District Six; Luominen; Tuho; Jälleenrakennus; Museo; Taide\nJoulukuu 22, 2015 Rauna Lehtinen D 0 0\nDistrict Six on asuinalueella luotu vuonna 1867 ja liittyi Kapkaupungissa vuonna 1994. tapahtumia seurannut Seitsemänkymmentäluvun ovat eniten tutkittu tapauksessa karkotus, yli 60.000 asukkaan alle apartheid. Omistettu historiassa naapuruston on virtuaalinen museo, joka rekonstruoi maantiede ja tapahtumia.\nPuisto perustettiin vuonna 1867 kuudenneksi kunnan alueella Kapkaupunki. Naapurustossa rajautuu pohjoisessa Sir Lowry Road, länteen kanssa Tennat Road, etelään De Waal Drive ja itään Cambridge Street. Syntynyt sekoitettu yhteisö vapautti orjia, merimiehet, kauppiaat, käsityöläiset, työntekijöitä ja maahanmuuttajia eri kansallisuuksia, District Six oli vireä elämän ja kulttuurin on läheiset suhteet kaupungin ja sen satama. Se oli kotiin lähes kymmenesosa väestöstä Kapkaupungin: kotitalouksien määrä oli välillä 1700 ja 1900.\nToisen maailmansodan alussa apartheidin, District Six esiteltiin kosmopoliittinen ympäristössä. Lähes kaikki asukkaat oli värillinen, joista suurin osa muslimi, joka kuuluu etniseen ryhmään Cape Malaiji. Muita merkittäviä etninen ryhmä oli xhosa, seuraa vähemmistö Afrikaans, intiaanien ja valkoiset.\n11. helmikuuta 1966 hallitus julisti District Six valkoinen alueelle hyväksymisen jälkeen ryhmän alueet Act 1950, joka on vahvistettu kielto rinnakkaiseloa eri etnisten ryhmien ja erottaminen asuinalueiden läpi pakko muutot jotka käytännössä alkaa vuodesta 1968.\nVuonna 1982, oli yli 60000 ihmistä karkotettiin ympäröivään autiomaahan, sopivasti nimeltään Cape Flats. Kaikki vanhat rakennukset purettiin, vain rakennukset tallennetaan olivat hartauden. Painostusta paikalliset ja kansainväliset hallitukset estänyt Etelä-Afrikkalainen hallituksen jälleenrakentamiseen uusia rakennuksia. Ainoa poikkeus oli Kap Technikon joka oli rakennettu osa vanhan District Six, myöhemmin nimettiin Zonnbloem.\nHe olivat kaksi tärkeimmät syyt hallituksen perustelemaan pakko muutot ihmisiä District Six ja sen hävittämistä. Ensin hän sanoi että vuorovaikutus interracial Fed ristiriidat eri etnisten ryhmien ja siksi oli pakko ryhtyä toimiin toteuttamalla erottaminen. Toinen syy, vaikka se koski mainetta District Six, pitää slummi asunnon laittoman toiminnan, kuten uhkapelien, alkoholinkäyttö ja prostituutiota. Vaikka viralliset lausunnot hallituksen, useimmat asukkaat epäillään, että hallitus halusi ottaa haltuunsa maan taloudellinen hyöty että pinta-ala District Six voi johtaa, niin lähellä kaupungin keskustaa ja satamaa.\nKaaduttua apartheid vuonna 1994, Etelä-Afrikkalainen hallitus tunnusti valituksia entiset asukkaat piirin, sitomista tueksi jälleenrakentamista.\nVuonna 2003 he aloittivat ensimmäinen työ jälleenrakentamiseen uusien talojen jossa määrätään jälleenrakentamiseen 24 taloa, jotka on tarkoitettu entinen asukkaille yli 80 vuotta. 11. helmikuuta 2004 tasan 38 vuotta sen jälkeen, kun alue julistettiin valkoinen alue, entinen presidentti Nelson Mandela luovutetaan avaimet ensimmäiset asukkaat: Ebrahim Murat ja Dan Ndzabela. Kolmen vuoden ajan paluuta 1600 se oli suunniteltu perheille.\nKun pakotti muutot, Hands Off District Six komitean liikkeelle lopettaa investoinnit uudisrakentamista District Six. Myöhemmin se kehittyi District Six saaja Trust, ja valtuutettiin hallitus hallita prosessi, jonka entiset asukkaat voivat hakea ja saada heidän "maa" takaisin. Marraskuussa 2006, Trust on katkaissut neuvottelut kaupungin Kapkaupunki, syyttäen häntä pysähtymisen palauttamisesta asuntojen ja julisti preferir työtä kansallisen hallituksen, ohjataan ANC. Vastauksena, pormestari Helen Ziller kyseenalaistaa oikealle Trust edustamaan kantajia, kuten aina valitsee jälkimmäisen. Kuitenkin historiallinen perintö ja ihanteita Trust johtama Valmont Layne, sallitaan organisaation muodostavat edelleen kantajille.\nVuonna 1989 se perustettiin District Six Museum Foundation ja vuonna 1994 vihittiin District Six Museum. Museossa on tavoitteena muistaa tapahtumia apartheidin, sekä kulttuurin ja historian District Six ennen pakko muutot. Pohjakerroksessa museon kuuluu suuri tiekartta District Six, jossa käsinkirjoitetut muistiinpanot entiset asukkaat, jotka osoittavat sijainnin heidän vanhoja asuntoja. Näyttelyesineiden joukossa on dokumentoitava elämää District Six, ennen ja jälkeen sen tuhoamista. Museo on myös nähdään muistomerkki yhteisö tuhosi ja käytetään kohtauspaikka ja monitoimitalo asukkaille Kapkaupungin jotka tunnistetaan historiansa.\nArkea District Six on yksi kuuluisimmista romaanit Etelä-Afrikkalainen kirjallisuus, Walk in the Night Alex Guma.\nEtelä-Afrikkalainen maalarit Kenneth Baker, Gregoire Boonzaier ja John Dronsfield tunnetaan pysty kaapata hengen District Six teoksissaan.\nVuonna 1986 Richard Rive kirjoitti romaanin Buckinghamin palatsi, District Six, joka kronikoissa elämää yhteisössä ennen ja aikana muutot. Samana vuonna, David Kramer ja Taliep Petersen kertovat historiasta District Six suosittu musikaali nimeltään District Six - Musical.\nDistrict Six on edistänyt merkittävästi historian Etelä-Afrikkalainen jazz. Basil Coetzee, tunnettu hänen laulu "District Six", syntyi ja asui alueella, kunnes sen tuhoamista. Ennen lähtöä Etelä-Afrikassa vuonna 1960, pianisti Abdullah Ibrahim oli usein nähty vieras piirin sekä monia muita jazzin Kapkaupungin.\nEtelä-Afrikkalainen kirjailija Rozena Maart, tällä hetkellä asuvat Kanadassa, voitti Kanadan Journey palkinnon hänen novelli "Ei Rosa, Ei District Six". Tarina julkaistiin ensimmäisen että merkitty debyytti: "Rosan District Six".\nTatamkhulu Afrika kirjoitti runon "Mikään ei ole muuttunut," on evakuointi District Six ja palata naapuruston jälkeen apartheid.\nJohtaja Neill Bloomkam innostui historia District Six hänen scifi-elokuva District 9.\nEdellinen artikkeli Liliana Mumy\nSeuraava artikkeli Stijn Vandenbergh


Tiikeriankan Kynsi- ja kauneusblogi: Yesterday's news.\nOltiin menossa parin kaverin kanssa käymään Särkkiksessä ja halusin sitä varten kokeilla jotain uutta kynsille :) Sitten löysin tälläisen mielenkiintoisen videon. Ja sitähän oli kokeiltava. Itselläni tosin oli käytössä vain kynsilakanpoistoainetta, mutta se toimi ihan hyvin. Käytin Pirkan valmistamaa :) Oli oikeesti tosi helppo tehä, ja tuli aikas hienot ;)\nVärilakka käytin Models Ownin Lemon Meringueta. Ja päälle pari kerrosta päällyslakkaa. Aika mielenkiintoiset oli poistaa, mutta kyllä se helpommin kävi kun glitterin poistaminen :D Oon muuten viime aikoina ihan rakastunut cracle lakkoihin varpailla... Oon keksinyt ties mitä värivariaatioitakin ;D\nTunnisteet: keltainen, pinkki, vaaleanpunainen, Varpaat\nNiniane 5. elokuuta 2011 klo 13.47\nMun on pitänyt kokeilla myös noita sanomalehtikynsiä! Luin jostain blogista ohjeen. En vaan oo saanut aikaiseksi, kun ei ole mitään alkoholia ollut tarjolla. Mutta sä kastoit kyntesi ihan lakanpoistoaineeseen? No semmosita ainakin löytyis kotoa, niin vois kokeilla. Ja aattelin myös jotain haavapuhdistusainetta korvaavana tuotteena... No, täytyy kokeilla.\nTiikeriankka 7. elokuuta 2011 klo 11.05\nJoo, ihan Pirkan kynsilakanpoistoaineesen :) Kokeilin ite myös desinfiointiainetta, mutta mulla se ei ainakaan toiminut... Jotkut kyllä sanoo että senkin pitäis toimia, mutta en tiedä. Kokeile ja kerro sit muillekkin miten kävi! :)


