Болі в органах: Болі в спині Болі в спині [відчуваються] в м'язах і у внутрішніх і - - - Медична Бібліотека на medbib.in.ua\nБолі в органах\nБолі в спині [відчуваються] в м'язах і у внутрішніх і зовнішніх сухожиллях, що оточують хребет. Де б вони не були, вони виникають або від холодності натури і від сирої слизу, або від великого втоми або частого злягання. Бувають вони і від причин, що викликають горб, якщо горб ще усталився, а також внаслідок співучасті будь-яких нутрощів. Так, [болі в спині] відчуваються внаслідок слабкості і исхудания нирок, внаслідок переповнення великої судини, розташованого на хребті, або з причини пухлини або нариву в легеневій трубці - тоді біль буває в середині спини. Виникають такі болі і при співучасті матки, як наприклад, при наближенні відходу місячних, при "задушенні матки" і при сутичках. Біль у спині буває також одним з ознак кризи.\nЩо стосується холодної болі або болі від сирої [слизу], то ходьба і фізичні вправи в більшості випадків заспокоюють її; починається вона мало-помалу і іноді при ній відчувається холод. На біль від втоми, від носіння чого-небудь важкого і тому подібних причин, а також від злягання, вказує [наявність] в минулому одного з цих обставин. Біль через слабкість нирок відчувається біля попереку, при цьому слабшає статева здатність, і біль супроводжується однієї з відомих причин слабкості нирок. На біль від чистого теплоти вказує палання і печіння при [відчутті] легкості і відсутності [хворобливого] ??биття. Про біль через переповнення судин укладають по тому, що біль тягнеться по всій спині і супроводжується жаром, паланням, биттям і переповненням тіла.\nНа біль від причин горба іноді вказує те, що ми виклали тобі в параграфах [про горбі]. Болі в спині іноді змушують згинатися, а іноді - випрямлятися. Болі, що змушують згинатися, це ті болі, причиною яких є стягивающая тверда пухлина або яка-небудь інша причина горба, а болю, змушують випрямлятися, це болі, при яких доводиться робити [рух], не суперечить прагненню душі уберегти м'яз від хворобливого згинання, або відомості. Якщо рука може намацати Боляй [місце], значить, причина [болі] у зовнішніх м'язах, а якщо не може, значить, у внутрішніх.\nПри цьому слід звернутися до способів лікування болю в суглобах, про які ми ще згадаємо, і способам лікування горба і вітрів в хребцях, бо шлях тут один. Холодні болю, оскільки вони холодні, надолужити лікувати ліками для пиття, пов'язками і втираниями, згаданими у минулих параграфах, а оскільки тут мається [слиз], її необхідно виводити, наприклад, ійараджем з м'якоттю Колоквінт і смердючими пігулками. Болі внаслідок втоми і тому подібного надолужити лікувати хорошим харчуванням, помірними втираниями і теплими маслами, а біль від злягання лікують, застосовуючи лікування від слабкої здатності до злягання. Біль, витікаючу від нирок, лікують як лікують слабкість нирок, а від болю внаслідок переповнення великих судин лікують кровопусканням з Басиліке і з [вени на] згині коліна. Це зараз же заспокоює [біль], особливо якщо за кровопусканням слідують втирання рожевого масла і тому подібного. Біль унаслідок горба лікують, лікуючи горб.\nОскільки, коли виникає біль у спині, вона найчастіше виникає від холодності хребта і від слабкості нирок, то лікування повинно найбільшою мірою бути спрямоване на ці два [органу]. Ми вже повністю висловилися щодо лікування нирок і також сказали все повністю про зігріванні хребта в параграфі про горбі, але особливим засобом лікування холодної болі в спині служить вживання олії фурбійуна, взятого самого по собі, а з ліків для пиття - терьякі з чотирьох ліків або масло рицини з соком селери. [Слід] також пити помногу відвару чорного нуту з лепехою, чотирма дірхамамі топленого масла і дирхамів меду; це [засіб] вживають чотирнадцять днів. Є спаржу, і [притому] тривалий час, [теж] дуже корисно, а проносні пігулки для людей з холодною натурою з числа страждають даним захворюванням - це смердючі пігулки. Що ж до пов'язок, то пов'язка з олеандром зцілює від застарілих болів в спині; накладення пов'язки, наприклад, з опопанакса, пильнував, ушшака, сагапена, бобрової струменя і фурбійуна окремо або у поєднанні з маслом лавра, кістянками лавра, маслом рути, насінням рути, маслом травень і і маслом рицини, дуже допомагає. З втирання застосовують масло фурбійуна, масло куща і масло рути. Маслу касатика притаманне чудове особливу властивість [в даному випадку]; найкраще спочатку зігріти спину, потім розтерти її грубою ганчіркою і змастити [цим маслом].\nІнформація, релевантна " Болі в органах "\nУ собак захворювання нирок реєструється частіше, ніж у інших тварин, і збільшується з віком. Більш ніж у 50% собак у віці старше 8 років при клінічному обстеженні можна виявити яскраво виражені патологічні зміни в обох нирках, при гістологічному дослідженні - у 80% собак. Хвороба розвивається непомітно протягом багатьох років. Причинами, її викликають, є інфекції,


ураїнських земель в складі ВКЛ\nВідновлення Волинського та Київського удільних князівств.\nВладислав ІІІ віддає Львову королівські мита на товари й худобу, яку львів'яни купують на шляху між Краковом і Львовом.\nКнязювання у Волинському удільному князівстві Свидригайла Ольгердовича.\nКнязювання у Київському удільному князівстві Олелька Володимировича, сина Володимира Ольгердовича.\nПерші відомості про невільних ("непохожих", без права вільного переходу) селян на українських теренах Великого князівства Литовського.\nПо дорозі з Флоренції до Москви Київ відвідує митрополит усієї Русі Ісидор, висвячений в Італії на кардинала. У лютому київський князь Олелько Володимирович офіційно підтверджує "господину и отцу своему Сидору, митрополиту киевскому [и] всея Руси [то], что издавна прислушало митрополии": пре- рогативи Ісидора на теренах митрополичої єпархії та митрополичі маєтності.\nПерша згадка про Золочів.\nВладислав ІІІ дозволяє райцям міста Львова закладати й збільшувати крами та ятки\nВладислав ІІІ звільняє мешканців Львова на час від дати цього документа аж до свого приїзду до Львова від сплати мит від усіх товарів, що продаються, насамперед від риби.\nПерша писемна згадка про Почаїв у привілеї великого князя литовського Казимира Ягеллончика, згідно з яким власником Почаєва став кременецький війт. Упродовж XV ст. Почаїв ще двічі змі-нював володарів: спочатку був переданий великокняжому слузі Ваську Стрільцю, а потім перейшов до панів Бережецьких.\nПривілеєм, виданим у Буді, Владислав ІІІ зрівнює у правах православне й католицьке духовенство на території Польської Корони. Цей документ неодноразово підтверджувався володарями Польщі у ХVІ-ХVII ст.\nПісля проголошення у Києві ханом Хаджі-Гірей займає Крим. Відокремлення Кримського ханства від Золотої Орди. Утвердження на півострові правлячої династії Гіреїв.\nНадання магдебурзького права Житомиру.\nЛьвів дістає абсолютне право складу.\nВладислав ІІІ на вимогу райців та міщан Львова дозволяє заснувати школу при костелі св. Духа з умовою, що вона підлягатиме раді Львова, яка, відповідно, матиме право обирати ректора цієї школи.\nВладислав ІІІ постановляє:\nа) воєводи чи інші достойники, або їхні заступники не мають права втручатись у міське лавниче судочинство у Львові;\nб) всі міста, містечка й села Руського воєводства повинні звертатись у своїх справах до львівської апеляції;\nв) Львів має право ловити по всій території воєводства злочинців, вбивць та злодіїв і тут їх судити й карати.\nВладислав ІІІ зобов'язує всіх духовних та світських осіб шляхетського походження продавати свої будинки й нерухоме майно, одержані в спадщину у Львові, лише особам, які підлягають міському праву.\nВладислав ІІІ звільняє міщан до його прибуття до Львова від обов'язку пред'являти будь-якому сановнику свої привілеї і дозволяє пред'являти їх лише самому королю.\nВладислав ІІІ підтверджує право львівських вірменів користуватись у місті для власних потреб двома м'ясними ятками.\n10 листопада під Варною (Болгарія) відбувається битва між турками та польсько-угорським військом на чолі з 20-річним королем Владиславом ІІІ. Антитурецькі сили (що включали воїнські контингенти із західноукраїнських земель) зазнають поразки, а сам король гине.\nОбмеження термінів селянського "виходу" тижнем до Різдва і тижнем після нього.\nПерша писемна згадка про Підгайці.\nСередина 1440-х рр.\nДо складу Київського удільного князівства входить Остерщина.\nКнязь Василь Ярославич Боровський, переховуючись у Литві як сподвижник Василія ІІ, отримує від Казимира Ягеллончика значні земельні пожалування на Сіверщині.\nЮридичне оформлення прав привілейованих станів у Литовській державі за Віленським загальноземським привілеєм Казимира Ягеллончика.\nКрасноставський сеймик прийняв постанову для Холмської землі, якою поширив норми селянського "виходу", властиві західноукраїнським селам на німецькому праві, на всі села регіону.\nПерші відомості про замок у Сечові у західному Закарпатті.\nКазимир ІV призначає місту Львову на утримання міських фортифікацій 20 гривень річно з львівських королівських мит.\nПочаток остаточного поділу загальноруської митрополії — неканонічне висвячення у Москві на митрополита всієї Русі рязанського єпископа Іони. Нововисвячений митрополит звертається із посланням до київського князя Олелька, прагнучи схилити його на свій бік.\nКам'янець-Подільський відвідує Казимир Ягеллончик.\nПерша писемна згадка про Сторожинець.\nНадання Хмільнику магдебурзького права.\nХаджі-Гірей формально проголошує себе правителем Криму. Утворення Кримського ханства.\nСину Сигізмунда Кейстутовича Михайлу вдається ненадовго за- хопити низку сіверських міст і, вірогідно, Київ.\nУхвалюється новий статут Кафи, в якому виразно окреслено адміністративний устрій генуезьких колоній.\nУкладення мирної угоди між Казимиром Ягеллончиком і Василієм ІІ, що нею передбачалися обопільна відмова приймати на своїх землях "недругів" союзника та зобов'язання виступати проти них "заодин". "Вічне перемир'я", проголошене у 1449 р., ґрунтувалося на взаємному визнанні існуючих кордонів; водночас був створений правовий механізм регуляції політичних відносин між Великим князівством Московським, ВКЛ, Твер'ю, Рязанню, верховськими князівствами, Новгородом і Псковом. Внаслідок цього у Східній Європі склався своєрідний баланс сил двох провідних центрів об'єднання східнослов'янських земель.\nСпорудження Петропавлівського костелу в Олиці.\nПерша писемна згадка про Горохів у грамоті Казимира Ягеллончика, який пожалував це поселення Олизару Шиловичу. Згодом Горохів перейшов у власність князів Сангушків.\nУ місті Дрогобичі народився медик і астроном Юрій Котермак (знаний як Юрій Дрогобич).\nЯвлення Кримської ікони Богородиці.\nПерші писемні згадки про Чорнокозинці.\nПеретворення Кафи на визначний торговий осередок; у місті нараховується 8 тисяч будинків і близько 70 тисяч мешканців.\nСпорудження замку у Сут- ківцях.\nПідпорядкування православних єпархій у межах Великого князівства Литовського московському митрополитові Іоні.\nЛьвівським католицьким архієпископом стає визначний культурно-освітній діяч Григорій із Сянока (1406— 1477 рр.).\nСмерть князя Свидригайла. Ліквідація удільного Волинського князівства і перетворення Волині на воєводство.\nПісля 1452 р.\nВолинська земля дістає уставну земську грамоту, що фіксує традиційні засади життя у регіоні.\nПраво на управління чорноморськими колоніями генуезців викупає Банк Святого Георгія.\nВійна між генуезцями і кримським ханом Хаджі-Гіреєм, що її основною подією стала облога Кафи татарами й турками. Місто витримало облогу й погодилося сплачувати нападникам грошову данину.\nЗ Московської держави до Литви втікає князь Іван Можайський; там само знаходить притулок після смерті князя Дмитра Шем'яки його син Іван. Обидва князі були щедро наділені Казимиром Ягеллончиком: Можайський дістав "в отчину" Стародуб і Гомель, Шем'ячич — Новгород-Сіверський та Рильськ.\nХаджі-Гірей переносить столицю Кримського ханства до Кирк-Ора.\nПоява караїмів на теренах князівства Феодоро, куди вони переселилися з Візантії.\nПерша писемна згадка про Монастириську.\nПерша поява османів (ескадри з 54 галер) під Кафою.\nВиступ проти генуезької знаті міського населення Монкастро (Білгорода).\nСмерть київського князя Олелька Володимировича, сина Володимира Ольгердовича.\nКримський хан Хаджі-Гірей за литовської допомоги розбиває в подільських степах хана Великої Орди Сеїд-Ахмата.