RAKENNESUUNNITELMA. Kangasala Lempäälä Nokia Orivesi Pirkkala Tampere Vesilahti Ylöjärvi. Ehdotus, seutuhallitus - PDF\nRAKENNESUUNNITELMA. Kangasala Lempäälä Nokia Orivesi Pirkkala Tampere Vesilahti Ylöjärvi. Ehdotus, seutuhallitus\nDownload "RAKENNESUUNNITELMA. Kangasala Lempäälä Nokia Orivesi Pirkkala Tampere Vesilahti Ylöjärvi. Ehdotus, seutuhallitus 17.12.2014"\n1 RAKENNESUUNNITELMA 2040 Kangasala Lempäälä Nokia Orivesi Pirkkala Tampere Vesilahti Ylöjärvi 1 Ehdotus, seutuhallitus\n2 Sisällysluettelo 1. Suunnittelun lähtökohdat Kehitystrendit Rakennesuunnitelman uudistaminen Suunnittelualue 5 2. Rakennesuunnitelman tavoitteet Rakennesuunnitelma Kasvuun varautumisen laskelmat Vahvat ja monipuoliset keskukset Palveluverkon seudullinen tarkastelu Asuntotuotanto ja laadukkaat asuinympäristöt Asumisen painopistealueet Asuntotuotantotavoitteet Asumisen laatutavoitteet Riittävä työpaikka-alueiden tarjonta Liikenne Kävely ja pyöräily Joukkoliikenne Tieverkko Liityntäpysäköinti Liikenneyhteydet seudun ulkopuolelle Vaikutuksista Toteutusohjelma Jatkotoimenpiteitä lähivuosille...44 Liite 1: Rakennesuunnitelman uudistamisen vaiheet...45 Liite 2: Palveluverkon suunnittelun seudulliset pääperiaatteet...46 Tiivistelmä Hyvä seutusuunnittelu tarvitsee yhteisen vision ja välineet sen toteuttamiseksi. Rakennesuunnitelma 2040 on Tampereen kaupunkiseudun kuntien ratkaisu alueen kasvun ja elinvoiman ylläpitämiseksi. Se perustuu kaupunkiseudun kokonaisetuun ja voimavarojen tasapainoiseen käyttöön. Suunnitelma vahvistaa rakennesuunnitelman 2030 tavoitteita. Suunnitelma pohjautuu arvioon, jonka mukaan kaupunkiseudulla on asukasta vuonna Kasvu ohjataan täydentämään nykyistä yhdyskuntarakennetta ja vahvistamaan joukkoliikenneväyliä. Tämä mahdollistaa liikkumisen tapojen uudistamisen. Suunnitelmassa esitetään raideliikenteen seudullinen kokonaisuus ja joukkoliikennejärjestelmän kytkemä keskusverkko. Kasvuun varaudutaan noin asunnon rakentamisella. Asumisen monipuolisuuteen ja asuinympäristöjen laatuun kiinnitetään huomiota. Noin 70 prosenttia asunnoista sijoittuu alueille, jotka tukeutuvat raitiotiehen ja lähi- tai taajamajunaan. Loput sijoittuvat keskusten välisiin nauhoihin ja alueille, jonne on järjestettävissä hyvät joukkoliikennepalvelut. Kohtuuhintaiseen vuokraasuntotuotantoon varaudutaan yhteisvastuullisesti. Seutukeskus sekä alue- ja lähipalvelukeskukset ovat elinvoimaisia asumisen, julkisten ja kaupallisten palveluiden keskittymiä. Keskukset kytketään toisiinsa hyvällä joukkoliikenteellä sekä korkeatasoisilla pyöräteillä. Keskukset itsessään ovat miellyttäviä oleskelun ja asioinnin ympäristöjä. Työpaikka-alueista esitetään elinkeinojen uudistumista ja työpaikkojen lisäystä tukeva kokonaisratkaisu. Työpaikat osoitetaan keskuksiin, tietointensiivisiin osaamiskeskittymiin sekä muihin palvelujen ja teollisuuden alueisiin. Toteutusohjelmalla tarkennetaan asuin- ja työpaikka-alueiden, palveluverkon ja liikennejärjestelmän ajoittamista eri vuosikymmeninä vuoteen\n3 1. Suunnittelun lähtökohdat Rakennesuunnitelma on kaupunkiseudun yhdyskuntarakenteen kehitystä pitkällä tähtäimellä ohjaava seudullinen suunnitelma. Se tarkastelee kaupunkiseutua kokonaisuutena, sovittaa yhteen kuntien maankäyttöä ja esittää ratkaisuja kestävän kasvun toteuttamiseksi. 1.1 Kehitystrendit Rakennesuunnitelman tavoitevuosi on 2040 eli 25 vuotta tästä eteenpäin. Aikajänteen vuoksi kaupunkiseudun suunnittelussa on huomioitava kehitystrendit ja pyrittävä varautumaan toimintaympäristössä tapahtuviin muutoksiin. Tampereen kaupunkiseutu haluaa kehittyä strategiavisionsa mukaisesti vetovoimaisena alueena sujuvan elämän, kestävän kasvun ja yhteistyön edelläkävijänä. Kaupunkiseudun toimintaympäristöön vaikuttavia muutostrendejä ovat mm. globalisaatio, ilmastonmuutos, teknologian kehitys ja ikääntyminen. Globalisaatio merkitsee kaupunkiseutujen välisen kilpailun voimistumista. Ihmisten valinnoissa elinympäristön laatutekijöiden merkitys korostuu. Myös elinkeinoelämän toimintaedellytykset ovat kilpailukyvyn kannalta oleellinen: seudun on oltava houkutteleva yrityksille ja niiden työvoimalle. Kaupungistumisen ennustetaan jatkuvan ja lisäävän keskeisten kaupunkien ja kaupunkiseutujen väestön määrää. Osa väestönkasvusta tulee ikääntyvästä väestöpohjasta, joka luo painetta julkistalouksille. Toisaalta pidempien elinkaarien yhteiskunta tarkoittaa aktiivisia eläkeläisiä liikkumisessa ja kuluttamisessa. Tampere on korkeakouluineen vahva opiskelijakaupunki. Opiskelijat ovat tärkeä voimavara ja tulevaisuuden osaamispotentiaali. Kaupunkiseudun ratkaisujen tulee puhutella myös nuorempia ikäluokkia. Kuvat: Seutujen välinen muuttoliike ja huoltosuhde-ennuste vuodelle Seutujen välisessä muuttoliikkeessä vahvin kasvu sijoittuu Helsinki-Hämeenlinna-Tampere -akselille. Huoltosuhteen osalta yliopistokaupunkien seudut ovat muuta maata kestävämmässä tilanteessa. Lähde: ALLI 2013 ( Aluerakenteen ja liikennejärjestelmän kehityskuvan ( verne/alli/) mukaan kasvukeskukset keräävät muuttajia pääasiassa muista kaupungeista. Seutujen välinen muuttoliike koostuu nuorista aikuisista ja suuntautuu suurimmille kaupunkiseuduille. Muuttoliike muovaa asutusrakennetta luonnollista väestönmuutosta voimakkaammin ja vaikuttaa alueen asukkaiden ikärakenteeseen. Muuttoliike lisää välillisesti myös luonnollista väestönkasvua. Kasvualueilla sisäinen liikenne lisääntyy samalla kun kaupunkien välisen liikenteen määrä pääväylillä kasvaa. Joukkoliikenneyhteyksien tarve lisääntyy kasvavilla seuduilla. 3\n4 Kuva: Yhdyskuntarakenteellisten kehitysurien vaikutuksia kasvihuonekaasupäästöihin vuonna Lähde: ALLI Ilmastonmuutoksen hillitsemiseksi ja kiristyviin päästötavoitteisiin pääsemiseksi kaupunkiseudulla tarvitaan energia- ja resurssitehokkaita valintoja ja ratkaisuja maankäytön ja liikennejärjestelmän suunnittelussa. Yhdyskuntarakenteen kehityksellä kaupunkiseututasolla on suuri merkitys päästöjen vähentämisessä. Tampereen kaupunkiseudun ilmastostrategian (2010) visoina on olla Suomen kärkitasoa CO2-päästöjen vähentämisessä. Vähennystavoite vuoteen 2030 on vähintään 40 % vuoden 1990 tasosta asukasta kohden laskettuna, jonka lisäksi tavoitteena on pyrkiä 30 % kokonaisvähennykseen. Merkittävät yhdyskuntarakenteelliset ja sitä kautta kuntataloudelliset, ekologiset ja ilmastoon liittyvät vaikutukset saavutetaan alueiden ja liikennehankkeiden toteutuksen oikealla ajoittamisella. Siksi yhdyskuntarakenteen kehittämisen pääpainon tulee olla nykyiseen rakenteeseen sijoittuvissa hankkeissa. Kuva: Uudistettava rakennesuunnitelma Rakennesuunnitelman uudistaminen Seutuhallitus käynnisti kokouksessaan rakennesuunnitelman 2030 uudistamisen. Uudistettu rakennesuunnitelma pohjautuu valtuustojen vuonna 2010 hyväksymään rakennesuunnitelmaan, johon on tuotu ajan aiheuttamat muutostarpeet. Uudistamisessa on ollut keskeistä seudun väestöennusteen päivittäminen sekä ennusteen vertaaminen yhdyskuntarakenteen kykyyn vastaanottaa kasvua. Yhdyskuntarakenteen kehittämisen rungoksi on otettu joukkoliikenteen, erityisesti raideliikenteen tuoreet suunnitelmat. Uutena kokonaisuutena rakennesuunnitelmaan on liitetty seudullinen palveluverkko. Rakennesuunnitelma hyväksytään valtuustoissa, ja sitä toteutetaan kuntien kaavoitus- ym. toimenpiteiden kautta. Sen sitovuutta vahvistetaan toteuttamisohjelmalla ja seurannalla. Kärkitoimenpiteet sisällytetään MAL-aiesopimukseen. 4\n5 1.3 Suunnittelualue Rakennesuunnitelman alue kattaa Tampereen kaupunkiseudun kuntien Kangasalan, Lempäälän, Nokian, Oriveden, Pirkkalan, Tampereen, Vesilahden ja Ylöjärven yhtenäisen taajama-alueen. Tarkastelualue on sama kuin Rakennesuunnitelmassa 2030 lukuun ottamatta Nokian Siuroa, joka on uudistamistyössä kytketty mukaan kaupunkialueen merkittävänä teollisena työpaikkakeskittymänä lähipalveluineen. Kuva: Kaupunkiseutua koskeva ote Pirkanmaan maakuntakaavan 2040 perusratkaisuista ( ). Lähde: Pirkanmaan liitto. Rakennesuunnitelma kokoaa ja viestittää kaupunkiseudun tuoreimmat linjaukset valmisteilla olevaan Pirkanmaan maakuntakaavaan Rakennesuunnitelman valmistelu ja työvaiheet sovitettiin yhteen maakuntakaavan valmistelun kanssa. Rakennesuunnitelman 2030 sekä maakuntakaavan 2040 aineiston ohella uudistetun rakennesuunnitelman tausta-aineistona ovat olleet seudun MAL-aiesopimukset ja asuntopoliittinen ohjelma 2030, Tampereen kaupunkiseudun ja Pirkanmaan liikennetutkimus 2012, kaupunkiseudun lähijunaliikenteen kehittämisselvitys (2012) ja kävelyn ja pyöräilyn kehittämisohjelma 2030, keskitehokkaan asuinrakentamisen hanke ja keskustabarometri. Työn eri vaiheissa on käyty vuoropuhelua kuntien suunnitelmien ja toimenpiteiden huomioimisesta rakennesuunnitelmassa. Tällaisia ovat olleet esimerkiksi Tampereen raitiotien yleissuunnitelma, kuntien merkittävät ajankohtaiset kaavahankkeet ja AiRRport-konseptityö. Aluerakenteen ja liikennejärjestelmän kehityskuvaa (ALLI) on hyödynnetty kaupunkiseudun tarkastelussa laajemmissa yhteyksissään. Rakennesuunnitelma on ensisijaisesti kaupunkialueen kehittämisen työväline. Siinä ei tarkastella koko seudun aluerakennetta ja kehittämismahdollisuuksia, vaan keskitytään ydinkaupunkialueeseen ja siihen kytkeytyviin seudun isoimpiin keskuksiin. Tämän periaatteen selventämiseksi rakennesuunnitelmakartassa esitetään suunnittelualue. Suunnittelualue on pinta-alaltaan noin 550 km 2 ja se kattaa noin 11 prosenttia kaupunkiseudun kuntien kokonaispinta-alasta. Kasvun ohjaaminen ensi sijassa olemassa olevaa yhdyskuntarakennetta tiivistäen tukee myös kylien kehittämistä. Kylät tarjoavat kaupunkimaiselle ympäristölle vaihtoehtoisia asumisen ja työnteon paikkoja, ja kylien uudisasukkaat luovat asiakaspohjaa palveluille. Kasvun painottaminen taajaman reunalle uusille asuinalueille todennäköisesti heikentäisi kylien roolia pientalomaisen asumisen paikkoina. Uudet infrastruktuurin laajentumisalueet vaativat myös merkittäviä panostuksia sen sijaan että hyödynnettäisiin olemassa olevia palvelukeskittymiä ydintaajamassa ja kylissä. Elinvoimaratkaisut kylien ja maaseutumaisen alueen kehittämisessä tehdään kuntakohtaisessa suunnittelussa. Näiden alueiden suunnittelussa kunnat hyödyntävät mm. seutuhallituksen hyväksymiä periaatteita asemakaavojen ulkopuolisesta rakentamisesta. 5\n6 2. Rakennesuunnitelman tavoitteet kokonaisedun kannalta tarkoituksenmukaisesti huomioiden alueiden ominaisuudet, sijainti kaupunkirakenteessa sekä joukkoliikenneverkko ja sen kehittymisedellytykset. Tavoitteet pohjautuvat valtuustojen vuonna 2010 hyväksymään rakennesuunnitelman 2030 tavoitekokonaisuuteen, joka kuvaa millaista kaupunkiseutua haluamme rakentaa. Seutuhallitus asetti vuonna 2013 uudistettavalle rakennesuunnitelmalle seuraavat tavoitteet tarkempine sisältöineen: 1. Varaudumme väestön kasvuun 2. Tiivistämme yhdyskuntarakennetta 3. Kehitämme keskustoja ja keskuksia 4. Parannamme asuinympäristön laatua ja monipuolisuutta 5. Vahvistamme elinkeinoelämän kasvua 6. Uudistamme liikkumisen tapoja 7. Parannamme palvelujen saavutettavuutta 8. Edistämme seudullisesti merkittävien hankkeiden toteutusta 9. Parannamme suunnitelman sitovuutta ja toteuttamisen ohjelmointia Varaudumme väestön kasvuun Kaupunkiseudun väestö kasvaa syntyvyyden, muuttoliikkeen ja asukkaiden eliniän kasvun myötä. Alue on vetovoimainen, ja kasvun ennakointi on maankäytön keskeisiä kysymyksiä mm. kuntatalouden kannalta. Väestönkasvu turvaa myös uutta työvoimaa yrityksille ja julkiselle sektorille väestön eläköityessä. Kasvun kautta taloudellinen huoltosuhde pysyy kestävänä. Rakennesuunnitelma mitoitetaan noin hengen vuosittaiselle kasvulle, mikä tarkoittaa hengen väestönkasvua vuoden 2013 alusta ja kokonaisväestöä vuoteen 2040 mennessä. Mitoitus vastaa viime vuosien kasvua ja maakuntakaavan laadinnan väestötavoitetta. Kyseessä on varautuminen, jonka tarkoituksena on varmistaa hallittu ja suunnitelmallinen kasvu. Rakennesuunnitelman uudistamisessa kasvu ohjataan seudun Kuva: Uudistettava rakennesuunnitelma 2030 Tiivistämme yhdyskuntarakennetta Kaupunkiseudun taloudellinen ja toiminnallinen kilpailukyky perustuu eheään yhdyskuntarakenteeseen ja riittävään asukastiheyteen. Eheä yhdyskuntarakenne tarjoaa asukkaille toimivan asuinympäristön tarvittavine palveluineen sekä yrityksille ja kunnille tuottavuutta edistävän toimintaympäristön. Kasvun ohjaaminen kaupunkirakenteen sisälle vähentää investointien tarvetta ja lyhentää etäisyyksiä. Olemassa olevan infrastruktuurin hyödyntämisellä parannetaan maankäytön yhdyskuntataloudellista vaikuttavuutta. Tiivistämällä taajamien ja keskusta-alueiden maankäyttöä sekä vahvistamalla joukkoliikennekäytäviä asutuksen, kaupan, palvelujen ja toimistojen alueena lisätään myös energiatehokkuutta sekä vastataan seudullisen ilmastostrategian tavoitteisiin. Toiminnoiltaan sekoittuneessa yhdyskuntarakenteessa arjen sujuvuus lisääntyy ja eri toimintojen saavutettavuus paranee. Liikkumisen ratkaisuissa tulee huomioida ympäristön viihtyisyys ja esteettömyys. 6\n7 Koska maankäytön muutokset olemassa olevassa rakenteessa ovat haasteellisia, tulee maapoliittisia keinoja käyttää tehokkaasti eheän yhdyskuntarakenteen toteuttamiseksi. Eheyttäminen koskee kaupunkiseudun kaikkia kuntia. Se tulee toteuttaa täydennysrakentamalla nykyisiä alueita niiden ominaispiirteet ja vahvuudet huomioiden. Kasvu luo paineita asemakaavoitetun alueen liepeille. Lieverakentamisen vaikutuksia vähennetään ohjaamalla rakentamista lievealueilla seudullisten periaatteiden mukaisesti ensisijaisesti kaavoituksen keinoin. Kunnat kehittävät maankäyttöä myös kylissä mahdollisuuksiensa mukaan. Kehitämme keskustoja ja keskuksia Kaupunkiseudun keskusverkko muodostuu profiileiltaan erilaisten kunta-, ala- ja lähikeskusten ympärille. Keskuksia kehitetään palveluverkon ja liikkumisen solmukohtina ja myös monipuolisina asumisen ja työn ympäristöinä. Tärkeimmät keskukset ovat kuntien ja kaupunkien keskustat, jotka kokoavat ihmisiä paitsi asioimaan myös viihtymään. Kaupan merkitys keskustojen elinvoimalle on olennainen, minkä vuoksi kaupalliset palvelut ohjataan keskustoihin, joukkoliikennekäytävien ja alemmantasoisten keskusten ohella. Tilaa vievä kauppa sijoitetaan asioinnin kannalta tarkoituksenmukaisesti. Maankäyttö- ja rakennuslain mukaisesti vähittäiskaupan suuryksiköiden sijaintipaikka on keskusta-alue, ellei muu sijainti kaupan laatu huomioon ottaen ole perusteltu. Keskustoja elävöitetään ja niiden vetovoimaisuutta kehitetään myös lisäämällä keskusta-asumisen tarjontaa sekä toimisto- ja liiketilatarjontaa. Parannamme asuinympäristön laatua ja monipuolisuutta Kasvun ohjaaminen nykyiseen rakenteeseen tarjoaa mahdollisuuden asuinympäristöjen monipuolistamiseen. Rakentamispaineista huolimatta uudisrakentaminen tulee tehdä asuinympäristön laatutekijöitä korostaen. Talotyyppien vaihtoehtoja tulee lisätä keskitehokkaalla asuntorakentamisella. Myös seudullisen ja paikallisen viherverkoston huomioiminen parantaa asuinympäristöjä. Suurin osa rakennettavista asunnoista on tulevaisuudessakin omistusasuntoja. Kasvavalla kaupunkiseudulla on kuitenkin tarve lisätä sosiaalista vuokra-asuntotuotantoa ja sen osuutta erityisesti kehyskunnissa. Tämän kunnat hoitavat yhteisvastuullisesti MAL-aiesopimuksen hengessä, mm. luovuttamalla tontteja ko. tuotannolle. Vuokra-asuntotuotannolle otollisia ympäristöjä ovat erityisesti seudun kaupunkimaiset kunnat. Vahvistamme elinkeinoelämän kasvua Rakennesuunnitelmalla luodaan edellytyksiä työpaikkojen lisääntymiselle. Elinkeinojen tarpeita tarkastellaan seudullisesti ja profiloidaan elinkeinoalueet seudulliseksi kokonaisuudeksi. Tämä tarkoittaa, että varataan työpaikka-alueita riittävästi erityyppisten yritysten tarpeisiin ja varmistetaan merkittävien työpaikkakeskittymien liikenteellinen ja logistinen