Talviaika vaihtui ja syksyn pakkasennätys saatiin – Lapissa yöllä jo 16,5 astetta pakkasta – Päivän Lehti\nTalviaika vaihtui ja syksyn pakkasennätys saatiin – Lapissa yöllä jo 16,5 astetta pakkasta\nLifestyle\t28.10.2018 09:58 Päivän Lehti\nTalviaika näkyi myös säätilassa, sillä Ilmatieteen laitoksen mukaan syksyn pakkasennätys meni yöllä rikki. (Kuva Fotolia)\nMaanantain vastainen yö on Ilmatieteen laitoksen ennusteen mukaan vielä kylmempi.\nSÄÄTILA Suomessa vaihdettiin viime yönä talviaikaan, kun kelloja siirrettiin aamuyöllä tunti taaksepäin. Talviaika näkyi myös säätilassa, sillä Ilmatieteen laitoksen mukaan tämän syksyn pakkasennätys meni yöllä rikki.\nMuoniossa mitattiin yöllä 16,5 astetta pakkasta, ja tuleva maanantain vastainen yö on Ilmatieteen laitoksen ennusteen mukaan vielä kylmempi. Lapissa voi yöllä olla noin 19 pakkasastetta, Keski-Suomessa kymmenkunta, etelässä muutamia.\nSuuressa osassa maata on päivän mittaan selkeää tai puolipilvistä ja heikkoja lumikuuroja tulee lähinnä suurten sisävesien läheisyydessä. Etelässä ollaan päivällä vähän plussan puolella, maan keskiosassa nollan vaiheilla, maan pohjoisosassa on pikku pakkasta. Tuuli heikkenee vähitellen päivän aikana.\nSäätila alkaa ennusteen mukaan jälleen lämmetä etelässä tiistaista alkaen ja keskiviikkona pohjoisessa sateiden mukana.\nLue myös: Kellojen siirtelyn lopettamisella vankka kannatus – talviaika hiukan kesäaikaa suositumpi\nLue seuraavaksi Kotihälytystehtävällä ollutta poliisipartiota kohti ammuttiin – humalainen mies otettiin kiinni


Etelä- ja Pohjois-Savossa riittää tekemistä talvella - Matka maalle\nEtelä- ja Pohjois-Savossa riittää tekemistä talvella\nJulkaistu 17.02.2021 19:06\nLähde nauttimaan Suomen Savosta. Tässä pieni katsaus meidän Matka maalle -sivuston kohdetarjontaa. Lisä tietoa näistä hurmaavista kohteista, ja muista helmistämme löydät matkailupalveluhaustamme. Tutustu samalla Savon ja Savonlinnan talviloma tapahtumiin täällä. Tarjolla on muun muassa joogaa järven jäällä, retkiluistelua, ulkoporeamme ja paljon muuta.\nIloluontonen on yritys, joka tuottaa luontoon, luonnontuotteisiin ja hevosiin pohjautuvia elämys- ja hyvinvointipalveluja sekä neuvontaa. Villiyrtit, turvehoidot, vähän erilainen hevostoiminta – siinä on pähkinän kuoressa toimintamme kulmakivet. Meidän juttumme on yksilöllinen ja lämmin kohtaaminen rauhallisessa miljöössä.\n24.2. Talli-Rentoilijat klo 17.00/25€\nEli 1,5 h laatuaikaa lämminhenkisessä, mutta vilpoisassa pihatossa ihanien hevosten kanssa puuhaillen. Saa paijata, letittää, leperrellä, opetella pukemaan varusteita, hupsutella ja ennen kaikkea olla rennosti, elää hetkessä, ladata akkuja ja rentoutua. Toiveita ja haaveita pyritään mahdollisuuksien mukaan toteuttamaan. Ei tarvitse tietää tai osata hevosista mitään, eikä haittaa vaikka vähän pelottaisikin, olen rinnalla ja yhdessä voitetaan jännitysmöröt. Pääasia, että vaatetta on lämpimästi päällä ja mieli avoin\nTurvehoito syvä rentouttaa kokonaisvaltaisesti sekä kehon, että mielen. Mikäli kärsit stressistä, lihaskalvo- ja lihaskireyksistä, huonosti nukutuista öistä, hidastuneesta aineenvaihdunnasta, iho-ongelmista tai heikentyneestä ääreisverenkierrosta, on turvehoidoista todellakin apua juuri sinulle. Turvehoito tapahtuu hierontapöydällä. 60 min turvehoidossa lämmin turvehaude tulee selkä-hartia -alueelle. Lämpöpakkaukset tehostavat turpeen aineenvaihduntaa kiihdyttävää vaikutusta. Hoitoon sisältyy päähieronta, käsi- ja jalkahieronnat sekä selän ja hartioiden imukuppi- ja öljyhieronta. Hoito on todella tehokas jumiutuneille hartioille ja kipeälle selälle.\nIhailetko uljaita hevosia, mutta suuri koko hirvittää? Ehkä joku aiemmin tapahtunut sattumus pyörii takaraivossa ja pelkäät hevosia? Kynnys lähteä isolle tallille tuntuu liian korkealta? Nyt on elämäsi tilaisuus ottaa hevoseen kontakti uudestaan ja siinä sivussa saada voittajafiilis! Meidän maailman lutuisin Selma on valmiina vastaanottamaan sinut lempeästi ja hellyyttävästi. Selkään ei ole pakko edes mennä, minulla on kyllä mielessä muitakin tapoja tehdä tuttavuutta kuvan kauniin suomenhevosen kanssa.\nTutustu meihin lisää täältä ja Ota yhteyttä tämän lomakkeen avulla tai puhelimitse +358 40 744 1792 tai sähköpostitse maiju@iloluontonen.fi\nYlämäen tila, Kiuruvesi\nYlämäen tilalla vietetään rentoja ja leppoisia päiviä nauttien mukavasta tekemisestä aidossa ja kodikkaassa maalaismiljöössä. Toimintaperiaatteenamme on Green Care, joka antaa voimaa luonnosta ja eläimistä. Meiltä saat hyvää oloa ja mielen virkeyttä leppoisista arkiaskareista ja kauniista järviluonnosta. Voit osallistua tilalla eläinten hoitoon ja rapsutteluun, hiljaisuudessa ja kaikessa rauhassa puhtaan, Niemisjärven rannalla Kiuruvedellä.\nMeiltä voit vuokrata huoneen tai 97 neliön huoneiston (tupakeittiö ja 2 makuuhuonetta). Huoneistossa on hyvin varusteltu keittiö. Vuokrattavissa on myös poreallas ja rantasauna.\nMeillä voit osallistua päivän askareisiin, puutarhan- ja kotieläinten hoitamiseen. Ulkona voit pelata pihapelejä. Luonnon eläinten seuraamista ja kuvausta. Rannassamme on mahdollista kalastella Niemisjärvellä sekä osallistua metsäretkelle. Nuotiopaikallamme voit paistaa makkaraa ja keittää vaikka nokipannukahvit.\nJos kiinnostuit voit tutustua nettisivuihimme tai ottaa yhteyttä puhelimitse numeroon +358 50 352 9541 tai laittaa sähköpostia osoitteeseen rantonenkari@gmail.com\nAlatalon lomamökit, Airaksela\nKuopion kaupungin Airakselan kylässä sijaitsevat Alatalon Lomamökit tarjoavat laatua jokaiseen makuun. Kaikki mökit ovat kirkasvetisen Petäisen-järven rannalla rauhallisessa maalaismaisemassa.\nTässä esiteltynä yksi meidän mökeistä:\nArhippa on vuonna 2007 rakennettu kaksikerroksinen lautarakenteinen mökki. Alakerrassa sijaitsee tupakeittiö, 2 hengen makuuhuone, inva-wc, kodinhoito/pukuhuone, suihku ja sähkölämmitteinen sauna. Yläkerrassa sijaitsevat 2, 3 ja 2+2 hengen makuuhuoneet ja suihku/wc. Molemmissa kerroksissa on lisäksi reilusti eteis- ja aulatilaa. Yläkerrassa on parveke ja alakerrassa avokuisti. Pihapiirissä on erillinen autokatos. Arhippaa maksaa viikolta 950 – 1250 €\nKoivun risuista koristeita la 22.2 klo 10-14/5€\nKuopion kansalaisopiston Koivun risuista koristeita kurssi(25401002K), järjestetään Alatalon lomamökkien pajalla. Risuista voi tehdä muun muassa kransseja ja muita koriste. Vielä mahtuu mukaan, mutta ilmoittautukaa kansalaisopistolle mahdollisimman pian.\nOta yhteyttä sähköpostitse osoitteeseen sari@alatalonlomamokit.fi tai puhelimitse +358 40 595 6040.\nMatkailutila Naaranlahti, Punkaharju\nMajoitus rauhallisessa ja rentouttavassa ympäristössä. Matkailutila Naaranlahti Punkaharjulla, kansallismaiseman vieressä ja Saimaan vesistön kirkkaan kruununjalokiven, Puruveden, rannalla on ollut lomailijoiden ja suomalaista maaseutua arvostavien kohtaamispaikka vuodesta 1964.\nNaaranlahdessa majoitut rauhallisessa ja rentouttavassa ympäristössä kirkasvetisen Puruveden rannalla. Mökit ovat hyvin varusteltuja. Jokaisessa on oma ranta, soutuvene ja yksityisyys. Voit myös majoittua huoneessa tai huoneistossa aamupalan kera. Huoneistoissa on omat pikkukeittiöt varusteluineen ja suihkut. Yhteiskäytössä grillipaikka, ranta ja soutuveneitä.\nVaraa mieleisesi majoitus täältä\nMeillä voit muun muassa nauttia luontopoluista kävellen tai hiihtäen, käydä avannossa, lumikenkäillä tai vain nauttia oma mökin rauhasta. Tutustu meihin lisää nettisivuillamme.\nOta yhteyttä sähköpostitse info@naaranlahti.com tai sähköpostitse +358 15 473 123\nLomamokkila tarjoaa loistavat puitteet onnistuneen loman viettoon Savonlinnassa Saimaan sydämessä. Voit valita aamiaismajoituksen laadukkaissa huoneissa tai nauttia luonnonrauhasta rantamökeissä ympäri vuoden. Tarjoamme lisäksi herkullista maalaisruokaa tilan omia tuotteita käyttäen. Lähiseutu tarjoaa runsaasti nähtävää ja koettavaa – Savonlinnaan ajat vartissa ja Punkaharjulle sekä Linnansaaren ja Koloveden kansallispuistoihin reilussa puolessa tunnissa.