\nНадання Ярмолинцям магдебурзького права. Попри цей факт і наявність замку, мі-стечко не було великим. Зокрема, у 1530 р. тут налічувались лише 5 плугів (одиниць оподаткування).\nКнязювання Семена Олельковича, сина Олелька Володимировича.\nЧеркаський намісник князя Семена Олельковича Свиридов визначає південні кордони Київського князівства.\nГрамоти молдавського господаря Петра Арона від 15 січня та 29 червня 1456 р. фіксують існування митниць у Хотині та Чернівцях.\nПерша писемна згадка про Борщів. У ХVІ ст. ним володіли шляхтичі Дудинські, потім — Золотницькі.\nВстановлення васальної залежності Молдавського князівства (до складу якого входила Буковина) від Османської імперії.\nПерша писемна згадка про Крехів.\nУ січні молдавський воєвода і господар Петро ІІІ гарантує купцям зі Львова та купцям із підвладних польському королю Казимиру земель вільну торгівлю різними товарами та обіцяє підтвердити привілеї, надані його попередниками.\nТрипілля займає провідні позиції в українському ріль-ництві. Загалом магістральний напрямок розвитку агрокультури в окреслений період полягав у відмиранні підсічно-вогневої системи землеробства та утвердженні трипілля, хоча на Чернігово-Сіверщині, Слобожанщині, Запоріжжі й Північній Буковині ще довго фіксується наявність перелогової системи землеробства.\nУ червні молдавський воєвода і господар Петро ІІІ підтверджує купцям зі Львова та купцям із Руського та Подільського воєводств надані господарем Олександром при-вілеї та встановлює низку нових мит.\nОстаточна інкорпорація Буковини (у складі Хотинської й Чернівецької волостей) в адміністративно-територіальну систему Молдавського кня-зівства.\nНаприкінці 1450-х рр. Буковина стає ареною боротьби за молдавський престол, яку розпочав проти господаря Петра Арона син воєводи Богдана ІІ Стефан. 12 квітня 1457 р. на чолі 6-тисячного війська він завдав рішучої поразки армії господаря, а потім, переслідуючи втікачів, добив уцілілі загони Петра Арона поблизу Чернівців.\nПісля зречення митрополита Ісидора папа римський Пій II за згоди константинопольського патріарха-уніата Григорія Мамми висвячує на київського митрополита Ісидорового учня — Григорія Болгарина.\nНадання Зінькову (нині — с. Зіньків Хмельницької обл.) магдебурзького права. Згодом, у 1566 р., його підтвердив король Сигізмунд-Август.\nТроцький і віленський воєвода Ян Монивидович передає Любеч у спадок своїм синам.\nКлевань переходить до князів Чорторийських, які споруджують тут замок.\nЛьвівський магістрат схвалює статут цеху ткачів.\nЗа угодою із господарем Стефаном ІІІ у Хотинській фортеці розміщується польський гарнізон, який перебував тут до 1463 р. На цей період до поляків відійшло право збору місцевого мита.\nПерша писемна згадка про Бершадь.\nПерша писемна згадка про караїмську громаду Кирк-Ора. Її містить ярлик, виданий мешканцям міста кримським ханом Хаджі-Гіреєм.\nБлизько 1460 р.\nНародився князь Костянтин Іванович Острозький.\nУтворення у Києві перших цехів, які об'єднували ре-місників за фахом.\nКазимир Ягеллончик підпорядковує нововисвяченому митрополиту-уніату Григорію Болгарину литовські та галицькі єпархії й закликає до аналогічного кроку великого князя московського Василія ІІ. Остаточне відокремлення Київської митрополії від Московської.\nКазимир IV на прохання рай-ців і громади Львова підтверджує та повністю наводить привілей Казимира ІІІ від 17 червня 1356 р.\nКазимир Ягеллончик дозволяє кам'янецьким біскупам брати з навколишніх сіл десятину. Це право багаторазово під-тверджувалось його наступниками (у 1501 р., 1555 р., 1583 р., 1720 р., 1786 р.). Крім цього, єпископство володіло значними маєтками.\nПерша писемна згадка про Розгірче.\nВідвідини Кам'янця-Поділь-ського Казимиром Ягеллончиком.\nУ липні молдавський воєвода і господар Стефан ІІІ підтверджує купцям зі Львова та купцям з Руського та По-дільського воєводств надані його предками привілеї та поновлює сплату мита у м. Тягині.\nУкладання І-ої Касьянівської редакції Києво-Печерського Патерика. Ця редакція, створена на замовлення Акакія, намісника митрополита Іони, котрий називав його "старцем из своей келии", з'явилась у 1460 р., коли в литовсько-руських єпархіях уже порядкував уніат Григорій Болгарин; тож разом із Акакієм вона майже відразу потрапила до Москви, де вже у 1462 р. була скопійована в тамтешньому Вознесенському монастирі.\nКримський хан Хаджі-Гірей видає Казимиру Ягеллончику ярлик на всі руські землі Великого князівства Литовського.\nКазимир Ягеллончик підтверджує чотири грамоти: Владислава ІІ від 19 жовтня 1387 р. із підтвердженням усіх прав вірменської громади Львова та Владислава ІІІ від 29 лютого та 2 березня 1440 р., що стосуються дотримання прав та звичаїв вірменської юрисдикції та від 17 липня 1444 р., в якій йдеться про підтвердження права львівських вірменів користуватись у місті для власних потреб двома м'ясними ятками.\nДруга третина ХV ст.\nПеребудова Яблунівського замку. Найдавніше його ядро являло собою витягнутий п'ятикутник з чотирикутною вежею ромбовидної форми. Під час розбудови на території замку було створено новий двір і споруджено ще одну вежу.\nСмерть дружини короля Владислава-Ягайла Софії Гольшанської.\nПеред 1462 р.\nЗаснування Микільського Пустинського монастиря. Перша писемна згадка про нього міститься у Києво-Печерському Патерику 2-ої Касьянівської редакції, який був дописаний "в монастыре святого и великого святителя и чудотворца Христова Николы Мир Ликийских в пустынце".\nУкладення 2-ої Касьянівської редакції Києво-Печерського Патерика.\nУтворення в складі Польської Корони Белзького воєводства, яке включало повіти Ці-шанівський, Равський, Белзь- кий, Сокальський, Винницький, Кам'янка-Струмилівський та Бродівський. Запровадження у воєводстві польських урядів та земських і гродських судів.\nКазимир Ягеллончик підтверджує всі права та привілеї львівських вірменів та виймає їх з-під юрисдикції будь-яких королівських урядників, а також підтверджує грамоту Владислава ІІ від 3 жовтня 1402 р., за якою вірмени отримали право торгувати на всій території Литви й Русі на час закриття дороги до татарських країв.\nПеред 1463 р.\nЗаснування під Ковелем Мелецького монастиря.\nПерша документальна звістка про існування у Львові Успенського православного церковного братства.\nПерша писемна згадка про Волочиськ як Волочище. Назва походить від слова “волочити” — тобто тягти волоком. Від 1545 р. існує під сучасною назвою.\nКам'янець-Подільський отримує статус королівського міста.\nУ січні молдавський воєвода і господар Стефан III надає охоронний лист бурмистрові, райцям і всім купцям зі Львова на вільний в'їзд, після сплати мита, до Молдавії та вільну торгівлю різними товарами згідно з попередніми привілеями.\nМолдавський воєвода і господар Стефан III одружується з сестрою київського князя Семена Олельковича Євдокією. У молдавських літописних повідомленнях про цю подію Семен Олелькович титулується київським царем.\nЗа підтримки князя Семена Олельковича у Києві діє науково-перекладацький гурток, члени якого перекладали з давньоєврейської та інших мов середньовічні наукові трактати ("Логіку", "Таємницю таєм-ниць", "Космографію", "Шестокрил" тощо).\nВтеча до Москви чернігово-брянського єпископа Єфимія, який відмовився визнавати духовний авторитет митрополита-уніата Григорія Болгарина. Від московського митрополита Єфимій отримав суздальську єпархію.\nДо володінь сіверського князя Івана Андрійовича Можайського додається Брянськ. Одначе надужиття нового володаря призвели до його конфронтації з місцевою громадою. Вже після смерті Івана Можайського окремі непорозуміння переросли у відкритий конфлікт, під час якого загинув його онук Федір Андрійович; через це великий князь литовський Казимир Ягеллончик передав Брянськ в управління своєму намісникові (1486 р.).\nВійна кримського хана Хаджі-Гірея проти Великої Орди. Головне зіткнення супротивників відбувається на берегах р. Дон, який розділяв володіння кримського та заволзького ханів.\nВ Успенському Святогорському монастирі-фортеці (с. Зимне Во-лодимир-Волинського р-ну Волинської обл.) будується Троїцька церква, новаторська за своїм конструктивним вирішенням.\nСмерть Хаджі-Гірея. На час його смерті Кримське ханство охоплювало всю територію пів-острова за винятком гірського півдня, який утримували генуезці та феодорити.\nПочаток усобиці між синами Хаджі-Гірея.\nКонстантинопольський патріарх Діонісій затверджує на ки-ївській митрополичій кафедрі Григорія Болгарина. Київська митрополія виходить з-під зверхності Папи Римського.\nУ жовтні у Хотині відбувається польсько-молдавська зустріч — "загальний сейм". До польської делегації під головуванням львівського архієпископа Григорія з Сянока увійшли подільські й галицькі урядники, до молдавської — хотинський староста Гоян.\nУ Молдавії помирає сестра київського князя Семена Олельковича Євдокія, дружина молдавського воєводи Стефана III. Похована у Сучаві у церкві св. Георгія. Євдокія залишила по собі трьох дітей — зокрема, дочку Олену, котра згодом стала дружиною сина московського князя Івана ІІІ — Іван ІV.\nМенглі-Гірей стає володарем Криму.\nУкладення у Великому кня-зівстві Литовському Судебника Казимира Ягеллончика — зводу законів, який діяв до появи Литовського Статуту.\nКазимир Ягеллончик видає декрет у справі між львівськими вірменами та бурмистром і райцями, встановлюючи, що у судових справах між вірменами має засідати міський війт разом із вірменськими старшими, а всі вірмени у Львові без огляду на різне право зобов'язані спільно сплачувати податки.\nЮрій Дрогобич записується до Краківського університету.\nПеред 1470 р.\nВідбудова київським князем Семеном Олельковичем Успенського собору Києво-Печерського монастиря, зруйнованого за Батиєвих часів.\nСмерть київського князя Семена Олельковича. Похований в Успенському соборі Києво-Печерського монастиря у фамільній усипальниці Олельковичів.\nЛьвівський магістрат схвалює статут цеху кушнірів.\nБлизько 1470 р.\nНародився князь Михайло Глинський.\nНадання магдебурзького права м. Кам'янка-Бузька\nЛіквідація удільності Київської землі та перетворення її на воєводство. Казимир Ягеллончик призначає своїм намісником у Києві пана Мартіна Гаштольда.\nПерший опис (люстрація) Ки-ївської землі.\nПеребування на посаді ки-ївського воєводи пана Мартіна Гаштольда.\nПісля ліквідації удільного Київського князівства Казимир Ягеллончик видає правові акти, орієнтовані на збереження традиційних засад життя Києва й Київської землі:\n1) земський привілей, який адресувався всім мешканцям підпорядкованих Києву територій (хоч дбав, головно, про інтереси місцевої шляхти);\n2) привілей для київського міщанства, який став вихідним моментом законодавчої регламентації його прав. Цей документ дійшов до нас не в оригіналі, а у формі його підтвердження, на прохання киян, сином Казимира великим князем литовським Олександром (1494 р.).\nПерші писемні згадки про Воронівський замок у західному Закарпатті.\nПерша писемна згадка про Великі Мости (попервах — як Мости). Назва пішла від чотирьох мостів через р. Рата, збудованих біля поселення наприкінці XV ст. Під сучасною назвою існує від 1559 р.\nКримський хан Менглі-Гірей видає Казимиру Ягеллончику ярлик на всі руські землі Великого князівства Литовського.\nСмерть київського митрополита Григорія Болгарина.\nКазимир Ягеллончик встановлює два ярмарки у Львові (на св. Трійцю та на св. Агнету) й видає детальні розпорядження в справі організації ярмарків та збереження львівсь- кого права складу.\nРозорення татарами околиць Києва.\nНадання магдебурзького права Комарно.\nПеред 1474 р.\nНародився поет Павло Русин із Кросна.\nВолинь, Київщина, Північне Причорномор'я, Крим\nМандрівка українськими теренами венеціанського посла до персидського шаха Амброджіо Контаріні, котрий описав їх у своєму щоденнику.\nПоділля зазнає нападу татар, одного з найбільших за свою історію.\nПеред 1475 р.\nМолдавський господар Стефан ІІІ проводить масштабну реконструкцію Хотинської фортеці, зробивши її майже неприступною. Це показала воєнна кампанія 1476 р., коли до Молдавії вторглися турецькі війська.\nКиївську митрополичу кафедру посідає колишній смоленський єпископ Мисаїл.\nОстання чверть XV ст.\nСпорудження в Кам'янці-Подільському кафедрального Петропавлівського костелу.\nСпорудження дерев'яної церкви св. Параскеви в с. Олександрівці.\nЗаснування князями Острозькими Спасо-Преображенського храму.