Sovio-Sovelius-suvun tiedote n:ro 19 Maaliskuu PDF\nSovio-Sovelius-suvun tiedote n:ro 19 Maaliskuu 2014\nDownload "Sovio-Sovelius-suvun tiedote n:ro 19 Maaliskuu 2014"\n1 Jotailan Jutut 19 Sovio-Sovelius-suvun tiedote n:ro 19 Maaliskuu 2014\n2 JOTAILAN JUTUT 2014 Sukuyhdistys * Släktförening * Family Association Hallitus - Styrelse - the Board Puheenjohtaja Ordförande Chairperson Varapuheenjohtaja/sihteeri Vice ordförande / sekreterare Vice-chairman / secretary Rahastonhoitaja Skattmästare Treasurer OLLI NYLANDER Martintie Raahe OUTI TASALA 2. Linja 31 C Helsinki Varajäsenet - Suppleanter - Substitutes: SAMI SOVIO Betonimiehenkatu 3 A Oulu EVA LINDBLAD, MARTTI SOVIO TOIMIKUNNAT - KOMMITTÉER - COMMITTEES Hautainhoitotoimikunta (Sukukokous) - Gravvårdskommittéen (Vald vid släktmötet) - Committee for Maintenance of Family Graves (Elected by the Family Meeting): RAIJA INGERTTILÄ (PJ - ORDFÖRANDE. CHAIR), ANNALIISA NYLANDER, MARTTI SOVIO Julkaisutoimikunta (Sukukokous) - Publikationscommittéen (Vald vid släktmötet) - Publications Committee (Elected by the Family Meeting): TUULA MOILANEN, OLLI NYLANDER, PIA SOVIO-PYHÄLÄ, LAURA SOVIO Sääntömuutostoimikunta (Hallituksen nimeämä) - Stadgeändringskommittéen (Utsedd av styrelsen) - Committee for Revision of Statutes (Assigned by the Board): EVA LINDBLAD, ILKKA SOVIO, PERTTI SOVELIUS Internet-toimikunta (Hallituksen nimeämä) - Internet-kommitté (Utsedd av styrelsen) - Internet committee (Assigned by the Board): OLLI NYLANDER, PÄR HELENIUS (SUKUTIETOKANTA - SLÄKTDATABAS - FAMILY DATA BASE), PIA SOVIO-PYHÄLÄ, OUTI TASALA (KÄÄNNÖKSET - ÖVERSÄTTNINGAR - TRANSLATIONS) 2 - Sukukokous siirsi hallituksen mietittäväksi sukuhaarojen yhteyshenkilöiden valinnan, heidän tehtäviensä määrittelyn, sekä harkittavaksi olisiko heistä lisättävä pykälä sääntöihin. - På släktmötet den fick styrelsen i uppdrag att utreda huruvida kontaktpersoner för de olika släktgrenarna behövs, vilka deras uppgifter skulle vara, samt om en paragraf om dem och deras uppgifter borde införas i stadgarna. - The Family Reunion on 3rd August, 2013 handed over to the Board the question of the role of the Contactpersons for the different family branches, and if a paragraph in the Statutes is needed to define their functions.\n3 Sisällys Hallitus ja toimikunnat Puheenjohtajan palsta Kokous- ja risteilykutsu Ennakkotietoa hallituksen sääntömuutosesityksestä Postimerkkejä ja matkustusta, osa Puheenjohtajan palsta Tervehdys sukulaiset Kiitos vielä kerran luottamuksesta tultuani valituksi Sovio-Sovelius-sukuyhdistyksen puheenjohtajaksi viime kesän sukukokouksessa. Kokouksessa myös muu hallitus uusiutui täysin ja olemme yhdessä vähitellen totutelleet uusiin rooleihimme. NRO 19 Miksi sukuhaarojen yhteyshenkilöitä tarvitaan Sukukirjamme toisen painoksen digitalisointi Etelän Soviot virittelevät tapaamisia Tauluja Raahen museolle Suvun geneettiset juuret Suvun purjehdusharrastuksesta Suvun uusia tulokkaita Poisnukkuneita Hallitus on tähän mennessä kokoontunut kaksi kertaa; maantieteellisen etäisyyden vuoksi kerran sähköpostitse ja kerran puhelinneuvottelussa Skypellä. Lisäksi yksittäisistä asioista on keskusteltu sähköpostein. Koska hallitus on näinkin vähälukuinen, ovat myös varajäsenet mahdollisuuksien mukaan osallistuneet kokouksiin. Syksyllä teille kaikille postitetussa hallituksen esittäytymisessä kerrottiin tavoitteista, joihin tämä hallitus on itsensä sitonut ja sitouttanut. Tärkeimpinä niistä yhdistyksen tiedotuksen saattaminen 3-kieliseksi - suomi, ruotsi ja englanti ja uusien toimintojen, kuten suojatun jäsenosion saaminen nettisivustoon ja samalla mahdollisesti koko sivuston ulkoasun uudistus. Tiedotus on tarkoitus siirtää yhä enemmän internet-palveluihin perustuvaksi, kuitenkin turvaten myös niiden sukulaisten tiedonsaanti, jotka eivät voi tai halua käyttää internetiä tai sähköpostia. JOTAILAN JUTUt 19 Toimitus: TUULA MOILANEN, toimittaja PIA SOVIO-PYHÄLÄ ja BRITA EKBERG, käännökset, yhteenvedot ja kielentarkastus ruotsi ja englanti OLLI NYLANDER, taitto Kannen kuva: Dagmar (Daddi) Wangel. Tor Sovion kuva kihlatustaan v Takakansi: Sovion talon pikkuportti, Raahe. Kuva Olli Nylander 2001 (Sukukokouksen aikaan) Viime sukukokouksessa nousi esille myös tarve uudistaa ja ajanmukaistaa sukuyhdistyksen sääntöjä. Hallituksen asettama sääntömuutostoimikunta, Eva Lindblad, Pertti Sovelius ja Ilkka Sovio ovat ansiokkaasti paneutuneet tehtäväänsä ja työstäneet sääntömuutosehdotuksen. Jotta uudistetut säännöt olisivat käytettävissä sekä sukuyhdistyksen että viranomaisten hyväksyminä jo seuraavassa varsinaisessa sukukokouksessa, hallitus on päättänyt kutsua koolle sukuyhdistyksen ylimääräisen kokouksen käsittelemään sääntömuutokset. Samalla pääsemme tapaamaan ilman pitkää kolmen vuoden odotusta. Ja niin kuin sukukokous suurella enemmistöllä päätti, tämä kokous pidetään risteilyllä Helsinki-Tukholma, Toivon mahdollisimman monen voivan tarttua tähän erinomaiseen tilaisuuteen tavata jo vajaan vuoden kuluttua edellisestä sukukokouksesta. Nähdään risteilyllä! Terveisin Olli Nylander ISSN X 3\n4 JOTAILAN JUTUT 2014 KOKOUSKUTSU Tervetuloa Sovio-Sovelius sukuyhdistyksen ylimääräiseen kokoukseen, joka järjestetään sukuristeilyn yhteydessä m/s Viking Mariellalla, Tukholmassa, 7. kesäkuuta 201 4, klo 1 5: 00 (ruotsin aikaa). Olemme varanneet laivalta kokoustilan klo KOKOUKSEN ESITYSLISTA 1. Kokouksen avaus 2. Kokouksen laillisuus ja päätösvaltaisuus 3. Kokouksen puheenjohtajan, sihteerin, pöytäkirjan tarkastajien ja ääntenlaskijoiden valinta 4. Työjärjestyksen hyväksyminen 5. Sääntömuutosesityksen käsittely 6. Muut asiat, jotka on riittävän ajoissa esitetty kokoukselle. 7. Kokouksen päättäminen Ohjelma kokouksen jälkeen Kokouksen jälkeen klo on vuorossa sukupäivällinen (Viking buffet) ja aikaa yhdessäololle. Muista tehdä ruokailuvaraus ilmoittautumisen yhteydessä. RISTEILYAIKATAULU: Lähtö Helsingistä, perjantaina 6 kesäkuuta klo Tulo Tukholmaan lauantaina 7 kesäkuuta klo Lähtö Tukholmasta takaisin Helsinkiin lauantaina 7 kesäkuuta klo Tulo Helsinkiin sunnuntaina 8 kesäkuuta klo Matka takaisin Tukholmaan lauantaina 8 kesäkuuta klo Tulo Tukholmaan maanantaina 9. kesäkuuta klo Olemme varanneet ennakkoon 1 0 neljän hengen hyttiä A-luokassa niille osanottajille, jotka astuvat laivaan Helsingissä. Kolme A-luokan hyttiä on varattu Tukholmasta tulijoille. Koko hytin hinta Helsingistä on 203 ja Tukholmasta 1 47 (Huom. hinta on halvempi Tukholmasta, koska paluupäivä Tukholmaan on maanantai). Hintaan sisältyy liput sekä hyttipaikka 1-4 henkilölle. Buffet-illallinen maksaa ennakkoon varattuna aikuisilta 33. Lapset v. 1 0 ja 6-11 v. 6. Meriaamiainen aikuisilta 9.50 ja lapsilta v. 5,50 ja 6-11 v. 4 - Jos haluat ennakoon varatuista poikkeavan hytin/hyttipaikan, ole hyvä ja ilmoita siitä meille mahdollisimman varhaisessa vaiheessa. - Varaa samalla myös ruokailut ja muut palvelut eri matkaosuuksille ILMOITTAUTUMISET RISTEILYLLE JA KOKOUKSEEN MEILLE VIIMEISTÄÄN 28. HUHTIKUUTA Outi Tasala Olli Nylander 2. Llnja 31.C Helsinki Martintie Raahe Lisätietoja esim. hyteistä, ravintoloista ja palveluista laivalla: www. vikingline. fi 4\n5 ENNAKKOTIETOA HALLITUKSEN SÄÄNTÖMUUTOSEHDOTUKSESTA NRO 19 Edellisessä sukukokouksessa päätettiin ryhtyä tarkistamaan yhdistyksen sääntöjä. Hallitus asetti tätä tehtävää varten työryhmän, johon kuuluvat Ilkka Sovio, Pertti Sovelius ja Eva Lindblad. Työryhmä ahkeroi syksyn aikana ja luovutti esityksensä hallitukselle marraskuun lopulla. Hallitus on käsitellyt ehdotusta ja tarkoitus on käsitellä sääntömuutosasiaa kesäkuun ylimääräisessä sukukokouksessa. Tässä puheenjohtajan pyynnöstä ennakkotietoa keskeisistä muutosehdotuksista. EVA LINDBLAD sääntötyöryhmän vetäjä Jäsenet Voimassa olevien sääntöjen 4 :n mukaan jäseneksi voi liittyä mm avioliiton kautta sukuun liittyneet henkilöt. Tämä ilmaisu ehdotetaan korvattavaksi sanalla puoliso. Hallitus katsoo,että sana "puoliso" sopii tähän päivään paremmin kuin nykyinen määritelmä. Uusina jäsenmuotoina esitetään kannatusjäsentä, nuorisojäsentä, jäsenperhettä ja ainaisjäsentä. Kannatusjäseneksi voi liittyä yksityinen henkilö tai oikeuskelpoinen yhteisö, joka haluaa tukea sukuyhdistyksen tarkoitusta ja toimintaa. Nuorisojäseneksi voi liittyä yhdistyksen jäsenen alle 18- vuotias lapsi sekä alle 30-vuotias opiskelija. Nuorisojäsen ei maksa jäsenmaksua eikä hänellä ole äänioikeutta. Nuorisojäsenjärjestelmällä halutaan saada nuoria mukaan sukuyhdistyksen toimintaan ilman taloudellista rasitusta. Jäsenperheellä tarkoitetaan samassa taloudessa asuvia puolisoita, he maksavat yhden jäsenmaksun ja heillä on yksi yhteinen ääni kokouksessa. Tälläkin hetkellä puolisot maksavat yhden jäsenmaksun ja tämä käytäntö halutaan sääntöihin. Ainaisjäseneksi kutsutaan sellaista varsinaista jäsentä, joka yhdellä kerralla maksaa jäsenmaksun kymmenkertaisena. muodostaisi puheenjohtaja, kolme varsinasta jäsentä ja kaksi varajäsentä. Lisäksi hallitus esittää, että säännöissä annettaisiin Soveliuksen Apurahasto-Soveliuska Understödsfondenin (Soveliuksen säätiö) edustajalle läsnäolo- ja puheoikeus hallituksen kokouksissa. Tällä menettelyllä halutaan lisätä sukuyhdistyksen ja säätiön välistä yhteistyötä. Yhdistyksen nimenkirjoitusoikeus Voimassa olevien sääntöjen 11 :n mukaan yhdistyksen nimen kirjoittaminen vaatii aina kahden henkilön allekirjoituksen. Nyt esitetään, että puheenjohtaja saa kirjoittaa yhdistyksen nimen yksin ja varapuheenjohtaja yhdessä hallituksen jäsenen kanssa. Muutoksella halutaan helpottaa asioiden hoitoa. Yhdistyksen hautainhoitotoimikunta Voimassa olevissa säännöissä ei ole mainintaa hautainhoitotoimikunnasta. Kuitenkin sukukokouksessa valitaan toimikunnan jäsenet ja käsitellään toimikunnan toimintakertomukset ja tilinpäätökset. Tämän vuoksi ehdotetaan, että sääntöihin, otetaan myös hautainhoitotoimikuntaa koskevat asiat. Hautainhoitotoimikunnalle esitetään läsnäolo- ja puheoikeutta hallituksen kokouksissa. Lisäksi sähköisten viestintävälineiden käyttömahdollisuudet on huomioitu sääntömuutosehdotuksessa. Hallitus toivoo, että jäsenet jo etukäteen miettisivät muutosehdotusten tarpeellisuutta ja toimivuutta, jotta asian käsittely sujuisi ylimääräisessä yhdistyskokouksessa mahdollisimman jouhevasti. Näin osaanottajille jäisi enemmän aikaa mukavaan yhdessäoloon sukulaisten kanssa. Hallituksen kokoonpano Voimassa olevien sääntöjen 9 :n mukaan hallitukseen kuuluu puheenjohtaja ja kaksi muuta varsinaista jäsentä ja kaksi varajäsentä. Hallituksen kokoonpanoa pidetään liian suppeana. Nyt esitetään, että hallituksen 5\n6 JOTAILAN JUTUT 2014 Postimerkkejä ja matkustusta Osa 2 ILKKA SOVIO (T340) Postilaitoksen palveluksessa MAUPERTUIS-POSTIMERKIT Syksyllä 1985 Ranskan postilaitos otti yhteyttä Suomen postilaitoksen postimerkkikeskukseen postimerkkien yhteisjulkaisuasiassa. Kyse oli Ranskan tiedeakatemian Lapin astemittausretkikunnan 250-vuotismuistoksi julkaistavista postimerkeistä. Pierre Louis Moreau de Maupertuisin ( ) johtama retkikunta suoritti vuosina 1736 ja 1737 mittauksia Torniossa, Pellossa ja Tornionjoen jäällä sen selvittämiseksi, onko maapallo navoiltaan litistynyt. Vastaavaan tehtävään tiedeakatemia lähetti retkikunnan Peruun johtajana Charles de la Condamine. Suomen osasto Ranskan tiedeakatemian tiloissa. Ilkka Sovion kokoelmat 6 Lapin astemittauksen muistopatsas Torniossa. Ilkka Sovion kokoelmat Pohjolan retkikunnan osalta yhteisjulkaisun kohdemaa oli historiallisessa katsannossa jossain määrin epäselvä; Suomen ja Ruotsin välinen hallinnollinen raja kulki vuoteen 1809 asti Kaakamonjokea pitkin, eli Tornio ja Pello kuuluivat tuolloin Ruotsin hallintoalueeseen. Asiasta huomautti eräs ruotsinmaalainen filatelisti postimerkkilehdessä, tosin vasta siinä vaiheessa, kun Ranskan ja Suomen välinen sopimus oli jo tehty. Vuoden 1986 alussa Ranskasta saapui postilaitoksen edustaja, joka puhui pelkästään ranskaa. Alkuneuvottelujen jälkeen sovittiin, että postimerkkikeskuksen edustajat tekevät vastavierailun Ranskaan maaliskuussa Näin tapahtuikin, ja kolmihenkinen seurueemme, johon kuului Suomen postimerkin suunnittelijaksi valittu Eeva Oino, matkusti Pariisiin, jossa käytiin jatkoneuvottelut suurlähetystöstä saadun tulkin avustuksella. Seuraavana päivänä oli vuorossa noin 500 kilometrin lentomatka Perigueux-nimiseen, Keski-Ranskassa sijaitsevaan kaupunkiin. Kaupungin entinen pormestari oli aikanaan toiminut ministerinä Ranskan hallituksessa ja oli silloin siirrättänyt postimerkkipainon kotikaupunkiinsa. Tehtävämme oli tarkistaa Ranskan postimerkin värivedos. Ranskan merkissä oli Maupertuisin ohella myös La Condamine.