Mobiilikulttuurin vallankumous ja unen uusi normaali – UNIRESEPTI / Johannes Kajava\nTarkoitukseni on nostaa esille yksi mahdollinen kehityskulku, joka seuraa digitaalista vallankumousta ja mobiiliteknologian yleistymistä: nuoret ovat siirtyneet nettiin ja pysyvät siellä, ja muu maailma seuraa vastustellen muutosta.\nMiten tulee käymään esimerkiksi vuorokausirytmin ja koulunkäynnin, sillä 24/7-yhteiskunnassa mikään ei ole aikaan tai paikkaan sidottua; onko itseohjautuva, vuorokausirytmitön elämä pian uusi normaali? Entä eristäytyminen ja syrjäytyminen sekä masennus?\nAjankohtaisena vertailukohtana on nuorisopsykiatriselle osastolle tuleva lähete, jossa on hyvin poikkeuksellista, ellei siinä mainita vaikeita ja pitkään kestäneitä vuorokausi- ja unirytmin ongelmia sekä nettiin uppoutumista koko valveillaolon ajan muiden ongelmien lisäksi.\n”[K]ännyköiden käyttöä ei pidä rajoittaa. Jos vanhemmat ryhtyvät siihen, heidän pitäisi samalla logiikalla rajoittaa myös esimerkiksi kirjojen lukemista, piirtämistä ja musiikin kuuntelua”, toteaa HS:n verkkosivulle haastateltu tulevaisuuden ja viestintäteknologian tutkija Marja-Liisa Viherä. Hänen mukaansa ”[ä]lypuhelin on laitteena niin monipuolinen. Se on televisio, kirja, kamera, kirjoituskone, musiikkisoitin, laskin, viestintäväline ja paljon muuta”.1 Se on myös peliväline, mutta tässä kohden haastateltava toteaa, käsittääkseni yleisemmin, ettei lasten pidä pelata räiskintäpelejä. Jälkimmäinen väite muistuttaa keskustelua, saavatko pojat ammuskella puupyssyillään, joka nousi esille tasaisin väliajoin, ennen tietokonepelien ilmaantumista, ja joka jakoi kiistan osapuolet kahteen vastakkaiseen leiriin.\nJos kännykkää saa käyttää niin paljon kuin huvittaa, mitä väliä sillä enää on, mitä pelejä pelataan? Ehkä pojat tarvitsevat yhä puupyssynsä ja tytöt myös. Eikä pelaamiseen takertuminen loppujen lopuksi edes ole kiinnostava pointti mobiililaitteiden käytössä, sillä verkossa kaikkea on saatavilla, siis ihan kaikkea.\nHS:n toimittaja päätti haastattelun jälkeen kokeilla kahden ala-asteikäisen lapsensa kanssa, mitä tapahtuu, kun ruutu- ja peliaikaa ei rajata. Pian hän havaitsi suuren eron kodissaan: ”Meillä on aavemaisen siistiä ja hiljaista. Melkein kuin meillä ei olisi lapsia ollenkaan.” Ja ”[i]tse asiassa heidän kanssaan ei juuri tarvitse tai voi edes jutella.” Lapset eivät riidelleet, eivät ulkoilleet eivätkä leikkineet, he vain pelasivat. Kokeilun loppupäätelmäksi tuli, että pelaaminen on hyvin koukuttavaa. Tätä kuvasti sekin, että lapset pohtivat itse, pitäisikö pelaamista vähentää, mutta eivät kyenneet tekemään sitä itsenäisesti.2\nLastenpsykiatri Janne Kurki (HYKS) toi esille netin käyttöön, pelaamiseen yms. liittyvän huolestuttavan piirteen, joka ei näyttäydy yllä mainituissa esimerkeissä. Nuori nimittäin saattaa uhata itsemurhalla, mikäli vanhemmat haluavat rajoittaa pelaamista tai takavarikoida pelilaitteet. Oman kokemukseni mukaan tämä ei edes ole harvinaista nuorisopsykiatrian arjessa.\nKurki on työssään kiinnittänyt huomiota ryhmään suomalaisia poikia, jotka ovat sulkeutuneet huoneisiinsa ja jotka käyttävät aikansa pääasiassa pelaamiseen. Heitä ei saa kouluun, saati lääkärin vastaanotolle. Kurjen kollega kuvaa ilmiötä nimellä depressiivinen hedonismi. Masennuksen ulkoiset tunnusmerkit täyttyvät, mutta nuori itse ei koe tilaansa ongelmalliseksi – toisin kuin hänen vanhempansa ja ulkopuoliset ammattihenkilöt.3\n2000-luvun alussa hikikomori tuli käsitteenä tutuksi suomalaisillekin päivälehdistä. Se viittaa japanilaisiin lapsiin ja nuoriin, jotka eristäytyvät täysin – ainakin kasvotusten tapahtuvista – sosiaalisista kontakteista yhteen huoneeseen jopa vuosiksi ja jotka tarvitsevat vanhempiensa apua elannon ja jopa päivittäisen ravinnon saamiseksi: vanhemmat tuovat ruoan valmiina ovelle.\nMitä he sitten tekevät ollessaan eristäytyneenä? Katsovat tv:tä, pelaavat ja ovat netissä. 2000-luvun alussa vielä luettiinkin, sarjakuvia tai kirjoja.\nWikipedia-artikkelissa todetaan, ettei hikikomori-ilmiötä tunnettu nykyisessä laajuudessaan ennen kuin viihde-elektroniikka oli kehittynyt 2000-luvun alussa olleelle tasolle. Ilmiötä pidetään häiriönä, jota on pyritty hoitamaan joko psykiatrisessa sairaalassa ja terapiassa tai yhteisöhoidossa muiden hikikomorien parissa. Häiriön oireet täyttävät kliinisen masennukset kriteerit.4\nMoni lienee lukenut tai nähnyt dokumentin kiinalaisnuorista, jotka on sijoitettu nettiriippuvaisten vieroituskeskuksiin. Eniten kohua ovat herättäneet hoitomuotona käytetyt sähköshokit ja suoranainen hakkaaminen. Vieroitusmenetelmät ovat johtaneet jopa kuolemantapauksiin.\nYksityisten ja valtiollisten nettivieroituskeskusten lisäksi ainakin yhdessä sotilassairaalassa toimii internetriippuvuusklinikka. Nettiriippuvuuden syyksi on väläytetty vanhempien kasvatusvastuun heikentymistä. Vastaavan psykiatrin mukaan 90 prosenttia nuorista kärsii riippuvuuden lisäksi masennuksesta tässäkin tapauksessa.5\nAnu-Katriina Pesonen (Helsingin yliopisto) kantaa huolta nuorten syrjäytymisestä ja näkee tukitoimet tärkeinä, mutta toteaa osuvasti tukitoimien onnistuvan vain, jos niiden kohde on hereillä päiväsaikaan.\nTuore Sleep Helsinki -tutkimus, jota Pesonen on johtanut, osoittaa, että yli puolet helsinkiläisnuorista nukkuu liian vähän ja että 15 prosenttia menee kolmesti viikossa nukkumaan kello kahden jälkeen aamuyöllä tai myöhemmin. Osa tästä selittyy yksilöllisillä geneettisillä tekijöillä, valoaltistuksella tai liian myöhäisellä liikunnalla. Osa ei saa unta, vaikka haluaisikin, kun taas osa täyttää vuorokautensa niin tiiviisti, ettei nukkumiselle jää tarpeeksi tilaa. Osalla kyse on toiminnansäätelystä kuten liiallisesta ja väärään aikaan sijoittuvasta aktiivisuudesta, vaikka tietoa riittävän unen saannin tärkeydestä olisikin, ja osalla puolestaan kyse on mielenterveyden ongelmista. Syitä on siis useita.6\nMitä mobiililaitteisiin tulee, pidän todennäköisenä, että sekä ne nuoret, jotka eivät saa unta syystä tai toisesta, vaikka haluaisivatkin, että ne nuoret, jotka valvovat omasta halustaan, tarttuvat älypuhelimeen, tietokoneeseen tai pelilaitteeseen valvomisensa aikana – osa ”nukahtaakseen nopeammin”, osa kuluttaakseen aikansa mieleisellään tavalla. Tämä tuskin johtaa pidempään yöuneen.\nEdellä olleiden esimerkkien jälkeen on aiheellista kysyä, mitä osaa mobiililaitteet ja niiden mahdollistama tarjonta näyttelevät eristäytymisessä, syrjäytymisessä, masennuksessa ja uniongelmissa ylipäätään. Sitä ennen on kuitenkin vastattava kysymykseen, mitä kulttuurilla tarkoitetaan. Laajan määritelmän mukaan se tarkoittaa koko ihmiskunnan henkisten ja aineellisten saavutusten kokonaisuutta. Vaihtoehtoisen määritelmän mukaan kulttuuria on kaikki se tietämys, joka siirtyy sukupolvelta toiselle muulla tavalla kuin geenien välityksellä. Tämän määritelmän mukaan myös älykkäillä eläimillä on oma kulttuurinsa.7\nJuha Valsteen (Helsingin yliopisto) mukaan siinä, missä biologinen evoluutio perustuu geeneihin, kulttuurievoluutio perustuu hankittujen ominaisuuksien periytymiseen ja sukupolvi sukupolvelta kasvavaan informaation määrään.8 Petter Portin (Turun yliopisto) kuvaa biologisen ja kulttuurisen evoluution eroja seuraavan kaavion9 välityksellä:\nBiologinen evoluutio kulkee vain yhdensuuntaisesti, vanhemmilta jälkeläisille, kun taas kulttuurin evoluutiossa informaatio kulkee ilman vastaavaa rajoitusta: esimerkiksi niin vanhemmilta lapsille kuin myös toisinpäin, naapurilta toiselle ja kolmannelle ja kolmannelta kehittyneemmässä muodossa takaisin ensin mainitulle, hyppäämällä useiden sukupolvien ylitse ja niiden edelleen.\nTämä on mahdollista, koska kulttuurievoluution myötä ihmiselle on kehittynyt tapoja informaation säilyttämiseen ja siirtämiseen: puhuttu symboleja käyttävä kieli, suullinen perimätieto, kirjoitustaito, kirjapaino, sähköinen tiedonvälitys, tietokoneet ja langaton ja osaksi vuorovaikutteinen tietoverkko.10\nKulttuurievoluution kulkua voi esittää seuraavan taulukon avulla, mutta ennen kulttuuria on tietenkin oltava olemassa jotain muuta, nimittäin ainetta:\nLähteenä Harari 2016 mukailtuna.\nEnnen alkuräjähdystä ei ollut olemassa mitään, ja vasta 10 miljardia vuotta sen jälkeen maapallolle syntyi elämää. Sen jälkeen kului vielä lähes 4 miljardia vuotta ennen kuin oli olemassa riittävän älykkäitä lajeja, jotka kykenivät hyödyntämään aiempia kokemuksiaan ja siirtämään niistä tietoa toisille. 1970-luvulla tekninen kehitys mahdollisti informaatioteknologian (aik. automaattinen tietojenkäsittely) kehittämisen, ja nyt elämme aikaa, jolloin mobiiliteknologia on läpäissyt kulttuurimme.\nKulttuurimme kehitystä voi kuvata myös sosioekonomisin termein:\nDigitaalinen vallankumous. Wikipedia-artikkeli mukailtuna.\nSuuret muutokset tapahtuvat harppauksin ja uusien keksintöjen vallatessa asemaa tapahtuu vaativa sopeutumisvaihe, sillä rajuihin muutoksiin on vaikea mukautua. Esimerkiksi kun kirjojen ja muiden tekstien kopiointi käsin tuli tarpeettomaksi kirjapainon keksimisen myötä, suuri joukko kopioijia jäi ilman työtä. Sama ilmiö kertautui yhä uudelleen, kun työkalut ja koneet kehittyessään korvasivat aina uuden osan fyysisestä ihmistyöstä. Nyt elämme aikakautta, jolloin myös älyllinen ihmistyö on useassa tapauksessa jo korvattu kehittyneen tekniikan avulla.\nMitä edellä kuvatut kertomukset eri maiden nuorista viestivät? Näitä nuoria yhdistävät nettiriippuvuus, eristäytyminen ja syrjäytyminen sekä masennus. Vuorokausirytmi ei noudata 24 tunnin sykliä, vaan on tarvittaessa pidempi tai lyhyempi: nettipeli, jota pelaavat nuoret sijoittuvat maanpallon eri kolkille, päättyy vasta, kun on sen aika – ei silloin, kun väsyttää tai on säännöllisen nukkumaanmenon aika.\nJanne Kurki kertoi, että nuori saattaa uhata itsensä vahingoittamisella tai itsensä tappamisella, mikäli laitetta, johon hän on huoneessaan kiinnittynyt, yritetään saada pois.3 En ajattele, että pelilaite tai puhelin olisi psyykkisen häiriön primaari syy, mutta en myöskään pidä uskottavana sitä, etteikö sen pariin lukkiutuminen haittaisi toipumista sairaudesta, johon olennaisesti kuuluu eristäytyminen toisista.\nVai onko sittenkään kyse sairaudesta? Marja-Liisa Viherä totesi haastattelussaan, ettei teknologia ole uhka ja että vaikka käytämme vuosien kuluttua uudenlaista tekniikkaa, myös me ihmiset olemme silloin erilaisia.1 Tällä viitataan kulttuurin evoluutioon ja siihen, että kulttuuri muuttaa myös meitä. Samalla on hyvä tiedostaa, ettei kehityksellä ole tiettyä toivottua, hyväksi nähtyä tai “parasta mahdollista” päämäärää, vaan voi käydä niin, ettemme ole muutokseen tyytyväisiä! (Ja todennäköisesti näin käykin.)\nKivikauden työkaluista on suuri harppaus mobiiliin teknologiaan ja älypuhelimiin, mutta esimerkit Suomesta, Japanista ja Kiinasta lähestyvät digitaalisuuden läpilyömän kulttuurievoluution huipentumaa.\nOnko siis liioiteltua uskoa kehityskulkuun, jonka seurauksena ne nuoret, jotka luokitellaan tällä hetkellä nettiriippuvaisiksi ja monin tavoin häiriintyneiksi, ovat tulevaisuuden nuoria ja aikuisia? Siis niitä, jotka tulevaisuudessa täyttävät maan ja muodostavat kulttuurillaan uuden normaalin eli määrittävät, mikä on normaalia ja mikä taas ei.\nNuoret kuluttavat aikaa netin tarjoaman informaation parissa enemmän ja enemmän, kun me varttuneemmat puolestaan seuraamme tilannetta vastustellen. Nuoret viihtyvät tietoverkoissa, sosiaalisessa mediassa sekä pelien ja videoiden parissa, jotkut jopa niin paljon, että tähän asti päivänselvinä pidetyt asiat – esimerkiksi päivittäinen koulunkäynti ja sen edellyttämä vuorokausirytmi – menettävät merkityksensä. Miksei oppivelvollisuutta voi suorittaa hyvän pelimenestyksen muodossa? Vai miksi pitäisi? Koska maailma muuttuu ja nykyhetki on jo tätä lausetta kirjoittaessani menneisyyttä – halusimmepa me sitä tai emme.\nMainittakoon lopuksi, että kirjoitus on kulttuurifilosofinen ja sävyltään tarkoituksella poleeminen.\n1. ”Antakaa lasten käyttää kännyköitä niin paljon kuin he haluavat ja lopettakaa diginatiiveista puhuminen, sanoo 77-vuotias viestintäteknologian ja tulevaisuuden tutkija”. (HS:n verkkosivu 28.10.2017.)\n2. ”Ruutuaika on vanhentunut käsite, sanovat asiantuntijat – toimittaja antoi lastensa pelata viikon vapaasti, tässä tulokset”. (HS:n verkkosivu 22.11.2017.)\n3. ”’Laitetaan pornografinen kuva itsestä Instagramiin ja saadaan tuntemattomilta miehiltä kehuja’ – Psykiatrin mukaan tuhansien nuorten identiteetti on niin hauras, että elämä romahtaa, kun tykkäykset hiipuvat”. (HS:n verkkosivu 23.11.2017)\n4. Hikikomori. Wikipedia-artikkeli.\n5. Kaksi linkkiä aiheesta:\nKiinassa annetaan sähköshokkeja internet-riippuvaisille nuorille – luvataan lopettaa. (Yle Uutisten verkkosivu 14.1.2017.)\nSähköshokkeja, hakkaamista – Kiinassa aletaan vasta nyt puuttua nettiriippuvuutta hoitavien keskuksien rajuihin menetelmiin. (Yle Uutisten verkkosivu 14.8.2017.)\n6. Yli puolet nuorista nukkuu liian vähän – ja se on ongelma, koska univajeen haitat voivat näkyä vielä aikuisiälläkin. (HS Vieraskynä 25.11.2017.)\n7. Kulttuuri. Wikipedia-artikkeli.\n8. Juha Valste: Ihmislajin synty. SKS, 2012. S. 254.\n9. Petter Portin: ” A comparison of biological and cultural evolution.” J Genet. 2015 Mar;94(1):155-68. (abstrakti)\n10. Valste emt., s. 254.\n11. Tähän saakka Yuval Noah Harari: Sapiens: Ihmisen lyhyt historia (2014, suomennettu 2016) mukailtuna ja lyhennettynä. S. 8-9.\n12. Digitaalinen vallankumous. WIkipedia-artikkeli mukailtuna ja lyhennettynä.\nAuthor Johannes KajavaPosted on 29/11/2017 24/11/2021 Categories variousTags älypuhelimet, evoluutio, kulttuuri, masennus, nuoruusikä, pelaaminen, ruutuaika, sosiaalinen media, vuorokausirytmi\nNext Next post: Nuorten väsymys ja netti