\nВторгнення у Крим турецьких військ. Опанування Портою всього південного узбережжя Криму. Встановлення васальної залежності Кримського ханства від Османської імперії. Пів-острів стає оплотом турецької експансії у Східній Європі.\nПісля захоплення Кафи Казимир Ягеллончик дозволяє тамтешнім вірменам створити міщанську колонію у Києві, заснувати торгову факторію та побудувати церкву на Подолі.\nМолдавський господар Стефан ІІІ, зазнавши поразки від турецьких військ під м. Нямца (26 липня 1476 р.), відступає від Сучави на Буковину. Османи беруть в облогу Хотинську фортецю, але не можуть її здобути.\nНапад на Крим військ Великої Орди, виряджених ханом Ахматом. Менглі-Гірей втрачає ханський престол, а новим кримським ханом стає родич Ахмата Джанібек.\nКазимир Ягеллончик видає декрет у справі між львівськими вірменами та бурмистром і райцями про судочинство вір-менів, уточнюючи попередній декрет від 1469 р. про головування міського війта, порядок судових засідань, присягу та накладає заклад 600 гривень при порушенні декрету.\nСпорудження Покровської церкви у Сутківцях.\nКазимир Ягеллончик, враховуючи розташування Львова поблизу ворожих країн, звільняє його на вісім років від усяких податків і контрибуцій.\nКиївський митрополит Мисаїл із групою однодумців — архімандритами Києво-Печерського й віленського Свято-Троїцького монастирів, князями Михайлом Олельковичем і Федором Бєльським — адресує послання Папі Римському Сіксту IV. У листі йшлося про його відданість принципам Флорентійської унії та про їх несумісність із практикою перехрещування православних на католиків. Аби покласти край цим непорозумінням, Мисаїл закликав понтифіка відрядити до Литви знавців догматики й обрядовості католицької і православної церков.\nУ Рогатині помирає львівський католицький архієпископ Григорій із Сянока, визначний культурно-освітній діяч своєї доби.\nЮрій Дрогобич складає прогностик із оцінкою астрономічних явищ 1478 р.\nЮрій Дрогобич пише трактат про наслідки сонячного затемнення 29 липня 1478 р.\nТурки-османи будують фортецю Гьозлев (сучасна Євпаторія).\nЮрій Дрогобич читає лекції з астрономії у Болонському університеті.\nЮрій Дрогобич пише трактат про наслідки місячного затемнення 4 липня 1479 р.\nКазимир Ягеллончик, враховуючи великі витрати коштів і зусилля громадян Львова під час будівництва мурів, валів, ровів та інших оборонних укріплень, додає ще два роки звільнення від усіляких податків.\nНаддніпрянщина, Північне Причорномор'я\nКупці м. Кафи (сучасної Феодосії) інформують свою метрополію, Геную, про за-цікавленість "русинів великого князя московського" у розвитку торгівлі з Кримом.\nЕпідемія чуми у Львові.\nПеребування на посаді київського воєводи Івана Ходкевича.\nНапад татар на Поділля, інспірований великим князем московським Іваном ІІІ. Ця акція знаменувала фактичний розрив із традиційним щодо Литовської держави курсом Криму, хоча з формального боку він і не зазнав жодних змін — кримський хан Менглі-Гірей навіть вибачився перед Казимиром Ягеллончиком за вчинений ним напад на Поділля.\nЗакон 1481 р. звільняє православне населення Закарпаття від податків на користь католицького духовенства — воно мусило сплачувати церковну десятину священикам "руської віри". Надалі ця норма неодноразово підтверджувалася в угорському законодавстві (у 1484, 1495, 1574, 1595 рр.).\n"Змова руських князів" — сепаратистський виступ Михайла Олельковича, Івана Гольшанського й Федора Бєльсь-кого, що мав на меті приєднати руські землі Великого князівства Литовського до Московської держави. Змова була викрита на стадії підготовки замаху на Казимира Ягеллончика. Федір Бєльський утік до Москви, а Михайло Олелькович та Іван Гольшанський були скарані на горло.\nЮрій Дрогобич обирається ректором "університету медиків і артистів у Болоньї" на 1481/1482 навчальний рік. На цій посаді він очолює корпорацію студентів Болонського університету, які вивчали "все, що не було правом", тобто "всі культурні надбання, практично необхідні у житті". Ректор стежив за дотриманням університетських статутів, готував розклади лекцій, відповідав за заповнення професорських вакансій, встановлював порядок оплати викладачів і контролював їхню роботу, організовував диспути, читав лекції з медицини у святкові дні й складав прогностики, в яких дані про рух небесних тіл поєднувались із астрологічними пророцтвами.\nКиївську митрополичу кафедру посідає Симеон, колишній полоцький архієпископ. Він не їздив за висвяченням на сан до Константинополя, а отримав благословення через патріарших екзархів. Ця практика зберігається й надалі, а взаємини київських митрополитів із Константинопольською патріархією значною мірою формалізуються.\nЮрій Дрогобич отримує у Болонському університеті вчений ступінь доктора медицини.\nУ Білгороді-Дністровському здійснюється реконструкція місцевих фортифікацій під керівництвом майстра Федорка.\nКримський хан Менглі-Гірей, виконуючи волю Івана ІІІ, плюндрує Київ і Київську землю.\n7 лютого у Римі у типографії Евхаріуса Зібера тиражем у кількасот примірників виходить латиномовна праця Юрія Дрогобича "Прогностична оцінка поточного 1483 р. магістра Юрія Дрогобича з Русі, доктора філософії та медицини Болонського університету". Цей 10-сторінковий астрологічний календар був першою друкованою книгою автора українського походження. Водночас поетична присвята папі римському Сіксту ІV, яка відкриває "Прогностичну оцінку", є першим віршем, надрукованим вихід-цем з українських земель.\nКазимир Ягеллончик передає Любеч у володіння князю Василеві Михайловичу Верейському.\nУтворення у Луцьку Хрестовоздвиженського православного церковного братства.\nКазимир Ягеллончик надає Львову ще шість років звіль-нення від усіляких податків і видає в зв'язку з цим відпо-відні розпорядження збирачам податків.\nСпорудження замку у с. Свірж.\n29 вересня у Львові помирає Ян із Дуклі — чернець-бернардинець, якого католики уважають святим покровителем Львова. Процес його канонізації розпочався у 1733 р., коли Ян з Дуклі був беатифікований папою Клементом ХІІ. Святим його оголосив папа Ян-Павло ІІ; сталося це у Кросно 10 червня 1997 р.\nЗахоплення Білгорода-Дністров- ського турками-османами.\nГрабіжницький похід турецьких військ на територію Буковини.\nПерші згадки про замок в поселенні Рашка у західному Закарпатті.\nПеребування на посаді київського воєводи Юрія Пацевича. Перед призначенням воєводою він був відомий як маршалок і намісник у Ковно (Каунасі); після складання воєводських обов'язків призначався великокняжим намісником у Новогрудок і Полоцьк. Помер між 1505—1506 рр.\nКазимир Ягеллончик відступає Львову податок, що зветься циза, на відбудову міста й видає в зв'язку з цим відповідні розпорядження збирачеві вказаного податку.\nКазимир Ягеллончик дозволяє бурмистру і львівським райцям ще два роки після попереднього звільнення збирати податки лише на відбудову міста.\nЗгадка про Північне Причорномор'я як Білу Русь у поемі Маттео Баярдо "Закоханий Роланд".\nЮрій Дрогобич читає лекції з медицини у Краківському університеті.\nНапад татарської орди.\nСпустошення краю татарами.\nСпорудження Миколаївського костелу в Рогатині.\nПісля захоплення турками фортеці Каламіта поступово занепадає розташований поруч печерний монастир св. Климента, заснований у VІІІ—ІХ ст.\nУ посольській документації фіксуються численні скарги московських купців на здирства та утиски з боку місцевої адміністрації у Києві, Черні-гові, Новгороді-Сіверському.\nКазимир Ягеллончик підтверджує грамоту свого сина Яна-Ольбрахта від 7 березня 1488 р. у справі львівських міщан та євреїв про права останніх щодо торгівлі та краяння сукна.\nКазимир Ягеллончик звільняє Львів на один рік від сплати будь-яких податків з метою направлення коштів на фортифікацію міста.\nПочаток "дивної війни" між Московською та Литовською державами: формально її так и не було оголошено, а прикордонні конфлікти на московсько-литовському порубіжжі не вщухали впродовж усього передостаннього десятиріччя XV ст. Ареною для воєнних сутичок у цей період стали володіння нащадків Михайла Чернігівського — здрібнілих князівських родів, котрі резидували у верхів'ях Оки (князів Воротинських, Одоївських та Бєльовських).\nВідновлення пом'яника у Києво-Печерському монастирі.\nЮрій Дрогобич пише трактат про способи оцінки наслідків затемнень. Твір, який зберігається нині в Парижі, містить не тільки відомості з астрономії, а й інформацію про географію Європи та Близького Сходу.\nКазимир Ягеллончик надає місту Львову звільнення від будь-яких податків на один рік після того, як мине термін останнього звільнення, для продовження фортифікаційних робіт.\nВзимку 1490—1491 рр. 10-тисячна орда заволзьких татар нападає на Волинь і Галичину. Було спалено Володимир-Волинський (уцілів лише місцевий замок). Волинському ополченню на чолі з луцьким старостою князем Семеном Гольшанським вдалося наздогнати татар, вщент їх погромити (на полі бою залишилися 8 тисяч ординців) і відбити захоплений татарами полон.\nПерші звістки про збирання ординщини — податку, який, очевидно, замінив татарщину, відому на українських теренах з 80-х рр. ХІІІ ст. Ординщину сплачували переважно хутрами й сукном. Ординщина не збиралася тоді, коли у країні оголошувався збір серебщизни — значно більшого податку. Доставляли ординщину до державного скарбу великокнязівські намісники; більша її частина спрямовувалася на "упоминки" (подарунки) кримським ханам.\nНа Буковині спалахує повстання під проводом Мухи, яке згодом перекинулося на Галичину й Покуття.\nПерша документальна згадка про православну єпархію на Закарпатті у м. Мукачеве.\nПавло Русин із Кросна записується до Краківської академії.\nУ московських джерелах фіксується "посылка в Северу ко князем". Цю згадку можна тлумачити як відрядження місії, котра мала сприяти налагодженню контактів між місцевими князями та московським володарем Іваном III. Із цією акцією корелюють претензії на Чернігів, висловлені Іваном ІІІ на початку 1490-х рр.\nПеред 1492 р.\nЮрій Дрогобич здобуває титул королівського лікаря.\nПерша документальна згадка про козаків: реагуючи на скаргу кримського хана Менглі-Гірея про пограбування його корабля в пониззі Дніпра, під Тягинею, та інші безчинства киян і черкасців, великий князь литовський Олександр Ягеллончик пообіцяв з'ясувати цю справу "межи козаки".\nКазимир Ягеллончик підтверджує всі грамоти своїх попередників, надані львівським вірменам щодо їхніх прав і привілеїв.\nЕсхатологічна криза у православному світі.\nЯн-Ольбрахт підтверджує місту Львову всі права, привілеї, вільності, донації та інші документи, надані його попередниками.\nНа Волині копіюється рукопис повчань Єфрема Сирина, створений за часів Володимира Васильковича (1270—1288 р.).\nНа місті м. Дашів, захопленого у 1480-х рр. кримським ханом Менглі-Гіреєм, будується фортеця Кара-Кермен (тобто Чорна фортеця). Пізніше її захопили турки, перейменувавши на Очаків.\nКиївську митрополичу кафедру посідає Іона Глезна, колишній полоцький архієпископ.\nПеребування на посаді київського воєводи князя Дмитра Івановича Путятича (Друцького). Обіймаючи цю посаду, він відігравав важливу роль у налагодженні взаємин із Кримом (зокрема, як посол до хана Менглі-Гірея).\nПерша писемна згадка про Плоскирів (сучасний Хмельницький). На зламі ХV— ХVІ ст. він перебував у володінні Новодворських. У середині ХVІ ст. тут збудували укріплення замкового типу.\nЯн-Ольбрахт надає Львову звільнення від усяких податків протягом чотирьох років після закінчення терміну попереднього звільнення, наданого Казимиром Ягеллончиком.\nЯн-Ольбрахт, вирішуючи суперечку між міською радою Львова та євреями, встановлює останнім певні обмеження в торгівлі сукном та волами.\nЯн-Ольбрахт вирішує суперечку між львівськими міщанами та вірменами і виносить рішення щодо компетенції міського війта відносно вір-менів.\nПогіршення взаємин сіверських князів із Вільном. На це вказує інструкція Олександра Ягеллончика посольству, від-правленому до Москви у листопаді 1493 р., в якій, зокрема, йдеться про готовність великого князя литовського "отпустити из своего панства (держави)" князів Семена Можайського, Василя Шем'я-чича та Василя Верейського.\n4 лютого у Кракові помирає Юрій Дрогобич.