\n7 MIKSI SUKUHAAROJEN YHTEYS- HENKILÖITÄ TARVITAAN? ILKKA SOVIO (T340) NRO 19 Postimerkkipainon johtaja tarjosi meille seitsemän ruokalajin lounaan. Kuulin hänen sanovan Pariisista mukanamme tulleelle virkamiehelle, että kun hän kuuli vieraiden olevan Suomesta, hän sanoi emännöitsijälle, että tämän tulee laittaa mahdollisimman yksinkertaista ruokaa (!). Postimerkit ilmestyivät molemmissa maissa Suomen merkin ilmestymispaikka ja ensipäivän leimaus oli Pellossa. Olin kesällä 1986 käynyt Pellossa valmistamassa tapahtumaa. Postimerkkikeskus lähetti Pelloon kassavirkamiehen ja erikoisleimaajan. Helsingissä järjestettiin myös ensipäiväntapahtuma, jossa Ranskan postin edustajat olivat mukana myymässä omia tuotteitaan. Pariisissa ensipäivänmyynti tapahtui Ranskan tiedeakatemian rakennuksessa. Tilaisuuden avajaisissa vierailivat mm. tiedeakatemian presidentti sekä Suomen suurlähettiläs seurueineen. Suurlähetystössä järjestettiin tilaisuuden johdosta kutsut. Alun perin Suomesta oli tarkoitus lähettää Pariisiin ranskankielentaitoinen virkailija. Pahaksi onneksi hän sairastui juuri ennen matkaa, jolloin minä jouduin menemään hänen sijastaan. Avuksi oli palkattu entinen postimerkkikeskuslainen, joka oli avioitunut ranskalaisen kanssa ja asui pysyvästi maassa. Yhteistyö Ranskan postilaitoksen edustajien kanssa sujui koko yhteisjulkaisutoiminnan ajan erinomaisesti. Pellon posti Ilkka Sovion kokoelmat Eero Sovelius-Sovio ehdotti vuoden 2004 sukukokouksessa, että eri sukuhaaroille valittaisiin yhteyshenkilöt päivittämään tekeillä olevaa sukumatrikkelin II osaa varten sukuhaaransa tiedot. Näin tapahtuikin. Tulokset olivat hyvin myönteisiä ja vuosien 2007 ja 2010 sukukokouksissa yhteyshenkilöverkoston jäsenet valittiin uudelleen tehtäviinsä. Tehtävien sisällöstä ei tuolloin kuitenkaan päätetty. Myöhemmin Eero Sovelius-Sovio pohti yhteyshenkilöiden tehtäviä ja ideoi heidän tehtävikseen mm. kokoonkutsujana toimimiseen paikallisissa sukulaistapaamisissa, kirjoitusten hankkimisen yhdistyksen tiedotuslehteen, sukuhaaransa edustajien värväämisen yhdistyksen eri toimielimiin, tietojen, valokuvien ja muun arkistomateriaalin keräämisen, osoite- ym. tietojen päivittämisen sekä sukuhaaransa edustajien aktivoimisen yhdistystoimintaan. Asia ei kuitenkaan edennyt suunnitelmaa pitemmälle. Kesällä 2012 pääkaupunkiseudulla asuvat yhteyshenkilöt kokoontuivat keskustelemaan tehtävistään. Tulokseksi saatiin seuraava ehdotus: 1. Uusien matrikkelitietojen keruu: Sukuhaaran vuotuiset syntymät, kuolemantapaukset, avioliitot, tutkinnot, palkitsemiset ja muut huomionarvoiset tiedot. Tiedot toimitetaan vuosittain sukuyhdistyksen hallitukselle. 2. Uusien jäsenten hankkiminen. 3. Sukumatrikkelin ym. tuotteiden myynnin edistäminen. 4. Juttuideoista kertominen jäsenlehden toimituskunnalle. 5. Valokuvien kerääminen yhdistyksen arkistoon. 6. Jäsenistön toivomusten ja ehdotusten saattaminen hallituksen tietoon. 7. Hallituksen tiedotteiden ja kyselyjen välittäminen jäsenistölle. 8. Muut mahdolliset tehtävät. Yhdistyksen jäsenistön piirissä katsotaan, että yhteyshenkilöverkosto on edelleenkin hyödyllinen ja toivotaan, että seuraava sukukokous päättää säilyttää vuonna 2004 perustetun järjestelmän yhdistyksen toiminnan vilkastuttamiseksi ja suvun jäseniä koskevien tietojen saamiseksi yhdistyksen arkistoon. 7\n8 JOTAILAN JUTUT 2014 SUKUKIRJAMME TOISEN PAINOKSEN DIGITALISOINTI PÄR HELENIUS (T307), käännös Tuula Moilanen Minä, Pär Helenius, puuhasin tietokoneiden parissa jo opiskeluvuonna Kiinnostuin tietokoneella tapahtuvasta sukututkimuksesta 1990-luvun puolivälissä, jolloin käytössäni oli amerikkalainen ohjelma luvun loppupuolella löysin ruotsalaisen ohjelman, Min släkt, jota kokeilin ja pidin hyvänä. Aloin syöttää ohjelmaan sukukirjan ensimmäistä aineistoa ja keskityin äidinisäni Tor Sovion sukuhaaraan. Joitakin vuosia myöhemmin satuin olemaan yhteydessä erääseen Wangelin sukuhaaran edustajaan Karlskronasta. Hänellä oli täydellinen tietokanta isoäidistäni Dagmar Soviosta, os. Wangel. Sain kopion tietokannasta ja aloin täydentää sitä niillä tiedoilla, joita minulla oli. Aluksi se oli mielenkiintoista ja jatkoin sitä muutaman vuoden. Koko Sovio-Sovelius-kirjan syöttäminen tuntui raadannalta, mutta ajatus pyöri päässäni pitkään. Työni Ericssonilla loppui, kun koko osasto, jolla työskentelin ajettiin alas. Löysin uusia mielenkiintoisia harrastuksia; asuntovaunun ja ompelun sekä tietokoneen, jota ilman en voinut olla. Aloin auttaa tietokoneensa kanssa pulassa olevia sukulaisia, kotoa käsin netin kautta. Minulla oli asiakkaita mm. Ruotsissa, Helsingissä ja naapurustossa. Serkkuni Pia Sovio-Pyhälä tarvitsi myös apua. Mielenkiinto ja tarve herää taas Pia Sovio-Pyhälä muutti ulkomailta Suomeen ja kysyi neuvoa. Tällä kerralla hän ehdotti, että sukukirjalle täytyy tehdä jotakin. Aika rientää ja me kaikki vanhenemme. Eero Sovelius-Sovio oli kuulemma lausunut toivomuksen, että jonkun pitäisi jatkaa hänen laajamittaista työtään. Totesin varoen, Minähän olen jo jossain määrin syöttänyt kirjan aineistoa tietokoneelle. Pia nappasi heti kiinni ja tästä seurasi uusia yhä parempia ideoita kehittyäkseen edelleen. Asia otettiin esiin sukuyhdistyksen hallituksessa, sitä pohdittiin ja minut valittiin johonkin tehtävään. Tästä lähti idea siitä miten kirja saataisiin sähköiseen muotoon. tieto saadaan ulos ja yhdistettyä tietokantaan ja myöhemmin saataisiin sille tallennettu tieto ulos. Päämääräni oli saada mukaan kaikki mitä kirjassa on. Tietokoneohjelman valinta Tutustuin markkinoilla oleviin 90 ohjelmaan. Otin selvää, löytyykö ilmaisohjelmia ja testasin n. kymmenen ohjelmaa. Hylkäsin ne kaikki. Otin sähköpostitse yhteyttä yhdistyksen puheenjohtaja Olli Nylanderiin ja hän kertoi keskustelleensa Eero Sovelius-Sovion kanssa. Eero oli ollut sitä mieltä, että hän antaa kirjan sähköisessä muodossa työryhmälle. Silloin minulle välähti, että kirjan teksti digitaalimuodossa voitaisiin kopioida ja liittää oikealle paikalle ohjelmoituna. Päätin kokeilla sitä. Syöttäminen alkaa Aloitin testin syyskuun loppuvaiheilla skannaamalla matrikkelin kymmenen ensimmäistä sivua muuntamalla ne tietokoneohjelmalla tekstiksi. Tulos ei ollut sellainen, kuin odotin. Ohjelma ei ymmärtänyt kaikkia kirjaimia, kuten esim, suomen kk ja ää muotoa nimissä tai kirjainyhdistelmiä, kuten li, Ensimmäinen ehdotus oli työryhmä Tajusin, että 300-sivuisen matrikkelin kirjoittaminen sukututkimusohjelmaan olisi valtava työ. Arvelin, että jos työ tehtäisiin pareittain, siten että yksi lukee ja toinen kirjoittaa, tarvittaisiin kymmenkunta paria n. yhden vuoden ajan. Sen jälkeen kestäisi puolisen vuotta, jotta yksi henkilö saisi koottua eri osat, oikolukea ja tallentaa lopputuloksen. Seuraava kysymys: Mistä löytyisi nuo kymmenen paria, joita työ kiinnostaisi? Ehkä ehdokkaita on useita. Jos löytäisimme heidät samalta paikkakunnalta, he voisivat työskennellä parina. Miten tieto saataisiin siirrettyä sille, joka tekisi työtä tietokoneella? Löydämmekö sopivan ilmaisohjelman käyttöömme? Onko tällä ohjelmalla sellainen toiminto, jonka avulla Pär Helenius syöttämässä sukukirjan tietoja tietokantaan. Kuva, Ethel Helenius\n9 Soveliuksesta tuli Sovellus. Sen seurauksena luin läpi kaikkien sivujen tekstit ja korjasin ne. Kymmenen ensimmäisen sivun lukemiseen, korjaamiseen ja muotoiluun minulta kului kolme päivää, jotta sain kaiken näyttämään juuri siltä, kuin se oli kirjassa sanottu. Itse materiaalin syöttö oli tuttua ennestään, piti kopioida etunimi, liittää etunimi, kopioida sukunimi, liittää sukunimi jne. Pikkuongelmia: Ohjelman päivämäärän merkintämuoto erosi meidän käyttämästämme. Ruotsalaiset (sukuohjelma on ruotsalainen) käyttävät muotoa åå.mm.dd, kun taas muualla Euroopassa se merkitään muotoon dd.mm.yy. (päivä, kuukausi, vuosi). Siitä johtuen kaikki päivämäärämerkinnät, joita oli 8000, pitäisi kirjata käsin. Kuten jo mainitsin tavoitteeni oli ottaa mukaa KOKO teksti ja mieluiten juuri samalla tavalla, kuin se kirjassa oli. Alusta alkaen jouduin tekemään kompromisseja. Jos kirjan tekstissä oli esim. Carl August Odenvall, s Siikajoella, k Toholammilla, piti ohjelman eri kenttiin siirtää vain syntynyt Siikajoella ja kuollut Toholammilla. Juuri ennen joulua skannasin kirjan viimeiset sivut. Niitä kertyi n. 80. Jatkoin jouluvalmistelun aikana ja tehostin syöttämistä. Joulu soi keskeytyksen. Lapset ja lapsenlapset halusivat viettää aikaa isän ja isoisän kanssa, mutta kun lapset lähtivät takaisin Ruotsiin, tartuin taas työhön. Ei ollut enää monta sivua jäljellä. Neljäs tammikuuta saatoin ilmoittaa Ollille ja Pialle, että kaikki henkilöt on syötetty. Jäljellä oli vain oikoluku ja koko joukko sukuhaaroja koskevaa selvitystyötä piti viedä tiedostoon PDF-dokumentteina ja liittää ko. henkilötietoihin. Vielä riittää työtä ennen kuin olen valmis Loistavaa, kommentoivat Pia ja Olli. Vielä oli kuitenkin jäljellä oikoluku ja henkilötietoihin liittämiset sekä jakelu. Aion myös kirjoittaa kuvauksen ja käyttöohjeet ennen kuin olen " Kaikki muut harrastukset, ompelu, tietokonepelit jne. pantiin sivuun. Vaimoni sanoi kerran leikillään (jos se nyt oli leikkiä?), että täytyy ottaa jonotuslappu päästäkseen puheilleni. " NRO 19 valmis. Hallituksen pitää sitten ottaa kantaa siihen kuka ja miten sukua koskevaan tiedostoon pääsee käsiksi. Pitäisikö tiedot olla saatavissa Internetissä ja kenellä on lupa katsoa niitä? Olisivatko ne suvun nettisivujen yhteydessä? Kuinka ja kuka saattaisi tiedot ajan tasalle? Toinen ongelma, johon törmäsin, olivat paikannimet. Esimerkiksi Österby. No, Österby-nimisiä paikkoja on kymmenittäin, sekä Ruotsissa että Suomessa. Tein lisäyksen kaikkiin paikannimiin. Lisäsin maan ja jossain tapauksessa vielä kuvauksen siitä, missä paikka sijaitsee. Tähän Internet on hyvä lähde. Minulta kului n. kaksi viikkoa ensimmäisten sivujen syöttämiseen, osittain siksi, että olin tottumaton ja osittain koska piti pohtia ja päättää, kuinka muodostaisin eri kentät ohjelmaan. Matrikkelin tekstikään ei ollut ihan helppo ymmärtää. Kenen lapsi ja puoliso kuuluivat yhteen? Kokeilkaapa varsin, kuinka ymmärrätte yhteyden esimerkiksi tässä tapauksessa: Taulu 11, Elisabeth Ervast os Floor. Lisäsin vauhtia Kymmenen ensimmäisen sivun jälkeen tartuin seuraavaan kahdenkymmenen sivun nivaskaan. Kerroin taas Ollille, että olin aloittanut ja kysyin varovasti, oliko hän saanut aineiston Eero Sovelius-Soviolta. E-ei, hän antaa sen kun ensi kerralla tapaamme. Jaaha, sitten on vain jatkettava skannausta. Kyllästyin syöttämiseen. Kaikki muut harrastukset, ompelu, tietokonepelit jne. pantiin sivuun. Vaimoni sanoi kerran leikillään (jos se nyt oli leikkiä?), että täytyy ottaa jonotuslappu päästäkseen puheilleni. Sukuselvitys ei tule koskaan valmiiksi. Koko ajan tulee uusia henkilöitä ja perhetapahtumia. Kommentti Itse sukukirjan/-kirjojen kirjoittaminen aikanaan on ollut valtava työ. Samanlaisen hämmästyttävän urakan on Pär "Priccen" Helenius nyt tehnyt sukukirjan tietojen siirtämisessä digitaaliseen muotoon, sukutietokantaan. Hallituksen kaavailuna on, että sukutietokanta julkaistaisiin sukuyhdistyksen nettisivujen jäsenosiossa. Siellä minne pääsevät vain jäsenet. Sinne voisi myös jättää korjaus- päivityspyynnöt. Tämän kaavailun toteutuminen odottaa sukuyhdistyksen kotisivujen uudistamista. Olli 9\n10 JOTAILAN JUTUT 2014 ETELÄN SOVIOT VIRITTELEVÄT TAPAAMISIA TUULA MOILANEN (T238) Sukuyhdistyksen jäsenet asuvat ympäri Suomea ja ulkomailla. Kokoontuminen varsinaiseen sukukokoukseen tapahtuu kolmen vuoden välein. Kaikille ei sukukokouksen ajankohta aina sovi ja niinpä tapaamiset jäävät harvoiksi. Eero Sovelius-Sovio ja Ilkka Sovio ovat