\nLomamokkilassa voit tutustua maatilan eläimiin aidossa ympäristössä. Harrastehuoneessa voit pelata biljardia ja lautapelejä sekä lueskella kirjoja. Lisäksi käytössäsi on kotakeittiö. Vuonna 1810 rakennettuun aittaan on perustettu aittapuoti, josta voit löytää kotikutoisia villasukkia ja ripsiliinoja sekä muita tilan tuotteita. Tilan historiasta kertoo vanhaan riiheen kunnostettu riihimuseo.\nPäärakennuksesta on matkaa noin kilometri järvenrantaan. Järvellä voit kokeilla kalastusta, uida tai nauttia rantasaunan ja savusaunan lempeistä löylyistä. Talvella lähimaastosta löytyy hiihtolatuja sekä moottorikelkkaura. Voit myös kokeilla retkiluistelua ja muita ohjattuja aktiviteetteja lähiseudulla yhteistyökumppaneidemme avustuksella.\nVoit ottaa meihin yhteyttä myös puhelimitse numeroon +358 15 523 117 tai sähköpostiin info@lomamokkila.fi\nAurinkolaukka on talli Punkaharjulla, upean Puruveden rannalla. Talli tarjoaa monipuolisten maastoratsastusretkien ja vaellusten lisäksi muun muassa räätälöityjä viikonloppukursseja ja kesäleirejä. Talvisin ratsastamme askelpolkuja ja kyläteitä pitkin sekä irrottelemme jäällä.\nHevosemme ovat luotettavia, koulutettuja ja siedätettyjä. Niiden kanssa voi huoletta kulkea kaduillakin.\nHevosvaellusten ryhmiä on tarjolla kaikenikäisille ja -tasoisille ratsastajille. Ratsastusryhmien koot vaihtelevat 2-7 oppilasta/ryhmä. Vaellushevosina toimivat sosiaaliset, persoonalliset, mukavat ja ennen kaikkea osaavat issikat. Tallilta löytyy jokaiselle sopivankokoinen issikka, sillä meillä on monta erikokoista hevosta. Vaellusten vetäjät tuntevat hevoset ja maastot hyvin. Vetäjät haluavat varmistaa vierailevien ratsastajien onnistuneen ratsastuskokemuksen.\nLisää tietoa meistä löydät nettisivuiltamme tai ota yhteyttä puhelimitse +358 50 553 5640 tai sähköpostitse aurinkolaukka@gmail.com


Naistenlahti 3:n uusi kattilalaitos hankitaan Valmetilta - Naistenlahti 3\nNaistenlahti 3 -voimalaitosyksikön sydämeen tuleva kattilalaitos on kilpailutuksen jälkeen päätetty hankkia paikalliselta toimittajalta, Valmetilta.\n– Tampereen Sähkölaitos teki vuonna 2010 energiakäänteen ja alkoi systemaattisesti siirtyä käyttämään yhä enemmän uusiutuvia energialähteitä. Samalla vähennämme hiilidioksidipäästöjämme 95 prosenttia vuoden 2030 loppuun mennessä. Naistenlahti 3:n ansiosta hiilidioksidipäästömme tulevat laskemaan merkittävästi ja uusiutuvien energialähteiden osuus nousee, kertoo johtaja Antti-Jussi Halminen Tampereen Sähkölaitos Oy:stä.\n– Vastuullisuus kuuluu myös Valmetin toiminnan kulmakiviin, joten on hienoa olla mukana Tampereen Sähkölaitoksen mittavassa energiakäänteessä. Toimitus on jatkoa pitkään jatkuneelle yhteistyöllemme, sillä Valmet on ollut toimittajana myös yhtiön laitoksilla Naistenlahdessa, Lielahdessa, Hervannassa ja Sarankulmassa, sanoo Valmetin Energia-liiketoimintayksikön johtaja Kai Janhunen.\nPolttoaineina uusiutuvat biomassat


Sananvapaus on itseisarvo — Amos Ahola\nKirjoitin hiljan eräästä huumorin ammattilaisesta: Keijo Kaarisade osaa mielipidekirjoittamisen jalon taidon (AA 13.03.2019). Ikäväkseni havaitsin että hänen twitter tilinsä on sittemmin suljettu, ja eilen hän julkaisi asiaa selventävän blogikirjoituksen Keijo Kaarisateen tekijän viesti Suomen kansalle vaalien alla. Twitter on yksityinen palvelu, ja voi sulkea tilejä oman harkintansa mukaan ilmiantojen perusteella, kuten tälläkin kertaa on todennäköisesti käynyt.\nTämä episodi kuitenkin kiinnitti huomioni valtioneuvoston kanslian Informaatiovaikuttamiseen vastaaminen - Opas viestijöille julkaisuun, joka on leipätyönikin puolesta ihan mielenkiintoinen luettava. Ote tiivistelmästä:\n"Tässä oppaassa informaatiovaikuttamisella tarkoitetaan toimintaa, jolla pyritään järjestelmällisesti vaikuttamaan yleiseen mielipiteeseen, ihmisten käyttäytymiseen ja päätöksentekijöihin sekä sitä kautta yhteiskunnan toimintakykyyn. Vaikuttamisen keinoja ovat esimerkiksi väärien tai harhaanjohtavien tietojen levittäminen ja painostaminen sekä sinänsä oikean tiedon tarkoitushakuinen käyttö. Kyse on strategisesta toiminnasta, jonka tavoitteena on saada kohde tekemään itselleen haitallisia päätöksiä ja toimimaan omaa etuaan vastaan.\nTämän määritelmän mukaan informaatiovaikuttaminen on haitallista viestintää, jonka takana voivat olla valtiollinen toimija, ei-valtiollinen toimija, joka voi toimia myös tietoisesti tai tiedostamattaan jonkin valtion lukuun, yksilöt, erilaiset organisaatiot, järjestöt tai yhteenliittymät, mutta myös muut toimijat."\nYlläoleva määritelmä sopii lobbaamiseen kuin nappi silmään. Kuten tiedämme:\n675 miljoonan euron koneisto – Suomi on maailman lobatuin maa (SK 24.4.2015), ja mm. Anders Blom on yrittänyt kitkeä ilmiötä Suomesta tuomalla sen julkisuuteen: Anders Blom väitöskirjassaan: "Suomen järjestelmä on rakenteellisesti korruptiivinen" (KL 8.3.2018).\nOpas kuitenkin osaa kertoa, että:\n"PR, markkinointi, diplomatia, mielipidejournalismi ja lobbaus ovat esimerkkejä hyväksytyistä keinoista, joilla erilaiset organisaatiot pyrkivät vaikuttamaan ihmisten mielipiteisiin ja käyttäytymiseen. Informaatiovaikuttaminen jäljittelee näitä tekniikoita."\nInformaatiovaikuttamisessa ei siis pohjimmiltaan ole kyse siitä mitä tehdään, vaan siitä kuka sen tekee. Olen sitä mieltä, että vieraiden valtioden toteuttama informaatiovaikuttaminen on todellinen uhka, ja siihen pitää valmistautua. Tähän opas on itseasiassa ihan kuranttia tavaraa.\nEn kuitenkaan hyväksy sitä, että virallisen totuuden kotimaiset kyseenalaistajat (anonyymit tai ei) menevät pesuveden mukana, sillä kuulun heihin itsekin - sananvapaus on itseisarvo. Mitä lobbaukseen tulee, niin valtioneuvoston kanslia voisi tehdä siitäkin oppaan, ja ehkä vihdoin sen lobbarirekisterinkin.\nKirjoittaja on Liberaalipuolueen Helsingin piirin varapuheenjohtaja ja varavaltuutettu, joka on ehdolla 2019 eduskuntavaaleissa Helsingissä numerolla 71.\nJukka Heikkinen 10.4.2019 19:13\nSananvapauden rajoittaminen näin vaalien alla ei ainakaan lisää uskottavuutta vapaisiin vaaleihin...\nMiten ehdokkaat erottuvat toisistaan jos vain yksi totuus on sallittu?\nMikko Raatikainen 10.4.2019 19:19\n"Vaikuttamisen keinoja ovat esimerkiksi väärien tai harhaanjohtavien tietojen levittäminen ja painostaminen sekä sinänsä oikean tiedon tarkoitushakuinen käyttö."\nEli faktojen kertominenkin on pahasta, jos faktat eivät ole mieleisiä.\n"PR, markkinointi, diplomatia, mielipidejournalismi ja lobbaus ovat esimerkkejä hyväksytyistä keinoista, joilla erilaiset organisaatiot pyrkivät vaikuttamaan ihmisten mielipiteisiin ja käyttäytymiseen."\nMielipidejournalismi on Ok... siis jos mielipide on oikea.\nEi hyvää päivää mihin suuntaan ollaan menossa.\nToisaalta, eihän suomen ja pohjois-korean välissä ole kuin yksi valtio.\nNiko Kaistakorpi 10.4.2019 22:05\nItse tulkitsisin tuon oikean tiedon tarkoitushakuinen käyttö hieman toisin. esimerkiksi on kuuluisa sanonta valhe, emävalhe, tilasto.. Eli erilaisilla rajauksilla ja jättämällä suuri osa tiedoista kertomatta kertoa faktoista unohtaen vaikkapa vaikuttavat tekijät.\nVoisi vaikka kertoa uutisen, jonka mukaan on teetetty kysely, jonka mukaan 70% kannattaa Vasemmistoa. Kysely tehtiin ja sinällään näin on. Tosin kyseltiinkin vain kymmeneltä henkilöltä Vasermmiston puoluetoimiston lähellä. Täm,ä jätetään kertomatta ja luodaan kuvaa merkittävästä gallupista. Tämä kuvitteellisena kärjistettynä esimerkkinä.\nTai sitten tehdään graafi kuinka juuri ennen ansiosidonnaisen loppua näkyy suuri piikki työllistymisessä. Tämä meni läpi mediassa kuin häkä kyseenalaistamatta. Lopulta kuitenkin selvisi, että suhteellisen veratilun kautta tehty erikoinen graafi ja sen piikki konkreettisesti tarkoitti sitä, että tuolla viikolla tyällistyikin kokonaiset 0,4% työttömistä.\nNäennäisillä faktoilla jättämällä asioita kertomatta voidaan luoda keinotekoisesti mielikuva jostain.\nNäin minä asian tulkitsen.En faktojen mieluisuuden kannalta.