kilpailukyky. Myös elinkeinojen kehittymiselle tärkeitä lento- ja raideliikenneyhteyksiä kehitetään. Rakennesuunnitelmalla tuetaan älykkään kaupungin, uusiutuvan teollisuuden ja hyvinvointipalveluliiketoiminnan kehitysmahdollisuuksia. Toimivan yhdyskuntarakenteen varmistamiseksi työpaikkoja sijoitetaan myös toiminnoiltaan sekoittuneille alueille. Uudistamme liikkumisen tapoja Maankäytön ja liikennejärjestelmän yhteisratkaisut ovat avainasemassa liikkumistarpeen vähentämisessä. Liikkumiskulttuuria uudistetaan lisäämällä kestävien liikkumismuotojen, kuten joukkoliikenteen sekä pyöräilyn ja kävelyn, osuuksia. Näin vaikutetaan henkilöautoliikenteen osuuden kasvun pysähtymiseen. Joukkoliikenteen vetovoimaa lisätään kehittämällä raideliikennettä ja sopimalla raideliikenteen investointien toteuttamisesta. Ratakapasiteetissa huomioidaan lähiliikenteen tarpeet. Pienin investoinnein liikenteen sujuvuutta voidaan parantaa kehittämällä matkaketjuja ja älyliikennettä. Parannamme palvelujen saavutettavuutta Kaupunkiseudun rakenteen tiivistyessä palveluverkkoa tulee hyödyntää seudullisesti. Niin kuntien raja-alueilla kuin koko seu- 7\n8 dun alueella palvelujen avautuessa vähitellen koko väestölle, on palveluverkon seudullinen suunnittelu kokonaistaloudellisesti kannattavaa. Palveluja sijoitetaan siten, että lähipalvelut julkiset ja kaupalliset ovat hyvin tavoitettavissa myös kävellen ja pyöräillen. Isommalle väestömäärälle suunnatut palvelut sijoitetaan hyvien kulkuyhteyksien ääreen. Vapaa-ajan ja liikuntapalvelujen käyttö kasvaa, minkä vuoksi myös ne tulee sijoittaa joukkoliikenteen vyöhykkeille. Keskusverkossa olevien alakeskusten kytkeytyminen kestäviin kulkumuotoihin huomioidaan. Edistämme seudullisesti merkittävien hankkeiden toteutusta Rakennesuunnitelman tavoitteeksi on asetettu, että kunnat sopivat seudullisesti merkittävien hankkeiden sijainnista, ajoituksesta ja toteutuksesta. Hankkeet sijoittuvat kaupunkiseudun alueelle, ja osa niistä on riippuvainen myös valtion toteutuksesta. Hankkeet ovat läntinen ratayhteys, järjestelyratapiha, kehä 2, seudulliset vesihuoltoratkaisut (erityisesti keskusjätevedenpuhdistamo) sekä lentokentän alueen ja yhteyksien kehittäminen. Rakennesuunnitelman 2030 laadinnan yhteydessä kunnat eivät ottaneet yhteistä poliittista kantaa mainittuihin hankkeisiin. Parannamme suunnitelman sitovuutta ja toteuttamisen ohjelmointia Rakennesuunnitelman sitovuutta lisätään aikatauluttamalla sen toteutus toteuttamisohjelman ja kaavoituksen kautta sekä MAL-aiesopimuksella. MAL-aiesopimusmenettelyn jatkamista tavoitellaan vuoden 2015 jälkeen. Maakunta- ja seutusuunnittelu sovitetaan yhteen, ja kaupunkiseudun tahto viestitään koskien mm. joukkoliikenne- ja palveluverkkoratkaisua, maankäytön ja asumisen mitoitusta sekä työpaikkojen sijoittumista. 8\n9 3. Rakennesuunnitelma 2040 Kuva: Rakennesuunnitelma\n10 Keskukset 1 Tampere, keskusta 2 Hervanta 3 Kangasala, keskusta 4 Koilliskeskus 5 Lakalaiva-Härmälä- Partola 6 Lempäälä, keskusta 7 Lentola 8 Lielahti 9 Nokia, keskusta 10 Orivesi, keskusta 11 Pirkkala, keskusta 12 Sääksjärvi 13 Tesoma 14 Ylöjärvi, keskusta 15 Hakkari 16 Harjuniitty 17 Kaukajärvi 18 Kulju 19 Lamminrahka 20 Mäkkylä-Teivaala 21 Metsäkylä 22 Siivikkala 23 Siuro 24 Suorama 25 Vesilahti, kirkonkylä 26 Vuores Muut uudet/ merkittävästi kehitettävät asuinalueet tai asuin- ja työpaikkaalueet 27 Hakametsä- Sammonkatu 28 Hallila 29 Hervantajärvi 30 Härmälänranta 31 Järjestelyratapiha 32 Kaukajärvi-Annala 33 Kaukajärvi, pohjoinen 34 Kohmala 35 Lahdesjärvi 36 Lakalaiva 37 Nurmi-Sorila 38 Ojala 39 Orivesi, asema 40 Partola- Naistenmatkantie 41 Pikonlinna 42 Rantaperkiö-Toivio 43 Sammalisto 44 Sankila 45 Santalahti 46 Siltatie 47 Turtola Uudet/merkittävästi kehitettävät työpaikka-alueet 48 Hankkio 49 Kaupin kampus 50 Kolmenkulma 51 Lakalaiva-Lahdesjärvi 52 Lamminrahka, työpaikka-alue 53 Lentoaseman seutu 54 Lentoasemantien alue 55 Linnakallio 56 Linnavuori 57 Marjamäki 58 Oripohja 59 Pitkäniemi 60 Rusko 61 Sääksjärvi, etelä 62 Sääksjärvi, pohjoinen 63 Tarastenjärvi 64 Teivo 65 Uusi-Kuruntie/ Siltatie 66 VT3 oikaisu, Lempäälä ja Pirkkala 67 VT12 etelä, Kangasala Vuoden 2040 jälkeen toteutettavat alueet/ hankkeet 68 Kulju, asuinrakentamisen painopiste 69 Hakkari-Moisio, asuinrakentamisen painopiste 70 Nurmi-Sorila, laajennus 71 Ruutana, asuinrakentamisen painopiste 72 Saarenmaa, asuin- ja työpaikka-alue 73 Siivikkala, asuinrakentamisen painopiste 74 Siltatie, laajennus 75 Saarenmaa, työpaikka-alue 76 2-kehä pohjoinen, työpaikka-alue 10\n11 3.1 Kasvuun varautumisen laskelmat Rakennesuunnitelmassa on varauduttu hengen väestönkasvuun vuoteen 2040 mennessä. Kasvu suunnataan seutuhallituksen keväällä 2014 tekemän linjaratkaisun mukaisesti ensin sisäänpäin kaupunkirakennetta tiivistäen ja keskuksia vahvistaen ja vasta toissijaisesti harkitusti rakennetta laajentaen. Kasvulaskelman lähtötilanteena pidetään ajankohtaa , jolloin kaupunkiseudulla asui asukasta. Suunnittelualueella oli tuolloin asukasta, eli noin 90 % kuntien kokonaisväestöstä. Kokonaisuus mitoitetaan noin hengen vuosittaiselle kasvulle, mikä tarkoittaa hengen väestönkasvua ja asukkaan kokonaisväestöä vuoteen 2040 mennessä. Suunnittelussa varaudutaan väestönkasvun lisäksi asumisväljyyden kasvuun sekä asuntokannan poistumaan. Siksi rakennesuunnitelmatyössä varaudutaan todellista väestönkasvua suurempaan, ns. laskennalliseen, kasvuun. Asumisväljyyskehitys aiheuttaa keskimäärin noin 1,3 milj. h-m 2 :n pinta-alatarpeen. Väestönkasvun aiheuttama rakentamistarve on noin 4,6 milj. h-m 2, kun oletetaan, että 95 % väestönkasvusta sijoittuu suunnittelualueelle. Yhteensä rakentamistarve on siten lähes 6 milj. h-m 2. Asuntokannan poistumaksi on arvioitu vuosittain noin 0,34 %, eli vuositasolla lähes h-m 2 :n poistumaa. Rakennesuunnitelman tavoitevuoteen mennessä poistuma on noin 1,3 milj. h-m 2. Suunnittelualueen rakentamistarve on kaikki tarvetekijät huomioiden noin 7,2 milj. h-m 2. Toteuttamisohjelmassa on huomioitu laskennallinen kasvu aluekohtaisesti. Asuntokunnan keskikoko ja asumisväljyys on tasapainotettu alueiden yhdyskuntarakenteellisten laatuominaisuuksien mukaan. Asumisväljyys vaihtelee tiiviin keskustarakenteen 36 huoneistoneliömetristä väljän pientaloalueen 45 huoneistoneliömetriin. Suunnittelualueen rakentamistarve vastaa laskennallisesti noin henkilöä. Kartalle sijoitetuissa uusien asukkaiden määrissä on laskennallisen tarpeen lisäksi muuta toteutusvaraa kaikkiaan asukkaan verran. Suurin osa toteutusvarasta tulee Tampereen keskustan eteläpuolisen järjestelyratapihan osoittamisesta asukkaan alueena, jonne sijoittuu myös huomattavasti toimistotyyppisiä työpaikkoja. Alueen toteuttaminen edellyttää uuden järjestelyratapihan valmistumista tarkastelujaksolla. Muu toteutusvara sijoittuu sekä olemassa oleviin keskuksiin että uusille alueille. Toteutusvara antaa mahdollisuuden siihen, että yhdyskunta- ja palvelurakennetta voidaan kehittää kestävästi siinäkin tilanteessa, että kasvu osoittautuu odotettua voimakkaammaksi. Toisaalta, kokonaisuuden toteuttamisessa tulee painottaa yhdyskuntarakennetta tiivistäviä ja nykyrakennetta hyödyntäviä kohteita. Mikäli kasvu osoittautuu odotettua pienemmäksi, pystytään hyvällä vaiheistuksella saamaan tiivistyvän kaupunkirakenteen hyödyt ja minimoimaan laajentuvan rakenteen kustannukset. Seuraavassa taulukossa esitetyt asukasmäärät vastaavat kokonaisrakentamistarvetta, josta noin 36 % aiheutuu nykyisen väestön ennustetusta asumisen väljyyskasvusta ja asuntokannan poistumasta ja 64 % uusien asukkaiden asuttamisesta. Taulukossa kuvataan rakennesuunnitelmaehdotuksen väestömitoitus alueittain ja suhteessa liikennejärjestelmäratkaisuun. Alueet rajataan niihin, joihin kohdistuu vähintään asukkaan lisäys vuoteen 2040 mennessä sekä vuoden 2040 jälkeen toteutettaviin merkittäviin (asemanseutu- tai lähipalvelu) keskittymiin. Merkittävin osa väestönkasvusta sijoittuu alueille, jotka kytkeytyvät raitiotiehen. Lähijunan vaikutus näkyy vahvistuvina keskuksina. Mitoituksen ohella raideliikenteen kokonaisuus näkyy alueiden toteutuksen vaiheistuksessa ja asuntotuotannon määrissä: asuntotuotanto tehostuu merkittävästi raidejärjestelmän kehittymisen myötä. Nämä seikat on esitetty tarkemmin toteutusohjelmaa koskevassa luvussa. 11\n12 Taulukko: Alueittainen varautuminen väestönkasvuun rakennesuunnitelmassa Kartalla esitetyt vuoden 2040 jälkeen toteutettavat alueet näkyvät toteutusohjelmassa. Alue Kunta Rakennesuunnitelman mitoitus* Raitiotiehen tukeutuvat alueet Hakametsä- Sammonkatu Tampere Hallila Tampere Hervanta Tampere Hervantajärvi Tampere Härmälänranta Tampere Järjestelyratapiha Tampere Koilliskeskus Tampere Lielahti Tampere Mäkkylä- Teivaala Ylöjärvi Partola- Naistenmatkantie Pirkkala Pirkkala, keskusta Pirkkala Santalahti Tampere Tampere, keskusta Tampere Turtola Tampere Ylöjärvi, keskusta (ml. Soppeenmäki- Elovainio) Ylöjärvi Yhteensä Lähijunaan tukeutuvat alueet Harjuniitty Nokia Lakalaiva Tampere Lempäälä, keskusta Lempäälä Nokia, keskusta Nokia Orivesi, keskusta Orivesi Orivesi as. Orivesi Sääksjärvi Lempäälä Tesoma Tampere Yhteensä Alue Kunta Rakennesuunnitelman mitoitus* Seudulliseen runkobussireittiin tukeutuvat alueet Kangasala, keskusta Kangasala Kaukajärvi pohjoinen Tampere Lentola, ml. Vatiala Kangasala Suorama Kangasala Yhteensä Muut alueet Kaukajärvi- Annala Tampere 400 Kangasala Kohmala Nokia Lahdesjärvi Tampere Lamminrahka Kangasala Metsäkylä Ylöjärvi Nurmi- Sorila Tampere Ojala Tampere Pikonlinna Kangasala Rantaperkiö- Toivio Pirkkala Tampere Sammalisto Nokia Sankila Pirkkala Siltatie Ylöjärvi Vesilahti, kirkonkylä Vesilahti Vuores Tampere Lempäälä Yhteensä KAIKKI YHTEENSÄ * Laskennallinen väestönkasvu, johon tulee asuntotuotannossa varautua. Muodostuu varsinaisesta väestönkasvusta, asuntokannan poistumasta ja 12\n13 Kasvun kustannukset riippuvat paljon siitä, missä määrin ja vaiheessa rakennetaan olemassa olevaan yhdyskuntarakenteeseen tai uusille alueille. Investointikustannukset ovat merkittävästi pienemmät alueilla, joilla hyödynnetään lähellä tai paikan päällä olevaa kunnallistekniikkaa ja palveluverkkoa. Väestön kasvun liittyy keskeisesti myös infrastruktuurin kapasiteetti. Maakunnallisessa vesihuollon kehittämissuunnitelmassa tarkastellaan vedenhankintaa ja jäteveden puhdistamista vuoteen Keskuspuhdistamon valmistelu jatkuu Tampereen Sulkavuoren sijaintivaihtoehdon pohjalta seudullisen yhtiön muodostamisella. Muuten vesihuollon kehittämistarpeet painottuvat erityisesti Tampereen kehyskuntien alueille. Kuva: Asuinalueiden kehityksestä Tampereen kaupungille koituvat kustannukset alueelle muuttavaa asukasta kohti. Lähteet: Tampereen kaupunki/eco2, VTT. Kuvat: Pohjavesialueiden merkitys vedenhankinnalle ja niiden nykytila. Lähde: Pirkanmaan ELY-keskus ( ). VTT ja Tampereen kaupunki ovat yhdessä vertailleet kaupungin eräiden alueiden investointikustannuksia. Vertailun tulokset osoittavat, että täydennysrakentamisen investointikustannukset ovat kunnalle uudisrakentamista huomattavasti pienemmät. Täydennysrakentaminen on kannattavaa myös taloyhtiöille, jotka voivat käyttää täydennysrakentamisesta saatavia tuloja omien hankkeidensa rahoitukseen. 13\n14 3.2 Vahvat ja monipuoliset keskukset Palveluverkon seudullinen tarkastelu Valtakunnallisten alueidenkäyttötavoitteiden mukaan kaupunkiseutuja tulee kehittää tasapainoisina kokonaisuuksina olemassa oleviin keskuksiin tukeutuen. Keskuksia ja erityisesti niiden keskusta-alueita tulee kehittää monipuolisina palvelujen, asumisen, työpaikkojen ja vapaa-ajan alueina. Tasapainoinen seudullinen kokonaisuus vaatii palveluverkon seudullista tarkastelua yhdessä maankäytön, asumisen ja liikenteen kanssa. Palveluverkko tarkastelua on Tampereen kaupunkiseudulla vauhdittanut kuntien ja valtion MAL-aiesopimus , jonka mukaan kuntien tulee laatia seudulliset periaatteet palveluverkon suunnittelulle ja käytölle. Periaatteet ovat rakennesuunnitelman liitteessä 2. Rakennesuunnitelmassa palveluverkkoa tarkastellaan strategisesti liikkumisen tarpeet ja palveluiden taloudelliset järjestämismahdollisuudet huomioiden. Varsinainen verkon ohjaus jää edelleen kuntien vastuulle. Toteutusohjelmassa luvussa 5 esitetään karkeita laskennallisia arvioita palveluverkon lisäyspaineelle väestönkasvun ja asuntorakentamisen kautta. Palveluverkon ennakointi kasvupaineisilla alueilla on erityisen tärkeää kasvatukseen ja koulutukseen liittyvissä sivistyspalveluissa, joissa väestön kasvu näkyy nopeimmin. Myös lainsäädäntö lisää sivistyspalveluverkon paineita, ja esim. varhaiskasvatuksen ikäluokkakattavuutta on laskelmissa nostettu. Varhaiskasvatuksen osalta palveluverkon lisäkapasiteetti perustuu kuntien nykyisiin väestöosuuksiin ja ikäluokkaosuuksiin, joiden on arvioitu pysyvän ennallaan. Arviot sisältävät vallitsevaan taloustilanteeseen ja lainsäädäntöön sisältyviä epävarmuustekijöitä, mikä korostaa seudullisen palveluverkkosuunnittelun strategista luonnetta. Sosiaali- ja terveyspalvelujen osalta palvelut sijoitetaan pääsääntöisesti alue- ja monipalvelukeskuksiin. Koska kuntalaiset voivat vapaasti valita esimerkiksi terveysasemansa, eivät palvelut ole asuinaluesidonnaisia. Sosiaali- ja terveyspalvelujen suunnittelussa on otettava huomioon hyvinvointiteknologinen kehitys, joka uudistaa palvelutuotantoa ja ihmisten omia mahdollisuuksia hoitaa terveyttään. Sosiaali- ja terveydenhuollon palveluverkko kehittyy jatkossa kaksisuuntaisesti: kuntalaisten omaehtoisiin ja keveisiin asiakaskohtaamisiin liittyviin palveluihin sekä erikoistuneeseen ja keskittyneeseen sairaanhoidon palveluihin. Ennakoitavissa on merkittävä murros nykyisten perusterveydenhuollon palveluissa. Erikoissairaanhoito Lastensuojelu Sosiaalipäivystys Lastensuojelu Edunvalvonta Neuvolat Perussosiaalityö Ammattimaiset kulttuuri- ja urheilulaitokset Kouluterveydenhuolto ja kouluhammashuolto Sairaala- tai muu erityisen vaativa opetus Keskitetyt tai seudulliset palvelut Aluekeskusten palvelut Lähipalvelut Arkiliikuntapaikat Koti Kotiin annettavat palvelut, sähköiset palvelut Kirjastot Kansainväliset koulut, varhaiskasvatus ja muu erityiskoulutus Lukiot (Tre) Esi- ja perusopetus 1-6 Yleislukiot (kehyskunnat) Varhaiskasvatus Vapaa sivistystyö Kuva: Tampereen kaupunkiseudun Palveluvisio Erityislukiot/muu erikoistunut toisen asteen koulutus Uima- jää ja liikuntahallit Perusopetuksen 7-10 luokat Malli: Lehtola 2008 Rakennesuunnitelmassa kuntien yhteistä palvelunäkemystä kuvataan ryhmittelemällä palvelut niiden luonteen, etäisyyden ja käyttötiheyden pohjalta. Palvelujen järjestämisen ja palveluverkon kannalta on taloudellisesti tarkoituksenmukaista keskittää palveluita hyvin saavutettaviin eritasoisiin keskuksiin. Palvelut viihtyvät vierekkäin, ja julkisten ja yksityisten palvelujen sijoittuminen tulisi tukea toisiaan. Samalla helpotetaan kuntalaisten kerta-asiointia. 