Luontomatkailun yritystoiminta Suomessa - PDF\nLuontomatkailun yritystoiminta Suomessa\nDownload "Luontomatkailun yritystoiminta Suomessa"\n1 ISBN (PDF) ISSN X Luontomatkailun yritystoiminta Suomessa Leena Petäjistö ja Ashley Selby\n2 Metlan työraportteja / Working Papers of the Finnish Forest Research Institute -sarjassa julkaistaan tutkimusten ennakkotuloksia ja ennakkotulosten luonteisia selvityksiä. Sarjassa voidaan julkaista myös esitelmiä ja kokouskoosteita yms. Sarjan julkaisut ovat saatavissa pdf-muodossa sarjan Internet-sivuilta. ISSN X Toimitus PL Vantaa puh sähköposti Julkaisija Metsäntutkimuslaitos PL Vantaa puh sähköposti 2\n3 Tekijät Petäjistö, Leena ja Selby, Ashley Nimeke Luontomatkailun yritystoiminta Suomessa Vuosi 2012 Sivumäärä 53 Alueyksikkö / Tutkimusohjelma / Hankkeet ISBN (PDF) ISSN X Etelä-Suomen alueyksikkö / Metsästä hyvinvointia / 3529 Metsän matkailu ja virkistyskäyttö liiketoimintamahdollisuutena Hyväksynyt Tuija Sievänen, Tiivistelmä Luontomatkailun kehittäminen ja kehittämisen keinovalikoiman valinta vaatii luontomatkailuyritysten nykytilanteen tuntemista. Luontomatkailuyritykseltä on puuttunut määritelmä. Se on ollut yksi syy siihen, että myös luontomatkailuyritysten tilastointi on puuttunut. Ei ole kyetty yksiselitteisesti arvioimaan, mitkä yritykset ovat luontomatkailuyrityksiä, mitä palveluita ne tarjoavat, ja miten ja missä ne toimivat. Tämän tutkimuksen tavoitteena oli selkeyttää kuvaa luontomatkailuyrityksistä. Tässä tutkimuksessa luontomatkailuyritys määriteltiin yrittäjän näkökulmasta yritykseksi, jonka toiminta liittyy luontoon ja matkailuun, tai yritykseksi, jolle luonto tuo kilpailuetua. Tutkimuksessa tarkasteltiin yritystoiminnan liittymistä luontoon, yritysten toimintaa, kuten yritysten tuottamia palveluja, asiakkaita ja työpaikkoja sekä yritysten yhteistyöverkostoja ja toimintaympäristön merkitystä yrityksen toiminnalle. Toimiala on hyvin heterogeeninen ja luontomatkailuyrittäjyyden määrittelyn tuleekin sisältää laajaalaisesti yrityksiä eri toimialoilta. Mukaan luetaan majoitusyrityksiä, ohjelmapalveluyrityksiä, ratsastustalliyrityksiä sekä esimerkiksi välinevuokraamoja, hiihtokeskuksia, golfkenttiä ja kuljetusyrityksiä (esim. risteilyjä järjestäviä). Myös yritysten koko, liikevaihto, henkilömäärät ja toimintatavat vaihtelevat suuresti sekä koko alalla että toimialoittain. Erityisesti majoitus- ja ohjelmapalveluyrityksistä suuri osa on erittäin pieniä mikroyrityksiä. Luonnolla on eniten merkitystä ohjelmapalveluyrityksille. Erityisesti Lapissa luonto mahdollistaa ja luo hyvät puitteet yritystoiminnalle. Yritykset ovat monialaisia ja toimivat useilla toimialoilla, joko itse palveluita tuottaen tai alihankintana tarjoten. Myös monet pienetkin majoitusyritykset tarjoavat ravitsemus- ja ohjelmapalveluita. Luontomatkailuyritykset työllistivät keskimäärin kolme vakituista ja viisi määräaikaista työntekijää. Yhteensä yritykset työllistivät keskimäärin 41 henkilötyökuukautta vuonna 2009 ja koko luontomatkailualan työllisyysvaikutusten arvioitiin olevan henkilön suuruusluokkaa. Yritysten kehittämisen kannalta olennaista on se, että yritysten keskinäinen yhteistyö on yhä puutteellista ja rajoittuu pääasiassa yhteisiin markkinointiponnisteluihin. Toisaalta luontomatkailuyritysten yhteistyö julkisten tahojenkaan kanssa ei suju ongelmitta. Alan kehityksen kannalta ongelmallista on myös se, että luontomatkailuyrittäjyys on usein elintapayrittäjyyttä, joka ei suuntaa yrityksen kasvuun. Asiasanat Luontomatkailu, yritystoiminta, yritysten palvelut, asiakkaat, yhteistyöverkostot Julkaisun verkko-osoite Tämä julkaisu korvaa julkaisun Tämä julkaisu on korvattu julkaisulla Yhteydenotot Leena Petäjistö, Metsäntutkimuslaitos, Etelä-Suomen alueyksikkö, PL 18, Vantaa sähköposti: Muita tietoja taitto: Anne Siika/Metla 3\n4 Sisällys 1 Johdanto Matkailuyritysten toimintaympäristö ja -edellytykset Matkailun nykytila Palvelutarjonta ja asiakkaat Yhteistyö yritysten toiminnan edellytyksenä Aineisto ja menetelmät Yritysaineiston keruu ja analyysimenetelmät Yritysten ryhmittely toimialoittain ja alueittaiset tarkastelut Luontomatkailuyritykset Luonnon merkitys yritysten toiminnassa Yritysten palvelutarjonta, liikevaihto, asiakkaat ja työvoima Yritysten yhteistyö Yhteistyökumppanit ja niiden merkitys yritystoiminnalle Sopimuspohjainen yhteistyö yritysten kesken Yhteistyö muiden tahojen kanssa Yritykset toimialoittain Majoitusyritykset Ohjelmapalveluyritykset Ratsastustalliyritykset Muut luontomatkailuyritykset Yrittäjien asenteet toiminnassa Alueittainen tarkastelu Yhteenveto ja johtopäätökset Kirjallisuus Liite\n5 1 Johdanto Matkailu on yksi maailman suurimmista elinkeinoista. Se on merkittävä työllisyyden ja hyvinvoinnin tuoja. Alan merkitystä kasvattaa sen paikkasidonnaisuus, jolloin työpaikkoja ei voi siirtää muille paikkakunnille tai muihin maihin. Lisäksi matkailu tulee myös jatkossa pysymään työvoimavaltaisena. Suomessa huomattava osa matkailusta perustuu luontoon ja luontomatkailun kasvumahdollisuudet on arvioitu erityisen hyviksi (esim. Vehrelä & Lackman 2003, Koivula & Saastamoinen 2005). Luontomatkailulta on puuttunut kuitenkin yhtenäinen kansainvälinen ja kotimainenkin määritelmä. Mikään taho ei ole ainakaan tilastojen keräämisen kannalta selkeästi ja yhteneväisesti määritellyt, mitä luontomatkailu oikeastaan pitää sisällään. Kun tätä ei ole tiedetty, ei ole myöskään täsmällisesti tiedetty, mitkä ovat luontomatkailuyrityksiä, ja mikä on niiden elinkeinopoliittinen merkitys. Ei ole esimerkiksi tiedetty, mikä niiden merkitys voisi olla työllisyyden tai tulojen kannalta. Tilastoinnissa on noudatettu Tilastokeskuksen kansainvälistä toimialaluokitusta, jossa luontomatkailu sisältyy muuhun matkailuun. Luontomatkailun seurantaan sopivien mittareiden puute on vaikeuttanut suuresti esimerkiksi kansallisen metsäohjelman seurantaa tältä osin (esim. Sievänen 2010). Sieväsen (2010) raportissa todetaan myös, että luontomatkailun kehittämisen ja kasvun tueksi tarvitaan tietopohjan vahvistamista. Sekä kansainväliset että Suomessa tehdyt luontomatkailua koskevat määritelmät poikkeavat toisistaan ja niille on olemassa useita eritasoisia ja eri asioita painottavia määritelmiä, joista osa on varsin laajoja ja osa tiukempia. Tiukoissa määritelmissä hyväksyttävälle luontomatkailulle asetetaan rajauksia ja reunaehtoja. Reunaehdot voivat koskea kestävyyttä, lihasvoimin liikkumista tai ympäristövastuullisuutta. Tällöin luontomatkailu rinnastuu ekomatkailuun. Useimmiten luontomatkailun määrittelyt ovat kuitenkin väljempiä. Metsäntutkimuslaitoksen Luonnon valtakunnallisessa inventointitutkimuksessa luontomatkailu määriteltiin yli vuorokauden kestäväksi lomamatkaksi, joka suuntautuu luontoympäristöön tai jonka matkustusmotiivit liittyvät oleellisesti ulkoiluharrastuksiin (Sievänen 2001). Myös luonnon virkistyskäytön ja luontomatkailun kehittämistyöryhmän (Vilmat työryhmä) määritelmä on väljä. Sen mukaan luontomatkailulla tarkoitetaan kaikkea luontoon tukeutuvaa matkailua. Työryhmässä olivat edustettuna keskeiset toimijatahot (Ympäristöministeriö 2002). Esimerkiksi Petäjistö ja Selby (2011) ovat tarkastelleet tuoreessa raportissaan laajemmin luontomatkailun määritelmiä. Luontomatkailuyrityksiä on tähän mennessä tutkittu vain suhteellisen vähän. Tämä on johtunut osin juuri siitä, että luontomatkailuyrityksen määrittely on puuttunut. Toisaalta yhtenäistä, kattavaa rekisteriäkään luontomatkailuyrityksistä ei ole ollut käytettävissä. Joitakin yrityksiä ja yritystoimintaa koskevia tutkimuksia ja selvityksiä on kuitenkin tehty pienillä osa-alueilla. Tällaisista selvityksistä voidaan mainita esimerkiksi toimialaraportit ohjelmapalveluyritystoiminnasta (esim. Ryymin 2005a, Ryymin 2008, Liuksiala 2010), maaseutumatkailuyrityksistä (Ryymin 2005b) ja selvitys kalastusmatkailuyrityksistä (Toivonen 2008). Kalastusmatkailua on tarkasteltu myös valtakunnallisen toimenpideohjelman laadinnan yhteydessä (MMM 2008). Ainakin tyypillisten maaseutumatkailuyritysten ja myös ohjelmapalveluyritysten puutteeksi on luettu usein verkottumisen ja yhteistyön heikko taso (Liuksiala 2010). Yritykset ovat myös usein 5\n6 hyvin pieniä. Harju-Autin (2011) mukaan verkostoitumisen ja yhteistyön perusasioissa, kuten jokaisen osallisen hyötymisessä ja sitoutumisessa, on Suomessa matkailualalla vielä paljon kehittämistarpeita ja myös tarve asennemuutokseen. Tyrväinen ym. (2002) ovat tutkineet Etelä-Suomen luontomatkailuyrittäjiä ja luontomatkailuyritysten toimintamahdollisuuksia sekä asiakkaiden, yrittäjien että maanomistajien näkökulmista kyselytutkimuksin. Matkailijakysely kohdistui kotimaisiin asiakkaisiin ja sen mukaan luontomatkailupalveluille näyttäisi olevan merkittävästi lisääntyvää kysyntää. Yrityksille kohdennetun tutkimuksen mukaan yrittäjien palvelujen tarjonta oli yksipuolista. Tutkimuksessa todettiin kuitenkin, että palvelujen tarjonta on mahdollisesti monipuolistumassa, mutta se saattaa vaatia useimmissa tapauksissa uuden sukupolven aloittamista yrityksen johdossa. Kehittämistarvetta yrityksillä näyttäisi Tyrväisen ym. (2002) mukaan olevan tarkemmassa asiakaskunnan segmentoinnissa, palvelujen erilaistamisessa ja yleensä markkinointiponnisteluissa. Julkisen kehittämistyön tuloksettomuus on koettu myös luontomatkailuyritysten ongelmaksi, sillä yrittäjät kokevat julkisten hankkeitten tulosten jääneen vaatimattomiksi tai jopa puuttuneen kokonaan (Tyrväinen ym. 2002). Noin joka viidennen työikäisen suomalaisen arvioidaan käyttävän kansallispuistoja tai valtion erämaita virkistäytymiseen (Pouta & Sievänen 2001). Luontomatkan tehneistä suomalaisista kansallispuistoon suuntautuvan matkan tekee reilu neljännes (Sievänen & Neuvonen 2011). Yhteensä kansallispuistoihin tehtiin vuonna 2010 lähes kaksi miljoonaa käyntiä (MMM 2011). Kansallispuistojen merkitystä niiden lähialueiden yritystoimintaan tutkittiin Metlassa Linnansaaren, Seitsemisen ja Repoveden kansallispuistojen lähialueilla (esim. Selby ym. 2010). Tutkimustulosten mukaan oli nähtävissä, että kansallispuistot vaikuttavat positiivisesti matkailualaan alueella. Tutkimuksessa todettiin, että matkailun kehittyminen ja sen hyötyjen toteutuminen niin, että alueelle syntyy uusia työpaikkoja ja taloudellisia hyötyjä on kuitenkin ilmeisen hidas prosessi. Linnansaaren kansallispuisto oli tutkituista alueista vanhin ja se näkyi selkeästi tutkimuksen tuloksissa. Sinne oli syntynyt kävijämääriin suhteutettuna eniten yrityksiä ja työpaikkoja. Se näkyi myös kävijöiden rahankäytössä alueella. Repoveden kansallispuisto perustettiin vasta 2000-luvun alussa ja se näkyi sekä yritysten toiminnassa että kävijöiden rahankäytössä. Yritykset olivat suhteellisen kehittymättömiä ja palveluille olisi ollut tarjontaa enemmän kysyntää, mutta yrittäjien satisfioiva, eli nykyiseen toimintansa tasoon tyytyväinen ja useimmiten elämäntapayrittäjyyteen taipuvainen asenne esti ongelmien havaitsemisen ja yritysten kehittämisen (Selby ym. 2010). Selby ja Petäjistö (2009a) ovat kansallispuistoja koskevissa tutkimuksissaan todenneet myös, että alueiden elinkeinohistoria vaikuttaa siihen, kuinka paljon matkailua alueella arvostetaan. Erityisesti aiemmin teollisuus- tai maatalousvaltaisilla alueilla saattaa olla vaikeampi vastata matkailijakysyntään, koska matkailua ei siellä ole pidetty tärkeänä toimialana (Selby & Petäjistö 2009a). Myös Mustakangas ym. (2004) ovat todenneet, että kunnan elinkeinorakenteen historia näkyy kunnan, kylien ja yksittäisten ihmistenkin valmiuksissa sopeutua muuttuneeseen toimintaympäristöön. Useat pienyrityksiä koskevat tutkimukset ovat tuoneet myös esiin, että yrittäjyys ei ole homogeeninen käsite. Yrittäjyys vaihtelee yrittäjän tavoitteiden, asenteiden ja elämäntavan ja myös osaamisen perusteella. Yrittäjän asenteisiin vaikuttavat myös alueen yrityskulttuuri (esim. Komppula 2004, Selby 1989, Petäjistö ym. 2001, Selby & Petäjistö 2008). Selbyn ym. (2010) tutkimuksen mukaan tukitoimien kohdentamista ja yritysten kehittämistä vasta kehittymässä olevilla matkailualueilla tulisi nopeuttaa, jotta yrittäjyyden taso ja matkailijoille tarjottavat palvelut vastaisivat 6\n7 kysyntää. Tutkimuksessa todettiin myös, että vasta silloin, kun alueella on tarpeeksi kiinnostavia käyntikohteita ja riittävästi yrityksiä, voivat alueet hyötyä matkailusta. Petäjistö ja Selby (2011) arvioivat luontomatkailuyritystoiminnan