\nJp Lehto 11.4.2019 05:59\nTämä yllä oleva on yleltä. Voisi kuvitella, että tällaiseen uutiseen sopisi paremmin lisäksi, että miehet tekivät enemmän työtunteja vuodessa. Viimeksi katsoessani taisi olla noin 200 tuntia. Valinnanvapauskin voisi liittyä tähän. Paremmin koulutetut naistehan valitsevat tietoisesti alansa. Tähän voisi liittyä enemmän, että lähes kaikki työtapaturmissa kuolleet tai vakavasti loukkaantuneet ovat miehiä ja muitakin juttuja, mutta yle oli valinnut tuon kotityö ryydittämään tosiasioita. Liittykö kotityöt töistä maksettuihin ansioihin mitenkään.\nTäydellistä propagandaa. Faktoja oikein yhdistettynä ja saadaan asiat näyttämään miltä halutaan. Yle on siis tällainen "mielipide"vaikuttaja. Mutta se sitä kivaa vaikuttamista ja eliitille sopivaa.\nMikko Raatikainen 11.4.2019 11:27\nTuo varmaan halutaankin tulkittavan noin kuten kuvasit.... ja hyvin myytynä se jopa kansan piireissä saatetaan ostaakin.\nMutta tuo antaakin mahdollisuuden alkaa tulkita "pykälää"\nMihin se raja vedetään mikä on tarkoitushakuista faktojen esille tuontia?\nMissä faktoissa se tarkoitushakuisuus sallitaan ja missä ei?\nOtanpa minäkin esimerkin.\nEi ole varmaan valtiovallan mielestä tarkoitushakuista faktojen kertomista vedota tilastotietoon, jossa tunnin työ viikossa saa tekijän siirtymään työllisyys tilastoon.\nOn todennäköisesti tarkoitushakuista kertoa tilastotietoa siitä kuinka suurella prosentilla maahanmuuttajat raiskaavat, koska enemmistö kuitenkaan ei raiskaa.\nKuka päättää missä kohtaa tilasto muuttuu emävalheeksi ja missä vaiheessa sen "emävalheen" kertominen muuttuu tarkoitushakuiseksi?\nTässä ollaan avaamassa sellaista lipasta, joka pienin pykälien kiristyksin saa meidän sananvapauden siiirtymään menneeseen aikamuotoon.\nJa taas vuosien päästä kysellään:\nMissä kohtaa maaailma meni tällaiseksi?\nJokaisella pienellä pykälän kiristyksellä poistaa sananvapaus, jonka kansa hyväksyi.\nRami Ovaskainen 10.4.2019 19:41\nLiberaaleissa on paljon hyvää. Eniten ehkä pidän sananvapauden puolustamisesta.\nLähes kaikki muut puolueet nykymuodin mukana haluavat 1984 tyylisiä vihapuhelakeja (mitä ovatkaan.. suurin osa kannattajistakaan ei tiedä.. eivätkä takuulla ymmärrä että ne voivat joskus vielä kääntyä heitä itseään vastaan). Piraattejen, teidän puolueen ja persujen lisäksi vastavoimaa tuohon hulluuteen ei oikein löydy.\nSitä en täysin tiedä mikä on niin suuri ero piraatteihin ettette voisi olla samaa porukkaa.\nPahoin pelkään että voitte olla ok porukka, mutta sellainen joka ei koskaan pääse läpi ja vaikuttamaan.\nMutta onnea ja menestystä kuitenkin näihinkin vaaleihin. Olen ollut joskus väärässä eli ehkä saattekin joskus paikan.... etkä olisi luultavasti täysin katastrofaalinen kansanedustaja (tuo lienee lähimmäksi kehua mihin luonteellani nyt kykenen).\nKauko Aalto 10.4.2019 19:28\nSananvapaus on välinearvo, jolla pyritään saavuttamaan, vaikkapa demokratia.\nAmos Ahola 10.4.2019 19:34\nNäinkin asian voi nähdä, mutta päämääriä on muitakin kuin demokratia (joka ei itsessään ole itseisarvo).\nKauko Aalto 11.4.2019 06:14\nVälinearvoilla käsitän asioita, jotka ovat arvokkaita siksi, että niillä voidaan hankkia tärkeinä pidettäviä asioita. Demokratia saavutettunakin on välinearvo. Itseisarvot ovat asioita, joita pidetään arvokkaina, vaikka niistä ei olisi mitään hyötyä. Onnellinen ihmiselämä on itseisarvo, mutta onko sitä elämä tuskallisesti vakavasti sairaana olevan elämä?\nAmos Ahola 11.4.2019 11:26 Vastaus kommenttiin #11\nMielestäni tuskallisesti kärsivän elämä ei ole itseisarvo - subjektiivinen näkemys itseisarvoista on mielestäni mainio tapa ymmärtää ihmisiä, ja mielenkiintoisen vaalikoneen saisi pyytämällä ehdokkaita valitsemaan mitkä asiat ovat heillä itseisarvoja.\nOut of curiosity, mitkä olisivat sinun vastauksesi?\nNiko Kaistakorpi 10.4.2019 22:11\nKaarisateen asiasta laitan nyt pääosin saman kommentin kuin Paalijärven blogissa:\nKeijo Kaarisade voinee jatkaa toimintaansa nimeämällä itsensä vaikka vihapuhesheriffiksi tai -valvojaksi sekä poistamalla tunnukset sekä kuvan, jonka pohjalta on mahdollista sekoittaa hänet viralliseen poliisiin.\nTämän ei kuvittelisi olevan toiminnnan ja levittämänsä viestin kannalta ongelma varsinkin, kun saadun lisäjulkisuuden myötä halukkaat ja entiset seuraajat löytänevät tuonkin helposti.\nMuutama vuosi sitten oli keskustelua kylteistä liittyen koiran kytkemiseen kiinni, joita pystyi printtaamaan netistä. Kyltissä oli omin luvin käytetty poliisin tunnusta eli tuota miekkaa. Poliis teki asiasta jopa esitutkinnan, mutta päätti ettei ole tarkoituksenmukaist alähteä asiaa liiemmin penkomaan, kun Lemin kunta poisti nuo.\nMielestäni sekaannuksen vaara on olemassa. Asiaa tuntematon ei oikein voi olla varma siitä, koittaako tässä joku leikkiä poliisia hieman logoa muuttamalla vai haluaako poliisi olla leikkisä. Lisäksi vaikkapa kännyn näytöltä jo ikänäön vaivaama meikäläinen ei ainakaan välttämättä huomaa yksityiskohtia. Poliisikin on aktiivinen somessa ja siksikin sekaannus voi syntyä, on eri asia vaikkapa sketsiohjelmassa tehdä näin, jolloin konteksti automaattisesti sijoittaa tekemisen fiktion ja parodian puolelle.\nNäin ollen itse ehdottaisin herralle toiminnan jatkamista, mutta poistaen sekaannuksen mahdollisuus ehdottamallani tavalla. Stetson päähän ja tähti rintaan vaan.\nMainehan tosin kohoaa paremmin, kun tästä muutama viikko kohistaan tähän tapaan ratkaisun sijaan. Uhriutuminen rules.\nKyse ei ole siitä ymmärtääkö joku vitsin vaan siitä, että on mahdollista jonkun ottaa tämän vihapuhepoliisin viesti poliisin kantana. Siksi poliisin kaltaisilla viranomaisilla on suurempi suoja kuin muilla tahoilla.\nTämän vuoksi on esim seuraavia rajoituksia esim puvun käytöstä:\n"Poliisin virkavaatteista ja niiden käytöstä säädetään tarkasti poliisilaissa (872/2011). Poliisin virkavaatteita saavat käyttää ainoastaan poliisimiehet sekä poliisissa työskentelevät ylivartijat ja vartijat. Virkavaatteiden käyttö on säädelty tarkasti, koska virkavaatteet ovat tärkeä keino tunnistaa, milloin tekemisissä poliisin kanssa. Tästä syystä niiden käyttöä myös valvotaan tarkasti. Poliisin virkapuvun oikeudeton käyttö sekä lainvastainen esiintyminen poliisina ovat kriminalisoituja tekoja"\nTwitterissä taas on kuvattu säännöt sekaannusten välttämiseksi, joiden mukaan toimitaan. Löytyvät sieltä, esim parodiatilit ovat sallittu kunhan pidetään sääntöjen vaatimalla tavalla huolta siitä, että sen tunnistaa varmasti sellaiseksi. Nyt näin ei ilmeisesti olla toimittu.\nTarkkaan ottaen myöskään kaupallisten firmojen tavaramerkkejä ei voi miten tahansa käyttää. Et voi noin vaan esim luoda IKEA:n kupeeseen IKEÄ-tuotemerkkiä sanakaltaisilla tuotteilla. Pari pistettä tehda A:sta Ä ei riitä vaan oikeuskeikka on todennäköisesti edessä.\nTässäkin tapauksessa on myös tavallaan kyse myös poliisin "tavaramerkin" väärästä käytöstä. Kyseessä ei ole mielestäni niinkään sananvapauskysymys vaan mahdollinen sekaannus poliisin viralliseen toimintaan somessa.\nAmos Ahola 10.4.2019 22:51\n"Keijo Kaarisade voinee jatkaa toimintaansa nimeämällä itsensä vaikka vihapuhesheriffiksi tai -valvojaksi sekä poistamalla tunnukset\nsekä kuvan, jonka pohjalta on mahdollista sekoittaa hänet viralliseen poliisiin."\nVirkavaltaan sekoittaminen on yksi mahdollinen syy Twitter tilin sulkemiseen, olet oikeassa.\nJa syy on ihan validi (poliisina esiintyminen on rikos), joskin rajanvetokysymys tietysti.\nJp Lehto 11.4.2019 05:51\nMikäli Kaarisade olisi syyllistynyt rikokseen. Siis tuo tunnusmerkistö täyttynyt tuon poliisina esiintymisen osalta, niin eiköhän tuosta olisi jo aikaa sitten syyte nostettu. Ilmeisesti näin ei ollut, niin kyseessä on jotain muuta. Erilaisten toimettomien "aktivistien" ei tykkää touhut. Huonompi juttu, jos taustalla on viranomaisten toiminta. Silloinhan se kertoisi todella vakavasta puuttumisesta sananvapauteen.