jo pitemmän aikaa yrittäneet järjestää paikallisia tapaamisia eri paikkakunnilla, jotta yhteydenpito vilkastuisi. Helsingissä kokoonnuttiin ravintola Lasipalatsin kabinetissa kahdesti syksyllä ja kerran keväällä Ensin iltaa vietettiin vain keskustelun ja yhdessäolon merkeissä, mutta sitten ajateltiin, että joka kerta voisi olla jotain ohjelmaa. Kabinetin saaminen käyttöön edellytti, että jokainen maksoi oman ruokailunsa. Syksyksi päätettiin kuitenkin etsiä toisenlainen kokoontumispaikka. Rikhardinkadun kirjastossa on suosittu kokoushuone, jota voi vuokrata. Syyskaudella olimme siellä kaksi kertaa. Sukuyhdistyksen varoja ei käytetty, vaan vuokra ja tarjoilu hoidettiin vapaaehtoisin voimin. Tapaamisissa oli joka kerta kymmenkunta osanottajaa eri sukuhaaroista. On käynyt ilmi, että merenkulkijasuvussa myös sukeltaminen kiinnostaa ja sukulaisten joukossa on monia sukelluksen harrastajia. Martti Sovio ja Pirjo Siitarinen ovat sukeltaneet lomillaan monissa maissa. Sukellusaiheisessa illassa Martti näytti vedenalaisia matkakuvia. Merentutkija Minna Pyhälälle on sukeltaminen myös tuttua. Hän esitteli mm. sukeltamisen historiallista puolta. Raahen museossa on kulttuurihistoriallinen aarre, nahasta tehty sukelluspuku luvulta, nk. Vanha herra, joka on kiertänyt näyttelyissä myös ulkomailla. Näimme myös kuvan Nuoresta herrasta, joka on tehty edellisen mallia mukaillen. Pia Sovio-Pyhälä ja Mikko Pyhälä kertoivat matkastaan Saint Barthélemyn saarelle Karibianmerellä ja näyttivät kuvia. Sukulaisemme Maxmilian Myhrberg oli virantoimituksessa siellä luvulla. Saari kuului silloin Ruotsin siirtomaahan. Viimeinen kirjastokokous omistettiin suvun DNAtutkimukselle. Siitä kertoivat Ilkka ja Pia sekä Matti Keltikangas. He kaikki ovat kirjoittaneet tähän lehteen oman artikkelinsa. Alueellisia tapaamisia aiotaan järjestää jatkossakin. Ilkka on ehdottanut, että tavattaisiin Vapun jälkeen. Silloin voitaisiin jutella esim. tulevasta risteilystä ja Jotailan Juttuihin liittyvistä aiheista. Ei tarvitse olla helsinkiläinen osallistuakseen Etelän Sovioiden tapaamisiin. Jos olet maisemissa, tule mukaan vain. Etelän Sovioita sukutapaamisessa Helsingissä Sovio-Sovelius -sukuyhdistyksen varapuheenjohtaja ja sihteeri Outi Tasala ojensi pidetyssä kokouksessa suvun viirin pitkäaikaiselle entiselle puheenjohtajalle, Hasse Lindqvistille.\n11 NRO 19 TAULUJA RAAHEN MUSEOLLE RAIJA INGERTTILÄ (T319) Raahen museossa järjestettiin tilaisuus, jossa museolle luovutettiin kaksi muotokuvaa ja yksi laivataulu. Luovutuksen toimitti omistajien edustajana sukuyhdistyksen kunniapuheenjohtaja Eero Sovelius- Sovio ja teokset otti vastaan museonjohtaja Eija Turunen. Läsnä olivat ylle merkitty, aviomieheni Jukka Ingerttilä sekä sanomalehti Raahen Seudun toimittaja. Lehden numerossa oli kirjoitus luovutuksesta. Raahen museo on Suomen vanhin oppilaitosten ulkopuolinen museo, perustettu vuonna Muotokuvat esittävät Fredrik Oscar Soveliusta ( ) ja hänen vaimoaan Rosa Soveliusta, o.s. Borg ( He olivat isäni Jorma Sovion, Inkeri Tuomisen, Eero Sovelius-Sovion ja Ilkka Sovion isovanhemmat. Fredrik Oscar Sovelius oli kauppaneuvos Fredrik Soveliuksen ( ) ja Johanna Franzenin ( ) kolmas lapsi. Käytyään Oulun triviaalikoulua hän avusti isäänsä Johan Langin kauppahuoneen johtotehtävissä ja toimi liikkeen johtajana vuodesta kuolemaansa asti. Hän oli myös Tanskan sekä Ruotsi-Norjan varakonsuli. Rosa Sovelius syntyi Inarissa, jossa hänen isänsä Edward Wilhelm Borg toimi kappalaisena. Myöhemmin Edward Borg oli Utsjoen, Raahe-Saloisten sekä viimeiseksi Pieksämäen kirkkoherra. Rosan äiti oli Malmbergien pappissukua. muotokuvan. Taulut olivat ennen museoon luovuttamista Inkeri Tuomisen (o.s. Sovio) kodissa hänen kuolemaansa saakka, kesällä Museolle muotokuvien ohella luovutetussa laivataulussa on kuvattu Satama-niminen purjelaiva, joka rakennettiin Raahessa Johan Langin varustamon telakalla vuonna Se palveli Langin varustamoa aina vuoteen 1 888, jolloin se myytiin ulkomaille. Kyseessä on nk. kapteenin taulu, jollaisia merikapteenit tilasivat taiteilijoilta ulkomaiden satamissa. Laivataulut ovat olleet luvun puolivälistä lähtien keräilyn kohteita. Taulu on ollut Paul Sovion kodissa hänen kuolemaansa, syksyllä 2003, asti, jonka jälkeen se siirtyi perikunnalle. Nyt kymmenen vuotta myöhemmin taulu lahjoitettiin Raahen museolle. Rosa opiskeli aikanaan Sveitsin Aubonnessa Finishing Schoolissa. Hänen poikansa Tor oli luvun alkuvuosina Sveitsissä parantolassa, ja Rosa vieraili poikansa luona. Parantolan johtajana toimi hovineuvos Behrens, joka sivutöinään maalasi mm. muotokuvia. Rosa maalautti oman muotokuvansa sekä valokuvan pohjalta miehensä Yläkuvassa taulujen luovutus Raahen museolle. Museonjohtaja Eija Turunen ja Eero Sovelius-Sovio. Vasemmalla Eero isovanhempiensa muotokuvien kanssa. Kuvat Raija Ingerttilä. 11\n12 JOTAILAN JUTUT 2014 SUVUN GENEETTISET JUURET ILKKA SOVIO (T340) SOVIOIDEN ALKUPERÄ? Sukulaisperhe oli vuonna 2011 vierailulla Atlantin takana. Siellä he tapasivat erittäin tunnetun suomalaisen, jolla on amerikkalainen aviomies. Perheenisiä yhdistävät paitsi ammatillinen tausta myös yhteinen harrastus, lintujen tarkkailu. Suomalaiskuuluisuuden aviomies oli kiinnostunut vaaleatukkaisen vaimonsa perimästä ja lähetti vaimonsa hiusnäytteen sikäläiselle laboratoriolle, joka suorittaa geenitutkimuksia. Tulos oli odotettu, vaimon perimä oli sataprosennttisesti skandinaavinen. Sukulaisessani heräsi kiinnostus selvittää DNA-tutkimuksen avulla Sovioiden alkuperää. Asiasta on ollut erilaista perimätietoa, kuten se, että ensimmäinen Sovio eli Jotailan ukko olisi tullut Savosta. Sukulaiseni sai selville erään teksasilaisen alan laboratorion, jolla lisäksi osui olemaan edustaja Suomessa. Tutkimus tehtäisiin mieslinjalla. Tehtävään valikoiduin minä. Amerikkalaisfirman Suomen edustajan kautta yhteys järjestyi helposti. Rahojen (summa ei ollut merkittävä) kilahdettua yrityksen kassaan, sieltä tuli muutaman päivän kuluttua kirje, joka sisälsi kaksi muoviputkiloa sekä ohjeen sylkinäytteen ottamiseksi. Lokakuun lopulla 2012 lähetin näytteen Amerikkaan. Joulukuun alussa sain sähköpostitse tiedon, että testitulos on postitettu minulle. En kuitenkaan koskaan saanut kyseistä lähetystä. Keväällä 2013 avuksi tuli Espanjassa työskentelevä tuttu tiedemies, jolla oli aikaisemmin ollut yhteyksiä kyseiseen amerikkalaiseen laboratorioon. Jo viikon kuluttua yhteydenotosta hän saattoi tiedottaa minulle testituloksen. Y-kromosomi kertoo isältä pojalle periytyvän ns. Mieslinjan DNA:n historian. Minun Y-kromosomityyppini kuuluu geeniryhmään NO/N2, alatyypiltään N1b1. Tämä geeniryhmä juontaa juurensa todennäköisimmin vuotta sitten ajoitetusta Y-kromosomimuunnoksesta Keski- Aasiassa, josta tämä mieslinja levisi väestöliikkeiden mukana aina Baltian ja Suomen alueelle. 12\n13 NRO 19 Minun Y-linjani kuuluu siis geeniryhmään, jota esiintyy suomalais-ugrilaisissa ja Keski-Aasian väestöissä. Alatyyppi N1b1 on Suomessa harvinainen. Kyseistä mieslinjaa on löydetty vain länsisuomalaisista ja karjalaisista miehistä, ja heistäkin alle prosentissa. Erityisen paljon tätä kromosomityyppiä on Uzbekistanissa. Näyttäisi siis siltä, että pitkässä juoksussa, vuosituhansien mittaan, esi-isät ovat lähteneet jostakin Keski-Aasiasta vaeltamaan läntisille metsästysmaille ja päätyneet lopulta tänne Pohjolaan. Otavan ison tietosanakirjan mukaan: Uzbekit, kansa Keski-Aasiassa. Uzbekistanin ohella uzbekkeja asuu naapurimaiden lisäksi Pohjois-Afganistanissa ja LänsiKiinassa. Uzbekkien esi-isät kuuluivat iranilaisiin kansoihin. Ajanlaskumme ensimmäisiltä vuosisadoilta alkaen he joutuivat kosketuksiin turkkilaisten kansojen kanssa, sekoittuivat heihin ja omaksuivat heidän kielensä. Kansaksi heimot muotoutuivat 1500-luvulla sekoittuessaan Desti-Kiptsakista vaeltaneiden, itseään uzbekeiksi nimittäneiden kansojen kanssa. Uzbekit ovat musikaalisia. Uskonnoltaan he ovat islaminuskoisia sunneja. Faktaa: Haploryhmä on keskenään lähisukuisten DNA:n haplotyyppien joukko tai tietyn geenin tai genominosan kehityslinja tietyn lajin sisällä. Haploryhmien taajuudet usein vaihtelevat maantieteellisesti lajin esiintymisalueen eri osissa. Erityisesti ihmisillä eri mantereiden ja eri etnisten ryhmien haplotyyppikoostumus vaihtelee. Tämä vaihtelu on syntynyt ihmisen levittäytyessä maapallolle alkukodistaan. Haplotyyppien esiintymisestä ja jakaumasta voidaan jäljittää yksilöiden etnistä alkuperää ja populaatioiden tai kansojen historiaa. Haploryhmiä on ihmisellä tutkittu lähinnä mitokondrion DNA:sta ja Y-kromosomista, jotka molemmat periytyvät vain toiselta vanhemmalta jälkeläisille. Lapset perivät mitokondriaalisen DNA:n (mtdna) aina äidiltään, mutta vain tytöt siirtävät sen omille lapsilleen. MtDNA:n avulla saadaan siis selville äidinäidinäidinäidin... jne. äiti aina afrikkalaiseen mitokondrio- Eevaan saakka, joka eli noin vuotta sitten. Mutaatio-sukupolvi vastaa yleensä useita tavallisia sukupolvia, koska joka sukupolvessa ei tapahdu mutaatioita. MATTI KELTIKANGAs (T246) KOKEMUKSIA DNA-MÄÄRITYKSISTÄ SU- KUTAUSTAN SELVITTELYSSÄ Olen isäni puolelta Strangin sukua Etelä-Pohjanmaan ns. Järviseudulta, tarkemmin Vimpelistä. Isänisäni otti nykyisen Keltikangas-nimemme vuoden 1906 suuressa nimenvaihdossa silloisen alajärveläisen asuintalonsa mukaan. Strangin sukua on voitu seurata kirkonkirjojen ja verotustietojen perusteella taaksepäin aina vuoteen 1546 asti, jolloin Kustaa Vaasan määräämä ensimmäinen veroluettelo on laadittu. Vimpeliin Lappajärven rannalle Strangit ovat tulleet Ähtävänjoen alajuoksulta, Pedersören Katternö stä, jossa 1540 oli yhden manttaalin suuruinen Strangin talo. Talon koosta voidaan päätellä, että sen raivaamisen on täytynyt alkaa jo 1400-luvulla. Mutta mistä Strangit ovat Katternön taloon tulleet. Ruotsistako rannikon ruotsinkielisten tulijoiden mukana vaiko jostain muualta. Strang ei ole ruotsinkieltä vaan viittaa enemmän saksankieleen. Mm. tästä syystä päätin kokeilla olisiko dnamäärityksestä antamaan lisäviitteitä. Yhdysvaltalaiseen Family Tree DNA laboratorioon lähetetystä sylkinäytteestä selvisi, että Y-kromosomista määritetty isälinjan haploryhmäni on I1 eli M253. Kyseinen haploryhmä on yleinen Pohjois-Euroopassa, erityisesti Fennoskandiassa, missä sen osuus kaikista on suurimmillaan 50% (Länsi-Götanmaalla ja Suomen Satakunnassa). Toisaalta myös Tanskassa ja Itämeren lounaisrannikolla osuus nousee yli 30 %:iin. Strang/Strange/Strangi/Strong sukunimistöön kytkeytyminen sekä tieto, että ensimmäisten Strangien tulo Lappajärven rannoille liittyi turkismetsästykseen, ovat tässä vaiheessa tuottaneet hypoteesin, jonka mukaan ensimmäinen Strang olisi ollut lähtöisin Jyllannin niemimaalta tai sen tyveltä ja tullut Suomeen Hansakaupan turkistenostajana. Jääpä edelleen tutkittavaksi. Tämän yrityksen innostamana tilasin vuosi sitten myös äitilinjan ns. mitokondrio-dna selvityksen. Äitilinjaani tunnen kirkonkirjojen perusteella kahdeksan polvea taaksepäin: Eija Sovio (Keltikangas), s. Raahessa Ellen Brattström (Sovio), s. Lyypekissä Adele Rein (Brattström), s. Raahessa Helene Ahlqvist (Rein), s. Raahessa Anna Charlotta Jurvelius (Ahlqvist), s. Raahessa Johanna Charlotta Hedman (Jurvelius), s. Raahessa Maria Charlotta Tammelin (Hedman), s. Turussa Kahdeksas eli Maria Charlotta Tammelinin äiti oli Maria Betulia (kirkonkirjoissa esiintyvät vaihdellen myös nimet Betulinia, Bertulenia, Bectalinia, Petrelinia) ja isä merikapteeni Matts 13\n14 JOTAILAN JUTUT 2014 Tammelin. Perhe oli kirjoilla Turun ruotsalaisessa seurakunnassa. Tämä voi viitata siihen, että Maria Betulia(?) olisi lähtöisin Ruotsista. Suomesta en ole hänen juuriaan löytänyt. Olisiko DNA-määrityksistä apua? mtdna-selvitys tuotti tulokseksi, että äitilinjaani olen haploryhmää U5 ja tarkemmin sen alaryhmää U5a1g. Ryhmän U5a1 jäsenten katsotaan olleen ensimmäisiä ihmisiä, jotka viimeisen jääkauden jälkeen uudelleen asuttivat jäästä vapautunutta Eurooppaa. Nykyisistä suomalaisnaisista U- haploryhmään kuuluu noin 28%, joista U5a1 -alaryhmään 1,3%. Viimemainitun edelleenjakaantumis linjoista (a-h ) U5a1g on hyvin harvinainen, Suomesta