Tämän jälkeen - toinen todellisuus: heinäkuuta 2017\nIkäänkuin tänä kesänä ei olisi saanut valoa tarpeekseen. Ihminen kaipaa valoa...\n"Suloinen on valo, ja silmille tekee hyvää nähdä aurinkoa."\n"...niinkuin huomenhohde auringon noustessa pilvettömänä aamuna,\nkun maa kirkkaassa valossa vihannoi sateen jälkeen."\nMutta vaikka nyt emme saisi valosta kylliksemme, niin kerran sitä on tarpeeksi:\n"Ja hän näytti minulle elämän veden virran, joka kirkkaana kuin kristalli juoksi Jumalan ja Karitsan valtaistuimesta. Keskellä sen katua ja virran molemmilla puolilla oli elämän puu, joka kantoi kahdettoista hedelmät, antaen joka kuukausi hedelmänsä, ja puun lehdet ovat kansojen tervehtymiseksi. Eikä mitään kirousta ole enää oleva. Ja Jumalan ja Karitsan valtaistuin on siellä oleva, ja hänen palvelijansa palvelevat häntä ja näkevät hänen kasvonsa, ja hänen nimensä on heidän otsissansa.\nEikä yötä ole enää oleva, eivätkä he tarvitse lampun valoa eikä auringon valoa, sillä Herra Jumala on valaiseva heitä, ja he hallitsevat aina ja iankaikkisesti." Ilm. 22:1-5\nLähettänyt Metsäntyttö klo 8.18 2 kommenttia:\nTunnisteet: Jumalan valo, rohkaisua, taivas\n"Silloin Joosua siunasi Kaalebin, Jefunnen pojan, ja antoi hänelle perintöosaksi Hebronin. Niin Hebron tuli kenissiläisen Kaalebin, Jefunnen pojan, perintöosaksi, niinkuin se on tänäkin päivänä,\nsentähden että hän oli uskollisesti seurannut Herraa, Israelin Jumalaa." Joos. 14:13-14\nMutta mitä tapahtui kauan ennen tätä? Kansa oli Paaranin erämaassa. He olivat kotimatkalla, matkalla siihen maahan, jonka Jumala antoi heidän esi-isälleen Aabrahamille perinnöksi. Nyt Mooses lähettää vakoilijoita tuohon heidän luvattuun maahansa, sillä Jumala itse käski häntä sanoen: "Lähetä miehiä vakoilemaan Kanaanin maata, jonka minä annan israelilaisille; lähettäkää mies kustakin isien sukukunnasta, ainoastaan niitä, jotka ovat ruhtinaita heidän keskuudessaan." 4. Mooseksen kirjan luvussa 13 on nimiluettelo lähteneistä. Nimiä on 12 ja kenties muistat nimistä sellaiset kuin Kaalebin ja Joosuan? Joosua-nimeä ei luettelosta muuten löydy. Siihenkin löytyy selitys vähän myöhempää: "Mutta Mooses kutsui Hoosean, Nuunin pojan, Joosuaksi."\nJa niin lähtivät vakoilijat katsomaan maata ja saivat ohjeekseen myös "...Ja olkaa rohkealla mielellä ja ottakaa mukaanne sen maan hedelmiä." Ja niin he tulivat myöskin Hebroniin. He viipyivät reissullaan neljäkymmentä päivää ja ottivat mukaan valtavan rypäletertun, jota monen miehen täytyi kantaa sekä muita hedelmiä. Mitä he sitten olivat matkallaan nähneet? "Me menimme siihen maahan, jonne meidät lähetit. Ja se tosiaankin vuotaa maitoa ja mettä, ja tällaisia ovat sen hedelmät." Sitten he kertoivat sen maan kaupungeista ja niiden asukkaista: "Mutta kansa joka siinä maassa asuu, on voimallista, ja kaupungit ovat lujasti varustettuja ja hyvin suuria..." "Näimmepä siellä jättiläisiäkin, Anakin jättiläisheimon jälkeläisiä, ja me olimme mielestämme kuin heinäsirkkoja; sellaisia me heistäkin olimme." Ja vakoilijoiden pääsanoma oli tämä: "Emme me kykene käymään sen kansan kimppuun, sillä se on meitä voimakkaampi." Kaaleb yritti tyynnytellä näitä puheita ja rohkaista väkeä: "...sillä varmasti me sen voitamme."\nMutta vakoilijoiden epäuskoisten puheiden tähden alkoi kansa valittaa ja puhua paluusta Egyptiin. "Mutta Joosua, Nuunin poika, ja Kaaleb, Jefunnen poika jotka olivat olleet mukana maata vakoilemassa, repäisivät vaatteensa ja puhuivat..." kansalle näin: 'Maa, jossa kävimme vakoilemassa, on ylen ihana maa. Jos Herra on meille suosiollinen, niin hän vie meidät siihen maahan ja antaa sen meille.... Älkää vain kapinoiko Herraa vastaan älkääkä peljätkö sen maan kansaa...". Mutta auttoiko tämä puhe? Mitä teki kansa? Se aikoi kivittää Joosuan ja Kaalebin! Mikä sen esti? "Mutta Herran kirkkaus ilmestyi kaikille israelilaisille ilmestysmajassa."\nJa sitten alkoi pitkä mutka matkassa luvattuun maahan, sillä kansa sai vaeltaa vielä neljäkymmentä vuotta tämän jälkeen erämaassa... vaikka he olivat olleet jo aivan luvatun maan porteilla!\nMutta kun he sen ajan kuluttua tulivat sinne jälleen, oli Kaaleb yhä voimissaan ja hän sai omakseen Hebronin, kuten oli toivonutkin. Ja Joosuastahan oli tullut kansan johtaja Mooseksen jälkeen.\nLähettänyt Metsäntyttö klo 8.53 2 kommenttia:\nTunnisteet: elämää täällä, epäusko, matkalla, Raamatun henkilöistä\nLähettänyt Metsäntyttö klo 8.35 4 kommenttia:\n"Vastaa minulle, Herra, kun huudan sinua! Sinä, Jumala, olet minun auttajani, sinä avaat minulle tien ahdingosta. Ole minulle armollinen ja kuule rukoukseni." Ps 4:2 (v. 1992 käännös)\n"Jeesus, kun sinä olet hiljaa etkä vastaa rukouksiini, olen nopeasti suuressa hädässä. Huusinko liian hiljaa avunpyyntöni? Rukoilinko huonosti? Olenko liian vähäinen Kaikkivaltiaan autettavaksi? Olenko tehnyt jotakin niin väärin, ettet kuule?\nKiitos siitä, että todellisuudessa sydämeni ahdinko kuuluu taivaassa huutona silloin, kun hätä on kaikkein suurin. Vaikka en saisi suustani sanaa, sinun taivaasi täyttyy avunpyynnöstäni. Sinäkö et kuulisi? Sinunko kätesi ei osaisi auttaa oikealla hetkellä? Sinäkö et tietäisi tietä eteenpäin? Sinä olet minun Jumalani. Koska olet Jumalani, sinä autat varmasti omaasi, eihän kunniasi muuta sallisikaan. Minä siis odotan armollisuuteesi luottaen, miten minua autat. Tavalla tai toisella sen kuitenkin teet, kun aika on."\nSana tälle päivälle kirjasta Joka päivä armon suojassa/Juha Vähäsarja/Kustannus Oy Arkki 2008\nKuvan otin uimarannalla. Oletan tuon olevan lokinpoikanen. Se oli yksinään rannalla, mutta kun menin "liian" lähelle sitä, alkoivat lokit kirkua ja lennellä yläpuolella. Nokkansa aukaisi ääntelyyn myöskin tuo yksinäinen rannallaolija.\nLähettänyt Metsäntyttö klo 7.55 4 kommenttia:\nTunnisteet: apu, odotus, rohkaisua\n"Uskon kautta siunasi Jaakob kuollessaan kumpaisenkin Joosefin pojista ja rukoili sauvansa päähän nojaten." Hebr. 11:21\nKesän matkalla näin jossain ohiajaessamme erään tien pielessä seisomassa vanhan miehen. Hän seisoi siinä kävelysauvoihinsa nojaten. Entisaikaan oli vanhemmilla ihmisillä varsinkin kävelykepit. Ja sitä vanhempaan aikaan matkalaisilla matkasauvat. Jäin miettimään sen tarkoitusta. Tuskin sitä vain "muodin" vuoksi ja huviksi mukana kanniskeltiin. Tietysti siihen ainakin tukeuduttiin. Kenties sillä saattoi hätistellä elukoita, vähän kasvillisuutta ja muita esteitä työnnellä syrjemmälle tarvittaessa. Mene ja tiedä, mutta varmasti siihen ainakin nojattiin: "...rukoili sauvansa päähän nojaten."\nLähettänyt Metsäntyttö klo 9.21 2 kommenttia:\nTunnisteet: elämää täällä, matkalla\nSatuin tänä aamuna lukemaan Paavalin kirjettä Filippiläisille. Siinä huomioni kiinnittyi tarkemmin sanoihin "on koitunutkin". Jae kuului näin:\n"Mutta minä tahdon, että te, veljet, tietäisitte, että se mitä minulle tapahtunut, on koitunutkin evankeliumin menestykseksi" Fil. 1:12\nPaavali oli kahleissä Kristuksen tähden. Mutta monet hänen tutuistaan olivatkin saaneet uutta rohkeutta julistaa Jumalan sanaa sen vuoksi!\nTässä koko Filippiläiskirjeen 1. luku.\nLähettänyt Metsäntyttö klo 8.07 2 kommenttia:\nTunnisteet: Paavali, Raamatun henkilöistä\n"Olenhan minä sinua käskenyt:\nole luja ja rohkea;\nälä säikähdy äläkä arkaile,\nsillä Herra, sinun Jumalasi,\non sinun kanssasi,\nmissä ikinä kuljetkin."\nLähettänyt Metsäntyttö klo 7.11 2 kommenttia:\nTunnisteet: apu, huolenpito, Joosua, Jumala läsnä, lupaus\n"Kristus on lunastanut meidät lain kirouksesta, kun hän tuli kiroukseksi meidän edestämme - sillä kirjoitettu on: "Kirotttu on jokainen, joka on puuhun ripustettu." - Gal. 3:13\nJa seuraava jaa kuuluu: "että Aabrahamin siunaus tulisi Jeesuksessa Kristuksessa pakanain osaksi ja me niin uskon kautta saisimme luvatun Hengen." (Jae 14)\nSatuin lukemaan toista raamatunkäännöstä käyttäen* 5. Mooseksen kirjasta kohdan 21:23:\n"niin älköön hänen ruumiinsa jääkö puuhun yöksi, vaan hautaa hänet samana päivänä, sillä Jumalan kiroama on se, joka on puuhun ripustettu..."\nJeesus oli Mooseksen lain mukaan kirottu - meidän edestämme. Edellä olevaa jaetta edeltävässä jakeessa sanotaan: "Jos joku on tehnyt itsensä syypääksi rikkomukseen, josta rangaistaan kuolemalla, ja hänet surmataan, ja sinä ripustat hänet puuhun..." (jae 22).\nTässä on hyvä selvitys asemastamme Jumalan lapsina: Galatalaiskirje 3. luku\n*Jumalan kansan Pyhä Raamattu/Uusi Tie\nLähettänyt Metsäntyttö klo 7.39 Ei kommentteja:\nTunnisteet: armahdus, Jeesus, vapautus\n"Halleluja! Hyvä on veisata kiitosta meidän Jumalallemme. Se on suloista; ylistäminen on soveliasta." Ps 147:1\n"Kiitetty olkoon Herra joka päivä. Meitä kantaa Jumala, meidän apumme. Sela" Ps 68:20\nLähettänyt Metsäntyttö klo 7.28 2 kommenttia:\nTunnisteet: apu, kiitos\n"Jeesus vastasi ja sanoi hänelle: 'Mitä minä teen, sitä et nyt käsitä, mutta vastedes sinä sen ymmärrät." Joh. 13:7\n"Kun emme elämässämme jaksa ollenkaan käsittää, minkä tähden osaksemme tulee niin paljon ruumiillista vaivaa ja henkistä hätää, ja kun tällaisina aikoina näyttää siltä, kuin Jumalan lupauksetkaan eivät enää pitäisi paikkaansa, kun epäusko tahtoo niin sulkea suun, ettei jaksa rukoillakaan, ja kun tyytymättömyys ja napina tahtoo täyttää koko sielun, silloin on tarpeellista muistaa, että Herra on salattu Jumala."\n"Me kuvittelemme niin helposti tuntevamme ja ymmärtävämme suuren Jumalamme... Me rakennamme Hänen omista lupauksistaan määrätynlaisen järjestelmän ja odotamme sitten voivamme solmia ja sitoa Hänet tähän järjestelmään. Mutta Herra toimiikin aivan toisin. Hän tekee juuri niin, kuin meidän mielestämme Hänen ei olisi pitänyt tehdä tahi sallia tapahtuvan. Ja tämä panee meidät ymmälle."\n"Uskovaisen suurin vaara hädän aikana onkin joutua haaksirikkoon juuri uskonelämässään...\n... voi pian kehittyä uhmamieli ja uhmasta paatumus ja paatumuksesta herjaus ja herjauksesta Jumalan pilkka."\n"Kun kaikki aprikoimiset sinne ja tänne lakkaavat, ja kun en enää tee mitään kysymyksiä: ' Miksi ja minkä tähden?' vaan heittäydyn semmoisenaan salatun Jumalan huomaan, leväten Hänessä ja odottaen Häntä, silloin alkaa tuskien synnyttämä myrsky tyyntyä sielussani."\n"Palasia" Urho Muroman kirjasta Jumala on rakkaus (WSOY 1965). Kirjoittajan omassa esipuheessa hän sanoo: "Nämä pienet palaset on kirjoitettu eläessäni itse sumusäässä ja pilvisissä päivissä."\nLähettänyt Metsäntyttö klo 8.19 4 kommenttia:\nTunnisteet: epäusko, Jumalan rakkaus, Jumalan viisaus, katkeruus, kärsimys, luottamus, lupaus\n"Elämä on niin hämmentävää, että ei ole helppoa uskoa Jumalan hyvyyteen. Huulet yhtyvät lauluun: 'Herraa hyvää kiittäkää'* , mutta sydämen luottamusta rakkauteen, joka peittää alleen kaiken sen mikä painaa ja tekee murheelliseksi, on vaikea tavoittaa. Synti ja elämän karu todellisuus sumentavat näön. Tarvitsemme siksi Pyhän Hengen apua. Tarvitsemme evankeliumin toistuvaa kuulemista ja sydämen vakuuttumista aina uudelleen siitä, että armo on totta ja se kuuluu myös minulle. Tätä Herramme tahtookin vakuuttamalla vakuuttaa..."\nJuha Vähäsarja/Joka päivä huolta vailla/Perussanoma\nNäet tuon tekstin kokonaisuudessaan tänään tästä:\nhttp://www.sro.fi/paivan-sana. Muulloin joku muu teksti.\n* Psalmista 107.\nLähettänyt Metsäntyttö klo 8.08 2 kommenttia:\nTunnisteet: elämää täällä, huolenpito, kiitos