\nAika monethan haksahtivat luulemaan kaarisateen puheita oikeaksi kivapuheeksi ja tykkäsivät, joten varmaan ärsyttää. Puheenvuorolaisten juttuja lukiessa huomaa kyllä, että suurin osa on valmis hyväksymään mitä tahansa oman kuplansa puolelta. Samat asiat tuomitaan toiselta puolelta tulleina. Ei sillä ilmiöllä näytä olevan älyn tai perusteluiden kanssa mitään tekemistä.\nSananvapaus ei selvästikään ole itseisarvo. Se on vain suhteellista riippuen monista käänteistä. Toisinaan saa sanoa enemmän ja toisinaan vähemmän. Eriasioissa vapaus on myös erilainen. Onhan meillä tästä esimerkkejä toisen maailmansodankin jälkeen jo. Neuvostoliiton paikan vain on ottanut muut asiat, josta ei kauheasti kriittistä puhetta hyväksytä. Näitä asioita on enemmän, kuin ennen. Maahanmuutto, eu, monikulttuurisuus, feminismi, tasa-arvokeskustelu jne..\nLänsimainen sananvapaus näyttää olevan aika heppoista tavaraa.\nMax Jussila 11.4.2019 08:31\nMitä virkatehtävää Kaarisade väitti suorittavansa? Äläkä vain väitä, että vihapuhepoliisin virkatehtävää, sellaista kun ei ole. Ei tässä ole virkavallan anastuksesta kyse, kannattaa lukea tunnusmerkistö.\nMax Jussila 11.4.2019 08:27\nEi tuo Keijo Kaarisade toiminnallaan kyllä rikoslakia rikkonut.\nVirkavallan anastukseksi katsotaan tilanne, jossa henkilö toista erehdyttääkseen ryhtyy ilman lakiin perustuvaa oikeutta toimeen, jonka vain julkista valtaa käyttävä toimivaltainen viranomainen saa tehdä; taikka muuten esiintyy virkatehtävässä olevana julkista valtaa käyttävänä virkamiehenä.\nEihän tuo tunnusmerkistö millään täyty: eiKaarisade ole ryhtynyt mihinkään viranomaistoimeen eikä esiintynyt virkatehtävässä olevana virkamiehenä. Saa harjoittaa melkoista akrobatiaa, jos saa tunnusmerkistön sopimaan. Sitäpaitsi: missä syyte?\nNiko Kaistakorpi 11.4.2019 08:41\nItse en ole väittänyt, että olisi tehty rikollista toimintaa vaan sekaannuksen mahdollisuus on olemassa ja ko tili on rikkonut twitterin sääntöjä. Twitter kertoo säännöissään mm seuraavaa (ei valitettavasti suomeksi):\n-The user shares your name but has no other commonalities, or\n- The profile clearly states it is not affiliated with or connected to any similarly-named individuals or brands.\nTarkemmin näistä kerrotaan vielä:\nHere are the requirements for marking your account. All requirements must be met in order to comply with the Policy.\n- Bio: The bio should clearly indicate that the user is not affiliated with the subject of the account. Non-affiliation can be indicated by incorporating, for example, words such as (but not limited to) "parody," "fake," "fan," or "commentary.” Non-affiliation should be stated in a way that can be understood by the intended audience.\n- Account name: The account name (note: this is separate from the username, or @handle) should clearly indicate that the user is not affiliated with the subject of the account. Non-affiliation can be indicated by incorporating, for example, words such as (but not limited to) "parody," "fake," "fan," or "commentary.” Non-affiliation should be stated in a way that can be understood by the intended audience.\nMinun on mahdoton sanoa tilin kadottua ollaanko täytetty nämä ehdot.\nIlmeisesti ei, kun tili poistettiin. Tai sitten kyse on suuresta salaliitosta?\nMax Jussila 11.4.2019 09:06\nEn tuntenut noita Twitterin sääntöjä. Tuskinpa tässä salaliitosta on kysymys, mutta minusta jopa sekaannuksen vaara on olematon. Toisaalta, en vielä 62-vuotiaana tarvitse lukulaseja.\nEero Nevalainen 12.4.2019 12:42\nHassuinta tässä on se, että nimeltä mainitsematta mieleen tulee yksi ja miksei useampiakin suomalaisia poliittisia toimijoita jotka juurikin harrastavat hyvin tehokkaasti selektiivistä "tosiasioiden" käyttöä jotta ihmiset tekisivät "oikeita" valintoja ja ovat varmasti aivan täpinöissään siitä potentiaalista että kaikki erimieliset saataisiin leimattua "informaatiovaikuttajiksi".\nAsioista pitäisi kuitenkin pystyä keskustelemaan asioina eikä siten että joudutaan ensin tappelemaan siitä että kuka on haitallinen informaatiovaikuttaja ja kuka ei.\nMiksiköhän muuten vanha hyvä termi "propaganda" ei enää kelpaa?


Projektipäällikkö, MK Illumination Baltic AS\nIlmoituksen osoite: https://tyopaikat.oikotie.fi/tyopaikka/1100503\nHaemme asiakkaallemme, Euroopan johtavalle sisustus- ja koristevalaistuksien toimittajalle MK Illumination:lle, tavoitteellista ja itseohjautuvaa, inspiroivaa ja inspiroituvaa\nProjektipäällikkö vastaa tuotemyynnistä koko Suomen markkinassa ja tekee operatiivisen työnsä lisäksi mm. markkina-analyysejä sekä strategiakehitystä.\nMitä muuta on projektipäällikön työpöydällä?\nTulevalla MK Illuminationin projektipäälliköllä toivomme olevan aiempaa kokemusta kauppakeskusyhteistöistä ja/tai julkiselta sektorilta. Lisäksi kokemus valaistus- tai muiden sähköisten projektien myynnistä edesauttaa tehtävässä menestymistä. Tekninen ymmärrys on plussaa, mutta tärkeintä on halu ja kyky luoda pitkiä asiakassuhteita sekä aktiivisesti laajentaa jo olemassa olevaa asiakaskenttää.\nHyvä IT-osaaminen ja suomen kielen sujuva taito ovat edellytyksiä päivittäisten tehtävien sujuvaan suorittamiseen. Koska toimit osana kansainvälistä yritystä ja tiimiä, myös englannin kielen taitosi pitää olla riittävä - täydellistä emme edellytä.\nProjektipäälliköltä odotetaan hyvää matkustusvalmiutta ja tuotteiden sesonkiluonteisuuden vuoksi mahdollisuutta tehdä syksyllä, etenkin marraskuussa, pitkääkin päivää. Toki vauhtia riittää myös alkuvuodesta ja keväällä, jolloin sopimuksia solmitaan ja projektisuunnitelmat laaditaan.\nTyö projektipäällikkönä MK Illuminationilla on erittäin mielenkiintoista ja vauhdikasta, varsinkin jos sytyt kaupanteosta, projektityöstä ja jouluvaloista. Sinun ei tarvitse olla tehtävään täysin valmis huippuammattilainen, saat asiaankuuluvan perehdytyksen ja koulutusta. Itseohjautuva ote ja tavoitteellisuus on erittäin tärkeää, sillä Baltic-tiimin tuki ja pääkonttori toimii Tallinnassa, sinun ensisijaisen toimipisteesi ollessa täällä pääkaupunkiseudulla.\nTässä huikea mahdollisuus! Viliseekö silmissäsi jo toinen toistaan upeampi jouluvalaistus ja myynnin mahdollisuudet kotimaan markkinoilla? Mikäli kyllä, tahtoisimme tutustua sinuun!\nMikäli jokin asia jäi askarruttamaan Baronan rekrytointikonsultti Krista Pulkkinen vastaa mielellään kysymyksiisi tiistaisin klo 13.30 - 14.30. Mikäli jätät hakemuksen ansioluetteloineen ja palkkatoiveineen Baronan järjestelmän kautta ennen soittoasi, pääsemme saman tien keskusteluissa syvemmälle.\nMK Illumination Baltic on toiminut vuodesta 2010. MK Illuminationilla on 37 myyntiyhtiötä eri maissa. Niitä kaikkia tukevat Itävallassa sijaitseva pääkonttorimme sekä Slovakiassa ja Kiinassa sijaitsevat tuotantolaitoksemme. Tämä koko maailman kattava tuki antaa keinot tarjota huippuluokan palvelua kuten räätälöityjä motiiveja, laadukkaita tuotteita ja kustannustehokasta logistiikkaa kaikkea tätä asiakasystävällisellä tavalla! Euroopan johtavana sisustusvalaisimien toimittajana olemme uusien ja nousevien teknologioiden kärjessä. Pyrimme jatkuvasti tarjoamaan asiakkaillemme uusia tuotteita, jotka paitsi heijastavat sisustus- ja koristevalaistuksen uusimpia trendejä ovat myös energiatehokkaita ja ympäristöystävällisiä. Olemme LED-tekniikan kärjessä ja ainoa yritys, joka tarjoaa ainoastaan LED-tuotteita. Tutkimus- ja kehitysosastomme tekee läheistä yhteistyötä maailman tunnetuimman LED-lamppujen valmistajan kanssa. Se varmistaa, että tuotteemme täyttävät kaikkein vaativimmat standardit. Tarjoamme kaikkiin asennustöihin täydellisen projektinhallinnan alkusuunnittelusta valmistukseen, asennukseen, varastointiin ja huoltoon.”


