Колонізація та запорозька спадщина Південної України останньої чверті XVIII — початку XIX століття | Інститут суспільних досліджень\nУ другій половині XVIIIстоліття в реалізації першого напрямку не останнє місце відводиться грецькому проектові. Активізація процесу “збирання істинно російських земель” з турецьких володінь Чорноморського узбережжя викликала сильну протидію європейських держав [1, 15]. Тому Росія змушена була терміново розробляти систему забезпечення і підтримки своїх планів, її противникам (на той час це були Англія та Франція, а з 80-х років і Прусія) протиставляється військовий та політичний союз з Австрією. Навесні 1781 року укладається дивний за формою підписання союзний договір між Росією та Австрією, головна стаття якого – взаємна допомога у війні з Туреччиною. Але з останньою Австрія на той час не тільки воювати, а й загострювати відношення не мала жодного бажання. Тоді Росія і розголосила давно виношуваний, наскільки грандіозний, настільки й міфічний проект вигнання турок з Європи, визволення Константинополя з відновленням давньої грецької православної імперії, на чолі якої повинен стати онук російської імператриці Костянтин.\nСтрашний для всіх своєю міфічністю проект для Росії мав конкретне втілення в опануванні Чорним морем, протоками і навіть Балканами. Розрахунок, що про план заговорять, повністю виправдався. В Європі тільки й мови було, що про агресію, агресивність та диктат Росії. Росія досягла бажаного. На тлі неймовірного, а тому страшного для європейських держав, грецького проекту, послідовне включення впродовж останньої чверті XVIII— початку XIX століття до російської імперії земель між Дніпром і Бугом, Бугом і Дністром, анексія Криму, приєднання Молдавії та Бессарабії уявляються меншим лихом. Але для Росії це було поступове здійснення розробленого О.Безбородьком, підтриманого Г.Потьомкіним і піднесеного Катериною IIу ранг державної політики “грецького проекту”.\nЗалучені Росією землі слід було закріпити за собою не тільки дипломатичними засобами. Інтереси Російської імперії вимагали перебування на цих землях армії та флоту. Для таких земель, аби вони вирішували зовнішньополітичні завдання, необхідна була соціальна, політична та економічна державна стабільність. Але саме державної стабільності в регіоні і не було.\nІснування Запорозької Січі з її державними рисами, певною автономією в економічних, політичних та духовних питаннях не знаходило собі місця в централізованій абсолютистській Російській імперії. Тому, услід за ліквідацією гетьманства, у 1775 році зруйновано Запорозьку Січ, а маніфестом скасовано саму назву запорозького козацтва.\nПісля зруйнування Січі уряду здавалося, що більше вже ніщо не заважало перетворювати південний край у плацдарм для вирішення зовнішньополітичних інтересів російської держави. Як наслідок, Південна Україна стає складовою частиною великої політики. Однак така “велика місія” регіону могла реалізуватися лише за умови економічної та соціальної державної підготовленості, що можна було здійснити через колонізацію Південної України.\nВодночас по зруйнуванню Січі тільки невелика частина запорожців вирушила за Дунай. Переважна більшість козаків залишилася на території колишніх Вольностей. Вони продовжували сидіти зимівниками і, віддалені від державної адміністративної влади, зберігали всі традиції запорозького життя. Велика кількість зимівників, а за останніми підрахунками їх нараховувалося 5767 [2, 10-12], розглядалася державою як потенційна небезпека. Для подібних хвилювань у держави було достатньо підстав.\nРозпочатий, за пропозицією П.Текелія, опис конфіскованих запорозьких зимівників призводить до створення запорозьких роз`їздів для їх охорони. Прислані для опису майна російські офіцери доносили генералу Якобію про ватаги запорожців по зимівниках. Офіцерам постійно здавалося, що козаки тільки й очікують слушного моменту для нападу на описові команди [3, 190]. В цей час з`являється справа колишнього запорозького писаря Фридрика. Під час допиту він повідомив, що біля Барвінківської Стінки скупчуються козаки для походу на Текелія. До них іде величезна козацька армія на чолі з отаманом Метелкою, до якої приєдналися три тисячі калмиків та запорожці, які раніше втекли до Криму [4, арк.270-282]. Подібні відомості поширювалися по зимівникам. Згодом вони доповнювалися неймовірними фактами. За переказами, козацьке військо нараховувало понад шістдесят тисяч чоловік, а “гармати в них були такі, що кожну тягнуть вісімдесят волів” [4, арк.272-274]. Але чутки так і залишилися чутками. Всі, хто проходив за справою Фридрика, були покарані. Після того, як козаків прогнали крізь 1000 шпіцрутенів, їх було відправлено на будівництво Нової Дніпровської лінії. Заслуговує на увагу той факт, що зразу ж після справиФридрика, за наказом Г.Потьомкіна було складено іменний список запорозької старшини, які за наданими їм атестатами та жалуваними медалями визнавалися вірними урядові [3, 284-286].\nОднак навіть І після цього чутки продовжували поширюватися. З`явилися перші пісні про зруйнування Січі [5, 94-97]. Текелій ЗО жовтня 1775 року доповідав Г.Потьомкіну про складену козаком Карнаухом-Нестеренком “злу пісню” [6, арк.386].\nПісля зруйнування Січі зимівники стають осередком козацьких змагань і основою збереження традиційного укладу Запорозьких Вольностей. Тому саме з боку зимівників вбачалася урядом небезпека [7, 5-6]. Як наслідок, перед урядом постає завдання вироблення політики ставлення до зимівників. Держава чудово розуміла, що репресивні заходи проти величезної кількості зимівників, розкиданих по землях Вольностей, не принесуть бажаних результатів. Навпаки, виникне реальна загроза активного протесту. Тому головним уряд вбачав здійснення контролю за зимівчанами. Останнє можливо було зробити трьома засобами. Перший -— залучити запорожців-зимівчан на державну службу через `військові поселення існуючих пікінерських полків; другий – – доручити нагляд за зимівчанами новим власникам запорозьких земель; третій – покласти нагляд за зимівниками на самих зимівчан. Уряд використовує усі три засоби.\nВже 18 червня 1775 року Г.Потьомкін віддав наказ Текелію про перепис населення Запорожжя. Цей захід, проведений з фіскальною метою, повинен був визначити кількість бажаючих переселитися до слобод, створеної на запорозьких землях Дніпровської провінції. Передбачалося призначити місця, “на яких слід завести слободи, доглядаючи при тому, щоб дрібних і скрізь розпорошених селищ засновувати не дозволяти” [8, 37]. Місця для слобід рекомендувалося обирати в безпечних місцевостях та коло великих шляхів “для зручного ними керівництва” [8, 78]. Крім того, уряд бажав бачити слободи пунктами військових постоїв і забезпечення армії підвоДами.\nПро добровільний перехід зимівчан до слобід не могло бути й мови. Тому Г.Потьомкін застосував силові важелі. Він наказав приписати усіх колишніх запорожців до розташованих у Новоросійській та Азовській губерніях пікінерських полків. 29 серпня 1775 року Текелій уже радиться з Г.Потьомкіним з приводу приписання запорозьких поселян до пікінерських полків,\nУ вирішенні поставленого завдання уряд зіткнувся із суттєвими труднощами. Щоб переселити запорожців до Дніпровської провінції потрібно було наперед переселити в інші місця пікінерів. Але раніше поселені пікІнерські полки вже мали своє господарство. Козаки полків обзавелися будівлями, землею, худобою, а тому переселятися на інші землі не дуже бажали. Через те, що переважну більшість пікінерів складало місцеве населення, пов`язане традицією з регіоном, то будь-яке переселення було просто неможливим. Майже піврічні урядові змагання не мали наслідків. Усі накази залишалися на папері [8, 78].\nНаслідком подібних урядових невдач стало рішення Г.Потьомкіна про реорганізацію шкіперських полків. 31 жовтня 1776 року він подав на затвердження Катерині її доповідь про заснування поселених полків у Новоросійській та Азовській губерніях. Доповідь була розглянута Катериною IIі набула чинності закону [8, 96-99]. У документі визначаються причини подібної реорганізації. Однією з перших причин проголошено необхідність, по скасуванню Запорозької Січі, заповнити відсутність прикордонних військ. Заново створені пікінерські полки на запорозьких землях повинні були разом з військами Української дивізії “при будь-якому нападі на кордон дати необхідну відсіч, утримати на деякий час наступ ворога” [8, 96-99]. Друга з названих причин більш прагматична. Після зруйнування Січі “потрібно цих козаків зайняти за схильністю їхньою службою”. Г.Потьомкін хитрував. Його мало турбували, принаймні в той час, схильності колишніх запорожців. Головне – не залишити без контролю та нагляду потенційно небезпечних для уряду запорожців.\nЗгідно з прийнятим узаконенням замість існуючих 4 гусарських поселених полків, Сербського та Волоського полків, 2 ескадронів Грузинського, 3 ескадронів Угорського та 2 ескадронів Московського легіонів створювалися 9 гусарських та 6 пікінерських полків. Пікінерські полки складалися з 4 раніше існуючих, а саме — Дніпровського, Єлизаветградського, Луганського та Катеринославського, і 2 заново створених з колишніх запорожців – Полтавського і Херсонського [8, 96-99].\nПолки передбачалося утримувати на жалуванні з повним забезпеченням мундиром та амуніцією. Загальна кількість людей у полках гусарських повинна була становити 5400 чоловік, у пікінерів – – 10404 чоловіки. Комплектування проводилося з населення Південної України, приписаного до створених державних військових селищ. Термін служби в полках встановлювався 15 років, після чого козаки-пікінери звільнялися й поверталися до домівок. На військових поселенців накладався земельний податок. Остаточні штати пікінерських полків було конфірмовані Катериною II у 1777 році.\nПісля розгляду імператрицею доповіді Потьомкіна розпочалася активна діяльність Азовського та Новоросійського губернаторів по втіленню розпорядження в життя. Головним напрямком стало “створення” державних військових слобод. Уже восени 1776 року В.Чертков здійснив огляд старовинних запорозьких маєтностей, земель та урочищ. Дані Феодосія Макарьєвського дають можливість реконструювати фундаторський маршрут В.Черткова.\nСпочатку він оглянув зимівники вздовж Самари. Із старовинного зимівника Семена Коваля, який припав до вподоби губернатору, створили державну слободу Вербки [9, 39]. З оглянутих кількох сот зимівників на Самарі призначили державні військові слободи Димитрівку, Матвіївку та інші. Фундаторська діяльність В.Черткова продовжувалася на річці Вовчій. Прибувши в урочище Великий Яр, він знайшов величезний зимівник військового старшини І.Чигиринця. Зимівник був заснований І.Чигиринцем у1772 році, коли він запросив до себе родичів з-під Чигирина. Після 1775 року до зимівника прийшли запорожці і зимівник перетворився на досить велике господарство. Вражений багатою місцевістю, В.Чертков наказав Волководському земському комісару відмежувати землю для слободи. На честь Івана Чигиринця наказав назвати Іванівкою, а його самого призначити осадчим, тобто людиною, на яку було покладено адміністративні обов`язки щодо заселення та устрою слободи [9, 280-290]. Подібне повторилося з Великою Михайлівною, яка завдяки зимівникам також перетворилася у військову слободу [9, 288-290]. З часом, зимівники козаків Олексія Петренка, Андрія Салогуба, Олександра Шпака, що теж розташувалися на річці Вовчій, стали черговими військовими слободами Олексіївною, Андріївною та Олександрівною. За визначеною схемою виникли й інші військові слободи на річках Вовчій, Кам`янці та Торцю.\nПодібна діяльність була притаманна й Новоросійському губернатору М.Муромцеву. Нічого принципово нового, в порівнянні з Азовською губернією, запроваджено не було. Запорозькі зимівники набували статусу військових слобод. Але в Новоросійській губернії цей процес мав свої особливості.\nСуттєві відмінності маємо в контингенті осадчих. У Новоросійській • губернії осадчими ставали офіцери колишніх гусарських полків, що було природним. Згідно з положенням плану 1764 року про роздачу земель з`являлася унікальна можливість з мінімальними затратами водночас одержати землю, гроші та ще й чин. Єдиною проблемою було отримати дозвіл на заселення державної слободи. Сам же процес заснування займав досить мало часу.\nУ той же час, на противагу Азовській, у Новоросійській губернії справи з надання запорозьким зимівникам статусу слобод просувалися повільно. У 1781 році Г.