Seligson & Co - Miten asiakkaaksi?\n● Omaisten on hyvä ilmoittaa kuolemantapauksesta asiakaspalveluumme mahdollisimman nopeasti, niin päivitämme asiakastiedot.\n● Asiakkaan kuoltua hänen omaisuutensa siirtyy kuolinpesälle. Pesän osakkaat päättävät yhdessä kuolinpesän asioista.\n● Kullakin pesän osakkaalla on oikeus yksin saada sellaisia tietoja joita tarvitaan perunkirjoitusta varten, eli käytännössä salkkuraportti kuolinpäivän tiedoilla.\n● Pesän osakas voi osoittaa oikeutensa toimittamalla kopion virkatodistuksesta, josta hänen asema kuolinpesän osakkaana käy ilmi. Halutessaan kuolinpesän osakas voi myös valtuuttaa toisen henkilön. Ellei virkatodistuksia ole vielä hankittu, tarkistamme asiakkaan kuolinpäivän Väestörekisterikeskuksesta ja lähetämme perunkirjoitusta varten tarvittavan salkkuraportin kuolleen henkilön kotiosoitteeseen.\n● Kun perunkirjoitus on tehty, tarvitsemme kopion perukirjasta. Ellei perukirjaa ole rekisteröity maistraatissa, jolloin se toimii virallisena osakasluettelona, tarvitaan myös kopiot kuolleen henkilön virkatodistuksista 15-vuotiaasta kuolemaan asti. Lisäksi tarvitsemme kopiot kaikkien kuolinpesän osakkaiden henkilötodistuksista, sekä vahvistukset kaikkien osakkaiden verotuksellisista kotipaikoista. Mikäli joku osakkaista, tai joku muu henkilö, valtuutetaan hoitamaan kuolinpesän asioita, tarvitsemme myös kopion valtakirjasta sekä kopion mahdollisen kuolinpesän ulkopuolisen valtuutetun henkilötodistuksesta.\n● Mikäli seuraavia asiakirjoja on, niistä tulee myös toimittaa kopiot:\n- testamentin tiedoksisaanto- tai hyväksymisilmoitus\n- edesmenneen puolison perukirja liitteineen, ositus- ja jakokirja\n- perinnöstä luopumisilmoitus ja luopuneen henkilön virkatodistukset 15-vuotiaasta asti\n● Kaikki tässä mainitut dokumentit voi toimittaa meille henkilökohtaisesti, postitse tai skannattuina sähköpostin liitetiedostoina.\n● Asiakassopimuksen lisäksi tarvitsemme asiakkaaksi tulevasta kuolinpesästä kopiot seuraavista asiakirjoista:\n- perukirja ja sen mahdolliset liitteet\n- ellei perukirjaa ole rekisteröity maistraatissa, kuolleen henkilön virkatodistukset\n15-vuotiaasta kuolemaan asti\n- jokaisen kuolinpesän osakkaan henkilötodistus\n- mahdollinen valtakirja hoitaa kuolinpesän omistuksia\n- mahdollisen valtuutetun henkilötodistus (ellei hän ole itse pesän osakas)\n- vapaamuotoinen vahvistus kaikkien kuolinpesän osakkaiden verotuksellisista kotipaikoista\n● Jakaaksemme kuolinpesän salkun omistukset perijöille tarvitsemme kopion lainvoimaisesta perinnönjakokirjasta. Sen perusteella kirjaamme rahasto-osuudet perijöiden nimissä oleviin salkkuihin. Perijöiden tulee avata henkilökohtaiset asiakkuudet Rahastoyhtiössä ennen kuin rahasto-osuuksien siirto voidaan rekisteröidä (elleivät he ole jo ennestään asiakkaitamme).


Lumilapio-palkinto ihmiskauppatutkintojen ongelmat paljastaneelle jutulle – Tutkivan journalismin yhdistys – tutkiva.fi\nLumilapio-palkinto ihmiskauppatutkintojen ongelmat paljastaneelle jutulle\n12/05/2022 by Tutkiva hallitus\nTutkivan journalismin yhdistys on palkinnut vuoden 2021 Lumilapiolla Paavo Teittisen Helsingin Sanomissa julkaistun artikkelin ihmiskaupparikosten tutkinnan ongelmista. Lumilapio myönnetään vuoden parhaalle tutkivalle juttukokonaisuudelle.\nPaavo Teittinen palkittiin Lumilapiolla jutustaan Tutkinta lopetettu.\nTeittisen erittäin laaja ja kattava artikkeli “Tutkinta lopetettu” toi esiin vakavia puutteita ihmiskaupparikosten tutkinnassa. Uutisen yhteiskunnallista merkitystä nostaa entisestään ongelmien liittyminen erittäin haavoittuvassa asemassa olevien oikeuksien puolustamiseen.\n– Uutinen poiki selvityksen, jonka lopuksi apulaisoikeuskansleri antoi poliisille poikkeuksellisen ankaran päätöksen lainvastaisesta toiminnasta. Artikkelin ansiosta on mahdollista, että jatkossa yhä useampi ihminen saa oikeutta, sanoo Tutkivan journalismin yhdistyksen hallituksen puheenjohtaja Ville Eklund.\nArtikkelista paistaa Teittisen perehtyneisyys ihmiskauppaan ja siihen liittyviin oikeudellisiin kysymyksiin. Samalla se on kuitenkin myös erinomainen journalistinen tuotos, joka pitkästä mitastaan huolimatta pitää lukijansa tiukasti otteessaan.\nJääraappa Maanmittauslaitoksen avaamille aineistoille\nYhteiskunnan avoimuuden edistämisen tunnustuspalkinto Jääraappa annettiin Maanmittauslaitoksen kartta-aineistojen avaamiselle. Palkinnon vastaanotti johtaja Antti Kosonen.\nYhteiskunnan avoimuuden edistämisen tunnustuspalkinto Jääraapan Tutkivan journalismin yhdistys myöntää Maanmittauslaitoksen kartta-aineistojen avaamiselle.\nMaanmittauslaitos on avannut esimerkillisesti paikkatietoja koskevaa dataansa ja mahdollistanut sillä monet tutkivat jutut. Esimerkiksi maankäyttöä koskeva data ja useita vuosikymmeniä kattava ilmakuva-aineisto tarjoavat korvaamattomia apuvälineitä esimerkiksi paikallis- ja ympäristöjournalismille.\n– Toimittajat tarvitsevat monipuolisia kartta-aineistoja esimerkiksi metsäkadon seuraamiseen ja viherpesun paljastamiseen, ja näissä asioissa tutkivalla journalismilla on enemmän tekemistä kuin koskaan aiemmin. Ilmastotoimiin ja luonnon monimuotoisuuteen liittyvän tutkivan journalismin kysyntä on kasvanut Suomessa paljon, sanoo hallituksen jäsen Hanna Nikkanen.\nTutkivan journalismin yhdistys toivoo Maanmittauslaitokselta vastaavaa avoimuutta ja palveluhalua jatkossa myös esimerkiksi kiinteistö- ja maanomistajatietojen avoimuuden ja saatavuuden osalta.\nPalkintoraatiin kuuluivat yhdistyksen hallituksen jäsenet Ville Eklund (pj), Petri Kiuttu, Mirja Kolttola, Karri Lehtiö, Annica Lindström, Hanna Nikkanen ja Antje Tolpo.\nLumilapio-finalistit 2021 aakkosjärjestyksessä\nRebekka Härkönen/Turun Sanomat\nRebekka Härkösen juttu paljasti naantalilaisella hevostallilla pitkään jatkuneen lasten ja nuorten hyväksikäytön. Juttu edustaa tutkivaa journalismia, jonka keskeisiä tietolähteitä ovat haavoittuvassa asemassa olevat uhrit ja heidän omaisensa, ja joka siksi vaatii toimittajalta herkkyyttä ja vastuuntuntoa. Juttu osoittaa myös, miten tärkeää aiheen jälkiseuranta on: poliisitutkinnan edetessä Härkönen on löytänyt vakavia puutteita seksuaali- ja eläinsuojelurikosten tutkinnassa.\nMissä on Perttu Nousiainen -reportaasisarja\nMarko Junkkari ja Tommi Nieminen/Helsingin Sanomat\nMarko Junkkarin ja Tommi Niemisen reportaasisarja kirjoitti uuden, elokuvallisen luvun vuosia pengottuun Nuorisosäätiö-vyyhtiin. Kattava artikkeli tapauksen keskushenkilön Perttu Nousiaisen katoamisesta rakensi vetävän mysteerin miehestä, jonka toimien epäillään johtaneen yhteen Suomen suurimmista talousrikostutkinnoista. Juttu toi esille median lukijasuhteen tärkeyden, sillä lopulta Nousiaisen pakomatka päättyi Helsingin Sanomien paljastettua tämän piilopaikan lukijavihjeen avulla.\nJohanna Mattinen ja Jaakko Mäntymaa / Yle MOT ja Yle Ajankohtaistoimitus\nUsein kuulee, että media ja sen toiminta on yksi tutkivan journalismin sokeista pisteistä. Mattisen ja Mäntymaan Tosi-tv:n kohtuuton hinta perkaa ansiokkaasti aikamme suosituimpiin kuuluvan viihdemuodon synkkiä puolia, käsitellen myös julkaisijansa Ylen näyttämää ohjelmasarjaa. Alan kyseenalaiset käytännöt paljastuivat laajojen haastattelujen ansiosta. Oman haasteensa työhön toivat haastateltujen allekirjoittamat vaitiolosopimukset, joiden räikeän epäoikeudenmukaisista ehdoista järkyttyivät myös jutuissa kuullut oikeusoppineet.\nJuttukokonaisuus Valtiontalouden tarkastusvirastosta\nValtiontalouden tarkastusvirasto VTV ja sen nyttemmin entinen pääjohtaja Tytti Yli-Viikari ovat olleet kriittisissä otsikoissa aiemminkin, mutta vasta Jarno Liskin sinnikäs penkominen aiheen ympärillä nosti sen valtakunnanotsikoihin. Jutut paljastivat paitsi muutoksia VTV:n toiminnassa sen ydintehtävien osalta, myös lukuisia kiusallisia tietoja sen pääjohtajan Yli-Viikarin toimista. Paljastukset synnyttivät kohun, jonka seurauksena Yli-Viikari menetti tehtävänsä ja tuomittiin käräjäoikeudessa muun muassa virkavelvollisuuden rikkomisesta.\nJuttukokonaisuus Geologian tutkimuskeskuksesta\nOuti Salovaara/Suomen Kuvalehti\nVallan vahtikoirana toimiminen on tutkivan journalismin ydintä. Outi Salovaaran jutut Geologian tutkimuskeskus GTK:sta toivat julkisuuteen tietoja, jotka valtion alainen virasto olisi mieluummin pitänyt piilossa. Jutut paljastivat GTK:n salaa auttaneen ydinaseella pelottelevaa Saudi-Arabiaa kartoittamaan maan uraanivaroja sekä pyrkivän perustamaan erillisen osakeyhtiön riskialtista liiketoimintaa varten. Perinpohjaiset jutut todistivat viraston pyrkineen salaamaan yhteistyönsä Saudi-Arabian hallituksen kanssa ja mahdollistivat julkisen keskustelun siitä, mikä viraston vastuu on, jos sen työpanosta käytetään ydinaseen kehittämisessä.\nPaavo Teittinen/Helsingin Sanomat\nPaavo Teittisen juttu on malliesimerkki siitä, miten tutkiva journalismi voi nostaa julkisuuteen yhteiskunnallisia ongelmia ja olla osa muutosta. Pitkään ihmiskaupasta kirjoittanut toimittaja pystyi laajan lähdeaineistonsa avulla osoittamaan vastaansanomattomasti, että poliisi on toistuvasti laiminlyönyt ihmiskauppatapausten tutkinnan. Teittisen juttu johti oikeuskanslerin tekemään kriittiseen selvitykseen sekä rikostutkintaan yhden tutkinnanjohtajan toiminnasta. Tällainen juttu ei olisi mahdollinen ilman toimittajan pitkäjänteistä syventymistä vaikeasti tutkittavaan aiheeseen.\nKategoria: Lumilapio, Yleinen\nPrevious Post: « Lumilapio-ehdokkaat 2021 valittu\nNext Post: Tutkivan journalismin yhdistyksen hallituksessa muutoksia »


60 vierailevaa lentokonetta Malmi Fly-in -tapahtumassa – Mathias Rust pitää sulkemishanketta tappiona vapaudelle | Helsinki-Malmi Airport\nHome Malmi Airport 60 vierailevaa lentokonetta Malmi Fly-in -tapahtumassa – Mathias Rust pitää sulkemishanketta tappiona vapaudelle\n60 vierailevaa lentokonetta Malmi Fly-in -tapahtumassa – Mathias Rust pitää sulkemishanketta tappiona vapaudelle\nTimo Hyvönen 30.5.2016 Lehdistölle, Uutisarkisto\nHelsinki-Malmin lentoasemalla järjestettiin viikonloppuna 27.–29.5. fly-in -ilmailutapahtuma, johon osallistui noin 60 vierailevaa yleisilmailukonetta. Kaukaisimmat vieraat tulivat Latviasta ja Keski-Ruotsista. Lauantaina klo 12 paljastettiin Mathias Rustin kuuluisan rauhanlennon muistotaulu. Tuona päivänä tuli kuluneeksi 29 vuotta hänen lennostaan Helsinki-Malmilta Moskovan punaiselle torille.\nTyö- ja sairausesteen takia tilaisuudesta estynyt Rust lähetti juhlayleisölle tervehdyksen. Hän totesi:\n”Malmin lentoasema oli tärkeä etappi matkallani Moskovaan, rauhan lähtökohta. Jos lentoasema katoaisi, ei se olisi pelkästään hyvin surullista vaan myös suuri tappio vapaudelle, sillä ilmailu on ainutlaatuinen rauhan lähettiläs.”\nRustin tervehdyksen voi lukea kokonaisuudessaan tämän linkin kautta\nMalmi Fly-in on muodostunut mainioksi koko perheen tapahtumaksi. Jo pelkkä lentokoneiden ja normaalin lentoliikenteen katseleminen on monelle riittävä ohjelma. Nyt kentällä oli lisäksi paikalla museolentokone DC-3, useita taitolentäjiä harjoittelemassa syksyn lentonäytökseen, yleisölennätyksiä helikopterilla ja lentokoneella, tutustumiskierroksia kentän historialliseen ympäristöön ja monenlaista lasten leikkitoimintaa. Paikalla kävi viikonlopun mittaan tuhansia ihmisiä. Lentoliikenne sujui lennonjohdon ohjauksessa normaalisti.\n– Tilaisuudessa yleisin puheenaihe oli Helsingin kaupungin suunnitelma kentän ilmailutoiminnan lopettamisesta. Sulkemisuhka on tullut varsinkin kansainvälisille vierailijoille yllätyksenä ja järkytyksenä. Sunnuntai-iltana kuudella lentokoneella saapunut hollantilainen seurue oli ällistynyt ja kertoi jakavansa tietoa asiasta kansainvälisissä ilmailupiireissä, Malmin lentoaseman ystävien puheenjohtaja Timo Hyvönen sanoo.\nAjankohtainen tilannekatsaus Helsinki-Malmin lentoaseman uhanalaisesta tilanteesta on ladattavissa tämän linkin kautta.\nHelsinki-Malmi on Suomen toiseksi vilkkain lentoasema. Sieltä on ennätyspäivänä lennetty jopa 483 lentoa lennonjohdon yhdeksän tunnin aukioloaikana. Keskimäärin kentältä lennetään päivittäin 150–200 lentoa lennonjohdon aukioloaikana eli noin 20 lentoa tunnissa.\nKuvat ovat vapaasti käytettävissä tämän uutisoinnin yhteydessä:\nMathias Rustin muistotaulu paljastettiin Malmin lentoasemalla 28.5.2016 klo 12\nHelsinki-Malmi fly in tarjosi lapsille omaa puuhaa lentokoneiden vieressä\nHelsinki-Malmi fly in kiinnosti mm. useita virolaisia lentoseurueita, kauimmat vieraat olivat Latviasta ja Keski-Ruotsista.