Anna Amnellin Aurora-kirjat: maaliskuuta 2015\nOlen sitä mieltä, että suomalaisten ihmeellinen nimitys 'kukkahattutäti' on voinut saada alkunsa Amerikan siirtolaisisista, joita oli käymässä Suomessa. Kuva on kirjasta, jonka mieheni sai työtoveriltaan annettavaksi minulle, kun kirjoitin kirjaa 1900-luvun siirtolaisuudesta. Kuva on kirjasta "Evert ja Hinni" Kustannus OY Harppuuna. Kirjoittaja Mirja Alhola (1907-1999 Tuusula) kertoo omakustannekirjassaan vanhemmistaan ja sukulaisistaan. Yllä olevassa kuvassa on hänen Amerikkaan siirtolaiseksi muuttanut setänsä Janne (Johan) Alhola, entinen Alcen.\nValokuvan alla olevassa tekstissä Mirja Alhola kertoo: " Janne ja Anna Amerikassa. Kuva on täynnä rekvisiittaa. Auto on valokuvaamon. Taustalla oleva maisema on kulissi. Kukkapensaskin näkyy olevan jalustalla. Huomioi Jannen knalli ja Annan kukkahattu. Ne ovat heidän omiaan. Myöhemmin heilläkin oli auto, mutta ei tuollainen lelu."\nTämä kuva oli alkuna seuraavaan kohtaukseen ensimmäisessä kirjassani:\nAurora. Vaahteralaakson tyttö 1991 (2. painos 1992) Kirjapaja\nVaahteralaakson Aurora 2014. Yhteisnide Aurora 1-3. BoD\nLähettänyt Anna Amnell klo 3/31/2015 Ei kommentteja:\nTunnisteet: Amerikka, Aurora - Vaahteralaakson tyttö, kukkahatttu, kukkahattutäti, siirtolaiset, Vaahteralaakson Aurora\nMaaliskuussa Helsingin Viiskulmassa kuvattu kolmipyöräinen polkupyörä.\nLähettänyt Anna Amnell klo 3/27/2015 Ei kommentteja:\nTunnisteet: 3-pyöräinen, polkupyörä, tricycle\nHelsingin kirurginen sairaala\nLähettänyt Anna Amnell klo 3/26/2015 Ei kommentteja:\nTunnisteet: 1800-luvun loppu, 1900-luvun alku, Helsinki, Kirurgi\nVärikollaasi 223 : Pyhä\nThe beautiful cathedrals of Saint Petersburg\nenormous mosaics and paintings, dramatic, tragical history.\nKulta ja loisto - eri merkitys kuin nykyaikana! Medieval [and Russian religious] gold and splendour "They were all symbolical and significant – of sanctity, authority, valour, noble lineage or, at the very worst, of power. They were associated, as modern luxury is not, with graciousness and courtesy. They could therefore be ingeniously admired without degradation for the admirer." C. S. Lewis, The Discarded Image\nPietari, Iisakin kirkko, kuninkaan ovet\nNeuvostovallan aikana kirkko oli suljettuna ja rappeutui. 1948 museoksi. Vuodesta 1990 jumalanpalveluksia, pääalttarilla vain suurina juhlapyhinä\nIisakin kirkko (1818-1858) - my album in Flickrissä (St Isaac's Cathedral)\nSanottiiin ”rakennetaan kuin Iisakin kirkkoa”, mutta rakentaminen oli nopeaa verrattuna keskiajan kirkkoihin, joita rakennettiin satoja vuosia.\nIisak Dalmatialainen oli Romanovin suvun suojeluspyhimys. Uusklalssisimia ja korinttilaista tyyliä . Pylväät ovat monoliittista punagraniittia Virolahdelta. Ovet kopioitu Firenzen kastekappelista.\nThe church is enormous and the mosaics are beautiful\nOther churches in Saint Petersburg, Russia\nBlood Church used as potato storage during the communist time\nan album of my photos\nBeautiful very large mosaics!!\nKazan's Cathedral was used as a museum of atheism during the communist time.\nLähettänyt Anna Amnell klo 3/22/2015 14 kommenttia:\nTunnisteet: 10 tai yli kommenttia, 1800-luku, Iisakin kirkko, Imperial Russia, mosaics, mosaiikkeja, Pietari, pyhä, rakennustaide, sacred, St Isaac's Cathedral, Venäjä, värikollaasi\nKaakeliuunit Ekbergin kahvila\nLähettänyt Anna Amnell klo 3/21/2015 Ei kommentteja:\nTunnisteet: kaakeliuunit, valkoinen, whitemm\nAurora-kirjoissa matkustetaan laivalla valtamerten yli etsimään parempaa toimeentuloa, onnea ja rauhaa. Tämä laiva on 1700-luvun laiva, jolla mentiin kauas Aasiaan. Katso kuvat Götheborg -laivasta, joka oli vierailulla Helsingissä. http://fi.wikipedia.org/wiki/G%C3%B6theborg\nLähettänyt Anna Amnell klo 3/20/2015 Ei kommentteja:\nTunnisteet: höyrylaivat, laivat, murjelaivat\nLähettänyt Anna Amnell klo 3/19/2015 Ei kommentteja:\nLähettänyt Anna Amnell klo 3/17/2015 Ei kommentteja:\nHelsinki illalla. Kaupunki ei ole paljon muuttunut siitä, millainen se oli 1900-luvun alussa eli "Auroran aikaan". Kuva Erottajalta. Klikkaa kuvat suuremmiksi.\nAntiloopin korttelissa on Hotelli Kämp, jonka julkisivu on entisessä asussa. Kulmaravintola tuo pariisilaista tunnelmaa Pohjois-Esplanadille. Kämp (historia, history in Wikipedia, languages)\nKorkeavuorenkatu illalla. Kiseleffin talo ja vasemmalla Ohranan talo.\nMay 6th 2006. Makasiinit palavat Helsingin keskustassa. Jotain vanhaa tuhoutuu. Edessä 1800-luvun loppupuolella rakennetttu Johanneksen kirkko, jonka vieressä asuin ja kuvasin tätä tulipaloa kuudennesta kerroksesta makuuhuoneen ikkunasta.\nMuisto. Iltarusko kaupungin yllä: vanha ja uusi sulautuvat yhteen.\nTämä asunto inspiroi minut kirjoittamaan kirjan Aurora ja Pietarin serkut (1993 ja yhteisniteessä Vaahteralaakson Aurora), jonka tapahtumapaikkana on juuri Helsingin keskusta.\nTalo oli rakennettu vasta 1930-luvulla. 1900-luvun alussa sen paikalla oli matala puutalo.\nTäältä löydät lisää iltakuvia: ilta-linky\nLähettänyt Anna Amnell klo 3/16/2015 29 kommenttia:\nTunnisteet: 10 tai yli kommenttia, 1800-luvun loppupuoli, 1900-luvun alku, architecture, arkkitehtuuri, city, Edwardian, Erottaja, evening, Helsinki, ilta, kaupunki, Kiseleffin talo, Kämp, Makrolinky, Ohrana\nLähettänyt Anna Amnell klo 3/12/2015 Ei kommentteja:\nLähettänyt Anna Amnell klo 3/08/2015 Ei kommentteja:\nKuvat on ottanut poikani Matti Amnell, joka on myös kuvittanut kaikki kirjani.\nPolku alas huvimjalle ja rantaan. Oikealle tästä ovat modernit rakennukset, joissa on hotellihuoneita, sauna, uima-allas ja muita kylpylä- ja kongressipalveluita.\nJäät eivät ole vielä lähteneet\nOlen käynyt Haikossa syyskesällä. Täällä kuvia\nKäytä myös hakusanaa 'Haikko'.\nHaikko on vähän yli tunnin bussimatkan päässä Helsingistä Porvon kautta.\nLähettänyt Anna Amnell klo 3/05/2015 Ei kommentteja:\nTunnisteet: Haikko, Haikon kartano, Hotel Haikko Manor Spa\nSomat posliinikoirat antiikkikaupan ikkunassa\nLähettänyt Anna Amnell klo 3/03/2015 Ei kommentteja:\nTunnisteet: antiikki, posliinikoirat, Staffordshiren koirat\nOlen ommellut kyynärän mittaiselle nukelle renessanssimekon.\nHups! Tämä kuva tuli väärään blogiin. Pitäää olla Lucia Olavintytär -blogiin:\nLähettänyt Anna Amnell klo 3/02/2015 Ei kommentteja:\nTunnisteet: Kyynärän mittainen tyttö, Lucia Olavintyttär-blogi, muoti, nukke, renessanssimekko\n"Aurora ja Molly": Orvot, suojatit ja palvelustyt...