Потьомкін був змушений послати ордер М.Язикову, що замінив М.Муромцева на посаді губернатора, яким оголошував догану за те, що до цього часу Херсонський пікінерський полк з колишніх запорожців не був створений, а запорозькі селища не переведені до стану військових слобод. Наказувалося прискорити комплектування Херсонського пікінерського полку [8, 113-114].\nВодночасзреалізацієюдержавногоконтролюнадзимівниками відбуваєтьсяйіншийпроцес.Вінхарактеризується` широкомасштабною роздачею земель поміщикам. У кордонах приватних земель знаходилися й ` запорозькізимівники,яківпереважнійбільшостіставалиосновою поміщицьких селищ [10, арк.8].\nЯк правило, поміщик, діставши землю в ранг і проголосивши про заснування селища на місті зимівника, поспішав призначити осадчим найавторитетнішого старого козака запорожця й надавати пільгові роки. А через те, що землеробство ще не стало головним фактором, а скотарство не вимагало великої кількості робочих рук, то навіть після закінчення пільгових років повинності залишалися мінімальними. На відміну від військових слобід, де поселяни платили державі поземельний податок, козаки,опинившись на поміщицькій землі, такий податок сплачували поміщику. А через те, що термін пільгових років у поміщицьких селах був значно більший ніж у державних, то зимівчани, як правило, залишалися на своїх місцях, перетворюючись в особисто вільних поміщицьких підданих. Тим більше, що в 70-х роках влада перешкоджала кріпосницьким зазіханням поміщиків щодо колишніх запорожців. Маємо 25 скарг колишніх запорожців і 31 рішення губернських правлінь, за якими на поміщиків накладалися стягнення, а козакам та посполитим поверталося їхнє майно. Урядом декларувалося не включення належної до зимівників землі у поміщицький план, навіть якщо зимівник знаходився в межах поміщицького наділу і займав найкращі землі.\nНарешті, уряд намагається реорганізувати адміністративний устрій тепер вже колишніх Запорозьких Вольностей. Втім, у перші роки його кроки на шляху такої реорганізації досить повільні й обережні. Здається, що для нього головне формально декларувати зміни, ніж наполягати на докорінній руйнації усього попереднього устрою. Відтак, до колишніх центрів запорозьких паланок призначаються земські комісари, а самі паланки отримують назву повітів. Так, наприкінці 1775 року виникають Самарський, Протовчанський, Личковський, Кальміуський, Барвінківський та інші повіти, куди й направлялися за наказами Азовського та Новоросійського губернаторів призначені із обер- та штаб-офіцерів земські комісари “для утримання мешканців по земському правлінню та цивільним правам” . Спеціальними інструкціями визначалися повноваження та заходи стосовно контролю над запорізьким населенням, особливо мешканцями зимівників. Земським комісарам рекомендувалося досить обережно ставитися до традиційного способу життя та господарських занять зимівчан. Разом з тим, наказувалося підпискою зобов`язати усіх власників зимівників наглядати один за одним і не допускати як переходів з місця на місце, так і утримання в зимівниках “сумнівних та ненадійних” людей. Крім того, кожні десять дворів, або зимівників повинні були утворити громаду на чолі з десяцьким на якого покладався додатковий нагляд за населенням.\nАле з 1779 року ситуація різко змінилася. Зовнішньополітичне становище Російської держави сприяло укріпленню позицій у Південній Україні. Миритися з існуванням непідконтрольних і певною мірою автономних зимівників держава вже не бажала. Влада рішуче розпочала боротьбу із запорозькою спадщиною, і, перш за все, із зимівниками.\nОфіційною причиною такого наступу визначалася непотрібність зимівчан для суспільства, їх небажання “гуртового життя” й ухилення від одруження. Але головною причиною ставала для уряду непокора та “норовистість” розкиданих по зимівниках запорожців. Тому вже навесні 1779 року Новоросійський губернатор М.Язиков наказав сповістити всіх зимівчан, старшин і козаків про обов`язкове переселення з зимівників у міста та слободи [11, 4-9]. Для дієвості такого наказу були запроваджені урядом відповідні дії. Переселенцям надавалися пільги. Козакам дозволялося зберегти свої зимівники як хутори для утримання худоби за умови, що в містах або слободах ними буде побудований згідно з планом будинок. На двароки вони звільнялися від утримання пошт, державних І військових нарядів, всіх податків, “якщо тільки переселяться власними будинками з теперішнього житла в міста або державні слободи” [11, 4-9]. Тим, хто переходив із зимівника, надавався білет на отримання з казенних лісів необхідного матеріалу для будівництва. Крім того, в слободах пропонувалося зводити церкви. Навпаки, усі, хто не бажав переходити, обкладалися в повній мірі податками. На них покладалося утримання пошт та військових команд. Останнє особливо наголошувалося урядом, адже влада одержувала величезну кількість скарг від зимівчан на військові команди. Такі команди конф і сковували волів, хури, хліб, реманент. Уряд був дуже “занепокоєний” неможливістю захистити зимівчан від команд через їхню “розпорошеність” і віддаленість. Певно, тому суворий нагляд за переселенням покладався на земських комісарів “з особливою суворістю”. Однак виконання наказу затягувалося. У березні 1780 року І.Синельников рапортував губернатору Язикову про небажання запорожців переселятися. У кращому випадку зимівчани брали білета на ліс, говорили, що переселяються, і продовжували жити в зимівниках. Тому уряд застосував каральні заходи. Зимівчан почали зганяти з зимівників, під конвоєм доставляти до слобід, а їхні зимівники спалювали. Подорожуючий у той час півднем академік В.Зуєв був свідком такого переселення [12, 236]. Не залишалися осторонь і поміщики. Вони поспішили записати мешкаючих на їх землях запорожців під час чергової ревізії 1782 року за своїми селищами.\nНа середину 80-х років XVIIIстоліття зимівники запорожців перетворилися на слобідські хутори. Через нестачу земель і поширенням кругової відповідальності за сплату поземельного, слобідські громади розпочинають змагання за ліквідацію хуторів. Подібне відбувається і в поміщицьких селищах. Як наслідок, величезна кількість хуторів-зимівників зникає. Фактично, знищенням запорозьких зимівників, уряд сам перетворював Південну Україну в “дике поле”, щоб потім витрачати величезні кошти для Його заселення.\nВажливою складовою запорозької спадщини південного краю після 1775 року залишалася церква. Церква Запорозьких Вольностей являла собою інституцію, яка повинна була закріплювати і освячувати традиційний уклад життя запорозького козацтва. За існування Запорожжя намагання уряду підпорядкувати його церковний устрій уніфікованій одержавленій церковній системі не мали успіху. Сам факт існування Запорожжя перешкоджав` державним намірам. Тому уряд змушений був миритися з вільним тлумаченням релігійних книг, спрощенням церковних обрядів, виникненням своєрідного “культу зброї, специфічним відношенням до релігійних споруд і духовенства”[ІЗ]. Водночас церква освячувала, або навіть була змушена освячувати Існуючу на Запорожжі традицію. Саме тому вона навіть при своєму небажанні ставала носієм такої традиції. Подібна ситуація не могла задовольняти державу. В її розумінні церква повинна була освячувати і закріплювати саме державний устрій. Тому природним, з точки зорудержавного Інтересу, уявляється створення єпархії одразу по скасуванню Січі.\nВже 9 березня 1775 року Синоду було передано підписаний Катериною IIуказ про створення в Новоросійській та Азовській губерніях Слов`янської та Херсонської єпархії. Вже самою назвою нова єпархія повинна була закріплювати “поширення кордонів держави”. При цьому подібне “поширення” представлялося “поновленням” у минулому втрачених надбань.\nПризначений архієреєм Євгеній Булгаріс одразу розпочав облаштування своєї єпархії за усталеною традицією російської імперії. З`явилася Слов`янська духовна консисторія, яка тимчасово розміщувалася в Полтаві. Разом з губернськими канцеляріями було розроблено розподіл повітів на протопопії, який затверджено Синодом. Вже на кінець 1775 року в Новоросійській губернії почали діяти шість протопопій.\nВ Азовській губернії цей процес дещо затягнувся. Лише в 1777 році було остаточно визначено розподіл губерній на 5 протопопій. Привертає до себе увагу принцип, за яким відбиралися керівники протопопій. Цікаво, що подібний “принцип” був надісланий не з Синоду, а з Новоросійської губернської канцелярії. За промеморІею канцелярії “наперед в ті правління призначати присутніми де є з монастирських настоятелів, або ієромонахів, або із білого духовенства”. В той же час приписувалося всіх духовних осіб колишньої Покровської Січі перевести до Самарського монастиря.\nУряд розумів, що подібні кардинальні зміни можуть викликати небажану реакцію мешканців колишніх Запорозьких Вольностей. Тому уряд у цей час змушений був погодитись з частковим збереженням попереднього устрою. Призначивши протопопів до Полтавської, Кременчуцької, Єлизаветградської, Кобилякської протопопій, уряд “до обрання протопопа” в Слов`янське правління підпорядкував включені до неї “запорозькі” повіти (Саксаганський, Інгульський та Новопавлівський) Старо-Кодацькому наміснику Григорію Порохні. Створення Катеринославського намісництва і, в зв`язку з цим, реорганізація Слов`янської єпархії в Катеринославську і Херсонеса Таврійського поклало край подібним відхиленням, а згодом і Самарський монастир перетворено на архієрейський будинок.\nПісля зруйнування Запорозької Січі виключна прихильність козаків до віри і православної церкви почала використовуватися державою в своїх інтересах. Для залучення до новостворених слобід козаків-зимівчан влада широко пропагувала заснування у них церков. При цьому наголошувалося на тому, що переселення до слобід надавало можливість зимівчанам здійснювати церковні таїнства. Застосований урядом фактор відігравав значну роль у переселенні зимівчан до міст і слобод. Тим більше, що подібні заяви підтверджувалися конкретними діями уряду. Спрощувався механізм отримання дозволу для заведення церков. Усіх власників землі зобов`язували виділяти найкращі 120 десятин для церковнослужителів. Однак подібні зобов`язання були зайвими. Поміщики були більш ніж зацікавлені в будівництві церков і відкритті приходу в своєму селі. Адже наявність церкви — це не тільки можливість виконання церковних обрядів. Це також свідчення добробуту й сили самого поміщика. Тому поміщики й клопотали перед консисторією про будівництво церкви, а перед межовими експедиціями про відмежування потрібної для цього землі.\nОднак переселившись, козаки починали відчувати суттєві відзнаки державної церкви. Створені на півдні України єпархіальні структури не допускали жодних відхилень від установлених канонів. Держава, в свою чергу, сприяла намаганням церкви. Згідно з установленням сільського устрою Катеринославського намісництва виборні посадові особи повинні були постійно наглядати за “відвідуванням недільних, панських та урочистих днів на службі Божій”, “виконання постів та сповіді”. Особливо наголошувалось контролювати знання й виконання “догматів православної віри” [14, 974-980].\nПодібні дії призводили до неприйняття колишнім запорозьким населенням офіційної державної церкви, що проявилося появою на початку 90-х років XVIIIстоліття духовного християнства — “духоборів”.\nЗаарештовані й кинуті до в`язниці “духобори” представили Катеринославському губернаторові В.Каховському свою сповідь. Заслуговує на увагу проголошена причина неприйняття офіційної церкви. На думку авторі» сповіді, те, що повинно знаходитися усередині людини, у дусі і вірі, перейшло у зовнішню формулу: в писаніє і обряд. П.Мілюков вбачав у катеринославських духоборах дуже багато спільного з думками Г.Сковороди. Він навіть приходить до висновку, що “тотожність цього документу з теоріями Г.Сковороди не викликає сумніву” [15, 120].\n27 серпня 1792 року на рапорт правителя Катеринославського намісництва В.Каховського з`явився указ Катерини II, згідно якого 37 сімей духоборів наказувалося відправити до Петербургу під конвоєм [16, 472].\nПоява духоборів на півдні України сильно занепокоїла уряд. Проведене слідство виявило поширення духоборства серед колишнього запорозького населення. Пошук осередків поширення духоборства закінчився висновком, що центрами поширення духоборства в регіоні стали запорозькі зимівники. В листі до В.