Perttu Häkkisen Säätiön ensimmäiset apurahat jaettiin - Rumba.fi\nHäkkisen hengenperintöä eteenpäin.\nViime vuonna tapaturmaisesti kuolleen Perttu Häkkisen kunniaksi perustettu Perttu Häkkisen Säätiö sr järjesti gaalan, jossa jaettiin apurahoja. Tapahtuma on toteutettu talkoilla.\n”Säätiö on toistaiseksi jääkiekkoilija Topi Jaakolan lahjoittaman alkupääoman varassa eli olemme säätiöksi melko varaton, mutta yritimme jakaa apurahoja mahdollisimman laajalla skaalalla ja sellaisia summia, että niillä olisi vaikutusta tekijöiden/saajien taiteen ja tieteen tekemiseen. Lisäksi ne ovat sellaisia hankkeita, joiden voi olla vaikea muuten saada tukea. Selkeästi kaupallisia hankkeita, kuten yritystoimintaa emme sponsoroi” kertoo säätiön puheenjohtaja Heidi Laaksonen.\nSäätiö on saanut kymmeniä apurahahakemuksia, vaikka varsinainen haku ei olekaan päällä. Säätiöstä arvioidaan, että se on merkki siitä, että tuen tarve marginaalikulttuurin ja -tieteen saralla on valtava ja että säätiön työtä arvostetaan.\nÄäniwallissa järjestetyssä gaalassa esiintyivät muun muassa Tähtiportti, Kaukolampi ja The Kolmas. Tapahtuman juonsivat Njassa ja Edu Kehäkettunen. Tuotto meni kokonaisuudessaan suomalaisen marginaalikulttuurin, tieteen ja taiteen tukemiseen.\nApurahan saajat listattuna alla. Yhteensä apurahoja jaettiin 3450 euroa.\nSäätiö sponsoroi noiseartisti Satanoidin keikan Kontula Electroniciin. 150 euroa.\nPienjulkaisut Kuuma Linja ja Toinen Vaihtoehto saavat molemmat 200 euroa lehtien julkaisua varten.\nSusanna Salolle 300 euroa suomalaisesta mytologiasta ammentavien Tarot-korttien toteuttamiseen.\nMaarit Vainio saa 300 euroa edesmenneen puolisonsa, säveltäjä, muusikko ja taidemaalari Pekka Airaksisen projektien loppuunsaattamiseen.\nTohtoriopiskelija Okko Alitalo saa 300 euroa toteuttaakseen Okkoltism and Dark Arts -taidenäyttelyn.\nLari Kulokorpi huomioidaan 500 eurolla okkultis-filosofista veljeskuntaa Azazelin Tähteä käsitelleestä gradustaan.\nChrister “Chrzu” Lindström saa tuhannen euron apurahan Nightsatan ja Carlotta Moore -elokuvien toteutukseen.\nVelimatti “Läjä” Äijälälle “Valonkantaja” -elämäntyöpalkinto sekä 500 euron stipendi marginaalitaiteen tekemiseen.


espoo.fi > Kulttuuriaukion ja Kulttuurikeskuksen arkkitehtuurikilpailun ehdotukset nähtävillä\n7.12.2018 klo 10.15\nKilpailutyö λ Lambda\nEhdotuksiin voi tutustua osoitteessa espoo.fi/kulttuuriaukio. Palkintolautakunnalla on mahdollisuus käyttää yleisön palautetta arviointityönsä tukena.\nVoittajalta edellytetään korkeatasoista, tulevaisuuteen katsovaa ratkaisua\n”Kilpailuehdotuksensa lähettäneet ryhmät ovat tehneet ansiokasta työtä ja tuoneet ratkaisuissaan esiin monia kiinnostavia näkökulmia. Palkintolautakunnan puheenjohtajana olen erittäin tyytyväinen, että aihetta on tutkittu monipuolisesti ja perusteellisesti”, toteaa Espoon teknisen toimen johtaja Olli Isotalo.\n”Kiinnitämme kilpailutöiden arvioinnissa huomiota siihen, kuinka hyvin ehdotukset liittyvät ympäristöönsä ja ympäristön toimintoihin. Edellytämme toiminnallisesti ja arkkitehtonisesti korkeatasoista ja vahvasti tulevaisuuteen katsovaa ratkaisua, joka huomioi Tapiolan perinteen, perheet ja lapset sekä Kulttuurikeskuksen arkkitehtoniset arvot."\nTavoitteena on saada voittaja selville tammi–helmikuun 2019 aikana. Tuloksen perusteella palkintolautakunta antaa suosituksensa kulttuurikeskuksen ja sen ympäristön kehittämiseen.\nKulttuuriaukiosta halutaan Tapiolan keskustaa elävöittävä korkeatasoinen alue, joka tarjoaa elämyksiä ja toimintaa kaiken ikäisille. Kulttuurikeskus on tavoitteena muuttaa nykyistä monipuolisemmaksi kulttuurikeskittymäksi, jonne sijoittuvat myös Espoon kaupunginteatterin uudet tilat.\nKilpailu koskee aluetta, joka sisältää nykyisen Kulttuurikeskuksen ja Kulttuuriaukion sekä aukiota ympäröivät korttelit.


Tärkeä osa vastuullisuustyötämme on osallistuminen erilaisiin hyväntekeväisyysprojekteihin ja luonnonsuojelukampanjoihin. Olemme lahjoittaneet sekä käsityötarvikkeita että varoja hyvään tarkoitukseen jo vuosien ajan. Novitalla on ollut lukuisia hyväntekeväisyysprojekteja suomalaisten käsityönharrastajien, Marttojen, Naisten Pankin, Lastensairaalan, WWF:n, John Nurmisen Säätiön ja Novitan jälleenmyyjien kanssa. Yhdessä kuluttajien kanssa olemme keränneet rahaa hyvään tarkoitukseen, neuloneet kehitysmaiden naisille ammatteja, syöpäpotilaille sytopipoja ja paljon sukkia vauvoille, eläkeläisille, sotilaille, sotaveteraaneille ja muille niitä tarvitseville.\nViimeisimpiä hyväntekeväisyys- ja luonnonsuojelukampanjoitamme\nYhdenkään lapsen ei pitäisi joutua sodan keskelle – Siksi Novita lahjoittaa 10 000 euroa Ukrainan lasten tukemiseksi Pelastakaa Lapset ry:n kautta. Järjestö on toiminut Ukrainassa jo vuodesta 2014 lähtien ja se auttaa lapsia ja heidän perheitään Ukrainan lisäksi lähimaissa, kuten Puolassa ja Romaniassa. Järjestön mukaan jo ennen kriisin kärjistymistä humanitääristä apua tarvitsi noin 400 000 lasta. Nyt yhä useampaa perhettä uhkaa tilanne, jossa heillä ei ole riittävästi syötävää, puhdasta vettä tai pääsyä terveydenhuoltoon. Lahjoitusten avulla Pelastakaa Lapset toimittaa hätäapua, kuten ruokaa, vettä ja hygieniatarvikkeita sekä talvivaatteita ja psykososiaalista tukea ukrainalaisille lapsille ja heidän perheilleen.\nLastenklinikan Kummit ry\nNovitan konttorilla kokoonnuttiin maaliskuun alussa luovuttamaan Arabia x Novita Sukkalehdellä kerätty lahjoitus Lastenklinikoiden Kummeille. Novita ja Arabia lahjoittivat jokaisesta myydystä Arabia x Novita Sukkalehdestä 1 euron, eli yhteensä huimat 33 268 euroa Kummien Mielen tila -hankkeelle, joka tukee lasten ja nuorten mielenterveyden hoitoa Suomessa. Suuri kiitos ja lämmin halaus jokaiselle, joka on hankkinut lehden ja tukenut siten omalta osaltaan Kummien arvokasta työtä.\nP.S. Keräys jatkuu yhä! Myös jokaisesta Arabia x Novita Sukkalehden digiversiosta lahjoitetaan 1 euro Kummien Mielen tila -hankkeelle.\nSyksyllä 2019 teimme Marttaliitolle oman 7 Veljestä Marttaraita -langan yhdistyksen 120-vuotisjuhlansa kunniaksi. Jokaisesta myydystä Marttaraita-kerästä Novita lahjoitti 50 senttiä Marttajärjestön työhön kotimaan lapsiperheiden tukemiseksi. Kampanjan päätyttyä helmikuussa 2020 lahjoitussumma oli noin 19 000 euroa.\nSamana vuonna teimme WWF:n kanssa yhteistyötä projektissa, jossa lahjoitimme 7 Veljestä Napapiiri -lankojen myynnistä osan WWF:lle arktisen luonnon suojeluun. Lahjoituksen kohteena oli uhanalaisten arktisten lajien kuten naalin, saimaannorpan ja taimenen suojelu. Lahjoitussumma oli yli 16 000 euroa.\nVuonna 2020 Novita oli John Nurmisen Säätiön #MEIDÄNMERI-kampanjan virallinen yhteistyökumppani. Kampanjan kunniaksi Novita toi valikoimaansa uuden langan, Novita Majakkasaaren. Novita tuki #MEIDÄNMERI-kampanjaa lahjoittamalla 10 senttiä jokaisesta myydystä Novita Majakkasaari-lankakerästä keräykseen. Kampanjan tarkoituksena oli lisätä tietoutta Itämeren tilasta ja kerätä varoja John Nurmisen Säätiön työhön meren ja sen kulttuuriperinnön suojelemiseksi ja säilyttämiseksi tuleville sukupolville. Rahaa John Nurmisen Säätiön toimintaan kerättiin yrityslahjoitusten ja kuluttajien suorien lahjoitusten sekä kampanjatuotteiden avulla. Keräyksen tavoitesummaksi asetettiin miljoona euroa, ja sillä saavutettiin huikeat 1 168 966 euroa. Kampanja oli käynnissä koko juhlavuoden 2020 ja jatkui aina 31.7.2021 asti.\nKeväällä 2020 teimme Suomalaisen Työn Liiton yhteistyötä tukemalla Vanhustyön keskusliiton Arjen iloksi -kampanjaa. Kampanja kokosi monta yritystä yhteen tekemään vastuullisuustekoja ikäihmisten hyväksi. Novita tuki vanhusten arkea erilaisilla tuotepaketeilla. Vaikean koronaepidemian aikana varsinkin vanhukset olivat sosiaalisesti hyvin eristyksissä. Toivomme, että Novitan langat toivat lämpöä ja lohtua niille, jotka pystyvät vielä neulomaan tai tekemään muita käsitöitä.\nNovita ja yhteiskuntavastuullisuus\nHaluamme käsityöalan yrityksenä olla ylläpitämässä käsityökulttuuria ja tarjoamassa jokaiselle mahdollisuuden kokea käsitöiden positiivisia vaikutuksia. Käsitöiden tekeminen koetaan rentouttavana ja iloa tuovana harrastuksena. Käsityön harrastajille tärkeää on myös kokea onnistumisen ja tekemisen iloa.\nNovitalle keskeisiä yhteiskuntavastuullisuuden alueita ovat suomalainen paikallinen työ, sekä jo edellä mainitut lahjoitukset erilaisille organisaatioille ja hyväntekeväisyyskampanjoihin osallistuminen. Lisäksi meille on tärkeää, että suurimmat asiakkaamme noudattavat ja kehittävät laajasti kattavia vastuullisuusohjelmia, ja että useimmat hankkijoistamme ovat allekirjoittaneet BSCI-standardin mukaisen sopimuksen.\nNovita ja hyväntekeväisyys\nLue lisää Novitan hyväntekeväisyyskampanjoista täällä.


Näin lyhennän maximekon - DOPP\n12.8.2015 | Kata\nSoaked In Luxuryn elokuun mallistossa saapui pitkä, trikoinen maximekko. Kuten kuvista näette, mekko on todella pitkä, vaikka päälläni on koko xs ja jalassa minulla on 9 cm korot.\nMekon helmaa ei ole käännetty, vaan se näyttää siltä kuin se olisi ainoastaan leikattu.\nNiinpä päätin, että leikkaan oman mekkoni kokeeksi, että osaan neuvoa asiakkaitamme kuinka mekon saa lyhkäisemmäksi, koska moni nainen on sitä sovitellut, mutta se on ollut jokaiselle liian pitkä. Teimme myös videon kyseisestä prosessista eli näet sen meidän Facebook sivuilla tai Instagramissa.\nLevitin mekon tiskille ja käänsin helman kaksin kerroin. Olimme mitanneet, että kuminauhasta alaspäin helman pituus saisi olla 95 cm. On aina parempi leikata ensin varovasti ja leikata sitten lisää, jos on tarve. Mekon helman pituus oli 110 cm.\nMittasin oikean pituuden ja leikkasin helman silmätuntumalla eli en mitannut sitä enään. Ajattelin, että koska helma on alaspäin levenevä, niin jos helma heittää muutaman sentin, niin sillä ei ole väliä.\nSiinä on helmasta leikattu pala ja terävät sakset. Ilman teräviä saksia, hommasta ei tulisi mitään. Neuloin muutaman piston mekon sivusaumoihin, että saumat eivät purkaannu.\nPuin mekon päälleni, kun kävimme syömässä. Koska ilta oli lämmin, en tarvinnut mitään käsivarsilleni, mutta kaulaani puin Part Twon syksyn huivin, jossa oli samaa harmaata sävyä kun mekossa ja punaista kuten pikkulaukussani.\nTässä vielä parempi kuva Part Twon huivista, jossa on hyvät värit. Huivi on neliön mallinen, niitä kun ei paljoa ole tarjolla eli huivit ovat yleensä leveitä ja suorakulmaisia. Nämä neliöhuivit on helppo pukea kaulaan, ne eivät ole niin massiivisia ja siitä johtuukin niiden suuri suosio.\nTunnisteet: maximekko, Part Two, Soaked In Luxury, syksyn muoti 2015