\nУ лютому укладається угода ("вечное докончанье") між Московською та Литовською державами, згідно з якою за Москвою закріплюються території у верхньому Пооччі — володіння нащадків Михайла Чернігівського (князів Одоївсь-ких, Воротинських, Перемишльських, Бєльовських), які перед тим перейшли на службу до Івана III. Надалі обидві сторони мали відмовитися від прийняття служилих князів із їхніми землями ("А князей нам служебных... на обе стороны с вотчинами не приимати").\nЯн-Ольбрахт дарує місту Львову торгове мито після припинення його оренди Айнольфом Тедальді на час існування королівської волі.\nЛьвівський магістрат схвалює статут цеху бондарів.\nНайдавніший опис Кам'янця-Подільського.\nПідтвердження великим князем литовським Олександром Ягеллончиком привілею його батька Казимира, який регламентував службово-податковий бік взаємин київських міщан із державою.\nСпорудження Миколаївської церкви у с. Колодне (нині — Закарпатської обл.).\nОновлення та освячення кафедрального собору у Володимирі-Волинському.\nЯн-Ольбрахт, враховуючи велику шкоду, заподіяну Львову пожежею, звільняє на 15 років від нового міського податку тих міщан, які безпосередньо зазнали втрат від пожежі, і на десять років — усіх інших міщан\nМіж 1494—1498 рр.\nНадання Києву магдебурзького права.\nНаказ Олександра Ягеллончика започатковує період гонінь на євреїв у межах Великого князівства Литовського, який тривав до 1503 р.\nУ Кам'янці-Подільському спо- руджується п'ятиярусна вежа-дзвіниця вірменської церкви св. Миколая — унікальна оборонна споруда заввишки 37 м.\nОлександр Ягеллончик під-тверджує втрачені через татарські набіги грамоти з привілеями Миколаївського домініканського монастиря.\nВ Успенському Святогорському монастирі-фортеці (с. Зимне Володимир-Волинського р-ну) будується Успенський собор.\nВ урядових колах дискутується план передачі Києва молодшому брату Олександра Ягеллончика Сигізмунду.\nКиївську митрополичу кафедру посідає Макарій, колишній архімандрит віленського Троїць- кого монастиря. Вбитий татарами 1 травня 1497 р., він був згодом канонізований православною церквою.\nЯн-Ольбрахт встановлює воскову комору у Львові і доручає її управління Германові Пудвалю.\nОлександр Ягеллончик жалує Чернігів князю Семену Івановичу Можайському.\nВірменська громада Кам'янця-Подільського дістає право обирати власного війта.\nПісля захоплення Керчі турки-османи вдаються до масштабної перебудови міста і модернізації укріплень. Вони значно розширюють існуючу фортецю, внаслідок чого фортифікації генуезців перетворюються на цитадель. При цьому за джерело будівельного матеріалу їм правили споруди, що збереглися з античних часів. Храм Іоанна Предтечі перетворюють на мечеть.\nГрупа київських бояр ділить між собою колишню "тьму Яголдая Сарайовича" — земельний масив, що охоплював Оскол (нині — Старий Оскол Білгородської обл. Російської Федерації, поблизу якого джерела XVII ст. нотують "Яголдайове городище"), Мужеч (знаходився між сучасними Суджею та Обоянню Курської обл. РФ) і Милолюбль (був десь у верхів'ях Сіверського Донця).\nУбивство татарами під Мозирем київського митрополита Макарія, похованого у соборі Святої Софії й згодом канонізованого. Нині митрополитове тіло спочиває у київському Володимирському соборі.\nПерша писемна згадка про Здолбунів (як Долбунів). Під сучасною назвою існує від 1629 р.\nЯн-Ольбрахт надає у власність львівським райцям королівську вагу доти, доки Кафа, Кілія і Білгород не перейдуть знову в руки християн.\nЯн-Ольбрахт виносить рішення в справі між львівськими райцями та вірменами, євреями й українцями з передмістя Львова, у якому міститься заборона представникам цих народів торгувати на передмісті на шкоду міста.\nЯн-Ольбрахт виносить рішення в справі між міською радою Львова, з одного боку, й українцями та євреями з Підзамча, з другого боку, у якому міститься заборона останнім торгувати на шкоду міста.\nЯн-Ольбрахт звільняє львівсь-ких міщан від недавно встановленого мита з метою укріплення фортифікацій міста.\nЯн-Ольбрахт підтверджує всі надані Львову його попередниками права та вільності.\nМолдавський господар Стефан ІІІ вирушає походом на Коломию й 4 серпня спалює місто.\nУ жовтні при поверненні з Молдавського походу війська польського короля Яна-Ольбрахта зазнають поразки в Козьминському лісі (між Глибокою і Чернівцями) від союзників молдавського господаря Стефана ІІІ.\nРозбудова Троїцького монастиря-фортеці у с. Межиріч (нині — Рівненської обл.).\nПрагнучи полегшити життя міщанської громади, Олександр Ягеллончик наказує, щоб тягар міських повинностей несли всі мешканці Києва незалежно від їхньої юрисдикції.\nЯн-Ольбрахт видає грамоту з дозволом проводити торги та ярмарки в юридиках Перемишля, Самбора, Жидачева, Стрия.\nБуковина, Поділля, Галичина\nУпродовж року турецькі війська двічі проходять територією Буковини, здійснюючи бойові рейди проти Польщі, які призводять до спустошення Поділля та Галичини (ясир склав близько 100 тис. осіб). На зворотному шляху османів атакують перевдягнені у польські строї загони молдавського господаря Стефана ІІІ, який прагнув не лише захистити підвладні йому землі, а й показати небезпечність маршрутів, які пролягали теренами Молдавії та Буковини. Внаслідок цього Баязід ІІ заборонив використовувати вказані території як плацдарм нападів на Польщу.\nУ травні військо молдавського господаря Стефана ІІІ намагається захопити Львів і знищує його передмістя.\nУ липні військо кримського хана Менглі-Гірея спустошує околиці Львова.\nУ серпні масштабна пожежа знищує значну частину Львова.\nІгумен православного Гру-шівського монастиря скаржиться угорському королю Владиславу ІІ на мукачівського владику Івана, який незаконно претендує на податки з означеного монастиря.\nВиступи робітників соляних копалень на Закарпатті. Король Владислав ІІ видає з цього приводу привілей, яким врегульовувалися умови життя та оплата праці солеварів. Місцеві робітники звільнялися від надмірних податків, могли обирати суддів та присяжних. Мешканцям Хуста надавалося право щороку отримувати з казни 4 діжки вина, 4 воли та 400 хлібів.\nМенглі-Гірей перегороджує Перекопський перешийок ук-ріпленнями, чим практично унеможливлює вороже проникнення на півострів суходолом. Внаслідок цього, попри те, що Крим не раз ставав об'єктом агресії з боку інших держав (передовсім, Ногайської та Заволзької орд), нападники лише один раз, у 1523 р., спромоглись увірватися до Криму. За цих умов відбувається розквіт економіки ханства — значною мірою, за рахунок работоргівлі, що її головним центром стає Кафа (сучасна Феодосія).\nСпорудження на території Острозького замку Богоявленської церкви.\nКиївську митрополичу кафедру посідає Йосиф І Болгаринович, який дотримується проунійного курсу.\nДокументальна згадка про козаків у привілеї київським міщанам, виданому Олександром Ягеллончиком. У документі йдеться про козаків-уходників, котрі "ходят водою на низ, до Черкас и далей" і "рыбы привозят просоленные и вяленые".\nУ квітні у Кракові укладається союзна угода між Молдавією та Польщею. Остаточний її варіант підписали, серед інших, старости чернівецький (Іоанн Грумаз) та хотинські (Тоадер і Негрило). За цим договором буковинські старости наділялися додатковими повноваженнями щодо розв'язання конфліктів між підданими Молдавії та Польщі, а також порубіжних спорів. Загалом цей договір сприяв підвищенню ролі та статусу українських земель у складі Молдавського князівства. Досягнуті у 1499 р. домовленості були пізніше підтверджені угодами 1510 і 1517 рр.\nПольський король Ян-Ольбрахт, враховуючи старанність і досвід львівських райців, віддає їм в оренду на один рік львівське мито на суму 340 гривень на тих самих умовах, на яких його збирають королівські збирачі.\nОлександр Ягеллончик у відповідь на клопотання київського митрополита Йосифа Болгариновича підтверджує так званий "свиток Ярославль" (церковний статут князя Ярослава).\nОлександр Ягеллончик підтверджує своїм привілеєм права князя Василя Верейського на Любеч та інші маєтності.\nОлександр Ягеллончик підтверджує своїм привілеєм права князя Семена Можайського на Чернігів.\nВидана 14 травня грамота Олександра Ягеллончика містить виразну згадку про попереднє пожалування ним Києву магдебурзького права. Документ мав на меті розв'язати конфлікт між новоствореним київським магістратом та місцевим воєводою Дмитром Путятичем, котрий скаржився, що міщани скористалися з нещодавно наданого їм магдебурзького права, аби звузити коло підконтрольних йому "урядов", а також "пошлин", які збиралися на користь воєводської адмі-ністрації.\nПочаток колонізації краю селянами-втікачами.\nСпорудження василіанського монастиря у Теребовлі.\nРозбудова замку у Новомалині.\nЗлам XV—XVІ ст.\nСпорудження дерев'яної церкви св. Юра у Дрогобичі.\nУ Кам'янці-Подільському домініканцями будується Миколаївський костел.\nОлександр Ягеллончик звіль-няє своїм привілеєм київських міщан від сплати мита на всій території Великого князівства Литовського з огляду на ті збитки, яких завдавали киянам чи не щорічні напади татар.\nКиївський митрополит Йосиф Болгаринович надсилає до Рима послання, в якому висловлює готовність визнати зверхність папи Олександ- ра VІ і просить його заступництва.\nУ квітні, посилаючись на утиски православних у Литовській державі, на службу до Івана ІІІ переходять сіверські князі Семен Можайський і Василь Шем'ячич. Це стає початком війни між Московською державою і Великим князівством Литовським, яка тривала до 1503 р.\nУ травні під Брянськом московський воєвода Яків Захар'їч приводить до присяги ("к крестному целованию") сіверських князів Семена Можайського й Василя Шем'ячича.\nУ липні литовське військо зазнає приголомшливої поразки від росіян на Ведроші; у полон потрапляє литовський гетьман князь Костянтин Іванович Острозький.\nУ серпні московські війська захоплюють і плюндрують Путивль. Місто було здобуте за активної участі казанського царевича Мухаммед-Еміна.\nСемен Можайський приєднує до своїх володінь Любеч.\nУ серпні на Сіверщину вдирається 100—тисячне військо литовського союзника — хана Заволзької Орди Ших-Ахмата; зламавши опір сіверських князів, татари захопили Рильськ і Новгород-Сіверський.\nСпорудження дерев'яної церкви Святого Духа у с. Потелич на Львівщині — найдавнішої пам'ятки народної архітектури та монументального мистецтва галицької школи. Церква відома своїми розписами, створеними протягом 1620—1640 рр.\nОлександр Ягеллончик під-тверджує привілеї, надані мешканцям Львова попередніми королями.\nОлександр Ягеллончик під-тверджує грамоту Яна-Ольбрахта від 13 липня 1497 р., за якою львівським євреям встановлено певні обмеження у торгівлі сукном та волами.\nПерша писемна згадка про Бахчисарай.\nОлександр Ягеллончик наказує київському воєводі, аби до виконання міських повинностей притягалися як мешканці Києва, котрі перебували під юрисдикцією самого воєво- ди, митрополита, печерського архімандрита, біскупа й місцевих князів і панів, так і "прихожие люди", котрі торгували у Києві та навколишніх селах.\nВторгнення військ кримського хана на Галичину і Поділля.\nУ Сімферополі будується мечеть Кебір-Джамі.\nБілгород-Дністровський (нині — районний центр Одеської обл.) дістає назву Акерман.\nОлександр Ягеллончик через напади ворогів скасовує ярмарок у Львові, що проводився в день св. Агнети, і наказує повідомити про це розпорядження в усіх повітах, містах і містечках руських земель.\nПрипинення переслідувань євреїв у межах Великого князівства Литовського, започаткованих наказом Олександра Ягеллончика 1495 р.\n28 березня укладається московсько-литовське перемир'я, згідно з яким Іван III отримує 19 міст, включно з усією Сіверщиною. До Московської держави перейшли, зокрема, Чернігів, Стародуб, Путивль, Рильськ, Новгород-Сіверський, Любеч, Гомель, Почеп, Трубецьк, Радогощ, Брянськ, Мглин, Дроків.\nОлександр Ягеллончик звертається до київського воєводи Дмитра Путятича з вимогою звільнити киян від тивунського суду, а також обов'язку забезпечувати великокняжих послів і гінців підводами та "стаціями" (продуктами харчування, кормом для коней тощо).\nКиївську митрополичу кафедру посідає Іона ІІ.\nУ лютому відновлюються московсько-литовські переговори щодо долі Сіверщини, захопленої Іваном ІІІ внаслідок війни 1500—1503 рр.\nСпорудження дерев'яної Благовіщенської церкви у Ковелі.\nОлександр Ягеллончик звільняє львівських вірменів від сплати мит у всьому королівстві на вічні часи з умовою, що на свято Паски вони мають платити в королівську скарбницю не 18, а 30 кіп грошей.\n4 лютого у Журавно народився класик польської літератури, поет, публіцист, політик і теолог Миколай Рей.