14\n15 3.2.2 Keskukset rakennesuunnitelmaehdotuksessa Taulukko: Tampereen kaupunkiseudun keskusverkko SEUTUKESKUS Tampere Rakennesuunnitelman 2040 palveluverkko muodostuu Tampereen seutukeskuksesta sekä alue- ja lähipalvelukeskuksista. Seutu- ja aluekeskukset ovat monipuolisten toimintojen alueita, joissa on tai joissa pyritään kaupunkimaisen sekoittuneeseen rakenteeseen (asuminen, keskustatyöpaikat, palvelut, vapaa-aika) ja jalankulkukaupungin luomiseen. Ne muodostavat yhdessä lähipalvelukeskusten kanssa verkostokaupungin liikenteen solmukohtineen ja keskusten välisine yhteyksineen. Tampereen seutukeskus Tampereen seutukeskukseen sijoittuu sekä lähikeskus- ja aluekeskustason palveluja että merkittävä osa seudullisesti keskitetyistä palveluista. Näitä ovat erityisosaamista edellyttävät palvelut, jotka vaativat aluekeskustasoa laajemman asukaspohjan, esimerkiksi koko seudun tai maakunnan väestöpohjan. Tällaisia palveluja ovat esimerkiksi sairaalat ja erikoissairaanhoidon palvelut, ammattimaiset kulttuuri- ja urheilulaitokset, erityislukiot sekä muu erikoistunut toisen asteen koulutus. Aluekeskukset Hervanta Härmälä-Partola-Lakalaiva Kangasala Koilliskeskus Lempäälä Lentola Lielahti Nokia Orivesi Pirkkala Sääksjärvi Tesoma Ylöjärvi Aluekeskukset Lähipalvelukeskukset Hakkari-Moisio Harjuniitty Kaukajärvi Kulju Metsäkylä Mäkkylä-Teivaala Ojala-Lamminrahka Siivikkala Siuro Suorama Vesilahden kirkonkylä Vuores Aluekeskukset ovat kaupallisten ja julkisten palvelujen palveluytimiä, jotka sisältävät aina myös huomattavasti lähipalveluja. Kunnallisten palvelujen osalta palvelutaso vastaa kuntakeskus- tai ns. monipalvelukeskustasoa. Tämän tason palveluille on luonteenomaista, että pääosa väestöstä ei käytä palvelua päivittäin, tai että palvelu vaatii laajaa väestöpohjaa. Aluekeskuksia voivat olla myös pienemmät keskukset, jotka sijaitsevat kaupunkiseudun ydinrakenteen ulkopuolella, ja joiden palveluvarustusta ja omavaraisuutta on siksi tarpeen ylläpitää tai kasvattaa. Tavoitteena on, että aluekeskuksista muotoutuu kaupunkimaisia, maankäytöllisesti ja toiminnallisesti monipuolisia ympäristöjä. Kaupallisten ja julkisten palvelujen ja palvelutyöpaikkojen ohella aluekeskuksissa on merkittävästi monimuotoista asumista sekä alueellisia liikunta- ja kulttuuripalveluja (esim. kirjastot, uima-, jää-, liikuntahallit). Usein erityyppiset julkiset palvelut keskittyvät saman katon alle ja lähelle kaupallisia palveluita. Laajan palvelutarjonnan ja väestönpohjan johdosta aluekeskusten tulee olla hyvin saavutettavissa jouk- 15\n16 koliikenteellä. Aluekeskuksissa tulee kiinnittää erityistä huomiota rakennetun ympäristön laatuun, kävelyn ja pyöräilyn edellytyksiin, turvallisiin ja toimiviin lähireitteihin ja keskustajärjestelyihin. Rakennesuunnitelmaehdotuksessa aluekeskuksia ovat Hervanta, Härmälä-Partola-Lakalaiva -kokonaisuus, Kangasala, Koilliskeskus, Lempäälä, Lentola, Lielahti, Nokia, Orivesi, Pirkkala, Sääksjärvi, Tesoma ja Ylöjärvi. Ne muodostavat seudullisesti tasapainoisen kokonaisuuden. Erityisesti Härmälä-Partolan ja Lakalaivan kokonaisuutta tulee kehittää niin, että sen monipuoliset toiminnalliset roolit tukevat toisiaan. Samoin seudun itäisen osan keskusverkkoa tulee kehittää Koilliskeskuksen, Lentolan ja Kangasalan keskustan sekä lähipalvelukeskusten muodostamana ryhmänä. Härmälä-Partola-Lakalaiva on uusi avaus keskusverkossa. Sillä on hyvät edellytykset kehittyä vahvaksi keskittymäksi. Alueella on merkittäviä kaupallisia kohteita (Partola, Lakalaiva) ja sen julkisia palveluita kehitetään asuntorakentamisen ja väestönkasvun myötä. Kokonaisuuteen voidaan lisäksi kytkeä messukeskuksen ja sen lähiympäristön maankäytön kehittäminen sekä työpaikka- että asuntoalueena. Härmälä-Partola on muodoltaan nauhamainen kaupunkimaisen kasvun alue ja jo nykyisin kattavien joukkoliikenneyhteyksien piirissä sekä kevyen liikenteen solmukohta. Raitiotien rakentuminen tukee keskuksen kehittymistä ja kytkeytymistä ympäröivään kaupunkirakenteeseen. Lakalaivan kehittäminen aluekeskukseksi luo mahdollisuuden kehittää uudella tavalla Tampereen eteläisen osan julkisia palveluita ja palveluverkkoa. Lakalaivalla on keskeinen sijainti merkittävien liikenneväylien risteämiskohdassa, mikä on mahdollista hyödyntää mm. ottamalla käyttöön lähi- ja kaukojunaliikenteen asema. Toisaalta sijainti valtateiden, radan ja tilaa vaativan kaupan ja työpaikka-alueiden keskiössä tuo haasteensa kehittää alueesta kaupunkimainen ja viihtyisä. Lisäksi Pirkkalan ja Lahdesjärven välistä aluetta halutaan kehittää valtateihin 3 ja 9 tukeutuvana, valtakunnallisestikin merkittävänä logistisena työpaikkavyöhykkeenä. Lakalaivan asuntoalueet tukeutuvat aseman ympäristöön ja Peltolammin alueelle, jonka viihtyisyyttä ja turvallisuutta sekä kytkeytymistä kaupunkirakenteeseen voidaan aluekeskuksen kehittämisen yhteydessä merkittävästi parantaa. Toimivan palveluverkon ja yhdyskuntarakenteen kehittämisessä Härmälän-Partolan-Lakalaivan kokonaisuudelle tarvitaan monipuolista yhteissuunnittelua, jotta keskukset löytävät toisiaan täydentävät roolit ja kokonaisuudesta muodostuu toimiva, kaupunkimainen ja viihtyisä. Rakennesuunnitelmassa 2030 Kangasalan Lentola määriteltiin tilaa vaativan kaupan ja toimitilojen alueeksi ilman merkittävää väestönkasvua. Uuden Lentolan aluekeskuksen synnyttäminen muuttaa merkittävästi Kangasalan nauhataajaman yhdyskuntarakennetta ja palvelujen sijoittumista. Nykyisellään pientalovaltaisena asuinalueena sekä pienteollisuuden ja kaupan suuryksikköjen paikkana tunnistettava alue muuttuu kaupunkimaiseksi keskittymäksi. Muiden aluekeskusten tapaan tiivistyvä rakenne tarjoaa hyvät edellytykset monipuoliselle asuntotuotannolle, myös Vatialaa täydentäen. Lähijunaliikenteen käynnistäminen asettaa vaatimuksia Nokian ja Lempäälän suuntien aluekeskusten kehittämiselle. Taloudellisesti perusteltu tiheävuorovälinen lähijunaliikenne edellyttää tiivistä maankäyttöä ja asukkaan väestöpohjaa asemien lähivaikutusalueelle (3 km asemasta). Käyttäjäpotentiaalin merkittävä kasvattaminen on haasteena etenkin Sääksjärven ja Lempäälän aluekeskuksissa. Lähijunaliikenteen käynnistäminen ja vuorojen lisääminen edellyttävät merkittävää muutosta näiden aluekeskusten lähialueen maankäytössä ja kasvun suuntaamisessa. Vesilahden kirkonkylä on lähipalvelukeskus, jolloin Vesilahtea lähin aluekeskus on Lempäälän keskusta. Muiden kuntien osalta kuntakeskustoilla on tärkeä aluekeskusrooli. Niiden tulee olla helposti saavutettavissa joukkoliikenteellä, pyöräillen ja kävellen. Aluekeskukset on kytketty raideliikenteen verkkoon (Kangasalan keskusta vuoden 2040 jälkeen). Merkittävin kasvu ja maankäytön kehittämisen tarve kohdistuu Lielahteen, Koilliskeskukseen ja Lempäälän keskustaan. Nokiaa ja Hervantaa kehitetään edelleen tiiviinä keskuksina. Oriveden keskustan rooli seudun ydinrakenteesta erillisenä palvelukeskittymänä on tärkeä. Ylöjärven keskusta profiloituu monipuolisena raitiotiehen kytkeytyvänä keskuksena. 16\n17 Lähipalvelukeskukset Lähipalvelukeskukset ovat asuinalueiden päivittäisiä tai usein käytettäviä palveluja tarjoavat keskukset. Niiden palvelutarjontaa ovat esimerkiksi päiväkodit, alakoulut sekä lähiliikuntapaikat, joiden turvallinen ja hyvä saavutettavuus korostuu. Kaupallisista palveluista lähipalvelukeskuksessa on yleensä ainakin lähikauppa. Erikoistavarakaupassa tukeudutaan alue- ja seutukeskuksiin. 3.3 Asuntotuotanto ja laadukkaat asuinympäristöt Asumisen painopistealueet Rakennesuunnitelmaehdotuksessa lähipalvelukeskuksia ovat Hakkari-Moisio, Harjuniitty, Kaukajärvi, Kulju, Metsäkylä, Mäkkylä-Teivaala, Ojala-Lamminrahka, Siivikkala, Siuro, Suorama, Vesilahden kirkonkylä ja Vuores. Hakkari-Moisio ja Kulju ovat Lempäälän suunnassa potentiaalisia tulevia lähijunaliikenteen asemanseutuja, joiden maankäyttöön varaudutaan vuoden 2040 jälkeen. Niitä kehitetään kuitenkin olemassa olevina lähipalvelukeskuksina. Kuljun seisake otetaan käyttöön jo ennen vuotta Harjuniitty on keskustan ohella kaupungin maankäytön kehittämisen painopistealueita Nokialla. Rakennesuunnitelmaehdotuksen mukaan Harjuniitty on lähijunaliikenteen piirissä ennen vuotta 2040, mikä asettaa vaatimuksia alueen väestönkasvulle. Siuro on Nokian keskustaajamasta erillinen lähipalvelukeskus. Kaukajärvi palvelee seudun kaakkoissuunnan kasvua tukevana lähipalvelukeskuksena. Kangasalan suunnassa yhdyskuntarakenne on nauhamainen ja sekoittunut ja tukee Suoraman olemassa olevia lähipalveluja kuntakeskuksen ja Lentolan aluekeskuksen välissä. Ylöjärvellä lähipalvelukeskuksina ylläpidetään nykyisiä Metsäkylää ja Siivikkalaa ja uutena kehitetään Mäkkylä-Teivaalaa. Tarkastelujaksolla merkittävin väestönkasvu ja palveluverkon laajentamistarve kohdistuu Vuoreksen ja Ojala-Lamminrahkan lähipalvelukeskuksiin. Lähiympäristön viihtyisyyttä kehitetään eheyttämällä rakennetta sekä parantamalla rakennetun ympäristön laatua. Viihtyisyyttä lisätään myös osoittamalla asuinalueille uusia palvelu- ja työpaikkatoimintoja. Näin lisätään alueiden elävyyttä ja turvallisuutta, arkiympäristön laatua sekä kävelyn, pyöräilyn ja joukkoliikenteen toimivuutta päivittäisessä liikkumisessa. Väljälle omakotirakentamiselle lisätään houkuttelevia vaihtoehtoja esimerkiksi keskitehokkaalla asuntotuotannolla. Autottomalle elintavalle luodaan nykyistä parempia edellytyksiä. Pääperiaatteena kasvun sijoittamisessa on rakenteen tiivistäminen ja täydentäminen. Tämä tarkoittaa valintoja alueiden käyttöönoton järjestyksestä. Rakenteen täydentyessä on tärkeää varmistaa vihervyöhykkeiden ja -yhteyksien riittävyys ja laadukkuus niin, että kasvavat keskukset ovat yhteydessä viherverkostoon. Rakennesuunnitelmaehdotuksen vihervyöhykkeet perustuvat rakennesuunnitelmassa 2030 esitettyyn, edelleen ajantasaiseen, ratkaisuun. 17\n18 Asumista keskuksissa, asemanseuduilla ja raideliikenteen päätepisteillä vahvistetaan ja näin luodaan edellytyksiä jalankulku- ja joukkoliikennekaupungille. Kattava ja tehokas joukkoliikenneratkaisu sekä hyvä palvelujen saavutettavuus takaavat kuntalaisille elinympäristön tasa-arvoisuuden. Monipuoliset aluekeskukset luovat hyvät edellytykset kohtuuhintaiselle vuokra-asumiselle. Asumista vahvistetaan myös bussiliikenteen seudullisia laatukäytävien läheisyydessä ja raitiotieliikenteen linjojen varsilla. Tämä tarkoittaa nykyrakenteen sisässä olevien väli- ja kesantoalueiden käyttöönottoa. Maankäytön kehittäminen joukkoliikenteen laatukäytävillä sekoittuneena ja tehokkaana luo edellytykset myös raitiotien vaiheittaiseen käyttöönottoon. Tampereen ydinkaupunkialueella on merkittävä asuntorakentamisen kasvupotentiaali ( ). Ydinkaupunkialueen eteläpuolelle on varaus järjestelyratapihan uudelle, sekoittuneelle, maankäytölle ( ). Muita kasvun painopistealueita ovat alueet, joilla varaudutaan raitiotien ensimmäiseen toteutusvaiheeseen välillä Hervanta-keskusta- Lielahti -Lentävänniemi. Lielahden alueelle on rakentumassa kokonainen uusi kaupunginosa, jonka rakentamismahdollisuudet yhdessä Niemenrannan-Lentävänniemen alueen kanssa ovat yli asukkaalle. Täydennysrakentamispotentiaalia raitiotien varressa on lisäksi Hervannan-Turtolan-Hallilan-Hakametsän sekä Santalahden alueilla. Koilliskeskuksen ja Teiskontien varren rakentaminen ( ) kytkeytyy raitiotien linjaan keskusta -TAYS-Koilliskeskus. Myös Ylöjärven keskustan täydennysrakentamisella ( ) pyritään luomaan käyttäjäpotentiaalia raitiotien jatkeelle Lielahti-Ylöjärvi. Mäkkylä-Teivaalan alue luo mahdollisuuden toteuttaa uusi kaupunginosa lähipalveluineen raitiotien varrelle. Alueen sijainti Tampereen ja Ylöjärven keskusten välillä tukee luontevasti yhdyskuntarakenteen eheyttämisen tavoitetta ja perustelee raitiotien johtamista Ylöjärven keskustaan. Mäkkylä-Teivaalan alueen väestöpohjassa tavoitellaan vähintään 4 000:a asukasta. Toinen uusi alue on Siltatien asuinalue, joka on noin 3000 asukkaan alue vuonna Metsäkylän nykyisen asukkaan pientaloalueen laajentaminen antaa mahdollisuuden rakentaa urbaania pientaloaluetta lähipalveluineen suunnittelualueen luoteisosassa. Siivikkalan asukkaan pientalovaltaisen asuntoalueen kasvattaminen merkittävästi on tällä aikajaksolla taloudellisesti ja joukkoliikenteen kehittämisen kannalta epärealistista. Nokian suunnan kehittäminen tukeutuu lähijunaliikenteen käynnistämiseen. Rakentamisen painopistealueet ovat tulevilla lähijunaliikenteen asemanseuduilla: Tesomalla, Nokian keskustassa ja Harjuniityssä. Mainituilla asemanseuduilla on jo nykyisin hyvä väestöpohja: Tesomalla noin , Nokialla ja Harjuniityssä asukasta. Asukaspohja on laskettu noin 2 km:n säteellä keskuksesta, jolloin vaikutusalueet Harjuniityssä ja Nokialla pysyvät vielä lähes erillisinä ja Tesoman vaikutusalue jää Paasikiventien eteläpuolelle. 3 km:n säteellä Tesomalla asuu nykytilanteessa ja Nokialla asukasta. Rakennesuunnitelmassa osoitetut kasvuluvut vahvistavat kutakin asemanseutua edelleen nykyisestä asukkaan verran. Pirkkalan suunnassa varaudutaan raitiotiehen välillä Tampereen keskusta-pirkkala. Asuinrakentamisen painopiste on Pirkkalan ja Härmälä-Partolan (Naistenmatkantie, Härmälänranta, Toivio) aluekeskuksissa tai niihin tukeutuvilla lähialueilla. Härmälä-Partolaa kehitetään kaupunkimaisena rakenteena ja aluekeskusparina Lakalaivan kanssa. Sankilan alueella on hyvät edellytykset ns. keskitehokkaaksi asuinalueeksi, tukeutuen alueelle laajennettavaan joukkoliikenteeseen ja Pirkkalan keskustan palveluihin. Etelän suunnan ja Helsinki Hämeenlinna Tampere -kasvukäytävän kehittäminen tukeutuu asutuksen osalta lähijunaliikenteen käynnistämiseen. Lähijunaliikenteen kehittäminen edellyttää asemanseutujen väestöpohjan merkittävää kasvattamista etenkin Lempäälässä ja Sääksjärvellä. Lempäälään ( ) ja Sääksjärvelle ( ) esitetyt kasvuluvut nostavat aluekeskukseen tukeutuvan asutuksen määrän 3 km:n säteellä asukkaaseen vuoteen 2040 mennessä. Merkittävä volyymin nosto näillä asemanseuduilla on olennaista lähijunaliikenteen toteuttamiselle kaiken kaikkiaan: Nokian suunnan lähijunaliikenne ei käynnisty ilman eteläisen suunnan kytkeytymistä samaan kokonaisuuteen. Etelän suunnassa on myös osoitettu Lakalaivan asema ja aluekeskuskokonaisuus Härmälä-Partola-Lakalaiva toteutettaviksi vuoteen 2040 mennessä. Lakalaivan asemanseudulla (3 km säteellä) on väestöä noin Rantaperkiön-Toivion ja Lakalaivan kasvu 18\n19 sekä Peltolammin täydennysrakentaminen lisäävät asemanseudun väestöpotentiaalin noin asukkaaseen. Lisäksi kokonaisuuteen kytkeytyy osittain järjestelyratapihan asuin- ja työpaikkakehittäminen. Rantaperkiön asema on toteutettavissa järjestelyratapihan uuden maankäytön myötä palvelemaan asumista ja työssäkäyntiä. Kuljun ja Hakkari-Moision asemat toteutetaan lähijunaliikenteen käyttöönoton toisessa vaiheessa vuoden 2040 jälkeen. Myös kyseisten alueiden merkittävä asunto- ym. rakentaminen ajoittuu pääosin tarkastelujakson jälkeiseen aikaan. Kangasalan suunnassa kasvu ohjataan Kangasalan keskustaan ja joukkoliikenteen laatukäytävän varteen sekoittuneena ja nykyrakennetta täydentäen. Täydentyvä asutus tukee olemassa olevia palveluita. Taajamaa täydentävän rakentamisen lisäksi Tampereen ja Kangasalan yhteisprojekti Ojala-Lamminrahka tarjoaa uudisrakentamismahdollisuuksia suunnittelualueen itäosassa. Kaukajärven-Annalan uusi asutus tukeutuu Kaukajärven lähipalveluihin. Vuoden 2040 jälkeen on ajankohtaista laajentua tarpeen vaatiessa Saarenmaan alueelle asuin- ja työpaikkarakentamisella. Oriveden suunnalla käynnistyy Nurmi-Sorilan toteutus (4 000 asukasta vuoteen 2040 mennessä). Muilta osin Oriveden suunnan kehittäminen tukeutuu taajamajunaliikenteeseen ja sen asemanseutuihin. Orivedellä keskusta ja Oriveden asema kehittyvät taajamajunaliikenteen yhdyskuntina sekä Oriveden asema myös kaukojunaliikenteen pysähdyspaikkana. Vuoden 2040 jälkeen täydennysrakentamista esitetään Ruutanan aseman yhteyteen. Ruutanassa ja Vatialassa on otettavissa taajamajunaseisakkeet käyttöön palvelemaan nykyväestön tarpeita ja tukemaan täydennysrakentamista (Vatialassa ennen vuotta 2040, Ruutanassa vuoden 2040 jälkeen). Tampereen seutukeskuksen sekä alueellisten keskusten muodostama kokonaisuus. Erityisen merkille pantava on Lielahden uusi rooli kaupunkirakenteessa. Lisäksi Tampereen keskustan eteläpuolella on vahva kasvun vyöhyke Asuntotuotantotavoitteet Kaupunkiseudun asuntotuotantotarve on noin uutta asuntoa vuoteen 2040 mennessä. Noin puolet asunnoista sijoittuu raitiotiehen tukeutuville alueille, neljännes lähijunaan ja runkobussiin tukeutuville alueille ja neljännes muille alueille. Asuntotuotantotarpeet esitetään rakennesuunnitelmassa yhdyskuntarakenteellisten ominaisuuksien kautta. Vahvistuvat keskukset ja laadukas joukkoliikenne ovat