RiSu:n kevätkokous to 18.2.21 klo 18.00\nSääntömääräinen kokous pidetään to 18.2.21 klo 18.00 etäyhteyden välityksellä\nKokoukseen pyydetään hallituksen päätöksen mukaan ilmoittautumaan ennakkoon seuraavasti:\n- ilmoittautuminen viim. viikkoa ennen eli to 11.2. klo 18 lähettämällä viestin seuran\n- vastausviestissä saat esityslistan ja liittymisohjeet\n- jos esityslistaan tai siinä mainittaviin hallituksen esityksiin on huomautettavaa,\nilmoitathan siitä to 11.2. klo 18 mennessä\n- jos ilmoittautumisessa tai liittymisessä on ongelmia, soita o4o535o637\n- kokouksen fyysinen paikka on Lopentie 3-7, Riihimäki, mutta koronatilanteen\nvuoksi sinne emme voi kokoontua.\nHei kaikki suunnistuksesta kiinnostuneet, järjestämme ensi viikonloppuna 12. ja 13.12 omatoimirastit Hikiässä. Radat ovat ratamestarin A-P Miettisen taattua laatua. Ratoja ja lähtöpaikkoja on useita.\nMuistakaa korona-ohjeistus. Pidetään etäisyyttä, kyllä metsään mahtuu.\nTuesday, 10 November 2020 19:42\nRiihimäen Suunnistajien syyskokous pidettiin 19.11.20 Riihimäen varuskunnan upseerikerholla. Syyskokous kävi läpi toimintasuunnitelman ja talousarvion vuodelle 2021, ja hyväksyi ne hallituksen valmisteleman esityksen mukaisesti.\nRiSu:n uudeksi puheenjohtajaksi valittiin Jussi Kosenius vuosille 2021-2022, ja suuri kiitos Jouni Tuomolalle seuran johtamisesta edellisen kahden vuoden ajan. Uusina hallitukseen valittiin Sami Sundström ja Jari Paukkola. Mukaan seuran toimintaan pääsee helpoiten osallistumalla työryhmiin, joita ovat kuntosuunnistus, kilpailu, kartta- ja ratamestari, nuoriso, virkistys ja koulutus. Ilmoittele halukkuudestasi laittamalla viestiä riihimaen.suunnistajat(at)gmail.com, niin pääset mukaan. Syyskokouksen hyväksymän toimintasuunnitelman mukaan jokaiseen ryhmään on tavoitteena saada ainakin yksi uusi jäsen.\nLast Updated on Sunday, 29 November 2020 20:16\nLopen Isokorkeen kiintorastit ovat nyt kaikkien käytettävissä, ja kartat saa tulostaa RiSu:n sivuilta kohdasta Kartat (linkki).\nTarjolla on kolme eripituista rataa sekä kaikki rastit -kartta, jos haluaa kiertää rasteja oman suunnitelman mukaan.\nrasteilla on tolpassa rastikoodi 31-48, jonka perusteella tietää olevansa oikealla rastilla.\nMuistathan pitään vähintään kahden metrin välin muihin ulkoilijoihin. Jos joku muu on rastilla, niin odota vuoroasi ja\nsuunnittele vaikka seuraavaa reitinvalintaa sillä aikaa.\nJos sinulla ei ole tulostusmahdollisuutta, niin voit saada kartan näkyviin älypuhelimella lukemalla rastitolpassa olevan QR-koodin.\nLast Updated on Friday, 27 November 2020 13:13\nThursday, 24 September 2020 07:19\nRiSu:n kuntorastit ja kilpailukausi 2021 alkavat olla päätöksessään onnistuneen Halikko-viestin ja omatoimirastien päättymisen jälkeen. Kiitos kaikille kauden aikana rasteilla käyneille ja järjestelyihin osallistuneille.\nLast Updated on Monday, 02 November 2020 08:26


BTB13 on suomalaiseen ainutlaatuiseen kantasoluteknologiaan perustuva ihonhoitosarja. Sarjan tuotteissa käytetään luonnon parhaita öljyjä ja uutteita. tuotteiden puhtaat raaka-aineet eivät sisällä turhia kemikaaleja. Tieteellinen BTB13™-yhdiste muodostuu l-karnitiini (BT) aminohaposta ja vitamiininkaltaisesta oroottihaposta (B13). BTB13™-yhdiste aktivoi ihosolujen uusiutumista. Se parantaa ihon koostumusta tehden siitä vahvemman.\nHinta 28.00 - 98.00\nFriendly Soap (2) I+M (2) Kaikki (39) Miehille (5) BOHO (13) BTB13 (26) Ekopharma (56) Pinch of Colour (8) Uutuudet (22) Hiuksille (6) Ihonhoito (28) Kasvoille (28) Munio Candela (1) Schmidt's Naturals (4) Murumuru (6) Lahjakortit (0) Meikit (26)\nBTB13 Multikosteuttaja toimii tehokkaana ihon kosteuttajana. Käyttö: Suihkuta kasvoille. Suihke tuo ..\nArktiset marjat saavat poikkeuksellisen voimansa Pohjolan yöttömän yön auringosta. Mustaherukan, vad..\nTB13 Pro-Age Seerumi on Pro-Age-hoitolinjan tärkein tuote. Sen säännöllisellä käytöllä saadaan aikaa..\nBTB13 Sensitive Cream, unscented 50 ml\nBTB13 Sensitive Entsyymikuorinta\nBTB13 Sensitive Naamio\nBTB13 Sensitive Puhdistusvaahto\nBTB13 Täyttäjä Hyaluronihappo 5% 15ml\nBTB13 Vaalentaja Kojihappo 2% 30ml


Onko Lukko liian kova pala Ilvekselle? Ismo Lehkonen: "Ei tarvitse monta virhettä tehdä" - MTVuutiset.fi\nVideolla Petteri Sihvonen ennakoi SM-liigan pudotuspelejä.\nJulkaistu 18.04.2021 08:45\nRunkosarjan voittanut Lukko lähtee selkeänä ennakkosuosikkina Ilvestä vastaan pelattavaan pudotuspelisarjaan. C Moren jääkiekkoasiantuntija Ismo Lehkonen uskoo, että Ilveksen jatkomahdollisuudet riippuvat täysin avauskohtaamisesta.\nRunkosarjan vakuuttavasti voittanut Lukko on kevään pudotuspelien suurin ennakkosuosikki. Puolivälieriin tiensä selvittänyt Ilves joutuu kovan paikan eteen, sillä Lukko on monella osa-alueella aivan SM-liigan kärkeä.\n– Lukkohan on ylivoimaisesti luistelevin joukkue. Tuo täytyy Ilveksen saada voitettua. Lähtökohtaisesti Ilveksellä saattaisi siihen pieni sauma olla, mutta siinä ei saa epäröidä ollenkaan. Lukko on paras murtamaan keskialueen trappia. Heillä on eri variaatioita, joilla tulevat trapin läpi, C Moren jääkiekkoasiantuntija Ismo Lehkonen listaa.\nLUE MYÖS: Kokenut SM-liigakonkari hylkäsi perheensä ison unelman takia – haaviin kalaa ja kultamitali: "Nyt kerätään sen hedelmiä"\nMyös Lukon kiekoton pelaaminen on erinomaisella tasolla.\n– Lukolla on karvauspeli ylivoimaisesti liikkuvin. Vaikka se purettaisiin, he tulevat valtavalla takapaineella valtavalla vauhdilla kiekolliseen kiinni. Hiton usein se päättyy riistoon, koska se on vähän heidän järjestämä ansa. Se päättyy aika usein riistoon ja nopeaan vastaiskuun, missä Lukko on todella hyvä. Ne tulee niin kovalla paineella omiin, ettei heidän tarvitse kuin vähän kiskoja kääntää niin sama vauhti jatkuu. Sitä on tosi vaikea puolustaa, Lehkonen summaa.\nLukon aggressiivinen paineistaminen ja karvauspeli voi olla Ilvekselle liian kova pala purtavaksi. Jo KooKoota vastaan pelatut pudotuspeliottelut osoittivat Ilveksen akilleen kantapään.\n– Ilveksellä oli pirusti ongelmia pakiston avauspelaamisen kanssa. Paine on nyt ihan eri levelillä kuin KooKoon kanssa, vaikka KooKookin paineisti. Näimme, kuinka pulaan Ilveksen pakisto joutui kiekollisessa pelissä, koska hyökkääjät tuppaavat karkaamaan ihan hitosti. Siellä on paljonkin epävarmuutta. Ei kovin monta virhettä erää kohden tarvitse tehdä, niin häkki heiluu, Lehkonen toteaa.\nKooKoo sysäsi Ilveksen perjantaina kunnolla kuilun partaalle vahvalla rynnistyksellään ja Ilves olikin toisessa osaottelussa täysin vastaantulijana. Tupsukorvat selvisivät ahdingosta kuitenkin niukasti kuivin jaloin. Nyt vastus on kuitenkin kovin mahdollinen.\nLUE MYÖS: KooKoon Jussi Ahokas haukkui pelisysteemin ja herkistyi kyyneliin: "Rankka pettymys, helvetin rankka"\nLehkosen mukaan Ilveksen nuorten hyökkääjien puolustustaidot eivät ole riittävän kovalla tasolla.\n– Ilveksen pojat ovat artisteja. He ovat tykänneet pelata vähän omanlaista jääkiekkoa, joka perustuu yksi vastaan yksi hyökkäyspelaamiseen. Nyt on totaalisen kova laatujoukkue vastassa.\n– Siellä ei yksinkertaisesti henkilökohtaisella tasolla osalla jätkistä riitä puolustuspelitaidot, mikä aiheuttaa sen, että he joutuvat kauheaan mankeliin omissa, kun he eivät osaa puolustaa.\nSuurta roolia ottelusarjassa näyttelee myös maalivahtipelaaminen. Lukon ykkösvahdin viittaa harteillaan kantava Lassi Lehtinen on sarjan parhaimpia maalivahteja ja on kauden aikana osoittanut tasonsa illasta toiseen.\nLUE MYÖS: SM-liigan pudotuspeliohjelmaan viilauksia – otteluiden alkamisaikoja porrastetaan\nIlveksen Eetu Mäkiniemen otteet ovat olleet kauden aikana ailahtelevaisia. Mäkiniemi pelasi kuitenkin kaksi upeaa ottelua KooKoota vastaan ja oli osaltaan vahvasti siivittämässä Ilvestä puolivälieriin. Lukko tarjoaa Mäkiniemelle kuitenkin todellisen testin.\n– Mäkiniemi pelasi yhden 120 minuutin tosi kovan stressitestin. Mäkiniemellähän ei ole pitkää periodia, että hän olisi pystynyt pelaamaan huippupelin huippupelin jälkeen. Nyt se pitäisi ajoittaa maanantaihin.\nMäkiniemen on oltava maanantain avausottelussa parhaimmillaan. Avausottelun voittaminen olisi Ilveksen jatkohaaveiden kannalta elintärkeää.\n– Sen on tapahduttava ensimmäisessä pelissä. Maalivahdin pitäisi pystyä ryöstämään, koska laukauksia maalia kohti tulee 40-60. Rumputuli tulee olemaan Rauman kotipelissä tosi kova. Tuo pitäisi pystyä ryöstämään.\n– Selvästi kovemmalle tulee joutumaan Mäkiniemi kuin Lehtinen toisessa päässä. Ensimmäisessä pelissä hänen pitää pystyä ryöstämään. Siitä ei ole kahta sanaa.\nLehkosen arvio: Lukko jatkoon voitoin 3-0.\nPuolivälierät käynnistyvät maanantaina 19. huhtikuuta. Kaikki ottelut nähtävissä cmore.fi-suoratoistopalvelussa.\nLiiga Lukko Ilves Jääkiekko Urheilu


Kiillotuskukkanen 100% akryylilangasta\nkäytin tässä 4mm koukkua ja suljin kerroksen aina piilosilmukalla\n1.krs: Kiepauta aloituslenkki sormen ympärille ja virkkaa siihen 12 pylvästä.\n2.krs: Ensimmäistä pylvästä korvaamaan 3kjs, virkkaa sitten koko kerroksen ajan 2p kuhunkin silmukkaan.\n3.krs: 4kjs, virkkaa 2p joka toiseen silmukkaan ja pylväsparien välille aina 1kjs. Muodostuu reikäkerros.\n4krs. 3kjs, virkkaa aina 2p kunkin ketjusilmukan ympäri ja 1p kuhunkin edellisen kerroksen pylvääseen.\n5.krs: 5kjs, jätä 1s väliin ja virkkaa 1ks seuraavaan silmukkaan, 4kjs, jätä 1s väliin ja 1ks seuraavaan silmukkaan, jatka näin kunnes vuorossa on viimeinen "terälehti". Tähän virkataan neljän sijasta 10 kjs jolloin muodostuu ripustuslenkki. Suljetaan ps:lla kerroksen alkuun.\nPäätellään langanpäät ja kiillotetaan tiskipöytä, lavuaari, teemukit, teräskattilat ja mitä nyt sattuu sameana löytymään.\nPurkutyömaasta sukeutuu hiljalleen rakennustyömaa. Jännittävää!\nTunnisteet: remontti, vinkit, virkkuut\nHenni 14. heinäkuuta 2011 klo 11.32\nKaunis kiillotuskukkanen! Siinäpä hyvä idea!\nAnna 14. heinäkuuta 2011 klo 12.04\nMeidän purku työmaa on aika samassa pisteessä. Mutta etenee kovin hitaasti, kun nyt on muutakin remonttia ja elämää. Ehtiihän sitä, vaikka kovin kärsimätön olen.\nMutta on niin hienoa päästä purkamisesta rakentamiseen. Silloin asiat tuntuvat etenevän. Purkaminen tuntuu musta aina niin epätoivoiselta. Tsemppiä!\nNiinu 14. heinäkuuta 2011 klo 13.28\nKiillotuskukkasesta tuli ihan mieleen käytöskukkanen:)\nPurkaminen on mun mielestä terapeuttista, ongelmia tulee vasta kun pitäisi rakentaa jotain takaisin...\nkewa 14. heinäkuuta 2011 klo 21.32\nOnpa edistynyt paljon, kiinnostuksella odotellan millainen upeus tästä syntyy!!!\nArualMaria 20. heinäkuuta 2011 klo 2.21\nKiva idea tuo kiillotuskukka :D Onnea remonttiin!\nunisukka 30. heinäkuuta 2011 klo 11.59\nOih, taas ihana idea! Mistä kummasta sää näitä aina bongailetkin. Akryylilangat just ovat niitä, joita ei mihinkään käyttöön ole keksinyt, mutta nytpä taas löytyi käyttöä niillekin hirvityksille. Kiitos!\nSininen Satutar 24. elokuuta 2011 klo 1.51\nKiillotuskukkanen tehty =)


Tietoa ja kokemuksia Yyterin Kylpylästä | Kylpylä.net\nAsiakaspalvelun puhelinnumero: 02 628 5300\nKylpylän osoite: Sipintie 1, 28840 Pori (Satakunta)\nHuomioitavaa liittyen tähän kylpylään: Faksinumero on 02 638 3776.\nTämän sivun osoite: https://xn--kylpyl-gua.net/yyterin-kylpylahotelli\nEsittelysivu luotiin: 02.10.2013 (2663 päivää sitten)\nSivun tietoja tarkistettiin: 12.08.2014 (2349 päivää sitten)\nSivua on katseltu: 3413 kertaa\nYyterin Kylpylähotellissa sijaitsee joka päivä kello 11–20 (joskin tammi–toukokuussa ja syys–joulukuussa kello 11–17) avoinna oleva Kylpylä Merenneito, jossa on lämmintä vettä, hierovia vesiputouksia, poreallas sekä turkkilainen ja suomalainen sauna. Perheen pienimmille on puuha-allas ja vähän suuremmille vesiliukumäki. Alueelta löytyy myös laaja ulkoallas. Paikalla sijaitsee myös 17 metriä pitkä kuntoallas ja kuntosali. Allasbaarissa on esimerkiksi raikasta juotavaa ja viilentävää jäätelöä.\nKylpylä.net ei vastaa karttakuvan oikeellisuudesta. Mikäli kylpylän sijainti kartalla vaikuttaa väärältä, siitä kannattaa vihjata palvelun ylläpidolle palautelomakkeen avulla tai kirjoittamalla kommentin alapuolelle. Tämä kylpyläesittely mukaan laskettuna sivustolla on julkaistu tähän mennessä yhteensä 22 kylpylän yhteystietoa. Tämän esittelysivun ns. kestolinkki on tässä siltä varalta jos haluat linkittää siihen esimerkiksi blogista tai joltain foorumilta. Paikkakunta: pori.\nKerro esimerkiksi minkälaisia kokemuksia sinulla on Yyterin Kylpylästä.\nKokemuksista voi kertoa nimimerkillä. Kommentoitaessa kylpylää Yyterin Kylpylähotelli sekä Nimimerkki että Kommentti ovat vaadittuja tietoja. Jos haluat antaa yksityisesti palautetta, käytä tätä lomaketta.\nEtsi kylpylää hakusanalla:\nTarja (Rantasipi Ikaalisten Kylpylä)\nPettynyt pari Pohjanmaalta.. (Härmän Kylpylä)\nEsikatselija (Imatran Kylpylä Oy)\nhanskasjs (Imatran Kylpylä Oy)\nVaari (Kylpylähotelli Rantasipi Aulanko)\nHlinna89 (Kylpylähotelli Rantasipi Aulanko)\nKylpylä.net käyttää evästeitä\nTämä nettisivusto käyttää evästeitä (englanniksi "cookies") analysoidakseen kävijäliikennettä ja kohdistaakseen mainontaa. Evästetietoja saatetaan käyttää kävijäseurantaohjelmassa ja mainontaohjelmassa. Käyttämällä tätä nettisivustoa hyväksyt evästeiden tallentamisen ja käytön.