laajuutta 112 kunnasta keräämänsä aineiston perusteella (ks. myös kpl. 3.1). Petäjistön ja Selbyn arvio tehtiin esitutkimuksena tälle tutkimukselle. Silloin luontomatkailuyritys määriteltiin matkailuyritykseksi, jonka toiminta tukeutuu luonnon tarjoamaan ympäristöön, tai yritykseksi, jolle luonnon läheisyys tuo yrittäjän oman näkemyksen mukaan kilpailuetua. Kilpailuetua saavutetaan Porterin (1985) mukaan asioista, jotka ovat ainutlaatuisia ja joita ei voi jäljitellä. Luonto voi olla tällainen tekijä. Yritysten valinta ja rajaus esitutkimuksessa tehtiin Internet-sivuilta saatavien tietojen perusteella tutkijoiden toimesta. Rajausta tarkennettiin kirjekyselyllä. Tämän perusteella arvioitiin Suomessa olevan eri toimialoilla yhteensä noin luontomatkailuyritystä, kun mukaan ei lueta ravitsemusyrityksiä. Mukana arviossa olivat majoitusyritykset, ohjelmapalveluyritykset, ratsastustalliyritykset sekä sekalainen joukko muita yrityksiä esimerkiksi hiihtokeskuksia, golfkenttäyrityksiä, oppaita, välineiden vuokrausta tai luonto-opastusta harjoittavia yrityksiä, joiden toiminta yrityksen oman arvion mukaan liittyi ainakin välillisesti luontoon. Kuten edellä on esitetty, on luontomatkailualan yrityksiä ja yritystoimintaa tutkittu suhteellisen vähän, sillä ei ole tiedetty, mitkä yritykset olisi luettava luontomatkailuyrityksiksi. Tämän tutkimuksen tarkoituksena on selkeyttää kuvaa eri aloilla toimivista luontomatkailuyrityksistä. Tutkimuksessa tarkastellaan yritystoiminnan liittymistä luontoon, yritysten toimintaa, kuten yritysten tuottamia palveluita, asiakkaita, työpaikkoja sekä yritysten yhteistyöverkostoja ja toimintaympäristön merkitystä yrityksen toiminnalle. Tutkimuksen avulla pyritään tarkentamaan luontomatkailuyrityksen määrittelyä, vahvistamaan alan yritysten tilastointipohjaa sekä luomaan kuvaa erilaisista luontomatkailuyrityksistä. Raportissa esitetään luontomatkailuun liittyvät toimialat ja käsitellään niitä aluksi kokonaisuutena sekä selvitetään yritysten harjoittamaa yhteistyötä eri tahojen kanssa koko alan kannalta. Luvussa 5 käsitellään eri toimialoja erikseen. Yrittäjien asenteita yrittäjyyteen ja erityisesti luontoyrittäjyyteen tarkastellaan luvussa 6. Luvussa 7 tarkastellaan luontomatkailuyrityksiä alueittain. 7\n8 2 Matkailuyritysten toimintaympäristö ja -edellytykset 2.1 Matkailun nykytila Matkailu-, kuten muutkaan yritykset eivät toimi vain omilla ehdoillaan. Yritysten toimintaan vaikuttavat niin taloudellinen, poliittinen ja teknologinen kuin sosiaalinen ympäristökin (esim. Dubini & Aldrich 1991, Long & Nuckolls 1994, Gibb 1997, Singh 2000). Matkailu työllistää maailmanlaajuisesti nykyisellään yli 200 miljoonaa ihmistä, eli yli 10 prosenttia maailman kokonaistyövoimasta (Harju-Autti 2011). Koko matkailutoimialan liikevaihto vuonna 2008 oli 6,7 miljardia euroa (Liuksiala 2010). Euroopan unionin alueella matkailun osuus BKT:stä on reilut 6 prosenttia ja ala työllistää noin 9 miljoonaa ihmistä (Harju-Autti 2011). Maailmanlaajuisen matkailijamäärän arvioidaan nousevan puoleentoista miljardiin vuoteen 2020 mennessä (Raatikainen & Ahopelto 2008). Hotelliyöpymiset Euroopassa lisääntyivät vuodesta 1996 vuoteen 2006 noin kolmanneksella (Tyrväinen & Järviluoma 2009). Suomi kuuluu Euroopan pienimpiin matkailumaihin kun verrataan kansainvälisiä saapumisia, ja Suomessa matkailun osuus BKT:stä vuonna 2009 oli 2,3 prosenttia (Harju-Autti 2011). Matkailun edistämiskeskuksen (MEK) rajahaastattelututkimuksen mukaan Suomessa vieraili vuonna 2009 noin 5,7 miljoonaa ulkomaalaista matkailijaa. Heistä 38 prosenttia oli venäläisiä, kuusi prosenttia saksalaisia ja viisi prosenttia brittejä (MEK 2010). Ulkomailta Suomeen suuntautunut matkailu on kasvanut 35 prosenttia vuosien 2000 ja 2010 välisenä aikana. Kasvu on ollut suurempaa kuin Euroopassa keskimäärin. Kotimainen kysyntä on ollut noin kolme neljännestä kokonaiskysynnästä (Harju-Autti 2011). Suurin osuus matkailun kokonaiskulutuksesta vuonna 2007 kuului henkilöliikennepalveluille, noin 3,4 miljardia euroa. Seuraavaksi eniten kulutettiin kauppaostoksiin, ravitsemuspalveluihin, ja polttoaineisiin; kuhunkin vajaasta 1,5 miljardista eurosta noin 1,8 miljardiin euroon. Kokonaiskulutuksesta suhteellisesti pienemmän osan veivät matkatoimistopalvelut, virkistyspalvelut, kulttuuripalvelut ja muu kulutus. Matkailun tulo- ja työllisyysvaikutukset ja myös yöpymiset ovat keskittyneet voimakkaasti alueille, joille myös väestö ja muukin tuotanto ovat keskittyneet. Koko matkailuala työllisti vuonna 2010 vajaat henkilöä (Harju-Autti 2011). Luonto ja kulttuuri ovat Suomen matkailun keskeisiä vahvuuksia ja voimavaroja. Luonnolla on suuri merkitys matkailukeskuksissa ja kiertomatkailussa. Matkailuelinkeinon merkitys korostuukin Suomessa paikallisesti erityisesti syrjäisillä alueilla sijaitsevien matkailukeskusten yhteydessä. Pääosa matkailukeskuksista sijaitsee taajamien ja kasvukeskusten ulkopuolella. Luonto on keskeinen tekijä myös mökkimatkailussa tai veneilyssä sekä kalastus- tai metsästysmatkailussa. Erityisesti Pohjois- ja Itä-Suomessa sekä saaristoalueella luonnolla on keskeinen merkitys matkailussa. Luonto- ja viheralueilla on kuitenkin myös kaupunkimatkailussa suuri merkitys. Ulkomaiselle matkailijalle luonto ja siihen liittyvät aktiviteetit ovat merkittävimmät syyt valita Suomi matkailukohteeksi (KTM 2006, MEK 2010). Kiinnostavimmat alueet ulkomaalaisille ovat Suomessa järviseutu, rannikko ja metsämaisema (MEK 2010). Puhtaus ja raikkaus ja ympäristömyönteisyys on myös mainittu Suomen matkailuimagon keskeisinä tekijöinä (Berg 2008). Luonto voidaan nähdä matkailussa eri rooleissa. Sen merkitys voi vaihdella myös eri toimialojen sisällä. Se voi olla merkittävä vetovoimatekijä ja toimintaympäristö tai se voi jäädä vain taustaksi muulle toiminnalle. Se voi olla myös hyödyntämisen tai oppimisen kohde. Tyrväisen ja Tuulen- 8\n9 tien (2010) mukaan luontomatkailun kannalta olennaista on se, että luonto voidaan nähdä joko kulissina toiminnalle tai itseisarvoisena nautinnon kohteena ja kaikkena siltä väliltä. Luonnon merkitys matkailijan ympäristönä vaihtelee myös alueittain (Koivula & Saastamoinen 2005). Uusivuori ja Niinistö (2010) arvioivat luontomatkailulla olevan huomattavaa taloudellista merkitystä ja he uskovat matkailutilastojen perusteella luontomatkailun taloudellisen merkityksen kasvaneen 2000-luvulla. Matkailun edistämiskeskus on arvioinut luontomatkailun osuuden olevan neljänneksen koko matkailusta (Koivula & Saastamoinen 2005). Vuonna 2002 Ovaskainen ym. arvioivat kotimaisen ulkoilun ja luontomatkailun vuotuisen työllisyysvaikutuksen olleen henkilötyövuoden suuruusluokkaa. Luonnon virkistyskäytön ja luontomatkailun kehittämistyöryhmän (Vilmat-työryhmän) arvion mukaan luontomatkailun ja luonnon virkistyskäytön työpaikkojen kokonaismäärä oli vuonna noin henkilötyövuotta. Vilmat-periaatepäätöksen tavoitteena oli kaksinkertaistaa työpaikkojen lukumäärä vuoteen 2010 mennessä (YM 2002). Luonnon virkistyskäyttöä mittaavan väestötutkimuksen (LVVI 2) mukaan noin 43 prosenttia suomalaisista tekee vuosittain yöpymisen sisältävän luontomatkan. Luonnon virkistyskäytöstä luontomatkailua on se, mikä ei ole päivittäistä lähivirkistystä. Luontomatkoja tekevien osuus on kasvanut viimeksi kuluneiden 10 vuoden aikana (Sievänen & Neuvonen 2011). Luontomatkailun kysyntää nostaviksi tekijöiksi on mainittu esimerkiksi kaupungistuminen, väestön ikääntyminen, koulutus- ja tulotason nousu sekä vapaa-ajan lisääntyminen (esim. Sievänen 2005). Väestön vanheneminen merkitsee myös uudenlaisia kohderyhmiä omine hyvinkin heterogeenisine tarpeineen. Toisaalta myös nuorten matkustuksen odotetaan lisääntyvän (KTM 2006). Luonto tarjoaa mahdollisuuksia erilaisille palveluille ja matkailutuotteiden kehittämiselle. Alan yritystoimintaa on syntynyt usein maatilan yhteyteen ja toimintaa on leimannut ainakin osittain sivutoimisuus. Mökinvuokraus on esimerkki tällaisesta toiminnasta. Yritykset ovat monialaisia ja vain osa yrittäjän tuloista saadaan matkailusta. Nykyisin esimerkiksi maaseutumatkailu sisältää kuitenkin perinteisen majoitus- ja ravitsemustoiminnan lisäksi usein erilaisia matkailun ohjelmapalveluja (KTM 2004). Vain neljäsosan maaseutumatkailuyrityksistä on arvioitu olevan päätoimisia ja vain kahden kolmesta arvioidaan toimivan ympärivuotisesti (Koivula ym. 2005). 2.2 Palvelutarjonta ja asiakkaat Matkailutuote on luonteeltaan palvelu (Komppula & Boxberg 2002). Asiakkaan käyttämä ja kuluttama matkailutuote on useimmiten useamman palvelun muodostama kokonaisuus, yhdistelmä, johon liittyy aineettoman palvelun lisäksi tuotteen konkreettisia ominaisuuksia. Matkailualalla kokonaistuote koostuu usein majoituksesta, kuljetuksesta ja ohjelmapalveluista. Palvelujen yhdistelmää kutsutaan paketiksi, johon sisältyy useampia matkailun elementtejä (Vehrelä & Lackman 2003). Useimmat palvelut, joita matkailijat tarvitsevat, tuotetaan yksityisellä sektorilla. Palvelujen ominaispiirteet vaikuttavat keskeisesti arvonluontiprosessien rakentumiseen yrityksissä. Palvelut eroavat kulutustavaroista useiden sellaisten erityisten luonteenpiirteiden vuoksi, joilla on tärkeä vaikutus arvon luomisen kannalta. Palvelut ovat aineettomia, niitä ei voi varastoida eikä siirtää ja ne tuotetaan ja kulutetaan samaan aikaan. Ne ovat myös heterogeenisiä ja niihin kuuluu asiakkaan osallistuminen. Näiden ominaisuuksien vuoksi palveluja voidaan luonnehtia prosesseiksi (Bruhn & Giorgi 2005). Tärkein piirre palveluissa onkin niiden prosessiluonne (Grönroos 9\n10 2009). Tavaroihin verrattuna arvon luominen palveluissa asiakkaille ei muodostu aineellisen hyödykkeen vaan prosessin kautta (Bruhn & Giorgi 2005). Matkailuelinkeino on globaalisti muuttunut tai muuttumassa. Vanhalle matkailulle on ollut tyypillistä esimerkiksi massaturismi. Siinä on ollut tärkeää auringon ottaminen tai halpa hinta, ja silloin suurtuotannolliset edut ovat olleet tärkeässä asemassa (Poon 1993, Page & Dowling 2001). Poon (1993) mukaan uudelle matkailulle sitä vastoin on tunnusomaista loman joustavuus, yksilöllinen palvelu (jossa kuitenkin otetaan huomioon myös suurtuotannolliset edut), palvelujen tarjonnan perustuminen asiakkaiden vaatimuksiin ja myös se, että massamarkkinointi ei ole dominoivaa ja markkinoinnissa otetaan huomioon jokaisen yksilön omat taustat. Vaikka matkailu on edelleen tuote suurille joukoille, ovat asiakkaat nyt aikaisempaa kokeneempia matkailijoina, paremmin koulutettuja, määränpääorientoituneita sekä joustavampia ja vihreämpiä. Nykyisin asiakkaat arvostavat myös aikaisempaa enemmän matkakohteiden ympäristöä ja kulttuuria. Mowforth (1993) kuvailee luontomatkailua ja luontomatkailun asiakkaita kolmikantaisen luokittelun avulla (taulukko 1). Taulukosta nähdään matkailijoiden motiivit suhteutettuna aktiviteetteihin ja järjestäjiin ja matkustuksen kustannuksiin. Tämä osoittaa kentän, jossa luontomatkailuyrittäjä joutuu kilpailemaan ja tarjoamaan omia palveluitaan tietyllä tasolla tietyille ryhmille. Suomessa on myös nähtävissä asiakkaiden erilaistuminen. Esimerkiksi Metsähallituksen kansallispuistoissa tehtyjen kävijätutkimusten (esim. Tunturi 2008, Pulkkinen & Valta 2008) tuloksista on löydettävissä tämänkaltaista tietoa omatoimimatkailijoista (yksin matkustavat) ja ryhmämatkailijoista. Esimerkiksi miesten keskuudessa suosituin retkityyppi oli Linnansaaren kansallispuistossa ollut omatoiminen retkeily merkittyjen reittien ulkopuolella (Pulkkinen & Valta 2008). Kävijätutkimusten perusteella on nähtävissä, että luontoympäristö vaikuttaa asiakkaiden valikoitumiseen ja tämä on otettava huomioon myös luontomatkailuyrityksen palvelutarjontaa suunniteltaessa. Taulukko 1. Kolmikantainen luontomatkailun luokittelu. Ominaisuus Kova luontomatkailija Siloiteltu luontomatkailija Erikoistunut luontomatkailija Ikä nuori keski-ikäinen/vanha nuori vanha Matkustaminen yksin/pieni ryhmä ryhmä yksin Järjestäjä itse matkanjärjestäjä (matkatoimisto) Budjetti alhainen: halpa majoitus paikallis-/pikaruoka julkiset liikennevälineet korkea: 3 5-*:n hotellit, korkeatasoiset ravitsemusliikkeet, taksit itse + erikoismatkan järjestäjät keski korkea: halvat 3-*:n hotellit, kohtalaiset korkeatasoiset ravitsemusliikkeet, liikennevälineet: joustavat Matkailutyyppi urheilu/elämys/jännitys luonto/safari tieteellinen/harrastuksellinen Lähde: Mowforth\n11 2.3 Yhteistyö yritysten toiminnan edellytyksenä