С.Попова від 13 квітня 1792 року Катеринославський губернатор В.Каховський наголошував на необхідності остаточного знищення усіх запорозьких зимівників, які ще залишалися, переважно на поміщицьких землях, після їхньої руйнації і переселення зимівчан до міст та слобод у 1780-1781 роках. Зокрема він просив донести новому Катеринославському наміснику П.О.Зубову “О истреблении хуторов й зимовников долежить, они суть приютом ворам й разбойникам, притоном к многим развратам в том числе й к умноженню духоборцев, кой в сей пограничной губернии весьма могут быть вредными, й потому не должнн быть терпимы”[17; 344-345].\nОсобливе місце у запорозькій спадщині південного краю посідає чумацтво. Для радянської історіографії був характерний розгляд чумацтва в контексті первісного нагромадження капіталу [18, 14]. Не заперечуючи існування і важливості фактору нагромадження капіталу через чумацький промисел, наголошуємо на недопустимості його ідеалізації. Крім усього іншого, такий підхід, деперсоніфікує чумацтво як унікальне явище. Акцентна загальноукраїнському аспекті чумацтва, певною мірою, відриває його від терену Запорозьких Вольностей і його населення. Не заперечуючи загальноукраїнський феномен чумацтва хочемо наголосити на унікальності його південноукраїнської гілки.\nАналіз мемуарної літератури, топографічних та географічних описів\nпівденного краю, статистичних відомостей та звітів генерал-губернаторів, дає\nпідставу стверджувати, що впродовж усього зазначеного періоду чумацьким\nпромислом на півдні України було охоплено майже 80 % дорослого чоловічого\nнаселення . Це населення у певний час свого життя, але обов`язково\nзалучалося до чумацького промислу. Тільки за матеріалами топографічного\nопису 1821 року у Катеринославському повіті нараховувалося 95 чумацьких\nвалок; у Новомосковському — 136; у Павлоградському400;\nОлександрівському — 155. Подібні дані заперечують точку зору, за якою на Катеринославщині чумацтво було слабо розвинуте.\nГ.Данилевський, який добре знав побут степового населення південного краю (в середині XIXстоліття він був направлений Академією наук для дослідження етнографії південного населення) писав, що усі господарі вільних слобод “до єдиного чумакували, тобто ходили в Крим по сіль та на Дон за рибою” [20, 31]. Він взагалі був схильний пов`язувати добробут населення з чумацтвом. Зокрема, після миколаївської епохи, з її військовими поселеннями та жандармським свавіллям, для мешканців державних слобід Катеринославщини, — як зазначав Г.Данилевський, – знову настали гарні часи. Це, перш за все, позначилося на тому, що селяни-землероби знову почали активно формувати чумацькі валки. За кілька років наддніпрянські слободи знову засвітилися веселим сяйвом.\nІнший дослідник Півдня України – П.Рябков (родом з Єлисаветграду), вражений розмахом чумацького промислу на півдні, спеціально влаштовував експедиції для того, щоб зібрати матеріал з історії чумацтва . Він обійшов усі старі козацькі села південного краю, записав розповіді старих чумаків, купував у них для музею старі чумацькі речі.\nАле не тільки чумацькі знаряддя привертали увагу подорожнього. Цілий світ історичних портретів, звитяжних історій зберігалися старими чумаками. Зі слів старого чумака Степана Рябчинського була записана цікава пісня про зруйнування Січі, яка, на той час не була відомою, та й зараз не дуже відома сучасним дослідникам, тому наведемо її у переспіві старого чумака:\nСтеп широкий, край далекий,\nТа й ніде прожити,\nА Грицько пораів,\nЩоб зігнати запорожців\nТай вниз до Дунаю.\nУ розповідях старих чумаків про звитяжні козацькі часи, — як вказує П.Рябков, — постійно присутній наголос на спадковості та генетичному зв`язку козацтва і чумацтва. Водночас перед дослідником постав дивовижний світ чумацької демонології, який впродовж віків переплітався з побутовим життям І пронизував усі його складові настільки щільно, що іноді навіть було тяжко відрізнити уявлене від реального, фантастичне — від дійсного. Якщо навіть на початку XIX століття П.Рябкову, який був добре обізнаний із степовою культурою важко було усвідомити увесь складний і різнобарвний світ чумака, то можна тільки уявити, наскільки сьогоднішні дослідники віддалені від цього уявленого світу.\nНамагання зберегти історичну традицію та свій власний світ проявилося у консерватизмі чумацтва. Разом з тим, хочемо наголосити, що матеріальна сторона, при всій ЇЇ важливості для добробуту чумацької сім`ї, у переважній більшості, була лише фоном і тим необхідним, що забезпечувало існування духовного світу населення південного краю. Маємо усі підстави наголосити, що чумацтву належала функція збереження та передачі культурної спадщини Запоріжжя.\nВважаємо, що саме передача культурної спадщини є основною функцією чумацтва. У цьому відношенні уявляється більш ніж вірною точка зору М.Костомарова щодо чумацтва, як перехідного періоду від козакування до землеробства.\nЯк козак впродовж століть був ідеалом “народного малоросійського характеру”, так чумак, після зруйнування Січі, перебрав на себе його риси. Чумак, за думкою М.Костомарова — відбиток згасаючого козацького лицарства. В обгрунтуванні такої тези М.Костомаров наголошував на тому, що Україна не могла відразу перейти від козакування до землеробства. Широкі степи, попередня бурхлива історія не давали для цього можливості. Слід було знайти проміжну ланку, щоб такий перехід відбувся поступово. І така ланка була віднайдена. Нею стало чумацтво. Зокрема, М. Костомаров писав: “Перш ніж народ залишить свій колишній спосіб життя і засвоїть іншої, він неодмінно повинен перейти середній стан між старим побутом і наступаючим. Від цього, перш ніж козак звернувся в селянина, він став `”чумаком і бурлакою”. Залишивши “козакувати”, малоросіяни прийнялися “чумакувати”. Стан чумака є перехід до стану хлібороба, скотаря, мужика…” [22, 149-150].\nДля нас принциповим уявляється й факт переробки старих козацьких пісень наприкінці XVIII— на початку XIXстоліття на пісні чумацькі, коли замість “козаченька” почали вживати в піснях “чумаченька”. Водночас для народної традиції та сприймання такого “чумаченька” стає характерним те, що він йшов у степ з валкою не тільки грошей заживати, але й славу здобувати [22,150].\nПодібне положення вважаємо принциповим для розуміння місця чумацтва як передавача козацької традиції. У цьому відношенні досить цікавим уявляються спомини Василя Рубеля – селянина с. Білозірка, який переказав записи свого прадіда — Данила Рубеля — стосовно чумакування у 1826 році. Цей переказ вимагає більш ретельного аналізу, а тому зупинимося на ньому більш докладніше.\nПерш за все В.Рубель наголошував на тому, що чумакування було досить небезпечним заняттям через постійні розбої, які залишалися традиційними настепових шляхах південного краю. Суттєвою небезпекою залишалися татари, які “страшенно не любили руських за їх господарювання над Кримом; татари, іще мріючи про свою незалежність, не раз згонили оскому над чумаками, вирізували їх цілі валки”. Тим самим, як тільки мова зайшла за чумаків, то доповідач відразу підкреслив небезпечність цього промислу, який вимагав не тільки власної хоробрості, але й мужності та сили.\nЗвернемо увагу на основні складові переказу В.Рубля щодо чумацтва. Чітко виділяються три моменти: а) хоробрість та мужність чумаків; б) пригоди чумаків при зустрічі із татарами та гайдамаками; в) зупинки на ніч. Особливо наголошувалося на останньому – ночівля. Й це природно. Адже чумацький шлях – це тяжка праця, де часу для розмов не дуже залишалося. Разом з тим, запам`ятовувалося саме неординарне – зустрічі з небезпекою. Але такі зустрічі становили лише епізод у чумацькому житті, який вже потім, на ночівлі під час довгих розповідей трансформувався у суб`єкт історичної пам`яті. Тому ночівля з куховаренням та вечерею, своєрідним ритуалом прийняття їжі ставали чи не найважливішим моментом у чумацькому мандруванні. Саме ці ночівлі стали найважливішим елементом у передачі історичної пам`яті як складової запорізької спадщини.\nОсь як про це говорить В.Рубель: “Після вечері розляглися в траві, і спочив трохи як гаркнули “веселеньку” узявши найвище; аж трава гнеться і немов виляски понад низом очеретом пішли, та десь далеко-далеко затихли. Говорив Данило; співали усяких веселих, і про дідів як у поход ходили, а були такі умники як почнуть, як почнуть із прадідів, то всю ніч би прослухав дивлячись угору на зорі, було і ночі мало, заслухаєшся. Як билися, як сонних рубали та у полон брали виколюючи їм очі, або як від турчина тікали та в степових травах тижнями жили без хліба. Чого тіко за ніч неперегуторять” [23, 41-43]. Зважаючи на термін чумацької подорожі, а за В.Рублем “було після провід як поїдуть, то аж перед косовицею приїдуть; і йдуть з дому у Крим по сіль, а додому приїдуть із Полтавщини з рибою, або гончаркою”, маємо підставу наголосити, що саме під час чумакування відбувалася передача історичної пам`яті. Чумак, перебравши на себе завзяття козака, а вже наприкінці існування Запорізької Січі козак і чумак дуже часто становили одне ціле, знов таки уособлював собою зразок народного характеру. Зважаючи на масовий характер чумацтва (а ми можемо впевнено стверджувати, що майже 80% дорослого чоловічого населення Південної України обов`язково у своєму житті ^училися до чумакування) можна зробити висновок, що саме чумацький промисел на півдні ставав важливим механізмом збереження запорозької спадщини. Втім, занепад чумацтва, який особливо посилився з другої половини XIXстоліття не міг не відбитися на змінах у ціннісних орієнтаціях українства. Втім, можна стверджувати, що масове залучення після 1775 року колишніх запорожців до чумацького промислу, широке представництво у промислі >тсрашського населення південного краю, перетворювало чумацтво на міцний осередок передачі й збереження історичної пам`яті і сприймання самого чумацтва запорозькою спадщиною попри колонізаційні змагання російського уряду.\n1.Золотарев В.А., Межевич М.Н., Скородумов Д.Е. Во славу Отечества Российского\n(развитие военной мысли й воєнного искусства в России во второй половине XVIII\nв.). — М, 1984.\n2.Бойко А.В. Запорозький зимівник останньої чверті XVIII століття. — Запоріжжя,\n3.Полонська-Василенко Н. Майно запорізької старшини як джерело для соціяльно-\nекономічного дослідження історії Запоріжжя // Нариси з соціально-економічної\nісторії України. Праці комісії соціяльно-економічної історії України. — Київ, 1932.\n4.РДВІА, ф.52, оп.1, част.1, спр.81-а.\n5.Павленко І. Історичні пісні Запорожжя: регіональні особливості та шляхи розвитку.\n6.РДВІА, ф.52, оп. 1. част. 1, спр.79, арк.386.\n7.Скальковский А. Хронологическое обозрение истории Новороссийского края 1730-\n1823,-Одесса, 1836. — Часть 1.\n8.Бумаги князя Григория Александровича Потемкина-Таврического. 1774-1788 гг. —\nСПб., 1893. – Т 1.\nЕкатеринославской епархии. — Екатеринослав, 1880. — Часть 1-2.\n10.ДАХО, ф.14, оп.1,спр.8.\n11.Беднов В. Материалы для истории колонизации бывших запорожских владений. —\n12.Зуев В. Путешественные записки от С.Петербурга до Херсона в 1781 й 1782 гг. —\nЗапоріжжя, 1998.— 180с.\n14.ПСЗР.— СПб., 1830. — Т.ХХІІ.\n15.МилкжовП.Н. Очерки по истории русской культуры в 3-х томах. — М.: Прогресе, 1994.\nИсторические монографии. — СПб.: Типография И.Н.Скороходова, 1901. —Т.З.\nсостоящему при делах ея Величества Екатерины II, тайн. сов. В.С.Попову, для\nдоклада князю Платону Александровичу Зубову (С 20 января 1792 года по 21 июня\n1794года)//ЗООИД. — Одесса, 1881.-Т.ХІІ.\n18.Слабєєв І.С. З історії первісного нагромадження капіталу на Україні (чумацький\nпромисел і його роль в соціально-економічному розвитку України) ХУІИ-перша\nполовина XIX ст. — К.: Наук, думка, 1964.\n19.Описание Екатеринославского наместничества 1795 г. — Ф.ВУА, оп. 1, спр. 18728;\nПівденна Україна XVIII— XIXстоліття / Записки науково-дослідної лабораторії\nПенсильванцы й каролинцы // Данилевскнй Г.П. Сочинения. — СПб., 1901. —- Т.17;\nРубель В. Історія… — Запоріжжя, 2003. — 132 с.\n20.Данилевский Г. Пенсильванцы й каролинцьл // Данилевский Г.П. Сочинения. —\n21.Кіровоградський краєзнавчий музей. Арх.1358. Рук.88.\n22.Костомаров Н. Об историческом значений русской народной; поззии // Костомаров\nМ.І. Словенська міфологія. — Київ: Либідь, 1994.\n23.Рубель В. Історія… — Запоріжжя, 2003.\n24.Дніпропетровський історичний музей ім. Д.І.Яворницького, КП-16459 АФД-137.