Balettitekniikka – Wikipedia\nBalettitekniikalla tarkoitetaan sitä baletin historian aikana kehittynyttä liikkeiden joukkoa, joka muodostaa baletissa – sekä harjoittelussa että teoksissa käytettävän – liikesanaston sekä niiden tekemiseen vaadittavan osaamisen. Siihen sisältyy kaikki se tieto ja ymmärrys, mitä eri balettiliikkeiden motorisesta suorittamisesta on alan osaajille kollektiivisesti kertynyt. Toisaalta voidaan tarkastella yksittäisen tanssijan omaa teknistä taitoa ja arvioida hänen balettitekniikkansa tasoa.\nBalettitekniikka voidaan jakaa kahteen osa-alueeseen: liikkeiden suorittamiseen tarvittavaan motoriseen taitoon ja baletin tyylilliseen oikeaoppisuuteen. Molempia vaaditaan, jotta tanssimisen tekniikka on laadukasta ja hallittua. Niiden välille ei voida kuitenkaan vetää mitään selväpiirteistä rajaa, sillä monet liikkeiden suorittamisen tavat voidaan perustella sekä motorisin että tyylillisin perustein.\nTästä hyvä esimerkki on baletissa käytetty jalkojen voimakas aukikierto lonkkanivelestä: sen avulla mahdollistuu jalkojen suuri liikelaajuus, mutta toisaalta sen pitää säilyä myös kaikissa pienissäkin liikkeissä, joissa se ei ole motorisesti välttämätön. Balettia harjoitellaan ja tanssijoita koulutetaan erityisillä tekniikkaan keskittyvillä harjoitustunneilla, mutta päivittäinen tekniikkaharjoittelu kuuluu myös kaikkien ammattitanssijoiden normaaliin työrutiiniin. Balettitanssija ei sikäli koskaan "valmistu" ja pääse irti oppitunneista.\n1 Balettitekniikan koulutus\n3 Baletin koulukuntia\n4 Baletille tyypillisiä piirteitä liikkumisessa ja vartalonkäytössä\n5 Baletin tekniikkaharjoitustunnin rakenne\n7 Varvastossutekniikka - tanssiminen en pointe\n8 Baletti harrastuksena\nBalettitekniikan koulutus[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nBalettitanssijan kouluttaminen alkaa noin kymmenvuotiaana ja kestää kahdeksan vuotta (Vaganova-metodin mukaan - eri systeemeissä asiassa on hieman vaihtelevuutta). Alimmilla luokilla keskitytään perusteisiin sekä tarvittavan voiman ja venyvyyden kasvattamiseen, ylimmillä luokilla liikesuoritusten vaativuus ja vaihtelevuus kasvaa ja samalla liikelaadulliset ja musiikilliset aspektit nousevat yhä tärkeämmiksi.\nErityisen tärkeää on alusta asti saada tyylillisesti oikeaoppista ja osaavaa koulutusta, sillä tyylin puutteita on myöhemmin vaikeaa korjata. Kouluttajan pitää itse sekä osata että ymmärtää balettitekniikkaa syvällisesti, sillä sen pienimmätkin yksityiskohdat pitää pystyä näyttämään oppilaille – sanallinen selittäminen ei koskaan voi korvata näköhavaintoa. Juuri hiuksenhienot pienet vivahde-erot määrittelevät tanssijan tekniikan joko laadukkaaksi tai puutteelliseksi.\nBaletin tekniikka ja liikesanasto on syntynyt varhaisten hoviväen seuratanssien pohjalta, joista baletti tanssitaidemuotona alkoi kehittyä 1400–1500 -luvuilla Italiassa ja Ranskassa. Varhaisin kirjoitettu materiaali näistä tansseista on 1400-luvulta.\n1589 ilmestyi Thoinot Arbeaun opas 1500-luvun seuratansseihin Orchésographie. Baletin viisi jalkojen perusasentoa numeroi 1600-luvun lopulla Ludvig XIV:n balettimestari Pierre Beauchamps (tunnetaan myös nimellä Charles Louis). Hän kehitti myös tanssin liikemerkintäjärjestelmän Feuillet-kirjoituksen. Ludvig XIV:n Ranskassa perustettiin myös 1661 Académie Royale de Danse (koulutti tanssia hoviväelle opettaneita balettimestareita), josta yhdistettynä Académie Royale de Musiquen kanssa muodostui Pariisin Ooppera.\n1681 siellä aloitettiin tanssikoulutus oopperabaletteja varten ja 1713 tanssijoiden ammattikoulutus. Ero seuratanssiin alkoi kasvaa ja tekniikka kehittyä. Aikaisemman lattiassa tiukemmin pysyneen danse terre à terre -tyylin korvasi danse haute, jossa oli hyppyjä ja loikkia. Ballerina Marie Camargo lyhensi hameenhelmaansa halutessaan näyttää hienon jalkatyöskentelynsä kunnolla. Auguste Vestris – tanssin jumalaksi kutsutun Gaëtan Vestris'n poika – esitti sekä useamman pyörähdyksen piruetteja että entrechat-huit -hypyn. Hänen oppilastaan Charles Didelot'ta pidetään venäläisen baletin isänä, sillä hän toimi Keisarillisen baletin päätanssimestarina ja koreografina 1816–1837. Myös Vestris'n tanssisukuun kuulunut saksalainen Anne Heinel esitti ensimmäisenä ballerinana kaksoispiruetteja Pariisissa 1766.\nVuonna 1820 ilmestyi italialaisen Carlo Blasis'in kirja Traité élémentaire, théorique et pratique de l'art de la danse, joka oli ensimmäinen käytännön tutkielma balettitekniikasta. Kirja on nykyäänkin klassisen tanssin perusteoksia. Blasis opiskeli Pariisissa ja työskenteli 1817 lähtien Milanon La Scalassa. 1826–1830 hän työskenteli Lontoossa tanssijana ja koreografina. 1828 ilmestyi hänen kirjansa Code of Therpsichore ja 1847 Notes Upon Dancing. Vammautumisensa jälkeen 1837 Blasis toimi La Scalan tanssikoulun johtajana ja hänen harjoittelumetodinsa tuotti monia tanssijavirtuooseja. Hänen työtään jatkoivat Borri ja Lepri ja myöhemmin muun muassa Enrico Cechetti. Italia olikin pitkään teknisen kehityksen ja taituruuden kärkimaa.\nGrand battement eli jalan suuri heittoliike.\nBlasis esittelee kirjoissaan kaavan treenaustunnin kulkuun, tehtävien harjoitusten järjestykseen sekä tekniikkaan kuuluvat perusliikkeet. Systemaattisen harjoittelun päämääränä on ammattitaitoinen sekä teknisesti että taiteellisesti pätevä tanssija. Jalat ovat jo 180 astetta aukikierrettyinä. Balettitunnin kulku on lähellä nykyajan käytäntöjä.\nTangosta tukea ottaen tehdään plié- ja relevé-harjoituksia, petit ja grand battementeja (nyk. battement tendus), rond de jambe-liikkeet à terre ja en l'air sekä petit battements jalan rinnalla. Samat harjoitukset toistetaan keskilattialla ja näitä seuraavat erilaiset juoksuaskeleet (temps de courant) ja niiden yhdistelmät. Harjoituksiin kuuluvat coupéet eri asennoissa, attitudet (Blasis kehitti asennon Gian Bolognan Merkurius-patsaan innoittamana), grand rond de jambe'et, piruettiharjoitukset ja muutamat adagio-liikkeet tasapainon kehittämiseksi.\nTunti päätettiin pienillä ja isoilla hyppyharjoituksilla: temps terre à terre ja temps de grand vigueur (mm. brisé, entrechat, sissonne). Näistä jokainen valitsi omalle tyypilleen sopivimmat ja yritti päästä täydelliseen suoritukseen. Blasis muistuttaa vielä, ettei oppilaan tavoitteena tule olla tunnin tehokas läpivienti, vaan suloisen katsojaa miellyttävän ilmaisullisen tanssin etsiminen. Hän kuvaa tarkasti vartalon oikean asennon, käsien kaarevat muodot sekä antaa neuvoja ruumiillisten puutteiden voittamiseksi ja häivyttämiseksi.\n1800-luvun romanttisen baletin merkittäviä balettiteknisiä keksintöjä oli naisten varvastanssin kehittäminen. Vuodelta 1821 löytyy ensimmäinen kirjallinen maininta tanssista sur le pointes. Aluksi kyse oli hetkellisistä nousuista voimannäytteinä, mutta tossunkärkien vahvistaminen parsimalla ja lakkaamalla toi uusia mahdollisuuksia. Marie Taglionille annetaan yleensä kunnia ensimmäisenä tekniikkaa taiteellisesti motivoituna osana tanssia käyttäneenä ballerinana. La Sylphide -baletissa (1832) tanssi varpailla oli tärkeä osa keijukaishahmon keveää tanssityyliä.\n1800-luvulla myös tanssijan vartalon muodostamien linjojen merkitys kasvoi ja käsiliikkeet tulivat entistä tärkeämmiksi. 1700-luvulla käsien tehtävänä oli ollut vartalon tasapainottaminen vastakkaisuusperiaatteen mukaan ja merkkien anto musiikin tahdille. Nyt niiden haluttiin olevan oikeassa harmonisessa suhteessa jalkaliikkeiden kanssa. 1880-luvulla syntyi myös ballerinan peruspuku: valkoinen tiukkamiehustainen tyllimekko, vaaleanpunaiset sukkahousut, paljaat olkapäät – ja tossut. Sekä tekninen kehitys että uudistukset puvuissa ja tanssin teemoissa olivat ennen kaikkea naistanssijoita koskevia ja miesten merkitys baletissa väheni.\nAuguste Bournonville seurasi isäänsä Antoine Bournonvillea Tanskan Kuninkaallisen baletin koreografina ja tanssimestarina 1829. Hän oli Noverren oppilas ja opiskellut balettia Pariisissa. Hän halusi nostaa sekä ryhmän että tanssin ammattina uudelle tasolle. Bournonville säilytti miesten aseman ja teki merkittävää koreografiaa myös heille – olihan hän itse erinomainen tanssija. Tanskaan syntyi siellä vieläkin säilynyt omintakeinen balettiperinne ja harjoittelumetodi.\nBaletin tunnetuimpiin hyppyliikkeisiin kuuluu grand jeté eli spagaattihyppy.\nEurooppalainen baletti taantui 1800-luvun loppupuolella, mutta Venäjällä kehitys jatkui voimakkaana. Siellä Keisarillinen baletti ja sen koulu toimivat ulkomaisten balettimestarien johdolla – aina vuoden 1917 vallankumoukseen saakka.\nRanskalaiset balettimestarit ja koreografit seurasivat toisiaan: Charles Didelot, Jules Perrot, Arthur St. Léon ja Marius Petipa. He loivat Venäjälle vahvan ranskalaisperäisen danse d'école -perinteen.\nAuguste Bournonvillen oppilas, tanskalainen huipputanssija Per Christian Johansson toi mukanaan myös piirteitä Bournonville-tyylistä toimiessaan Pietarissa tanssijana ja opettajana. Petipan sanotaan seuranneen hänen opetustaan ja saaneen siitä ideoita miestanssijoiden koreografiaan.\n1885 italialainen ballerina ja Carlo Blasis'in oppilas Virginia Zucchi esiintyi Pietarissa esitellen ranskalaista koulun vauhdikkaamman ja virtuoosisemman tyylin saavutuksia. Italiasta tulivat myös Pierina Legnani – joka esitti Venäjällä ensimmäisen kerran 32 fouettéeta – Carlotta Brianza, Antoniella Dell'Era ja muut antamaan näytteitä vauhdikkaasta, voimakkaasta ja iskevästä tanssistaan. Erityisesti hypyt ja piruetit olivat tasoltaan jotain uutta venäläisille. Tuolloinen ranskalaistyylinen harjoittelu oli keveää, hienostunutta ja koristeellista.\nVajavainen energiankäyttö ja tuntien rauhallisuus eivät vieneet taitoa eteenpäin. Niin ikään italialainen Enrico Cecchetti toimi Pietarissa sekä tanssijana että opettajana ja toi osaltaan italialaisvaikutteita venäläiseen kouluun. Hänen aikanaan italialaisen tyylin arvostus Venäjällä kasvoi. Tyylille olivat tyypillisiä kulmikkuus: kädet olivat joko suorat tai muodostivat terävän kulman ja jalat koukistettiin ennen hypyn alastuloa. Pian venäläistanssijat saavuttivat italialaisten taidot, mutta eivät unohtaneet myöskään ranskalaisen koulun harmoniaa ja pehmeää sulavuutta. Venäläinen balettitekniikka onkin yhdistelmä ranskalaisen, tanskalais-ranskalaisen ja italialaisen tyylin parhaista piirteistä.\nNeuvostoliittolaisen balettikasvatussysteemin perustajana pidetään Agrippina Vaganovaa (1879–1951). Hän opiskeli Mariinski-teatterin koulussa ja toimi siellä tanssijana 1916 saakka. Vuonna 1918 hän aloitti opettajana Venäläisen baletin koulussa ja siirtyi sieltä 1921 Pietarin koreografiseen kouluun. Hänen kirjansa Klassisen baletin pääperiaatteet (The Basic Principles of Classical Ballet) julkaistiin 1934, ja se on sittemmin käännetty useille kielille. 1957 koreografinen koulu nimettiin hänen mukaansa Vaganovan koreografiseksi kouluksi.\nVaganovan systeemi on sekoitus eri koulukuntien ja yksittäisten opettajien vaikutteista, joita hän jatkuvasti täydensi ja uudisti omien kokemustensa ja uusien balettikoreografioiden vaatimusten pohjalta. Hänen balettituntinsa on entistä monipuolisempi ja sisältää useampia harjoituksia, mutta ne seuraavat edelleen jo Blasis'ilta tuttua kaavaa. Dévéloppéet ovat merkittävä lisäys tankoharjoitteluun ja jalannostojen korkeus ja kontrolloitu suorittaminen onkin 1900-luvun treenauksessa yhä painotetumpaa. Myös allegron eli hyppyjen painottaminen on tärkeä muutos.\nKoordinaatio ja liikkeen virtaavuus korostuvat. Keskivartalon voima ja asentojen fysiologisesti oikeat linjat ovat liikkumisen perusta ja keskivartalosta lähtevä liike siirtyy hengittävästi vartalon ääreisosiin. Käsivarsilla ja käsillä on sekä tärkeä ilmaisullinen että liikesuorituksia avustava tehtävä. Niihin yhdistyvät ylävartalon ja pään vapaat liikkeet, joiden vaihtelevuus ovat Vaganovan tyylille leimaa-antavaa.\nAlaluokilla Vaganova painotti liikkeiden toistoa, jotta saavutettaisiin tarvittava liikepuhtaus ja voima, yläluokilla tärkeää oli vaihtelevuus ja haastavuus. Hän kehitti harjoittelun etenemisen logiikkaa, jossa liikkeestä harjoiteltiin ensin kaikki sen vaatimat taidot erillisinä valmistavina harjoituksina ennen lopullista muotoa. Jatkuva kehittäminen oli Vaganovalle olennaisen tärkeää, eikä hän käsittänytkään metodiaan muuttumattomien sääntöjen kokoelmaksi. Tekniikkaharjoittelun ja tanssijoiden koulutuksen pitää hänen mukaansa uudistua pystyäkseen vastaamaan uusiin taiteellisiin haasteisiin.\nSuomen balettiin ja balettikoulutukseen on tullut vaikutteita erityisesti Venäjältä. Suomessa kaikkein yleisimmin käytetäänkin opetuksessa Vaganova-metodia.\nBaletin koulukuntia[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nBalettitekniikan ydin on sama kaikille koulukunnille ja eri maissa vallitseville tyyleille. Tekniikkatreenaukseen on kehitetty erilaisia metodeja, jotka painottavat eri asioita ja tuottavat hieman toisistaan poikkeavia tanssimisen tyylejä. Niissä kussakin on omat vahvuutensa ja toisaalta puutteensa. Eri koulut tai metodit kulkevat sekä kotimaidensa että tärkeiden kehittäjiensä nimellä. Eroavaisuuksia löytyy sekä liikkeiden ja asentojen nimityksissä että liikkeiden suoritustapojen yksityiskohdissa. Varsinkin käsien liikkeet ja niiden yhdistämistapa muihin liikkeisiin paljastavat tanssijan taustalla olevan koulukunnan. Tärkeimpiä koulukuntia ovat:\ntanskalainen koulu (Bournonville-metodi)\nitalialainen koulu (Cecchetti-metodi)\nvenäläinen koulu (Vaganova-metodi)\nenglantilainen koulu (Royal Academy of Dance, RAD)\nYhdysvalloissa George Balanchine on ryhmässään ja koulussaan käyttänyt omaan koreografiseen tyylinsä perustuvaa ja sille tyypillisiä vaatimuksia painottavaa harjoittelumetodia, jota kutsutaan myös amerikkalaiseksi kouluksi.\nBaletille tyypillisiä piirteitä liikkumisessa ja vartalonkäytössä[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nBalettitanssijan liikkeissä näkyy ryhti.\nKeskivartalo pidetään baletissa pitkäksi venytettynä ja suorana. Varsinkaan eteenpäin pyöristettyä selän asentoa ei juurikaan käytetä, vaan hartialinja säilytetään leveänä. Ryhti on ylväs ja lapaluut ovat sileinä törröttämättä. Myös pää pidetään kannatettuna ja kaula pitkänä. Asento ei saa kuitenkaan muuttua jännittyneen jäykäksi, vaan vartalon pintalihaksisto on rento ja asento ylläpidetään syvillä, lähellä selkärankaa sijaitsevilla lihaksilla. Vartalon paino seistessä pidetään aina hieman enemmän päkiällä kuin kantapäillä. Näin liikkeellelähtö tai varpaillenousu on helppoa tehdä ilman suuria valmistelevia painonsiirtoja. Selkä vedetään kuitenkin aina ylös ja olkapäät sivuille eikä eteen nojata. Katseen perussuunta on yleisöön, jolle liikkeet näin "esitellään", mutta sillä voidaan myös korostaa liikesuuntaa tai asennon linjaa. Katseella seurataan usein käsien liikettä näin sitä korostaen. Yleisölle käännetään selkä vain harkitusti – eikä ainakaan pyllistellä taivutuksissa. Liikkeet tehdään siten, että yleisö näkee ne edullisimmasta suunnasta. Harjoitussalissa yleisön korvaa peili, josta liikesuoritusten linjat voi nähdä ja korjata.\nKäsivarret muodostavat kaikissa perusasennoissa sulavan kaaren, jossa ei ole teräviä kulmia. Ne pidetään aina hieman kannatettuina irti vartalosta. Kämmenosa on rento ja sormet jatkavat käsivarren kaaren linjaa. Käsien tehtävä tanssissa on kaksijakoinen: ne "koristavat" sekä auttavat liikkeitä. Käsien liikkeet ovat harvoin aksentoituja. Niiden sulavalla rauhallisuudella vaativienkin jalkaliikkeiden aikana korostetaan taituruutta ja liikkeiden hallintaa. Eri koulukunnat eroavat toisistaan usein juuri käsiliikkeiden ja -asentojen suhteen sekä siinä, miten ne yhdistetään jalkojen liikkeisiin.\nJaloissa pyritään koko ajan säilyttämään mahdollisimman täydellinen 180 asteen aukikierto lonkkanivelestä asti. Suorana jalka pidetään pitkäksi venytettynä ja pliéssä huolehditaan, että jalkaterä ja polvi osoittavat samaan suuntaan. Liikkeet suunnataan tarkasti ja liikeradat kuljetaan huolellisesti kaikkien välivaiheiden läpi. Liikkeen aloitus, huippukohta ja lopetus tehdään täsmällisesti hallintaa korostaen. Jalkaliikkeiden maksimikorkeus on jatkuvasti noussut ylemmäs ja nykyään huipputanssijat – varsinkin naiset – pystyvät jopa ns. kello kuuden asentoon, jossa yhdellä jalalla seisten toinen jalka nostetaan osoittamaan suoraan ylöspäin aivan korvan juureen. Teknisesti taitava tanssija hallitsee kuitenkin kaikki mahdolliset korkeudet ja pystyy käyttämään niitä monipuolisesti tanssissaan.\nBaletissa pyritään aina antamaan vaikutelma, että liikkeet ovat täysin tanssijan hallinnassa riippumatta niiden vauhdikkuudesta tai suoritukseen vaadittavasta voimasta. Vartalon paino pyritään säilyttämään aina tukijalan päällä ja tanssija on ikään kuin jatkuvasti liikkeen keskipisteessä. Varsinkin vaativimpien hyppyjen ja pyörähdysten hallintaa korostetaan säilyttämällä lopetusasento hetkellisesti ennen jatkamista seuraaviin liikkeisiin. Myös tärkeitä huippukohtia kuten korkeita jalannostoja tai tasapainoja alleviivataan pienellä pysäytyksellä ennen liikkeen jatkumista. Korkeissa hypyissä tavoitteena on luoda illuusio hetkellisestä pysähdyksestä ilmaan: juuri hypyn huippukohdassa, jolloin nousu vaihtuu alastuloksi, asento pidetään liikkumattomana ja myös katseen suunta on hieman silmien korkeutta ylempänä, hengitystä pidätellään. Tanssijan pitääkin aina olla hyvin selvillä siitä, mikä on kunkin liikkeen korostettava aspekti. Onko liikkeessä olennaista nopeus ja terävä näppäryys, huippuhetken linjakas asento vai käsiliikkeiden ja vartalon taivutusten lyyrinen pehmeys. Tämä pyritään sitten esittämään mahdollisimman viimeistellysti ja täydesti.\nBaletin tekniikkaharjoitustunnin rakenne[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nBaletin viisi asentoa\nTunti alkaa tervehdyksellä opettajalle, pianistille ja mahdollisille katsojille: Reverence eli niiaus- tai kumarrussarja.\nHarjoitukset tangolla eli à la barre:\n1. Plié: demi ja grand pliét kaikissa viidessä asennossa, lisänä esimerkiksi port de brasita ja relevéitä.\n2. Battement tendu -harjoitus\n3. Battement tendu jeté -harjoitus\n4. Rond de jambe par terre -harjoitus\n5. Battement fondu -harjoitus\n6. Battement frappé -harjoitus\n7. Rond de jambe en l'air -harjoitus\n8. Petit battement -harjoitus\n9. Adagio, jossa liikkeinä esimerkiksi battement relevé lent, battement developpé, grand rond de jambe, port de bras ja erilaisia tasapainoja\n10. Grand battement jeté -harjoitus\n11. Venytyksiä, relevéitä tai pieniä hyppyjä (temps sauté, changement de pieds) opettajan valinnan mukaan\nHarjoitukset keskilattialla eli au milieu:\n1. Pieni adagio: esimerkiksi temps lié par terre tai sen muunnelma\n2. Tangolla jo tehdyistä liikkeistä harjoituksia keskilattialla opettajan valinnan mukaan: esimerkiksi battement tendu, rond de jambe par terre, battement fondu\n3. Grand adagio, jossa korkeita jalannostoja, tasapainoja, tour lent ja grand rond de jambe -liikkeitä, piruetteja, port de bras'ta ja erilaisia yhdistäviä väliaskeleita\n5. Grand battement jeté -harjoitus\nAllegro eli hyppyharjoitukset:\n1. Petit allegro eli nopeita hyppysarjoja matalalla ponnistuksella\n2. Grand allegro eli suuria, maksimiponnistusta vaativia hyppysarjoja (tehdään usein diagonaalisuunnassa salin poikki tai en manège, salin ympäri kiertäen)\n3. Nopeita coda-liikkeitä: tours chainées, tours piqués, fouetté-piruetteja\n4. Naisten en pointe -harjoituksia ja miesten tour en l'air ja tour de force -harjoituksia\nLoppukumarrukset opettajalle, reverence – usein yhdistettynä johonkin rauhalliseen port de bras'han.\nHarjoitusten järjestys ja määrä vaihtelee opettajan valinnan mukaan. Joskus tiettyä tunnin osa-aluetta painotetaan enemmän ja vastaavasti jätetään jotain kokonaan pois. Harjoitukset etenevät kuitenkin aina loogisesti helpommasta vaikeampaan, hitaammasta nopeampaan ja matalampana tehtävästä liikemuodosta korkeampaan.\nPas de deux[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nTanssijapari pas de deux -kuviossa.\nPas de deux eli "kahden askeleet" on tanssiesityksen osa, jossa ballerina tanssii partnerinsa avustamana. Näihin osioihin liittyy oma kaksintanssitekniikkansa, jonka tärkeimmät osa-alueet ovat promenade-viennit, nostot, tasapainot, piruetit ja hypyt. Pas de deux antaa ballerinalle mahdollisuuden esitellä tanssinsa kauniita linjoja, tasapainoaan ja lyyristä tanssillisuuttaan. Miehen osa on olla taustalla ja tukena, mutta nostoissa hän pääsee kyllä esittelemään voimiaan. Balettitanssijan koulutukseen kuuluvatkin erityiset pas de deuxn harjoitustunnit.\nErilaiset tasapainoasennot ballerinan seistessä varpaiden kärjillä en pointe ja vaihdot asennosta toiseen ovat tärkeä perusosa pas de deuxtä. Miestanssija voi tukea ballerinaa erilaisilla otteilla esimerkiksi vyötäröltä, käsistä tai jalasta. Tällaisessa asennossa patneri voi myös kulkea ballerinan ympäri siten, että tämä hitaasti kääntyy pyörien tasapainossa asennossaan (promenade). Pirueteissa ballerinan on mahdollista pyöriä ympäri useampia kertoja kuin yksinään, kun saa tukea ja joskus myös vauhtia partnerilta. Perusmuodot tästä ovat tuki (ja vauhdinanto) vyötäröltä ja tuki ylös nostetun käden sormesta. Varsinkin sormipiruetteja tehtäessä on tärkeää, ettei ballerina ole suhteessa pariinsa liian pitkä – hänhän seisoo vielä varpaidensa kärjillä. Hypyissä yksinkertaisin versio on partnerin antama lisäapu ponnistukseen nostamalla. Perushyppy suoraan ylös ei ole kovin kiinnostavaa katsottavaa ja niitä tehdäänkin lähinnä harjoitustunneilla. Koreografiassa kiinnostavampia muotoja ovat liikkuvat hypyt, joissa partneri saa ballerinan "lentämään" ilmassa ja erityisesti hypyt partnerin syliin. Erilaisia nostoja on lukematon määrä. Ballerina on niissä joko matalammalla sylikorkeudella, olkapäällä tai jopa suorilla käsillä (tai yhden käden varassa) miehen pään yläpuolella.\nVarsinkin nostoissa ja hypyissä on suuri loukkaantumisriski niiden epäonnistuessa. Miestanssijoille saattaa myös helposti tulla selkävaivoja, jos heidän nostotekniikkansa on virheellinen.\nVarvastossutekniikka - tanssiminen en pointe[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nArabeskiasennon (jalan nosto taakse) varvastekniikkaa.\nErityisesti naistanssijoille on kehitetty oma varpailla tanssimisen tekniikka, jossa kovitetuilla ja pohjasta vahvistetuilla tossuilla voidaan tanssia aivan varpaiden kärjillä. Tekniikka vaatii erittäin voimakkaita nilkkoja, vahvaa vartalon hallintaa ja hyvää tasapainoa.\nHyvä varvastanssikyky kertookin myös muuten kehittyneestä teknisestä taidosta. Pystyäkseen helposti nousemaan varpaan kärjille on tanssijan nilkan oltava tarpeeksi joustava, mutta toisaalta hyvin taipuisa nilkkanivel saattaa mahdollistaa taipumisen "yli", jolloin tasapainon hallinta on vaikeaa. Nilkan alueen lihasten pitää siis olla hyvin voimakkaat, mutta silti liikelaajuuden hyvä. Lisäksi baletin estetiikka vaatii "kaunista" nilkan kaarta.\nVarvastossuharjoittelun voi aloittaa aikaisintaan kymmenvuotiaana. Tarpeellisen voiman ja vartalonhallinnan lisäksi - jotka syntyvät alustavasta tanssiharjoittelusta - jalkaterän kasvu ei saa enää olla voimakkaimmillaan. Kasvava luusto voi pehmeänä vaurioitua liiallisesta varvastyöskentelystä. Aluksi varvastossuharjoittelua on vain pieni osa treenaustunnista, eikä sitä tarvita joka päivä. Myöhemmin harjoittelun määrä kasvaa, mutta silloinkin osa harjoittelusta tapahtuu ns. pehmeillä harjoitustossuilla. Aloittelijat tekevät liikkeet tangosta tukea ottaen ja vasta myöhemmin keskilattialla. Liian aikaisin aloitetut yhden jalan varpaille nousut voivat johtaa helposti nyrjähdyksiin tai jopa nilkan murtumiin.\nVarpaillenousuun on olemassa kaksi perustekniikkaa: ranskalainen (ja RAD-systeemissä käytetty) tapa, jossa nousu (relevé) tapahtuu vaiheittain puolivarvasasennon kautta, ja italialainen tapa, jossa nousu tapahtuu nopeasti voimakkaalla hypyn ponnistusta muistuttavalla tavalla (ei kuitenkaan hypäten ilmaan). Jälkimmäistä tapaa suositaan myös venäläisessä koulussa, sillä sen avulla monet liikkeet on helpompi hallita. Kunkin tanssijan on lopulta itse löydettävä omille ominaisuuksilleen parhain tapa, sillä ratkaisevaa on pystyä halutut liikkeet tekemään. Hyvin taipuisat nilkat vaativat hieman erilaista tekniikkaa kuin jäykät. Edullista olisi, jos kaikki varpaat olisivat yhtä pitkät, jolloin paino jakautuisi niille tasaisesti.\nTossuissa voidaan käyttää erilaisia pehmikkeitä, jotka tekevät varvastanssin hieman mukavammaksi ja auttavat jakamaan painoa tasaisemmin varpaille. Tossujakin on monia erilaisia malleja: leveyksiä, lyhyemmällä ja pidemmällä kärkiosalla, erilaisilla pohjan jäykkyyksillä jne. Onkin tärkeää valita oikea tossumalli oman jalan mukaisesti. Tossun kärkeen ei saisi jäädä yhtään tyhjää tilaa, etteivät varpaat painu kasaan kärjille noustessa. Silti koko jalalla seistessä varpaiden pitää mahtua suorina tossuun.\nMonilla ammattiballerinoilla on tietty oma tossuntekijänsä (varvastossut ovat suurelta osalta käsityötä), jonka tossuihin he ovat mieltyneet. Varvastanssitekniikan kehittyminen on historiassa ollut paljolti sidoksissa tossujen kehittymiseen. Marie Taglionin aikaan tossuja vahvistettiin parsimalla. Nykyään tossun kärkiosa on liimalla kovitetuista kangaskerroksista muodostuvat "laatikko", jonka kärjessä on pieni tasainen alue seisomista varten. Pohja on jäykistetty kapea nahkasuikale, joka ei anna jalkaterän taipua holtittomasti. Perinteisesti tossujen kiinnitys tehdään nilkan ympärille solmittavilla nauhoilla, mutta niiden lisäksi monet käyttävät vielä erilaisia kuminauhakiinnityksiä, jotka auttavat pitämään tossun kantaosan paikallaan.\nErilaisten kiinnitysnauhojen ompelemisen lisäksi uusia tossuja pitää käyttöön ottaessa muokata, taivutella ja pehmitellä. Tossuparin paras käyttöaika onkin - tietenkin harjoittelun määrästä riippuen - verraten lyhyt. Pääroolin esittäjä saattaa kokoillan teoksessa kuluttaa loppuun useammatkin tossut illan aikana. Sekä tossun kovitettu kärki että pohja pehmenevät niin mm. ihon lämmöstä niin, ettei niillä enää voi tanssia. Balettiryhmille koituukin tossuista suuria kuluja, sillä corps de ballet'n (balettikuoro) tanssijakin tarvitsee viikossa kaksi-kolme tossuparia ja päärooleja tanssivat solistit jopa kuusi paria.\nVarvasliikkeiden nimet ovat usein samoja kuin hypyillä. Ne ovat erilaisia variaatioita itse asiassa kahdesta nousutavasta: nousu relevéllä tai askeleella. Balettia tuntemattomillekin on ehkä tutuin pas de bourrée suivi, jossa tanssija liikkuu varpaiden kärjillä pienin huomaamattomin askelin kuin liukuen. Vaikeimpia varvasliikkeitä ovat erilaiset piruetit sekä hypyt. Vaikka tossut ovat jäykät, kopisevat ja jopa kivuliaat, niillä tanssimisen pitäisi luoda lyyrisen pehmeyden ja keveyden vaikutelma. Ylävartalon ja käsien liikkeissä pyritään aivan erilaiseen liikelaatuun kuin voimakkaissa ja terävissä jalkaliikkeissä. Jalkatyöskentelyn vaatima ponnistus ei saisi näkyä muun vartalon liikkeissä. Kun asennon tukipisteenä on vain muutaman sentin läpimittainen tossun kärki, ei tasapainon saavuttaminen anna anteeksi pienintäkään virhettä. Tasapainoiset asennot eivät perustukaan pelkkiin jalkalihaksiin, vaan niiden ylläpito vaatii koko vartalon tiukkaa hallintaa ja erityisesti vahvoja keskivartalon lihaksia.\nVarpailla tanssiminen aiheuttaa jalkaterän alueelle valtavan rasituksen. Varvastossuista saattaa jalkoihin tulla rakkoja ja kovettumia. Kärjellä seisomisen aiheuttama paine voi saada varpaankynnen mustumaan ja lopulta irtoamaan. Vähitellen voi myös kehittyä kivulias vaivaisenluu. Näitä ehkäistäkseen tanssijat laastaroivat ja teippaavat varpaitaan. Tärkeää on myös "siviilissä" käyttää jalalle terveellisiä kenkiä.\nBaletti harrastuksena[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nBalettitekniikka on myös hyödyllinen harrastajille — niin nuorille, joista ei välttämättä tule koskaan ammattitanssijoita — kuten myös aikuisille jotka haluavat kokeilla balettia, tai ovat nuoruudessaan sitä kenties harrastaneet ja haluavat palata sen pariin. Aikuisbaletin suosio onkin viime vuosina kasvanut kovasti.\nVaatimukset eivät ole yhtä kovat kuin ammattitanssijan koulutuksessa. Tärkeää on kuitenkin liikkeiden oikeiden suoritustavan opettaminen ja oppiminen. Yllättävää kyllä, balettitekniikkaa voi harrastelija opetella tai ainakin kokeilla myös kotioloissa. Ammattilaiselle perinteen ja tradition jakaminen ja tarkka opetus joka askelella on tärkeätä.\nTämä ei välttämättä pidä paikkaansa harrastajien kohdalla. Näin väittää ainakin Heli Santavuori, joka on julkaissut kotiharjoitteluoppaan "Balettia kaikille". Hänen mukaansa baletin systemaattisuuden vuoksi se soveltuu kirjasta opeteltavaksi paremmin kuin vaikkapa paritanssi, jazztanssi tai steppi. Luultavasti kaikki balettiopettajat eivät yhdy tähän mielipiteeseen.\nClarke & Crisp: Ballet – An Illustrated History. Hamish Hamilton, 1973.\nCohen, Selma Jeanne: Dance as a Theatre Art. Harpers & Row Publihsers Inc, 1974.\nVaganova, Agrippina: Basic Principles of Classical Ballet. Dover Publications, 1969.\n↑ Testissä aikuisbaletti: Voiko ballerinahaaveet vielä toteuttaa? mtv.fi. Viitattu 13.3.2016.\n↑ Balettia kaikille ilmestynyt! helisusa.info. Viitattu 13.3.2016. en-US\nNoudettu kohteesta ”https://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=Balettitekniikka&oldid=17801389”\nSivua on viimeksi muutettu 28. joulukuuta 2018 kello 11.17.