keskeisiä ominaisuuksia, jotka vaikuttavat asuntotuotannon jakautumiseen kaupunkiseudun eri puolille ja eri aikajaksoille. Taulukko: Asuntotuotanto kaupunkiseudun eri yhdyskuntarakenteissa Uusia asuntoja yhteensä (kpl/toteutuskausi) Raitiotiehen tukeutuvat alueet Lähijunaan tukeutuvat alueet Seudulliseen runkobussireittiin tukeutuvat alueet Muut alueet Yhteensä Yht Osuus (%) % % % % % Asumisen painopistealueet eroavat vuonna 2010 valmistuneessa rakennesuunnitelmassa 2030 esitetyistä painopisteistä. Tuolloin merkittävin asuinrakentamisen kasvusuunta oli idässä ja koillisessa Tampereen keskustasta Hankkion, Lamminrahkan ja Ojalan kautta Nurmi-Sorilaan. Rakennesuunnitelman 2040 ehdotuksessa korostuu selvemmin nykyrakenteen hyödyntäminen ja 19\n20 Monipuolisista rakentamismahdollisuuksista kertoo se, että raitiotierakenteessa olevilla alueilla korttelitehokkuus vaihtelee luokkien 1 4 välillä ja junarakenteessa luokkien 2 4 välillä. Seudulliseen runkobussiin tukeutuvat alueet ovat tehokkuudeltaan luokassa 3 ja muut alueet luokissa 3 5. Vuotuinen asuntotuotanto on noin asuntoa, ja se jakautuu melko tasaisesti eri vuosikymmenille. Suurin vuotuinen tuotanto, n asuntoa, toteutuu Tuotantotavoite on linjassa asuntopoliittisen ohjelman (2010) vuositavoitteen, asunnon kanssa. Kuva: Esimerkki raitiotien varren asuntotuotantomahdollisuuksista. Lähde: Tampereen kaupunki Rakennesuunnitelma tarjoaa eri tehokkuuksin rakennettavia alueita. Alla olevassa taulukossa esitetään alueiden uudistuotannon korttelitehokkuus. Tyypittelyn mukaan keskitehokas rakentaminen on yleisin korttelitehokkuustyyppi. Se soveltuu hyvin täydennysrakentamiseen ja joukkoliikenteen varrella olevien uusien alueiden toteuttamiseen. Keskitehokkaalla rakentamisella monipuolistetaan talotyyppejä ja kortteleita. Taulukko: Asuntotuotanto eri korttelitehokkuuksissa , , ja yhteensä jaksolla Asuntoja yhteensä (kpl/toteutuskausi) Yht Osuus (%) tiivis % Kunnittain tarkasteltuna Tampereen osuus kaupunkiseudun asuntotuotannosta vuoteen 2040 on noin 57 prosenttia (asuntopoliittisessa ohjelmassa %), Lempäälän 11 (6), Kangasalan 10 (10), Pirkkalan ja Ylöjärven 7 (5 ja 9) ja Nokian 6 (8) prosenttia. Oriveden ja Vesilahden osuus on molemmilla yksi prosentti (2 ja 2). Kunnittaiset tuotantoluvut esitetään tarkemmin luvussa 5. Taulukko: Kuntien vuotuinen asuntotuotanto , , ja keskiarvo jaksolla Kuntien vuotuinen asuntotuotanto (kpl asuntoja/vuosi) KA Kangasala Lempäälä Nokia Orivesi Pirkkala Tampere Vesilahti Ylöjärvi Seutu yht tiivis 2 keskitehokas 3 keskitehokas 4 väljä % % % % Edellytykset riittävälle kohtuuhintaisten vuokra-asuntojen rakentamiselle hyville paikoille on tärkeä turvata. Kohtuuhintainen vuokra-asuminen on tärkeä osa elinkeinopolitiikan ja asuntopolitiikan kokonaisuutta. Se lisää myös opiskelijoiden mahdollisuuk- 20\n21 sia hakeutua kaupunkiseudulle. Rakennesuunnitelman mukainen yhdyskuntarakenne luo mahdollisuuksia kohtuuhintaisten vuokra-asuntojen rakentamiselle palveluiltaan ja liikkumismahdollisuuksiltaan monipuolisille alueille. Kohtuuhintaisten vuokra-asuntojen osuutta kokonaistuotannosta tulee maltillisesti nostaa. Keskusten vahvistamisen sekä raitiotien ja lähijunan tulon ennakoinnin myötä kohtuuhintaisten vuokra-asuntojen osuus kokonaistuotannosta kasvaa erityisesti kehyskunnissa. Tämä lisää asuntopoliittista yhteisvastuullisuutta kuntien välillä ja huomioi yhdyskuntarakenteelliset tekijät ja elinkeinoelämän tarpeet. Vuokra-asuntojen rakentaminen ajoitetaan yhteen alueen muun toteutuksen kanssa. Huomattava osa kohtuuhintaisesta tuotannosta nojaa ARA-rahoitukseen, jonka tulee säädöksineen tukea kaupunkiseudun tarpeita nykytilannetta paremmin. Tampereella kehitetään seutukeskuksen ohella vahvalla otteella viittä aluekeskusta hyvine joukkoliikenneyhteyksineen. Ne tarjoavat hyviä asumisen paikkoja esimerkiksi opiskelijoille, nuorille perheille ja palvelutyössä tai työnhakijana oleville kotitalouksille. Tampereen osalta on perusteltua pitää tavoite kohtuuhintaisten vuokra-asuntojen osuudesta kokonaistuotannosta nykyisellä 30 prosentin tasolla. Vuosien aikana Tampereen asuntotuotannosta oli 27 prosenttia kohtuuhintaisia asuntoja, niin sanotulla ARA:n välimallilla rakennetut asunnot huomioiden 36 prosenttia. Nokian tavoitetaso kohtuuhintaisen vuokra-asuntotuotannon osuudesta on tällä hetkellä 15 prosenttia. Osuuden tavoite nousee niin, että vuonna 2020 se on 17 prosenttia kaupungin kokonaisasuntotuotannosta. Vuosien 2030 ja 2040 tavoitetaso on 20 prosenttia. Lempäälän, Pirkkalan ja Kangasalan tavoitteet nousevat yhtäläisesti asteittain nykyisestä 10 prosentin tavoitteesta: 17 prosenttia vuonna 2020 ja 20 prosenttia vuonna Nokian vahvuuksina kohtuuhintaisen vuokratuotannon näkökulmasta ovat monipuolinen kaupunkikeskusta ja suhteellisen korkea työpaikkaomavaraisuus. Lisäksi hyvät kulkuyhteydet ja kehittyvä lähijunaliikenne tukevat sitä, että kohtuuhintaisten vuokra-asuntojen osuus koko asuntotuotannosta nousee edellä esitetyn kaltaisesti. Nokialla osuus on itse asiassa yltänyt jo 17 prosenttiin kokonaisasuntotuotannosta jaksolla Pirkkala on rakennesuunnitelmassa kahden alueellisen keskuksen ja vahvan raitiotienauhan suunta. Kunnan voimakkaasta väestönkasvusta johtuen asuntoja rakennetaan sekä tällä että ensi vuosikymmenellä erittäin runsaasti. Kohtuuhintaisen vuokra-asuntotuotannon ajoittaminen aktiiviseen rakentamisvaiheeseen on tärkeää, jotta kokonaisuudesta tulee tasapainoinen. Raitiotien tuloon on hyvä varautua ennakkoon monipuolisella asuntotuotannolla. Jaksolla Pirkkalassa valmistuvista asunnoista 12 prosenttia oli kohtuuhintaisia (sisältäen ARA:n välimallilla rakennetut asunnot). Myös Lempäälän tavoitteet nousevat sitä mukaa, kun keskusta ja Sääksjärvi kasvavat ja monipuolistuvat ja lähijunaliikenne kehittyy. Lempäälässä vuosien asuntotuotannosta 15 prosenttia oli kohtuuhintaisia asuntoja. Kangasalan joukkoliikenne tulee perustumaan varsin pitkään seudulliseen runkobussiin ja muuhun laadukkaaseen bussiliikenteeseen. Kaksi kehitettävää aluekeskusta kuntakeskusta ja Lentola sekä maankäytöltään sekoittunut nauhataajama luovat hyvät edellytykset lisääntyvälle kohtuuhintaiselle vuokra-asuntotuotannolle pitkällä aikavälillä. Samoin Ylöjärvellä hyvät yhdyskuntarakenteelliset edellytykset syntyvät maankäytöllä, joka ennakoi raitiotien tulon. Vuosien asuntotuotannosta oli kohtuuhintaisia asuntoja Kangasalla 7 prosenttia ja Ylöjärvellä 14 prosenttia. Oriveden ja Vesilahden tavoitteet pysyvät jatkossakin asuntopoliittisessa ohjelmassa 2030 ja MAL-aiesopimuksessa esitetyillä tasoilla: Orivedellä 10 prosenttia ja Vesilahdessa 5 prosenttia. Orivesi on viime vuosina saavuttanut tavoitteensa, Vesilahti on jäänyt tavoitteistaan Asumisen laatutavoitteet Monipuolisesti kotoisa kaupunkiseutu syntyy houkuttelevista asuinympäristöistä, joissa asumisen vaihtoehdot ja laatutekijät on hyvin huomioitu. Perinteisesti kaupunkiseudun eri alueita ja asuntotuotantoa on hahmoteltu talotyyppien mukaan kerrostalo-, rivitalo- tai pientalovaltaisiin alueisiin. Alla oleva taulukko 21\n22 osoittaa, että jaksolla kerrostaloasuntoja on rakennettu selvästi tavoitteita enemmän, kun taas rivitaloja on valmistunut tavoitteita vähemmän Raitiotien läheisyys mahdollistaa palveluiden läheisyyden, esteettömän ja rikkaan kaupunkimaisen asuinympäristön. Raitiotiehen tukeutuvat alueet soveltuvat hyvin muun muassa kohtuuhintaiselle vuokra-asumiselle. Huoneistoalan koko suhteutettuna asukasmäärään voi näillä alueilla olla suhteellisen pieni, koska alueiden houkuttelevuus syntyy hyvistä joukkoliikenneyhteyksistä, palveluiden läheisyydestä ja kaupunkimiljööstä. Etenkin keskitehokkailla alueilla tulee olla myös perheasunnoiksi soveltuvia asuntoja. Alueellinen keskitehokkuus toteutuu esimerkiksi sekoittamalla alueella sekä tehokkaasti että väljemmin rakennettuja asuntoja. Näin varmistetaan sosiaalisesti kestävät asuinalueet. Myös keskustamainen asuminen on houkutteleva perheille, kun kaupunkien katutilaa ja kortteleiden sisäpihoja käytetään nykyistä monipuolisemmin, ja kun huolehditaan hyvistä viheralueyhteyksistä ,7 - Korttelitehokkuus Urbaani asuinympäristö > 90 asuntoa / ha Monipuolinen asuntokanta Aluekeskuspalvelut Kaupunkikulttuurin mahdollistaminen Kerrostalot Rivi- ja ketjutalot Erillinen pientalot Kaikki asuinrakentaminen Toteuma Tavoitteet Kuva: Asuntotuotanto ja tavoitteet talotyyppien mukaan kaupunkiseudulla Lähteet: Tampereen kaupunkiseudun asumisen ja rakentamisen tilastoaineisto 2012 sekä MALaiesopimuksen vuoden 2013 seurantaraportti. Esteettömyys Kaupunkipuistot Katutilan rajaus Kohtuuhintaiset vuokraasunnot Palveluasuminen Viherparvekkeet Katu osana asuntoja Istutukset Torit Katukalusteet Kuva: Esimerkki raitiotiehen kytkeytyvän alueen laatuominaisuuksista. Lähde: Kaisa Härkönen. Sosiaalisia kohtaamispaikkoja Leikkialueet Uudistetussa rakennesuunnitelmassa asumisen monipuolisuutta hahmotetaan yhdyskuntarakenteen tyyppien mukaan. Asuinympäristöjen esimerkkejä esitetään tiiviistä raitiotierakenteesta, lähijuna-aseman yhteydestä ja aseman reuna-alueelta sekä seudullisen runkobussin varrelta täydentyvästä rakenteesta. Lähijunan asemanseudut ovat aluekeskuksia, joissa on tai jonne syntyy kattava ja monipuolinen palvelurakenne. Ne luovat myös hyvät edellytykset esimerkiksi kohtuuhintaiselle vuokra-asumiselle. Lähijunaan tukeutuva asuinalue houkuttelee pieniä asuntokuntia ja lapsiperheitä suuremmalla huoneistokoolla, edullisuudellaan ja kattavalla palvelutarjonnalla. Aluekeskuksen yhteydessä asuinalueella saavutetaan hyvin monipuolista ja sekoittunutta rakentamista, kun työpaikka-, palvelu- ja asuinrakentaminen yhdistetään ihmislähtöiseksi asuinympäristöksi. 22\n23 laisten pienpalveluiden synnylle. Alueiden houkuttelevuus syntyy omakotitalomaisesta asumisesta, mutta lisänä ovat hyvät joukkoliikennemahdollisuudet ja palveluiden läheisyys. Alueille on ominaista myös sekoittunut rakenne, missä sijaitsee asumisen lisäksi kotitoimistoja, pienyrittäjien tiloja ja kunnan palveluita. 0,5 0,7 Korttelitehokkuus Keskitehokas asuntoa / ha Katutason yhteistilat Lähipalvelut Asuntojen suora luontoyhteys Kattavat virkistys- ja liikuntamahdollisuudet Leikkialue Kuva: Esimerkki asemanseudun korttelirakenteesta. Tehokkaasta rakentamisesta huolimatta ilme on monipuolinen ja alueen ominaispiirteet nousevat esiin. Tulevaisuuden Sääksjärveä? Lähde: Kaisa Härkönen. Urbaaneilla asuinalueilla on odotettavissa asumisväljyyden kasvun taittuminen tai jopa pienentyminen. Tiheässä asuinrakentamisessa ulkotilojen suunnittelu korostuu. Ulkotiloja tulee suunnitella asukkaiden aktiiviseen käyttöön osana muuta asuntoa. Näin luodaan turvallista, elinvoimaista ja monisukupolvista asuinaluetta. Myös monilla julkisilla tiloilla, kuten kirjastoilla ja kahviloilla, on merkitystä asuinpiirin laajentumisessa kodin seinien ulkopuolelle. Vuokratilat asuntojen jatkeena Yhteisöllisyys Toiminnallisesti aktiivinen piha-alue Yksityiset piha-alueet Kuva: Esimerkki seudulliseen runkobussiin kytkeytyvän alueen laatuominaisuuksista. Lähde: Kaisa Härkönen. Aluekeskusten maisemalliset ja muut identiteettiarvot tulee tunnistaa. Ne lisäävät alueiden houkuttelevuutta. Identiteettiarvoja ovat muun muassa Lempäälän keskustan ja Sääksjärven vesistöt, Nokian keskustan tehdasalueet ja Oriveden viherverkoston läheisyys sekä kulttuuriympäristöt. Identiteettiarvoja voi vahvistaa ja hyödyntää esimerkiksi rakentamalla ranta-alueita tai muuttamalla vanhoja tehdasalueita asuinkäyttöön. Nykyisten pientaloalueiden rinnalle kasvaa urbaanit townhouse-tyyppiset alueet. Perinteisiin pientaloalueisiin verrattuna urbaanit pientaloalueet varmistavat riittävän asukaspohjan eri- Kuva: Esimerkki keskitehokkaasti toteutetusta asuin- ja työpaikkaympäristöstä. Kohde voisi olla vaikka osa Suoraman lähipalvelukeskusta. Lähde: Kaisa Härkönen. 23\n24 3.4 Riittävä työpaikka-alueiden tarjonta Kaupunkiseudun työpaikkamarkkinat ovat seudulliset. Alueen työpaikkaomavaraisuus ylittää 100 prosenttia. Jatkossa työssäkäyntialueen arvioidaan laajenevan edelleen Helsinki Hämeenlinna Tampere -vyöhykkeen vaikutusalueelle ja muualle kaupunkiseudun ulkopuolelle. Vastuullinen kasvupolitiikka edellyttää huolehtimista myös väestön työllisyydestä. Varautuminen uuteen asukkaaseen tarkoittaa karkeasti noin työpaikan lisäystarvetta kaupunkiseudulle. Vaikka työpaikat hakeutuvat osaavan työvoiman alueille, voidaan elinkeinopolitiikalla vauhdittaa työpaikkojen syntyä tarjoamalla riittävät tontti-, toimitila- ja innovaatiopalvelut. Toimialoilla ja työpaikoilla on taipumus synnyttää rinnalleen lisää toimialoja ja työpaikkoja. Viime vuosien IT-alan kehitys on tästä hyvä esimerkki jopa irtisanomiset ovat synnyttäneet uusia toimialoja. Mitä innovoivampi ympäristö on, sitä enemmän vanhaan työhön ja sen rinnalle kehittyy uutta työtä. Yhdyskuntarakenne vaikuttaa merkittävästi yksityisen ja julkisen sektorin toimivuuteen ja tuottavuuteen. Useiden tutkimusten perusteella kaupunkialueen väestön ja sen toimialojen suuri koko ja saman alan yritysten läheisyys, elinkeinorakenteen monipuolisuus sekä erityisesti korkea työpaikka- ja asukastiheys lisäävät suorien ja välillisten vaikutustensa kautta yksityisen sektorin tuottavuutta. Kuvat: Teollisuuden (vas.) sekä taiteen, viihteen ja virkistyksen alan (oik.) työpaikkojen määrä Suomen kasvukäytävällä. Teollisuus sijoittuu useaan paikkaan, viihdepalvelut ovat keskittyneitä palveluita. Lähde: Suomen kasvukäytävän elinvoimakartasto 2014, Rakennesuunnitelmassa osoitetaan seudullisena kokonaisuutena riittävästi ja monipuolisesti erityyppisiä työpaikka-alueita. Tarkastelu on tehty sen suhteen, minkä typpiset työpaikat kaupunkiseudun eri osiin soveltuvat. Keskukset Tampereen keskusta säilyy kaupunkiseudun ylivoimaisesti suurimpana ja monipuolisimpana työpaikka-alueena. Myös keskustaa ympäröivälle muulle kaupunkialueelle sijoittuu huomattava osa uusista työpaikoista. 