Kasvatuskumppanuuden toteutuminen varhaiskasvatussuunnitelmien arviointikeskusteluissa ja päivähoidon arjessa kasvattajan näkökulmasta - PDF\nDownload "Kasvatuskumppanuuden toteutuminen varhaiskasvatussuunnitelmien arviointikeskusteluissa ja päivähoidon arjessa kasvattajan näkökulmasta"\n1 Kasvatuskumppanuuden toteutuminen varhaiskasvatussuunnitelmien arviointikeskusteluissa ja päivähoidon arjessa kasvattajan näkökulmasta Lahkela, Mervi Tolvanen, Maarit 2011 Laurea Otaniemi\n2 Laurea-ammattikorkeakoulu Laurea Otaniemi Kasvatuskumppanuuden toteutuminen varhaiskasvatussuunnitelmien arviointikeskusteluissa ja päivähoidon arjessa kasvattajan näkökulmasta Mervi Lahkela Maarit Tolvanen Sosiaalialan koulutusohjelma Opinnäytetyö Tammikuu, 2011\n3 Laurea-ammattikorkeakoulu Laurea Otaniemi Sosiaalialan koulutusohjelma Tiivistelmä Mervi Lahkela ja Maarit Tolvanen Kasvatuskumppanuuden toteutuminen varhaiskasvatussuunnitelmien arviointikeskusteluissa ja päivähoidon arjessa kasvattajan näkökulmasta Vuosi 2011 Sivumäärä 70 Opinnäytetyömme on toteutettu osana VKK metro-hanketta. VKK metro-hanke toteutetaan yhteistyössä pääkaupunkiseudun kuntien, Helsingin yliopiston ja sosiaalialan osaamiskeskus SOCCAn kanssa. VKK metro hankkeen yksi keskeisin tavoite toimikaudella on lasten ja heidän vanhempiensa osallisuuden vahvistaminen. Tutkimuspäiväkodeista opinnäytetyömme toteutettiin Lystimäen päiväkodissa Espoossa. Kohderyhmänä toimi yksi päiväkodin ryhmistä. Opinnäytetyömme aihe nousi päiväkodin kehittämiskohteista ja - toiveista. Lystimäen päiväkodin kehittämistehtävänä oli vanhemman kuulemisen hyödyntäminen lapsen kasvun, kehityksen ja oppimisen tukemisessa. Opinnäytetyön tarkoituksena oli selvittää, miten kasvatuskumppanuutta ohjaavat periaatteet toteutuivat varhaiskasvatussuunnitelmien arviointikeskusteluissa. Opinnäytetyössä toteutetun ryhmäkeskustelun tavoitteena oli antaa kasvattajille mahdollisuus oman toiminnan reflektointiin sekä hiljaisen tiedon jakamiseen. Käytimme opinnäyteyömme tutkimusmenetelmänä laadullista tutkimusta. Aineisto opinnäytetyöhön kerättiin videohavainnoinnilla sekä vahvistetun palautuksen menetelmää ryhmäkeskustelussa käyttäen. Ryhmäkeskustelussa käytettiin virikkeenä kasvattajien ja vanhempien välisistä varhaiskasvatussuunnitelmien arviointikeskusteluista valittuja videopätkiä. Tiedonkeruu tapahtui huhti toukokuussa Videohavainnoinnin avulla kerätty aineisto analysoitiin etukäteen laaditun havainnointirungon avulla. Ryhmäkeskustelusta saatu aineisto litteroitiin ja analysoitiin teoriaohjaavan sisällönanalyysin avulla. Tuloksiemme mukaan kasvattajat huomioivat vanhemman varhaiskasvatussuunnitelmien arviointikeskusteluissa hyvin. Vanhempia kuunneltiin ja heidän ajatuksilleen sekä esiin nostamille asioilleen annettiin tilaa. Keskusteluista välittyi molemminpuolinen kunnioitus ja luottavainen ilmapiiri. Kasvattajien mukaan luottamuksen rakentuminen on kasvatuskumppanuuden kulmakivi. Luottamus ei synny hetkessä vaan siihen tarvitaan arjen kohtaamisia, tiedon jakamista, empatiaa ja aitoa halua kuunnella ja ymmärtää toista. Myös lapsen kokonaisvaltaisella tuntemisella ja lapsesta tehdyillä havainnoilla on kasvattajien mukaan suuri merkitys kumppanuuden rakentumisessa. Lapsen tulisi olla vahvasti keskiössä myös suhteessa vanhemman ja kasvattajan vuorovaikutukseen. Kasvatuskumppanuuden ottaminen arjen käytäntöihin, toimivaksi työmenetelmäksi, kantaa hedelmää. Siirtyminen yhteistyöstä kumppanuuteen muuttaa vanhemman ja kasvattajan vuorovaikutusta ja suhdetta. Kumppanuudessa mahdollistuu lapsen kokonaisvaltainen kasvun, kehityksen ja oppimisen tukeminen. Vanhemman kuuleminen ja kunnioittaminen lapsensa asiantuntijana ja merkityksellisenä tiedonlähteenä mahdollistaa lapsen kokonaisvaltaisen tuntemisen. Kasvatuskumppanuus antaa lapselle mahdollisuuden tulla nähdyksi ja ymmärretyksi oman elämänsä kokijana ja toimijana. Asiasanat: kasvatuskumppanuus, varhaiskasvatussuunnitelmat, kasvatuskeskustelut, vahvistetun palautuksen menetelmä, reflektio\n4 Laurea University of Applied Sciences Laurea Otaniemi Social services Abstract Mervi Lahkela and Maarit Tolvanen Achieving educational partnership in evaluation discussions and day-care from the educator s perspective Year 2011 Pages 70 This thesis was conducted as part of the VKK-Metro program, a program on how to develop early childhood education. VKK-Metro program was carried out in cooperation with the municipalities in Helsinki region, Helsinki University and the Center of Expertise on Social Welfare (SOCCA). During the years the program s main focus was to strengthen the participation of children and their parents participation. This thesis was prepared in cooperation with day-care center Lystimäki in Espoo. The basis for the thesis was the development program Lystimäki day-care center participated in. The development task at Lystimäki day-care center was to involve the parents through consultation in supporting the child in his or her growth, development and learning. The purpose of this thesis was to find out how the guiding principles of educational partnership were implemented in the discussions on upbringing. Our task was to evaluate the employees role in educational partnership. The purpose of the group discussion was to give the opportunity for the employees to reflect on their own actions and to share tacit knowledge. This thesis is a qualitative study and the material was collected by video recording and conducting a group discussion, which was based on stimulated recall method. The stimulus in the group discussion was filmed during evaluation discussions between a parent and an employee. The data gathering took place during the spring of The filmed material was analyzed by using an observation structure. The material obtained from the group discussion was also transcribed and analyzed by theory bound content analysis. The findings showed that the employees paid attention to parents in the evaluation discussions. Parents views were carefully listened to and observed. In the discussions the topics that were brought up by the parents were meaningful and gave direction to the continuation of the communication. The atmospheres in the evaluation discussions were trusting and respectful. Mutual respect was clearly visible in the evaluation discussions. The employees viewed that trust is the corner stone for educational partnership. Trust takes time, sharing of information, empathy and a will to listen and understand others. Having the opportunity for observing the child on a daily basis will support in building a holistic knowledge and this will have a major impact on building a meaningful partnership. Transferring from co-operation to educational partnership will change the communication and relationship between the parents and the employees. Educational partnership will support to consider the child as a subject of his or her own life. Keywords: educational partnership, early years curriculum, evaluation discussion, reflection, stimulated recall method\n5 Sisällys 1 Johdanto Opinnäytetyön taustaa VKK-metro hanke Päiväkoti Lystimäki Opinnäytetyön tarkoitus ja tutkimuskysymykset Varhaiskasvatuksen arvopohjasta kasvatuskumppanuuteen Varhaiskasvatus ja varhaiskasvatuksen arvopohja Varhaiskasvatussuunnitelmat Kasvatuskeskustelu Kasvatuskumppanuus Kasvatuskumppanuuden syntyminen Kasvatuskumppanuus kahdeksana osa-alueena Kasvatuskumppanuutta ohjaavat periaatteet Reflektio oman työn kehittämisessä Tiedonhankintamenetelmät Kvalitatiivinen tutkimusmenetelmä Havainnointi Vahvistetun palautuksen menetelmä virikkeitä antava haastattelu Ryhmäkeskustelu Opinnäytetyön toteutus Aineiston keruu videoinnin avulla Vahvistetun palautuksen menetelmään perustuva ryhmäkeskustelu Aineiston analyysi Tulokset Kasvatuskumppanuuden toteutuminen varhaiskasvatussuunnitelmien arviointikeskusteluissa Kasvatuskumppanuuden toteutuminen päiväkotiryhmän arjessa kasvattajan näkökulmasta Kunnioitus Luottamus Dialogi... 