Pois työpöydältä: Laiton kiitos poliisille\nSosiaalinen media innostaa kaikenlaisiin tempauksiin. Kaksi tamperelaista naista on päättänyt kerätä kiitoksen poliiseille virkatoimessa olemisesta perjantaisessa itsenäisyyspäiväjuhlassa. Paradoksaalista tässä on, että teko on laiton. Kiakkovierasjuhlat sen sijaan olivat täysin laillinen tapahtuma.\nMielenosoitukset ovat vapaa sananvapauden muoto. Mielenilmaisujen järjestäminen on käytännössä vapaata, ilmoitus poliisille riittää. Joissakin tapauksissa poliisi voi siirtää tapahtumapaikkaa yleisen turvallisuuden varmistamiseksi. Ilmoitus tarvitaan myös siksi, että poliisi voi oman arvionsa mukaan tulla suojaamaan yleisön ja/tai mielenosoittajien turvallisuutta.\nRahankeräykset sen sijaan ovat tarkasti lailla säädeltyä toimintaa. Lupaa pitää anoa etukäteen, ja vasta sen saatuaan voi keräyksen aloittaa. Lisäksi lupa voidaan antaa pääsääntöisesti vain Suomessa rekisteröidylle yhteisölle tai säätiölle, jolla on yksinomaan yleishyödyllinen tarkoitus. Poliisi tarkentaa: "Lupa voidaan antaa myös tietyin laissa määritellyin edellytyksin Suomessa toimivalle rekisteröimättömälle yhteisölle, jolla on myös oltava yksinomaan yleishyödyllinen tarkoitus. Rahankeräyslupaa eivät voi saada valtio, kunta tai kuntayhtymä taikka evankelisluterilainen kirkko tai ortodoksinen kirkkokunta taikka niiden seurakunta tai seurakuntayhtymä."\nAamulehti on jo pestautunut tamperelaisten naisten keräyksen avustajaksi uutisoimalla. Joku nettipoliisi olisi voinut valistaa kerääjiä ja paikallista maakuntalehteä ettei tällainen ole laillista. Tai joku lahjoitusvetoomukseen kommentoineista poliiseista. Naiset tuntuvat itsekin tietävän, etteivät ole aivan asiallisessa toimessa. "Rahankeräyslupaa tähän lahjaan ei ole", he kertovat Facebook-sivullaan.\nEtukäteen ilmoitettu mielenosoitus ei voi olla laiton, siihen osallistuneet ihmiset saattavat tehdä laittomuuksia. Keräykseen osallistuva ei syyllisty laittomuuksiin, kerääjät sen sijaan saattavat saada ankarat rapsut. Ja rikoksella saatu hyöty päätyy valtiolle.