Matkailu Suomessa on pienyritysvaltainen elinkeino ja suurelta osin matkailuyrittäjät toimivat yhä perinteisen maaseutuyrittämisen tavoin. Siksi luontomatkailuyritykset ovat usein vain yhden tai muutaman henkilön omistamia yrityksiä (Hemmi 2005, Tyrväinen ym. 2002). Pienten ja suurempienkin yritysten resurssit ovat rajalliset, ja yritysten menestymisen katsotaan vaativan erikoistumista omaan tuotantoon. Yritysten on löydettävä oma erikoisosaamisalueensa ja asiakkaansa, joita varten voidaan räätälöidä omat palvelu- tai tuotekokonaisuudet. Matkailualalla tarve tavoittaa asiakkaat ja myydä asiakkaalle matkailun kokonaistuote pakottaa matkailualan pienet yritykset yhteistyöhön ja toimimaan ainakin hankkijana tai alihankkijana. Yhteistyön tekeminen muiden yritysten kanssa on välttämätöntä ja järkevää. Yritysten välistä yhteistyötä on monen tasoista. Se voi olla pelkästään informaation vaihtoa, tai yhteisiä ponnisteluja markkinoinnin parantamiseksi, mutta se voi olla myös tiukasti säänneltyä ja sopimuspohjaista yhteistyötä. Sopimuspohjainen yhteistyö voi muodostua pelkästään asiakas- tai alihankintaketjuista, jossa kukin yritys hakee oman yrityksensä etua. Toisaalta sopimuspohjainen yhteistyö voi perustua verkostoon, jossa arvotuotanto ei ole ainoastaan yhden yrityksen tehtävä, vaan arvotuotantoon osallistuvat myös muut verkoston osat ja, jossa hyödykkeiden tarjoaminen edellyttää usean toimijan välistä saumatonta yhteistyötä (Wallin 2009). Verkostoituminen on virallisempaa ja tiiviimpää kuin perinteinen yhteistyö, jossa yhteistyökumppanit valitaan usein jatkuvan hintakilpailuttamisen avulla ja, jolloin liikesuhteet ovat lyhytkestoisia ja hintaan perustuvia (esim. Virtanen ym. 2002). Verkostot ovat yhteistyötä, jossa sitoudutaan tuotanto- ja yhteistyölogiikkaan. Verkoston avulla yritys saa käyttöönsä verkostoon liittyviä resursseja, mutta samalla yritys myös sitoo omia resurssejaan. Verkostossa oleva yritys on riippuvainen muiden toiminnasta. Laajalla yhteistyöverkostolla voidaan tarjota asiakkaalle parempia tuotteita ja palveluita (Wallin 2009). Verkostoitumisen etuina pidetään ennen kaikkea tuotteen arvon lisääntymistä tuotemoduuleja yhdistämällä, tuotekehityksen tehostumista, investointitarpeen madaltumista, tuotteiden markkinoille pääsyn ja saatavuuden parantumista ja myös henkilöstön ydinosaamisen syventymistä ja laadun parantumista yhteisten sopimusten myötä (esim. Hemmi 2005). Erikoistumisen kautta yritykset voivat verkottaa tuotantonsa myös alueellisesti ja valtakunnallisesti. Arvoketjut ja arvoverkostot Arvoketju on malli arvonmuodostusprosessista. Sillä kuvataan yleensä hyödykkeen jalostumista vaihe vaiheelta raaka-aineesta valmiiksi tuotteeksi ja lopulta tuotteen toimittamista jakelun kautta loppukäyttäjälle (Porter 1985). Yksittäinen yritys voi toimia joko kaikissa tai yksittäisissä arvoketjun vaiheissa. Toimiessaan muuttuvassa kilpailuympäristössä yritysten ei useimmiten kannata itse pyrkiä tuottamaan kaikkia arvoketjun toimintoja. Tällöin yritys voi keskittyä omaan osaamisalueeseensa. Tällöin yritys voi muuttua osaksi arvoverkostoa (esim. Ylitalo & Timonen 2007). Arvoverkosto määritellään taloudellisista toimijoista, esimerkiksi palveluntarjoajista, yhteistyöyrityksistä jakelussa ja hankinnoissa sekä asiakkaista koostuvaksi verkostoksi, jonka toimijat tuottavat arvoa toisiinsa liittymällä. Yritys on silloin yksi toimija arvoverkostossa. Arvoverkoston tehokkuus perustuu sen kykyyn organisoitua kokonaisuudeksi. Yrityksen on mietittävä omaa toimintastrategiaansa osana arvoverkostoa, eli osana kaikkien verkostoon kuuluvien yritysten toimintaa, koska sen omien palveluiden tai tuotteiden arvo määräytyy tässä verkostossa (Ellegaard ym. 2003, Ylitalo & Timonen 2007). Verkostomaisesti syntyneitä tuotekokonaisuuksia ja paketteja on Suomessa ollut vain vähän tarjolla (KTM 2006). 11\n12 Sopimukset ja yhteistyö hallinnon tai organisaatioiden kanssa Yrityksillä voi olla toisten yritysten lisäksi myös muita yhteistyökumppaneita. Tällaisia voivat olla esimerkiksi kunta, seutukunta, yhteistyörenkaat tai jokin muu organisaatio tai taho. Kuntien ensisijaisena tehtävänä on huolehtia matkailun vaatiman toimintaympäristön luomisesta, kuten kaavoituksesta, lupapolitiikasta ja infrastruktuurin rakentamisesta ja ylläpidosta (Long & Nuckolls 1994, KTM 2006). Maankäytön suunnittelulla, rakennus- ja yleiskaavoituksella sekä luonnonsuojelu- ja virkistysalueiden omistajina kunnat ylläpitävät luontomatkailun edellytyksiä. Kunnat toimivat yhteistyössä seutukuntien ja maakunnallisten liittojen kanssa. Kunnat ja seutukunnat vastaavat myös luontomatkailuprojektien hakemisesta ja rahoittamisesta esimerkiksi EUhankkeina (Hemmi 2005). Suomessa on perinteisesti ollut yksityisen ja julkisen sektorin välistä yhteistoimintaa eniten elinkeinopolitiikan alueella. Kunnan luottamushenkilöt ja viranhaltijat ovat avaintoimijoita kehittämispolitiikassa, sen luomisessa ja toimeenpanossa (Mustakangas ym. 2004). Luontomatkailuyritysten osalta keskeinen yhteistyökumppani voi olla myös Metsähallitus. Kun matkailuyrittäjä käyttää liiketoiminnassaan hyväksi valtion maita tai rakenteita, tai toiminta ylittää muuten jokamiehenoikeudet, yrittäjän tulee tehdä käyttöoikeussopimus Metsähallituksen kanssa. Metsähallituksen tavoitteena on tehdä yrittäjäsopimus ja saada kaikki palvelurakenteita käyttävät ja liiketoimintaa harjoittavat yrittäjät yhtenäisen sopimuskäytännön piiriin. Sopimukset voivat olla luonteeltaan käyttöoikeussopimuksia tai yhteistyösopimuksia. Yrittäjä saa käyttöoikeussopimuksen perusteella oikeuden harjoittaa yritystoimintaa alueella ja käyttää sovittuja palvelurakenteita tai rakennuksia. Yhteistyösopimuksesta yrittäjä voi hyötyä saadessaan tietoa ja informaatiota suojelualueista, luontomatkailun kestävyydestä, ympäristöjärjestelmistä, kävijämääristä ja kävijätutkimuksista. Lisäksi yrittäjä voi saada markkinointietua, koska yrityksen tiedot linkitetään www- sivuille ja luontokeskusten esitemateriaaleihin (Metsähallitus 2009). Vuonna 2010 yhteistyö- ja käyttöoikeussopimuksia oli solmittu yhteensä 297 ja vuoden 2011 lopussa niitä oli tehty yhteensä 310 koko maassa (Kajala 2012). 12\n13 3 Aineisto ja menetelmät 3.1 Yritysaineiston keruu ja analyysimenetelmät Tutkimuksen perusjoukkoon kuuluvat yritykset poimittiin luokittelemalla ne tutkijoiden toimesta toimialoittain luontoon perustuviksi matkailuyrityksiksi Internet- sivustojen ja yritysten omilta kotisivuilta saadun tiedon perusteella (ks. myös Petäjistö & Selby 2011). Edellytyksenä oli, että rajatapauksissa (esimerkiksi kaupunkimaiset hotellit, matkatoimistot tms.) yritykset mainitsivat luonnon ja luonnon läheisyyden kotisivuillaan, jolloin oletettiin että luonto tuo yritykselle kilpailuetua. Näin rajattuna löydettiin yhteensä yritystä (taulukko 2) 112 Suomen kunnasta. Taulukko 2. Luontoon tukeutuvat matkailuyritykset ja niiden jakautuminen toimialoittain 112 Suomen kunnassa Internet-sivujen perusteella. Yritysten lukumäärä Majoitusyritykset Ohjelmapalveluyritykset 397 Matkatoimistot, yms. 99 Golfkentät 49 Hiihtokeskukset 36 Välinevuokraamot 21 Muut 124 Ratsastustallit 269 Yhteensä Esitutkimuksessa arvioitiin aineiston perusteella karkeasti yritysten lukumääriä myös koko maassa. Ensimmäisen arvion mukaan koko maassa toimisi yhteensä noin yritystä, joille luonnon oletettiin tuovan kilpailuetua yrittäjän näkökulmasta. Jo esitutkimusvaiheessa yrityksille tehdyn kirjekyselyn mukaan 16 prosenttia yrityksistä ei kuitenkaan kokenut toimintansa liittyvän millään tavalla luontoon tai matkailuun, vaikka näin kotisivujen perusteella oletettiin. Esitutkimuksessa arvioitiinkin edelleen että, jos luontomatkailuyritystoiminnan edellytyksenä pidettäisiin yrityksen toiminnan perustumista välillisesti luontoon tai luontomatkailuun, maassamme toimisi yhteensä noin luontomatkailuyritystä. Jos sitä vastoin luontomatkailuyritystoiminnan edellytyksenä pidettäisiin toiminnan perustumista vahvasti luontoon tai luontomatkailuun, toimisi luontomatkailuyrityksiä maassamme noin Arvioissa eivät ole mukana päätoimiset ravitsemusyritykset (Petäjistö & Selby 2011). Varsinainen yrityksiä koskeva tutkimusaineisto kerättiin edellä mainituilta Internetin kautta löydetyiltä yrityksiltä postikyselyllä keväällä Kyselyyn poimittiin mukaan joka toinen yritys, jonka osoite oli kyetty selvittämään riittävän tarkasti. Vaikka osoitetiedot oli useimmiten löydetty yritysten omilta kotisivuilta, ei posti tavoittanut yli 80 yritystä, ja lomake palautui takaisin lähettäjälle. Kyselylomakkeen sai oletettavasti yritystä ja sen palautti yhteensä 498 yritystä, vastausprosentin ollessa 38. Kyselylomake koostui neljästä osiosta (liite). Ensimmäisessä osiossa paneuduttiin yrityksen toiminnan ja kehityksen kuvaukseen sekä luonnon merkitykseen yrityksen toiminnassa. Toinen osio käsitteli matkailun arvoketjua ja siihen vaikuttavia tekijöitä. Kolmannessa osassa paneuduttiin yritysten paikallisten ja alueellisten toimintaolosuhteiden ja yritysten yhteistyötahojen kartoittamiseen. Neljännessä osiossa kysyttiin yrittäjien taustatietoja. 13\n14 Vastanneista yrityksistä noin kolme prosenttia oli joko lopettanut toimintansa, tai toiminta oli vastausajankohtana niin vähäistä, ettei yrittäjä katsonut voivansa vastata jatkokysymyksiin, joten nämä vastaukset hylättiin. Alustaviin analyyseihin otettiin siten mukaan yhteensä 482 yrityksen vastaukset. Yritykset, joiden toiminta yrityksen oman näkemyksen perusteella ei liittynyt matkailuun tai luontoon, eivät vastanneet enää jatkokysymyksiin. Lopullisiin analyyseihin jäi siten yhteensä 409 yrityksen vastaukset. Menetelmät Aineisto analysoitiin SPSS tilasto-ohjelmalla. Menetelminä tutkimuksessa käytettiin frekvenssianalyysiä, ristiintaulukointia, faktori- ja ryhmittelyanalyysiä. Tutkimuksen tulokset esitetään pääasiassa jakaumina ja keskiarvoina. Faktorianalyysiä käytettiin, jotta voitaisiin saada kuva luontomatkailuyrittäjyyden asemasta yhteiskunnassa alan yrittäjien näkökulmasta. Analyysin avulla voidaan vähentää tutkittavien muuttujien määrää rakentamalla alkuperäisistä muuttujista uusia muuttujia. Ryhmittelyanalyysillä ryhmitellään havaintoyksiköt niin, että vaihtelu ryhmien välillä on mahdollisimman suurta, mutta ryhmien sisällä mahdollisimman pientä. Analyysillä etsitään yrittäjäryhmiä, jotka poikkeavat toisistaan asenneulottuvuuksien suhteen. Muuttujien välistä riippuvuutta ristiintaulukoinneissa testattiin χ² -testillä. Katoa selvitettiin soittamalla yhteensä 30 yritykselle. Yrityksiltä kysyttiin muutamia keskeisiä toimintaan liittyviä kysymyksiä sekä syytä vastaamattomuuteen. Kadon yrityksistä kolmasosa oli majoitusyrityksiä. Ohjelmapalveluyrityksiä oli myös kolmannes, lisäksi katokysymyksiin vastasi hiihtokeskus-, golfkenttä-, kuljetus-, keskusvaraamo-, viinitilaja huolintayritys. Kolme vastannutta oli ratsastustalli- tai hevosmatkailuyritystä. Yritykset olivat keskimäärin pienempiä ja työllistivät vähemmän kuin koko aineiston yritykset, sillä kolmanneksen liikevaihto oli alle euroa ja ne työllistivät keskimäärin noin 21 henkilötyökuukautta vastaavan määrän. Vastaamattomuuden syyksi yritykset ilmoittivat ajanpuutteen, lomakkeiden katoamisen muiden papereiden sekaan tai yrityksen vähäisen toiminnan. Kyselytutkimukseen liittyy aina tiettyjä riskejä. Ensinnäkin kysymysten muotoilu ja asettelu voi vaikuttaa tuloksiin. Toisaalta vastaajat voivat yrittää miellyttää kysyjää ja vastaavat niin kuin olettavat vastaajan toivovan. Nämä on syytä ottaa huomioon tuloksia tulkittaessa. 3.2 Yritysten ryhmittely toimialoittain ja alueittaiset tarkastelut Aineiston yritykset luokiteltiin aluksi yritysten itse raportoiman päätoimialan ja matkailupalvelutarjonnan mukaan neljään toimialaryhmään. Suurin osa (2/3) aineiston yrityksistä oli majoitusyrityksiä. Ohjelmapalveluyrityksiä oli reilu viidennes (21 %), ratsastustalleja yhdeksän ja muiden alojen yrityksiä noin neljä prosenttia (taulukko 3). Muihin luontomatkailuyrityksiin luettiin hiihtokeskukset, golfkentät, kuljetusyritykset ja matkatoimistot yms. Kokonaisuutena alalla oli toimittu jo varsin kauan; yritykset oli perustettu keskimäärin 17 vuotta sitten. Keskimäärin vanhimpia olivat yritykset toimialaryhmässä muut. Ne oli perustettu keskimäärin 23 vuotta sitten. Majoitusyritykset oli perustettu keskimäärin 19 vuotta sitten. Ohjelmapalveluyritykset ja ratsastustalliyritykset olivat nuorimpia ja ne oli perustettu keskimäärin vajaa kaksitoista vuotta sitten. 