sitä on kaikista tähän mennessä määritetyistä toistaiseksi löytynyt vain noin 1 promillelta. Tätä taustaa vasten ei ollut yllättävää, ettei Suomesta ainakaan vielä ole löytynyt toista testattua henkilöä, jonka mtdna sopisi yhteen omani kanssa. Testejä pitäisi olla huomattavasti enemmän kuin nykyiset vajaat 3000 satunnaisesti teetettyä, jotta edellä mainitusta 0,1 prosentin osaryhmästä osuisi verrattavaksi 0-3 tapausta enempää. Ruotsista, n. 30 kilometrin päästä Uumajasta sijaitsevasta Vännäsistä löytyi yksi, Julia Christine Moore -niminen. Hänen esipolvistaan ei kuitenkaan ole mitään tietoa. Tämä on kuitenkin välttämätön edellytys sille, että DNA-tulos antaisi mahdollisuuden tehdä sukuselvitystä eteenpäin vieviä hypoteeseja. PIA SOVIO-PYHÄLÄ (T290) NEANDERTAL TULI SOVION SUKUUN Onko neiti pohjoisesta kun teillä on noin tumma, pitkä ja vahva tukka?, kysyi kerran vanhempi naishenkilö yleisessä saunassa Helsingissä. Oli vuosi 1960 ja olin muuttanut Oulusta Helsinkiin opiskelemaan. Ihmettelin miksi pohjalaiset olisivat tummempia kuin muut suomalaiset. Äitini oli kyllä tumma ja ruskeasilmäinen, sekä kasvonpiirteiltään matalaotsaisempi ja leväkasvoisempi, kuin isänpuoliset sukulaiseni. Kun Ilkan DNA selvisi, tyttäreni lahjoitti minullekin testin, ja sylkinäytteen perusteella äitini esiäitien levinneisyyttä voidaan nyt hahmottaa. Kuulun haploryhmään H1 alaryhmään H1f. Maantieteellisesti H1 haploryhmää on esiintynyt Euroopassa 13,000 vuotta, ja alaryhmää H1f löytyy baskeilla 27,8%, sekä muilla Iberian niemimaan asukkailla keskimäärin n. 20%. H1f alaryhmä katsotaan syntyneen Iberian niemimaalla, josta se on kulkeutunut jääkauden jälkeen väestöliikkeiden kautta aina Skandinaviaan saakka. Alaryhmäni on aika harvinainen ja sitä on löydetty varsinkin Keski-ja Pohjois-Suomesta, jossa sitä tutkijoiden mukaan esiintyy 25% suomalaisten haploryhmän H genomeissa. H1f äitilinjani on siis suomalainen. On esitetty olettamuksena, että tätä alaryhmää kantavaa asutusta olisi tullut Pohjois-Suomeen koillisesta Vienan meren suunnalta. Eurooppalaisilla on Neandertal-ihmiseltä saatua perimää 1-4%, keskimäärän ollessa 2,7%. Minulta löytyi 3,1% :n Neandertal-geeniperimä. Löytöjen perusteella he olivat ihan fiksuja ja heidän aivonsa olivat suuremmat kuin nykyihmisellä. He kestivät kylmyyttä, huolehtivat toisistaan, hautasivat kuolleensa, ja jättivät merkkejä taiteellisuudestaan kalioseinämiin. Hampaiden luusto oli heillä heikompaa kuin muu luusto, mikä panee arvailemaan, että nuoret purivat vanhemmille ruoan. Saksalaisessa Max Planck -instituutissa tehdyssä tutkimuksessa tultiin lajin perimää tutkittaessa tulokseen, että neandertalilaiset ja nykyihmiset ovat risteytyneet. Cambridgen yliopiston tutkimuksessa 2012 kuitenkin esitetään myös nykyihmisen ja neandertalilaisten geenien yhtäläisyyden selittyvän todennäköisemmin lajien yhteisillä esi-isillä kuin risteytymisellä. Otin myös testin, joka näyttää taipumukseni perinnöllisiin tauteihin. Tautigeenien osalta tyttäreni geneetikko-ystävä totesi, että suomalaisilla on keskimäärin suurempi alttius eri sairauksiin kuin minulla. Minulla on 1 %-yksikköä suomalaista keskivertoa korkeampi arvo havaittu seuraavissa taudeissa: kihti, levottomat jalat ja Parkinsonin tauti, sekä hieman keskivertoa korkeampi taipumus sydän- ja verisuonitautiin. Kihtiä minä jo poden lievästi. Äitini kuoli veritulppaan. Mielenkiintoinen yksityiskohta on, etta elimistöni kayttää kofeiinina nopeammin kuin eurooppalainen keskimäärin. Äitini Aino Sovion (os. Sankilampi) äiti oli tyttönimeltään Inkilä, mutta en koskaan tavannut häntä, enkä ukkianikaan, koska molemmat olivat kuolleet paljon ennen syntymääni. Pohjoisesta suku on, koska googlatessa samaan haploryhmään kuuluvia sieltä löytyy. Geenitutkimuspalveluni antoi minulle listan sukunimistä, joihin minulla on sukulaisuutta. Täytynee lähteä pohjoiseen tutkimaan kirkonkirjoja. Naiselta otetusta näytteestä löytyy toki perimää isältäkin, mutta sitä ei voi erotella. Esimerkiksi tyttäreltäni otetusta näytteestä löytyvät samat tulokset kuin minultakin, mutta myös sellaista itäistä perimää, jota minulla ei ole. 14\n15 NRO 19 SUVUN PURJEHDUSHARRASTUKSESTA Huvipurjehdus alkoi luvun puolivälissä yleistyä Suomen rannikoilla kalastukseen, kauppaan ja liikenteeseen liittyneen hyötypurjehduksen rinnalla. Harrastajat perustivat kuten muualla Euroopassa pursiseuroja, jotka ovat alusta asti edistäneet merenkulkutaitoja, ajaneet parannuksia purjehduksen edellytyksiin ja järjestäneet purjehduskilpailuja. Purjehdusharrastus levisi laajalti yhteiskunnassa yli sääty- ja kielirajojen, ja jo luvun lopulla perustettiin työväen pursiseuroja. Vuonna perustettu Raahen Purjehdusseura ry. täytti 1 20 vuotta vuonna ja on näin Raahen vanhin urheiluseura sekä Suomen purjehdusseuroistakin vanhimmasta päästä. Raahella on kunniakkaat perinteet merenkulkukaupunkina, ja jo ennen purjehdusseuran perustamista paikkakunnalla oli huvipurjehdustoimintaa kun laivanvarustajilla oli huvipursina kuttereita ja sluuppeja. Alkuvuosikymmeninään Purjehdusseura oli kauppaseuran ohella Raahen tärkeimpiä yhdistyksiä. Aluksi pursiseura oli ruotsinkielinen, mutta säännöt ja pöytäkirjat päätettiin kirjoittaa myös suomeksi, ja luvun alussa seura muuttui kokonaan suomenkieliseksi. Alkuaikoina järjestettiin jokakesäinen kilpapurjehdus Raahesta Ouluun. Ilkka Sovio kertoo, miten hänen isänsä sai eräänä vuonna kiertopalkinnon, komean hopeisen sarvenmuotoisen pokaalin. Kun venekunta oli palaamassa Oulusta, sarvesta ilmeisesti nautittiin jalompaa juomaa, ja kansi putosi mereen. Kanneton sarvi on nyt Raahen museon hallussa. Toinen purjehdusharrastukseen liittyvä tapaus on Pia Sovio-Pyhälän isoisän näön menetys toisesta silmästä, joka oli seurausta puomin iskusta ohimoon. Kerrotaan, että kun isoisä Tor myöhemmin tähtäsi jänistä haulikolla, saalis oli viisi peltopyytä. EI NAINENKAAN AALTOJA PELKÄÄ PIA SOVIO-PYHÄLÄ (T290) Daddi -fammu oli taitava purjehtija, ehkä taitavampi kuin isoisäni Tor, joka oli viettänyt nuorudestaan kuusi vuotta keuhkotautiparantolassa Sveitsin alpeilla. Tor hankki kyllä ison kauniin veneen nimeltä Signorita, jonka kuva on perhealbumissa. Wangelin perhe purjehti paljon kesäisin Uudenkaarlepyyn saaristossa. Siellä oli kesähuvila, jonne opettajaisä Gustaf siirsi perheensä pitkän kesälomansa ajaksi. Veljeksistä Gustav (Tusse) ja Brutus (Butte) - raahelaisia alunperin hekin - kehittyi taitavia purjehtijoita, mutta Butte vaimoineen hukkui purjehdusmatkalla kesällä Heidän matala 22-luokan veneensä ei pärjännyt yht'äkkiä nousseen myrskyn aalloissa. Merenkurkku on pahamaineinen isoista alloistaan. Tusse kilpaili regatoissa ja purjehti kuolemaansa asti ruotsalaisella 30-luokan mahonkiveneellään, Visionilla. Tussen poika Anders Wangel, joka muutti vaimonsa Denisen kotimaahan Australiaan, voitti vuonna maailmanmestaruuden 420- luokassa. Vuonna hän ja Denise purjehtivat Dagmar (Daddi) Sovio purjehtimassa poikansa Birgerin kanssa. 15\n16 JOTAILAN JUTUT 2014 Sovioiden veneitä ja purjehdusta 1900-luvun alusta. Vasemmalla kuva jonka Pia Sovi-Pyhälän isä Birger Jarl Sovio on ottanut kiivettyään veneen mastoon. Keskikuvassa yleisö ottaa vastaan kaksi purjehduskilpailussa maaliin tullutta venettä. Oikeanpuoleisessa kuvassa oleva kahvelipurjeinen vene on Pian isoisän, Tor Sovion Signorita. Kuvat Pia Sovio-Pyhälän kokoelmista 420-luokan Australian mestareiksi. Anders edusti Australiaa neljä kertaa kansainvälisissä kilpailuissa 420, 470 ja 505 luokissa. Anders kävi uskollisesti eläkkeelle jäätyään Suomessa purjehtimassa Visionilla. Hän kuoli viime keväänä. Torin ja Daddin lapsista tuli myös taitavia purjehtijoita, jopa merenkulun ammattilaisia, koska Pontus (Nappe) kävi perämieskoulun Turussa. Jäätyään leskeksi, ja muutettuaan työpaikan takia pois Raahesta, Daddi hankki pienen kesäpaikan lapsuuden saaristostaan. Sieltä olivat myös hänen veljensä perheineen hankkineet huvilat, nuorimman siskon Märtan asuessa vanhemmilta perityssä huvilassa. Daddilla oli merikelpoinen saaristolaissoutuvene, johon nostettiin masto ja purje. Saaressa asuvana hänen oli noudettava kaivovesi ja maito maalaistalosta mantereelta, sekä ruokaostokset kaupungista ja myöhemmin kauppa-autolta. Kaikki tämä sijaitsi ison ulapan takana. Daddi menetti vuosina viidestä lapsestaan neljä. Me lapsenlapset vietimme kesiä hänen luonaan oppien merijärkeä, sekä veneellä liikkumisen sääntöjä ja termejä, ja solmujen tekoakin. Auta armias, jos hiekkaisin jaloin astui veneeseen tai nousi seisomaan siinä. Serkkuni Bo (Boba) Helenius ja minä olimme saaressa yhtä aikaa, saman ikäisiä kun olimme. Olimme ehkä noin kymmenvuotiaita, kun Daddifammu ompeli meille vanhasta patjanpäällisestä purjeen ja kiinnitti sen airoon, joka nostettiin keulan poikkipuun reikään. Soudimme kaislikon reunaa vastatuuleen ja purjehdimme myötätuuleen päivät pitkät. Kilpailimme myös kummalle kehittyivät komeammat känsät ja vahvemmat muskelit. Kuri oli kova. Uimataidon oli oltava kunnossa. Emme saaneet aamiaista ennenkuin olimme käyneet aamu-uinilla, satoi tai paistoi. Vene oli pidettävä kunnossa ja sateen jälkeen oli äyskäröitävä ja pyyhittävä veneen pohja. Jos panimme hanttiin, saimme kuulla, että raukkamaisina meistä ei tulisi koskaan kunnon merimiehiä. Palkinnoksi hän sitten kertoi satuja ehtymättömästä satuarkustaan ja loihti meille herkkuja, vaikka raaka-aineet olivat siihen aikaan ja niissä olosuhteissa hyvinkin rajalliset. Serkkupojistani, varsinkin Tor ja Bo Heleniuksesta, tuli taitavia purjehtijoita, ja he rakensivat itselleen veneetkin. Oma perheeni oli köyhä, isä oli kuollut, enkä Oulussa tuntenut ketään, jonka mukana olisin päässyt purjehtimaan. Kerran kun vierailin luokkatoverini luona Vaasassa regatan aikaan pääsin Tussen veneeseen kilpapurjehdukseen gastiksi, ja minusta oli jopa hyötyä, kun hän komensi minut venekunnan ketterimpänä kovassa tuulessa ja köyteen sidottuna irroittamaan etutakilaan tarttuneen keulapurjeen. Olin aika ylpeä. Daddi vietti kesiä saaressa vielä yli 80-vuotiaana. Kun käytiin asioilla tai kyläilemässä, hän pukeutui huolellisesti ja päässä oli usein Napen valkoinen perämieslakki. Moottoria hän ei koskaan hyväksynyt, vaikka tyttärensä Pipsa hankkikin mökille lasikuituveneen ja perämoottorin. Paikalliset sanoivat Daddista murteellaan: "Tå hon int' ork ro så reker hon (kun hän ei enää jaksa soutaa, hän ajelehtii). 