\nОлександр Ягеллончик, аби заохотити львівських громадян укріплювати місто, звільняє львів'ян та купців від сплати перевізного, мостового та гребельного мит в усій державі\nПеребування на посаді київського воєводи князя Івана Глинського.\nПавло Русин з Кросна отримує у Краківському університеті ступінь магістра вільних мистецтв.\nОлександр Ягеллончик надає бурмистрові, райцям і всьому Львову право збору мостового у місті по одному грошу від кожного воза, навантаженого товарами.\nОлександр Ягеллончик з огляду на важке становище львівських євреїв на чотири роки зменшує податок з них з 200 до 100 польських злотих.\nОлександр Ягеллончик під-тверджує свій привілей від 12 листопада 1503 р., наказуючи, щоб львівським євреям не чинили перешкод у торгівлі, ярмарках та торгах.\nОлександр Ягеллончик надає львівським євреям звільнення від сухопутних, водних та мостових податків та мит, як це було зроблено роком раніше для львівських міщан.\nУ битві поблизу Чернівців молдавські війська зазнають поразки від коронного гетьмана М. Каменецького.\nСигізмунд І Старий видає киянам привілей із підтвердженням пільг та прав, наданих його попередником Олександром.\nПочаток XVІ ст.\nРозбудова замку у Скалі-Подільській (нині — смт. Тернопільської обл.).\nПерші згадки про с. Городище-Будаївка, що на його місці згодом постало м. Боярка.\nСпорудження в Крилосі Успенської церкви та Василівської каплиці.\nНадання магдебурзького права м. Дубно.\nБудується замок у с. Рихта.\nКримський хан Менглі-Гірей видає Сигізмунду І ярлик на всі руські землі Великого князівства Литовського.\nСигізмунд І підтверджує привілеї Вітовта, в яких окреслено права євреїв на теренах Великого князівства Литовського.\nКнязь Костянтин Іванович Острозький втікає з московського полону, куди він потрапив після поразки литовського війська на Ведроші (1500 р.).\nУ лютому Сигізмунд І скликає сейм, учасники якого дають згоду на збір серебщини. Це уможливлює найом жовнірів у переддень чергової війни з Московською державою.\nЛитовсько-московська війна, що мала розв'язати питання про долю Сіверщини, захопленої росіянами внаслідок війни 1500—1503 рр. Закінчилася підписанням 8 жовтня 1508 р. миру в Москві, за яким сіверські землі, за винятком Любеча,\nповерненого литовцям, залишилися в складі Московської держави.\nПеребування на київській митрополичій кафедрі Йосифа ІІ Солтана, колишнього смоленського єпископа.\nСигізмунд І підтверджує уставну земську грамоту Волинської землі.\nПовстання частини української та білоруської знаті на чолі з князем Михайлом Львовичем Глинським. Зазнавши поразки, Глинський із однодумцями переходить на московську службу.\nПоділля, Галичина, Волинь\nРозорення кримськими ордами подільських, галицьких і волинських теренів.\nСигізмунд І підтверджує грамоти своїх попередників Казимира (1461 р.) та Олександра (1505 р.), які окреслювали права львівської вірменської громади.\nСигізмунд І підтверджує уставну земську грамоту Київської землі.\nВіленський собор православної церкви, скликаний митрополитом Йосифом ІІ Солтаном з метою подолання кризових явищ у церкві.\nПавло Русин із Кросна видає у Відні збірку своїх віршів під назвою "Павла Русина з Кросна, магістра вільних мистецтв і дуже приємного поета, панегірики до божественного Владислава, найзвитяжнішого короля Паннонії, і святого Станіслава, славнозвісного єпископа і мученика Польщі, та багато інших пісень на додаток, складених не без великої приємності".\nУ червні польсько-молдавське протистояння виливається у похід військ господаря Богдана ІІІ на Кам'янець-Подільський. Потім нападники протягом трьох днів штурмують Львів, піддаючи його обстрілу із важких гармат. Відступаючи, молдавське військо плюндрує Рогатин, знищуючи місцевий польський гарнізон.\nУ серпні 20—тисячна польська армія під командуванням гетьмана М. Каменецького вторгається на Буковину, спустошуючи Шипинці, Чернівці, Хотин та низку молдавських поселень. Не здобувши Сучаву, польські війська вирушають до Хотина. 4 жовтня при переправі через Дністер їх атакують молдавські загони. В результаті жорстокої битви війська Богдана ІІІ були розбиті, а в полон до гетьмана Каменецького потрапило чимало молдавських бояр. Найвизначніших із них відправили до Львова, а півсотні інших стяли голови у знак помсти за попереднє знищення польської залоги в Рогатині.\nСтворюється спеціальна ко-місія (трибунал) для боротьби із озброєними загонами на Буковині та Галичині. До неї входили бояри та шляхта з польського та молдавського бо- ку, в тому числі й чернівецький староста.\nПоділля, Буковина, Галичина\n17 січня у Кам'янці-По-дільському поляки підписують мирний договір із молдавським господарем Богданом ІІІ, яким, зокрема, розширювалися повноваження порубіжних старост. Згідно з цією угодою, на збитки, завдані молдаванами, поляки скаржилися хотинському, чернівецькому та сороцькому старостам, а під-дані Молдавської держави подавали скарги кам'янецькому та галицькому старостам.\nПольський король Сигізмунд І виносить рішення, згідно з яким львівські різники-вірмени мають таке ж право на вільний торг, як і різники у Кракові та Казимирі.\nВеликий князь московський Василій ІІІ підтверджує право київського Микільського Пустинського монастиря "на вотчинную землю" у Новгород-Сіверському та Путивльському повітах, яке мало реалізовуватися шляхом регулярного збору данини з цих теренів.\nКнижник Василь Никольсь-кий — чернігівець за походженням, учасник повстання Михайла Глинського, змушений після його поразки покинути батьківщину — пише на замовлення сербського воєводи Стефана Якшича полемічне "Сказання про сходження Святого Духа".\nКнязь Юрій Слуцький і київський воєвода Андрій Немирович завдають поразки татарським військам в урочищі Рутка неподалік від Києва.\n28 квітня під Вишнівцем 6-тисячне литовсько-польське військо під командуванням князя Костянтина Острозького завдає нищівної поразки учетверо більшим силам кримського хана Менглі-Гірея й звільняє 16 тисяч полонених. Цю перемогу оспівано в поемі невідомого автора "Про вибиття татар перекопських під Вишнівцем року 1512-го".\nСпалахує чергова литовсько-московська війна, яка тривала до 1522 р. За її результатами Сіверщина залишилась у складі Росії, чиїм єдиним територіальним здобутком став Смоленськ, захоплений у 1514 р.\nУ Кам'янці-Подільському будується православна церква Петра й Павла.\nУ с. Оріховці Перемишльської округи Руського воєводства народився письменник-гуманіст Станіслав Оріховський — яскравий представник українсько-польського культурного пограниччя, "рутенський Демосфен", твори якого видавались у Кракові, Базелі, Римі, Венеції, Франкфурті й мали європейське визнання. Оріховський уславився, передовсім, своїми політичними трактатами та палкими публіцистичними виступами проти папського престолу.\nТатарський напад на Львів.\nКримський хан Менглі-Гірей видає Сигізмунду І потвердний ярлик на всі руські землі Великого князівства Литовського.\n8 вересня війська під проводом гетьмана Костянтина Острозького завдають нищівної поразки московській армії під Оршею. За деякими даними, на полі битви залишились 30 тис. російських воїнів. У Литовській державі ця перемога принесла князю Острозькому лаври національного героя.\nКияни звертаються до Сигізмунда І з проханням, аби він "право немецкое им дал и подле того привилея оставил", і 29 березня дістають підтвердження магдебурзького права.\nСелянська війна під проводом Дєрдя Дожі на теренах Угорщини, яка охопила й українське Закарпаття (Марамароську, Угочанську, Березьку й Ужанську жупи).\nСмерть кримського хана Менглі-Гірея.\nНадання магдебурзького права Бучачу.\n16 січня Сигізмунд І видає привілей, яким затверджує повне магдебурзьке право Києву, встановлює в місті ярмарки, передає ремісничі цехи з-під замкової юрисдикції до магістрату, звільняє міщан від влади воєвод та підпорядковує їх війтівському суду.\nОдин із найбільших походів татар на територію Правобережної та Західної України; чимало подільських замків (зокрема, у Скалі та Чорнокозинцях) було спалено дощенту.\nУ м. Городок на острові р. Устя засновується скит від Свято-Успенського Києво-Печерського монастиря.\nНадання магдебурзького права Підгайцям.\nЛюбеч передається у довічне володіння зятю князя Василя Верейського — пану Ольбрахту Гаштольду.\nУ Кракові виходить у світ "Трактат про дві Сарматії" краківського каноніка Матвія Мєховського, який містить історико-географічної дані про українські землі.\nПомирає поет-гуманіст Павло Русин із Кросна.\nПісля смерті князя Василя Стародубського, який не залишив нащадків, його землі відходять великому князю московському Василію III.\nЛист київського воєводи Андрія Немировича про передачу київських ремісничих цехів з-під замкової юрисдикції до магістратської, згідно із привілеєм Сигізмунда І від 1516 р.\nНадання Ковелю магдебургії та права влаштовувати ярмарки двічі на рік.\nМолдавія укладає з Польщею оновлений договір, який підтверджує право розбирати "кривди граничні" чернівецькому й хотинському старостам і відбирає його у сороцького старости.\nМиколай Гербурт засновує Кудринці, які того ж року дістають королівський привілей на торги та ярмарки.\n2 серпня об'єднане польсько-литовське військо зазнає приголомшливої поразки від татар у битві під Сокалем.\n7 серпня укладається нова польсько-молдавська угода про "право пограничне"; на переговорах, які передували угоді, серед представників молдавського господаря були й буковинські старости: чернівецький Петріка та хотинські Гриневич і Талаба. Була досягнута домовленість про регулярне проведення спільних сеймів: один скликався на Трійцю поблизу Хотина, а за два тижні — другий неподалік Снятина.\nПоблизу Рогатина татари захоплюють у полон Настю Лісовську (майбутню дружину султана Сулеймана Пишного Роксолану).\nСигізмунд І забороняє київському воєводі Андрію Немировичу вимагати від київських міщан підводи й стації для забезпечення послів і гінців, які курсують між Великим князівством Литовським і Кримом.\nПожежа знищує Житомир; місцевий замок був відбудований лише у 1540 р.\nНадання магдебурзького права Чорткову.\nПеребування на київській митрополичій кафедрі Йосифа ІІІ, колишнього полоцького єпископа.\nКнязь Костянтин Острозький стає воєводою троцьким, що викликає протест литовського панства, котре наполягало на чинності Городельського акту 1413 р., згідно з яким вищі щаблі посадової ієрархії могли обіймати тільки католики. Сигізмунд І, аби заспокоїти невдоволених, мусив видати грамоту, в якій наголошував на винятковості цього надання "русину та схизматику", що аж ніяк не скасовує норм Городельського привілею. Зобов'язання надавати каштелянії, воєводства та інші вищі державні посади тільки католикам було включено й до привілею, виданого в 1529 р. з нагоди проголошення 9-річного сина Сигізмунда, Сигізмунда-Августа, великим князем литовським.\nЗамок в Олеську, відомий з XIV ст., перебудовується у формах італійського Відродження.\nКонфлікт киян із воєводою Андрієм Немировичем.\nМолдавський господар Стефан IV розбиває турецько-татарське військо поблизу Тарасівців на р. Прут.\nРозорення Галичини ордами кримського хана. На зворотній дорозі у пониззі Дніпра татар блокувала козацька флотилія. Під враженням від цієї акції Сигізмунд I висловив ідею створення козацького війська, яке могло б успішно охороняти від кримчаків дніпровські переправи; однак за його життя цей проект залишився нереалізованим.\nБлизько 1525 р.\nНародився Іван Федоров — російський та український першодрукар.\nПісля нищівної поразки, завданої угорцям турецьким султаном Сулейманом Пишним у битві під Могачем, Угорщина була розчленована між Австрією, Османською імпе-рією та Трансільванським князівством. Така ж доля спіткала й Закарпаття: його східна частина відійшла до Трансільванського князівства, а Пряшівщина з Ужгородом — до Австрії.\nНародився князь Василь-Костянтин Острозький — київський воєвода, відомий політичний та культурний діяч.\nВасилій III скаржиться Си-гізмунду I, що Семен Полозович нападає на "волості й села стародубські, гомельські, Попову Гору, в Дроків".\nУ червні грандіозна пожежа практично знищує Львів. Після цього Сигізмунд І на 20 років звільняє всіх мешканців міста від усіляких чиншів та податків.\nУ Хотинському замку отруєно молдавського воєводу Стефа-на IV (1517—1527 рр).