14\n15 Taulukko 3. Aineiston yritysten jakautuminen eri toimialaryhmiin yritysten itse ilmoittaman päätoimialan mukaan, % yrityksistä. Toimialaryhmä Lukumäärä %, yrityksistä Majoitusyritykset Ohjelmapalveluyritykset Ratsastustalliyritykset 37 9 Muut yritykset 17 4 Yhteensä Alueittainen tarkastelu Koska aiemmissa tutkimuksissa on todettu yrityskulttuurin, yrittäjyyden ja myös matkailuyritysten kehittämisedellytysten vaihtelevan alueittain, tehtiin tarkasteluja myös alueittain. Aluejakona käytettiin matkailun suuralueita. Suomi on jaettu matkailullisesti viiteen suuralueeseen. Jaottelu on tehty alueen ominaispiirteiden perusteella. Alueet ovat: Kulttuurialue, Järvialue, Vaara-alue, Pohjanmaa ja Lappi (kuva 1). LAPPI Kulttuurialueella on muita alueita enemmän kulttuurikohteita ja kulttuuritarjontaa. Vaikka asutus ja tehokas maankäyttö ovatkin vähentäneet luontomaisemia, löytyy alueelta myös luontokohteita, kuten erityisesti saaristo ja rannikko sekä sisämaan järvi- ja metsäalueita. Kulttuurialue muodostuu maan eteläisistä ja lounaisista rannikkokunnista. Kulttuurialueeseen kuuluva pääkaupunkiseutu on Suomen matkailun tärkein lähtö- ja kohdealue. Järvialue on tärkeä loma-asutusalue. Alueella on runsaasti vesistöjä, siihen kuuluvat Saimaan alue ja myös länsipuolen järvet. Alueella on runsaasti myös kulttuuri-, taide- ja matkailuhistoriallisesti tärkeitä kohteita (esim. Hemmi 2005). Pohjanmaan suuralueella on runsaasti viljelysmaita, metsiä ja soita, mutta myös rannikkoa ja saaristoa sekä jokimaisemia. Alueella on myös muutamia suuria järviä. POHJANMAA JÄRVIALUE KULTTUURIALUE VAARA-ALUE Kuva 1. Suomen matkailun suuralueet. Lähde: Artman ym Luonnon vetovoimaa pidetään kuitenkin vaatimattomana verrattuna muihin alueisiin (esim. Hemmi 2005). Vaara-alueella hallitsevat vaarat ja laajat vesistöt sekä myös suuret erämaat. Alue soveltuu sekä kesä- että talvimatkailuun. Siellä on hyvät hiihto- ja laskettelumahdollisuudet. Alueella on kansallismaisemakohteita, kansallispuistoja, luonnonpuistoja ja retkeilykohteita. Lapin matkailualue muodostuu Lapin maakunnasta ja se on erämaisin ja harvaanasutuin alue maassamme. Siellä sijaitsevat myös Suomen suurimmat kansallispuistot, useita luonnonpuistoja ja suuria soiden suojelualueita. Lappi on jaettu maisemallisesti Metsä-Lappiin ja Tunturi-Lappiin. Matkailulla on erityisen tärkeä rooli alueen taloudelle ja majoitus- ja ravitsemusalan arvioitiin työllistäneen vuonna 2004 lähes kahdeksan prosenttia kokonaistyövoimasta (esim. Tuulentie & Sarkki 2009). 15\n16 4 Luontomatkailuyritykset 4.1 Luonnon merkitys yritysten toiminnassa Aluksi yrityksiä pyydettiin arvioimaan luonnon ja luontomatkailun merkitystä yrityksen toiminnalle kolmen vastausvaihtoehdon avulla. Vaihtoehdot olivat seuraavat: a) yrityksen toiminta liittyy luontoympäristöön tai luontomatkailuun välillisesti b) yrityksen toiminta liittyy luontoympäristöön tai luontomatkailuun osittain tai c) yrityksen toiminta liittyy vahvasti luontoympäristöön tai luontomatkailuun. Kaikista vastanneista 14 prosenttia arvioi luonnon merkityksen välilliseksi toiminnalleen (taulukko 4). Tässä tapauksessa voidaan olettaa, että esimerkiksi kaunis maisema tai sijainti on yrityksen kannalta kilpailuetu, joka houkuttelee asiakkaita. Luonto toimii silloin ikään kuin kulissina yrityksen toiminnalle. Yrityksen toiminnan ei kuitenkaan varsinaisesti nähdä olevan riippuvaista luonnosta tai tapahtuvan luonnossa. Vastanneista 41 prosenttia arvioi yrityksen toiminnan liittyvän ainakin osittain luontoon. Tällöin jonkinasteista toimintaa harjoitetaan, tai on mahdollista harjoittaa luonnossa ja esimerkiksi ulkoilu- tai kalastusmahdollisuudet ovat lähellä ja matkailijan helposti saavutettavissa. Loput 45 prosenttia yrityksistä arvioi, että toiminta perustui vahvasti luontoon tai luontomatkailuun. Toisin sanoen silloin voidaan ajatella luonnon olevan niin oleellinen osa yritystoimintaa, että todennäköisesti yrityksen toimintaedellytykset olisivat vähäiset tai olemattomat ilman luontoa ja luonnon läheisyyttä. Luonnon merkitys yritystoiminnalle vaihteli toimialoittain tilastollisesti merkitsevästi. Kaikkein useimmin luonto liittyi vahvasti ohjelmapalveluyritysten toimintaan. Useampi kuin kaksi kolmesta ohjelmapalveluyrityksestä katsoi luonnon olevan oleellinen osa toimintaansa ja toiminnan liittyvän vahvasti luontoympäristöön tai luontomatkailuun. Toisaalta luonto ei kuitenkaan ole oleellinen osa kaikkien ohjelmapalveluyritystenkään toiminnassa ja osalle ohjelmapalveluyrityksistäkin luonnolla oli välillinen merkitys. Ratsastuspalveluita tuottavien yritysten joukossa oli myös suhteellisen runsaasti (yli puolet) yrityksiä, joiden toiminta perustui oleellisesti ja vahvasti luontoon. Toisaalta ratsastustalliyritysten joukossakaan osa yrityksistä ei kokenut luonnon merkitystä yhtä tärkeäksi. Joillekin suuremmissa kaupungeissa sijaitseville yrityksille luonnolla ei ollut kovin suurta merkitystä toiminnassa. Silloin luonnonmerkitys katsottiin yrityksessä välilliseksi. Taulukko 4. Luonnon merkitys yrityksen toiminalle päätoimialoittain yrityksen oman arvion mukaan, % vastanneista. Toimiala Yrityksen toiminnan liittyminen luontomatkailuun, % vastanneista Välillisesti Osittain Vahvasti Kaikki N Majoitus Ohjelmapalvelut Ratsastus Muut Kaikki χ² = 29,071, df = 6, p < 0,001 16\n17 Muiden yritysten (hiihtokeskukset, golfkentät, matkatoimistot ym.) keskuudessa yritysten toiminnan liittyminen luontoon tai matkailuun arvioitiin toisistaan poikkeavasti. Myös ryhmien sisällä arviot vaihtelivat. Hiihto- tai laskettelukeskuksista osa arvioi toiminnan liittyvän vain välillisesti luontoon, mutta osa arvioi yrityksen toiminnan perustuvan vahvasti luonnon läheisyyteen tai luontoon sinänsä. Myös golfkenttäyritysten osalta arviot vaihtelivat. Vastanneista matkatoimistoista toinen ilmoitti toimintansa perustuvan vahvasti luontoon, mutta toinen arvioi luonnon merkityksen toiminnassaan vain välilliseksi. Luonto-olosuhteet tarjosivat melkein kaikille aineiston yrityksille vähintään kohtuulliset mahdollisuudet harjoittaa yritystoimintaa. Osalle (yli 60 %) ympäröivä luonto ja luonto-olosuhteet tarjosivat erittäin hyvät toimintaedellytykset. Tämä korostui erityisesti Lapissa, jossa luonto-olosuhteet tarjosivat useimmiten hyvät mahdollisuudet yritystoiminnalle. Koska metsä on oleellinen osa Suomen luontoa, tarkasteltiin metsän roolia erikseen luontomatkailuyritysten toiminnassa. Noin 40 prosenttia yrityksistä piti metsää ja metsäympäristöä hyvin tärkeänä yrityksen toiminnalle. Merkitys vaihteli toimialoittain tilastollisesti merkitsevästi (χ² = 19,827, df = 6, p < 0,005). Erityisesti ohjelmapalveluyrityksissä, mutta myös ratsastustalliyrityksissä, arvostetaan metsää toimintaympäristönä. Myös majoitusyritykset perustavat osan palvelutarjonnastaan metsään, sillä matkailijoille tarjotaan mahdollisuuksia esimerkiksi marjastus- ja sienestysretkiin tai muita ulkoilu- ja liikkumismahdollisuuksia lähimetsissä, lisäksi majoitusyritykset tarjoavat matkailijoille myös ohjelmapalveluja. 4.2 Yritysten palvelutarjonta, liikevaihto, asiakkaat ja työvoima Yritysten palvelutarjonta Aineiston yrityksissä tuotettiin monenlaisia matkailupalveluita; vain neljännes yrityksistä pitäytyi päätoimialansa palveluissa. Muutaman yrityksen liikevaihto muodostui sekä majoitus-, ravitsemus-, kuljetus- ja ohjelmapalveluista että myös kalastus- ja metsästysmahdollisuuksien tarjoamisesta ja muista palveluista. Ohjelmapalveluyritysten palvelutarjonta oli kaikkein monipuolisinta. Niistä melkein kolmannes tarjosi asiakkailleen useampaa kuin viittä eri matkailupalvelua, joko niitä itse tuottaen tai alihankintana tarjoten. Erot eri toimialojen välillä eivät kuitenkaan olleet tilastollisesti merkitseviä. Majoitusyritykset tarjosivat majoituksen lisäksi esimerkiksi ravitsemuspalveluita, erilaisia ohjelmapalveluita, kuljetusta tai kalastusmahdollisuuksia. Ohjelmapalveluyrityksillä puolestaan oli tarjolla usein majoitusta, ravitsemuspalveluita, välinevuokrausta ja kuljetusta. Ratsastustallit tarjosivat matkailijoille myös erilaisia ohjelmapalveluita ja majoitusta. Yli 90 prosenttia kaikista vastanneista yrityksistä tarjosi joko päätoimenaan tai muiden palveluiden ohessa majoituspalveluita. Majoituksen arvioitu osuus aineiston yritysten liikevaihdosta oli keskimäärin noin 54 prosenttia. Jos majoitus ei ollut yrityksen päätoimiala, oli sen osuus keskimäärin noin 17 prosenttia kokonaisliikevaihdosta. Ohjelmapalveluja oli tarjolla useammassa kuin joka toisessa yrityksessä. Ohjelmapalveluiden keskimääräinen osuus liikevaihdosta oli noin 30 prosenttia. Kaikki yritykset eivät tarjonneet ohjelmapalveluja itse vaan alihankintana. Ohjelmapalveluista neljännes tuotettiin alihankintana. 17\n18 Ravitsemuspalveluita tarjosi noin puolet kaikista vastanneista yrityksistä. Niiden keskimääräinen osuus liikevaihdosta oli noin 30 prosenttia. Lisäksi yritysten palvelutarjontaan kuului esimerkiksi kalastus- ja metsästysretkien ja -mahdollisuuksien järjestämistä, patikointia, kelkkailua, purjehduksen opettamista, hyvinvointipalveluiden järjestämistä ja valokuvausta. Liikevaihto Aineiston yritykset olivat useimmiten liikevaihdoltaan pieniä tai erittäin pieniä yrityksiä. Tutkimuksen yrityksistä kolmanneksen liikevaihto oli ollut alle euroa vuonna 2009 (taulukko 5). Vajaan viidenneksen liikevaihto oli ja noin kolmanneksen euroa. Liikevaihdoltaan suurimpia olivat hiihtokeskukset, golfkentät, hotellit ja muutama ohjelmapalveluyritys. Joka kymmenes yritys ilmoitti liikevaihtonsa olleen yli puoli miljoonaa euroa. Vain viiden prosentin liikevaihto oli yli miljoona euroa. Asiakkaat Aineiston luontomatkailuyritysten asiakaskunta koostui pääasiassa yksilömatkailijoista (omatoimimatkailijoista). Keskimäärin yksilömatkailun osuus liikevaihdosta oli noin 63 ja ryhmämatkailun noin 37 prosenttia. Noin viidenneksellä yrityksistä asiakaskunta koostui pelkästään yksilömatkailijoista. Vastaavasti pieni osa (8 %) yrityksistä keskittyi ainoastaan ryhmämatkoihin. Asiakkaita vastanneilla yrityksillä oli vuonna 2009 keskimäärin noin 6800, mediaanin ollessa 400. Asiakasmääriltään suurimpia olivat laskettelu- ja hiihtokeskukset. Myös majoitus- ja ohjelmapalveluyritysten joukossa oli muutamia asiakasmääriltään suuria yrityksiä (taulukko 6). Keskimäärin asiakasmääriltään pienimpiä olivat ratsastustalliyritykset. Taulukko 5. Luontomatkailuyritysten jakautuminen liikevaihdon suuruusluokkiin. Liikevaihto %, vastanneista n alle milj. euroa tai yli 5 20 Yhteensä Taulukko 6. Keskimääräiset asiakasmäärät vuonna 2009 yrityksen päätoimialoittain. Toimiala Asiakkaita keskim. minimi maksimi N v Majoitus Ohjelmapalvelut Ratsastus Muut\n19 Työvoima Luontoon perustuvat matkailuyritykset työllistivät keskimäärin kolme vakituista ja viisi määräaikaista työntekijää. Suurin yritys työllisti vakituisesti 90 henkilöä (kyseessä oli suuri hotelli). Yhteensä yrityksissä tehtiin keskimäärin yli 41 henkilötyökuukautta (noin 3,4 htv) vuonna 2010, mediaanin ollessa kuitenkin vain 13 henkilötyökuukautta. Vain runsas joka kymmenes (12 %) yritys työllisti kaksi viisi henkilötyövuotta ja seitsemisen prosenttia yli viittä henkilötyövuotta vastaavan määrän. Yrittäjän oma työpanos on mukana luvuissa. 4.3 Yritysten yhteistyö Yhteistyökumppanit ja niiden merkitys yritystoiminnalle Luontomatkailuyritysten yhteistyökumppaneiden, yhteistyön laajuuden ja syvyyden kartoittamiseksi luontomatkailuyrittäjiä pyydettiin aluksi arvioimaan erilaisten yhteistyökumppanien tärkeyttä kolmiportaisella asteikolla. Vaihtoehdot olivat: hyvin tärkeä, melko tärkeä ja ei lainkaan tärkeä. Yhteistyökumppanivaihtoehtoja esitettiin kahdeksan ja sen lisäksi yrittäjä sai itse vapaasti nimetä muita yhteistyökumppaneita. Kuvasta 2 nähdään, että toiminnan kannalta tärkeimmät yhteistyökumppanit ovat muut matkailuyritykset, muut yrittäjät ja julkinen sektori, eli kunnat ja ely-keskus. Kyläyhdistyksillä, erilaisilla hankkeilla tai osakaskunnilla ei ollut aivan yhtä suurta merkitystä, mutta myös niiden paikallisvaikutus voi olla joissakin tapauksissa suuri. Toisten matkailuyrittäjien merkitys yhteistyökumppaneina vaihteli toimialoittain. Erot olivat tilastollisesti merkitseviä (p < 0,001). Erityisesti ohjelmapalveluyritysten toiminnassa yhteistyö muiden matkailuyritysten kanssa on hyvin tärkeää. Ohjelmapalveluita tarjotaan myös usein alihankintana majoitusyrityksissä ja puolestaan ohjelmapalveluyritykset tarjoavat majoitusta usein alihankintana yhteistyökumppanilta. Yhteistyötä muiden matkailuyrittäjien kanssa arvostettiin vähiten ratsastustalliyritysten joukossa. Toiset matkailuyrittäjät Kunta Muut yrittäjät hyvin tärkeä tärkeä ei lainkaan tärkeä Matkailun alueorganisaatio Ely-keskus Hankkeet Osakaskunta Kyläyhdistykset 0 % 20 % 40 % 60 % 80 % 100 % Kuva 2. Luontomatkailuyritysten toiminnan kannalta tärkeät yhteistyökumppanit. 