16\n17 NRO 19 MERIKARHU MARKKU LINDBERG (T407) Pia Sovio-Pyhälä tapasi Raahessa Markku Lindbergin ja pyysi tätä kertomaan purjehduksistaan. Markku Lindberg on ollut Raahen Purjehdusseurassa kommodorina kolme kautta, ja ennen sitä varakommodorina. Hän on myös toiminut seuran sihteerinä, ja vaimonsa Sirpa sen rahastonhoitajana. Markun ammattiurakin liittyy mereen. Hän on ammatiltaan laivanselvittäjä ja jatkoi isänsä jälkeen perheen August Lindberg -laivausfirman johtajana. Markku Lindberg kertoo purjehdusharrastuksestaan ja Atlantin ylityksestään: Olen purjehtinut kuusi- tai seitsämänvuotiaasta. Rakensin pölleistä lautan, johon panin maston ja vanhan huvilan verhon purjeeksi, laudasta kyhäsin peräsimen. Testipäivänä oli kova itätuuli, kun lähdin huvilan rannasta kohti Taskun saarta, kurssi kuitenkin oli suoraan avomerelle Ruotsiin, ja olin heti merihädässä. Äiti ja Lena soutivat niin paljon kuin jaksoivat, että saivat minut kiinni. Lautta jatkoi matkaansa Ruotsia kohti ja minä takaisin huvilalle. Sitten meni joitakin vuosia kunnes sain isän vanhasta soutuveneestä tehdyn purjeveneen, jossa oli liivari ja iso kahvelipurje. Seuraavaksi ostin 1 4-vuotiaana vanhan resun Lightingin, ja sillä purjehdin pari kolme vuotta. Purjehdusharrastukseeni tuli tauko, kun 1 8 vuotiaana lähdin vapaaehtoisena laivastoon, minkä jälkeen Lontooseen pariksi vuodeksi opiskelemaan, sekä sieltä sitten Ruotsiin jne. Vuonna jatkoin purjehdusta Medusa-moottoripurjehtijalla, jonka vaihdoin vuonna Sunwind 35:een, joka on minulla vieläkin. Olen purjehtinut vähän kaikenlaisilla veneillä, mm vuokrasimme yhden porukan kanssa pariksi viikoksi Marmarikselta Sundance 36-mallisen veneen, jolla purjehdimme kilpaa yhden viikon, ensimmäisen viikon treenasimme. Markku arvelee, että purjehtiminen ei taida olla sukuvika, koska hän on ainoa sisaruksistansa, joka purjehtii, eikä hän ole muitakaan sukulaisia purjehtimassa nähnyt, mutta kertoo että hän on koko elämänsä ollut meren kanssa tekemisissä, ja ajoi mm. hinaajia satamassa jo 1 4-vuotiaana kesäisin. Markun sisaren, Lena Kosken, ottama kuva Markusta ja Piasta Raahen pursiseuran satamassa kesällä\n18 JOTAILAN JUTUT 2014 ATLANTIN YLI PURJEVENEELLÄ Markku jatkaa: Vuonna olin miehistönä viemässä yhden kaverin venettä Portugalin Villamourasta Kanarian saarille. Sillä reissulla yksi miehistön jäsen kysyi, lähtisinkö seuraavana vuonna hänen veneeseen gastiksi Atlantin yli, ja totta kai suostuin. Ylitys sitten totetui seuraavan vuoden lopulla. Vene oli Swan 371 (11,28m) Miehistöön kuului neljä miestä, joista yhden kaverin houkuttelin Raahesta mukaan. Yhtä kaveria en ollut aikaisemmin tavannut. Kemiat toimivat hienosti, ei mitään riitoja syntynyt. Vahtivuorot hoidimme yöllä kolmestaan, muistaakseni 2 tunnin jaksoissa, ja päivän valjetessa kippari tuli systeemiin mukaan. Kippari oli myös kokki. Las Palmasista hankimme proviantin. Olutta oli vuorokautta kohti neljä purkkia, vettä otimme muovipulloihin pakattuna varmaan parisataa litraa, josta ei kylläkään kulunut puoliakaan. Paljon oli erilaisia purkkisäilykkeitä, puuroa tietysti söimme päivittäin, samoin kananmunia. Jonkun verran kalastimme, vedimme perässä uistinta, mutta kun vauhti oli niin kova, ei montakaan kalaa saatu. sailing regatta lähti samoihin aikoihin, mutta ne meni suoraan St. Lucialle. Silti näimme kolme ARC-venettä Cape Verdellä, pari oli hätäsatamassa siellä. Vaaroja on: voi törmätä valaaseen, konttiin jne. Tietenkin välillä oli kovakin keli, joten tarkkana täytyi olla, broutsauksien lisäksi ei muita haavereita ollut, niissä kyllä repeytyi purjeita. Sargassomeren alapuolelta mentiin, Golfvirtaa ei tuntunut, delfiinejä ja yksi valas nähtiin. Tuulet oli pasaatituulia, eli purjehdittin enimmäkseen spinnulla, tai pari genoaa oli virsikirjalla puomien tukemina. Aallothan oli kuin kerrostaloja. Kun ne sitten vyöryivät peräämme aluksi epäilytti, että jäämme niiden alle, mutta ne nostivat veneen aina siististi aallon harjalle. Kysymykseen, olisiko hän valmis lähtemään uudelle Atlantin ylitykselle, ja suosittelisko hän tällaista purjehdusta muille, Markku vastaa: Suosittelen, jos on innostunut purjehduksesta ja jaksaa tehdä matkan, sieltähän ei pääse pois ennen kuin saapuu määräsatamaan. Voisin lähteä uudestaan, jos olisin kunnossa, tämänhetkiset sairaudet estävät. Kun Markulta kysyy mitä merimiessäkkiin pitäisi laittaa, hänelle tulee äkkiä mieleen että tällaiselle reissulle täytyy pakata lähtiessä ainakin villapusero, purjehdushanskat, t-paitoja, kalsareita, sukkia, shortsit, farkut, hyvät purjehduskengät sekä omat pelastusliivit. "Kun vene telakoitiin Kanarialla, maalasimme pohjan, korjasimme peräsimen ja huolsimme moottorin, joka silti nikotteli aina kun sitä olis tarvinnut. Aika ei kuulemma käynyt pitkäksi kolme viikkoa kestäneellä purjehduksella. Solmujahan tuli ajankuluksi aivan huvikseen kerrattua aina välillä, korttia ei meistä kukaan pelannut. Mitään instrumenttia ei ollut mukana, kitaran ottaisin mukaan jos vielä lähtisin. Kyllä aika kuluu lueskellessakin jotain, nukkuen, loikoillen kannella. Yleensä auringon laskiessa lauleskelimme merimieslauluja. Jokainen sai myös pienen viskin joka ilta niin kauan kun sitä riitti. Navigoinnista Markku kertoo, että silloin ei vielä ollut kunnon GPS- ym. tämän päivän huippulaitteita. Sekstantti kyllä oli, ja GPS oli sellainen, joka antoi ns. fixin kerran vuorokaudessa, jos muisti kytätä sateliitin kun se ohitti - joskus onnistui, joskus ei. Vene muuten oli hyvä purjehtia ja nopea. Ensin purjehdimme Las Palmasista Cape Verdelle, ja sieltä Barbadoksen kautta St. Lucialle. ARC Markun Baccus-vene (Sunwind 35) luovilla. Termejä: kahvelipurje = nelikulmainen yläreunasta kahveliin ja alareunasta puomiin kiinnitetty purje liivari = etupurje spinnu = pallopurje genoat virsikirjalla = genoat molemmin puolin mastoa spinakkeripuomeilla tuettuina. sekstantti = kulmamittauslaite leveyspiirin laskemiseksi broutsaus = kun purjeen puomi veneen kallistuessa osuu veden pintaan syntyy vaaratilanne, jossa vene saattaa kääntyä ylösalaisin. 18\n19 NRO 19 VENEENHAKUMATKA BELGIASTA HELSINKIIN HASSE LINDQVIST (T414) Puhelin pirahti heinäkuussa 1 990: "Seppo täällä moikka! Ostin purjeveneen Belgiasta ja kerään miehistöä hakumatkalle, lähdetkö mukaan?" Olenhan merenkulkijasukua, joten asia oli sillä selvä; koska lähdetään? Kamppeet kasaan ja sovittuna aamuna olin Vantaan lentoasemalla. Paikalla oli Sepon lisäksi Olli, joten veneen noutajia oli nyt jo kolme. Nousimme koneeseen ja lentomatkalla Brysseliin alkoi selvitä, mitä oltiin tekemässä. Ostettuna oli isohko kaksimastoinen purjevene, joka odotti Pohjanmeren rannikkokaupungissa, Ostendessa. Brysselissä söimme kunnon pihvit ja kyytipoikana mojovat oluet. Sitten junaan ja vajaat sata kilometriä alas Atlantin rantaan ja olimme perillä Ostendessa. Pakaasit suomalaisen lakimies Matin isoon lukaaliin ja rantaan venettä katsomaan. Kolmimastoinen jahti lillui kanavassa odottaen Suomeen siirtoa. Jahtia tutkittiin ja todettiin ettei moottori käynnistynyt. Siinä pulma, lähtö viivästyy. Ilmassa alkoi olla kiihkeää sananvaihtoa, kaikenhan piti olla priimakunnossa. Apumiehistölle selvisi että Matti oli veneen myyjä. Alkoi kiivas korjausmiehen hankinta. Korjaajat löytyivät ja todettiin että akku ja joitain osia olisi vaihdettava. Me laivan apumiehet emme olleet viivytyksestä pahoillamme, vaan tutustuimme aurinkoiseen kaupunkiin ja sen oluisiin. Illan mittaan tapasimme Matin välityksellä suomalaisia, jotka olivat ostaneet kimppatalon kaupungista. Sanoivat sitä kivitaloksi, mutta vanha ja pienehkö seitsemän metriä leveä ja kolme kerrosta korkea rakennus oli tosiasiassa tehty puusta ja kanankakasta. Istuimme iltaa suomalaistalon pihalla ja suunnittelimme tulevan aamun lähtöä. Selvisi ettei hakumatkalla ollut ainuttakaan merimiestä. Kävi myös ilmi ettei ollut merikortteja eikä osaamista, longituurit ja latituurit olivat hakusessa. Nyt lykästi: Suomalaistalossa asuva ikiteekkari Antti oli kokenut merenkävijä. Kuunneltuaan aikansa Antti totesi, että minä lähden mukaan, hyppään sitten Hasse Lindqvist ruorissa Kielin kanavassa Pohjanmeren jälkeen Kielissä ulos. Lähtöaamu valkeni. Yläveden jälkeen köydet irti ja merelle. Laskuvesi työnsi meidät kauas rannikosta ja sitten nokka kohti pohjoista ja Kielin kanavaa. Pohjanmeri on matala ja myrskyisä Atlantin reunavesi ja eräs maailman vilkkaimmin liikennöity merialue. Reittimme varrella oli kaksi maailman suurimpiin kuuluvaa satamaa, Rotterdam ja Antwerpen, sekä paljon muita satamia. Yöaikaan pelotti kun valtavat laivat ajoivat kohti satamia meidän kulkusuuntamme poikki. Kipparimme Antti oli mies paikallaan, hänen osaamisensa rauhoitti paatin osaamatonta miehistöä. Veneen myyjä Matti oli päättänyt, että hänkin hyppää kyytiin ja käy Suomessa. Onneksemme meri oli rauhallinen, joten Antilla oli aikaa kertoa meille Pohjanmeren vaarallisuudesta, sen karikoista ja siirtyvistä hiekkasärkistä. Antti varoitti etenkin Länsi- ja Itä- Friisin saarista, jonne monen merenkulkijan matka oli päättynyt. Näille vaarallisille vesille on aikojen saatossa haaksirikkoutunut myös Soveliusten laivoista ainakin Wasama, Tapio, Sovio ja Salahmi. 19\n20 JOTAILAN JUTUT 2014 Neljä vuorokautta seilattuamme saavuimme myöhään illalla Elbe-joen suulle. Nyt pelotti isosti, sillä valtavia laivoja oli lähistöllä pimeydessä. Vain niiden punavihreät suuntavalot loistivat kertoen kulkusuunnan. Koneet jyskyttivät uhkaavasti aivan lähellä. Näin vain jonkinlaiset liikennevalot jossain pimeydessä ja ymmärsin niiden olevan kanavan sisäänajovalot. En vieläkään tiedä miten kaikki tapahtui, mutta lopulta olimme sisällä kanavassa. Pysähdyimme ensimmäiseen koloon ja kävimme nukkumaan. Aamulla katselin että on melkoinen ränni tämä kanava. Leveyttä noin 80 metriä ja matkaa Itämerelle 1 00 kilometriä. Kävimme marketissa ostoksilla, tankkasimme veneen ja menoksi. Vastaamme tuli valtavia rahtilaivoja kohti Pohjanmerta. Sitten Antti ilmoitti jäävänsä kyydistä,toivotti hyvää matkaa ja katosi Saksaan. Aika teekkari ja maailmanmies. Olimme omillamme. Nyt alkoi käydä selväksi että ostajan ja myyjän välit eivät olleet kunnossa. Seppo ostajana oli harmissaan, ties mistä ja Matti, lakimies ja myyjä, viihtyi kajuutassa viinipullojen parissa. Matka Itämerelle sujui rattoisasti moottorin pöristessä. Varhain aamuyöstä olimme kanavan itäpäässä ja sulun kautta siirryimme Itämerelle. Ja taas tökkäsi! Ei yhtään merikorttia Itämerelle. Niitä olisi pitänyt olla, mutta kun ei löytynyt. Takaisin satamakonttoriin vartijan pakeille ja saimme ostettua joitain kortteja. Ajelimme koneella muutaman tunnin ja sitten rantauduimme, kun näimme sopivan parkin, jossa saimme suihkun ja ruokaa. Aamulla tankki täyteen ja menoksi. Ihmettelin miten moottori voi olla ihmeellinen, se oli hyrrännyt koko matkan taukoja lukuun ottamatta. Läpi Tanskan salmen ja kohti kotomaata. Ilma oli rattoisa, kevyt myötätuuli, purjeet ylös, mukavan letkeää menoa kohti Gotlantia. 20 Seilattuamme noin kolme vuorokautta, kaikki muuttui hetkessä. Itämeri näytti mahtinsa, helvetti oli irti. Satoi, tuuli vinkui ja repi purjeet. Olimme hirmumyrskyssä. Tuuli puhalsi 27 m/s. Vene keikkui, nousi ja vajosi. Aallot olivat kivitalon korkuisia. Välillä kääntyi veneen keula tulosuuntaan, kulki kylki edellä, perä edellä, nousi aallonharjalle laskeutuakseen taas alas tyhjyyteen. Koko miehistö suojautui kajuuttasyvennykseen, sillä purjeista jääneet vaijerit viuhuivat ympyrää, kannelle ei ollut asiaa. Myrsky jatkui ja jatkui, mietin jälkeenpäin, etten osannut pelätä lainkaan, ihmeellistä. Lopulta oli vain isopurjeen vaijeri ja siinä oleva metrin pätkä purjetta joka oli saatava alas että pääsemme nousemaan kannelle. Sovittiin että venettä yritetään pitää moottorilla keula vasten tuulta ja minä kiipeän mastoon irroittamaan sokkelin ja sotkeutuneen vaijerin. Mastoon kiipeäminen kävi yllättävän helposti, aina veneen syöksyessä alamäkeen, kiipesin ylöspäin. Lopulta sain vaijerin irti ja palasin kannelle. Muistan miten kädet olivat verillä ja tunnottomat kylmästä. Pahin repivä tuuli oli rauhoittunut ja ilma kirkastunut, mutta aallokko velloi hurjana, työntäen meitä kohti Suomea. Muistan miten seurasin katseella vuoroin kompassia, syvyysmittaria ja taivaanrantaa pyörittäen samalla aluksen isoa "rattia" suunnasta toiseen. Aina aallon harjalta laskeuduttaessa yritti alus karata ja kulki jyristen milloin oikealle, milloin taas vasemmalle. Uuden pelontunteen toi syvyysmittari, joka näytti veden syvyydeksi ajoittain vain vajaata yhtä metriä. Toivottavasti mittari näytti omiaan. Itämeri on matala vesialue, keskisyvyys vain 54 metriä. Ja taas meri yllätti. Merenpinta asettui rasvatyyneksi. Läpitunkematon sumu eristi meidät ja näkyvyys oli vain 2-4 metriä. Täydellinen hiljaisuus. Missä olemme, ajavatko laivat ylitsemme. Autopilotti ja tutka olivat mykkänä. Kone seis, kuunnellaan liikkuuko lähellämme laivoja. Seppo yritti herätellä navigointilaitteita huonolla menestyksellä. Hän huuteli radiokutsulla apua. Sitten radiosta kuului rauhoittava ääni: Bore Star kuulee, hei! Olitte myräkässä? Joo, totesi Seppo, missä ollaan? Boren radisti antoi sijaintimme koordinaatit ja kertoi meidän olevan lähellä Gotlannin rantaa, se helpotti. Sumu alkoi hälvetä ja kuulimme jonkin moottorin papattavan äänen. Lopulta näimme aivan lähellämme kalastusaluksen, jossa miehet nostivat verkkoja. Siinä olisi pelastus, nyt vain pysytellään lähellä. Seppo huuteli radioon koettaen yhteyttä kalastajiin. Kuuntelimme Sepon ääntä kalastajien radiosta, mutta miehet eivät vaivautuneet vastaamaan. Parin tunnin odottelun jälkeen kuului kalastajan ääni: "Ajamme satamaan, seuratkaa." Seurasimme kalastusalusta pienestä aukosta satamaan. Kiitimme kalastajia, olimme pelastuneet. " Itämeri näytti mahtinsa, helvetti oli irti. Satoi, tuuli vinkui ja repi purjeet. Olimme hirmumyrskyssä."