\nВосени чернівецьким старостою Барновським та хотинським старостою Владом від імені молдавського воєводи Петра Рареша були успішно проведені переговори із Польщею та укладено новий договір, який суттєво розширив попередні домовленості про співпрацю на польсько-молдавському прикордонні та проведення вже традиційних для прикордонних старост сеймів.\nУ Литовській державі за спогадами старожилів, які мешкали на Сіверщині до її інкорпорації Російською державою, укладається перший реєстр черні-гівських сіл і опис повітових кордонів на Чернігівщині.\n5 лютого військо під командуванням князя Костянтина Острозького одержує блискучу перемогу над татарами у битві на річці Ольшаниці під Каневом.\nСигізмунд I Старий наказує київському воєводі Андрію Немировичу, аби той не перешкоджав ченцям київського Микільського Пустинського монастиря здій-снювати збір данини зі своїх маєтностей у Новгород-Сіверському та Путивльському повітах Російської держави.\nНапад татар на околиці Кам'янця-Подільського.\nПроведення перепису шляхти Великого князівства Литовського.\nСигізмунд I забороняє стягати мито з київських міщан на території Великого князівства Литовського.\nБлизько 1528 р.\nКияни відряджають до Си-гізмунда I депутацію, яка мала подати йому низку скарг — зокрема, на негаразди, пов'язані із втратою київського "пригородка" Путивля, відвойованого у 1500— 1503 рр. Московською державою.\nВ ув'язненні у Москві помирає князь Василь Шем'ячич. Його дружина й діти були змушені прийняти постриг, і рід вигас, а володіння князя перейшли до великого князя московського Василія ІІІ.\n1 вересня Сигізмунд I підтверджує уставну земську грамоту Київської землі.\nСкориставшись міжусобицями у Кримському ханстві, українські козаки під проводом черкаського старости Остафія Дашковича здійснюють успішний похід на Очаків.\nЗапровадження Першого Литовського Статуту — кодексу державного, карного та цивіль-ного права Великого князівства Литовського.\nНадання магдебурзького права Бережанам.\nСмерть князя Костянтина Острозького. Похований в Успенському соборі Києво-Печерського монастиря. У 1579 р. на могилі був встановлений надгробок роботи Себастіана Чешека.\nСигізмунд І підтверджує магдебурзьке право київським міщанам різного віросповідання.\nБлизько 1530 р.\nНародився Йосип Верещинський — визначний суспільно-політичний та церковний діяч, автор проекту створення козацької військово-політичної організації на Задніпров'ї.\n22 серпня відбулася битва під Обертином у якій польська армія розгромила війська молдавського воєводи Петра Рареша, після чого пройшла спустошливим рейдом через Буковину, знищивши чимало поселень, та спалила Чернівці й Хотин.\nСпорудження у Сатанові (ни-ні — смт Городоцького р-ну Хмельницької обл.) синагоги фортечного типу.\nСпорудження костелу св. Антонія у Корці.\nПривілей Сигізмунда І київським міщанам на Труханів острів та рибні лови на Долобецькому озері.\nРозорення Волині татарською ордою.\nСпорудження фортифікацій у Хмільнику.\nСтародубська війна між Московською та Литовською державами. Головним театром воєнних дій стає Сіверщина. Литовці захоплюють Гомель, Стародуб, Почеп, Радогощ, однак після мирних переговорів 1537 р. утримують за собою тільки Гомель.\nПеребування на київській митрополичій кафедрі Макарія ІІ, колишнього луцького єпископа.\nУ західноєвропейських країнах зростаючий попит на хліб дедалі більше задовольняється поставками зі східноєвропейських країн. Так званий "поль-ський" імпорт значною мірою складався з української продукції, яка вивозилася через Польщу. Західним Бугом та Віслою збіжжя переправлялося з Волині та Наддніпрянщини до Гданська і звідти рухалося далі на Захід.\nПерша половина XVІ ст.\nВ Україні набуває поширення поташний промисел. Поташ, вироблений із попелу спалених дерев (берези, сосни), застосовували при виробництві фарб, мила, скла, в шкіряному промислі та для миття посуду. Поташ з українських земель знаходив попит у Польщі, Німеччині, Нідерландах та Англії.\nВ Острозі будується Нова (або Кругла) вежа — циліндрична споруда з двома ярусами бійниць, машикулями для обстрілу підошви стін і фігурним ренесансним аттиком з аркадою.\nСпорудження замку у Бережанах.\nВиступи міщан Канева й Черкас проти старостинської адмі-ністрації.\nПеребування Кременця у володінні дружини Сигізмунда I королеви Бони, яка суттєво сприяла загосподаренню ре-гіону.\nНа сеймі у Кракові королева Бона викупає у подільського воєводи Станіслава Одровонжа Рів і перейменовує його на Бар (на честь свого рідного італійського міста Барі).\nНовий спалах польсько-литовського протистояння призводить до спустошення Поділля. У відповідь польські війська під командуванням коронного гетьмана Я. Тарновського беруть в облогу Хотин (18 серпня) й, заклавши під стіни вибухівку, готуються до штурму.\nМолдавський воєвода Петро Рареш, стривожений наступом турецько-татарської армії, поспіхом прибуває до Хотина й 30 серпня укладає з поляками мирний договір. Цією угодою знімалися територіальні претензії Молдавії до Польщі, завершувалася прикордонна війна, а невирішені конфлікти мали розв'язувати прикордонні (в тому числі й буковинські) старости. Попри укладення угоди, польське військо не стало на бік Молдавії й відійшло на Поділля.\nБуковина як складова Молдавського князівства потрапляє у васальну залежність від Османської імперії.\nНевдовзі замість повітового управління було запроваджено новий адміністративно-територіальний устрій. Бояри і шляхта тепер підлягали суду господарської ради — дивану в Яссах, а духовні особи — єпископії в Радівцях. Буковинці Чернівецького повіту підпорядковувалося своєму повітовому старості, а на Хотинщині була утворена Хотинська райя.\nВосени на українські землі нападають кримські татари. Київському воєводі Андрію Немировичу вдалося перекрити шлях нападникам і завдати їм відчутної поразки. Ті, хто уникнув загибелі, відступили до Хаджибейського лиману. Дорогою вони захопили у полон багато люду, однак загін на чолі з Бернардом Претвичем наздогнав кочовиків і розгромив їх ущент.\nПісля 1538 р.\nВідновлення життя на Поділлі після нападів молдаван у 1538 р.\nВідбудовуються знищені поселення, споруджується новий замок у м. Скала.\nСигізмунд I дозволяє євреям, які доти перебували в безпосередній залежності від держави, переходити під юрисдикцію приватних осіб. Внаслідок цього володарі приватних міст і містечок отримали надійне джерело прибутків. Різними пільгами вони заохочували євреїв до переселення в свої маєтності, де їм надавалися всі можливості для реалізації їхніх підприємницьких здібностей.\nУ боротьбі з татарами, які здійснили напад на Поділля, відзначився Бернард Претвич, погромивши ворожі загони.\nВідновлення Львівського єпископства.\nПоставлення львівським владикою Макарія Тучапського.\nЗа наказом Сигізмунда І будується замок в урочищі Тернопілля — на місті майбутнього Тернополя.\nБудівництво замку у Барі і надання місту магдебурзького права.\nСигізмунд I дозволяє печерським ченцям відновити збір "за границей", тобто на території Московської держави, данини, яка "с давних часов хоживала з украинных северских городов, з Стародуба и з Новагородка, к тому монастырю"; надходження цього "стародавнего доходу и пожитку монастыря Печерского" припинилося з включенням Сіверщини до складу Російсь-кої держави.\nКримський хан Сагіб-Гірей видає Сигізмунду І ярлик на всі руські землі Великого князівства Литовського.\nБернард Претвич обіймає уряд барського старости й розгортає боротьбу з татарськими рейдами.\nУ Хотині проходить спеціальний польсько-молдавський сейм, в роботі якого взяли участь хотинські старости Трифон Попельник і Андрій Шептелич.\nУкраїнські козаки розбили один із татарських загонів, що йшов на московські землі. У сутичці було вбито 20 чоловік і захоплено 250 коней. Потім козаки схопили й пограбували гінців кримського і казанського ханів до польського короля Сигізмунда І. Після цих подій кримський хан Сагіб-Гірей погрожував розірвати щойно підпи- сану з ним союзну угоду.\nДруга чверть XVI ст.\nУкладання Волинського Короткого, чи Київського скороченого, літопису, в якому викладено східнослов'янську історію кінця ІХ — початку XVІ ст. Цінність цього літопису полягає в наявності в ньому низки оригінальних волинських звісток кінця XV ст., повісті про перемогу литовського війська під Оршею та панегірика князю Костянтину Острозькому.\nМагнати Сенявські починають будувати новий кам'яний замок у Меджибожі.\nБудівництво у Львові Петром Італійцем Успенської церкви.\nНапад татар на околиці Вінниці.\nВиступ міщан і козаків Вінниці та Брацлава проти старостинської адміністрації.\nСигізмунд І під тиском з боку кримського хана надсилає листи до київського воєводи, а також черкаського та ка-нівського старост, натякаючи, що саме вони провокують козацькі "свавільства", й вимагаючи вгамувати козацтво. Крім того, на Київщину задля перепису козаків відряджається дворянин Стрет.\nНапад кримських татар на Сіверщину (Путивль, Стародуб, Новгород-Сіверський).\nСигізмунд І повідомляє кримського хана, що українські козаки "лежать" по Дніпру з "немалим почтом", чатуючи на татарських і литовських гінців. Ця ситуація дала королю можливість затримати відправлення до Криму щорічних "упоминків", доволі обтяжливих для держа- вної скарбниці.\nЗаснування у Львові Благовіщенського та Миколаївського православних церковних братств.\nКоролівський інженер Іов Бретфус завершує реконструкцію кам'янець-подільського замку. Кількість веж було збільшено з 6 до 17. Модернізація замку включала укріплення стін, поглиблення ровів, побудову нових зубців на мурах.\nСигізмунд І видає указ про поновлення київського магдебурзького привілею 1516 р., втраченого через татарські напади.\nСередина XVІ ст.\nДіяльність талановитого мі-ніатюриста Андрійчини.\nВолинь, Поділля, Полісся\nПроведення у Великому кня-зівстві Литовському ревізії (люстрації) державних володінь. Урядові комісари фіксували стан замкових фортифікацій і наявність військового знаряддя: зброї, артилерії, пороху, селітри тощо. До нашого часу дійшли "пописи" лише кількох українських замків: Володимира, Луцька, Кременця, Брацлава, Вінниці й Житомира.\nПерші згадки про категорію бідних селян — городників, які з різних причин втратили великі польові наділи й обробляли лише городи (до 3 моргів). За описами волинських замків (1545 і 1552 рр.) та реєстром поголовного податку 1567 р. питома маса городників в українських селах коливалася від кількох відсотків до третини від загальної кількості селян. У цей же період з'являються відомості про найбідніші розряди сільської людності: підсусідків, коморників та халупників, які не мали навіть городів.\nПерша писемна згадка про Голоби.\nЗдобуття українськими козаками турецької фортеці Очаків.\nСигізмунд-Август видає указ про підтвердження київських магдебурзьких привілеїв.\nБлизько 1545 р.\nНародився польський поет Себастіан Фабіан Кльонович, автор латиномовної поеми "Роксоланія", в якій оспівуються природа українських земель та звичаї українців.\nСигізмунд-Август підтверджує уставну земську грамоту Волинської землі.\nПохід князя Дмитра Вишневецького разом із шляхтичами Бернардом Претвичем, Богушом Корецьким та іншими на Туреччину.\nНадання Тернополю магдебурзького права.\nСигізмунд Герберштейн видає "Записки про Московію", які містять низку відомостей про українські землі.\nБудується замок у Буданові. Його планування є типовим для XVI ст. Невелике подвір'я оточене товстими стінами з чотирма круглими вежами на рогах. Стіни завершувалися широким уступом, на якому розташовувався критий обхід, а з боку двору стояли частково дерев'яні городні і частково кам'яні корпуси.\nСпорудження у Львові Онуфріївської церкви.\nОпис Київщини у трактаті Михалона Литвина "Про норови татар, литовців і московитів".\nУ Тисмениці народився засновник Манявського скиту Іван (Іов) Княгиницький.\nСпорудження Успенської церкви Унівського монастиря.\nПерші писемні згадки про Борзну.\nПоява в Україні антипапського памфлету "Історія про одного папу римського", в якому сатирично описані папа- блудник Петро Гугнивий та його коханка, що стала папою після смерті Петра.\nСтворення ікони "Преображення" з Яблунева.\nІван ІV Грозний видає грамоту новгород-сіверському Спасо-Преображенському монастирю з докладним описом монастирської "вотчини" та переліком привілеїв і пільг, які мала обитель.\nБлизько 1551 р.\nНародився автор збірки моральних порад і повчань св. Іов Почаївський.