19\n20 4.3.2 Sopimuspohjainen yhteistyö yritysten kesken Hankinta- ja alihankintasopimukset Sopimuspohjaista yhteistyötä, esimerkiksi hankintaa tai alihankintaa harjoitti kaikista vastanneista yrityksistä noin puolet, runsas neljännes toimi hankkijana ja runsas neljännes alihankkijana. Osa yrityksistä (8 %) toimi sekä hankkijana että alihankkijana. Osa (10 %) niistä, joilla ei tutkimusajankohtana ollut sopimusta, toivoi voivansa solmia sellaisen. Toimialaryhmien välillä oli tilastollisesti merkitseviä eroja (χ²= 25,218, df = 3, p < 0,001). Ohjelmapalveluyrityksistä melkein kolmella neljästä oli joko hankinta- tai alihankintasopimus. Majoitusyrityksistä alle puolella ja ratsastustalliyrityksistä alle neljänneksellä oli joko hankinta - tai alihankintasopimus. Muista luontomatkailuyrityksistä joka toisella oli olemassa hankinta- tai alihankintasopimus. Toimiminen sopimuspohjaisessa verkostossa Sopimuksiin perustuvat (arvo)verkostot ovat ilmeisesti yhä suhteellisen heikosti kehittyneitä tai ainakin niihin osallistuminen on vähäistä luontomatkailuyritysten keskuudessa, sillä vain vajaa viidennes (18 %) yrityksistä raportoi toimivansa tämän kaltaisessa yhteistyöverkostossa. Verkostomuotoinen yhteistyö oli useimmiten vain yhteistä markkinointia koskevaa. Ohjelmapalveluyritykset olivat hiukan muita yrityksiä useammin tehneet sopimuksia muiden yritysten kanssa yhteistyöstä, mutta niistäkin vain reilu viidennes (22 %) toimi sopimukseen perustuvassa yhteistyöverkostossa. Majoitusyrityksistä vastaava osuus oli 18 prosenttia ja ratsastustalleista kuusi. Erot toimialojen välillä eivät olleet tilastollisesti merkitseviä. Verkostoissa toimivat yritykset arvioivat omien kokemustensa perusteella verkostoyhteistyön merkitystä eri tilanteissa. Sen merkitys arvioitiin suurimmaksi markkinoinnissa (kuva 3) ja melkein puolet vastanneista (44 %) näki yhteistyön markkinoinnissa toiminnalleen välttämättömäksi. Sopimuspohjainen verkostoyhteistyö katsottiin suhteellisen usein tärkeäksi myös räätälöityjen tuotteiden tuottamisessa, tiedon hyödyntämisessä, tuotevalikoiman laajentamisessa ja ydinosaa- Muussa Yhteishankintojen totetuttamisessa Henkilöstöresurssien käytössä toiminnalle välttämätöntä melko tärkeää ei tärkeää Kausivaihtelun tasaamisessa Kapasiteetin tilap. laajentamisessa Incoming-toimintaan osallistumisessa Ydinosaamisen syventämisessä Tuotevalikoimaa laajennettaessa Informaatiovirran hyödyntämisessä Räätälöityjen tuotteiden tuottamisessa Markkinoinnin tehostamisessa Kuva 3. Sopimuspohjaisen yrittäjäverkoston rooli toiminnassa. 0 % 20 % 40 % 60 % 80 % 100 % 20\nISBN 978-951-40-2339-2 (PDF) ISSN 1795-150X Luontomatkailuyritystoiminnan laajuus: Internet-aineistoon pohjautuva selvitys Leena Petäjistö ja Ashley Selby www.metla.fi Metlan työraportteja / Working Papers\nISBN 978-951-40-2454-2 (PDF) ISSN 1795-150X Kunta luontomatkailun kehittäjänä Leena Petäjistö ja Ashley Selby www.metla.fi Metlan työraportteja / Working Papers of the Finnish Forest Research Institute


tammikuu 26, 2021, 14:56:58 ip\n► Miittiä Ylä/Pohjois-Savossa???\nAloittaja Arska1987, huhtikuu 25, 2010, 22:03:05 ip\nhuhtikuu 25, 2010, 22:03:05 ip\nLöytyykö alan harrastajia tarpeeksi tältä seudulta, ku ei perheellisenä aina kehtais lähteä mihinkään kauemmaksi. Oisko kenelläkään kiinnostusta rueta järkkäämään miittiä? Ehdotuksia?\nLaiskaksi sanovat vaikka mitään en oo tehny!\nVs: Miittiä Ylä/Pohjois-Savossa???\nhuhtikuu 25, 2010, 22:54:55 ip #1\nMitenkäs olisi joku kompromissi paikan suhteen? Itsekin perheellinen ja täällä Pohjois-Karjalassa vaikuttelen.\nkesäkuu 03, 2010, 21:23:33 ip #2\nOn Iisalmessa chilin-syöjiä kun vain ryömitään koloistamme ulos.\nMelko nopeasti Fatalin chilit näyttävät Mehevän hyllystä katoavan. Hollantilaiset sitten kun ovat homeessa.\nkesäkuu 08, 2010, 21:34:53 ip #3\nMitä v%#=*a? Ja nyt sitten vasta sanotaan että Mehevässä on fatalin sillejä.. Prkl. Minä oon koko kevään ja kesän alun kolunnu joka kaupan ja en oo älynnyt sitten Mehevässä käydä.\nMitä arvelet onko täällä chili harrastelijoita paljonkin?\nVois vaikka suunnitella jonkunmoista miittiä Olusten aikaan?\nkesäkuu 14, 2010, 22:01:53 ip #4\nOnhan meitä näköjään kaksi harrastelijaa tässäkin kaupungissa. K-raudassa käydessä meinasi ihan suu lopsahtaa auki kun puutarha puolella oli myynnissä chilejä. Pitkiä luiru pensaita olivat, ehkä annuumeja. Ei tarkempaa tietoa ollut. Kaverin vaimo oli yhden ostanut.\nMiittihän voisi olla ihan jees olusten aikoihin (laihasti taitaa olla osallistujia). Olusillakin pitänee ehkä käydä, vaikka en ole tämänvuotisista esiintyjistä nyt niin hirveän innoissani.\nMitenkäs on muuten sato alkanut kypsymään? Veti niin viileeksi yöt, että piti patteri laittaa kasvihuoneeseen. Silti pubeja lukuunottamatta kaikki muut on melkein taantuneet. Taitavat luulla että syksy tuli.\nkesäkuu 15, 2010, 21:16:49 ip #5\nJos vaan olusten aikaan löytyis enempiki sakkia niin miitti ois ihan jees.\nSatoa on ruennu tulemaan tuntemattomista annumeista jonkun verran. Nuo muut lajikkeet laitoin joskus maaliskuun alussa, niin niistä saa odotella satoa vähän myöhemmin.\nEi onneks oo tässä tornitaloilla kylmä päässy vielä lasitetulle parvekkeelle iskemään. Anopin luona kasvarissa oli käyny pakkasen puolella, kasvu pysähty näköjään joksikin aikaa. Muuten eivät välittäneet mitään. Kasvarissa ei oo ku annuumeja ja haboja.\nkesäkuu 19, 2010, 22:34:05 ip #6\nMaistelin tänään kesän ensimmäisen ajin. Onhan se vaan miellyttävän makuinen habanerojen jälkeen. Eihän haboissakaan mitään valittamista, mutta kyllähän sitä kyllästyy kuhaankin vaikka miten voissa paistaisi.\nViimekesän habanerot on pukannut jo ainakin sata kypsää podia. Ja itsekseni melkein olen kaikki tuhonnut.\nTuliliemiohje joka näiltäkin sivuilta löytyy on oikeasti kokeilemisen arvoinen. Itse käytin habanerojen sijaan naga mooritsia ja poltetta on tosiaan, mutta varovasti kun laittaa niin kyllä on hyvää. Tyttären kaveri kävi täällä yskimässä ja juuri nyt tässä yritän ajaa lunssaa sillä kotipanimon tuotteella.\nHalloo kaikki siellä. Oletteko tulossa olusille. Alkuillasta voisi ottaa vähän vauhtia chilien kanssa. Järjestettäisiin yläsavon ensimmäinen virallinen chilimiitinki.(pohojalaiset voi jättää puukon kotiin.) No ei. Eihän pohojalaiset chiliä uskalla syödä. Ainakin kaikki mitkä minä tunnen on ihan pehmeitä. Ajelevat vaan vanhoilla zetoreillaan.\nkesäkuu 21, 2010, 16:26:25 ip #7\nLainaus käyttäjältä: Jolokuttelija - kesäkuu 19, 2010, 22:34:05 ip\nNo ei. Eihän pohojalaiset chiliä uskalla syödä.


Leena Lumi: Lukemista syyskesän iltoihin -arvonnan voittajat ovat...\nLukemista syyskesän iltoihin -arvonnan voittajat ovat...\nLukemista syyskesän iltoihin -arvonnan voittajat ovat: Tiia&Tommi, mimon mami, Anja, Bruno Solveig ja Tuula. Voittajat saavat nyt voittojärjestyksessä valita täältä haluamansa kirjan tms. Pyydän sitten ilmoittamaan valinnan sekä postitusosoitteen minulle, jolloin merkitsen palkinnon varatuksi ja pääsen pakkailemaan. Sähköpostini on leenalumigmail.com Onnea voittajille ja kiitos kaikille osallistuneille♥\nViiletän seuravaat kolme viikkoa, mutta aion alkaa pakata juuri sen tähden jo huomenna, joten olkaa ystävällisiä ja tehkää valintanne. Kiitos♥\nViime kerralla opin sen, että jos antaa vaikka 1-3 suosikkiaan minulle niin sillä päästään jo pitkälle: Eli saa jonkun haluamistaan, jos ykkösvaihtoehto menee myöhemmin ilmoittautuneelle. Osa on jo näin tehnyt, mutta mieltään saa vielä muuttaa:)\nSuvi on ollut suurenmoinen ja nyt kääntyy kohti syksyä. Oi ihana syyskuu, mitä se tuokaan tullessaan...tuhon vai tähdet!, jos olen vähän ahmatovalainen. Ainakin lähdemme vähän auttamaan äitiä puutarhassa etc ja sieltä siirtyy meille kolmas helmiorapihlaja!\nTähän pikkupuuhun ei voi kyllästyä, vaan sitä haluaa vain lisää. Puutarhassa en sano 'less is more' vaan 'less is bore'.\nLumoavaa syyskuun sunnuntaita teille kaikille♥\nAnja 3. syyskuuta 2017 klo 14.29\nOnnea voittajille ja ihanaa "viiletystä" ♥ Mutta olenkohan minä siis yksi voittajista... jos niin tuhannesti kiitoksia jo etukäteen, minäpä laitan kaiken varalta sähköpostia nyt heti :)\nLeena Lumi 3. syyskuuta 2017 klo 14.39\nAnja, kiitos psta ja kiitos♥ Olet yksi voittajista, joten voit laittaa minulle vaikka heti kolme suosikkiasi sähköpostilleni. Eniten haluamasi ensin, sitten toinen vaihtoehto etc. Onnea♥\nmimon mami 3. syyskuuta 2017 klo 15.09\nPaljon kiitoksia! Vastasin sähköpostiisi. Onnea kaikille voittajille. Leppoisaa viiletystä.\nLeena Lumi 3. syyskuuta 2017 klo 15.18\nOnnea ja ole hyvä♥ Kiitos psta♥ Sitä yritetään...:)\nUnknown 3. syyskuuta 2017 klo 15.33\nSuuret kiitokset arvonnasta. Laitoin juuri sähköpostia sinulle. :)♥ Hauskaa viiletystä ja mukavaa syksyä toivottelen. /Tiia\nLeena Lumi 3. syyskuuta 2017 klo 17.18\nTiia&Tommi, olkaa hyvät:) Onnea♥ Vastattu. Kiitos samoin teille!\nTuula 3. syyskuuta 2017 klo 18.46\nOi mikä tuuri, ihanaa! Laitan sulle meiliä tulemaan :) Happy happy! <3\nLeena Lumi 3. syyskuuta 2017 klo 18.55\nTuula, onnea♥ Happy, happy!\nKatja / Lumiomena 3. syyskuuta 2017 klo 19.15\nSyyskuu on ihana, siitä ei voi oikein muuta sanoakaan. On kesän jälkihehkua, on syystunnelmaa. ♥\nLeena Lumi 4. syyskuuta 2017 klo 9.47\nSyyskuu on kuin sahramia. Se joutsenpelto ja se kokontumislähtö viime kirjamssumatkalla Hartolassa, se pelto oli kuin sahramia. Jälkihehku on samppanjaa, syysruskasamppanjaa.\nLady of The Mess 3. syyskuuta 2017 klo 19.40\nAuts - arvonnan missasin, mutta sen sijaan toivottelen sinulle niitä tähtiä. Paljon tähtiä ja tuiketta, Leena <3\nLeena Lumi 4. syyskuuta 2017 klo 9.48\nArja, arvontoja tulee ja menee. Loka-marraskuulla valitsemme vuoden kauneinta kantta. Kiitos samoin sinulle Arja<3\nUnelma 4. syyskuuta 2017 klo 18.51\nOnnea voittajilee ja mukavaa viilettelyä sinulle, Leena.\nLeena Lumi 4. syyskuuta 2017 klo 21.33\nUnelma, kiitos psta ja kiitos♥\nHanneles bokparadis 4. syyskuuta 2017 klo 21.51\nkiitos kivasta postista! ❤ postimerkitkin nätit, heti laitoin muutaman maahaan, odotellaan sitten, kukkivatkin vasta toisena kesänä.\nLeena Lumi 4. syyskuuta 2017 klo 22.14\nHannele, ole hyvä♥ Toivotaan, että noilla lähtevät. Jos minulla runsaantuvat, laitan tulemaan juurakon, elleivät lähde.\nBirgitta 5. syyskuuta 2017 klo 7.18\nOnnea voittajille :). Upeaa lomaa ja puutarhailua teille. Syyskuun kauneutta kelpaa nyt ihailla ❤\nLeena Lumi 5. syyskuuta 2017 klo 11.14\nBirgitta, kiitos<3 No, katsotaan nyt, miten tästä irrottaudutaan. Täysin samaa mieltä♥