Реферат: Екологічні права громадян - BestReferat.ru\nРеферат: Екологічні права громадян\nТип: реферат Добавлен 13:52:21 21 января 2009 Похожие работы\nЗаява про проведення громадської екологічної експертизи подається також до відповідної ради, органів державної виконавчої влади та державної екологічної експертизи (ст. 41 Закону України «Про екологічну експертизу»). Заявницький характер громадської екологічної експертизи є певною гарантією того, що громадським експертам буде надано повне сприяння у проведенні експертизи, ніхто не втрутиться у процес їх перевірки будь-яких об’єктів тощо (статті 28-30 Закону України «Про екологічну експертизу»). А отже, відповідна рада, орган державної виконавчої влади та державної екологічної експертизи повинні формально прийняти таку заяву, погодитися на проведення громадської екологічної експертизи та всіляко сприяти у її проведенні. Залишення заяви про проведення громадської екологічної експертизи без розгляду, незадоволення заявних вимог, відмова у проведенні громадської екологічної експертизи можуть бути оскаржені до суду, до органів прокуратури. Оскарженню підлягають й інші протиправні дії: незаконне втручання будь-кого у проведення екологічної експертизи; надання свідомо неправдивих відомостей про екологічні наслідки діяльності об’єктів екологічної експертизи; порушення порядку проведення екологічної експертизи (ст. 33-46, 50 Закону України «Про екологічну експертизу»).\nЧастина друга ст. 42 Закону України «Про екологічну експертизу» передбачає, що висновки громадської екологічної експертизи можуть враховуватися при проведенні державної екологічної експертизи, а також органами, що приймають рішення про реалізацію об’єкта експертизи. Проте з урахуванням вимог Орхуської конвенції, а також ст. 11 Закону України «Про екологічну експертизу» висновки громадської екологічної експертизи як відповідна форма громадської думки щодо об’єкта експертизи обов’язково має бути врахована при прийнятті остаточного рішення по такому об’єкту.\nПри цьому доцільно враховувати, що Орхуська конвенція передбачає участь громадськості й на більш ранніх стадіях екологічної експертизи, а саме: на стадії оцінки впливу об’єкта, що підлягає реалізації, на стан навколишнього природного середовища. Така оцінка впливу викладається у Заяві про екологічні наслідки діяльності відповідно до вимог, встановлених статтями 35 та 36 Закону України «Про екологічну експертизу». Запровадження такої процедури базується передусім на принципі гласності екологічної експертизи (ст. 10 Закону України «Про екологічну експертизу») та принципі гарантування безпечного для життя та здоров’я навколишнього природного середовища (ст. 6 цього закону). Недодержання цих вимог також може бути оскаржено громадськістю до вищестоящих органів державної виконавчої влади, місцевого самоврядування чи безпосередньо до суду.\nПринципи реалізації цього права базуються на положеннях Конституції України та Закону України «Про об’єднання громадян» від 16 червня 1992 p., а саме: на добровільності громадян об’єднуватися у такі формування; на рівноправності їхніх членів; на єдності екологічних інтересів членів такого формування; на свободі вибору напрямів екологічної діяльності; на спільності реалізації та захисту екологічних прав громадян.\n— загальнодоступність усіх природних ресурсів для задоволення життєво необхідних потреб людини — оздоровчих, рекреаційних, естетичних, культурно-освітніх, виховних, матеріальних та інших;\n— відсутність спеціальних дозволів на таке користування та його безоплатність;\n— відсутність необхідності закріплення природних ресурсів чи їх частин за конкретними особами.\nІнколи на практиці для захисту права загального використання природних ресурсів може бути застосований так званий негаторний позов, який доцільно розглядати як засіб усунення перешкод, що перешкоджають громадянам — власникам даного права — користуватися ним для задоволення своїх різноманітних потреб у галузі екології. При цьому важливо в судовому процесі обґрунтовувати захист цього права саме з позиції необхідності його реалізації на засадах загальнодоступності природних ресурсів кожному громадянину, безпосереднього його зв’язку з правом на безпечне довкілля.\n— наявністю спеціальної правосуб’єктності, тобто: досягнення віку, згідно з яким за законодавством досягається повноліття (18 років, хоч у окремих випадках може бути й 16 років — для члена фермерського господарства); реєстрація особи як суб’єкта підприємницької чи іншої діяльності тощо;\n— платністю використання природних ресурсів (у випадках, визначених законодавством, — безоплатність);\n— відособленістю використання природного ресурсу (виділення його в натурі (на місцевості), закріплення за конкретною особою;\n— обов’язковістю одержання спеціальних дозволів (ліцензій, лісорубних квитків (ордерів), лісових квитків, від стрілочних карток, державних актів на право власності чи право користування тощо);\n— державною реєстрацією таких дозволів;\n— метою права спеціального використання природних ресурсів є здійснення господарської та іншої діяльності.\nЗа своїм змістом право спеціального використання природних ресурсів — це сукупність прав та обов’язків природокористувачів, які визначені відповідно у земельному, водному, лісовому, надровому, фауністичному, атмосфероохоронному та іншому законодавстві.\n— порушення строків розгляду заяв громадян і вирішення питань про передачу та надання земельних ділянок;\n— самовільне зайняття земельних ділянок, що знаходяться на праві власності чи праві користування громадян;\n— псування сільськогосподарських та інших земель громадян, забруднення їх хімічними та радіоактивними речовинами, виробничими відходами і стічними водами;\n— знищення межових знаків (ст. 211 Земельного кодексу України);\n— самовільне захоплення водних об’єктів, що знаходяться у користуванні громадян;\n— забруднення та засмічення таких вод;\n— пошкодження водогосподарських та інших споруд і пристроїв, що належать громадянам, порушення режиму їх експлуатації та встановлених режимів їх роботи (ст. 110 Водного кодексу України);\n— знищення або пошкодження лісу, що знаходиться в користуванні громадян внаслідок підпалу або недбалого поводження з вогнем, або внаслідок його забруднення хімічними та радіоактивними речовинами, виробничими і побутовими відходами, стічними водами, іншими шкідливими речовинами, підтоплення такого лісу, осушення та інші види шкідливого впливу (ст. 98 Лісового кодексу України);\n— порушення порядку надання об’єктів тваринного світу в користування та інше.\n— визнання за суб’єктом його права, наприклад, приватизації земельної ділянки;\n— відновлення становища, яке існувало до порушення права, припинення дій, які порушують право;\n— присудження до виконання обов’язку відшкодувати шкоду в натурі;\n— стягнення завданих збитків із осіб, які порушили право;\n— визнання незаконним акта державного органу управління або місцевого самоврядування, коли таким актом порушено право.\n— участь в обговоренні та внесення пропозицій до проектів нормативно-правових актів;\n— участь в обговоренні матеріалів щодо розміщення, будівництва і реконструкції об’єктів, які можуть негативно впливати на стан навколишнього природного середовища;\n— внесення пропозицій до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, юридичних осіб, що беруть участь у прийнятті рішень з цих питань (п. «б» ст. 9 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»).\nМеханізм реалізації такого права визначений Законом України «Про всеукраїнський та місцеві референдуми» від 3 липня 1991 р. (із змінами та доповненнями від 19 червня 1992 p.), згідно з яким обов’язок виносити питання екологічного характеру на референдум покладено на ради відповідних рівнів. Громадськість також може ініціювати обговорення екологічно важливих рішень. Правда, у нас це буває досить рідко.\nПраво на одержання екологічної освіти. Розв’язання багатьох екологічних проблем не можливе без розуміння особливостей процесів, які відбуваються у сфері взаємовідносин суспільства і природи. Тому в сучасних умовах одним із напрямів державної екологічної політики є посилення екологічної, в тому числі правової, освіти, культури і науки, що передбачає розширення мережі спеціальних закладів освіти, спроможних організувати одне з екологічних прав громадян. Це право є складовою частиною конституційного права на освіту (ст. 53 Конституції України) та закріплене у Законі України «Про охорону навколишнього природного середовища». Механізм реалізації цього права визначено у спеціальних законах освітянської сфери: «Про освіту», «Про дошкільне виховання», «Про загальну середню освіту», «Про професійно-технічну освіту», «Про вищу освіту» та ін.\nПраво на відшкодування шкоди, заподіяної порушенням права на безпечне довкілля. Це активне право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом до державних органів, підприємств, установ, організацій і громадян про відшкодування шкоди не лише здоров’ю, а й майну внаслідок негативного впливу на навколишнє природне середовище (ст.9 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»). Інколи в літературі таке право називають процесуальним. Підставою виникнення цього права є склад екологічного правопорушення, тобто: протиправність дії (бездіяльність); заподіяння шкоди такими діями (бездіяльністю) здоров’ю та/або майну громадян; причинний зв’язок між протиправними діями (бездіяльністю) та заподіяною шкодою; суб’єктивні ознаки правопорушення — вина у формі умислу чи необережності. Для осіб, що володіють джерелами підвищеної екологічної небезпеки, вина може й не встановлюватися, якщо вони не доведуть, що шкода виникла внаслідок стихійних природних явищ чи навмисних дій потерпілих (ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»).\n— оформленням листа тимчасової непрацездатності працівника у випадках захворювання, спричиненого забрудненням навколишнього середовища, в тому числі виробничого середовища;\n— оформленням інвалідності з причин, пов’язаних з впливом на здоров’я людини несприятливого навколишнього природного середовища;\n— наданням громадянам, які постраждали від несприятливого впливу забрудненого довкілля, заходів соціально-економічного захисту, пільг та компенсацій;\n— страхуванням ризику заподіяння шкоди здоров’ю або майну громадян від забруднення навколишнього середовища;\n— відшкодуванням шкоди здоров’ю та майну громадян за рішенням суду.\nСуб’єктами відповідальності за заподіяння шкоди здоров’ю і майну громадян екологічними порушеннями можуть бути як юридичні особи і громадяни-підприємці, так і державні органи та їх посадові особи за протиправні дії чи бездіяльність, в тому числі в результаті прийняття рішень, що не відповідають вимогам закону та порушують екологічні права громадян. Такі положення випливають зі змісту ст. 9 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», який закріпив нову юридичну можливість громадян оскаржувати в судовому порядку рішення, дії або бездіяльність органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових осіб щодо порушення екологічних прав громадян у порядку, передбаченому законом.\nЛопух 21:49:04 08 июля 2017\nРаботы, похожие на Реферат: Екологічні права громадян