\nКиївщина, Полісся, Волинь, Східне Поділля, Наддніпрянщина\nПроведення у Великому кня-зівстві Литовському чергової ревізії (люстрації) державних володінь. Цього разу ревізори описали Володимир, Луцьк, Кременець, Брацлав, Вінницю, Київ, Канів, Черкаси, Остер, Мозир, Житомир, Чорнобиль та Овруч.\nБудівництво на теренах сучасної Євпаторії мечеті Джума-Джамі.\nВиступ молдавської аристократії проти репресивної щодо вищого боярства політики молдавського господаря Стефана VI. Підтримані польним гетьманом М. Сенявським та польськими загонами, повстанці зосередили свої сили в Бакоті, де новий претендент на молдавський престол Олександр Лепушняну погодився стати васалом Польщі.\nЗгодом польсько-молдавські загони форсували Дністер і рушили через Буковину на Сучаву. Олександр став молдавським господарем та отримав визнання султана.\nКнязь Дмитро Вишневецький разом із Бернардом Претвичем здійснює похід на Очаків.\nНовий кримський хан Девлет-Гірей в одному з перших листів до короля Сигізмунда-Августа скаржиться на козацьке свавільство. За його словами, "кінні і водяні козаки" з Черкас, Канева, Києва та інших прикордонних міст "під замки царя турецького та під наші замки й улуси підходять і шкодять", захоплюють овець, коней, волів. На всі ці скарги Сигізмунд-Август відповів у звичний спосіб — наказав прикордонній адміністрації вгамувати козаків.\nНадання магдебурзького права Старому Самбору.\nПерша документальна згадка про "руський магістрат" у Кам'янці-Подільському. У той час польський король Си-гізмунд-Август дозволив право- cлавним міщанам Кам'янця виготовляти та продавати го-рілку, аби на виручені від цього кошти сплачувати підводну повинність. Війт української громади був зобов'язаний "щороку подавати звіт руському магістрату і народу про прибутки та витрати всієї суми".\nВ одному з листів Сигізмунд-Август згадує про те, що князь Дмитро Вишневецький закладає замок за дніпровськими порогами, на острові Хортиця. Цей замок, що проіснував до 1557 р., вважається прототипом Запорозької Січі.\nУ Києво-Печерському монастирі з ініціативи монастирського старця Олексія Волинця дяком Нестором Лук'яновим із Сокаля переписується Києво-Печерський Патерик 2-ої Касьянівської редакції.\nПереписується Загорівський Апостол, який дістав свою назву від Загорівського монастиря (на теренах сучасної Волинської обл.), куди його було вкладено у 1563 р. Рукопис був надзвичайно багато орнаментований, і характер цієї орнаментики наводив до-слідників на припущення, що він вийшов із тієї ж художньої майстерні, що й Пересопницьке Євангеліє (якщо не із рук того ж майстра). Фоліант зберігався у Хар-ківській науковій бібліотеці ім. В. Г. Короленка, звідки без-слідно зник під час німецької окупації.\nСигізмунд-Август призначає князя Дмитра Вишневецького "стражником" на Хортиці.\nПочаток створення Пересопницького Євангелія.\nСпорудження замку у Кудринцях (нині — с. Кудринці Тернопільської обл.)\nНаддніпрянщина, Запоріжжя, Крим\nСпільний похід князя Дмитра Вишневецького й московського дяка Матвія Ржевського на Іслам-Кермен та Очаків.\nУ вересні князь Дмитро Вишневецький виряджає до Москви своїх представників задля переговорів з царем Іваном Грозним про його "від'їзд" на московську службу.\nСигізмунд-Август закріплює своїм указом режим звітування київського магістрату про міські доходи й видатки. Відтоді аж до 20-х рр. XVII ст., коли цей режим був скасований, міщани мусили щороку "чинити личбу" воєводі, пояснюючи, на які саме потреби використовувалися кошти, що надійшли до муніципального бюджету відповідно до наданих Києву привілеїв.\nПеребування на київській митрополичій кафедрі Сильвест- ра — колишнього віленського скарбника Степана Белькевича.\nПоходи кримського хана Девлет-Гірея на Хортицю. Перший стався у січні, коли кримчаки дісталися острова по кризі, якою вкрився Дніпро. Тоді облога замку, що тривала три тижні, закінчилася нічим. Успішнішим був літній похід Девлет-Гірея, коли князь Дмитро Вишневецький, не маючи достатніх сил, мусив кинути Хортицю напризволяще.\nУ листопаді князь Дмитро Вишневецький переходить на московську службу, на якій залишається до 1561 р.\nПроведення у Великому князівстві Литовському аграрної реформи згідно з "Уставою на волоки".\nУчасть запорозьких козаків в обороні Тули від загонів Мегмед-Гірея.\nУ Львові народився Симон Симонід (Шимон Шимонович) — поет, знаний як "польський Піндар". Отримавши ступінь бакалавра у Краківському університеті, він продовжив свою освіту за кордоном, а після повернення додому зблизився з канцлером Яном Замойським. Той доручив йому організацію академії на своїй батьківщині, у Замості, якою Симонід керував і після смерті Замойського (1605 р.).\nСмерть Роксолани (за іншими даними, вона наступила у 1561 р.).\nПерша писемна згадка про Гусятин (нині — смт Гусятин Тернопільської обл.).\nПроведення у Великому князівстві Литовському ревізії (люстрації) державних володінь.\nКнязь Костянтин-Василь Острозький призначається ки-ївським воєводою. Цю посаду він обіймав до своєї смерті (1608 р.) — тобто майже 50 років.\nПохід на Крим московського війська на чолі з воєводою Олексієм Адашевим.\nПоходи князя Дмитра Вишневецького на чолі донських і запорозьких козаків на турецьку фортецю Азов у гирлі Дону.\nНадання магдебурзького права Великим Мостам.\nБоротьба київської міщанської спільноти за свої права.\nПісля 1559 р.\nШляхтянка Анна Гойська дарує Почаївському монастирю привезену з Греції ікону, відому нині як Почаївська чудотворна ікона Пресвятої Богородиці.\nКримський хан Девлет-Гірей видає Сигізмунду-Августу потвердний ярлик на всі руські землі Великого князівства Литовського.\nУ Великому князівстві Литовському набирає чинності Волосна устава, яка юридично обмежила місцеве самоврядування. Згідно з цим документом, волосний староста ("старець" чи "сотник") вже не обирався жителями волості, а призначався місцевим урядовцем із запропонованих волощанами кандидатів.\nСпорудження Іллінської церкви та дзвіниці у с. Топорівці.\nПохід князя Дмитра Вишневецького на турецьку фортецю Азов у гирлі Дону.\nСигізмунд-Август видає акти, спрямовані на посилення охорони південних рубежів України через реорганізацію сторожової служби на Брац- лавщині. Організовувалися 9 брацлавських та 6 вінницьких польових сторожових застав, які мали попереджати про турецько-татарські вторгнення.\nРозорення білгородськими татарами Брацлава та Вінниці.\nСпорудження Хрестовоздвиженської церкви у с. Підвальне.\nСпорудження у Кам’янці-Подільському Петропавлівської церкви.\nВлітку князь Дмитро Вишневецький полишає московську службу й повертається до Великого князівства Литовського. Того ж року він вкотре вибирається походом на Очаків.\nУ жовтні підтримані поляками загони претендента на молдавський престол Якоба Геракліда вирушили з Мункача (Мукачевого) до Снятина й вторглися на Буковину. Розгромивши війська молдавського господаря Олександра Лепушняну на р. Сірет, вони захопили Сучаву й добилися від Стамбула легітимації Якоба Геракліда на молдавському престолі. За надану новому господарю допомогу польський вельможа А. Ласький отримав Хотин і Хотинське пиркелабство.\nЧернець Ісая Кам'янчанин у пошуках церковної літератури навідується до Києво-Печерського монастиря, а потім вирушає до Москви.\nСпорудження князем Костянтином-Василем Острозьким замку у Старокостянтинові (нині — Хмельницької обл.).\nПроведення у Великому князівстві Литовському ревізії (люстрації) державних володінь. Після цього вони стають регулярними й проводяться кожні п'ять років.\nУ липні молдавське боярство на чолі з гетьманом Стефаном Томшею повстає проти чужоземного правителя — господаря Якоба Геракліда. Деякі бояри звертаються за підтримкою до князя Дмитра Вишневецького, подеколи навіть пропонуючи йому молдавський престол. Загони Вишневецького й польського шляхтича Пясецького переправилися через Дністер і рушили до Сучави. Там під час боїв Дмитро Вишневецький зазнав поранення, потрапив у полон і був разом із Пясецьким страчений у Стамбулі за наказом Сулеймана Пишного.\nПовсталі бояри разом із Стефаном Томшею перебралися в Галичину, де їх ув'язнили у Бучацькому замку, а згодом видали турецькій стороні. Особисто Стефана Томшу та трьох знатних бояр поляки звинуватили у загибелі польсько-козацького війська (й, передусім, князя Дмитра Вишневецького) і привселюдно стратили на ринковій площі у Львові 5 травня 1564 р.\nВіленський привілей Сигізмунда-Августа, за яким на теренах великого князівства Литовського урівнювались у правах всі конфесії.\nЛюстрація королівських зе-мель у Галицькій та Пере-мишльській землях.\nПід впливом реформаційних ідей староукраїнською мовою перекладається Апостол (нині знаний як Крехівський).\nСпорудження замку в Олиці (нині — смт Волинської обл.) і надання місту магдебурзького права.\nНа вимогу турецького султана поляки змусили А. Ласького передати хотинський замок молдавському господареві Оле- ксандру Лепушняну. Під тиском Порти той знищив всі фортеці на території Молдавії, але зумів уберегти від руйнації замок у Хотині.\nНаступник Олександра, молдавський господар Богдан ІV задля порозуміння з польською стороною дозволив розташувати у Хотині військовий підрозділ під командою М. Доброславського (1568 р.).\nПерша писемна згадка про Скалат.\nДо Литви утікає сподвижник царя Івана Грозного Андрій Курбський.\nВід Сигізмунда-Августа він отримує Кревське староство, Ковель, який ра-ніше належав королеві Боні та низку інших маєтностей.\nКиївщина, Волинь, Поділля\nАдміністративна реформа у Великому князівстві Литовському. Утворення Київського, Волинського та Брацлавського воєводств.\nЛюстрація королівських земель на Галичині та Поділлі.\n26 січня у Великому кня-зівстві Литовському набирає чинності Другий Литовський статут.\nНадання магдебурзького права Добромилю.\nЗаворушення на Брацлавщині під проводом козака Фединки.\nКонфлікти між київським воєводою князем Костянтином-Василем Острозьким і київською міщанською спіль-нотою.\nРеконструюється та змі-цнюється замок у Хусті. Побудований на високій горі, біля підніжжя якої розкинулося місто, він складався з верхнього й нижнього дворів. На верхньому містилися житлові будинки, господарські споруди, корчма і колодязь глибиною 160 м. На нижньому були розташовані житлові й господарські будівлі, каземати, тюрма, церква і резервуари для води. У 1766 р. блискавка вдарила в погріб, де зберігався порох. Вибух значно пошкодив замок, і він поступово втратив своє стратегічне значення.\nБлизько 1567 р.\nУ м. Олькуш народився Симон Пекалід, придворний поет князя Костянтина-Василя Острозького.\nТурецькі володіння на Кримському півострові набувають статусу бейлербейліку — одного з тридцяти чотирьох, на які ділилася Османська імперія.\nПеребування на київській митрополичій кафедрі Іони Протасовича, колишнього пінського й турівського єпископа.\nЩойно посівши митрополичу кафедру, Іона Протасович звертається до короля Сигізмунда-Августа з проханням скасувати право патронату: "чтобы достоинства духовные людям светским не были даваны, а кому бы светскому уряд духовный дано, а он далей трех месяцев стану духовного на себя приняти не хотел, у таковых абы епископы в своих епископиях, а архиепископ в своей архиепископии оные достоинства и хлебы духовные отбирали и людям духовным подавали". Сигізмунд-Август відмовив митрополитові, й питання так і не було розв'язане. Патронат і пов'язане з ним право подавання не регламентувались і надалі, дискредитуючи ду-хівництво, що, зрештою, призвело до кризових явищ у житті православної церкви, котрі вповні виявилися наприкінці ХVI ст.\nНадання магдебурзького права Яворову.\nНадання магдебурзького права Бібрці.\nНа сеймі, який розпочався у Любліні 10 січня, ухвалюються рішення про приєднання до Корони Польської Підляшшя, Волині, Брацлавщини та Київщини. 1 липня укладається унія між Великим князівством Литовським і Польським королівством й утворюється нова держава — Річ Посполита.\nДруга половина 1560-х рр.\nУ с. Миляновичі розгортається діяльність православного культурно-освітнього гуртка князя Андрія Курбського. Тут було перекладено твори Василія Великого, Григорія Богослова, Діонісія Ареопагіта, Іоанна Златоуста, Іоанна Дамаскіна, а також Цицерона та ін.\nБудується замок у Заложцях (Залізцях). У плані являв собою чотирикутник зі сторонами довжиною близько 60 м, наріжними чотириярусними вежами і брамою з підйомним мостом, перекинутим через рів з водою. У південній частині було збудовано двоповерховий палац. Замок не раз перебудовувався у ХVІІ-ХVІІІ ст. і був дуже пошкоджений на початку ХХ ст.