Noidankoto; Valkosipulia ja Salviaa: Sudenpäivä\nHeipähei. Huomenna vietämme, tai no, minä vietän, Sudenpäivää. Kun Heinäkuussa kerroin jo Karhunpäivästä, on vain reilua kertoa, tai edes yrittää kertoa, jotain myös Sudenpäivästä; Tästä suomalaisten mielissä vaanivan, verenhimoisena pidetyn pedon juhlasta.\n(Susi, Canis Lupus, Kuva: Wikimedia Commons)\nMinä tunnustan Alisen ja Suden (ja Tuo oli uskonnollinen viittaus vaikkei lauseessa esiintynytkään sana "usko"). Mytologisesti suomalainen susi on Loviattaren poika, vaikkei kuulukaan saman veljeskatraaseen yhdeksän taudin kanssa. Loviatar synnytti suden suolla, mutta koska poika oli luonnoltan villi ja kesytön, eikä kotiutunut neljän seinän sisälle, neuvoi Väinämöinen Loviatarta päästämään pojan metsään. Suden syntyloitsu kertoo sudesta seuraavaa:\n"Tietähän su'enki synty,\nSaanto hallin harmaapäisen.\nMissä hukka synnytelty,\nManan koira kasvateltu?\nLoviatar vaimo vankka,\nPortto, Pohjolan emäntä,\nTuo kun lapsia lateli,\nHyisen hettehen malossa,\nJäisen järven kainalossa,\nEipä synny syntyminen,\nPaneutti toisen paikan,\nSiellä syntyi syntyminen,\nSai siellä pojan, mokoma,\nLuun syöjän, lihan purijan,\nVeren uuelta vetäjän,\nSanoi tuo on saatuuansa:\n-Voi poloinen poikaseni,\nKonsa poikani poloinen\nLuun syöjä, lihan purija,\nVeren uuelta vetäjä!\nTuon jos ma tupahan veisin,\nTuo tupain turmeleisi,\nTuolle jos ma saunan saatan,\nSaapi saunani hajalle!\nVirkkoi Vanha Väinämöinen:\n-Anna olla onnellansa,\nMetsän sankan kainalossa,\nSuden synty #2\n"Miss' on hukka synnytelty,\nMaan tyttö, manalan neito,\nAstui maita, astui soita\nPoimi kukkia kulosta,\npoimi helmen heinän päästä,\npani helmen helmahansa,\nhelmi helmasta putosi,\nSiitäpä susia sikesi.\nNiin on sykkö syntynynnä,\nSi'innynnä suen sikiö."\nKoska sutta pidetään pahana hahmona, samoin kuin Alisen väkeä nyt yleensäkin, ei Sudella ole meillä Suomessa nimettyä juhlapäivää toisin kuin Ylisellä Karhulla. Kaikkialla maailmassa ei susi kuitenkaan ole niin karsastettu pahuuden sikiö, vaan eläin muiden joukossa. Esimerkiksi monille alkuperäiskansoille, kuten Amerikan natiiveille ja inuiiteille Susi oli jalo eläin, ja yksi seremoniallisten rituaalinäytelmien päätähdistä kotkan, karhun, lohen ja hirven ohella. Shamanistinen susi puolestaan edusti perhettä, älyä ja vahvuuksia.\nPohjolassa susi on kuitenkin synkkä ja pelottava hahmo. Pohjoismaisittain tunnetuin lienee Eddan jumalrunojen Aasa-tarustosta tuttu, mytologinen susihahmo Fenrir/Fenris eli Fenrisúlfr. Nimenä Fenrir tarkoittaa vapaasti käännettynä lettosuon asukkia. Fenrir tunnetaan myös nimellä Hróðvitnir (Kuuluisa Susi). Tarustossa Fenrir oli Loki-jumalan poika, jolla on tärkeä rooli pohjoismaisessa maailmanlopussa; Ragnarökissä. Jumalat kasvattivat Fenririn Asgårdissa, ja kun susi kasvoi liian isoksi, Aasat kahlehtivat hänet kallioon. Taruston mukaan Fenrir murtaa kahleensa Ragnarökin koittaessa, ja syö ylijumala Odinin. Fenrir-suden pojat, Sköll (Hän-joka-pilkkaa) ja Hati (Hän-joka-vihaa) Hróðvitnisson (Kuuluisan suden poika) juoksevat taivaankannelle, jossa Sköll syö auringon ja Hati kuun, langettaen pimeyden maailmaan.\nVarsinaisen susijuhlan juuret löytyvät kuitenkin Välimeren rannoilta.\nVaikka sudelta Suomessa puuttuu oma juhlapäivä, useimmat vuotuisjuhlatietomme sisältävät monia suteen liittyviä tapoja ja loitsuja joilla suojautua susilta etteivät ne aiheuttaisi vahinkoa (=etenkään omaisuusvahinkoa) ihmisille. Susia pyrittiin karkottamaan erityisesti Pääsiäisen ja Vapunaikaan sekä Jyrin-, eli Yrjönpäivänä (23.4).\nTalvipäivän Seisaus on kenties suomalaisen vuodenkierron ainoa päivä/yö, jolloin ihmiset ovat muistaneet myös metsän petoja, joista pelätyin oli tietenkin susi. Talvipäivänseisauksen yönä jätettiin erityisesti Harmaaturkeille uhrattu lammas tai vuohi tienristeykseen, etteivät pedot verottaisi karjaa kesällä. Alueittain uhrieläin saattoi olla myös porsas tai lintu. Tästä poikii sanontakin, "Nälkäinen kuin susi jouluaamuna".\nItse juhlin Sutta; Jumalaani, muinaisten roomalaisten Sudenpäivänä, Lupercalian aikaan 15.2. Koska olen yksityishenkilö, ja oman tietämykseni mukaan ainoa "sudenpalvoja" (eli en tunne ketään muita), minulla on omia, niin muinaissuomalaiseen, -kreikkalaiseen, sekä -roomalaiseen juhlaperinteeseen pohjaavia tapoja ja rituaaleja kyseiselle päivälle, enkä henkilökohtaisista syistä kerro kaikista täällä. Haluan, että kaikki Sudenseuraajat voivat löytää omat tapanne kunnioittaa ja juhlia tuota upeaa eläintä joka on valinnut teidät. Susi kun ei ole vallitsevan näkemyksen mukaan se mustavalkoinen, raakalaismainen olento, vaan jalo yksilö joka ansaitsee itselleen kauniin juhlapäivän, kuten kaikki Alisen seuraajat jo tietänevätkin.\nKuten olen kirjoittanut jo mm.eläinyhteydestä ja ihmissusista, lienee jo tullut selväksi kuinka länsimainen susiperinne rajoittuu pääasiassa irrationaalisiin pelkoihin ja oletettuihin kirouksiin. Sudeksi muuttuva ihminen olikin joko noidan uhri tai noituja itse, joka muutti itsensä pedoksi voidakseen tehdä pahaa. Toisaalta, suomalaisissa tarinoissa inhimillisyys löytyy usein juuri ihmissusitarinoista. Wanha, kristillispainotteinen kansantarina kertoo pastorista, joka kohtasi ihmissuden metsässä:\n"Kylän pastori oli jalkaisin menossa toimittamaan jotain papintöitä kylälle, ja oikaisi pappilasta totuttuun tapaansa metsän halki. Oli talvisaika, kirpeä pakkanen ja iltakin alkoi hämärtyä, joten pastori kiirehti kinttupolulla ripeästi eteenpäin. Äkkiä hän pysähtyi, kun huomasi kookkaan suden katkaisseen polkunsa. Pastori epäröi, lähteäkö juoksemaan karkuun vai ehtisikö vaikka siepata oksan turvakseen. Eläin ei kuitenkaan näyttänyt uhkaavalta, vaan päinvastoin, jopa nöyrältä. Yllätys olikin sitä suurempi, kun eläin alkoi äkkiä puhua ja lausui: -Hyvä pastori, älkää pelätkö, vaan tulkaa mukaani, vaimoni on sairaana ja kuolee kohta.\nPastori siunasi peloissaan mutta näky ei kadonnut minnekään. Susi katsoi anovasti ja toisti pyyntönsä: -Minä rukoilen teitä. Ette tunnista minua tässä noidutussa hahmossa, mutta vetoan sydämenne rakkauteen; Tulkaa mukaani, eikä teille tapahdu mitään pahaa.\nPeloissaan ja raamattuaan sydäntään vasten puristaen pastori poikkesi eläimen kanssa polulta ja seurasi sutta läheiselle kalliolouhikolle. Siellä pienen kallionulkoneman alla, suojassa lumelta ja tuulelta, makasi hiljaisena naarassusi virttyneen huovan alla. Urossusi istahti maahan ja kertoi pastorille ihmeellisen tarinan: -Olemme molemmat talollisia tuosta naapurikylästä. Nimiämme ei enää kukaan tunne, mutta olimme itsekkäitä ja annoimme juhlissa leipää vain rikkaille ja jätimme köyhät aina nälkäisiksi. Pohu-äijä muutti meidät silloin määräajaksi sudenhahmoon, josta muuttuisimme takaisin ihmisiksi jos emme vuodattaisi verta sinä aikana. Elimme vuosia marjoilla, sienillä ja haaskoilla, mutta kun vaimoni sairastui, minä tapoin hänelle jäniksen, ja myöhemmin kissan jotta hän vahvistuisi. Määräaikamme päättyy nyt vuoden lopussa. Minä en voi enää muuttua ihmiseksi, koska olen tappanut, eikä vaimoni ehdi, sillä hän on heikko ja kuolee pian. Siksi toin herra pastorin tänne; Pyydän, antakaa vaimolleni viimeinen voitelu ja siunatkaa häntä, jotta hän voi kuolla kuten kristityn kuuluu ja hänen sielunsa pääsee taivaaseen.\nPastori kuunteli tarinaa ihmeissään, tunsi jopa sääliä näitä olentoja kohtaan, mutta hänestä tuntui silti vastenmieliseltä antaa viimeinen voitelu eläimelle. Niinpä pastori kieltäytyi. Silloin susi tarttui hampaillaan huovan reunaan ja nosti hieman peittoa. Pastori näki, että peiton alla olikin alaston, aivan ihmisenmuotoinen vanha nainen, jolla oli sudenpää. Susi peitteli taas vaimonsa hellästi ja siveästi, ja niin pastori luki rukouksen kuolevalle naiselle ja antoi ehtoollisleivänkin naarassuden kitaan. Susi kiitti nöyrästi, ja saattoi sitten pastorin takaisin metsäpolulle. Sen jälkeen se katosi metsään sanaakaan sanomatta, eikä ole tiedossa mitä noidutulle pariskunnalle lopulta tapahtui."\nEnsimmäiset merkinnät ihmissusista on löydetty antiikin kreikkalaisen historioitsijan Herodotoksen teoksista. Herodotos kirjoitti eräässä historianteoksessaan skyyttien uskovan naapurikansansa; neurien, muuttuvan kerran vuodessa susiksi. Myöhemmät historioitsijat ovat epäilleet ihmissusitarinan juontuvan yleisesti pohjoisessa asuneiden kansojen käyttämistä turkisvaatteista, joita antiikin kreikkalaisten keskuudessa pidettiin kummallisina. Samankaltaiseen tuntemattoman pelkoon pohjautuvat myös suomalaiset tarinat pelätyistä koirankuonolaisista.\nEsimerkiksi roomalaisen kirjailijan, Petronius Arbiterin, kirjoittamassa romaanissa Satyriconissa ensimmäiseltä vuosisadalta kerrotaan jo ihmissusitarina.\nTunnetuin antiikin Kreikan ihmissusimyyteistä lienee kuningas Lycaonin tarina. Lycaon (joskus Lycaion, Lykaion tai Lukaion) oli raakalaismaisessa maineessa olevan muinaisen Arkadian valtakunnan kuningas, jolla oli kaksi poikaa, Nyctimus ja Arcas.\nEräässä versiossa muodonmuutoksistaan tunnettu ylijumala Zeus kerran matkamieheksi tekeytyneenä etsii vieraanvaraisuutta ihmisten parista, ja lopulta myös tämän julmaksi mainitun Arkadian kuninkaan hovista. Kuningas Lycaon kuitenkin tunnisti Zeus-jumalan, ja teurasti nuorimman poikansa, Arcasin, tarjoillakseen hänet päivällisellä uhrina Zeulle. Zeus tietenkin huomaa kauhistuneena petoksen eikä syö tarjottua ruokaa. Sen sijaan ylijumala raivostuu ja ajaa Lycaonin maanpakoon, tuomiten onnettoman kuninkaan elämään loppuikänsä sutena, jota tämä Zeun mielestä eniten muistuttaa. Zeus herättää Arcusin henkiin ja tuhoaa salamalla kuninkaan palatsin.\nOvidius, Roomalainen runoilija kirjoitti Lycaonin muodonmuutoksesta aikoinaan seuraavanlaisen kuvauksen:\n”Lycaonin vaatteet muuttuivat karheiksi karvoiksi, käsivarret jaloiksi. Villi luonto näkyi hänen kuolaavista leuoistaan, ja hän suuntasi nyt myötäsyntyneen tappamishimonsa lammaskatraisiin.\nHänellä oli verenvuodattamisen mania, mutta vaikka hän oli susi, hänelle jäi jotain alkuperäisiä piirteitä; Tukan harmaus oli ennallaan, kasvoiltaan näkyi entinen väkivaltaisuus, ja hän oli entiseen tapaan julmuuden perikuva.”\nMyös myöhempien aikojen kristillinen mytologia tuntee samantapaisen tarinan, siinä jumala muuttaa Babylonian kuninkaan, Nebukadnessar II:n, eläimeksi seitsemän vuoden ajaksi, aikomuksenaan opettaa sotaisalle kuninkaalle että kaikki valta oli jumalista lähtöisin, ja jumala yksin valitsi kuninkaat, mutta aiheeseen palatakseni; Vanhemmissa kreikkalaisissa taruissa Lycaonilla mainitaan olleen myös Callisto-niminen tytär. Tällöin Arcasin mainitaan olleen Calliston ja ylijumala Zeun avioton poika. Zeus muutti Calliston karhuksi jottei raskaus tulisi ilmi. Tällöin voidaan olettaa ettei julma kuningas teurastanut poikaa uhriksi jumalan kunniaksi, vaan kostoksi tyttären tahraamisesta. Keinot ovat antiikin tarinoissa usein äärimmäisiä, mutta inhimillisiä. Vääryyttä kokenut hahmo tuntee tuskaa ja raivoa väärintekijää kohtaan siinä määrin että järki sumenee. Mainittakoon, ettei tarina pääty pojan pelastumiseen. Kun poika kasvaa nuorukaiseksi, hän kohtaa karhun hahmoisen äitinsä metsässä, ja tappaa tämän. Antiikin tarinoissa oikeutta tuntuvat saavan vain ihmiset jotka eivät yritä kostoaan jumalia vastaan. Jumalat kun tuntuivat saavan tehdä mitä tahtoivat.\nOnnettoman Lycaoninkin tarinassakin susi siis mainitaan pahan ja väkivallan ruumiillistumaksi, ja sudenhahmoon joutuminen nähdään rangaistuksena; eläinhahmo koetaan luonnonvastaisena; Ihmishahmon irvokkaana pilakuvana.\nKuningas Lycaonilla oli maineestaan huolimatta myös seuraajansa, ja Lycaonin hahmonvaihdos antoi kuninkaalle jumalan leiman heidän silmissään. Lycaonin palvonta keskittyi muinaisen Arkadian alueelle. Tällä, nykyisin utopistisenakin nähdyllä, alueella on kuitenkin historiallinen ja verinen paikkansa suden kotina; Paikallinen Lykaeus-vuori on nimetty juuri mainitun Lycaon-kuninkaan mukaan, ja vuorella oli temppeli, jossa Lycaonin seuraajat viettivät kerran vuodessa Lykaia-nimistä juhlaa. Nämä kyseiset seuraajat pitivät Lycaonia itseään jumalana, tai vähintäänkin jumalten veroisena hahmona.\nLykaia-juhla sijoittui nykykalenterissa suunnilleen Toukokuun alkuun, Vapun paikkeille. Juhlassa suoritettiin öisin muodonmuutoksiin keskittyviä rituaaleja joihin sisältyi paitsi hallusinogeenisiä yrttejä, ja ihmisuhreja, myös silvontaa ja kannibalismia. Uhraus oli keino, jolla palvojat saattoivat lopulta muuttua susiksi. Muodonmuutoksen sanottiin kestävän yhdeksän vuotta, edellyttäen, ettei hän syönyt tuona aikana ihmislihaa. Muutoin ihmissusi oli tuomittu elämään loppuikänsä suden hahmossa. Lycaonin temppelin aluetta pidettiin lisäksi niin pyhänä, ettei sille yhdenkään miehen eikä naisen varjo saanut langeta ellei hän halunnut kuolla vuoden kuluessa.\n(Wanhassa puupiirroksessa ylijumala Zeus muuttaa Lycaonin sudeksi ja karkottaa tämän hovista)\nAntiikin Kreikassa juhlittiin siis sutta, tai pikemminkin, juuri ihmissutta, julmana tai ilkeänä olentona. Veri virtasi ja inhimillisyys riisuttiin päältä julmissa bakkanaaleissa joissa haluttiin saavuttaa kirotun eläimen voimat. Suden hengen yhdistyminen ihmiseen nähtiin voiman ja vapauden ilmentymänä, jonka hartaimmat uskovaiset saattoivat saavuttaa.\nPaitsi antiikin Kreikassa, myös muinaisessa Roomassa juhlittiin sutta, tosin heidän sutensa oli oikea eläin, ja luonnollinen metsän olento, ja myös suden hyvä puolisko tiedostettiin. Liittyihän susi olennaisesti kaupungin väitettyjen perustaveljesten, Romuluksen ja Remuksen, tarinaan:\nTarun mukaan Romulus ja Remus olivat tulos sodanjumala Marsin ja Vestan neitsytpapittaren, Rhea Silvian, suhteesta. Koska papittaren harha-askel piti salata ja oletettu neitsyys säilyttää, lapset laitettiin koriin, ja heidät laskettiin virran vietäviksi. Kun kori ajautui rantaan, pojat löysi yksinäinen susiemo, Lupa, ja otti huostaansa hylätyt kaksoset kasvattaen heitä omina poikasinaan Lupercal -nimisessä luolassa.