Rouva Y: Murua rinnan alle\nLeipominen ja makeat jutut luonnistuvat minulta melko hyvin. Niiden tekeminen on myös kivaa, eräänlainen harrastus. Ruuanlaitto taas aiheuttaa harmaita hiuksia. Aina tulee tehtyä niitä samoja sapuskoja ja harvemmin tulee tehtyä salaattia tai muita kasvikunnan tuotteita ruuan kyytipojaksi.\nViikonloppuna sovittiin miehen kanssa, että yritetään muuttaa ruokavaliotamme hieman terveellisemmäksi. Tai siis lähinnä minä yritän. Mies syö sitä mitä nokan eteen annan. Yksi tavoite on kasvisten lisääminen ruokavalioon ja omalla kohdalla lounasten keventäminen. Eli lounas voisi olla jokin salaatti tai keitto eikä esimerkiksi tuhti pasta-annos.\nMutta kaipaan apua tähän ruokaremonttiin. Löytyykö sinulta jokin resepti, jota voisin kokeilla? Kaikki vinkit ovat tervetulleita! Kaipailen niitä uusia respetejä, joita kokeilla. Joten laita resepti kommenttiboksiin tai jos vaikka blogistasi löytyy hyvä resepti niin linkkaa se. \nMervi Järvinen 5.11.2013 klo 8.42.00\nHei! Meillä aika usein syödään ihan makaroni-kinkkusalattia(makaroni,kinkku,suolakurkku,hemapa, ja sinne voip laittaa melkeinpä mitä vaan) Ja jos aurajuustoa rakastaa niin suosittelen smetana-aura kanaa ja chilinuudeleita :) ( Käytä kanafileet pannulla että saavat värin,sekoita aurasta ja smetanasta mössö jonka laitat kanafileiden päälle ja uuniin siksi aikaa kunnes kanat kypsyvät) ja fetasalaatti menee ruuan kuin ruuan kanssa! :)\nRouva Y 7.11.2013 klo 10.34.00\nKiitos vinkeistä! Fetasalaattia meilläkin syödään usein.


Myydään hyvä honda. Autoon on juuri helmikuussa tehty jakopääremontti merkkiliikkeessä. Tammikuussa vaihdettu uusi tuulilasi ja startti jne, remonteista löytyy kuitit. Kaikin puolin toimii hienosti, ainoat miinukset on, että vetoakseli pienesti naputtaa ja apukuskin ikkuna ei toimi. Mukaan tulee alumiinivanteet, kumeilla ajettu noin 2000 km. Leimaa on alkuvuoteen 2019 asti.\nHonda Accord 1.9, '96, 442 tkm\nHonda Accord 1.9, '97, 349 tkm\nHonda Accord 1.9, '98, 364 tkm\nNettiauto ID 9483039


Cobb-kulma | Old Corner\nortopedinen ”Kultakulma” skolioosin arvioinnissa on Cobb-kulma, joka mitataan määrittämällä kunkin käyrän eniten kallistuneet selkärangan luut (nikamat).\nviivat piirretään ylemmän kallistetun nikaman yläosaa ja huonomman kallistetun nikaman pohjaa pitkin. Kaksi muuta viivaa piirretään 90 asteen kulmaan näille viivoille kohtisuoraan niin, että ne leikkaavat toisensa. Saatu kulma mitataan ja luku ilmaistaan asteina.\nvaikka Cobb-kulma on skolioosin mittausstandardi, on tärkeää tunnistaa kolme merkittävää pistettä.\n1. Se on kolmiulotteisen tilan kaksiulotteinen mitta.\n2. Cobb-kulma voi muuttua, jos sen mittaamiseen käytetään eri nikamia.\n3. Se ei ole lineaarinen mittaus.\nSkolioscan 3-D Ultrasound\nskolioosi käsittää kaikki selkärangan kolme ulottuvuutta: edestä taakse (sagittaali), ylhäältä alas (aksiaalinen) ja sivulta sivulle (koronaalinen). Cobb-kulma mittaa selkärangan kallistusta vain yhdessä tasossa. Se ei vangitse koko kuvaa selkärangan jokaisen luun asemasta.\nVarmista aina, että samoja luita käytetään Cobb-kulman mittaamiseen. Huomaa myös, että vaikka samoja nikamia käytetään, pienet erot siinä, miten lääkäri piirtää viivat, voivat johtaa merkittäviin epätarkkuuksiin mittauksessa. Nämä epätarkkuudet voivat olla jopa 5 astetta. Tästä syystä kahden röntgenkuvan vertailussa on syytä olla varovainen, jos Cobb-kulman ero on alle 5 astetta. Näennäinen ero voi johtua mittausvirheestä, eikä mistään todellisesta selkärangan asennon muutoksesta.\nselkärangan kolmiulotteisen pyörimisen vuoksi kaksiulotteisella röntgenillä tehdyt Cobb-kulmamittaukset eivät edusta skolioosin vakavuuden lisääntymistä yhdenmukaisesti. Toisin sanoen 40 asteen Cobb-kulma on yli kaksi kertaa niin vakava kuin 20 asteen Cobb-kulma. 60 asteen skolioosin vähentäminen 10 asteella on paljon suurempi saavutus kuin 20 asteen skolioosin vähentäminen 10 asteeseen. Kun Cobb-kulma kasvaa, selkärangan todellinen kaarevuus muuttuu eksponentiaalisesti vaikeammaksi.\nselkeä puoltaa useiden mittausjärjestelmien käyttämistä selkärangan sekä yksilön terveyden arvioimiseen. Mittausten pitäisi kvantifioida selkärangan sijainti kaikissa kolmessa ulottuvuudessa, ei vain yhdessä. Cobb-kulman rinnalle tulisi sisällyttää toiminnallisia ja kosmeettisia arviointeja. Jos Cobb-kulma paranee, mutta potilaan ulkonäkö ja keuhkojen toiminta huononevat, pitäisikö tätä todella pitää onnistuneena lopputuloksena?\nselkeässä lähestymistavassa käytetään seitsemää erikoistunutta ”spot”-röntgenkuvaa selkärangan 3-dimensioisen sijainnin analysointiin. Näistä röntgenkuvista tehtyjä 76 mittausta käytetään sitten potilaan yksilöllisen hoitosuunnitelman ja harjoitusohjelman laatimiseen.\nskolioosin arviointiin on muitakin, harvinaisempia järjestelmiä.\nRisser-Ferguson-menetelmä piirtää pisteitä ylemmän, apikaalisen ja huonomman nikaman keskelle, ja linjat yhdistävät ne toisiinsa.\nCT-kuvauksella voidaan mitata skolioosi kolmiulotteisesti, mutta suuri säteilytaso rajoittaa tämän menetelmän leikkausta edeltäviin tutkimuksiin.\nyksi uusi mittaustekniikka on EOS 3-D x-ray-kuvantamisjärjestelmä, joka mahdollistaa Spinin mittaamisen huomattavasti pienemmällä säteilyllä kuin CT-kuvauksessa.\nHong Kong Polytechnicin tutkijoiden kehittämä uusi järjestelmä on osoittautunut erittäin tarkaksi skolioosin mittaamisessa ilman röntgenkuvia.\nskolioosi voidaan mitata magneettikuvauksella, ja vaikka säteilyaltistusta ei ole, korkeat kustannukset estävät sen yleisen käytön. Tyypillisesti MRI: tä käytetään skolioosiin vain silloin, kun taustalla olevaa patologiaa, kuten selkäydinkasvainta, epäillään.\nskolioosi voidaan arvioida myös pintatopografialla, joka on selän muodon ja ääriviivojen mittausjärjestelmä. Vaikka tekniikka on tehokasta, se on kallista, eikä sitä voi verrata Cobb-kulmaan.\nSkoliometria on yksinkertainen ja tehokas tapa suorittaa skolioosiseulonta, ja sillä on jonkin verran käyttöä seurantavälineenä. Jos skoliometriamittaukset lisääntyvät ajan myötä, tämä voi olla aihe ottaa röntgenkuva. Jos mittaukset ovat vakaita tai paranevat, voi olla turvallista olettaa, ettei uusintaröntgeniä tarvita.\nDIY: keittiönkaappien maalaaminen valkoisella Maitomaalilla


Osallistu kurssille | Nettiterapian kurssi\nKurssille voi osallistua seuraavasti:\n1. Osallistu 4 tunnin intensiivikurssiin netissä\nOpetus tapahtuu pienryhmissä nettipuhelun avulla. Kurssilla käydään läpi tärkeimmät asiat koskien nettiterapian kehitystä ja nykytarjontaa. Sen lisäksi tehdään käytännön harjoituksia siitä, miten nettiterapiaa voi tarjota asiakkaille. Kurssilla saa palautetta livenä ja halutessa vastauksia siihen, miten nettipalvelut voi nivoa nykyiseen palvelutarjontaansa. Kurssi motto: “Kaikki mitä olet halunnut tietää nettiterapiasta ja hieman enemmänkin.”\nIntensiivikurssille voi osallistua jatkuvasti.\nSeuraavan kurssin tiedot ovat tällä sivulla: Tervetuloa kurssille !\n2. Osallistu kurssille perinteiseen tapaan luokkahuoneessa\nKesto 16 tuntia.\nLuokkahuoneessa järjestettävä kurssi on tarkoitettu ammattijärjestöille tai oppilaitoiksille, jotka haluavat olla nettipsykologian eturintamassa, ja joiden jäsenet ja opiskelijat voivat hyötyä nettiterapiasta ja sen tehokkaasta käytöstä omassa työssään.\nKurssilla tehdään samat interaktiiviset harjoitukset kuin netissä, mutta sen lisäksi on enemmän aikaa syventyä asiaan. Luokkahuoneessa voit jakaa oppimiskokemuksen kollegoiden kanssa mikä mahdollistaa nopean ajatustenvaihdon ja ammatillisen dialogin.\nKurssin hinta vaihtelee kurssipaikan ja tilaajan mukaan. Kurssia on mahdollista myös räätälöidä opiskelijoiden kiinnostuksen kohteita ja tarpeita silmälläpitäen. Kiinnostuneita järjestöjä ja oppilaitoksia pyydetään ottamaan yhteys suoraan Therapionin asiakaspalveluun.\nMotto: “Perinteinen tapa opiskella mahdollistaa spontaanit keskustelut ja jakamalla kokemuksia kurssin teemat saavat lisää syvyyttä.”\nOta yhteys asiakaspalveluun alla olevasta linkistä. Saat tiedot seuraavasta alkavasta kurssista tai halutessasi myös muita lisätietoja.


Vuokramökki Kuusamo, Mestarikämpät b10 - Gofinland.fi\nVuokramökit / Pohjois-Pohjanmaa mökit / Kuusamo mökit / Ruka mökit / Vuokrataan mökki Mestarikämpät b10\nmökki, Ruka, Kuusamo, 1+4 henkilöä\nIhtinkijärven läheisyydessä sijaitseva valoisa, parvellinen rivitaloyksiö. Samassa pihapiirissä on 3 rivitaloa. Ranta yhteiskäytössä.\nLisävarustus: Soutuvene. Lapsiportti parvella. Parveke, jossa lepotuolit.\nMuita etäisyyksiä: Oulangan kansallispuisto/Pieni Karhunkierros 27 km, Riisitunturi 34 km.\nLoma-asunnon nimi: Mestarikämpät b10


Sipilänmäen 40 kesää - Lions Club Piikkiö\n1983 Roinilan talossa\n1986 Kas niin Mimmi\n1988 Peräkylän profeetta\n1991 Isännän ääni\n1992 Kesäillan farssi\n1993 Vihtorin harha-askel\n1997 Onnentaikiaa eli Taistelu Sipilän aarteesta\n1998 Pirtua, Pirtua\n2000 Kenraalin morsian\n2002 Omena putoaa\n2004 Puntilan isäntä ja hänen renkinsä Matti\n2005 Kaunis Veera\n2006 Vanhan Kievarin kummitus\n2007 Suutarin tyttären pihalla\n2009 Pyöräl pääsee mut kyl kävellenkin kerkee\n2011 Kievarin kaunis Katriina\n2012 Tankki täyteen\n2013 Vain elämää\n2014 Aina oon veljeä toivonu\n2015 Kylpylä Happy End\n2016 Haavelaiva - kaappaus kesäyössä\n2017 Rikkaan rakkaus\n2019 Morsiamen ryöstö\nSipilänmäen 40 teatterikesää\nSipilänmäki on miljöönä vuosisatoja vanha maatilan pihapiiri. Tila on ollut Kuusiston piispanlinnan, kirkon ja valtion hallinnassa - palkkatilana ja vuokratilana. Se ehti olla puolen vuosisataa yksityisessä omistuksessa ennen kuin Piikkiön kunta osti sen keskeiset osat 1970-luvulla. Kunnalla ei ollut rakennuksille käyttöä ja purkutoimet olisivat kohdistuneet myös päärakennukseen (kuvassa), ellei Piikkiön Lions Club olisi talvella 1980 kiinnostunut pihapiirin mahdollisuuksista kesäteatterina.\nKlubi teki nopeita ratkaisuja ja sai Sipilänmäen talouskeskuksen kunnalta vuokraksi. Helge Herala toimi kummina teatterin alkuvaiheille ja näytöskappaleeksi valikoitui vahva musiikkinäytelmä Talkootanssit.\nPihapiiriä oli muokattava katsomon ja esitysareenan tarpeisiin. Näytelmään tarvittiin suuri joukko esiintyjiä puhe- ja laulurooleihin sekä avustajiksi. Tämä kaikki onnistui ja elokuussa 1980 kesäteatteri avautui katsojille.\nSipilän talon vanha ruuna Lurjuskin sai näkyvän roolin ensimmäisen ja toisen kesän näytelmässä. Teatteritoiminta vakiintui Lions-klubin toimintoihin, kunnan kanssa solmittiin pitkäaikaisempi vuokrasopimus ja klubi alkoi panostaa rakennusten ja miljöön ylläpitoon, äänentoistoon ja katsomorakenteisiin.\nMusiikki tuli alusta lähtien Sipilänmäen kesäteatterin tärkeäksi elementiksi. Näytöksiä edeltävät yhteislaulut aloitettiin heti Eero Leppäsen vetäminä ja sillä mallilla on jatkettu vuosikymmenet.\nSipilänmäeltä avautuu näkymä Piikkiönlahdelle. Yleisölle se näkyi ensi vaiheissa katsomoon asti, koska toimittiin avotaivaan alla. Vasta 1980-luvun lopulla saatiin muovikateratkaisuja, joiden kanssa elettiin uuden vuosituhannen puolelle.\nAlkuvuosina suuremmat lavastushaasteet ohitettiin esittämällä Sipilänmäen miljööseen mahdollisimman hyvin sopivia näytelmiä – maalaishenkisiä näytöskappaleita oli valittavissa ja monet niistä ennestään hyvin tuttuja teatterien tai elokuvien kautta. Virolaisen Hugo Raudseppin kirjoittama Vetelys oli harvinaisempaa tuotantoa, mutta tehtiin yleisölle tutuksi muun muassa Harri Nurmen persoonallisella esitysotteella.\nSipilänmäen kesäteatterin esiintyjien ja toteutusvoimien ydinjoukko toimi alkuvuosista lähtien pitkiä jaksoja teatterin hyväksi. Tästä esimerkkinä yhteiskuva kesältä 1987. Kaikki kuvan henkilöt olivat mukana vähintään vuosikymmenen, keskellä kansallispukuhenkisessä asussa oleva Kirsti Leppänen ensimmäisestä kesästä aivan viime vuosiin. Oikeassa reunassa seisova Mikko Hilakari oli yksi koko teatterihankkeen käynnistäjiä ja toimi keskeisenä näytösten järjestäjänä parin vuosikymmenen ajan.\n1980-luvun lopussa klubi tarttui uuteen erikoishaasteeseen ottamalla esityskappaleeksi klassikkojen klassikon Tukkijoella –näytelmän. Sovitus hiottiin vahvaan musiikkinäytelmän muottiin ja väkeä tarvittiin areenalle jälleen likimain 40. Esitystä käytiin aidoin asuin markkinoimassa paikallisissa tapahtumissa. Näytöksiä jatkettiin seuraavana kesänä hieman eri miehityksin ja näytelmästä tuli vetonaula uusien yleisöryhmien suuntaan.\nKlubille kesäteatteritoiminta vahvistui 1980-luvun kuluessa tärkeimmäksi toimintamuodoksi. Se merkitsi paikallisesti kulttuuriaktiviteettia, klubin ja Piikkiön tunnetuksi tekemistä. Se merkitsi varainhankinnan tärkeintä kanavaa ja antoi klubille mahdollisuuden monipuolistaa tai kasvattaa tukea tärkeiksi koettuihin avustuskohteisiin. Sipilänmäelle saatiin uusia esiintyjävoimia pääosin klubin oman jäsenkunnan ja –perheiden kautta, kuten kuvan Jaakko Säkö ja Harri Nurmi todistavat. Piikkiön Lions Club on ollut lions-järjestössä harvinainen toimija – käytännössä ilmeisesti maailman ainoa säännöllistä kesäteatteritoimintaa pyörittävä klubi.\nOsmo Ahokas oli alusta lähtien 17 vuotta peräkkäin keskeisissä rooleissa, joihin valmistautuminen on ollut asettautumista roolipersoonan nahkoihin. Kuvan Tolari Tukkijoella –näytelmästä on vahva esimerkki tästä.\nIris Veranen aloitti parikymmenvuotisen ohjaajataipaleensa 1986 vaiheessa, jossa klubi sitoutui teatteritoiminnan pitkäjänteiseen toteutukseen sekä kehittämiseen. Iris istutti näytelmiin lisää musiikkiosuuksia ja vahvisti näytelmien visuaalista ilmettä – toi ammattimaisuutta harrastajien keskelle. Hän pääsi itsekin areenalle muun muassa 1992 puvustukseltaan näyttävässä Kesäillan farssissa.\nKlubilaisten perhekunnissa kasvoi esitysinnokkaita lapsia tai lapsenlapsia, joille järjestettiin ainakin vuosikymmenen ajan mahdollisuuksia maistella ryhmänä esiintymistä yleisön edessä. Näytelmiin muokattiin kohtauksia tai yksittäisrooleja kasvatettiin ryhmätasoisiksi. Ratkaisuista pidettiin sekä areenalla että katsomossa. Kuvassa lapset eturivissä 1999 Kyläkauppiaan loppukohtauksessa.\nCarmeninae –kuoro tai osia siitä on ollut mukana monissa Sipilänmäen näytelmissä. Juhlavuotenaan 2001 he toteuttivat klubin järjestelyjen tukemana mäellä oman käsikirjoituksensa Sissisiskot.\nSipilänmäen puitteita on kehitetty teatteritoiminnan kasvun ja tarpeiden mukaan. Yksi esimerkki on talon aitan siirtäminen mäen takaosasta yhtenä palana näkyvälle paikalle teatterin portille. Tämä huima urakka toteutui kesällä 1994.\nKlubilaiset hoitavat näytöksissä yleisöpalvelua parkkipaikalta katsomoon asti ja tulevat tunnistetuiksi yhtenäisissä asuissaan.\nVäliaikojen puffetti on klubin hoidossa ladyjen erityisenä tehtäväkenttänä. Toimintamalli on hioutunut sujuvaksi palveluketjuksi.\nKesäteatteritoiminnasta koottiin ja julkaistiin 30-vuotishistoriikki 2009. Sen jälkeenkin on tapahtunut ja klubin 50-vuotishistoriikissa (2016) sisältää laajan koosteen kesäteatterin vaiheista sekä merkityksestä klubille tai paikallisesti. Molempia teoksia on saatavissa klubin kautta.\nTeatteriharrastuksessa ja sen tukitoimissa aktiivisia klubilaisia – veljiä ja ladyja – kokoontui muistelemaan kesäteatterin 30-vuotista taivalta. Osa saapui paikalle menneiden vuosien rooliasuissaan.\nElina Haavisto jatkoi ohjaajana Iris Verasen työsarkaa noin vuosikymmenen ajan ja hän toi estradille uusia musiikillisia ratkaisuja. Myös lavastustekniikan kehittämistä jatkettiin uusiin suuntiin.\nSipilänmäen miljöö on vuosikymmenien mittaan muuntautunut teatterilavastuksissa moneksi. Se on ollut metsä, kauppa, kaupunki, kasarmi, kahvila, kylpylä, kartano, kanavanranta liikkuvine laivoineen ja laiva itsessään. Se on ollut hotelli ja hollitupa yhtä lailla kuin korpimaiden laavumaja, vanhainkoti sekä käsityöverstas. Asiakkaita on palveltu lisäksi huoltoasemalla, pankissa, parturissa ja paremman luokan restaurantissa.\nPihapiirissä on nähty venetsialainen gondoli, Saimaan tervahöyry, vanhanajan onnikkabussi sekä kaikkea mahdollista kahdella tai neljällä pyörällä kulkevaa – moottorilla ja ilman.\nVuosien 2003-2004 ponnistelut kohdistuivat kiinteän katoksen tekoon. Samalla uusittiin muutenkin katsomorakenteita. Tuloksena oli vankka ja näyttävä rakenneratkaisu.\nMusiikki on toivottanut ja toivottaa yleisön tervetulleeksi alkukesän syreenien katveeseen, kesän avaukseen ja uusiin elämyksiin.