24\n25 Merkittävä osa palvelutyöpaikoista sijoittuu keskuksiin ja erityisesti aluekeskuksiin, joiden väestöpohja kasvaa selvästi. Kaupallisten ja julkisten palvelujen ja palvelutyöpaikkojen (esimerkiksi erikoiskaupat, yläkoulut ja lukiot, terveysasemat) ohella aluekeskuksissa on muita keskustahakuisia työpaikkoja, merkittävästi monimuotoista asumista sekä alueellisia liikunta- ja kulttuuripalveluja (esim. kirjastot, uima-, jää-, liikuntahallit). Usein erityyppiset julkiset palvelut keskittyvät saman katon alle ja lähelle kaupallisia palveluita. Härmälän-Partolan-Lakalaivan aluekeskuskokonaisuudelle antavat ominaispiirteensä Sarankulman ja Lakalaivan merkittävä tilaa vaativa ja valmistava teollisuustoiminta sekä messukeskus. Myös lähipalvelukeskuksiin sijoittuu työpaikkoja, esimerkiksi varhaiskasvatuksen, esi- ja perusopetuksen palveluita sekä lähikauppoja, IT-pajoja, yksityisiä hyvinvointipalveluita ja muita pienyrityksiä. Tehokas kaupunkiseudun joukkoliikennejärjestelmä keskusten välillä sekä hyvät pyöräily- ja kävely-yhteydet parantavat elinkeinoelämän toimintaedellytyksiä tuoden toimijoita lähemmäs toisiaan. Kaikkiin aluekeskuksiin on rakennesuunnitelmaehdotuksen mukaan ainakin pitkällä aikavälillä järjestettävissä raideyhteys. Seutukeskukseen ja aluekeskuksiin arvioidaan syntyvän noin työpaikkaa vuoden 2040 loppuun mennessä, painottuen ja 2030-luvuille (ks. luku 5). Osaamiskeskittymät, tietointensiiviset teknologia-alueet Erikoistuneissa osaamiskeskittymissä synnytetään yritysverkostoja sekä yhdistetään yritysten, tutkimuslaitosten ja julkisen sektorin tietopääomaa. Osaamiskeskittymien kautta erityisesti pienten ja keskisuurten toimijoiden on mahdollista rakentaa kansainvälisiä verkostoja. Tuotanto-orientoituneet osaamiskeskittymät edellyttävät hyviä kuljetus- ja tietoliikenneyhteyksiä ja lentoliikennepalveluja. Innovatiiviset kaupungit (INKA) -ohjelmassa ( ) tavoitellaan korkean osaamistason yrityksiä ja työpaikkoja, kansainvälisiä kasvuyrityksiä sekä monialaisia innovaatio- ja tutkimushankkeita. Tampereen kaupunkiseudulla INKA-ohjelman osaamiskärjet ovat terveys, kestävä tuotanto ja kestävä liikkuminen. Ohjelmaa toteutetaan mm. seuraavissa osaamiskeskittymissä: Kaupin kampus, yliopistokampus, Tampereen teknillisen yliopiston kampus mukaan luettuna Hermia ja VTT sekä Pitkäniemi, Mediapolis ja Tarastenjärven alue. Rakennesuunnitelmassa osoitetaan lisäksi muita osaamiskeskittymiä, jotka vahvistavat Tampereen kaupunkiseudun kasvualoja ja hyödyntävät maantieteellisiä ja muita potentiaaleja. Tällaisia alueita ovat Kolmenkulma ja lentokentän alue. Lentokentän alueen osaamiskeskittymää tuetaan seudullisesti merkittävänä työpaikkavyöhykkeenä. Aluetta kehitetään myös osana Suomen kasvukäytävää, ja sen kytkeytymistä valtakunnalliseen ja seudulliseen liikenneverkkoon parannetaan ja hyödynnetään. Kolmenkulman alueelle luodaan vahva cleantech-keskittymä, joka yhdessä Tarastenjärven kanssa muodostaa Tampereen kaupunkiseudusta merkittävän cleantechin ja energia-alan kehitysalustan. Osaamiskeskittymiin arvioidaan syntyvän noin työpaikkaa vuoden 2040 loppuun mennessä, suurimpina Tampereen keskustan osaamiskeskittymä, Kaupin kampus ja Kolmenkulma. Keskustan ja Hervannan yliopistokampukset sijaitsevat työpaikkatoiminnoiltaan vahvoilla ja sekoittuneilla alueilla, jossa tietointensiivinen ja keskustahakuinen palvelutyö ruokkivat toistensa kasvua. Keskusten ulkopuoliset palvelujen ja teollisuuden työpaikka-alueet Työpaikkojen ja yritysten määrä on viime vuosina lisääntynyt eniten palvelusektorilla. Palvelusektorin merkityksen ja roolin ennakoidaan kasvavan myös tulevaisuudessa. Myös teollisuuden liiketoiminnassa korostuvat palvelutoiminta ja palveluvienti. Palveluvaltaistuminen lisää osaltaan kaupunkiseutujen kasvua, sillä palvelut keskittyvät tyypillisesti sinne missä asukkaat ovat. Kulutuskysynnän siirtyminen materiasta palveluihin vähentää fyysisen kuljettamisen tarvetta, mutta lisää henkilöliikennettä. Keskusten ja osaamiskeskittymien lisäksi palvelutoiminnan näkökulmasta huomattavia työpaikka-alueita ovat erilliset kaupan alueet, jotka määritellään maakuntakaavatyössä. 25\n26 Elinkeinojen rakennemuutos on vähentänyt kaupunkiseudun teollisia työpaikkoja. Teollisuudella on kuitenkin myös kasvuodotuksia, joihin vastaaminen edellyttää riittävää ja monipuolista tonttireserviä. Rakennesuunnitelmassa on osoitettu nykyisiä alueita ja uusia varauksia tilaa vieville, raskaille ja mahdollisesti ympäristöhäiriöitä aiheuttaville, ei-työvoimavaltaisille tuotannon ja varastoinnin toiminnoille ja logistiikka-alueille. Tällaisia ovat esimerkiksi Linnavuori, Rusko ja Hankkio sekä vt 12 Kangasalla ja vt:n 3 oikaisun varsi Lempäälässä ja Pirkkalassa. 3.5 Liikenne Rakennesuunnitelmassa osoitetuille keskusten ulkopuolisille palvelu-, toimisto-, teollisuus- ja logistiikka-alueille arvioidaan syntyvän noin työpaikkaa vuoden 2040 loppuun mennessä. Rakennesuunnitelman rajauksen ulkopuolelle jää joukko paikallisesti tärkeitä työpaikka-alueita. Esimerkiksi Vesilahdessa kirkonkylän palveluyrittämisellä, kylien teollisuuspajoilla ja matkailuyrityksillä sekä puuterminaalihankkeilla on tärkeä rooli. Myös pienempien hankkeiden ja alueiden osalta palvelu- ja työvoimavaltaiset työpaikat sijoittuvat luontevasti asutuskeskittymiin ja tilaa vaativat ja mahdollisia ympäristöhäiriötä aiheuttavat toiminnot yritysalueille hyvien yhteyksien varrelle. Tarpeet tulee huomioida kuntien kaavoituksessa ja tonttituotannossa. Seudullisesti merkittävä työpaikka-alue suunnittelualueen ulkopuolella on Sahalahden elintarviketeollisuuden alue, jossa työpaikkojen määrän arvioidaan kasvavan tasaisesti tulevina vuosikymmeninä. Liikennejärjestelmän kehittämisen lähtökohtana on liikenneverkon hyödyntäminen nykyistä tehokkaammin ja taloudellisemmin mm. liikenteen palveluja hyödyntämällä. Liikennejärjestelmäratkaisulla vauhditetaan kaupunkirakenteen eheyttämistä ja keskusten hyvää saavutettavuutta. Liikennejärjestelmän kehittämisen painopiste on kestävien kulkutapojen edistämisessä. 70 % 60 % 50 % 40 % 30 % Henkilöautolla Jalan tai pyörällä 20 % 10 % Joukkoliikenteellä Kuva: Kulkutapaosuuksien kehittyminen ja tavoite Tampereen kaupunkiseudulla. Tiedot: Liikennetutkimukset 1969, 1996, 2005 ja\n27 Liikennejärjestelmän runkona on vahva seudullinen raideliikennejärjestelmä, jossa Tampereella toimii vahva raitiotie ja sitä täydentävä bussiliikenne. Pirkkalan ja Ylöjärven suunnat ovat seudullisen raitiotien ensimmäisiä kehittämissuuntia. Nokian ja Lempäälän suunnat ovat lähijunaliikenteen ja Orivesi taajamajunaliikenteen kehittämissuuntia. Raideliikennejärjestelmää täydentävät seudulliset runkobussit ja muut bussilinjat sekä poikittaiset joukkoliikenneyhteydet eli ns. kehäbussit. Liikennejärjestelmän kokonaisratkaisuun edetään vaiheittain maankäytön kehittymiseen kytkeytyen. Joukkoliikennelinjaston kehittäminen on aloitettu kesällä 2014 toteuttamalla runkobussilinjat ensimmäisille raitiotielinjoille ja muihin vilkkaimpiin liikennesuuntiin. Tampereen kaupunkiseudun ja Pirkanmaan liikennetutkimuksen 2012 mukaan asukkaat tekevät nykyisin arkisin noin 1,1 miljoonaa matkaa vuorokaudessa. Matkoista 80 % on kuntien sisäisiä matkoja ja 20 % kuntien välisiä matkoja Kävely ja pyöräily Rakennesuunnitelmassa kuvataan seudullisten kävelyn ja pyöräilyn pääreittien tavoiteverkko. Tavoitetilanteessa seudulliset ja alueelliset pääreitit yhdistävät kuntakeskukset ja aluekeskukset toisiinsa ja alue- ja lähiverkon reitit muodostavat toimivat yhteydet alueiden sisällä ja alueilta keskuksiin. Kävelyn ja pyöräilyn infrastruktuurin kehittämistä ja ylläpitoa tuetaan kaikilla keskusalueilla. Pyöräilyn edistämiseen kuuluu myös pyörä-pysäköintipaikkojen kehittäminen keskustoissa, joukkoliikenteen asemilla ja terminaaleissa (liityntäpysäköinti) Joukkoliikenne Raitiotie Rakennesuunnitelmassa on esitetty raitiotien ensimmäinen toteutusvaihe Tampereen raitiotien yleissuunnitelman mukaisesti väleille Hervanta Keskusta Lielahti -Lentävänniemi sekä Pyynikintori -TAYS. Raitiotien ensimmäinen vaihe perustuu kaupunkimaisen tiiviiseen rakenteeseen ja suhteellisen tiheään pysäkkiväliin. Reitillä on tehty yleissuunnitelman laatimisen yhteydessä alustavia, yhdyskuntarakennetta täydentäviä, maankäytöllisiä tarkasteluja eikä rakennesuunnitelmaehdotuksessa ole esitetty näistä poikkeavia ratkaisuja. Rakennesuunnitelmassa varaudutaan raitiotien jatkamiseen Hervantajärvelle. Raitiotien toteutus on mahdollista käynnistää Hervanta -keskustaosuudella ennen vuotta 2020, jolloin ensimmäinen toteutusvaihe valmistuisi 2020-luvun alkupuolella. Tämän jälkeen varaudutaan toteuttamaan raitiotieyhteydet 2020-luvulla väleille TAYS- Koilliskeskus ja Tampereen keskusta -Hatanpää ja edelleen 2030-luvulla Hatanpää-Härmälä-Pirkkala ja Lielahti-Ylöjärven keskusta. Kuva: Kuntien sisäisten ja kuntien välisten matkojen määrät arkivuorokautena. Lähde: Tampereen kaupunkiseudun ja Pirkanmaan liikennetutkimus Kangasalan suunta tukeutuu vuoteen 2040 asti runkobusseihin, mutta maankäyttöä kehitetään Tampereen keskustan ja Kangasalan välillä sekoittuneena ja tehokkaana. Tämä luo pitkällä aikavälillä edellytykset raitiotien ulottamiseen Kangasalle. Ojala-Lamminrahkan uuden kaupunginosan liikennöinti perustuu 27\n28 kuitenkin busseihin. Raitiotieratkaisussa on näin priorisoitu Kangasalan aluekeskusta ja aluekeskusten välisiä yhteyksiä. Kaikkiin aluekeskuksiin on rakennesuunnitelman mukaan vähintään pitkällä aikavälillä järjestettävissä raideyhteys. Rakennesuunnitelmassa varaudutaan pitkällä aikavälillä raitiotien jatkeeseen Pirkkalan keskustasta Tampere-Pirkkalan lentoasemalle. Lentokentän kasvumahdollisuuksia ja saavutettavuutta parannetaan välittömästi nopealla lentokenttäbussilla Tampereen keskustasta (ns. AiRRport-bussi). Lisäksi varaudutaan raitiotien jatkeeseen Hatanpäältä Lakalaivan kautta Vuorekseen. Ratkaisu kytkeytyy osin järjestelyratapihan siirron ja Rantaperkiön aseman toteutumiseen sekä näiden ympärille ja Lakalaivaan tukeutuvaan maankäyttöön. Lähijunaliikenne Nykytilanteessa Tampereen seudun junaliikenteen tarjonta muodostuu kaukojunaliikenteestä ja taajamajunaliikenteestä. Kaukoliikenteen junat mahdollistavat matkat Tampereelta Nokialle, Lempäälään ja Orivedelle (Orivesi asema). Taajamajunat liikennöivät väleillä Tampere-Lempäälä, Tampere -Nokia ja Tampere Oriveden asema-oriveden keskusta. Rakennesuunnitelmassa on esitetty lähijunaliikenteen kehittämistä Lempäälän ja Nokian suuntiin. Lähijunaliikenteen vuorotarjontaa lisätään vähitellen maankäytön kehittyessä. Vuoteen 2030 mennessä tavoitellaan tunnin vuoroväliä. Pitkällä aikavälillä (vuoden 2040 jälkeen) lähijunaliikenteen vuorovälitavoite on 30 minuuttia. Nokian suunnassa varaudutaan vuoteen 2030 mennessä Tesoman seisakkeen toteuttamiseen ja Nokian aseman kehittämiseen. Vuoteen 2040 mennessä varaudutaan Harjuniityn, Kalkun ja Amurin seisakkeiden sekä Hyhkyssä sijaitsevan ns. Sellun seisakkeen toteuttamiseen. Amurin ja Sellun seisakkeiden toteuttamista ei tällä hetkellä pidetä ratakapasiteetin vuoksi mahdollisena. Seisakkeiden tarve, tekniset toteutusedellytykset sekä vaikutukset valtakunnalliseen junaliikenteeseen tuleekin arvioida tarkasti jatkosuunnitteluvaiheissa. 28\n29 Lempäälän suunnassa varaudutaan vuoteen 2030 mennessä Sääksjärven seisakkeen toteuttamiseen ja Lempäälän aseman kehittämiseen. Lakalaivan aseman sekä Rantaperkiön, Kuljun ja Hakkarin seisakkeiden toteuttamiseen varaudutaan vuoteen 2040 mennessä. Lakalaiva voi kehittyä valtakunnallisen junaliikenteen asemaksi. Lähijunaliikenteen kehittämisen osalta oleellisia hankkeita ovat henkilöratapihan kapasiteetin lisäys kolmannella välilaiturilla, lisäraide Sääksjärvi -Toijala-välille, kohtauspaikka Tesoman aseman yhteyteen sekä myöhemmin lisäraide Lielahti- Nokia-välille. Hankkeet mahdollistavat suhteellisen häiriöttömän lähijunien liikennöinnin puolen tunnin vuorovälillä näillä ratayhteyksillä. Hankkeet vapauttavat myös ratakapasiteettia valtakunnalliselle junaliikenteelle. Tampere Lielahti välillä kolmas raide tulee ajankohtaiseksi lähijunaliikenteen 15 minuutin vuorovälillä. Taajamajunaliikenne Oriveden suunnalla turvataan työmatkayhteydet Tampereelle. Taajamajunaliikenteessä tavoitellaan vuoteen 2040 mennessä noin 6 7 junaparia/vrk, mikä kaksinkertaistaisi nykyisen tarjonnan. Taajamajunan lisäksi Oriveden asemalla pysähtyy Jyväskylän suunnan kaukojunaliikenne. Oriveden suunnalla taajamajunaliikenne voi hyödyntää nykyistä ratainfrastruktuuria ja sen vapaata kapasiteettia turvalaitemuutoksin. Olemassa olevaan maankäyttöön tukeutuen esitetään vuoteen 2040 mennessä uusia taajamajunaliikenteen seisakkeita Vuohenojaan, Hankkioon, Vatialaan ja Ruutanaan. Ruutanan seisakkeen yhteyteen on mahdollista kehittää myös uutta maankäyttöä vuoden 2040 jälkeen. Rakennesuunnitelman jatkotyönä selvitetään tarkemmin taajamajunaliikenteen kehittämismahdollisuuksia ja seisakkeiden toteutuskustannuksia. Uusien seisakkeiden toteuttaminen voi olla mahdollista jo lähivuosina, mikäli toteutuskustannukset osoittautuvat selvästi nyt arvioitua alhaisemmaksi. Seudulliset runkobussit ja kehäbussit Rakennesuunnitelmassa on esitetty seudulliset runkobussireitit, joilla tarkoitetaan seudun intensiivisimpiä ja ensisijaisesti aluekeskuksia yhdistäviä bussiliikennekäytäviä. Rakennesuunnitelmassa runkobussiyhteydet on sijoitettu mahdollisimman nopealle reitille eli Nokialta vt:lle 12, Ylöjärveltä kt:lle 65 ja Kangasalta vt:lle 12 ja Kangasalantielle. Lempäälän suunnassa mt:n 130 suuntainen runkobussi tukee lähijunaliikennettä. Raideliikenteen kehittyessä tarve seudullisille runkobusseille vähenee. Myöhemmin tuleekin harkita uudelleen ainakin Nokian ja Ylöjärven suuntien runkobussireittien sijainti ja tarve. Keskusten vahvistuminen ja säteittäiset raideyhteydet luovat hyvät edellytykset kehämäiselle joukkoliikenteelle. Kehäbussit hyödyntävät olemassa olevaa liikenneverkkoa ja parantavat keskusten saavutettavuutta. Rakennesuunnitelmaehdotuksessa on esitetty aluekeskuksia, asemaseutuja ja muita tärkeitä vaihtopaikkoja yhdistävät poikittaiset joukkoliikenneyhteydet (ns. kehäbussit) seuraavasti: Kehäbussi 1: Nokian keskusta Kalkun asema Pirkkalan keskusta Härmälä Partola Rantaperkiön asema Vuohenojan asema Koilliskeskus Kehäbussi 2: Ylöjärven keskusta Kolmenkulma Kalkun asema Pirkkalan keskusta lentoasema Sääksjärvi Vuores Hervanta Lentola Tarastenjärvi Kehäbussien toteutumisedellytyksiin vaikuttaa erityisesti poikittaisen liikenteen käyttäjäpotentiaali ja kysyntä. Vuorotarjontaa parannetaan asteittain kysynnän lisääntyessä. Alkuvaiheessa kehäbussit voivat liikennöidä tunnin vuorovälillä. Kehittyvässä bussijärjestelmässä runkobussitarjontaa täydentää runsas muu bussilinjasto, jota tulee edelleen kehittää kysyntää vastaavasti. Erityisesti suurilta asuinalueilta kuten Ojala-Lamminrahkasta, Kaukajärveltä ja Haukiluomasta on tarve kehittää tiheävuoroista liikennettä Tampereen keskustaan. Muut bussilinjat muodostavat hyvät yhteydet asuinalueilta aluekeskuksiin tai joukkoliikenteen solmupisteisiin. Joukkoliikenteen seudullisesti merkittävät solmupisteet Rakennesuunnitelmassa esitetään joukkoliikenteen seudullisesti merkittävät solmupisteet. Ne ovat kohtia, joissa joukkoliikennevälineen vaihto on sujuvaa ja nopeaa ja tarjoaa samalla mahdollisuu- 29\n30 den palveluiden käyttöön. Solmupisteissä risteää vähintään kaksi tiheävuoroisen joukkoliikenteen runkolinjaa (seudullinen runkobussi, raitiotie tai lähijuna) tai solmupiste kokoaa usean suunnan hyvän palvelutason liityntäbussiliikennettä. Solmupisteet palvelevat arjen liikkumista, joten esim. lentokenttä ei tässä mielessä ole solmupiste. Solmupisteiksi on merkitty vain ennen vuotta 2040 toteutuvia kohteita. Edellä mainituilla kriteereillä joukkoliikenteen seudullisesti merkittäviä solmupisteitä kaupunkiseudulla ovat Tampereen asemakeskus, Koilliskeskus, Lentola, Vuohenoja, Rantaperkiö, Lakalaiva, Sääksjärvi, Lempäälä, Tesoma, Nokia, Lielahti ja Ylöjärvi Tieverkko Rakennesuunnitelmassa esitetään seudullisesti merkittävät tieverkon hankkeet sekä alueelle sijoittuvat valtakunnallisesti merkittävät tiehankkeet. Monet uusista tai parannettavista tiejaksoista palvelevat Tampereen ohittavaa pitkämatkaista liikennettä ja elinkeinoelämän tarpeita. Samalla ne parantavat myös kuntakeskusten välisiä yhteyksiä. Kaikilla tiehankkeilla on myös yhteys maankäytön kehittymismahdollisuuksiin joko uusia yhteyksiä avaten tai olevan väylän ympäristössä tilaa vapauttaen. 