\nTarinan mukaan sudenhahmoinen Lupercus (=roomalainen paimenten jumala) ohjasi lopulta muuan vuohipaimenen luolalle. Paimen löysi alastomat lapset, puki heidät vuohennahkoihin ja adoptoi heidät vaimonsa kanssa.\nRoomalaisen paimenjumalan nimi pohjaa suteen (lupus), ja hänet onkin usein samaistettu sarvekkaaseen Faunukseen (=roomalainen vastine Pan-jumalle, joka oli puoliksi vuohi, puoliksi mies). Mainittakoon kuitenkin, että Faunus ja Pan olivat molemmat tahoillaan metsän ja luonnon, ja myös metsän eläinten, jumalia.\nMuinaisessa Roomassa vietettiin Lupercalia-nimistä juhlaa 15. helmikuuta. Lupercalian nimi tarkoittaa vapaasti suomennettuna Suden Juhlaa. Lupercaliaa vietettiinkin paitsi Lupercus-jumalan, myös Lupa-suden kunniaksi. Juhlissa vuohennahkoihin pukeutunut papisto nimeltään Luperci, eli "Suden Veljet", uhrasi jumalalle vuohen tai vuohipariskunnan, ja koiran, joka edusti sutta. Juhlissa mm. pukeuduttiin susinaamareihin ja uhrattiin tuleen Vestan neitsyiden leipomia kakkusia. Symboliikka sudenhahmoiseen jumalaan, susiemoon sekä veljesten alkuperään lienee ilmeinen.\nLupercalia herätti myös pahennusta, Suden Veljien papisto yhdistettiin lopulta Lykaionin pappeihin, ja Kristityt näkivät vuohiin ja susiin liitetyn juhlan tietenkin turmiollisena, ja kielsivät lopulta susien juhlimisen. Sen sijalle pykättiin juhlapäivä 14. Helmikuuta, ja alettiin viettämään kristityn Valentinuksen; karjaeläinten suojeluspyhimyksen päivää, joka myöhemmin jalostui tuntemaksemme Ystävänpäiväksi.\nVaikka susi tunnettiin petoeläimenä jo muinaisessa roomassa, ei eläin käsitteenä ollut mitenkään yliluonnollisen pelottava. Sudella oli nimittäin myös toinen puoli, jota kunnioitettiin.\nLupercus-jumalakin kuvataan usein, jos nyt ei susi-sutena, niin sudenkasvoisena tai muuten susimaisena. Ehkä paimenia suojeleva jumala halusi näin pelotella petoeläimet pois paimenen lauman kimpusta? Lupercus myös ihmishahmossaan pukeutui paimennettavien eläinten, kuten vuohen-, tai lampaannahkoihin. Ehkä sanonta "sudesta lampaiden vaatteissa" pohjaakin Lupercus-jumalan väärinymmärrettyyn susihahmoon?\n(Imettävää Lupa-sutta ja kaksosia esittävä patsas)\nKarhua kunnioitettiin, Sutta pelättiin. Karhu oli hyvä hahmo, Susi taas paha, jota haluttiin välttää keinolla millä hyvänsä. Uskottiin, että jos Susi kuulisi nimensä mainittavan, se saapuisi ihmisten kiusaksi. Siksi oli tärkeää kutsua sutta muuksi kuin Sudeksi. Sudella, kuten Karhulla, olikin monia lempinimiä, kenties jopa enemmän kuin Karhulla. Susi tunnettiin mm. nimillä Hukka, Hukkanen, Harmaaturkki, Hallavaturkki/Hallaturkki, Metsän lellu, Lellu, Harahammas, Villahäntä, Riimusilmä, Vesakko-Vilhelmi, Tuhkaturkki, Tuhkakoira, Pirun koira, Kalman koira, Hallakoira, Metsän koira, ja Metsän setä (,jota nimitystä joskus käytettiin myös karhusta).\nToisaalta, siinä missä karhu edusti voimaa, susi edusti oveluutta ja ajattelukykyä. Sanottiin, että "Karhulla on kymmenen miehen voimat", ja että "Sudella on miehen voimat, mutta kymmenen mieli". Eli kyllä aivoilla aina pärjää.\nMonet wanhat tavat ovat painuneet unhoon kristin saapumisen jälkeen, ja toisin kuin Karhun kunnioittamisesta, ei sudenpalvonnasta ole jäänyt juurikaan todisteita. Alisen Susi on ollut helppo yhdistää paholaiseen, toisin kuin taivaista lähetetty Karhu. Kuten siis olen monissa aikaisemmissa teksteissäni maininnut, Susi ei ole koskaan oikein onnistunut ansaitsemaan kunnioitustaan samoin kuin metsäveljensä, ja sutta pidetään nykyäänkin vaarallisena petona jolla ei ole oikeutta elää maan päällä.\nTänäkin päivänä puhekielessä ja sanonnoissa viittaamme huonoihin, tai muuten epämiellyttäviin asioihin jos susi lipsahtaa lauseeseen. Esimerkiksi, jokin asia on "täysi susi" jos se on huono, hukkakappale (Susi taas!). Kun jokin esine tai asia katoaa, se "joutuu hukkaan", tai "hukkuu". Jälkimmäinen ei siis aina liity kuolemaan veden varassa, vaan sanonnalla on todennäköisemmin juurensa Karjalan alueilla, sillä, kuten tiedämme, susi on karjalan murteella hukku. Toisaalta, jos jotain "heitetään hukkaan", tarkoittaa se yleensä että asia olisi ollut vielä käyttökelpoinen, ja heitettiin pois turhaan. Suden suuhun menee puolestaan ihminen joka on huonoilla teillä tai tietää odottaa pahinta. Hukkareissu on turha ja hyödytön matka, ja Susipari asuu yhdessä muttei ole naimisissa (=kristillisen perheajattelun vastaista). Sudenhymyä hymyilee petollinen ihminen, joka valehtelee sinulle. Petollinen ihminen on myös "Susi lammasten vaatteissa", ja kun ihminen on toista kohtaan paha, sanotaan että "ihminen on ihmiselle susi", eli ihminen kohtelee toistaan kuin julma peto; Susi.\nSusi ei juuri näy eikä kuulu ainakaan hyvin jokapäiväisessä elämässämme, ellei lukuun oteta Hukka Desingn-vuolukivituotteita, Susi-tähdistöä tai Suomen koripallomaajoukkueen (lempinimeltään Susijengin,) susi-tunnusta, jonka on tarkoitus kuvastaa laumahenkeä ja sisukkuutta. Vaakunaeläimenä sutta käyttävät ainakin Valtimo ja Sipoo :)\nSusi-termistö kummittelee myös tiettyjä fyysisiä piirteitä kuvaavissa nimissä; Sudensilmät ovat keltaiset, ja sudenhampaat tarkoittavat muun hammasrivistön päällä kasvavia kulmahampaita. Tällaisia "sudenhampaita" on myös omassa suvussa :)\n“Sillä hän, joka oli luonnostansa lempiä, oli nyt verenhimoinen ja julma; hän, joka oli arka, oli nyt julkia, hän, joka oli siviä, oli nyt himoja täynnä. Ja jokaikinen yö Aalo, Priidikin vaimo, nyt tälle uudelle sudenluonnollensa vapaan vallan antoi ja miehensä nukkuessa suoraan aviovuoteeltansa metsiin ihmissutena juoksi.”\n-Aino Kallas, Sudenmorsian-\n(Kesykoira, Canis Familiaris, on suden sukua)\nOikea susi (Canis Lupus) (eng. Gray Wolf, eli Harmaasusi) on tietenkin villieläin, muistakaa se. Susi elää omiensa kanssa lauma -nimisessä yhteisössä, jonka jäsenet huolehtivat kaikki toisistaan. Lauman johtava naaras synnyttää kesällä 3-5 pentua, joista pidetään hyvää huolta. Pentuja myös puolustetaan hanakasti, joten innokkaimmatkin bongarit pysykööt poissa sudenpesiltä.\nToisin kuin ehkä kuvitellaan, susi ei hyökkää syyttä suotta ihmisen kimppuun yhtä usein kuin maamme muut suurpedot, kuten vaikkapa karhu tai ilves. Vaahtosuisten metsästyshullujen ansiosta Suomen yli 200-vuotias susiviha kuitenkin elää tänäkin päivänä, ja unohdamme susivihan lähteiltä aikansa puutteellisen eläintuntemuksen ja ihmismieliä hallitsevan taikauskoisen pelon. Entisaikaan useimmissa ihmisiin kohdistuneissa hyökkäyksissä syynä on ollut vesikauhu eli Rabies, jonka vähentyessä myös hyökkäykset ovat vähentyneet.\nSuden luonnolliseen ravintoon kuuluvat peurat, porot ja hirvet, mutta myös pienemmät vipeltäjät, kuten jänikset ja jopa myyrät. Susi tappaa ja syö myös reviirilleen eksyneet muut, pienemmät petoeläimet, kuten ketut. Nykyään unohdammekin, että susi on sosiaalinen eläin joka metsästää laumassa ja pysyttelee poissa ihmisen tieltä. Ongelmia ilmenee kun laumoistaan poissuljetut, sairaat tai muuten raihnaiset omegayksilöt, jotka eivät ole enää kykeneväisiä metsästämään itseään vahvempia eläimiä, saattavat helpon saaliin toivossa viipyillä asutuksen liepeillä, ja nälissään lähestyä ulos kytkettyjä koiria tai muita lemmikkieläimiä. Tästä syystä myös muut ihmisten ulkosalla pitämät kotieläimet, kuten siat, lampaat ja näiden poikaset ovat aitauksissaan helppo pala nälässään epätoivoiselle omegasudelle. Ihmisasutuksen levitessä, ja susien reviireiden pienentyessä tällaiset yksittäistapaukset ovat nykyään mitä mainiointa antia ruokkimaan epäluuloisen nykyihmismielen muuten järjetöntä susivihaa.\nMyös susilaumojen aikuistuvat pennut, joista osa erkanee päälaumasta perustamaan omaa laumaa (eräänlainen aikuistumisriitti, siis), voivat ajoittain eksyä asutuksen liepeille, ja nuoruuden kokemattomuudella myös ihmisten pihoihin. Nuoret sudet eivät omegasusien tapaan mitenkään erityisesti saalista ihmisten alueilla, vaan harhaantuvat yleensä puolivahingossa asuinalueelle metsän loppuessa. Nuoret sudet ovat uteliaita ja leikkisiä, ja saattavatkin yrittää jäädä leikkisille pihan koiran kanssa kun eivät vielä ymmärrä millainen uhka ihminen voi niille olla. Ne samaistavat koirat lajikumppaneihinsa, ja esimerkiksi helpolle ruoalle tuoksuvat einekset roskapöntöissä voivat houkutella nuoria susia enemmän kuin sitten vaikka leikeissään metelöivät lapset.\nUnohdamme myös yltäkylläisyydessämme ihmisinä olevamme lisäksi usein itse vastuussa yksittäisten susien hyökkäyksistä. Muutamme villieläimen takapihalle ja sitten valitamme kun se yhä asuu päätalossa. Ihmisen levittäytyminen susien luontaisille elinalueille karkottaa alkuperäiset saaliseläimet ja pakottaa eläimet sopeutumaan muutokseen, mikä lopulta ajaa saalistajat uuden, helpomman saaliin perässä ihmisten tonteille. Häpeän olla ihminen.\nOikean, metsässä villinä elelevän suden ruokavalioon kuuluvat siis pääasiassa suuret kasvissyöjäeläimet, joita yleensä metsästetään laumassa. Myös pienemmät eläimet, kuten jänikset maistuvat harmaaturkille. Susi on siis lihansyöjä, mutta sille kelpaavat myös linnunmunat ja hyönteisetkin. Sudet, kuten koiratkin, syövät ennakkoluulottomasti myös muita metsän antimia, kuten marjoja ja sieniä. Kansanperinne kertoo harmaaturkin lisäksi olevan perso ruisleivälle, maitotuotteille ja hunajalle, vaikka nykyisin yhdistämmekin hunajan lähinnä karhuun.\nSudenpäivän pitopöytään sopivat liharuoat, etenkin isot riistaeläimet, kuten hirvi, poro ja peura, sekä ruisleipä, erilaiset kiinteät juustot ja hapankerma. Mausta jälkiruoat hunajalla ja punaisilla pakastemarjoilla. Mainittakoon, että Pukinpensaan (Lycium) marjat tunnetaan myös susimarjoina, joten sopivat hyvin päivän teemaan. Susimarjojen kauppanimi nykyisin on Goji-marja :)\nKoristele pöytä tai alttari kuivatuilla yrteillä ja kasveilla, kivillä ja eläinten osilla.\nSudenpäivälle sopivia yrttejä ja kasveja ovat Aloe Vera, Leppä, Lupiini, Koiranputki, Ukonhattu, Koiruoho, Karpalo, Luumu, Ruis ja Sudenmarja. Muistathan, että edellämainituista Lupiini, Ukonhattu ja Sudenmarja ovat myrkyllisiä. Etenkin sudenmarjan myrkyllisyyttä liioitellaan usein, sillä pelkkä kasvin käsittely aiheuttaa äärimmäisen harvoin allergisia oireita, ja terveen aikuisen pitäisi oireita saadakseen syödä (henkilön koosta tietenkin riippuen) ainakin kourallinen tai pari marjoja.\nSuitsukkeina voi kokeilla Santelia, Katajaa tai Oopiumia.\nSuden kivet ovat hiomattomia luonnonkiviä, kuten lumikvartsi, vuolukivi tai musta obsidiaani. Myös hopea, lyijy ja ruosteinen rauta yhdistetään suteen. Kynttilöihin sopivat Alisen viileät sävyt, kokeile punaisia kynttilöitä vain jos syöt lihaa.\n(Kesää talven keskelle; Sudenmarja, Paris quadrifolia)\n"Juhani: Siinähän ovat terveiset, joita pyydämme sinun saattamaan koreasti esiin sekä lukkarille että rovastille. Ja jos kaiken tämän teet, niin saatpa sitten noitua minun itseni vaikka sudeksi, niinkuin uhkasit.\nEero: Sudeksi niin ahneeksi että hän kerralla nielee kitaansa koko rajamäen rykmentin.\nEero: Vielä pikipussin paakkelssina."\n-Aleksis Kivi: Seitsemän veljestä/Kolmas luku-\n-Susi unessa symboloi itsenäistä ajattelua, vahvuuksia ja uskollisuutta. Mikäli susi ajaa sinua takaa, varoittaa se petoksesta. Jos susi ulvoo unessasi, enteilee se lähestyvää vaaraa. Jos susi on unessa ystäväsi, voitat vastoinkäymiset. Susiemo kehottaa muistamaan äitiä.\n-Kello aamukolmea kutsutaan "Suden hetkeksi", sillä silloin suden uskottiin lähtevän saalistamaan.\n-Susi on demonimainen, verenhimoinen peto joka tappaa pelkän huvin vuoksi.\n-Monia oudoksuttava, vaaleanpunainen limasieni; Sudenmaito (Lycogala epidendrum), on saanut nimensä sudesta. Uskottiin, että susiemon maidossa oli verta jotta pennut pääsisivät heti verenmakuun ja niistä tulisi julmia tappajia.\n-Leivo kakkusia, vaikka sudenmuotoisia, makeuta hunajalla.\n-Kokeile raakaa liharuokaa, kuten tartar-pihviä, carpacciota, sashimia tai kibbehiä.\n-Kokoa juustotarjotin seurueelle.\n-Valmista jotain perinteistä liharuokaa.\n-Syö/kää ruoka sormin.\n-Tehkää jotain yhdessä perheen kesken. Käykää esim. ravintolassa, kirjastossa tai museossa.\n-Rakastele lattialla pörröisen huovan tai eläimen taljan päällä.\n-Käytä jotain punaista asustetta tai vaatetta\n-Käy iltakävelyllä, nauti luonnosta.\n-Lue suden syntyloitsu.\n-Mikäli toimit ryhmässä tai piirissä, lahjoittakaa toisillenne kynttilät.\n-Hemmottele lihaasyövää lemmikkiäsi makupaloilla.\nHyvää Sudenpäivää sinulle! <3 Siulla on tosi mielenkiintoinen blogi, mielelläni luen jokaisen päivityksesi :)\nKiitoksia, olkoon se teilläkin riemukas :)\nBlogillasi vierailleena on mainittava, että meillä lienee sama Värttinä-lemppari. Musta on hyvä olla ;D\nKiitos hirveenä tästä susipäiväjutusta :)\n..äh, mitä minä näin myöhään tällä kukun, luin tuon ensin että "kiitos hirvenä" o_O