Телескоп Levenhuk Skyline Travel 50: 70817-PL\nТелескоп Levenhuk Skyline Travel 50 – компактний та легкий рефрактор початкового рівня, з яким впорається навіть дитина. Цей телескоп відмінно підійде вивчення поверхні Місяця, спостережень за планетами Сонячної системи та розгляду наземних об'єктів. Дослідити далекий космос вдасться лише на рівні яскравих зірок та галактик.\nУ комплекті з телескопом йде безліч аксесуарів – два окуляри, діагональне дзеркало, лінза Барлоу. Купувати додаткові не доведеться. Максимально збільшення «з коробки» становить 135 разів. Труба встановлюється на просте азимутальне монтування, яке можна переміщати по висоті та азимуту. Особливих умінь і знань керувати телескопом не требуется. Тішить і розмір труби – вона майже вдвічі коротша, ніж у більшості інших рефракторів.\nТрінога телескопа зроблена з алюмінію та регулюється по висоті. Її висоту легко підігнати під зростання спостерігача. Телескоп можна брати із собою на природу. Він компактний, його легко зібрати за кілька хвилин, а полегшена конструкція дозволяє возити його з собою навіть дитині. А в комплект поставки включено спеціальний рюкзак для транспортування оптичного приладу та аксесуарів. Levenhuk Skyline Travel 50 – чудовий наглядовий інструмент для виїздів за місто, яке сподобається не тільки дорослим, а й дітям.\nКомпактна укорочена труба\nЗбільшення з комплектними аксесуарами – 135х\n< br>Відмінний вибір для дітей та початківців\nУ комплекті зручний рюкзак для перенесення\nФокусне відстань, мм: 360\nМаксимально е корисне збільшення: 100\nДозволяюча здатність, кут.сек: 2,28\nШукач: Оптичний 2x20\n< li>Зображення: повністю пряме\nАвтоматика: установка неможлива\nАксесуари: Діагональне дзеркало\nОкуляри: 8mm, 20mm\nПриціл оптичний Vortex Crossfire II 4-12x44 BDC, код: 926053\nБінокль National Geographic 8x21 Pocket (9024000), код: 929322-SVA\nТелескоп Levenhuk Blitz 70 Base, код: 77101-LH\nБінокль Kowa SV II 8x42 WP, код: 927695


Сто і дві причини обєднуватися в навчальні мережі енергоефективності | Львівська торгово-промислова палата\nСаме така кількість енергоефективних заходів реалізується командою з 11-ти львівських компаній станом на листопад 2019 року!\nПро це та про інші проміжні досягнення та перешкоди говорили на черговій зустрічі учасниківпілотної Мережі енергоефективних підприємств Львівщини13листопада 2019 р.\nРобочим майданчиком цього разу виступилопідприємство Миколаївцемент. Під час екскурсії по 80 гектарах його території колеги з інших компаній отримали всебічне уявлення про технологічні процеси виробництва. Не дивлячись на ніби простіта роками перевірені технології, компанія все одно проявляє гнучкість, де це можливо, скорочує енерговитрати та вплив на навколишнє середовище при стабільно високій продуктивності, відповідно до сезонів.\nТематично зустріч була присвячена системам рекуперації тепла. Були розглянуті особливості рекуператорів, наведені приклади розрахунку потенціалу утилізації тепла, тощо. З цього приводу учасники мали можливість поспілкуватись з досвідченим консультантом від компанії «Топ Інформ»Віктором Чухно та двома представниками постачальників технологічних рішень – теплових насосіввід ТОВ «Стала Енергія» та полімерних теплообмінників від компаніїHeatMatrix.\nДіяльністьльвівської Мережі енергоефективності добігає середини, і як було заплановано на листопад 2019 року, проміжні результати впровадження енергоефективних заходів були підраховані та озвучені. Дякуючи спільній роботі компаній та технічних консультантів, Мережа енергоефективних підприємств Львівщини майже на 10% наблизилась до спільної мети енергозбереження в 6330 МВт*годта стала на 24% ближче до скорочення викидів CO2 з встановленим показником економії в 4270 т.\nТа варто відмітити, що для майбутнього таких Мереж важливі не лише цифри, а й бажання людей об’єднуватись в такий спосіб. І щоб з’ясувати привабливі сторони цієї моделі співпраці, ми запитали прямо за зустрічі, що учасникамтут подобається? І отримали надихаючі відповіді. Так, за відгуками компаній,трійка основних цінностей, які вони отримують від участі у Мережі, виглядає так:\nобміндосвідом в ході професійного спілкування,що втілюється в проекти на своїх підприємствах,\nпідвищення рівня своєї компетентностіу супроводі перевірених консультантів,\nвідвідання інших підприємств з наочною демонстрацією енергоспоживаючих процесів.\nЩоб ці оцінки були озвучені на широкий загал, на річній конференції«Енергоефективність в компаніях: можливості та рішення», що проходить 27 листопада2019р. в Києвіза участю представників профільних міністерств, проектом* організовано окрему панель, присвячену таким навчальним мережам, як інноваційному інструменту для стимулювання енергоефективності. Адже в Німеччині федеральний уряд дійшов висновку, що підтримка таких мереж є ефективнішою, ніж підтримка окремих компаній. Тож команда проекту робить всі можливі кроки, щоб українські державники теж скористалися такою моделлю підтримки компаній.\n← Розпочалась реєстрація на безкоштовний курс «Вчимося бізнесу»\tОпитування експортерів →


Справа про конверти з порошками - відправника засудили до п'яти років умовно | СЬОГОДНІ\nУ США відправника конвертів з порошком синові Трампа засудили до п'яти років умовно\n20 квітня, 03:02 Переглядів:\nСуд зобов'язав 25-річного Деніела Фрісьєло провести один рік з п'яти під домашнім арештом\nАмериканець, що розіслав понад десяток конвертів з підозрілою речовиною, зокрема за адресою Дональда Трампа – молодшого, сина президента США, був засуджений у п'ятницю до п'яти років умовно. Як повідомило агентство Рейтер, таке рішення ухвалив окружний суддя Бостона Натаніель Гортон.\nВін зобов'язав 25-річного Деніела Фрісьєло провести один рік з п'яти під домашнім арештом. За будинком засудженого буде встановлено нагляд. Фрісьєло заборонено контактувати з потерпілими, надсилати поштову кореспонденцію, користуватися інтернетом і комп'ютерами.\nАмериканець, який працював у дитячому дошкільному закладі, був затриманий у березні минулого року в Массачусетсі. Восени 2018 року він пішов на угоду зі слідством і визнав провину за звинуваченням у розсиланні листів з погрозами на адресу інших осіб.\nУ лютому минулого року тепер уже колишня дружина Трампа – молодшого Ванесса відкрила конверт, який надійшов поштою, на ім'я свого колишнього чоловіка. Усередині виявився білий порошок невідомого складу, який за підсумками перевірки виявився звичайним кукурудзяним крохмалем. Однак Ванесса Трамп і ще двоє осіб, що перебували у будинку, були доправлені до лікарні як запобіжний захід. У конверті також знаходилася записка з образами і погрозами на адресу Трампа – молодшого.\nФрісьєло розіслав загалом понад десяток листів з погрозами, у більшості з них містився підозрілий порошок. Такі конверти були доправлені, зокрема, за адресами одного з прокурорів у штаті Каліфорнія і представників правоохоронних органів США.\nНагадаємо, раніше повідомлялося, що невістку Дональда Трампа госпіталізували після того, як вона відкрила лист з білим порошком усередині.\nВи зараз переглядаєте новину "\tУ США відправника конвертів з порошком синові Трампа засудили до п'яти років умовно". Інші Євросоюз дивіться в блоці "Останні новини"\nСпецслужби США перехопили підозрілий пакет, що призначався Трампу\n3 жовтня 2018, 03:11\nСекретна служба відмовилася від подальших коментарів\nТоксична посилка для Пентагону: нові подробиці\n2 жовтня 2018, 23:03\nСильну отруту виявили при перевірці кореспонденції, що надходить у військове відомство\nПосольство Польщі в Москві отримало підозрілі конверти\nУ конвертах містився невідомий порошок\n9 травня 2018, 11:23


Кращі миючі пилососи 2022 - Рейтинг ТОП-5 моделей\nГоловна » Товари для дому » Кращі миючі пилососи 2022 – рейтинг ТОП-5 популярних моделей\nКращі миючі пилососи 2022 – рейтинг ТОП-5 популярних моделей\nАвтор Новий Дім На читання 14 хв Переглядів 4.4к. Оновлено 01.01.2022\nЯк вибрати з десятків брендів і моделей кращий пилосос для сухого та вологого прибирання? Досить вивчити найпопулярніші варіанти з рейтингу миючих пилососів, визначитися з необхідними параметрами і комплектацією, і зробити зважений вибір на користь якісної і довговічної техніки.\nТОП-5 моделей миючих пилососів від провідних брендів\nМиючий пилосос з аквафільтром THOMAS TWIN XT\nМиючий пилосос з аквафільтром BOSCH BWD41740\nМиючий пилосос з аквафільтром BOSCH BWD41700\nМийний пилосос з аквафільтром THOMAS DRYBOX AMFIBIA PET\nЯк вибрати миючий пилосос?\nЄмність водяного бака\nВідгуки про миючі пилососи\nМиючий пилосос – це не просто вдосконалений агрегат для прибирання, а ще «і швець, і жнець». Ці потужні машини здатні без особливих зусиль користувача провести всі види прибирання в будь-якому приміщенні. У таблиці ви наочно порівняєте параметри кращих миючих пилососів від перевірених часом виробників.\nПараметри THOMAS TWIN XT BOSCH BWD41740 THOMAS TWIN TIGER BOSCH BWD41700 THOMAS DRYBOX AMFIBIA PET\nТип прибирання волога\nОб’єм пилозбірника 2,5 л 2,5 л 2,4 л 2,5 л 2,6 л\nДовжина шнура 8 6 6 6 8\nСпоживана потужність 1700 Вт 1700 Вт 1500 Вт 1700 Вт 1700 Вт\nВихідний фільтр HEPA\nАквафільтр HEPA 10 (миється)\nАквафільтр HEPA (миється)\nМікрофільтр HEPA 10 (миється)\nТурбощітка – + – – +\nНасадки Для м’яких меблів\nМийна насадка для м’яких меблів\nМийна насадка для вологого прибирання килимів з адаптером для твердих поверхонь Для м’яких меблів\nШирока мийна насадка для прибирання килимів\nМала мийна насадка для прибирання м’яких меблів\nНасадка для сухого прибирання м’яких меблів\nНасадка для сухого прибирання корпусних меблів Для м’яких меблів\nАдаптер для твердих поверхонь\nМийна насадка для килимів Для м’яких меблів\nНасадка для корпусних меблів\nНасадка для миття килимів маленька\nНасадка для миття килимів і збору рідини велика Для м’яких меблів\nНасадка для миття м’яких меблів\nДля миття килимів з адаптером для твердих поверхонь\nРадіус прибирання 12 м 9 м 10 м 9 м 11 м\nГабарити (ВхШхГ), см 30.6х31.8х48.6 36х49х35 35.3х32.4х48.3 36х49х35 30.6х31.8х48.6\nВага 8 кг 8,4 кг 8,4 кг 11,588 кг 8,25 кг\nКраїна-виробник Німеччина Польща Німеччина Польща Німеччина\nМи пропонуємо вам порівняти миючі пилососи не тільки з урахуванням основних характеристик, а й взяти до уваги переваги і недоліки кожної моделі. Варто відразу обумовити єдиний недолік кожної моделі – він в тому, що такі пилососи не підходять для швидкого і щоденного прибирання. Це потужні і працездатні машини для генеральних прибирань, вони вимагають часу на підготовку до роботи, ретельного догляду після використання, а також вільного простору для зберігання насадок.\nВеликі габарити всіх моделей – скоріше, не недолік, а відмінна риса пилососів, які вміють практично все!