2-kehän toteuttamiseen varaudutaan välillä lentoasema Sääksjärvi Lentola ja edelleen 2-kehän jatkeeseen pohjoiseen valtatielle 9. Seututieluokkainen 2-kehä on luonteeltaan paikallista maankäyttöä tukeva ja kehittävä väylä. Valtatie 3 Marjamäki -Kulju -Pirkkala-yhteys, eli ns. Puskiaisten oikaisu siirtää toteutuessaan valtatien 3 uudelle tielinjaukselle. Oikaisu parantaa pääväylien välityskykyä ja muuttaa jossain määrin mm. Toivion-Lakalaivan ympäristön liikenteellistä asemaa. Valtatien 3 uusi linjaus välillä Ylöjärvi -Hämeenkyrö mahdollistaa Ylöjärven keskustan kehittämisen ja laajentamisen Elovainion suuntaan ja muuttaa nykyisen Vaasantien luonteen paikallisväyläksi. Muut rakennesuunnitelmassa huomioidut tieverkon hankkeet koskevat valtatien 9 kehittämistä (lisäkaistat) Alasjärveltä Orivedelle sekä valtatien 12 kehittämistä (lisäkaistat, eritasoliittymät) väleillä Koilliskeskus- Kangasala ja Nokialla Maatiala -Sorvantie. Toimenpiteet parantavat valtateiden turvallisuutta, välityskykyä ja liikenteen sujuvuutta. Kaupunkiseudun alueen uudet tiejaksot sisältyvät myös Pirkanmaan 2. vaihemaakuntakaavaan (liikenne ja logistiikka). Toteutusohjelmassa on ohjelmoitu hankkeiden keskinäistä järjestystä maankäytön kehittymisen mukaisesti. Toteutusajankohtaan vaikuttaa myös vahvasti valtakunnallisen liikenteeseen kohdennetun investointirahoituksen kehittyminen Liityntäpysäköinti Matkaketjujen syntyminen edellyttää henkilöautojen ja polkupyörien liityntäpysäköinnin kehittämistä keskeisimmille joukkoliikenteen pysäkeille. Liityntäpysäköinti tuo kaupunkiseudun hyvän joukkoliikennetarjonnan myös hajaantuneen maankäytön alueella asuvien käytettäväksi ja luo edellytyksiä joukkoliikenteen kasvulle kaupunkiseudun sisäisessä liikkumisessa. Jo varsin vähäisellä siirtymällä yksityisautoilusta joukkoliikenteen käyttöön on todettu olevan merkittävä vaikutus etenkin Tampereen sisääntuloväylien ruuhkautumiseen. Liityntäpysäköinnin edistäminen voi myös siirtää tieverkkoinvestointeja myöhemmäksi. Pysäköinnin toteuttaminen reuna-alueille vähentää keskustojen pysäköintipaikkatarvetta. Joukkoliikenteen vaihtopaikkoja ja liityntäpysäköintitarvetta on tarkastelu Pirkanmaan maakuntakaavan 2040 taustaselvityksenä. Tavoitteena on, että Tampereen työssäkäyntialueella yhteensä noin autoilijaa siirtyy pyörä- tai autoliitynnän käyttäjäksi vuoteen 2040 mennessä. Rakennesuunnitelmassa henkilöautojen liityntäpysäköintiä esitetään toteutettavaksi lähijunaseisakkeiden yhteyteen sekä raitiotielinjojen ja seudullisten runkobussireittien päätepisteisiin ja tärkeimmille pysäkeille joukkoliikenteen kehittymisen mukaan. Seudullisesti merkittäviä liityntäpysäköinnin kehittämiskohteita ovat idästä/pohjoisesta saapuville alkuvaiheessa runkobussiin ja myöhemmin raitiotiehen liittyen Koilliskeskus ja Kangasalan keskusta, etelän suunnasta saapuville lähijunaan kytkeytyen Lempäälän keskusta ja Sääksjärvi ja runkobussiin liittyen Marja- 30\n31 mäki ja Lakalaiva. Lännen suunnasta saapuvia palvelevat Nokian asema lähijunaan tukeutuen, Ylöjärvellä Elovainio runkobussiin tukeutuen ja raitiotien kehittymisen mukaisesti vaiheittain ensin Lielahti ja myöhemmin myös Ylöjärven keskusta. Näiden lisäksi pienimuotoista pyöräpysäköintiä tulisi kehittää kaikkien joukkoliikennepysäkkien yhteyteen Liikenneyhteydet seudun ulkopuolelle Tampereen seutu on merkittävä tieliikenteen ja maantiekuljetusten solmukohta. Tampereella yhtyvät valtatiet 3, 9, 11 ja 12. Valtateiden 3, 9 ja 12 parantamishankkeet nopeuttavat yhteyksiä Tampereelta muualle Suomeen sekä Tampereen kautta kulkevia yhteyksiä. Sujuvat yhteydet ovat erityisesti elinkeinoelämän kuljetusten toimitusvarmuuden ja täsmällisyyden kannalta merkityksellisiä. Tampere on myös merkittävä valtakunnallinen raideliikenteen solmukohta. Tampereen kautta kulkevat henkilöliikenteen junat Helsingin, Turun, Porin, Seinäjoen ja Oulun sekä Jyväskylän suuntaan. Tampereen seudulla henkilökaukoliikenteen asemia ovat nykyiset Tampere, Lempäälä, Nokia ja Orivesi sekä rakennesuunnitelmaehdotuksessa uutena kohteena Lakalaiva. Tampereen aseman hyvä toimivuus Etelä- ja Länsi-Suomen risteysasemana edellyttää henkilöratapihan kehittämistä. Nykytilassa tavarajunaliikenne kulkee Tampereen kannaksen läpi. Läntisen ratayhteyden varaamista tavaraliikenteen toimintaedellytysten parantamiseksi tutkitaan. Toteutuessaan yhteys tarjoaa tavarajunille pääradan suunnassa nopeamman yhteyden Tampereen ohi, vapauttaa ratakapasiteettia ja vähentää rautatiejärjestelmän häiriöherkkyyttä. Läntinen ratayhteys poistaisi Tampereen kannakselta vaarallisten aineiden kuljetukset sekä yöaikaisen tavarajunaliikenteen aiheuttaman melun. Uusi ratayhteys mahdollistaisi myös nykyisen järjestelyratapihan siirron ja vaarallisten aineiden käsittelyn poistumisen kaupunkirakenteesta. Uusi ratayhteys ei kuitenkaan korvaa nykyisen radan parantamistarpeita. Tampereen läntisen ratayhteyden, järjestelyratapihan siirron ja näihin liittyvän maankäytön tilavaraukset tehdään maakuntakaavassa. Tampereen seutua kehitetään osana Helsinki Hämeenlinna Tampere -kasvuvyöhykettä. Suomen kasvukäytävän ydin on sujuva liikkuminen sekä laajojen työ- ja asuntomarkkinoiden hyvä saavutettavuus. Erityisesti raideliikenteen kehittäminen mahdollistaa asemapaikkojen kehittymisen houkutteleviksi asuinympäristöiksi. Tampere-Pirkkalan lentoasema on maamme vilkkaimpia lentokenttiä. Lentoasema on seudun kansainvälisen saavutettavuuden kannalta strateginen alue ja mahdollistaa kaupunkiseudun elinvoiman vahvistamisen. Rakennesuunnitelmassa varaudutaan tukemaan Tampere-Pirkkala European -visioita, jossa lentokentälle haetaan kasvua Väli-Suomen kansainvälisen kenttänä AiRRport-konseptin ja uuden lentomatkustuskonseptin kautta. Kaupunkiseudun omien toimien lisäksi lentoliikenteen kehitykseen vaikuttavat kansainvälisen lentoliikenteen kilpailutilanteen kehittyminen sekä Suomen lentoliikennestrategia. Maakuntakaavatyössä on varauduttu toisen kiitotien rakentamiseen ja viiteen miljoonaan matkustajaan vuoteen 2040 mennessä. Rakennesuunnitelmassa esitetään lentoaseman henkilöliikenneyhteyksien kehittämistä nopeaan lentokenttäbussiin perustuen välillä Tampereen asemakeskus lentoasema. Rakennesuunnitelmaehdotuksessa on huomioitu myös mahdollisuus raideliikenteen yhteyksien kehittymiseen lentokentälle. Läntiseen ratayhteyteen liittyvä poikittainen yhdysrata mahdollistaisi lentoaseman kytkemisen valtakunnalliseen rataverkkoon ja henkilökaukojunaliikenteen lentokentälle. Rakennesuunnitelmaehdotuksessa ei suljeta pois myöskään mahdollisuutta jatkaa raitiotietä Pirkkalan keskustasta lentoasemalle vuoden 2040 jälkeen. 3.6 Vaikutuksista Rakennesuunnitelman uudistamisprosessin aikana on arvioitu vaikutuksia sekä rakennesuunnitelmavaihtoehdoista että luonnoksesta. Rakennesuunnitelma perustuu pitkälti seutuhallituksen hyväksymään rakennesuunnitelmaluonnokseen. Siksi on perusteltua esittää luonnoksesta laaditun vaikutusten arvioinnin päähavainnot vielä ehdotuksen yhteydessä. Rakennesuunnitelman ratkaisujen yleispiirteiset vaikutukset voidaan tiivistää seuraavasti: 31\n32 Kaupunkiseudun imago ja omaleimaisuus, sosiaaliset ja kulttuuriset vaikutukset Rakennesuunnitelma edistää laadullisia kilpailutekijöitä, joiden merkitys kasvaa kansalaisten ja yritysten valinnoissa. Seutu kehittyy sisäiseen rakenteeseen ja vahvuuksiin tukeutuen tasapainoisena kokonaisuutena, Helsinki Hämeenlinna Tampere -käytävää tukien ja sitä hyödyntäen. Keskusverkossa lähellä toisiaan sijaitsevilla keskuksilla tulee olla toisiaan täydentävät roolit. Uhkana on muuten keskusten välinen kilpailu ja väestöpohjaan nähden palvelutarjonnaltaan alikehittyneet keskukset. Raitiotie ja lähijuna vahvistavat imagoa, lisäävät maankäytön kehityksen volyymia ja keräävät asemanseuduille ja raitiotien varrelle työvoimavaltaista yritystoimintaa palveluineen ja asuntoineen. Keskusten kehittämiselle tulee positiivinen sykäys, mutta niiden väestölisäys tuo suuren haasteen maankäytölle ja kuntataloudelle. Monipuolinen asuntotarjonta ja sekoittunut yhdyskuntarakenne tuovat myönteisiä sosiaalisia ja kulttuurisia vaikutuksia. Aluekeskusten palvelutarjonta tukee asukkaiden yhtäläisiä palvelujen saannin mahdollisuuksia ydinrakenteessa. Palvelujen keskittäminen aluekeskuksiin voi kuitenkin vähentää reuna-alueiden palveluita. Vaikutukset kaupunkiseudun kilpailukykyyn ja elinkeinoihin Rakenteen tiivistäminen ja hyvät kulkuyhteydet seudulla luovat edellytyksiä seudulliselle työnjaolle ja keskusten erikoistumiselle. Rakennesuunnitelma mahdollistaa innostavan ja kehittyvän toimintaympäristön eri alojen toimijoille ja tukee osaamiskeskittymiä. Aluekeskuksista tulee houkuttelevia paikkoja yrityksille, jotka hakevat ydinkeskustaa halvempia tiloja ja monipuolista asuinja palveluympäristöä. Yhteydet seudulle, seudulta ja seudun ohi palvelevat elinkeinoelämän täsmällisyystarpeita, parantavat seudun kansallista ja kansainvälistä asemaa ja vahvistavat Helsinki Hämeenlinna Tampere -vyöhykkeen hyötyjä. Rakennesuunnitelmalla on vaikutusta valtakunnallisen liikennejärjestelmän toimivuuteen. Energiatehokkuus sekä ilmastonmuutoksen hillitseminen ja ilmastonmuutokseen sopeutuminen Myönteiset ilmastovaikutukset saadaan aloittamalla toteutus rakennetta eheyttäen ja sovittamalla maankäytön ja liikennejärjestelmän kehittämistoimet ajallisesti yhteen. Seudulla käytettävillä energialähteillä on suuri merkitys. Suunnitelman mukainen yhdyskuntarakenne parantaa energiatehokkuutta ja minimoi kasvihuonekaasupäästöjä. Laadukkaan joukkoliikenteen ja kaukolämmön piiriin sijoittuvan väestön osuus kasvaa, autoriippuvuus vähenee ja kaukolämpöverkon hyödyntäminen tehostuu. Uusia alueita avataan rajoitetusti, mutta ne tulee kytkeä avattaessa joukkoliikenteeseen. Osa uusista alueista levittää yhdyskuntarakennetta, mikä pitää ottaa huomioon toteutuksen vaiheistuksessa ja resursoinnissa. Luontoon ja maisemaan kohdistuvat vaikutukset Ehdotuksen ratkaisuilla ja maisema-alueilla ei ole ristiriitaisia tavoitteita, lukuun ottamatta suunnittelualueen reuna-alueita, joihin sijoittuu arvokkaita maisema-alueita, ja alueita, joille sijoittuu arvokkaita kallioalueita. Yhdyskuntarakenne on esitetty niin, että seudullinen viherverkko voi säilyä ja edelleen voimistua. Viheryhteydet lisäävät keskusten vetovoimaa. Nykyistä rakennetta hyödyntävä ja tiivistävä rakenne säästää laajoja yhtenäisiä luontoalueita. Suunnitelma selkeyttää urbaanin kaupunkialueen ja maaseudun eroja, mikä korostaa maisemakokonaisuuksien merkitystä myönteisellä tavalla. Seudulle ominaisia maisemia ja kulttuuripiirteitä voidaan korostaa vetovoimatekijöinä ja identiteetin luojina. Liikenteelliset vaikutukset Kaupunkiseudulla arkipäivisin tehtävien matkojen määrä lisääntyy nykyisestä 1,1 miljoonasta matkasta lähes 1,4 miljoonaan matkaan vuoteen Liikenteellisiä vaikutuksia on tutkittu uuden liikennemallin (TALLI 2015) avulla. Rakennesuunnitelmaa on verrattu vertailuvaihtoehtoon (VE0+), joka perustuu raitiotien 32\n33 yleissuunnitelman mukaiseen bussijärjestelmään. Siinä bussitarjontaa on kasvatettu maankäytön kehittymisen suhteen. Vertailuvaihtoehdossa kulkutapajakauma säilyy nykyisen kaltaisena ja kaikkien kulkutapojen matkamäärät kasvavat tasaisesti n % nykyisestä. Rakennesuunnitelmavaihtoehdossa joukkoliikenteen kulkutapaosuus kasvaa nykyisestä 1,7 %-yksikköä ja henkilöautoilun kulkutapaosuus pienenee nykyisestä 1,1 %-yksikköä. Rakennesuunnitelmavaihtoehdossa tehdään päivittäin joukkoliikennematkaa nykyistä enemmän eli matkamäärä lisääntyy 41 %. Runsas joukkoliikenteen käyttö lisää myös kävellen ja pyöräillen tehtävien liityntämatkojen määriä. Henkilöautomatkojen määrä lisääntyy nykyisestä 21,9 % eli selvästi vähemmän kuin vertailuvaihtoehdossa (+26,6 %). Päivittäin tehdään noin henkilöautomatkaa nykyistä enemmän, mikä on automatkaa vähemmän kuin vertailuvaihtoehdossa. Vertailuvaihtoehtoa vähäisemmät henkilöautomatkat näkyvät positiivisesti CO2-päästöissä ja onnettomuusmäärissä. Liikenteen aiheuttamat yhteiskuntataloudelliset vuosikustannukset (aika, km, CO2, henkilövahinko-onnettomuudet) ovat 31 milj. pienemmät kuin vertailuvaihtoehdossa. Liikennemallitarkastelut perustuvat matkojen pääkulkutapaan, joten liityntämatkoja ei ole huomioitu kulkutapaosuuksissa. Liikennemallitarkasteluissa ei ole huomioon pienempiä toimenpiteitä, joilla voi kuitenkin olla merkittävä vaikutus kulkutavan valintaan tulevaisuudessa. Tällaisia ovat esim. pysäköintipolitiikan muutokset ja ruuhkamaksut. Taloudelliset vaikutukset Taloudellisia hyötyjä aiheutuu kilpailukyvyn tuomasta työllisyyskehityksestä ja verotuloista. Yhdyskuntarakenteen täydentymisen näkökulmasta hyötyjä aiheutuu muun muassa kaavoituksen tuomasta maanarvon noususta, rakennetun infrastruktuurin paremmasta käyttöasteesta ja uusinvestointien minimoinnista, autoriippuvaisuuden vähenemisestä, palvelujen ja työpaikkojen saavutettavuuden paranemisesta sekä matkaketjujen sujuvuudesta (liikkumisen aikakustannusten väheneminen). Lisäksi taloudellisia hyötyjä syntyy julkisen ja kaupallisen palveluverkon vahvistumisesta ja selkeytymisestä. Kustannuksia aiheutuu uusien rakentamisalueiden käyttöönotosta ja palvelujen rakentamisesta, liikenneinvestoinneista sekä palvelujen ja vesi- ja liikenneinfran käyttö- ja ylläpitokustannuksista. Merkittävä osa kustannuksista muodostuu suurista liikenteen hankkeista, joiden toteuttaminen esitetyllä aikajaksolla ylittää suurella todennäköisyydellä kuntien ja valtion resurssit. Toimenpiteiden priorisointia tulee sen vuoksi edelleen jatkaa. Kuva: Arkivuorokauden kulkutapaosuudet (matkan pääkulkutapa) TALLI mallilla laskettuna. 33\n34 4. Toteutusohjelma Rakennesuunnitelman toteutusjänne on pitkä, noin 25 vuotta. Toteuttamisohjelmalla vahvistetaan suunnitelman sitovuutta ja johdonmukaista etenemistä tuleviin vuosikymmeniin. Toimenpiteitä on jäsennetty kolmeen aikajaksoon: nykyhetkestä vuoteen 2020, ja Toteutuksen kannalta tärkeimmät ratkaisut tehdään alkuvuosina, jolloin luodaan pohja tuleville vuosikymmenille. Alkuvuosina ohjelmassa painotetaan täydennysrakentamista nykyisten keskusten, asuinalueiden ja joukkoliikennevyöhykkeiden tuntumaan. Kokonaan uusien alueiden, keskusten ja liikenneväylien toteuttaminen painottuu lähemmäksi vuotta Pitkä aikajänne lisää toteutuksen epävarmuutta jakson loppupäässä. Toteutusohjelmaa hyödynnetään MAL3-sopimuksen valmistelussa. Asuinalueet ja asuntotuotanto Asuinalueiden toteuttamisohjelma sisältää aluekohtaiset arviot laskennallisesta väestömitoituksesta, asuntojen määrästä sekä toteutuksen ajoittumisesta. Ajoituksen painottuminen eri aikajaksoille esitetään prosentein ja värisävyin. Tummempi sävy tarkoittaa, että toteutus painottuu kyseiselle jaksolle. Alueet on ryhmitelty sen mukaan, mihin joukkoliikennevälineeseen ne ensisijaisesti tukeutuvat ja millaista yhdyskuntarakenteen tyyppiä ne edustavat. Tyypittelyssä on huomioitu keskimääräistä yhdyskuntarakenteen tiiviyttä, maankäytön sekoittuneisuutta ja palvelujen läheisyyttä. Ryhmät on otsikoitu joukkoliikennevälineen mukaan. Lisäksi aluekohtaisissa tiedoissa on huomioita, jotka koskevat maankäytön ja liikennejärjestelmän aikataulullista yhteensovittamista. Toteutusta pyritään ohjaamaan niin, että ensisijassa täydennetään ja tiivistetään nykyrakennetta. Lisäksi joukkoliikennevälineen kehitysvaiheet määrittelevät rakentamisajankohtaa. 