Vallalla on väliä | Turun ja Suomen Arkkipiispa\nVallalla on väliä\nKirkolliskokouksen avauspuhe 4.11.2019\nOn asioita, jotka vaikuttavat ihmisen elämään mutta joita ei ole aina helppo hahmottaa ja joista ei ole aina helppo puhua. Yksi niistä on valta. Niin ihmiskunnan historia kuin nykypäivän uutisetkin piirtävät eteemme kuvaa maailmasta, jossa valtaa tavoitellaan ja jossa vallasta kilpaillaan. Valta kiehtoo ja houkuttaa, kannustaa ja rakentaa – mutta myös lannistaa, vahingoittaa ja jopa tuhoaa.\nEi siis ihme, että valta herättää paljon kysymyksiä. Kenelle valta kuuluu? Kenellä on siihen oikeus? Ketkä saavat päättää pelisäännöistä? Miten pääsee asemaan, jossa voi käyttää valtaa ja miten sitä pitäisi käyttää? Millaista vallankäyttöä me haluamme ja tarvitsemme?\nValtaa käytetään myös Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa, jonka ylin päättävä elin on nyt aloittamassa tämän nelivuotiskauden viimeistä istuntoviikkoa. Koolla on kirkollisia vallankäyttäjiä. Vallankäyttäjä on äänessä nytkin. Kun arkkipiispa ja kirkolliskokouksen puheenjohtaja alkaa puhua vallasta, varovaisuus on paikallaan. Vallankäyttäjällä on nimittäin aina oma intressi siihen, mitä vallasta ajatellaan. Hän toivoo, että hänen vallankäyttöään ymmärretään ja että siihen suhtaudutaan myötämielisesti. Kenties vallankäyttäjä haluaa vähätellä riskejä, joita valtaan ja vallankäyttöön liittyy, ja kaunistella todellisuutta, jossa voi nähdä ongelmia.\nTrots allt finns det skäl att tala om makten överallt där den är närvarande, både i kyrkan och på andra håll i samhället. Maktens karaktär och användningssätt ska inte ses som självklarheter, utan de ska analyseras och bedömas. Den tysta makten syns och påverkar i all sin tysthet. Makt som man inte talar om lägger beslag på människornas tankar och skapar inte alltid trygghet utan snarare fruktan. Man måste kunna tala om makten oberoende av vem som använder den.\nValtaan liitettävät mielikuvat ovat usein kielteisiä. Tämä ei ole sinänsä mikään ihme, sillä niin paljon inhimillistä kärsimystä aiheutuu vastuuttomasta vallankäytöstä. Vallanhimon valtaama ihminen on valmis millaisiin keinoihin tahansa saavuttaakseen haluamansa. 1800-luvun loppupuolella vaikuttanut englantilainen historiantutkija lordi John Acton ilmaisi kuuluisaksi tulleen ajatuksen, jonka mukaan vallalla on taipumus turmella käyttäjänsä, ja ehdoton valta turmelee ehdottomasti. Maailmanhistorian tyrannit tarjoavat loputtomasti esimerkkejä itsekkäästä ja oman asemansa varmistelemiseen pyrkivästä vallankäytöstä.\nVallasta kilpaillaan ja valtaristiriidat ajavat konflikteihin. Käydään valtataistelua, jonka seuraukset ovat joskus rumia. Poliittisissa väittelyissä on houkutus tarttua henkilökohtaisuuksiin voiton varmistamiseksi. Vastustajat on kiusaus raivata omien päämäärien tieltä. Käsitteet kuten vallanhimo, valtatyhjiö ja valtakamppailu vaikuttavat siihen, mitä vallasta ajattelemme, eikä kuva ole aina myönteinen.\nKun valtaan liittyy runsaasti kielteisiä mielikuvia, onko seurauksena kasvava haluttomuus kantaa vastuuta? Vastuun kantaminen nimittäin merkitsee suostumista vallankäyttäjäksi. Aina ei ole helppoa löytää ehdokkaita vaaleihin tai hakijoita avoinna oleviin johtajan virkoihin. Vastuunkantajan valta pitää sisällään sen, että on suostuttava arvioinnin ja arvostelun kohteeksi. Kysymys ei tällöin ole vastuunkantajan henkilöstä, vaan siitä, miten hän käyttää hänelle uskottua valtaa. Vallankäytöstään hänen on tehtävä tili, ja siksi valtaa on voitava aina tarkastella kriittisesti, mieluiten tosin asiallisen kriittisesti.\nValta sinänsä ei kuitenkaan ole pelkästään kielteinen asia. Valta on vaikuttamista, ja siksi ilman vallankäyttöä asiat eivät kehity parempaan suuntaan. Vallalla on väliä.\nI grund och botten är makt en form av relationer mellan människor och den förverkligas i möten mellan människor. I maktutövning och maktstrukturer, hierarkier och auktoritetskonstellationer är det fråga om mänskligt umgänge och människors lösningar, val och överenskommelser. Makten förutsätter samarbete, och maktutövaren är skyldig att respektera dem som påverkas av maktutövningen. En respektfull maktutövning tar sig uttryck i öppenhet för olika synvinklar, beredskap att ta emot kritik och framför allt en omsorg om att helheten byggs upp på bästa möjliga sätt för alla. Exempel på motsatsen finns i totalitära system, där människor styrs med rädsla och medborgarna ses som underställda, styrda, användbara och kontrollerade massor.\nViime kädessä kunnioittavassa vallankäytössä on kysymys palvelualttiudesta, sitoutumisesta yhteiseen hyvään. Tämän voi ilmaista myös Jeesuksen sanoin: ”Joka teistä on suurin, se olkoon toisten palvelija.” (Matt. 23:11)\nMitä palvelualtis vallankäyttö voisi tarkoittaa käytännössä? Mitkä ovat sen tärkeimpiä edellytyksiä? Mielessäni on neljä näkökohtaa.\nEnsinnäkään valtaa ei voi omistaa. Se ei kuulu kenellekään luonnostaan tai automaattisesti vaan se annetaan ja otetaan vastaan. Demokratiassa ihmiset luovuttavat äänestämällä heille kuuluvaa valtaa määräajaksi niille, jotka ovat valmiita ottamaan vastuun sen käytöstä yhteiseksi hyväksi. Siellä, missä valta otetaan väkisin, ei rikota ainoastaan demokratiaa vaan myös ihmisyyttä ja ihmisarvoa vastaan.\nToiseksi, siitä, että kaikki valta on annettua valtaa ja että kukaan ei voi sitä omistaa, seuraa se, että vallasta pitää myös luopua. Luopumisen taito on jokaiselle vallankäyttäjälle olennainen kyky, sillä ennemmin tai myöhemmin tämän taidon soveltaminen tulee ajankohtaiseksi. Saatu valta on palautettava uudelleen jaettavaksi.\nKolmanneksi, vallankäytöstä tulee aina tehdä tili. Keskeiseksi kysymykseksi nousee, miten on toisiin ihmisiin suhtautunut ja miten heidän hyväänsä edistänyt. Sillä, miten valtaa käyttää, tulee määrittäneeksi itsensä suhteessa toisiin tavalla, joka päätyy toisten arvioitavaksi. Näenkö toisen välineenä tai esteenä omille pyrkimyksille vai kumppanina, jonka kanssa pohdin yhdessä, mikä on tärkeää ja tavoiteltavaa?\nVielä neljänneksi, jokaisen vallankäyttäjän on hyvä pohtia myös itseään ja persoonaansa suhteessa valtaan. Miksi haluan kantaa vastuuta ja käyttää siihen kuuluvaa valtaa? Millä tavalla haluan sitä käyttää? Ennen kaikkea on tärkeää kysyä, mitä vallankäyttöni merkitsee ja aiheuttaa minulle itselleni ihmisenä. Miten se muuttaa minua? Mihin minun pitäisi pyrkiä ja mitä pitäisi ehdottomasti välttää?\nArvoisat kirkolliskokousedustajat, hyvät kumppanit kirkollisessa vastuussa ja vallankäytössä. Tänään alkaa kirkolliskokouksemme viimeinen istuntoviikko. Keväällä valitaan uusi kirkolliskokous, jolle tämä nykyinen kokoonpanomme luovuttaa valtansa. Olemme nyt vanhan ja uuden rajalla. Tällaisessa taitekohdassa mieli tarkastelee mennyttä ja arvioi, miten tehty työ on sujunut, mitä on tapahtunut, missä onnistuttu tai epäonnistuttu ja missä asiat ovat jääneet kesken. Tämä tarkastelu on osa vallankäyttäjän omaa tilintekoa, jossa arvioidaan viime kädessä sitä, miten valtaa on käytetty.\nRedovisningen förutsätter ärlighet och öppenhet, alltså exakt samma saker som behövs också i själva maktutövningen. Maktutövningen berättar mycket om oss som människor. Makt är allt annat än oväsentligt. Därför måste man tala om makten och fundera på dess olika sidor, inte bara i kyrkan och vid kyrkomötet, utan överallt där makten utövas.\nKirkolliskokous on joukko, jota yhdistää sen valta-asema. Sen ei kuitenkaan tulisi olla ainut sitä yhdistävä asia. Siitä muistuttaa kirkolliskokouksesta käytetty alkujaan kreikankielinen sana synodi. Synodi tarkoittaa yhteistä tietä. Kristittyinä, kirkon ja Jumalan kansan jäseninä tällä yhteisellä tiellä emme ole ainoastaan me, jotka nyt aloitamme kuluvan kirkolliskokouskauden viimeistä istuntoviikkoa, vaan myös kanssamme kaikki ne, joita päätöksemme ja ratkaisumme koskettavat.\nMe kuljemme yhteisellä tiellä, me olemme samalla puolella.