\nРейтинг миючих пилососів 2022 очолює кандидат від німецького виробника – компанії THOMAS, заснованої у 1900 році. Фірма з бездоганною репутацією спирається на великий технічний ресурс побутової техніки та створює її з матеріалів з високим ступенем повторного використання. Модель передбачає аквафильтр + мішок.\nВеликий радіус прибирання;\nНизький рівень шуму (78 дБ):\nДва положення парковки: горизонтальна і вертикальна.\nНевеликий набір насадок;\nКористувачами відзначені деякі складності в перемиканні потужності.\nУ рейтинг THOMAS TWIN XT потрапив також завдяки запатентованій системі водної фільтрації Aqua-Box, а миючий пилосос з аквабоксом – це не тільки гарантія чистоти, але й надійний захист для алергіків.\nЛегендарна модель від німецького бренду BOSCH, точна копія знаменитого Zelmer – а власники цієї моделі користуються нею понад вже більше десятка років. Справедливості заради, польська збірка не поступається німецькому виробництву, і ця модель миючого пилососа виправдовує ціну низкою параметрів. Пилосос передбачає всі види прибирань, укомплектований великим набором насадок і турбощіткою. П’ятилітровий контейнер для води – одна з головних переваг BWD41740, а деякі господині додатково використовують його як технічне відерце для прибирання будинку.\nМісткий контейнер для води;\nВеликий набір різноманітних насадок і аксесуарів.\nДеякі користувачі відзначили хисткість деталей.\nДо речі, ще однією знахідкою буде насадка з контейнером-уловлювачем – вона стане в нагоді, якщо ви втратили маленьку, але цінну річ. З нею не доведеться копатися в пилозбірнику і дихати пилом.\nЩе один практичний і функціональний миючий пилосос від фірми THOMAS німецької збірки. Акцентний «дикий» дизайн цілком виправдовує маркування TIGER в назві моделі. У нього трохи нижча потужність, ніж у інших представників нашого рейтингу, але це обертається зниженим енергоспоживанням.\nЗручна ручка шлангу.\nБувають проблеми зі змотуванням ручки.\nВ цілому, після збирання з «тигреням», у вашій квартирі не буде пилу, плям та іншого роду забруднень. Це гідний, яскравий і функціональний агрегат, а те, що у нього небагато насадок – плюс для тих, хто цінує корисний простір в будинку.\nЗа функціоналом і дизайном схожий з BWD41740 (і для багатьох саме чорна варіація більш приваблива, ніж стандартна кольорова гамма) і також має значне 5-літрове відерце для вологого прибирання. Це найважчий пилосос зі списку, але за кількістю насадок неодмінно підкупить любителів чистоти і різного виду прибирань.\nВідносно високий рівень шуму (85 дБ).\nЗамикає рейтинг миючих пилососів 2022 DRYBOX AMFIBIA PET від німецької фірми THOMAS. Ми вже знаємо, що цей бренд вміє дивувати дизайном, але і функціональні особливості цієї моделі задовольнять потреби навіть вимогливої господині.\nОсобливість – інноваційна технологія DryBOX, що представляє собою циклонний фільтр. Суть в тому, що пил при збиранні ділиться за фракціями – велике сміття і дрібний пил потрапляють в різні відсіки пилозбірника. Виробники запевняють, що пилосос не вимагає підготовки і чищення після кожного прибирання. Купити миючий пилосос DRYBOX AMFIBIA PET варто, якщо вам важливі безперебійна робота, інновації та висока німецька якість.\nДовгий шнур живлення;\nВеликий комплект насадок;\nЕргономічність і маневреність.\nРозглянувши кращі миючі пилососи 2022, варто ознайомитися з основними параметрами, на які потрібно звернути увагу при виборі апарату. У комплекті часто є дуже багато насадок і важливо розуміти, які з них вам потрібні, а за які не варто переплачувати. Це ж стосується і різних інноваційних технологій, і маси інших технічних моментів. Рекомендуємо уважно ознайомитися з порадами щодо вибору, щоб заплатити гроші за реального помічника, а не чергову «нерухомість» у вашій квартирі.\nЯкщо мова йде про миючі пилососи, то і вибирати потрібно з тих, що з функцією миття. У таких моделей зазвичай 2 типа прибирання – сухе і вологе. Вам варто лише визначитися, чи будете ви використовувати всі ці аквасистеми і аквафільтри або це будуть витрачені на вітер гроші.\nВам підійде миючий пилосос, якщо:\nПлоща прибирання досить велика. Приватний будинок або велика квартира? – Те що треба! А власникам студії на пару десятків «квадратів» краще не захаращувати простір такою технікою.\nЄ кішка або собака. Миючий пилосос ідеально буде збирати шерсть, навіть вологу.\nПолюбляєте килими, особливо «травичку». Чим більше килимів, тим вище ймовірність, що миючий пилосос вам потрібен.\nНе любите часті прибирання. Якщо сил і часу вистачає лише на нечасті генеральні прибирання, вибирайте … ну, ви зрозуміли – не звичайний прилад.\nМінімальна потужність, при якій пилосос може адекватно всмоктувати пил – 300-400 Вт. У миючих аналогів показник потужності зазвичай понад 1кВт. Але якщо ви вибираєте, наприклад, між 1400 і 2000 Вт, можете сміливо зупинятися на більш низькому показнику, тому що завищені відмітки – маркетинговий хід, не більше. Якщо зазначений показник в 900 Вт і вище – цього вже достатньо, щоб апарат успішно справлявся з покладеними на нього завданнями.\nПилососи вологого прибирання комплектуються фільтрами тонкого очищення – найчастіше це HEPA-фільтри. Такі аквафільтри чудово вловлюють частинки пилу і бруду, які просто тонуть у воді, а це добре впливає на повітря у приміщенні.\nЗвичайно, вони справляються з вловлюванням не на 100%, але в сучасних моделях фільтри HEPA, виготовлені за нормою EN 1822, здатні вловити до 99,5% часток, розміром від 6 мікрон. Якщо ж при виробництві діє норма DIN 24184, то розмір частинок становить вже від 3 мікрон, а відсоток ефективності підвищується до показника в 99,7.\nВибирайте обсяг бака, виходячи з площі квартири. Для 1-2 кімнатного приміщення вистачить резервуара на 2-4 літра, а для 3-кімнатних квартир і будинків вже потрібен обсяг в 4-5 літрів. Для великих площ можна вибрати резервуар на 8-10 літрів, але й вага техніки тоді помітно збільшується.\nВ середньому в стандартному комплекті від 5 до 7 щіток і вище. Зазвичай це:\nстандартна щітка для сухого прибирання;\nзменшена версія попередньої насадки;\nнасадка для чищення килимів;\nщітка для твердого покриття для підлоги (ламінату);\nнасадка для м’яких меблів;\nпристосування для миття дзеркал і вікон та інші аксесуари;\nтурбощітка і т.д.\nПорада. Обирайте виключно зі своїх потреб, щоб не платити за те, чим не будете користуватися.\nНезмінно найякіснішою вважається німецька техніка (Бош, Томас), але звертайте увагу не на країну реєстрації бренду, а на країну-виробника. Навіть у відомих брендів з Німеччини частина техніки збирається по всьому світу – це і країни Європи, і Туреччина і, звичайно ж, Китай. Тому модель, зібрана в Азії, буде істотно відрізнятися від істинного «німця».\nТехніку преміум класу традиційно випускає Miele (Міле) – один з найнадійніших німецьких брендів, але і ціна відповідна.\nКрім німецьких брендів придивіться до інших європейських торгових марок, наприклад, миючі пилососи виробляє така фірма як Gorenje (Гореньє) – а це словенська збірка і цілком гідна якість.\nДумка споживачів в останні роки істотно впливає на наш вибір, тому так важливо вивчати відгуки перед покупкою. Ми підібрали об’єктивні та ґрунтовні коментарі:\nTHOMAS TWIN XT:\nTHOMAS TWIN TIGER:\nTHOMAS DRYBOX AMFIBIA PET:\nРозглянувши варіанти від німецьких брендів у рейтингу, ви точно зможете вибрати той самий – потужний, функціональний, укомплектований і навіть стильний варіант. Ціни на миючі пилососи в Україні витримують впевнену конкуренцію з більш сучасними аналогами, але вибір краще робити, спираючись на власні потреби і площу приміщення. А якщо ви вирішили відмовитися від покупки миючої моделі, вибирайте найкращі пилососи сухого прибирання.\nРадимо уважно вивчати відгуки і не тільки позитивні, але і нейтральні та навіть негативні – так у вас вийде сформувати дійсно об’єктивну думку про вподобану модель і максимально підготуватися до майбутньої покупки. Ми впевнені, що наш матеріал вам також допоможе!


ФОТО. Незаконна агітація та підкуп виборців: на Донеччині фіксують масові порушення передвиборчої кампанії — ІА «Вчасно»\n7 квітня 2020 р., 21:18\nФОТО. Незаконна агітація та підкуп виборців: на Донеччині фіксують масові порушення передвиборчої кампанії\nВід початку передвиборчої кампанії поліція Донеччини зареєструвала 319 повідомлень про порушення виборчого законодавства в регіоні.\nУ Новгородському місцеві жителі зривають незаконну агітацію\nТільки за минулу добу до поліції надійшло 36 таких повідомлень. За фактами порушень розпочато 15 кримінальних проваджень, чотири з яких — за підкуп виборців, повідомляє поліція області.\nЧИТАЙТЕ: ВІДЕО. 1000 грн за галочку: на Донбасі фіксують підкуп виборців\nЗ початку передвиборчої кампанії було відкрито два кримінальні провадження за фактами фальсифікації виборчих документів, одне — за перешкоджання здійсненню виборчого права і чотири — за підкуп виборців.\nТакож 6 кримінальних проваджень було розпочато за ст. 296 Кримінального кодексу України (хуліганство). Як правило, вони стосувалися пошкодження агітаційних наметів та майна.\nУ прифронтовому Новгородському поліція зафіксувала факт незаконного розміщення агітаційних матеріалів. Згідно законодавства, матеріали передвиборчої агітації можна розміщувати на дошках для оголошень або стаціонарних рекламних тумбах. Через засилля реклами у непризначених для цього місцях місцеві жителі Новгородського були вимушені самотужки очищати дерева, стовби та зупинні пункти від реклами кандидатів. Через факт незаконного ррзміщення агітації жителі звернулись до поліції.\nУ Маріуполі з початку передвиборчої кампанії поліцейські зареєстрували 43 повідомлення, пов’язаних з порушеннями виборчого процесу. Переважно це інформація про факти розміщення агітаційної продукції без вихідних даних, а також незаконної агітації й можливого підкупу виборців.\nвибори ВРУ, незаконна агітація, поліція, новини Донеччини, Новгородське


Жiночий iдеал Ольги Кобилянської (за повiстями "Людина" i "Царiвна") - Реферат Безплатно скачать реферат, курсову, дипломну роботу\nГоловна → Шкільні твори → Жiночий iдеал Ольги Кобилянської (за повiстями "Людина" i "Царiвна") - Реферат\nЖiночий iдеал Ольги Кобилянської (за повiстями "Людина" i "Царiвна") - Реферат\nОлена Ляуфер, головна героїня повiстi "Людина", - особистiсть сильна, горда, цiльна. У неї тонке розумiння мистецтва, iнтереси її рiзнобiчнi. Її не влаштовує буденне жiноче щастя, i вона прагне стати поряд з чоловiками у суспiльному поступi, захоплюючись новими iдеями. Щоб врятуватиродину вiд важких бiдувань, дiвчина повинна вийти замiж за лiсника. Та вона з гiднiстю ставиться до цього насильства над собою, зберiгаючи внутрiшню волю. Оленину душу розривають почуття, якi вона ховає за гiркою iронiєю, їхнє протиборство. Впевнена, що жодного читача образ цiєї героїнi не залишить байдужим. Недарма Кобилянська змiнила першу назву твору "Вона вийшла замiж" на бiльш влучну - "Людина".