34\n35 Taulukko: Rakennesuunnitelma-alueiden mitoitukset (*varsinainen väestönkasvu sekä rakentamisessa huomioitava asuntokannan poistuma ja asumisväljyyden kehitys), asuntomäärät sekä toteuttaminen jaksoittain vuoteen Alueet on listattu sen mukaan mihin joukkoliikennevälineeseen alue tukeutuu. (Taulukko jatkuu seuraavilla sivuilla.) Alue Kunta Rakennesuunnitelman mitoitus* Asuntoja yhteensä Toteuttaminen (%) Toteuttaminen (%) Toteuttaminen (%) Huomioita Raitiotiehen tukeutuvat alueet Hakametsä- Sammonkatu Tampere Hallila Tampere Hervanta Tampere Hervantajärvi Tampere Härmälänranta Tampere Järjestelyratapiha Tampere Koilliskeskus Tampere Lielahti Tampere Mäkkylä- Teivaala Ylöjärvi Partola- Naistenmatkantie Pirkkala Pirkkala, keskusta Pirkkala Santalahti Tampere Tampere, keskusta Tampere Turtola Tampere Ylöjärvi, keskusta (ml. Soppeenmäki- Elovainio) Ylöjärvi Yhteensä ratikan 1. vaihe ratikan 1. vaihe aluekeskus, ratikan 1. vaihe ratikan 1. vaihe ratikan laajentuminen toteutus painottuu aluekeskus, sekoittunut, ratikan laajentuminen aluekeskus, ratikan 1. vaihe lähipalvelukeskus, ratikan laajentuminen, jatkuu osittain aluekeskus, ratikan laajentuminen aluekeskus, ratikan laajentuminen ratikan 1. vaihe seutukeskus, ratikan 1. vaihe ratikan 1. vaihe aluekeskus, sekoittunut, ratikan laajentuminen, täydentyy\n36 Alue Kunta Rakennesuunnitelman mitoitus* Asuntoja yhteensä Toteuttaminen (%) Toteuttaminen (%) Toteuttaminen (%) Huomioita Lähijunaan tukeutuvat alueet Hakkari Lempäälä Harjuniitty Nokia Kulju Lempäälä Lakalaiva Tampere Lempäälä, keskusta Lempäälä Nokia, keskusta Nokia Orivesi, keskusta Orivesi Orivesi as. Orivesi Ruutana Kangasala Sääksjärvi Lempäälä Tesoma Tampere Yhteensä lähipalvelukeskus, 2040+, seisake lähipalvelukeskus, seisake lähipalvelukeskus, 2040+, seisake aluekeskus, henkilöliikenteen asema aluekeskus, lähijunatarjonnan kehittyminen aluekeskus, lähijunatarjonnan kehittyminen aluekeskus, taajamajunaliikenteen kehittyminen taajamajunaliikenteen kehittyminen toteutus aluekeskus, seisake aluekeskus, seisake Alue Kunta Rakennesuunnitelman mitoitus* Asuntoja yhteensä Toteuttaminen (%) Toteuttaminen (%) Toteuttaminen (%) Huomioita Seudulliseen runkobussireittiin tukeutuvat alueet Kangasala, keskusta Kangasala Kaukajärvi pohjoinen Tampere Lentola, ml. Vatiala Kangasala Suorama Kangasala Yhteensä aluekeskus aluekeskus lähipalvelukeskus 36\n37 Alue Kunta Rakennesuunnitelman mitoitus* Asuntoja yhteensä Toteuttaminen (%) Toteuttaminen (%) Toteuttaminen (%) Huomioita Muut alueet Kaukajärvi- Annala Tampere Kangasala Kohmala Nokia Lahdesjärvi Tampere Lamminrahka Kangasala Metsäkylä Ylöjärvi Nurmi- Sorila Tampere Ojala Tampere Pikonlinna Kangasala Rantaperkiö- Toivio Pirkkala Tampere Saarenmaa Kangasala Sammalisto Nokia Sankila Pirkkala Siivikkala Ylöjärvi Siltatie Ylöjärvi Siuro Nokia Vesilahti, kirkonkylä Vesilahti Vuores Tampere Lempäälä Yhteensä lähipalvelukeskus vrt. vt 12 - hanke lähipalvelukeskus, toteutus , etl 2018, koulu 2019 lähipalvelukeskus täydentyy sekoittunut sekoittunut sekoittunut 2040+, sekoittunut vrt. vt 12 - hanke lähipalvelukeskus, täydentyy lähipalvelukeskus lähipalvelukeskus, kirkonkylän asemakaava- alueiden ja Koskenkylän kylä- OYK:n toteutum. lähipalvelukeskus 37\n38 Asuntotuotannon ohjelma sisältää asuntotuotannon kokonaismäärät sekä yhdyskuntarakenteen tyypin mukaan että kunnittain. Lisäksi ohjelma sisältää taulukon kohtuuhintaisen vuokra-asuntotuotannon osuudesta kuntien kokonaisasuntotuotannosta. Luvussa 4 on esitetty perusteluja tuotantomäärille ja -osuuksille. Taulukko: Uudet asunnot eri yhdyskuntarakenteissa toteutuskausittain (pyöristetty). Uusia asuntoja yhteensä (kpl/toteutuskausi) Raitiotiehen tukeutuvat alueet Lähijunaan tukeutuvat alueet Seudulliseen runkobussireittiin tukeutuvat alueet Muut alueet Yhteensä Yht Osuus (%) % % % % % Taulukko: Kuntien asuntotuotanto toteutuskausittain (pyöristetty). Asuntotuotanto kunnittain (kpl asuntoja/kausi yhteensä) Yhteensä Kangasala Lempäälä Nokia Orivesi Pirkkala Tampere Vesilahti Ylöjärvi Seutu yhteensä Taulukko: Kuntien vuotuinen asuntotuotanto toteutuskausittain keskimäärin (pyöristetty). Kuntien vuotuinen asuntotuotanto (kpl asuntoja/vuosi) KA Kangasala Lempäälä Nokia Orivesi Pirkkala Tampere Vesilahti Ylöjärvi Seutu yht Taulukko: Asuntotuotannon jakautuminen kuntien kesken toteutuskausittain ja keskimäärin, %-osuudet. Toteutusjakson asuntotuotannon jakautuminen eri kuntiin KA Kangasala 7 % 11 % 11 % 10 % Lempäälä 10 % 12 % 11 % 11 % Nokia 7 % 6 % 6 % 6 % Orivesi 1 % 1 % 1 % 1 % Pirkkala 10 % 10 % 2 % 7 % Tampere 60 % 54 % 57 % 57 % Vesilahti 1 % 1 % 0 % 1 % Ylöjärvi 4 % 6 % 10 % 7 % Yhteensä 100 % 100 % 100 % 100 % 38\n39 Taulukko: Kohtuuhintaisen vuokra-asuntotuotannon tavoitteelliset osuudet kuntien kokonaistuotannosta. Kohtuuhintaisen vuokratuotannon tavoitteellinen osuus kokonaistuotannosta kunnissa (%) Asuntopol. ohjelma 2030 ja MAL- aiesopimus Toteutuma uusi tavoite 2020 mennessä uusi tavoite 2030 mennessä uusi tavoite 2040 mennessä Kangasala 10 5 (7*) Lempäälä Nokia Orivesi Pirkkala 10 8 (12*) Tampere (36*) Vesilahti Ylöjärvi Seutu (26*) huomioita, perusteita lähtötason huomioiminen + 2 aluekeskusta, raitiotien tulon ennakointi (2040+) lähtötason huomioiminen + 2 aluekeskusta, lähijunan 60 min. ja 30 min. ennakointi lähtötason huomioiminen + 1 aluekeskus (jo lähtötilanteessa monipuolinen), lähijunan 60 min. ja 30 min. ennakointi lähtötason huomioiminen + 1 aluekeskus, taajamajuna lähtötason huomioiminen + 2 aluekeskusta, raitiotien tulon ennakointi lähtötason huomioiminen + 1 seutukeskus ja 5 aluekeskusta, ratikan 1. vaihe , laajentumisen ennakointi lähtötason huomioiminen lähtötason huomioiminen + 1 aluekeskus, ratikan ennakointi lähtötason huomioiminen + asuntotuotannon monipuolistamisen ja elinkeinokehityksen tarpeet * sisältäen ns. ARA:n välimallilla rakennetut asunnot Palveluverkko Palveluverkon rakentuminen rytmittyy asuinalueiden kehityksen ja alueiden rakentumisen mukaiseksi. Lisäksi rytmityksessä huomioidaan valtakunnalliset tavoitteet varhaiskasvatuksen laajentamiseksi kattamaan suuremman osan ikäluokista. Varhaiskasvatuspalvelujen piirissä olevien lasten ennakoitu määrä ikäluokasta nousee toteutuksen edetessä kohti vuotta 2040 ( : 65 %, : 75 %, : 80 %). Tavoitteista huolimatta realistiset lukemat saattavat kuitenkin tulla eroamaan merkittävästi asetetuista määrätavoitteista. Varhaiskasvatuksen osalta palveluverkon lisäkapasiteettitarpeet on laskettu kuntien väestöosuuksia käyttäen ja ennakoiden, että ikäluokkien osuus kokonaisväestön lisäyksestä pysyy keskimäärin ennallaan. Vastaava tarkastelu on toteutettu peruskoululaisten kohdalla. Varhaiskasvatuksen piirissä olevien lasten ja koululaisten määrän arvioinnissa on hyödynnetty seudun kuntien asiantuntijoita. Tyypiltään vakaammat sosiaali- ja terveydenhuollon palvelut tulevat jatkossa sijoittumaan aluekeskuksiin sekä erityisille kampusalueille. Kaupunkiseudun kuntien asiantuntijat hyödyntävät toteutusohjelman valmistelussa koottuja tietoja tarkemmin jatkotyössä. Rakennesuunnitelman toteutusohjelmassa on tarpeen kuvata tiivistetysti arviot palveluverkon lisäystarpeelle. Kuvauksessa ei ole huomioitu nykyväestössä tapahtuvia palvelutarpeen muutoksia eikä nykyisten palvelurakennusten hyödyntämismah- 39\n40 dollisuuksia. Sen sijaan tarkoituksena on osoittaa karkeasti väestönlisäyksestä syntyvä palvelutarve eri alueilla ja seudulla kokonaisuudessaan. Kuntien tulee edelleen laatia tarkemmat laskelmat palveluverkkoa suunnitellessaan. Päivähoidon ja koulujen kapasiteetin lisäystarpeita karkeasti arvioituina: - Päivähoidon kapasiteetin lisäystarve kasvaa koko suunnitelmajakson vuoteen Lukumääräarvio päivähoitokapasiteetin lisäystarpeesta on noin paikkaa. Seutukeskuksessa lisäystarve on tasainen koko jakson ajan. Lisäystarve aluekeskuksissa kasvaa tasaisesti, kun taas lähipalvelukeskuksissa tarve alkaa pienentyä 2020-luvulta lähtien. Keskusten ulkopuolisilla asumisen painopistealueilla lisäystarve nousee 2020-luvulle ja pienenee hieman 2030-luvulla. - Alakoulujen lisäystarve koko jaksolla on noin oppilaspaikkaa. Seutukeskuksessa oppilaspaikkojen lisäystarve on suurin 2010-luvulla, aluekeskuksissa tarve nousee koko jakson aikana. Myös lähipalvelukeskuksissa oppilaspaikkoja tarvitaan lisää, mutta määrä laskee ja 2030-luvuilla. Keskusten ulkopuolisilla alueilla tarvehuippu osuu 2020-luvulle. Työpaikka-alueet Työpaikka-alueiden toteutus esitetään toteutuvina työpaikkoina eri aikajaksoilla. Kokonaisuudessaan arviot yltävät yli työpaikkaan. Toteutuessaan Tampereen kaupunkiseutu vahvistaisi asemaansa Helsinki Hämeenlinna Tampere -kasvukäytävän pohjoisena työpaikka-alueena ja tarjoaisi lisääntyvässä määrin työmahdollisuuksia myös seudun ulkopuolelta kulkeville työntekijöille. Työpaikka-alueiden kokonaisuus jakautuu tasapainoisesti eri vuosikymmenille ja eri alueprofiileille. Osaamiskeskittymät nousevat kaikkein vahvimmiksi työpaikka-alueiksi työpaikkojen määrillä mitattuna (yli työpaikkaa). Osa osaamiskeskittymistä sijaitsee seutu- tai aluekeskuksessa. Alueina ja sijainteina katsottuina keskukset muodostavat kaupunkiseudun tärkeimmän työpaikka-alueryhmän. Muille palvelujen ja teollisuuden alueille on ohjelmoitu noin viidennes kaikista uusista työpaikoista. - Yläkoulujen lisäystarve vuoteen 2040 on noin oppilaspaikkaa. Kaikissa alueryhmissä on lisäyspainetta. Seutukeskuksessa paine kuitenkin pienenee tarkastelujakson edetessä, samoin kuin lähipalvelukeskuksissa. Sen sijaan aluekeskuksissa lisäystarve nousee koko aina vuoteen 2040 saakka. Keskusten ulkopuolisilla alueilla lisäystarve on suurin 2020-luvulla. Palveluverkon kapasiteetin lisäystarve osuus päivähoidon ja koulujen osalta selvimmin aluekeskuksiin, joita rakennesuunnitelmassa on 13. Kun otetaan huomioon keskitetymmät ja stabiilimmat julkiset palvelut, kuten keskiasteen koulut ja terveyspalvelut, nousevat aluekeskukset ja seutukeskus edelleen palveluverkon selkärangaksi. Tämä vastaa rakennesuunnitelman kokonaiskuvaa keskuksia vahvistavasta kehityksestä. 40\n41 Taulukko: Arvio uusien työpaikkojen toteutumisesta toteutuskausittain työpaikka-alueilla. Profiili/Alue Uudet työpaikat (yks. + julk.) yhteensä Seutukeskus: toimintaa 24/7, monipuolisuus, keskustahakuiset yks. ja julk. työpaikat, asiakasvirrat kauppa, toimistot, toimitilat, hallinto, kulttuuri, Tampere keskusta palvelut (ravintolat yms.); keskustakampusosaamiskeskittymä erikseen alla Aluekeskukset: monipuolisuus, keskustahakuiset yks. ja julk. työpaikat, asiakasvirrat, seutukeskusta edullisemmat toimitilat Hervanta myös osaamiskeskittymä: tieteet, sovellukset, teknologia Kangasala, keskusta pikkukaupunkimainen; vähittäis- ja erikoistavarakauppa, kulttuuri- ja hyvinvointipalvelut, julkiset keskustapalvelut Koilliskeskus Lakalaiva-Partola- Härmälä, Tampere Lakalaiva-Partola- Härmälä, Pirkkala Tarkennuksia: ominaispiirteitä ja toiminnan painopisteitä Toimisto, kauppa, hyvinvointipalvelut, julkiset palvelut. Tällä hetkellä Partolassa n. 600 työpaikkaa. Vahva kaupan keskittymä Lempäälä, keskusta Kuntakeskusta kehittyy Lentola-Vatiala sekoittunut; vähittäis- ja erikoistavarakauppa, myös toimistot ja teollisuus Lielahti Nokia, keskusta teollisuus, kauppa, palvelut Orivesi, keskusta Pirkkala, keskusta toimisto, kauppa, kulttuuri, hyvinvointipalvelut, julkiset keskustapalvelut Sääksjärvi Tärkeä liikkumisen solmukohta. Asumisen ja työpaikkojen yhteensovittaminen Tesoma myös osaamiskeskittymä: viestintä, kulttuuri Ylöjärvi, keskusta toimisto, kauppa, palvelut T&T Osaamiskeskittymä: Tiede ja teknologia, tietointensiivisyys, keskittymien synergiat Kauppi tieteet, sovellukset, terveys Kolmenkulma Tre cleantech, teollisuuden symbioosit Kolmenkulma Nokia cleantech, teollisuuden symbioosit, logistiikka, kauppa Teollisuus, tukkukauppa, logistiikka, cleantech Kolmenkulma Ylöjärvi ja palvelut Lentoaseman seutu logistiikka, mukana teollisuus (tällä hetkellä n. 700 työpaikka) Mediapolis viestintä, kulttuuri Pitkäniemi hyvinvointi, ympäristö, myös teollisuus, valmistus Tampere keskusta, asemanseutu-tty tieteet, sovellukset, yhteiskunta Tarastenjärvi, ympäristö- ja energialiiketoiminta, cleantech, Tampere materiaalivirrat Tarastenjärvi, ympäristö- ja energialiiketoiminta, cleantech, Kangasala materiaalivirrat Rusko, Tampere tieteet, sovellukset, teknologia, TTY:oon tukeutuva, myös teollisuus Rusko, Kangasala tieteet, sovellukset, teknologia, TTY:oon tukeutuva, myös teollisuus Profiili/Alue Tarkennuksia: ominaispiirteitä ja toiminnan Uudet työpaikat (yks. + julk.) painopisteitä yhteensä Yritysalueet P: Palvelut, toimistot Pikonlinna sekoittunut: hoiva, terveys, hyvinvointi ja vapaaaika sekä asuminen P+T (Palvelut, toimistot +Teollisuus, logistiikka, valmistus) Lakalaiva Lamminrahka sekoittunut: toimistot, erikoistavarakauppa, palvelut, myös teollisuus Lentoasemantie /läntinen kehätie Linnakallio ml. autokauppaa Marjamäki Tilaa vievät kaupalliset palvelut. Liittyvät osaksi Kuljun lähipalvelukeskusta Oripohja Sääksjärvi etelä VT 3:n oikaisu nivoo nykyään pirstoutuneen alueen kokonaisuudeksi. Liittyy myös Sääksjärven aluekeskukseen. Teivo Uusi-Kuruntie /Siltatie Vt 12 etelä, Kangasala T: Teollisuus, logistiikka, valmistus Hankkio Linnavuori Sääksjärvi pohjoinen, Tampere, Pirkkala Vt 3 oikaisu, Lempäälä, Pirkkala teollisuus ja teknologia, Pirkkalan luvut ks.linnakallio, ks. Sääksjärvi etelä Taulukko: Uudet työpaikat toteutuskausittain eri alueprofiileilla (pyöristetty). Työpaikkoja yhteensä (kpl/toteutuskausi) Seutukeskus: toimintaa 24/7, monipuolisuus, keskustahakuiset yks. ja julk. työpaikat, asiakasvirrat Aluekeskukset: monipuolisuus, keskustahakuiset yks. ja julk. työpaikat, asiakasvirrat, seutukeskusta edullisemmat toimitilat T&T Osaamiskeskittymä: Tiede ja teknologia, tietointensiivisyys, keskittymien synergiat Yritysalueet: teollisuuden palvelut ja toimistot, valmistava teollisuus, logistiikka Yhteensä Osuus % % % % Yhteensä % 41\n42 Liikenne Liikennejärjestelmää kehitetään vaiheittain asuinalueiden, palveluiden ja työpaikkojen toteutuksen rinnalla. Lähivuosina toteutetaan mm. MAL-hankkeina kävelyn ja pyöräilyn edistämistoimia kuten seudullisten pääpyöräreittien laadun ja opastuksen kehittäminen. Kävelyn ja pyöräilyn edellytyksiä kehitetään myös raitiotien toteutuksen yhteydessä sekä seutu-, alue- ja lähipalvelukeskusten kehittämiseen liittyen. Kävely ja pyöräily ovatkin ensisijaisia kulkumuotoja keskusten sisäisessä liikkumisessa. Bussiliikenteen edistämistoimia, kuten pysäkkikatosten uusiminen ja joukkoliikenne-etuisuuksien rakentaminen, toteutetaan lähivuosina mm. MAL-hankkeina. Myös älyliikenteen sovellukset yleistyvät nopeasti ja edistävät joukkoliikennepalveluiden käytettävyyttä. Seuraavan joukkoliikenneuudistuksen yhteydessä vuonna 2016 koko Tampereen kaupunkiseudun bussiliikenteessä otetaan käyttöön kuuden vyöhykkeen taksamalli. Bussiliikenteen kehittämistoimien kustannusarvio on 65 miljoonaa euroa. Raideliikennejärjestelmän kehittämisessä panostetaan lähivuosina raitiotiejärjestelmän ensimmäiseen toteutusvaiheeseen Hervannasta Tampereen keskustaan luvulla raitiotietä laajennetaan Lentävänniemeen, TAYS:n kautta Koilliskeskukseen sekä Hatanpäälle luvulla raitiotie ulotetaan Pirkkalaan ja Ylöjärvelle. Kokonaisuus voidaan toteuttaa suunniteltua nopeamminkin, mikä tukisi monipuolista asuntotuotantoa, erityisesti kohtuuhintaisten vuokra-asuntojen rakentamista. Rakennesuunnitelmassa kuvatun raitiotiekokonaisuuden kustannusarvio on noin 660 miljoonaa euroa ilman liikennöinti- ja kalustokustannuksia. Taulukko. Raitiotien kehittäminen rakennesuunnitelmassa Raitiotien kehittäminen Keskusta-Hervanta Keskusta-Lentävänniemi Keskusta-TAYS--Koilliskeskus Keskusta-Hatanpää Hatanpää-Pirkkala Lielahti-Ylöjärvi Hatanpää-Vuores Pirkkala-Lentokenttä Koilliskeskus-Kangasala Toteuttaminen Lähijunaliikennettä voidaan kehittää nykyisen infrastruktuurin puitteissa varsin pitkään. Nokian ja Lempäälän suunnilla lähijunaliikenteen vuorotarjontaa parannetaan yhteistyössä LVM:n ja VR:n kanssa jo ostoliikenteen sopimuskaudelle Tiheintä vuorotarjonta on työmatkaliikenteelle sopivasti aamulla ja iltapäivällä. Vuorotarjonta voi olla aluksi harvempaa keskipäivällä ja iltaisin. Vuoteen 2030 mennessä Lempäälän ja Nokian suunnilla tavoitellaan hiljaisimpaan aikaan tunnin vuoroväliä ja vuoden 2040 jälkeen puolen tunnin vuoroväliä. Uusia lähijunaliikenteen seisakkeita avataan vuoteen 2030 mennessä Sääksjärvelle ja Tesomalle ja vuoteen 2040 mennessä Rantaperkiöön, Kuljuun, Hakkariin sekä Harjuniittyyn, Kalkkuun, Hyhkyyn (ns. Sellun seisake) ja Amuriin. Lakalaivan valtakunnallisen henkilöliikenteen aseman toteutus on ajoitettu 2030-luvulla. Suuremmista investoinneista kiireellisimpiä ovat Tampereen asemakeskuksen kehittämiseen kytkeytyvä henkilöliikenteen ratapihan kehittäminen sekä 2020-luvulle ajoitettu Tampere-Toijala välin 3. raide. Lähijunaliikenteen kehittämisen kustannusarvio ilman liikennöinti- tai kalustokustannuksia on 470 miljoonaa euroa. 