом – самотність перетворюється на відлюдкуватість і узурпацію влади.\nРаптом – чиїсь інтереси починають зачіпати інтереси інших.\nРаптом – безжальна боротьба за лідерство.\nРаптом – ейфорія проходить і холод охоплює душу, бо,\nРаптом – ідол падає, ідол, перестає бути ідолом.\nРаптом – жалю гідне видовище юрби, що скандувала вчора “Слава”…\nРаптом – містечкові інтереси настільки захоплюють, що юрба не помічає, як\nРаптом – починає кричати “Ганьба” тому, що вчора було “Слава”, а\nРаптом – нічого насправді не змінюється, бо,\nРаптом – не можна змінити того, що не змінюється.\nРаптом – хтось ще раз згадав про Бога.\nРаптом – зірка починає світити ще дужче, бо відчула потрібність.\nРаптом – хтось скаже: “Це було так!”.\nВсе життя – раптом. І коли прийде час на прозріння, раптом стане зрозуміло, що ніц не вартий світ без ідола, навіть якщо останній є шматком тканини. У дні, коли кожен новий день приносить нам численні зміни у душах людських, ми набагато частіше починаємо задумуватися про вічне життя. Але така задумкуватість не покидає нас і в дні, коли ми не обираємо своє майбутнє. А завтра що? Беззмістовне питання. Бо жоден з нас не може довести те, що завтра буде завтра. Те, що буде завтра – це лишень гіпотеза. Бо ми звикли, що після ночі настає день, і той день, котрий настане, ми домовилися називати “завтра”. Якщо хтось каже сьогодні: завтра буде те і те, і те те і те, завтра стається, то такого ми називаємо геніальним, бо він вміє прораховувати майбутність. Але прораховувати майбутність ще не означає справдити ту майбутність. Якщо сліпого запевняють, що завтра зійде сонце, то той, хто запевняє, свою певність бере зі свого власного досвіду. Сліпий може ніколи не бачити сонця. Тому він може не мати досвіду. Він мислить іншими категоріями. Отже, дивімося, щоб завтра ми не скандували “Ганьба” тому, котрому сьогодні скандуємо “Слава”.\nДякую Олі Свідзинській за підготвку тексту.\nby Андрій Ребрик | Лис 22, 2011 | 2000ні, історія | 0 comments