Гонадотропин-ФСГ-ІФА "Діагностичні системи Україна", price Negotiable price, buy on UB.UA • UB.UA\nub.ua Medical Supplies Medical Equipment Лабораторне медичне обладнання Хімічні реактиви та витратні матеріали Гонадотропин-ФСГ-ІФА "Діагностичні системи Україна"\nProduct code: 13775095\nProduct description Гонадотропин-ФСГ-ІФА "Діагностичні системи Україна"\nНабір реагентів "ДСУ-ІФА-Гонадотропин-ФСГ". Тест-система імуноферментна для кількісного визначення фолікулостимулюючого гормону в сиворотці крові людини методом ІФА. Одностадійний варіант. Сумарний час інкубації – 50 хв.Чутливість – 0,3 мМЕ/мл. Діапазон значень – 5-100 мМЕ/мл. 96 аналізів.\n600 UAH 510 UAH\n1 390 UAH 1 181 UAH\nFeedback Гонадотропин-ФСГ-ІФА "Діагностичні системи Україна"\nJanuary 19, 2022 5:34 pm\nDecember 19, 2021 11:37 pm


Новобузька централізована бібліотечна система Миколаївської області - Новополтавська №1\nЗа тиждень 591\nЗа місяць 3113\nВи тут: Home Новополтавська №1\nБуду я природі другом\nКатегорія: Новополтавська №1\nОпубліковано Понеділок, 13 червня 2016, 08:16\nДень охорони навколишнього середовища – це привід замислитися над екологічними проблемами, звернути увагу на природу навколо тебе. Стає очевидним той факт,що майбутнє людства і планети в цілому багато в чому залежить від наших можливостей вирішувати найгостріші проблеми екології. До Дня навколишнього середовища третього червня завідувачкою філією Розумною І. проведено турнір знавців «Буду я природі другом» . На заході учні дізналися історію заснування Всесвітнього дня навколишнього середовища. Були наведені приклади негативного людського впливу або природних катаклізмів на забруднення природи, руйнування природних і культурних ландшафтів. Для учасників проведено екологічну вікторину на знання природних явищ, світу тварин і рослин. Запитання були на ерудицію, але учні давали дуже цікаві відповіді. Захід проходив на природі, тому діти були активними, кмітливими і спритними.\n« Буде в мирі й злагоді родина – буде жити моя Україна»\nОпубліковано Понеділок, 13 червня 2016, 08:09\nЯкого б віку і статусу не була людина, де б вона не жила і яких поглядів би не дотримувалась, вона потребує родини. Спочатку тієї, де народжується і росте, потім – тієї, яку створює сама і де ростить своїх дітей. Одна із сімейних традицій – зберегти пам’ять про свою сім’ю. У травні бібліотека провела літературно – музичне свято « Буде в мирі й злагоді родина – буде жити моя Україна». На захід були запрошені бабусі , мами, татусі та діти. Учасники заходу ознайомились з родинними традиціями, як основою сімейного виховання. Дізналися, що таке сім’я, рід, родина та цінність всього того, що пов’язує з сім’єю, родиною та батьківською хатою. Обговорили, як кожен береже історію свого роду, улюблені свята та традиції родини. У кожної сім’ї на теперішній час традиції та свята дещо змінилися, але є й ті які йдуть з покоління в покоління. Формування правильної життєвої позиції можливе тільки там, де засобами виховання є добро, ласка, любов, повага і взаєморозуміння.\n«Як мимоволі творить він красу!..»\nОпубліковано Четвер, 12 травня 2016, 12:59\n«Я не знаю більш національного народного генія…До нього це був Довженко» - казав про Миколайчука великий Параджанов. Немає, певно, людини, яка б не відчула притягальної сили кіно, яка б не зливалась з персонажами, не переймалась їхніми турботами і бідами, їхніми пристрастями. Усвідомлюючи дистанцію, яка нас розділяє з екранним світом, все ж вживаємося в нього. Іван Миколайчук – символ українського кіно. Був кінозіркою 60-70 років минулого століття. В ті роки майже жоден фільм не обходився без його участі. Він був особливий, народний , справжній, найкращий. 11 травня у бібліотеці проведена бесіда «Життя і творчість Івана Миколайчука» з нагоди 70-річчя народження актора, на яку були запрошені відвідувачі бібліотеки. Захід сприяв популяризації творчої спадщини кіноактора, кінорежисера, сценариста, заслуженого артиста України – Івана Миколайчука, збереження національної скарбниці краю. Присутні прослухали розповідь про його життєвий шлях та творчу працю. Переглянули кадри з кінофільмів за участю актора, обговорили улюблені ролі, в яких він найбільше сподобався та запам’ятався.\nІ був там рай – Чорнобильська земля - невидимая хмара все накрила…\nОпубліковано П'ятниця, 06 травня 2016, 07:48\n26 квітня 1986 року! В пам’яті українського народу це день чорнобильського лиха, болю, суму і забути це й викреслити із нашої пам’яті – неможливо. Новополтавська сільська бібліотека філія №1 разом з працівником соціального захисту населення провели для молоді бесіду – дискусію «Зламана доля, та не зламана воля». На захід було запрошено ліквідатора аварії на Чорнобильській АЕС та депутатів Новополтавської сільської ради. Присутні затаївши подих слухали розповідь, як все почалося тієї ночі та про жахливі наслідки що спонукали героїв – пожежників першими кинулися в те пекло. Були зачитані вірші, які до болю проникали в саме серце, а також переглянули відео кліп тих трагічних подій. Час невпинно йде вперед. Віддаляється чорна дата Чорнобиля, про яку з болем і сльозами згадуємо нині і хочеться, щоб більше ніколи і ніде у світі не повторилося подібне лихо.\nФольклорне свято у бібліотеці\nОпубліковано Четвер, 18 лютого 2016, 12:02\nНаш народ має багаті традиції, що дійшли із давнини. Стрітення належить до числа давніх свят. За народними віруваннями, цього дня - 15 лютого - зима зустрічається з весною. Стара баба Зима сперечається з молодою дівчиною Весною, кому йти, а кому вертатися. Якщо до вечора стало тепліше - перемогла Весна, якщо холодніше - Зима.\nУ цей день у церквах святять воду і свічки. В Новополтавській сільській бібліотеці-філії №1 проведено фольклорне свято «Зажурилась зимонька-зима, молодої силоньки вже нема», яке розпочалося розповіддю про історію свята. Тут же відбулася зустріч Зими з Весною. Згадали прикмети, прислів’я, пов’язані з цим днем, розповідали народознавчі легенди, прикмети та співали обрядові пісні, адже Свято Стрітення народознавче, дивовижне! Це відчуття зимової прохолоди і передчуття весняного тепла.\nІсторія Новополтавської сільської бібліотеки-філії № 1 КЗ "Новобузька ЦБС"\nВірні життєвому покликанню


Хто такий Моргенштерн-Валєєв – НОВИНИ УКРАЇНИ\nВересень 18, 2021 admin новини 0\nНа українському сайті Kontramarka наразі можна купити квитки на три концерти Моргенштерна в Україні: 13 листопада у Запоріжжі, 15 листопада у Харкові та 16 листопада у Києві. Найдешевші у Харкові – від 400 грн. Найдорожчі у столиці – там за прохід у зону Golden Fan біля сцени доведеться заплатити 4 490 грн.\nНа іншому сайті Concert.ua пишуть, що квитки на Моргенштерна з’являться пізніше, а поки що радять дивитися анонси інших хіп-хоп-подій, наприклад, київський виступ іншого російського репера Басти.\nАвтор фото, kontramarka.ua\nРосійський репер Моргенштерн їде в Україну. А вдома у нього хочуть заборонити трек “Я з’їв діда”\n“Там починаються якісь штуки прикольні. І, схоже, знову переноситимуться концерти, бо більша частина артистів вже все перенесли. Особливо після історії з Одесою. Мені банально страшно, я не обманюватиму. Мені страшно їхати”, – розповів він тоді у прямому ефірі в Instagram.\nАвтор фото, Instagram Morgen_shtern\nПідпис до фото, Моргенштерн – один з найпопулярніших музикантів в Росії, він також має багато фанатів в Україні\n“Позивач просить ОАСК визнати протиправними дії СБУ стосовно підготовки документів та звернення до міністерства культури та інформаційної політики України щодо внесення громадянина Російської Федерації Алішера Валєєва (сценічне ім’я MORGENSHERN) до переліку осіб, які створюють загрозу національній безпеці”, – повідомив Окружний адмінсуд Києва.\nРечник СБУ Артем Дехтяренко розповів УНІАН, що позиція СБУ ґрунтується на висновках лінгвістичної експертизи, яка підтвердила, що у творчості Моргенштерна “пропагується культ насильства й жорстокості, поширення та вживання наркотичних засобів і психотропних речовин”.\n“Це створює передумови для конфліктних ситуацій стосовно організаторів та учасників концерту за його участі”, – додав речник СБУ.\n“Перебування особи в “списку Мінкульту” автоматично забороняє будь-яку концертну діяльність на території України. Таким чином будь-які гастролі Моргенштерна на території України – заборонені”, – наголосили в СБУ.\nПідпис до фото, На обличчі у репера кілька тату – з одного боку 666, з іншого – зображення середньовічної зброї моргенштерна\nПри народженні мав прізвище Валєєв, але у вересні 2020 року офіційно змінив його на Моргенштерн. Як пояснив артист, йому набридло, що медіа пишуть, ніби “Моргенштерн” – це його псевдонім.\nМоргенштерн, на честь якого назвався російський репер, – це різновид середньовічної холодної зброї, з німецької “ранкова зоря” – металева куля з шипами, яку насаджували на бойові палиці, або ж якою завершували кістені.\nДва його кліпи, а також інтерв’ю Дудю увійшло в топ YouTube за 2020 рік в Україні.\nМоргенштерн має епатажний вигляд – на одній стороні обличчя він зробив тату “666”, а на іншій – зображення того самого моргенштерна.\nА його пісню “Я з’їв діда” заборонили в Росії.\nАвтор фото, В гостях у Гордона\nТакож музикант публічно називав Путіна “красавчиком”, але згодом в інтерв’ю Юрію Дудю пояснив, що мова не йшла про політику.\n“Він красавчик не тому, що зробив щось для країни круте чи щось супер править якось чудово. Та просто круто, він потужний мужик. Прикинь, ти Путін? Тебе знає весь світ, у тебе чотири двійники”, – розповів артист Юрію Дудю.\nТакож Моргенштерн зізнавався, що з радістю виступив би у Криму, “але, на жаль, в реальному світі, якщо я туди поїду, то мене в Україну потім не пустять”.\nВодночас на питання українського журналіста Дмитра Гордона “чий Крим?” відповів: “Кримчан”.\nА на уточнення про приналежність території, сказав: “Мені так на це п.. (Все одно. – Ред.). Мені просто не цікаво про це говорити”.\nПідпис до фото, Моргенштерн неодноразово називав Путіна “красавчиком”, але пояснював, що не через політику\nТакож Моргеншетр відзначив, що обожнює Україну: “В Україні мені подобається набагато більше, ніж у Рашці, у плані людей. Люди у вас добрі, душевні”.\nСитуацію з виступом в Одесі в день трауру пояснив тим, так він хотів влаштувати “день крику” про те, чому не проводять пожежні перевірки, а українські медіа все перекрутили і обрізали його фразу.\nМоргенштерн водночас зізнався, що він боїться їхати в Одесу через погрози українського активіста Сергія Стерненка, який “вбив людину і не сів”.\n“Тому мені страшно. Тому що мої пацани не можуть туди зброю повезти з собою”, – додав Алішер Моргенштерн у розмові з Дмитром Гордоном.