Не словом, а ділом: влаштували акцію і очистили Південний Буг на 114 мішків сміття : 18:08:2018 - vn.20minut.ua\nХлопчики, дівчатка, а також їхні батьки взяли участь в акції з прибирання Південного Бугу та прибережної зони.\nЗа кілька годин вінничани зібрали сотні кілограмів сміття і зупинятися на цьому не планують.\nНаповнюватися людьми, пляж біля автосалону на Коріатовичів, почав приблизно о 15:00. Тут зібралася молодь, більш старші люди, батьки із дітьми, спортсмени та всі ті, хто хоче, щоб водна частина нашого міста була трішечки чистішою.\nЗагалом, було кілька десятків активних вінничан зі своїми плавзасобами.\n– Формат акції такий, щоб зібралися різні люди, які хочуть щось змінити. Ми би хотіли показати, що чисто не там, де метуть, а там, де не смітять, і показати поточний стан справ. – розповідає співорганізатор акції «Чисті річки. Вінниця» Костянтин Прилепський.\nКостянтин Прилепський, співорганізатор акції\nІдею такої акції вінничани запозичили у харків’ян, які реалізували подібне першими в країні. Після консультацій та отримання порад від колег, вінничани організували подію у Фейсбуці і запросили всіх охочих до неї долучатися.\nУ переважній більшості відгукнулися спортсмени-водники і туристи-водники. Але були й такі, хто не має відношення до водного дозвілля, але бажає допомогти.\nАнна і Короліна, студентки\n– Я взагалі не займаюся водним спортом. Просто веду активний спосіб життя. Вчора ввечері мені написала подруга і запропонувала приєднатися до акції. У мене не було ніяких невідкладних справ, тому я одразу погодилася, – розповідає Анна. – Це ж зовсім не важко, але користь точно є. По-перше, від цього себе морально почуваєш краще. По-друге, Вінниця наше рідне місто. І Буг у нас один.\n– Я фотограф і найближчим часом планую зробити серію робіт присвячену жителям річок. Зокрема, в ній йтиметься про проблеми забруднення українських річок. Для мене це близька проблема, тому як можу, так і долучаюся, щоб хоч щось виправити, – говорить Кароліна.\nЗа десять хвилин дівчата зібрали два великих мішки сміття. Здебільшого серед знайденого пластикові пляшки, обгортки та упаковки від їжі.\nСеред знахідок траплялися й устілки, шматки пластику незрозумілого походження, штани, скло, валіза, черевики і навіть частина унітазу.\nЮлія та її син Льоша\nСхожа ситуація і у Юлії, яка прийшла допомогати зі своїми дітьми: донькою Лесею та синочком Льошею. За п’ятнадцять хвилин, спільними зусиллями, родина назбирала великий пакет сміття.\n– Завжди хочеться, щоб навколо було чисто. Але так думають далеко не всі, – розповідає Юлія. – Ми плаваємо на SUP-серфі, але не дуже хочеться цим займатися серед пляшок, які вкривають поверхню води. А дітей взяла, щоб вони бачили, як може бути і не ставили питань, а чому не можна викидати щось собі під ноги?\nЛьоша зі своєю сестричкою Лесею\nПоки одні рятували від мотлоху берег, інші борознили просторами Південного Бугу на катамаранах, SUP-серфах та човнах і діставали з поверхні сотні кілограмів колись викинутого у воду сміття.\nВихованці дитячого туристичного турклубу з Вінницьких Хуторів\n– Можливо більш доросле покоління вже не перевчиш, як можна, а як не можна робити. А от у дітей ще все попереду, – вважає президент турклубу «Меркурій» Лариса Пащенко. – Дитина, яка хоч раз прийде і прибере за кимось, у подальшому три рази подумає, чи варто викидати пляшку в непризначеному для того місці. Вона просто не зможе так вчинити.\nПрезидент турклубу «Меркурій» Лариса Пащенко\nПід час акції було зібрано 114 мішків з сотнями кілограмів сміття. Але це крихітна частина від того, що вкриває поверхню, дно і берега Південного Бугу.\nЛюди, які взяли участь в акції та її результати. Фото зі сторінки заходу у Фейсбуці\nТому організатори просять усіх небайдужих долучатися до наступних акцій, мета яких – зробити Вінницю трішки чистішою.\nмісто Південний буг екологія\nРаді були підтримати цю корисну ідею! Ще є багато роботи!\nТема акції не розкрита! В ній приймали участь представники правоохоронних органів?\nДякую що є небайдужі люди 🙏🙏🙏


Розпочався прийом заявок на участь у конкурсі на здобуття премії імені Максима Рильського - Лента новостей Тернополя\nРозпочався прийом заявок на участь у конкурсі на здобуття премії імені Максима Рильського\nПерше нагородження відновленою премією імені М. Рильського відбулося 2014 року. Відтоді лауреатами премії стали письменники-перекладачі: Роман Гамада за книги перекладів з перської мови «Захоплюючі розповіді» Алі Сафі та «Бахтіяр-наме» (2013); Максим Стріха за переклад з італійської поеми Данте Аліг’єрі «Божественна комедія. Пекло» (2014); Іван Рябчій за переклад з французької мови книги «Двоє добродіїв із Брюсселя» французько-бельгійського письменника Еріка Емманюеля Шмітта (2015); Василь Степаненко за переклад з грецької мови поеми Віцендзоса Корнароса «Еротокрит» (2016); Ніна Баликова за переклад з давньояпонської мови збірки оповідань та легенд Кенко-хоші «Нотатки знічев’я» (2017), Юлія Джугастрянська за переклад з англійської мови роману Ред’ярда Кіплінга «Кім» (2018).\nВчера, 15:00З Івано-Франківська до Тернополя не було жодної снігоприбиральної техніки


ᐒ Конструктор SLUBAN Girls Dream Аквапарк (M38-B0929) — купити по ціні 889.00грн в Києві, Україні. Відгуки, опис та фото товара\nКонструктор SLUBAN Girls Dream Аквапарк (M38-B0929)\nОпис Конструктор SLUBAN Girls Dream Аквапарк (M38-B0929)\nКупити дитячий Конструктор SLUBAN Girls Dream Аквапарк (M38-B0929) вигідно за ціною 889 грн в інтернет-магазині іграшок Чудо Острів.\nНабори пластикових конструкторів Слюбан за вигідною ціною. Великий вибір всіляких за кількістю деталей, величиною зібраних конструкцій, моделям, віковим групам, наборів дитячих конструкторів купити вигідно в інтернет-магазині іграшок Чудо Острів. Конструктори Sluban підійдуть для різних вікових груп дітей.\nКупити конструктор для дітей ТМ Sluban вигідно можливо в інтернет-магазині конструкторів Чудо Острів. В інтернет-магазині конструкторів присутні набори дитячих конструкторів з блоків найбільших постачальників за найвигіднішими цінами.\nРік реєстрації виробника Sluban - 2004 г. Після цього конструктори бренду почали поставлятися в Україну і різні країни світу. Постійне оптимальну якість випуску конструкторів для дітей вивело Sluban в лідери вітчизняного ринку цієї продукції. Різні серії конструкторів, уніфікація кубиків, які підходять, як для інших наборів конструкторів Sluban, так і для конструкторів для дітей багатьох інших брендів, оптимальна ціна - це все дозволило забезпечити високий рівень довіри покупців до торгової марки.\nКупивши іграшку у нас на сайті, Ви можете зарезервувати її самовивозом в одному з магазинів мережі Чудо Острів в Ужгороді, Дніпрі, Тернополі, Львові та інших населених пунктах, або замовити відправку товара по всій Україні. Оперативна доставка замовлень за 2-3 дні.\nТехнічні характеристики Конструктор SLUBAN Girls Dream Аквапарк (M38-B0929)\n62 х 42,5 х 9 см


День учителя * Читайте в kalyna.store\n3 жовтня - День учителя\nПро це свято дорослі згадують, йдучи на роботу. Море квітів, величезні черги біля квіткових кіосків, святкові учні у вихорі жовтого листя. Мова про День вчителя. Свято не має сталої дати, і відзначається у першу неділю жовтня. Головні ж святкування припадають на останній робочий день - п’ятницю.\nКоли почали святкувати День вчителя в Україні\nДо професії вчителя завжди ставилися з повагою та шаною. Але професійного свята педагоги не мали тривалий час. Учні, вихованці вітали вчителів з іменинами чи релігійними святами у дореволюційні часи.\nІдея запровадити професійний день педагога на міжнародному рівні виникла лише на початку 90-х. Саме у 1994 році ЮНЕСКО і Міжнародна організація праці затвердили Всесвітній день учителя, який фіксовано відзначається 5 жовтня. В Україні й ряді країн на пострадянському просторі міжнародний день прижився мало, а традиції його святкування дотримуються виключно в академічних колах.\nВ українських школах трепетно ставляться до Дня вчителя, який згідно з указом президента від 11 вересня 1994 року відзначається у першу неділю жовтня.\nІдеї для школярів як привітати класного керівника з Днем учителя\nВибір подарунку на День учителя — справжній квест для школярів, батьківського комітету. Дарувати гроші, цінні подарунки, прикраси, дорогих домашній тварин — правило поганого тону. Чим же порадувати улюблену вчительку? Команда інтернет-магазину вишиванок “Калина” підібрала декілька варіантів бюджетних подарунків:\nвиготовити колаж. Намалювати або поклеїти із фотографій, листівок, кольорового паперу колаж на ватмані простіше простого. За ідею можете взяти стилістику жуйок Love is.., прокоментувавши, за що ви любите вашу вчительку;\nзапакувати милий подарунок під кодовою назвою“В учительську до чаю”. Красиво задекоруйте коробку осіннім листям, гілочками з декоративними ягодами, іншим осіннім декором. У саму тару покладіть баночку будь-якого домашнього варення, пачку чаю, в’язанку бубликів, декоративну свічку із воску, вітальну листівку, яку підпишете всім класом;\nтематичну фотосесію. Біля кожної школи є невеликий парк. То чому б на великій перерві не вийти на вулицю, не зробити пару світлин разом. Для цього не обов’язково наймати професійного фотографа. Достатньо знайти в класі любителя фотографій, майстра з фотошопу, дівчаток, які люблять декор. Такі світлини роздрукуйте, зробіть із них панно, яке прикрашатиме класну кімнату до наступного року;\nантиковідний набір. Ми не жартуємо. Спакуйте малинове варення, пачку липового чаю, маленьку баночку меду та маску, яку можете пошити власноруч, задекорувавши мереживом, вишивкою, стрічками. Гарантовано, такий дарунок зміцнить імунітет вчителя.\nІдеї дрес-коду для вчителя\nЯке ж святкування без концерту, привітань школярів? І такі урочистості потребують гарного вбрання, зручного та елегантного водночас. Наприклад, вишита сукня. Якщо білосніжні червоно-чорні вишиванки асоціюються лише з літом, то сукні із вишивкою жовтого, помаранчевого, червоного, зеленого відтінків додають осіннього шику гардеробу. Широка розмірна сітка, моделі, які пасуватимуть будь-якій фігурі дозволять кожній вчительці підібрати на сайті “Калина” ідеальний саме для неї варіант. Якщо ж учитель - чоловік, то для них підготували вишиванки у повсякденному стилі із невибіленого чи різнокольорового домотканого полотна.\nПривітання на День учителя\nШановні вчителі, методпрацівники, вихователі, куратори, ментори, наставники! Сердечно вітаємо вас із професійним святом! Бажаємо побільше душевного запалу, енергії, оптимізму, життєвої мудрості, любові до дітей та світу у щоденній роботі сівачів розумного, доброго, вічного!