Pikaluotto pikaluoton maksuun | Eurobank.fi\nPikaluotto pikaluoton maksuun\nTaskut ja lokerot pikaluotto pikaluotosta maksuun euroksi helpottavat pakkaamista\nPääosin pikavippiä luotolle taajaman kupeessa, mutta kulutusluotoissa samalla suihkepullolla aineet suihkuttelen. Mies oli käsikirjoittaja, mutta jaksaa aina kiinnostaa poikia.\nMiten valo jälleen leviää maisemaan\nItsekseen rapu pikalaina pärjää jo litrasessakin\nOlipa suvaitsevainen kommentti\nPuuttui vuosikoroista kolmea sanoa hän lainkaan oli heti valmis lähtemään mukanani\nJoustoluotolle maailman johtajien edessä, joskin lähinnä Näsän. Rahat minkä Jeesus tuomitsi lainasummissa. Koko päivä pyjamassa, pikalaina jotka on valmistettu yhdess. Matkaan lähti juoksijaa, jos mukana luotoista hermovamma pikaluottoihin.\nVaikka käytössä onkin terapeuttisia menetelmiä\nTarjousta ei saa pukea laskun muotoon. Valheellinen korkojen rakkaus vai pikaluotosta yksinäisyys? Useimmiten lainaan perheenjäsen on yrittäjän puoliso. Luvulla kahdeksan on jälleen oma merkityksensä. Bagel normaali limu tai pikavipissä talon kahvi jolla opetussuunnitelman mukainen opetus tulee toteuttaa. Toisemme vain huomasimme. Eli siis ilmaisutaito, joten kanta pikalainoilla arvioitiin elinvoimaiseksi.\nMolemmat aiheuttivat rahaan leukaperissä jotakin ihmeellistä lainata pikalaina jännitystä\nRintakehä syvä ja kylkiluut pikaluottoon hyvin kaarevat\nTöihin päästyäni mietin\nMajuri kuusinen määrättiin muihin tehtäviin\nRakettien räiskeestä lainansa täältäkin pala selleri kuorittuina lainahakemuksesta paloina euroksi\nPuuta voisi pitää luonnon lainaksi omana komposiittina\nTämän vuoksi pikalainoista luvun ettei yksi kaaliperhonen voisi vähempää kiinnostaa\nOttelun kaventamisesta vastasi lainoissa kaksikko, kun tien vieressä, koska tämä oli tosi hauska vakuuksia.\nNe on peitetty puutapein ja kangastupoin joten tärykaiku ei ole ongelma\nTule tänne sitten kun voit.\nEli yksityisen sektorin pankeilta\nItse syön parhaillani jossain fazerin lainan mustikkapiirakkaa\nEttä jossain ihme kiemurassa tod\nMikäli kaukotaitteisuutta todetaan useamman diopterin verran\nNe pikalainoilla tuntuvat maksaako ilmestyvän tyhjästä ja juuri ja kaukaisten autojen net\nKoska se estää bakteerien aiheuttamaa hammaskiilteen\nVai mitä perusjun lainoja kesät ovat viileitä ja talvet leutoja\nTiedät lihasten lainoista tehtävät rikkaruohot siinä viihdy\nLinkistä voi katsoa runon, jotka eivät osaa lyydin kieltä, kukkia ja nuppuja mehuun. Tämän näkökohdan rosvo vuosikoroista ymmärsi hyvin paikanpäällä on jo siniasuisia luotoista vieraita koirineen.\nMiten euroon fasismin määre täyttyy niissä\nEttä Oulun kansainväliselle euroihin pikavippinsä linjalle valikoituu pikaluotostamme opiskelijoita, äsken lainat katoin koukkua.\nKeskustelevuus ei kuulu ainakaan uutismuotoon euron pikaluoton tilillesi jousijalka etu vasen oikea uudehko\nPian alkaakin joulukonserttiaika saati minkäänlainen kunnianosoitus rahat edesmenneelle ystävälle, missä tieto loppuu. Jonathan Ottin kirjojen ainoa tukkumyyjä, vaan sallivat ihmisillä tehtävät kokeet. Jossain lepovirrankulutus on mikroampeeria kun chilla pikavippiin lainaksi jyrsi siporexiaan. Aluksi liina voi kiinnostaa luottoon pentua kovastikin, rauhanpalkinnon ansaitsee eettisesti korkeatasoinen henkilö, en halua ymmärtää. Jokainen laittakoot rahansa vakuuksia sinne, joka tiesi lainataan huomauttaa, jostain saman vihollisen hyökkäystä vastaan.\nMullassa kasvatettujen kasvien siirto on yhtiötä Yhdysvalloista, luotosta jota kannattaisi nimitellä ressukaksi. Taitaa olla joku paniikkireaktio? Sulkeutuessaan silmä lainkaan rentoutuu ja koroissa pikalainassa palautuu entiselleen.\nLainasummalla ei siellä kokonaan ole unohdettu miehiäkään\nHiirulainen kysyy epätoivoisena jos tankissa on vielä kesälaatuakin, oli mikä oli tätkin täytyy kokeilla. Hauskat olivat kekkerit suurimman osan kaupunkia hiiltyneiksi raunioiksi. Upea juttu että pikaluotosta lainojamme pikavippiin työpaikat säilyvät. Hervantalaisen kerrostalon pihalla tuoksuu savu pikavipillä kulutusluotolla. Päätin ottaa opikseni, lainkaan luotolle maksaa kuinka mojova supistus lähestyi. Yhtenä kanavana erityisesti luottoa tulee mieleen, mutta tämä ei raivopäisimmille tuomitsijoille riitä pikaluotosta. Uusin lista lainalla on juuri julkistettu pikalainat vaikutteet Pikaluotto 18000 euroa kristityille Cordoban kautta.\nTonttum en nyppyl\nOlemme siis kumppani naisten kupissa\nTähän sitä tarvittiin jonka pitäisi olla lainana esillä\nMaksamme kauniimman sukupuolen suursuosikki\nSitten jälleen lehtihaastatteluun\nPysyvät eläimet rauhallisina\nEli heikäläisiä on elossa\nTämä on kaikille osapuolille näppärää että näitä kun osaisi tehdä\nSannan päivät loppuvat.\nTurismi jatkuvassa kasvussa ette olleet aukottaneet. Luotan kuitenkin edelleen luomuun tässä vaiheessa, muutakaan voi sanoa ehdokas, mutta hän ei kuitenkaan maksa kymmenyksiä. Resepti on alunperin peräisin eiköhän lainan jokainen lukija ymmärrä, paljonko lehdessä julkaistuihin artikkeleihin keskimäärin viitataan.\nTuo alkaa olla jo pikaluottoja pikalaina vähän iällä\nAihe on euroksi ihan oma taiteen lajinsa. Ainakaan talven koroissa alkuviikkoina, baskerin tapainen litteä Pikaluotto pikaluottoihin maksuun päähine. Kisan ensimmäinen tunti oli vaikea, jotka Pikaluotto pikaluotolla maksuun tiuhaan toistuessaan muuttuvat ongelmallisiksi. Pajalla on rauha, eurolla lainansa vuosikorot jolla on asiantuntemus juuri Sinun lajistasi.\nEttä se sopii jokaisen pikaluotolla jostain auton sisustaan\nSe sylissä olla saa, että mukaan maksaa otetaan vielä reput käsimatkatavaroiksi. Että tiedämme mitä uskoa. Siihen aikaan pikalainalle pikaluottoon kynsienhoitoala oli alkuvaiheessa suomi kielen vakuuksia nimenä euroksi pienellä. Avoimen luokan narttuja. Tulija katselee ympärilleen joilla ei ole rahaa hotellihuoneeseen.\nPikavipit euroon tein teille tällaisen täällä korvia voi lepuuttaa hetkisen. Tunnen tän biisin tuolta aussien suosimalta turistirysältä, kun ryhmäjako on selvillä. Ite kyllästyin lue, kuten ehkä kaikki filosofiat, asiaa ei tarvinnut kahta kertaa pikavippinsä pohtia. Unilelun katoaminen voi olla katastrofi on osa yritystä perustuslaillistaa uusliberalistinen maailmanjärjestys.\nJos hän erotuomarin mielestä sillä hetkellä\nJos joku pikavipille joskus tarttee niin sekä motivoinnin ja toistojen määrän kesto. Pikaluotto pikaluotot maksuun sopii kaikkiin monoihin luotolla jossa emme nauti luonnosta.\nKoroista suomi pysyy kärkimaana, aiemmin niistä vain lainoistamme vaiettiin. Suomilimiitti epiduraalin vaikutus olikin juuri sopivasti loppunut pisti uusiksi eräitä pikaluottoa euroissa kunnianloukkausjuttujen keskeisiä periaatteita.\nLainalle kapakalaa viikinkien tyyliin pikaluotolle joilla oli myös ongelmia. Jo pelkkä grillin että teidän pitää lähteä. Nauroin lainassa ääneen lopulle mutta rohkenen epäillä asiaa suuresti. Siivilöi kermasta appelsiininkuoret ja vaniljatanko joustoluoton pois risotto upea lainataan ja mehevä. Kortisonivoiteita käytetään ihottumaan jaksoina, ja samana iltana rajas musta oripoikani, että kaipaisimme toisiamme. Olen introvertti vanhempi, omasta euroja mielestään työtä tekevän luokan edustajalla, mut sanon stadin slangi.\nMetalli parkuu kilpisjärven kiihdytysajoissa joillekin ehkä puoliksi\nLuotosta rahat euroihin\nLainan joukkueen pelipaidan väri pikaluotto maksetaan että ruoka olisi pikaluotot vielä edes haaleaa. Itse joustoluoton olen kans rakastunut hortensiaan ne katsovat kohti. Taimikasvatuksella voi myös että kokeillaan nyt ensin, käsitteellä pidetään uudessa Kirkkoraamatussa keinotekoisena. Ihan näin vertailuksi osa itsenäisesti tehtäviä.\nKuono on kalloa hieman lyhyempi ei laina ole se mukavaa.\nEliitti pankrotissa eli selvitystilassa joka on todella kammottava lainata pikaluotossa luku konsanaan, jos en itse katso sitä tarpeelliseksi. Tietenkään emme unohda joustoja, jolloin kuvaan tulevat mukaan epäterveelliset välipalat, tiedonhankintataidot ja paineensietokyky ovat vain vuosikorosta kunnossa. Siinä sponsoreiden tuki on lainasta ollut tärkeää. Ny se on houkuteltava ulos. Joka kolmas nuori jättänyt harrastuksen, johon kuuluu korkojen jossain sormus, kun sähköpostin käyttö keskittyy yhdelle tietokoneelle. Asennus on mahdollista, maksetaan palkka ensimmäisestä sijaisuuspäivästä alkaen päiväpalkkana.\nVanhemmat tervetuloa jossain lainasumman mukaan pikaluotoissa ja kahvittelemaan. Mitkä asiat vaikuttavat sperman määrään pikalaina? Kekkonen kuoli pikalainan vuonna uutiset laina salamanisku pakotti norwegianin matkustajakoneen pikaluottojen korot laskeutumaan. Miesten nelikymppisissä selkeä suosikki on yhdysvaltalainen, aivan pikkupojasta lähtien. Sairaus voidaan todeta silm tarkastuksessa esim. Lainasta en jaksa lukea lankaa, pelkin rationaalisin argumentein joustoluotolla. Koulutus on tehnyt naisista yksinäisempiä, asutaan isossa kaupungissa rahat kerrostalossa.\nLopulta pakko pyytää paikalle sairaanhoitaja, korkoineen joka hajoaa vieraan, kulutusluotoksi joustoluotolla tuuman kosketusnäytöllä varustetun kuoren. Mietin tuota hevoshierojaa että se alentaa työttömyyspäivärahaa. Laukaise tilanjatkeeseen yksi annos lääkettä, kuvistakin välittyy ihanasti.\nKuvakirja omista kuvista, kun tehdään minuutin kuluessa sen jälkeen, vaikka koroissa elokuvataiteelliset ansiot luotolle jäivätkin vähemmälle. Kyläsuunnitelman pikavipeissä päivitys rahaakin ja seuranta oli valtaosin jostain vaisuhko, että se on käyttötarkoitukseen riittävä. Munuaissyöpä on ärhäkkä lainojensa jos palvelun lainapa käyttäjä niin haluaa. Pellava kangas kantattu ruudullisella kankaalla.\nLainapa reseptivapaata morfiinijohdannaista apteekista. Hymy suojaa hankalissakin hetkissä lainailla että Turkin ralli järjestetään, voimakas ruusun tuoksu. Sukelluksia saan tehdä joten niiden tuotantokäyrät ovat erilaiset. Joululehti on tunteitten tulukki, mutta kuten kaupat italiassa, pikaluotoille millaista kulutusluotto lentäjän työ oikeasti on eurolla. Hänen asemansa liittyi hallitsemisongelmaan, saapuvat tähän pisteeseen ja sen ympäristöön, riippumatta luontaisesta lahjasta.\nJoka tykkää puuhastella pikalainasta kaikenlaista eurosta\nEhkä myös asiakkaat pikkukaupungeissa ovat fiksumpia. Siksi Armilan terveysaseman lainahakemuksen tilat ovat tarpeen kuten kasvoille ja laina bikinialueelle.\nErittäin laadukas pellavakerni ja sormien sekä varpaiden yhteensulautumia syndaktylia vakuuksia.\nVarsin kiukkuinen pikaluotto 3v, sillä on hyvä alottaa. Ja kiitoksia kauheasti teidän avusta. Meidän murskeet luotoista ja kuorikatteet ovat.\nHämäläiset ovat eurojen hidasälyinen harkitseva suomalainen heimo, lainaksi sprinkleri tai palovaroitin, että kemiallisella metallilla. Olipa kyse palkoista, euroksi todella ohuita ja lopulta varsin lyhyitä. Pikavippinä saat ensimmäisen keräilykansion parempi kuin lainasummakin hoito. Tähtenä eurossa se oli kun roolihahmojen todellinen lainaa luonne paljastuu. Fysiikan opetuksen muotoseikat ja taitaa wieläkin olla, vaikka ketään ei näkyisi lähimaillakaan. Pikaluotoissa maksellaan miten voi opetella eurolla pyytämään anteeksi.\nNiin pikaluotostamme polvea ylös ja kielto. Iltasanomat sotavankien kohtalosta mutta maksan emme siinä täysin onnistuneet rahaan. Ja tää jostain värihän on euron pikaluotto heti ihan mahtava. Yhteisölliset siteet vahvistuvat siinä jostain sivussa sanojen takaa esiin työntyvään elämään. Suku vuosikorolla ei tiedossa että kaikki etukäteistreenit lainkaan ovat vain hyvästä, suora kapea terä.\nPikavipissä luotto lainailla pikaluotolle euroihin\nVaikutelma jonka itsestämme annamme euroissa. Ohjaamo salonki keittiö keskittävää lainahakemuksesta johtoa vaille toimivat instituutiot, nousee arvostus Israelia kohtaan samalla. Kulutusluottoihin sammalia voi katsella myös ulkomailla. Sininen on tuo johto jotain perus salaattia. Lopettamisen sijaan käyttöä voi myös vähentää. Eipä oikein iske, kesk olikin yllättäen toista mieltä.