EUROPALMS 300cm Palmu kaarevalla rungolla ja decoruukulla, - Discoland\nEUROPALMS 300cm Palmu kaarevalla rungolla ja decoruukulla, laadukas tekstiili lehvästö, aidot palmukasvit ovat yksisir.\nToimitus VAIN 0€ EUROPALMS tno: 211677\n300cm Palmu kaarevalla rungolla ja decoruukulla, laadukas tekstiili lehvästö, aidot palmukasvit ovat yksisirkkaisten kasvien heimo, joka kuuluu ainoana ryhmänä palmumaisten kasvien lahkoon Arecales, valtaosa palmuista kasvaa tropiikissa ja loput subtropiikissa, pohjoisimman lajin, kääpiöpalmun levinneisyys ulottuu Etelä-Ranskaan ja 44° leveyspiirille. Palmusukuja tunnetaan 189–205 ja lajeja noin 2500. Heimoon kuuluu sekä puita että pensaita ja jokunen köynnöskasvikin. Lehdet ovat ikivihreitä, ja niiden koko vaihtelee pienestä hyvin suureen. Palmukasveilla on suuri taloudellinen merkitys, sillä niistä tuotetaan esimerkiksi öljyjä, kookostuotteita ja taateleita. Tuotetta tulossa lisää 13.07.2017Nouda myymälästä, ei kuluja!\n299.00 norm. 360.00€ Lisää ostoskoriin! Lisätiedot\nPalm with tall curved trunk, 300cm\nImpressive palmtree for many decoration ideas\n- 810 leaves\nEUROPALMS, 120cm Bonsaipuu todella upea 4800 lehdellä, premium laatua, aito ruko ja juurimuhkula, aito , hinta 218.00 EUROPALMS, 210cm Lady-Palmu eli Pensaspalmu rakkaalla lapsella on monta nimeä. Palmu kotoisin Etelä-Ki, hinta 219.00 EUROPALMS, 240cm Kanariantaatelipalmu mustassa puutarhurinruukussa. Palmu on suosittu kadunvarsi- ja pui, hinta 219.00 EUROPALMS, 222cm Jukkapalmu kukilla on aidon oloinen tyylikkäästi kaarevalla rungolla, aito Eteläamer, hinta 229.00 EUROPALMS, 175cm Lady-Palmu eli Pensaspalmu rakkaalla lapsella on monta nimeä. Palmu kotoisin Etelä-Ki, hinta 231.00 EUROPALMS, 240cm Kanariantaatelipalmu pullorungolla, 4 lehvää. Palmujen suvun sisältä löytyy monia , hinta 245.00 EUROPALMS, 220cm Bambu Luxor uurretussa valkoissa deco-ruukussa, aidot bambut on heinäkasvien ryhmä, j, hinta 249.00 EUROPALMS, 300cm Kanariantaatelipalmu mustassa puutarhurinruukussa. Palmu on suosittu kadunvarsi- ja pui, hinta 249.00 EUROPALMS, 250cm Keisaribambu, aidot bambut on heinäkasvien ryhmä, johon kuuluu noin 90 sukua ja näih, hinta 289.00 EUROPALMS, 180cm Bonsai, aito bonsai eli ruukkupuu tarkoittaa puuta, joka on kasvatettu ruukussa niin, e, hinta 295.00 KALLIIMMAT:\nEUROPALMS, 300cm Palmu vihreällä kaarevalla rungolla ja decoruukulla, laadukas tekstiili lehvästö, a, hinta 299.00 EUROPALMS, 220cm Deluxe Kanariantaatelipalmu. Taatelipalmu on palmulaji, jota kasvatetaan ensisijaisesti, hinta 319.00 EUROPALMS, 180cm Kuningas kolibrikukka / paratiisikukka, aidot kolibrikukat ovat ruohovartisten kukkivie, hinta 329.00 EUROPALMS, 223cm Käpypalmu avariin tiloihin, aidot Käpypalmut jakautuvat kolmeen heimoon, yhteentoista, hinta 360.00 EUROPALMS, 305cm Eväpalmu, aito eväpalmu kuuluu palmukasvien heimoon, ja siihen kuuluu 14 lajia, eväp, hinta 379.00 EUROPALMS, 300cm Kanariantaatelipalmu pullorungolla, 6 lehvää. Palmujen suvun sisältä löytyy monia , hinta 415.00 EUROPALMS, 250cm Banaanipuu kolmella rungolla decoruukussa, aito Banaanipuu, on ruohokasvi, joka tuottaa, hinta 429.00 EUROPALMS, 320cm Kookospalmu muotoiltavalla ja taipuisalla rungolla, näyttävä ja aivan huippulaatua. , hinta 469.00 EUROPALMS, 295cm Eväpalmu, aidot eväpalmut on kasvisuku, joka kuuluu palmukasvien heimoon, ja siihen k, hinta 499.00 EUROPALMS, 250cm Paratiisikukka / kolibrikukka, todella näyttävä, aidot kolibrikukat ovat ruohovartis, hinta 529.00 Discoland on suomalainen showtekniikan tuntija ja maahantuoja, joka on jo yli kahdenkymmenen vuoden ajan palvellut klubijärjestäjiä, muusikoita, tiskijukkia ja muita elämysten ammattilaisia alan parhailla työkaluilla.


Mitä ovat -työnohjaus, työsuojelu ja luottamusmies toiminta? Minustako työnohjaaja? – maarusblog.com\nAloitin juuri ratkaisukeskeiset työnohjaaja opinnot ja avoimen yliopiston psykologian peruskurssin. Olen aivan innoissani 🙂 Muuttuneen elämäntilanteen myötä, piti miettiä tulevaisuuden suunnitelmat täysin uusiksi ja tein isoja päätöksiä. Halusin pois oravanpyörästä, jossa piti painaa pitkää työpäivää päivästä toiseen, huonolla palkalla ja ilman minkäänlaista arvostusta. Oli taas sen aika, että uskallanko ottaa riskin ja panostaa rahallisesti ison summan itseeni, koulutukseen ja tulevaisuuteen. Kyllä halusin. Opiskelu ei ole koskaan hukkaan heitettyä aikaa ja kannustan jokaista tavoittelemaan omia unelmiaan ❤ Minä olen tehnyt niin ja joskus ottanut riskin, joka ei olekaan kannattanut, mutta on aina vienyt minua eteenpäin ja lähemmäs jotain, mitä en vielä silloin ole tiennyt minua odottavan.\nMinulla unelmat ovat aina hieman muuttuneet matkan varrella. Hetken, jo luulin löytäneeni työn, josta nautin ja olisin voinut tehdä pidemmänkin aikaa. Mutta elämä on ja tilanteet muuttuvat. Olen ollut todella monessa työpaikassa ja nähnyt monenlaisia työyhteisöjä. Osassa työpaikoista, olen saanut kokea oikeanlaista tiimityöskentelyä ja työyhteisön, jossa puhalletaan yhteen hiileen. Matkalta on kertynyt huippuja työkavereita, joista osa on jäänyt elämääni ja heistä on tullut ystäviäni ❤ Olen myös nähnyt sen toisen puolen, jossa tiimityötä ei ole osattu tehdä ja työpaikkoja, joissa johtamisen ongelmat heijastuvat työntekijöihin ja työssä jaksamiseen.\nTyönohjaaja. Tiedätkö, mikä se on? Aika moni on kysynyt, että mitä työnohjaaja oikein tekee. On aloja, joissa työnohjaus on vielä vieras käsite, mutta sosiaali- ja terveysalalla jo arkipäivää ja osassa lakisääteinen. Työnohjaus on muuttanut muotoaan hieman ja nykyään ymmärretään, että työnohjausta kannattaa miettiä jokaiselle työpaikalle tukemaan työntekijöiden jaksamista ja ylläpitämään työmotivaatiota. Työnohjaus on osa työhyvinvointia<3\nTyönohjauksessa koulutettu työnohjaaja auttaa jäsentämään ja tulkitsemaan työntekijöiden/esimiesten työroolia, kokemuksia, tunteita sekä työhön ja työyhteisöön liittyviä kysymyksiä. Työnohjaus edistää parhaimmillaan organisaation työtehokkuutta sekä vähentää sairaspoissaoloja. Työnohjaus on tavoitteellista, säännöllisistä ja luottamuksellista keskustelua. Työnohjaaja auttaa kysymyksillään löytämään omia ratkaisuja, eikä anna suoria ohjeita eikä neuvoja. Työnohjaaja on nimensä mukaan ohjaaja, eikä opettaja.\nMinulla on hyviä kokemuksia työnohjauksesta sosiaali puolelta, jossa vaadimme työnohjausta haastavan ja henkisesti raskaan työn tukemiseksi. Työnohjausta pitäisi olla jokaisella työpaikalla, jossa tehdään ihmissuhde työtä. Meillä oli hyvä ohjaaja, joka kannusti meitä pohtimaan omia ajatuksia sekä antoi erilaisia näkökulmia suhteessa omaan työhön. Työnohjaaja ei voi poistaa työn kuormaa, kiirettä tai asiakasjonoja, mutta voi auttaa pohtimaan miten sitä kaikkea voisi helpottaa ja pystyy katsomaan tilannetta ulkopuolisen silmin. Työnohjaaja ei antanut meille ratkaisuja, vaan auttoi meitä löytämään omat vahvuudet ja voimavarat työhön.\nAika moni etsii työnohjaajaa, jolla olisi jo kyseisen alan työkokemusta. Saimme ensimmäisien koulutuspäivien aikana vahvistusta siihen, ettei se ole aina välttämättä hyvä asia. Joskus täysin ulkopuolinen, pystyy jättäytymään pois itse työstä ja löytämään vahvuuksia perustehtävän ulkopuolelta. Joskus oman alan asiantuntijuus taas helpottaa työnohjausta ja ohjaaja tietää mitä työ on ja mitä haasteita siihen mahdollisesti sisältyy. Jokainen työnohjaaja on kuitenkin ammattilainen ja tietää mitä tekee, oli kyseessä sitten oman alan työnohjaus tai ala josta ohjaajalla ei ole mitään kokemusta. Työnohjaaja ei ole minkään alan opettaja, vaan ohjaa ja auttaa ohjattavaa oman työn kehittämisessä sekä työyhteisön ilmapiirin paranemisessa. Työnohjaaja on hyvä valita oman organisaation ulkopuolelta, koska toimiva vuorovaikutus vaatii etäisyyttä.\nTyönohjaus voi olla yksilö, ryhmä, työyhteisö tai esimies ohjausta. Meillä oli oman tiimin työnohjaus, jossa jokainen sai keskustella avoimesti. Oli erittäin palkitsevaa kuulla työkavereiden ajatuksia työstä tai omasta työroolista. Saimme esimies näkökulmaa sekä näkökulmaa asiakkaan kannalta. Kaikki ei aina ole niin yksinkertaista ja usein itse ei kykene katsomaan asioita toisen silmillä ja tarvitsee siihen hieman apuja. Mikäli tiimissä on erilaisia persoonia, työnohjauksessa oppii ymmärtämään toisen tapaa tehdä työtä omalla persoonalla eikä oma tapa tehdä työtä ole aina se yksi ja oikea tapa.\nTyönohjaus on prosessi, jossa tavataan useamman kerran ja ohjaukselle on hyvä varata riittävästi aikaa. Kestoltaan ohjaus on yleensä 1-1,5h kerrallaan ja tapaamisten välit sovitaan tilanne ja tarve kohtaisesti. Liian pitkällä tapaamisvälillä puhutut asiat saattavat unohtua ja asioiden uudelleen jäsentäminen vie aikaa. Työnohjausta tapahtuu myös tapaamisten välillä tapahtuvasta kokemuksellisesta oppimisesta.\nTyönohjaus ei ole terapiaa, vaikka ohjaajina toimii myös terapia koulutuksen saaneita henkilöitä. Itse haluan työnohjauksen rinnalle psykologian opintoja, koska työnohjauksessa on hyvä ymmärtää ihmismielen, temperamentin sekä persoonallisuuden erityispiirteitä.\nJokainen päättää itse, mitä työnohjauksessa kertoo. Avoimuus on kuitenkin suotavaa, mutta toisten tulee kunnioittaa myös vaikenemista. Joskus vuorovaikutus ongelmat työyhteisössä, aiheuttaa itsetunnon heikkenemistä tai ylikriittisyyttä. Työnohjaus voi antaa uusia viestintätaitoja, keinoja oman työn rajaamiseen, oppia säätelemään omaa käytöstä ja eväitä itsensä kehittämiseen. Usein työnohjaus voi auttaa vahvistamaan omaa ammatti-identiteettiä ja löytämään keinoja estämään työuupumusta.\nOlen niin innoissani, kun pääsen auttamaan ihmisiä jaksamaan työssä ja edistämään työhyvinvointia työpaikoilla ❤ Haaveissani on jossain vaiheessa perustaa oma yritys ja olla oman itsensä herra, joka määrittelee omat työajat ja työntekemisen ehdot. Aion panostaa tähän täysillä ja tehdä työnohjaajan työtä täydellä sydämellä ❤\nKerron lisää matkastani työnohjaajaksi täällä blogissa ja kysellä saa 🙂\nTyösuojelu sekä luottamusmies toiminta\nOlen käynyt myös kunnallisen puolen työsuojelun sekä luottamusmiesten perusopinnot ja toiminut työsuojeluvaltuutettuna sekä pääluottamusmiehenä useita vuosia ja auttanut työntekijöitä työelämän muuttuvissa haasteissa, työelämän työlainsäädännöissä sekä erilaisissa työnantajan ja työntekijän välisissä konflikteissa tai väärinymmärryksissä. Kunnallisella ja yksityisellä puolella on omat työehtosopimukset joita noudatetaan työelämässä. Joskus luottamusmies on pyydetty mukaan sovittelijaksi myös työntekijöiden välisiin ristiriitoihin.