Як тільки Дуейн Чепмен звернулася до того, що збивається з розуму, так що вона готова померти під час лову злочинців - Життя\nЯк тільки Дуейн Чепмен звернулася до того, що збивається з розуму, так що вона готова померти під час лову злочинців\nДуейн Лі Чапман та його покійна дружина Бет Чапман працювали разом, переслідуючи злочинців у трьох різних реаліті-шоу. Чапман завжди був м’язом, що стояв за кожною операцією, але Бет була так само безстрашна, як і її чоловік, особливо якщо він змусив її з розуму достроково.\nКоли Дуейн 'Собака' Чапман почав працювати мисливцем за головами відразу після звільнення з тюрми на початку 80-х він був невблаганним. Ця пристрасть була тим, що, зрештою, перетворило його на найвідомішого - і здібного - мисливця за вигодами в країні.\n28 серпня 2019 року Дуейн Чапман відвідує «FOX & Friends» у студії FOX | Фото: Getty Images\nВін майже двадцять років працював один, але до початку 00-х, Бет Сміт приєднався до нього як до партнера у злочині у будь-якому сенсі цього слова.\nСПУСА ДУАНА ЧЕПМАНА\nПара вперше прискочила до слави, коли Чапман був представлений в епізоді шоу &&E 'Візьми цю роботу', шоу про людей з незвичайними заняттями. Глядачам сподобалось те, що вони побачили настільки, що постановка шоу дала Чапмену власну реальність 'Собака на мисливця за головами'.\nБет, яка була ліцензованою жінкою-поручницею, почала приєднуватися до бюстів, тому що, як Чепман виявлено В інтерв'ю 2004 року в шоу 'Пізня ніч з Конаном О'Браєном' він опинився б у середині справи, за два кроки від дверей поганого хлопця, і Бет подзвонила йому, щоб запитати, що він робить.\nДуейн «Собака» та Бет Чапман на досвіді ACM під час 48-ї щорічної премії академії кантрі-музики 5 квітня 2013 року в Лас-Вегасі, штат Невада | Фото: Getty Images\nО'Браєн хотів дізнатися, чи працювати з дружиною не було складно, і чи багато вони боролися. Дуейн пояснив що бої іноді допомагали, коли йшли за злочинцями. Він сказав:\n'Я їй кажу:' ми їдемо з жорстким хлопцем, він небезпечний ', і вона поправляє нігті. Тож я маю змусити її 'в стані', що вони називають це, щоб звести її з розуму, щоб вона, знаєте, готова померти, якщо це буде потрібно '.\n'Які прекрасні робочі стосунки у вас', О'Брайен жартували у той час.\nБет Чапман на музичних преміях CMT на «Бриджстоун-Арені» 4 червня 2014 р. | Фото: Getty Images\nЯК ДУУНІТЬ І БЕЗ МЕТИ\nХоча більшість людей завжди пам’ятатимуть Бет і Дуейн як невгамовний дует, яким вони були раніше, їм знадобилося кілька років і багато перешкод, щоб нарешті оселитися і бути разом.\nБет дала зрозуміти, що вона не проходить хіміотерапію, оскільки не хотіла пройти процес втрати волосся - або втратити себе - через лікування.\nВони вперше познайомилися, коли Бет Сміт був заарештований нібито в крадіжках у місцевому магазині на Гаваях.\nЩо насправді сталося, вона одного разу пояснив, це те, що вона збирала кілька лимонів, коли телефонував її начальник, і вона пішла від лінії, щоб забрати телефон. Хоча вона нічого поганого не робила, люди в магазині вважали, що вона крадеться.\nЦе не допомогло тому, що у неї в сумочці був пістолет - який вона взяла у свого хлопця раніше.\nБатько Бет запропонував їй зателефонувати Чепмену, щоб заплатити за її облігацію. Однак, оскільки Дуену знадобилося стільки часу, щоб визволити її, Бет провела у в'язниці 12 годин.\nДуейн 'Собака' Чапман та Бет Чапман на музичних преміях CMT на Bridgestone Arena 5 червня 2013 | Фото: Getty Images\nТож, коли її зателефонував Чапман до його кабінету, щоб заповнити якусь документацію, вона відмовився назустріч йому. Але коли вони зрештою побачились, з першого погляду це було похоті. Але він був одружений, і вона мала хлопця.\nПісля їхньої зустрічі Бет почала переслідувати Дуейна, слідуючи за ним у машині, яку вона позичила у друга, який працював у автосалоні.\n'Вона вирішила, що машина її подруги - це чудовий спосіб стежити за мною, тому вона взяла свій час, повертаючи її', - сказав Чапман писав у своєму спогаді про 2017 рік: «Ти можеш бігати, але не можеш сховатися». 'Автосалон повідомив, що його викрали, і Бет була розбита за крадіжку автомобіля, хоча звинувачення згодом були зменшені до проступку, радісного'.\nДуейн 'Собака' Чапман і Бет Чапман на нагородах VH1 Big In '05 3 грудня 2005 р. | Фото: GettyImages\nСпочатку Бет була засуджена до шести місяців умовного терміну, але коли її офіцер, що звільнив умовно-дострокове звільнення, визначив, що не навчилася уроку, Бет була відправлений до в'язниці на півроку.\nКоли вона вийшла, Дуейн розлучився, але побачився зі своїм секретарем, з яким він врешті одружився. Так, Бет пішла за позовом і вийшла заміж за іншого свого хлопця, який, за словами Дуейн, піддав її домашньому насильству.\nХоча вони були одружені з іншими людьми, Бет і Дуейн продовжували бачити один одного і обманювали своїх подружжя.\n24 квітня 2015 року Бет Чапман відвідує студії SiriusXM | Фото: GettyImages\n'Я була іншою жінкою через трьох дружин' Бет сказали Розі О'Доннелл в інтерв'ю 2011 року. 'Дві дружини, одна справді хороша подруга'.\nУ 1995 році, після смерті матері та його другого розлучення, Дуейн почав зустрічатися з наркоманом, і він спіралі вниз, поки Бет не вступила і вигнала жінку, щоб піклуватися про Чепмена.\nІ все-таки минуло ще два роки, перш ніж вони нарешті влаштувались як пара. Як Дуейн писаввони вирішили, що прийшов час об'єднати зусилля - романтично та професійно '.\nСобака на мисливців за головами, Дуейн Чепман 24 квітня 2015 року відвідує студії SiriusXM | Фото: GettyImages\nБет Чапман померла 26 червня 2019 року після тривалої битви з раком горла.\nВона була першою діагностовано у вересні 2017 року з раком горла II стадії та перенесли 12-годинну операцію, перш ніж медики оголосили про рак.\nОднак у листопаді 2018 року Бет потрапила до лікарні через закупорку в горлі. Лікарі виявили масу, і після її тестування виявили, що рак повернувся, і він поширився на її легені.\nБет Чапман і Дуейн Чапман святкують 8 сезон 'Гавайських п'яти-0' на пляжі Queen's Surf 10 листопада 2017 | Фото: GettyImages\nХоча пара повернулася до роботи, Бет дала зрозуміти, що не проходить хіміотерапію, оскільки не хотіла пройти процес втрати волосся - або втратити себе - через лікування.\n«Це мій остаточний урок. І це буде навчено тобі, або мені », - сказала вона сказали шанувальників виступів у травні.\nДо середини червня Бет довелося госпіталізувати після того, як вона «задихнувся від її раку' вдома. Її помістили в медико-індуковану кому.\nДуейн 'Собака' Чапман відвідує 48-ту щорічну премію Академії кантрі-музики на MGM Grand Garden Arena 7 квітня 2013 р. | Фото: GettyImages\n'На Гаваях 5:32. Це час, коли вона прокинеться, щоб піти в похід на гору Коко Хед. Лише сьогодні вона піднялася сходами до неба, «Дуейн твітнув в день проходження Бет. - Ми всі любимо тебе, Бет. Побачимось з іншого боку.\nБет переживає її дітей та дітей Дуена Чапмана: Бонні Джоанну та Гаррі, плюс її дітей із попередніх стосунків, Домініка Девіса та Сесілі Бармор-Чапман та Дуена ще дев'ять дітей.\nдружина Джона Стюарта\nfreddy harteis нова подруга\nпаличка стюартів дітей


Як організувати свій бізнес?\nВиконавши цю вправу, ви повинні відповісти на нескінченні питання в своїй голові. Питання важливі. Саме в такому порядку проходить підготовка свого проекту на початковому етапі.\nЗвичайно, ця вправа не дає глибоко уявлення, але для цього ви йдете на марафон! Там я буду допомагати вам розбиратися з питаннями і складнощами запуску своєї справи.\n1. Навіщо вам потрібен свій бізнес?\nПеред тим як вибирати сферу діяльності, вкладати кошти, сили і час, дуже важливо для себе зрозуміти, навіщо вам потрібен бізнес, заради чого ви його відкриваєте і що ви хочете отримати.\nІ питання ці далеко не пусті і не очевидні. До вирішення відкрити новий бізнес приходять з різних причин, від яких багато в чому залежить успіх всієї справи. При цьому далеко не завжди люди насправді чітко розуміють, навіщо їм це потрібно.\nДуже важливо, щоб мета відкриття нового бізнесу стосувалася особисто вас.\nНе має сенсу відкривати бізнес заради кого-то або для кого-то, також не варто відкривати бізнес на спір або на зло комусь.\nМета повинна бути вашою і обов’язково позитивною.\n2. Визначтеся з ідеєю: до чого лежить душа.\nТе, чим ви зібралися займатися, потрібно любити. Це можуть бути товари або послуги, які ви пропонуєте, а може – прибуток від продажу цих товарів і послуг. Тут особливо важливі: розуміння того, що саме ви хочете робити, і мотивація на отримання позитивного результату.\n3. Вивчіть свої можливості.\nДуже важливо чітко усвідомлювати, чи зумієте ви реалізувати вашу ідею, і якщо зумієте, то як саме.\nДуже багато випадків, коли люди бралися не за свою справу. Вони вибирали для реалізації напрямки, в яких нічого не розуміли. В результаті бізнесмени були змушені повністю покладатися на найманих фахівців.\nУ таких випадках бізнес дуже часто вмирає, ледь з’явившись. Тому дуже важливо правильно оцінювати свої можливості, і не тільки фінансові, а також знання, досвід і навички.\n4. Чітко визначте, що саме ви будете продавати.\nПісля того як ви вибрали ідею, потрібно зрозуміти: що саме ви будете продавати, які товари і послуги? Бізнес – це перш за все продаж і отримання прибутку. Якщо ви збираєтеся продавати якусь послугу, ви повинні розуміти, з чого вона складається, як формується її вартість, які витрати з нею пов’язані і які переваги ви можете запропонувати своїм клієнтам. Також важливо досконально вивчити свій товар, розуміти, кому він потрібен і навіщо.\n5. Навчіться продавати свій товар або послугу.\nЦі знання також можна отримати в процесі вивчення діяльності конкурентів.\nПотрібно визначитися з тим, кому ви можете продати ваш товар або послугу і яким чином зможете привернути до себе увагу – яка реклама повинна у вас бути і як ви будете позиціонувати свій товар.\n6. Створіть фінансовий план.\nОтже, ви розібралися з основними моментами.\nУ вас є ідея, яку вам дійсно хочеться реалізувати.\nЄ розуміння своїх можливостей, знання товару або послуги, яку ви будете продавати, уявлення про потреби ваших майбутніх клієнтів і про те, де, як і чим ви будете їх залучати.\nТепер потрібно обов’язково скласти фінансовий план.\nЦей етап відлякує дуже багатьох людей, в результаті чого бізнес так і залишається мрією. Насправді в складанні фінансового плану немає нічого складного.\nНа початковому етапі дуже складно розрахувати всі витрати, не менше складно планувати прибуток.\nА тому для початку можна зробити так: порахуйте всі витрати, про які ви точно знаєте, після чого збільште суму витрат на 30-50%. Практика показує, що при такому «запасі» коштів вистачає, в тому числі і на незаплановані витрати.\nЗнайте своїх конкурентів.\nВивчіть своїх конкурентів, орієнтуючись насамперед на конкурентні переваги вашого бізнесу.\nБудьте готові до зміни схеми споживання.\nПотрібно своєчасно аналізувати можливу зміну звичок ваших споживачів і грамотно реагувати на ці фактори\nВажливо заздалегідь визначити, наскільки стійким виявиться ваш бізнес в разі тих чи інших змін ринку, і продумати можливі дії, які підвищать стійкість бізнес-моделі.\nЯкщо у вибраній вами сфері конкуренція дуже висока, а запропонувати щось особливе покупцям ви не можете, можливо, варто подумати над іншими варіантами.\nДівчата, напишіть, що ви хочете займатися.\nВ якому напрямку розвиватися?\nПопередня статтяЩо вигідніше продавати через інтернет\nНаступна статтяКвест кімната для дітей – модний і цікавий вид дозвілля\nНа чому можна заробити в Instagram?