42 Oriveden suunnalla kehitetään taajamajunaliikennettä. Vuorotarjontaa lisätään nykyisestä 3 junaparista 6 7 junapariin vuorokaudessa vuoteen 2040 mennessä. Uusia seisakkeita toteutetaan Ruutanaan, Vatialaan, Hankkioon ja Vuohenojalle 2020-luvulla. Oriveden suunnan kapasiteettia lisätään turvalaitemuutoksilla. Uusien seisakkeiden avaaminen edellyttää suojavälin lyhentämistä ja siten turvalaitemuutokset on osittain ajoitettu jo\n43 2020-luvulle. Taajamajunaliikenteen uusien seisakkeiden ja turvalaitemuutosten kustannusarvio on 15 miljoonaa euroa. Taulukko. Lähi- ja taajamajunaliikenteen kehittäminen rakennesuunnitelmassa Toteuttaminen Lähijuna- ja taajamajunaliikenteen kehittäminen Tampereen hlöratapihan kehittäminen ml. välilaituri Lempäälän suuntaan 1 h vuoroväli Sääksjärven seisake 3. raide Tampere-Toijala Lakalaivan henkilöliikenteen asema, Rantaperkiön, Kuljun ja Hakkarin seisakkeet Lempäälän suuntaan 30 min vuoroväli Nokian suuntaan 1 h vuoroväli Tesoman seisake Harjuniityn, Kalkun, Sellun ja Amurin seisakkeet Nokian suuntaan 30 min vuoroväli 2. raide Lielahti-Nokia Lähijunaliikenteen varikko Oriveden suuntaan 6-7 junaparia/vrk Oriveden suunnan turvalaitemuutokset Vuohenojan, Hankkion, Vatialan ja Ruutanan seisakkeet Katuverkon kehittämistoimista seudullisesti merkittävimpiä ovat jo lähivuosina toteutettavat Tampereen Hämeenkadun kehittäminen ja keskustan kehän toteuttaminen sekä Härmälän, Pereen ja Partolan alueen liikenneverkon kehittäminen. Näiden yhteiskustannus on noin 20 miljoonaa euroa. Valtakunnallisen tieliikenteen on ennustettu lisääntyvän voimakkaasti. Tampereen kautta kulkee merkittäviä valtateitä, joiden parantamisella on paitsi seudullista myös valtakunnallista merkitystä. Kiireellisimmin tarvitaan vt:lle 12 järjestelyitä Lamminrahkan alueen rakentuessa sekä vt:lle 9 ohitusmahdollisuuksia Ruutana-Orivesi-välille. Uusia tieyhteyksiä on ohjelmoitu 2030-luvulla vt:lle 3 uudet linjaukset väleille Marjamäki- Pirkkala ja Ylöjärvi -Hämeenkyrö sekä koko 2-kehä edeten vaiheittain lentokentältä itään päin. Tieverkon parantamisen kustannusarvio on 640 miljoonaa euroa. Taulukko. Tie- ja katuverkon kehittäminen rakennesuunnitelmassa Tie- ja katuverkon kehittäminen Tampereen Hämeenkadun kehittäminen Tampereen keskustan kehän kehittäminen Härmälän, Partolan, Pereen liikennejärjestelyt 2-kehä: Pirkkala-Sääksjärvi-Lentola-vt 9 VT3: Sarankulman lisäkaistat VT3: Marjamäki-Kulju-Pirkkala VT3: Ylöjärvi-Hämeenkyrö VT9: Ruutana-Orivesi välin ohituskaistat VT9: nelikaistaistus välillä Alasjärvi-Ruutana VT9: nelikaistaistus välillä Ruutana-Orivesi VT12: nelikaistaistus Maatiala-Nokia VT12: Kahtalammin eritasoliittymä VT12: Vaitinaron eritasoliittymä VT12: Rantaväylän lisäkaistat VT12: nelikaistaistus välillä Alasjärvi-Kangasala VT12: Lamminrahkan eritasoliittymä ja kaistajärjestelyt Alasjärvi-lamminrahka Toteuttaminen Rakennesuunnitelmassa on ohjelmoitu Pirkanmaan maakuntakaavassakin esitettävät läntinen ratayhteys ja järjestelyratapihan siirto aikavälille Läntiselle ratayhteydelle on vielä useita vaihtoehtoisia toteutustapoja, joiden kustannusarviot vaihtelevat välillä miljoonaa euroa. Uuden järjestelyratapihan rakentamisen kustannukseksi arvioidaan 850 miljoonaa euroa. 43\n44 5. Jatkotoimenpiteitä lähivuosille 1. Kunnat käynnistävät rakennesuunnitelman toteuttamisen kuntakohtaisilla kaavahankkeilla ja maankäytön investointiohjelmilla sekä edistävät rakennesuunnitelmaratkaisujen sisällyttämistä maakuntakaavaan. 2. Sähköistärakennesuunnitemakarttaa kehitetään toteutuksen ohjelmoinnin ja seurannan välineenä. Tätä varten valmistellaan seudullinen toimintamalli MAL-aineiston ylläpitämiseen ja hyödyntämiseen. 9. Kunnat toteuttavat palvelukiinteistöjensä rakentamisen ja ylläpidon energiatehokkuustoimia yhteisen mallin pohjalta. 10. Rakennesuunnitelman pohjalta valmistellaan MAL3-aiesopimus. Sopimukseen sisällytetään tärkeimmät rakennesuunnitelmaa 2040 toteuttavat lyhyen aikavälin toimenpiteet. Uuden aiesopimuksen on alustavasti suunniteltu sisältävän maankäytön, asumisen ja liikenteen ohella aiempaa vahvemmin palveluverkkoa ja elinkeinokehitystä tukevia kokonaisuuksia. 3. Seudulliset maapoliittiset sisältötavoitteet ja välineet päivitetään. Raakamaan hankinnan rinnalla kiinnitetään huomiota keinoihin, jotka tukevat rakennetun ympäristön täydentymistä. 4. Asuntopoliittisten tavoitteiden toteuttamiseksi käynnistetään vuoropuhelu rakennusalan toimijoiden kanssa. Keskustelun lisäksi tarvitaan konkreettisia kumppanuuksia esimerkiksi kaavojen laadinnassa. Lisäksi kartoitetaan menetelmiä asuntotuotannon laadun kehittämiseksi ja hinnan hillitsemiseksi. 5. Liikennejärjestelmätyössä selvitetään raitiotien seudullisen laajentamisen edellytyksiä Pirkkalan, Ylöjärven ja Kangasalan suuntiin. 6. Selvitetään lähijunaliikenteen ja uusien asemapaikkojen toteutuksen edellytyksiä sekä liityntäpysäköintiä. 7. Jatketaan seudullisten pyöräilyn pääreittien suunnittelua ja vaiheittaista toteuttamista. 8. Kunnat huomioivat palvelverkon suunnittelun pääperiaatteet investointipäätöksissään ja palveluverkkoratkaisuissaan. Kunnat laativat tarkemmat palveluverkkolaskelmat kuntakohtaisen kasvun ennakointia varten. Palveluverkon toteutumista seurataan seudun työryhmissä. 44\n45 Liite 1: Rakennesuunnitelman uudistamisen vaiheet helmikuu 2015 uudistamisen tarpeet ja tavoitteet lausunnot luonnos ehdotus ja toteutusohjelma kesäkuu 2013 vaihtoehdot ja vaikutukset linjaratkaisu vaikutukset palveluverkon suunnittelun periaatteet hyväksyminen asuinympäristöjen laatutarkastelu Kuva: Rakennesuunnitelman uudistamisen päävaiheet. Rakennesuunnitelman uudistamisen päävaiheet ovat olleet tavoitteiden asettaminen, vaihtoehtojen laadinta, linjaratkaisu, luonnos sekä ehdotuksen ja toteuttamisohjelman laadinta. Seutuhallitus on käsitellyt hankkeen päävaiheet. Rakennesuunnitelma hyväksytään kuntien valtuustoissa alkuvuodesta Uudistamisen projektiryhmänä on toiminut kaupunkiseudun maankäyttö ja asuminen -työryhmä (MASTO) ja ohjausryhmänä kuntajohtajakokous. Konsulttitukena on käytetty Pöyry Finland Oy:tä (myöhemmin Ramboll Finland Oy:tä). Konsultin työpanos ajoittui projektin käynnistämisestä luonnoksen viimeistelyyn. Valmistelua on tehty seutuhallituksen, kuntajohtajien ja seututyöryhmien kokouksissa ja työpajoissa. Myös maakuntakaavan ja rakennesuunnitelman yhteensovittamiseksi on pidetty yhteisiä tilaisuuksia. Tilaisuudet on kuvattu tarkemmin rakennesuunnitelman luonnosvaiheen raportissa. Toteuttamisohjelman ovat laatineet seututyöryhmistä kootut pienryhmät ja seutuyksikkö. Vuoropuhelua sidosryhmien kanssa on käyty kokouksissa ja keskustelutilaisuuksissa, erityisesti ehdotusvaiheen laadintaa käynnistettäessä. Avoin kansalaiskeskustelu järjestettiin Aamulehden ja seutuyksikön yhteistyönä luonnoksen valmistuttua. Eri työvaiheissa tuotettu keskeinen aineisto on siirretty seutuyksikön avoimille internetsivuille. Työvaiheita on esitelty myös kunnallisvaltuustoissa ja seutufoorumissa. 45\n46 Liite 2: Palveluverkon suunnittelun seudulliset pääperiaatteet Palveluverkon suunnittelun seudulliset pääperiaatteet Sh Keskitetyt tai seudulliset palvelut Aluekeskuspalvelut Lähipalvelut Koti ja kuntalainen 1. Tarve palveluverkon ohjaukseen Lähtökohta palveluverkon seudullisen ohjauksen tarpeeseen on kaupunkiseudun yhdyskuntarakenteen suunnittelu ja MAL2-aiesopimus, jonka mukaan kunnat laativat seudulliset periaatteet palveluverkon suunnittelulle ja käytölle. Aiesopimuksen mukaan periaatteissa tulee kiinnittää huomiota 1) julkisten ja kaupallisten palvelujen sijainnin synergiaan 2) palvelujen liikenteellisiin vaikutuksiin, erityisesti seudullisesti merkittäviin ja paljon liikennettä synnyttäviin palveluihin ja 3) yhteistyömahdollisuuksiin kuntien rajavyöhykkeillä. Periaatteilla tuetaan rakennesuunnitelman 2040 tavoitteiden toteutumista Varaudumme väestön kasvuun Tiivistämme yhdyskuntarakennetta Kehitämme keskustoja ja keskuksia Parannamme asuinympäristön laatua ja monipuolisuutta Vahvistamme elinkeinoelämän kasvua Uudistamme liikkumisen tapoja Parannamme palvelujen saavutettavuutta 2. Periaatteiden tarkoitus Seudullisen palveluverkkoperiaatteiden tarkoituksena on ensisijaisesti tukea palvelujen saavutettavuutta kaupunkiseudun keskeisellä alueella. Tällöin tarkastelunäkökulma on yhdyskuntarakenteellinen ja vaikuttaa erityisesti liikkumisen ratkaisuihin. Palvelujen sijoittelulla vaikutetaan myös palvelujen taloudellisiin järjestämismahdollisuuksiin kunnissa. Kuntien järjestämisvastuun ulkopuolella olevien palvelujen sijoittumiseen kunnat voivat vaikuttaa niin ikään kaavoituksen keinoin. 46\n47 Palveluverkkoperiaatteet tukevat palvelujen suunnittelua kaupunkiseudun yhtenäisen taajamarakenteen alueella. Kylien ja muiden taajamien palveluperiaatteet ovat kuntakohtaisia. Palveluverkkoperiaatteilla voidaan edistää myös seudullista ja kuntalaisille yhtenäisenä näkyvää palvelumalliajattelua ja sen toteutusta. Tämä toiminnallinen näkökulma ilmentää tulevaisuuden palveluratkaisujen muutosta, uusia palvelukanavia, monituottajajuutta sekä teknologian ja itsepalvelun lisääntymistä. Palvelumallit voivat myös kehittyä asiakasryhmillä eri suuntiin luoden erilaisia tarpeita palveluverkon fyysiselle rakenteelle. 3. Hyvinvoinnin murros palvelut muuttavat muotoaan Palvelujen käyttö on muutoksessa, ja uudet palvelumallit ovat mahdollisuus ratkaista palvelujen kysyntää kustannustehokkain keinoin. Fyysisen palveluverkon rinnalla kehittyy virtuaalinen palveluverkko, joka tarjoaa itsepalvelun, -seurannan ja automatisoinnin mahdollisuuksia. Tulevaisuuden palvelut voivat myös liikkua asiakkaiden sijaan. Palvelut pyörille -, palvelut kotiin - ja palvelut yhdessä suunnitellen ja toteuttaen -ajattelutavat uudistavat palvelumalleja. Myös itsehoitomahdollisuuksien ja ennaltaehkäisevien palveluiden kehittyminen haastavat perinteiset palveluyksiköt ja fyysisen palveluverkkoajattelun. Fyysisen palveluverkon kehitykseen vaikuttavat hyvinvointiteknologian muutokset ja arkipäiväistyvät palveluinnovaatiot. Palveluverkon osalta muutosmahdollisuuksia on erityisesti sosiaalija terveydenhuollon palveluissa. Siellä palvelukapasiteetin tarve kanavoituu uusiin innovatiivisiin toteutustapoihin. Muutos pirstaloi fyysistä verkkoa kevyiksi mobiili- ja walk-in ratkaisuiksi, jotka liikkuvat tai joita on sijoitettu muiden palveluiden yhteyteen. Vastaavasti erikoishoidon kehittyessä vaativien erikoistoimintojen uskotaan keskittyvän fyysisen palveluverkon osalta entisestään. Sivistyspalveluissa vaikutukset fyysiseen palveluverkkoon ovat todennäköisesti vähäisemmät. Opetuksen ja päivähoidon palveluissa kasvatuksellinen näkökulma mahdollistaa vain rajallisesti palveluiden muutoksen, minkä muuttaa fyysistä palveluverkkoa vain vähän. Päiväkotitilojen tarve tulee edelleen lisääntymään, mutta uudenlaiset rakentamisen konseptit tekevät palvelurakennuskannasta joustavampaa. Kulttuuri- ja museotoimessa sekä kirjastotoimialalla virtuaalisten palvelut lisääntyvät edelleen. Palvelujen tuottajien osalta kehitys etenee suuntaan, jossa kuntalaisten kokonaispalveluita tarjoavat niin julkiset, yksityiset kuin yhteisölliset toimijatkin. Kehitystä vauhdittavat kuluttajatottumukset ja yksityisten palveluiden murros. Yksityisiä hyvinvoinnin ja kaupan alan palveluja kysytään yhä enemmän, mutta samanaikaisesti osa niistäkin siirtyy sähköiseen muotoon paikasta riippumattomaksi. Logistiikan ja liikenteen sujuvuus muuttuu palveluketjussa korostuneen tärkeäksi. 4. Palveluverkon suunnittelun seudulliset pääperiaatteet 4.1 Hyödynnetään olemassa olevaa Kaupunkiseudun väestönkasvu, noin asukasta 2040 mennessä, tarkoittaa kaikissa kunnissa merkittävää painetta palveluja investointisuunnittelulle. Kasvusta aikaisempaa suurempi osa väestönlisäyksestä tulee ikääntymisen kautta, mikä painottaa seniorinäkökulmaa palvelujen järjestämisessä. Kasvun kohdentaminen ensivaiheessa nykyisen taajamarakenteen ja palveluverkon läheisyyteen vähentää uusien palveluinvestointien tarvetta. Tämä tarkoittaa vahvaa täydennysrakentamista. Olemassa olevan palveluverkon hyödyntämisestä yli kuntarajojen kunnat voivat sopia keskenään tai seudullisesti. Kasvun hallitsemiseksi kunnat voivat myös uudistaa palvelumallejaan luoden kevyempiä palveluratkaisuja, hyödyntäen teknologiaa ja sähköistä asiointia sekä muiden palveluntuottajien tarjontaa. 47\n48 4.2 Raja-alueilla ratkaisut yhdessä Kaupunkiseudun kuntien raja-alueilla on runsaasti täydennysrakentamisen potentiaalia. Alueiden etuna on myös keskeinen sijainti olemassa olevassa yhdyskuntarakenteessa. Tähän asti palvelujen suunnittelu on ollut kuntakohtaista. Raja-alueiden palvelujen järjestäminen edellyttää kuntien välistä ennakoivaa yhteistyötä. Palvelutarpeet ja sijoittumisvaihtoehdot tulee keskustella jo varhaisessa vaiheessa ennen yksityiskohtaista kaavoitusta ja palveluverkkoa koskevia investointipäätöksiä. Toteutusvaiheessa kuntien välinen sopimusmenettely selkeyttää työn- ja kustannustenjakoa. 4.3 Palveluja kootaan keskuksiin Kuntalaisten palvelut muodostuvat päivittäin käytettävistä lähipalveluista, laajemman väestöpohjan alueellisista palveluista ja harvemmin käytettävistä keskitetyistä palveluista. Palveluyksiköt kootaan vastaavasti eritasoisiin keskuksiin tulevan väestöpohjan mukaisesti. Palvelut aiheuttavat paljon liikkumisen tarvetta, jota voidaan vähentää sijoittamalla palvelut hyvät liikenneyhteydet tarjoaviin keskuksiin. Aluekeskukset ovat ensisijaisia sijoituspaikkoja palveluille. Ne ovat toiminnoiltaan monipuolisia ja liikenteen solmukohtina tukevat kestäviä tapoja asiointiliikenteessä. Lähipalvelukeskukset tarjoavat suppeammat mutta päivittäin käytettävät palvelut. Vaikka lähipalvelut ovat helposti saavutettavia, eivät niiden taloudelliset järjestämismahdollisuudet ja tarjottava laatutaso ole aina riittäviä. Tämän vuoksi palvelujen kokoaminen väestöpohjaltaan laajempiin keskuksiin on tarpeen. Keskusten rinnalle syntyy toimipaikoista riippumattomia virtuaalisia palveluja. Taulukko: Rakennesuunnitelman 2040 keskus- ja palveluverkko Seutukeskus Aluekeskukset Lähipalvelukeskukset Tampere Hervanta Koilliskeskus Lielahti Tesoma Lakalaiva-Härmälä-Partola Ylöjärvi Nokia Pirkkala Lempäälä Sääksjärvi Kangasala Lentola Orivesi Vuores Kaukajärvi Ojala-Lamminrahka Siivikkala Mäkkylä-Teivaala Metsäkylä Harjuniitty Siuro Hakkari-Moisio Kulju Ojala-Lamminrahka Suorama Vesilahden kirkonkylä 48\n49 4.5 Asiakkaan valinnalla lisää tyytyväisyyttä Valinnan vapaus ja palvelujen käyttö yli kuntarajojen lisääntyvät asteittain lainsäädännön kautta. Kuntien tavoitteena on myös omaehtoisesti vähentää kunta- ja hallintorajojen merkitystä kuntalaisten päivittäisessä asioinnissa kaupunkiseudulla. Valinnan mahdollistamisella voidaan lisätä asiakkaan kokemaa tyytyväisyyttä. Valinnanvapauden tukeminen edellyttää kunnilta palvelukapasiteetin joustavuutta. Palvelujen asiakaslähtöisyyttä ja joustavuutta kuntien välillä voidaan tukea eri keinoin, mm. yhtenäistämällä palveluprosesseja ja -tuotteita. Täyden valinnanvapauden tarjoaminen edellyttää menettelyn sopimista myös kysynnän ja tarjonnan epätasapainotilanteessa. Kuva: Palveluverkon saavutettavuus rakennesuunnitelmassa Palvelut viihtyvät vierekkäin Palvelujen kokoaminen keskuksiin luo kuntalaisille monipuoliset asiointiedellytykset yhdellä kertaa. Vierekkäisyys mahdollistaa myös yksityisen ja julkisen palvelun synergian sekä taloudellisten hyötyjen tavoittelun. Kaupalliset ja kunnalliset palvelut palvelevat samoja kuntalaisia ja vierekkäin sijoitettuna ne vähentävät liikkumisen tarvetta. Palveluverkon ytimenä toimivissa monipalvelukeskuksissa on tarjolla laadukasta ja useisiin tarpeisiin vastaavaa palvelua eri toimijoiden taholta. Monipalvelukeskukset ovat myös uusien palvelumallien toteuttamisalustoja. Monipalvelukeskuksia toteutetaan tärkeimpiin aluekeskuksiin, joiden väestöpohja luo edellytykset myös hyvälle kaupalliselle tarjonnalle. Kokoamalla useita palveluita vahvempiin kokonaisuuksiin voidaan luopua erillisistä pienistä yksiköistä. 49