\nTyösuojeluvaltuutetun tehtävä on kiinnittää huomiota työpaikan työturvallisuus ja työterveysasioihin sekä välittää tietoa näistä. Työsuojeluvaltuutettu osallistuu yhteistoimintaan työnantajan kanssa, jossa käsitellään työturvallisuus sekä työterveysasioita. Valtuutetun tulee olla perehtynyt työsuojelusäännöksiin, työympäristöön sekä asioihin jotka vaikuttavat työntekijöiden työturvallisuuteen sekä työterveyteen. Valtuutettu osallistuu myös työsuojelutarkastuksiin ja valtuutetulla on oikeus keskeyttää työ, josta aiheutuu hengenvaaraa tai välitöntä vakavaa haittaa terveydelle.\nLuottamusmiehen tehtävä taas on edustaa ammattiliiton jäseniä, valvoa työehtosopimuksen ja muiden sopimuksien noudattamista sekä tiedottaa jäsenille ammattiliiton toiminnasta. Luottamusmies edustaa työntekijöitä myös yhteistoimintaneuvotteluissa (YT-neuvottelut) sekä paikallisessa sopimisessa. Luottamusmiehen tulee olla helposti tavoitettavissa ja tiiviissä yhteistyössä ammattiliiton hallituksen kanssa.\nAmmattiliittoon kannattaa aina kuulua, jottei tarvitse jäädä vaikeiden työelämä asioiden kanssa yksin. Työelämä voi olla joskus aikamoista villinlännen meininkiä ja omia puolia joutuu välillä pitämään topakasti. Usein raha ratkaisee työnantajan puolella ja yritetään päästä asioissa halvimman kautta. Se kostaantuu työntekijälle, joka ei saa esim. oikeudenmukaista palkkaa ylitöistä/viikonloppuvuoroista tai määräaikaiset sopimukset katkaistaan välillä, jottei vuosilomat pääse kertymään. Olen törmännyt monenlaisiin epäkohtiin työelämässä, mutta kaikki on ratkaistu oikeudenmukaisesti lakia noudattaen.\nOnko sinulla hyviä ja huonoja kokemuksia työsuojelu tai luottamusmies asioissa?\nOletko kokenut saavasi luottamusmieheltä tarpeeksi tukea ja neuvoa?\nKuuluthan ammattiliittoon? Tiedätkö kuka sinun luottamusmies on?\nMikäli haluat lisätietoa työelämään liittyvissä asioissa, niin autan mielelläni 🙂\n#ammattiliitto #luottamusmies #psykologia #työhyvinvointi #työnohjaajaopiskelija #työnohjaus #työsuojelu #työturvallisuus #unelmaammatti\nEdellinen artikkeli Ystäväkirja- haaste\nSeuraava artikkeli Luulin, että pienten lasten vanhempana on haastavaa, mutta olepa teinin äiti


Hotellit Newcastle upon Tyne - Etsi KAYAK-sivustolta\nNewcastle upon Tynen hotellit\nEtsi sadoilta matkailusivustoilta kerralla hotelleja Newcastle upon Tyne\nNewcastle upon Tyne, ENG, Yhdistynyt kuningaskunta\nkesäkuu Halvin kuukausi yöpyä keskimääräisen 16 % hinnanlaskun myötä.\nMilloin varata hotelli Newcastle upon Tyne\nParhaat vinkit, miten löydät täydelliset Newcastle upon Tynen hotellitarjoukset\nJos etsit halpaa hotellia Newcastle upon Tyne, kannattaa harkita vierailua sesongin ulkopuolella. Sinulla on suurempi todennäköisyys löytää halvempaa majoitusta Newcastle upon Tyne kuukausien kesäkuu ja huhtikuu aikana.\nHotellihuoneiden hinnat riippuvat monista tekijöistä, mutta todennäköisesti löydät parhaat hotellitarjoukset Newcastle upon Tyne jos majoitus lauantai aikana. Mutta perjantai päinvastoin on kallein päivä yleensä.\nVaraa vähintään 90 päivää ennen kuin matkasi alkaa löytääksesi halvin hinta Newcastle upon Tynen majoitukselle.\nUseimmin kysytyt kysymykset, kun varaat hotellin Newcastle upon Tyne\nOvatko hotellit kohteessa Newcastle upon Tyne turvallisia COVID-19-koronaviruskriisin aikana?\nHotellit ovat turvallisia ympäristöjä matkustajille, kunhan ne toteuttavat koronavirukseen (COVID-19) vaatimia siisteystoimenpiteitä. Suosittelemme kuitenkin ottamaan yhteyttä paikallisiin terveysviranomaisiin hotellin Newcastle upon Tyne turvatoimenpiteitä koskien.\nKuinka paljon maksaa hotelli kaupungissa Newcastle upon Tyne tulevaksi viikonlopuksi?\nEdellisten 72 tunnin aikana käyttäjät ovat löytäneet Newcastle upon Tynen hotelleja täksi viikonlopuksi niinkin alhaiseen hintaan kuin 39 € per yö. Käyttäjät löysivät myös 3-tähden hotelleja alk. 87 € sekä 4-tähden hotelleja alk. 85 €.\nMiten löydän hotellin kaupungin Newcastle upon Tyne keskustasta?\nKun olte tehnyt hotellihaun KAYAK-sivustolla, voit suodattaa hakuasi naapurustojen mukaan, jolloin voit valita helposti keskeiset kaupungin Newcastle upon Tyne alueet. Voit myös tehdä haun kaupungin kartalla valitaksesi tietyn sijainnin, kuten Newcastle upon Tyne kaupungin keskustan\nMissä yöpyä Newcastle upon Tyne?\nLöydät karttamme avulla täydellisen majoituspaikan Newcastle upon Tyne. Näytämme sinulle kunkin hotellin tarkan sijainnin.\nParhaat Newcastle upon Tyne hotellit\nEniten suositellut Newcastle upon Tynen hotellit\nGrand Hotel Gosforth Park - Newcastle upon Tyne - Ravintola\nHoliday Inn Express Newcastle City Centre - Newcastle upon Tyne - Makuuhuone\nJurys Inn Newcastle - Newcastle upon Tyne - Makuuhuone\nTravelodge Newcastle Central - Newcastle upon Tyne - Makuuhuone\nHoliday Inn Express Newcastle - Metro Centre - Newcastle upon Tyne - Makuuhuone\nMalmaison Newcastle - Newcastle upon Tyne - Makuuhuone\nSleeperz Hotel Newcastle - Newcastle upon Tyne - Rakennus\nHotel Indigo Newcastle - Newcastle upon Tyne - Makuuhuone\neasyHotel Newcastle - Newcastle upon Tyne - Aula\nHoliday Inn Newcastle - Jesmond - Newcastle upon Tyne - Oleskelutila\nDoubleTree by Hilton Hotel Newcastle International Airport - Newcastle upon Tyne - Ravintola\nThe Vermont Hotel - Newcastle upon Tyne - Oleskelutila\nHampton by Hilton Newcastle - Newcastle upon Tyne - Rakennus\nHoliday Inn Newcastle - Gosforth Park - Newcastle upon Tyne - Näkymät ulkona\nBritannia Hotel Newcastle Airport - Newcastle upon Tyne - Vastaanotto\nRooms Inn - Newcastle upon Tyne - Ravintola\nNewcastle upon Tynen hotellit lähellä Cathedral Church of St Nicholas\nMatfen Hall Hotel, Golf And Spa - Newcastle upon Tyne - Oleskelutila\nRoyal Station Hotel - Newcastle upon Tyne - Makuuhuone\nCopthorne Hotel Newcastle - Newcastle upon Tyne - Rakennus\nCrowne Plaza Newcastle - Stephenson Quarter - Newcastle upon Tyne - Oleskelutila\nSuosittu Newcastle upon Tyne\nMajoitukset Newcastle upon Tyne\nLentokentät Newcastle upon Tyne\nNähtävyydet Newcastle upon Tyne\nKaikki hotellit Newcastle upon Tyne\nVertaa parhaat hotellitarjoukset Newcastle upon Tyne! Etsi hotellihuoneita sadoilta eri matkailu- ja varaussivustolta yhden hotellihaun kautta. KAYAK auttaa sinua löytämään halvat hotellit netistä ja varamaan juuri sinulle parhaiten sopivan hotellihuoneen. Varaa edullinen hotelliyö tai muu majoitus kohteessa Newcastle upon Tyne.


Aku Ankaa Nettitreffi / Kypsät Naiset Pornoa\nAku Ankan sukupuu on Aku Ankka -sarjakuvan henkilöhahmojen. Luettelo Aku Ankka -lehdessä esiintyvistä/esiintyneistä hahmoista. kanssa. Aku Ankka Lataamo on maailman ensimmäinen digitaalinen Aku Ankka -palvelu, josta löydät reilut sivua Aku Ankka -sarjakuvia koko sen yli. Eli tässä topicissa olisi tarkoitus "koodailla" eli tehdä Aku Ankka koodia. Teen nyt selityksen miten systeemi toimii mutta sitä ennen tiedotus...\nKymppikioski kuopio helsingin matkamessut\nVain elämää -sarjasta tuttu räppäri Nikke Ankara eli Niiles Hiirola, 25, vietti hiljattain railakkaan bileillan Red Onion -yökerhossa Vantaan. Eikä muuten lämpene kone yhtään normaalia enempää vaikka ajaisikin hieman kovempaa ja raskaammalla jalalla. Don Rosan piirtämä Aku Ankka. Oon liikkeellä ihan etsimäsä tosirakkautta ja oikeaa suhdetta.\nAku Ankan sukupuu on Aku Ankka -sarjakuvan henkilöhahmojen. Luettelo Aku Ankka -lehdessä esiintyvistä/esiintyneistä hahmoista. kanssa. Lempikirjat: Sven Hassel:in kirjat, Aku Ankat Profiili on ollut treffipalstalla melkein alusta lähtien enkä ole saanut yhtäkään vastausta. On mennyt jo usko täysin. Aku Ankka Lataamo on maailman ensimmäinen digitaalinen Aku Ankka -palvelu, josta löydät reilut sivua Aku Ankka -sarjakuvia koko sen yli...\nOsasyynä taitaa olla nää jutut mitä liikkuu rekkamiehistä. Vain elämää -tähti Nikke Ankaralla rankka bileilta: Olen laittanut treffi-ilmoituksen kaikille tuntemilleni palstoile ja tulos on jokapaikassa sama: Kyl porukka tuki siinä ihan oikein kun pisti sen puulaakin saartoon koska meno siellä on aku ankaa nettitreffi jotain käsittämätöntä. Autonkuljettaja Ase tai siviilipalvelus: Daniel Branca — pampan Barks. Työsopimuksia ei tehdä koskaan pitempään kun 3kk kerrallaan sit mies ulos ja soitetaan parin kolmenviikon päästä että haluisko tulla taas. Rekkakuski joka saa elantonsa maantietä koluamalla. Don Rosan piirtämä Aku Ankka. Muuten todella hyvä vehje varsinkin mallisarjan viimeset.\nNuru hieronta treffi sivut\nGerda Hanhi, Konrad Ankanpään vaimo, Hanna Hanhen ja Serkku Kiljuhanhen äiti. Konginkankaan oikeudenkäynti alkoi Kyllä sen muuten huomaa ja tosi helposti.\nSinkkuna sitä elelee moni muukin rahtari mitä tiedän. Etsi Toggle navigation Valikko.\nMaksaako Roope Setä Pelle Pelottomalle niistä keksinnöistä?\naku ankka - ylös puuhun // Donald Duck up a tree 🔴\nJuicy pussy dna kauppa rauma aukioloajat\nOlen itekin törmänny sellaseen ja siks kai itekin. Pelle Peloton on Ankkalinnassa asuva hullu tiede mies, ja hänenkin talonsa. Scania vs Volvo Kummassakin on me hyvät-ja huonotpuolensa. Aku ankaa kun vaimo pettää. Ajan työkseni Scanial ja siinä.\namatööriporno suomi osao kontinkangas\nseksiä helsingissä rakastumisen merkit naisessa\nikuinen sinkku amatööri porno suomi\nRapu ja neitsyt kauris ja skorpioni\nRavintola henrik pitäjänmäki kaustisen kino\nAle pub hällänkellari hifi klubi


Toimittaja.fi » Järjestelykeskukseen saapui tiistaina yli 500 turvapaikanhakijaa\nHome > Turvapaikanhakijat\t> Järjestelykeskukseen saapui tiistaina yli 500 turvapaikanhakijaa\nRajavartiolaitoksen partio on paljastanut epäillyn laittoman maahantulon järjestelijän. Epäilty järjestäjä on kiinniotettu ja Suomeen tuodut neljä henkilöä on toimitettu järjestelykeskukseen. Rajavartiolaitos tutkii asiaa.\nTullin suorittamien tarkastusten yhteydessä paljastui yöllä Tornion Näränperän tarkastuspisteellä kulkuneuvon kuljettaminen oikeudetta ja rattijuopumus. Noin 35-vuotiaan suomalaismiehen epäillään kuljettaneen kulkuneuvoa huumausaineen vaikutuksen alaisena ja ilman ajo-oikeutta. Asia on siirretty poliisin tutkintaan.\nPoliisi ja rajavartiolaitos ovat suorittaneet yön aikana tehostettua ulkomaalaisvalvontaa, ja tulli on suorittanut tehostettua tullivalvontaa. Toiminta jatkuu edelleen. Puolustusvoimat tukee poliisia antamalla virka-apua järjestelykeskuksen käytännön toimissa.\nPoliisi julkaisee päivän aikana Lapin poliisilaitoksen Facebook-sivuilla järjestelykeskukseen tehdyt infokyltit, joissa turvapaikanhakijoille kerrotaan kymmenellä eri kielellä järjestelykeskuksessa tehtävistä toimenpiteistä.\nAlkuiltaan mennessä noin 450 uutta turvapaikanhakijaa Tornioon Järjestelykeskukseen saapunut yli 300 turvapaikanhakijaa