37\n6 7.2.4 Kuuleminen Ammatillinen kehittyminen Opinnäytetyön luotettavuus Luotettavuuden tarkastelua videoinnin käytöstä Ryhmäkeskustelun luotettavuudesta Opinnäytetyön eettisyys Tulosten tarkastelu ja johtopäätökset Videohavainnoinnin tulosten tarkastelua Ryhmäkeskustelun tulosten tarkastelu Kehittämisehdotukset Lähteet Liitteet Liite 1 Kirje vanhemmille Liite 2 Havainnointirunko Liite 3 Ryhmäkeskustelurunko Liite 4 Havainnoinnin tulokset Liite 5 Ryhmäkeskustelun tulokset... 69\n7 1 Johdanto Varhaiskasvatus ja päivähoito muodostavat tämän päivän lapselle luonnollisen toimintaympäristön. Lapsen kokonaisvaltaisen hyvinvoinnin turvaamiseksi vanhemmilta ja kasvattajilta edellytetään sitoutumista yhteiseen kasvatustehtävään. Tämä kasvatuskumppanuuden syntyminen ja rakentuminen edellyttää arjen kohtaamisia ja vuoropuhelua. VKK Metro-hankkeen yhteistyökumppaninamme toiminut tutkimuspäiväkoti määritteli kehittämisteemaksensa vanhemman kuulemisen hyödyntämisen lapsen kasvun, kehityksen ja oppimisen tukemisessa. Valitsemalla varhaiskasvatussuunnitelman arviointikeskustelut opinnäytetyömme kiinnekohdaksi toteutui vanhemman ja kasvattajan läsnäolon tarkastelu kasvatuskumppanuuden näkökulmasta. Tarkastelimme miten kasvatuskumppanuus toteutuu varhaiskasvatussuunnitelman arviointikeskusteluissa hyödyntäen videointia ja havainnointia menetelminä. Oman työn kehittäminen nähdään varhaiskasvatuksessa merkityksellisenä osana kasvattajan ammattitaitoa. Tavoitteenamme oli lisäksi vaikuttaa opinnäytetyön toteutukseen osallistuvaan kasvattajatiimiin järjestämällä heille ryhmäkeskustelutilaisuus vahvistetun palautuksen keinoin. Ryhmäkeskustelussa virikkeenä toimivat videopätkät varhaiskasvatussuunnitelman arviointikeskusteluista. Näin kasvattajat näkivät oman toimintansa ja saivat mahdollisuuden kehittää toimintatapojaan kasvatuskumppaneina ja jakaa hiljaista tietoa.\n8 8 2. Opinnäytetyön taustaa 2.1 VKK-metro hanke VKK-Metro on pääkaupunkiseudun varhaiskasvatuksen kehittämisyksikkö, joka on aloittanut toimintansa vuonna Hankkeessa toimivat yhteistyössä pääkaupunkiseudun neljä kuntaa (Helsinki, Espoo, Vantaa ja Kauniainen), pääkaupunkiseudun sosiaalialan osaamiskeskus SOCCA, Helsingin yliopisto sekä muita alueen varhaiskasvatusopetusta tarjoavia oppilaitoksia. Vuonna VKK-Metron toiminta muodostuu pääosin Tukevasti alkuun hankkeen varhaiskasvatuksen kehittämisen osalta. Tämä toiminta kuuluu osaksi Lapsen äänikehittämisohjelmaa. VKK-Metron hankeosion yksi keskeisin tavoite on lasten ja heidän vanhempiensa osallisuuden vahvistaminen. Hanketyöskentelyn aiemmat teemat ovat havainnointi, pedagoginen dokumentointi ja arviointi. Näitä teemoja hyödyntäen pyritään luomaan uusia toimintakäytäntöjä, jotka vahvistavat lapsen ja vanhempien osallisuutta. (VKK- Metro Varhaiskasvatuksen kehittämisyksikkö). Tukevasti alkuun VKK-Metro osiossa kehitetään pääkaupunkiseudun varhaiskasvatustyöhön uusia, kuntarajat ylittäviä menetelmiä tukea lapsia ja heidän perheitään jo varhaisessa vaiheessa. Lapselle luonnollinen toimintaympäristö; päiväkoti ja päivähoidon työntekijät yhdessä muun lasten peruspalvelujärjestelmän henkilöstön kanssa pyrkivät kehittämään lasten osallisuuden vahvistamiseen liittyviä toimintamalleja. (Vilpas & Venninen 2010.) VKK-Metro-hankkeen ydin muodostuu tutkimuspäiväkotiverkostosta. Hankekaudelle valitaan 21 päiväkotia pääkaupunkiseudulta. Vaihtuvalla tutkimuspäiväkotiverkostolla pyritään luomaan jatkuvan kehittämistoiminnan rakenne mahdollisimman moneen pääkaupunkiseudun päivähoitoyksikköön. Jokainen tutkimuspäiväkoti on nimennyt kehittämisteemansa omista lähtökohdistaan, jotka lähtevät arjen perustyön yhteydessä kohdatuista haasteista. (VKK-Metro Varhaiskasvatuksen kehittämisyksikkö.) 2.2 Päiväkoti Lystimäki Päiväkoti tarjoaa turvallista päivähoitoa, leikkiä ja oppimisen edellytyksiä sekä tukea lapsen erityistarpeisiin 1-6 vuotiaille lapsille. Päiväkodissa on viisi lapsiryhmää ja siellä järjestetään myös esiopetusta. Visiona Lystimäen päiväkodilla on tarjota monipuolinen, joustava ja tasapainoinen kasvuympäristö, jossa perhe ja päivähoidon kasvattajat toimivat kasvatuskumppaneina. Päiväkoti tarjoaa hyvän elämän edellytykset, jossa itseensä luottavan leikkivän lapsen hyvä lapsuus on arvo sinänsä. Hyvä perushoito, kasvatus ja opetus ovat päiväkodissa lapsen\n9 9 hyvinvoinnin perustana. Tätä kasvattajat toteuttavat luoden lämpimän ja läheisen kontaktin lapseen. (Lystimäen päiväkodin varhaiskasvatussuunnitelma 2008.) Lystimäen päiväkodin toiminta-ajatuksena on luoda lapsille lämminhenkinen ja vuorovaikutuksellinen kasvuympäristö. Lapselle tarjotaan turvallinen päivähoito, edellytykset leikille ja oppimiselle sekä tukea erityistarpeisiin. (Lystimäen päiväkodin varhaiskasvatussuunnitelma 2008.) Lystimäen päiväkodissa korostetaan varhaiskasvatusilmapiirin myönteisyyttä ja oppimisen iloa. Kasvattajien tehtävänä on ylläpitää ja kehittää oppimiseen ja leikkimiseen innostavaa ympäristöä sekä motivoida ja tukea lasta omatoimisuuteen. (Lystimäen päiväkodin varhaiskasvatussuunnitelma 2008.) Päiväkodin moniammatillinen henkilöstö toimii kasvattajayhteisönä, joka toteuttaa varhaiskasvatusta huomioiden lapselle ominaisen tavan toimia leikkien, liikkuen, kokeillen, ilmaisemalla ja tutkimalla. Sisällölliset orientaatiot ohjaavat toiminnan suunnittelua. Varhaiskasvatus toteutuu Lystimäen päiväkodissa hoidosta, kasvatuksesta ja opetuksesta, jotka nivoutuvat toisiinsa muodostaen kokonaisuuden. "Sinä olet arvokas meille, tule sellaisena kuin olet". (Lystimäen päiväkodin varhaiskasvatussuunnitelma 2008.) 2.3 Opinnäytetyön tarkoitus ja tutkimuskysymykset VKK-Metron tutkimuspäiväkotiverkostosta päiväkoti Lystimäki toimi opinnäytetyömme yhteistyö- ja toteutuskumppanina. Kohderyhmänämme oli päiväkodin pientenryhmä. Ryhmään kuuluu 16 lasta sekä kasvatus- ja hoitotehtävissä toimivat kolme lastenhoitajaa ja yksi lastentarhanopettaja. Lystimäen päiväkodin määrittelemä kehittämistehtävä on vanhemman kuulemisen hyödyntäminen lapsen kasvun, kehityksen ja oppimisen tukemisessa. Opinnäytetyömme aiheeksi muodostui kasvatuskumppanuuden toteutuminen varhaiskasvatussuunnitelman arviointikeskustelussa ja päivähoidon arjessa kasvattajan näkökulmasta. Opinnäytetyömme aihe muodostui Lystimäen päiväkodin kehittämistehtävästä käsin. Varhaiskasvatussuunnitelma keskustelut sekä varhaiskasvatussuunnitelmien arviointikeskustelut ovat tärkeä areena vanhemman kuulemisessa, joten päädyimme tutkimaan kasvatuskumppanuuden toteutumista varhaiskasvatussuunnitelmien arviointikeskusteluissa. Opinnäytetyömme painottuu vanhemman kohtaamisen tutkimiseen. Tarkoituksena oli selvittää tulevatko vanhemmat kuulluiksi, onko kasvattajien ja vanhempien välillä kumppanuutta, jossa toteutuu kuuleminen, kunnioitus, luottamus ja dialogi. Tämä\n10 10 tieto on olennainen, jotta voidaan ylipäätään tutkia sitä, miten vanhemmalta saatua tietoa hyödynnetään lapsen kasvun, kehityksen ja oppimisen tukemisessa. Opinnäytetyömme eräänä tavoitteena oli vaikuttaa kasvattajatiimiin, joka toimi opinnäytetyömme yhteistyökumppanina. Tarkoituksena oli mahdollistaa tiedonjakaminen, oman ja toisen toiminnan tarkastelu, oman työn kehittäminen ja uusien ideoiden hankkiminen. Tavoitteeseemme pyrimme käyttäen vahvistetun palautuksen menetelmää ryhmäkeskustelussa. Tutkimuskysymykseksi muodostui: Miten kasvatuskumppanuus toteutuu varhaiskasvatussuunnitelman arviointikeskustelussa? Opinnäytetyömme edetessä, aineiston analyysivaiheessa tutkimuskysymyksemme täydentyi toisella kysymyksellä: Miten kasvatuskumppanuus toteutuu päivähoidon arjessa kasvattajan näkökulmasta? 3. Varhaiskasvatuksen arvopohjasta kasvatuskumppanuuteen 3.1 Varhaiskasvatus ja varhaiskasvatuksen arvopohja Varhaiskasvatus on tavoitteellista pienten lasten eri elämänpiirissä tapahtuvaa kasvatuksellista vuorovaikutusta. Yhteiskunnan järjestämän, valvoman ja tukeman varhaiskasvatuksen tavoitteena on edistää lasten tasapainoista kasvua, kehitystä ja oppimista. Varhaiskasvatuksen kokonaisvaltainen käsitys lasten kasvusta, kehityksestä ja oppimisesta perustuu kasvatustieteelliseen erityisesti varhaiskasvatukselliseen mutta myös laaja-alaiseen, monitieteiseen tietoon ja tutkimukseen sekä pedagogisten menetelmien hallintaan. Varhaiskasvatuksen voimavarana voidaan pitää ammattitaitoista henkilöstöä. Koko kasvatusyhteisöllä ja jokaisella kasvattajalla tulisi olla vahva ammatillinen osaaminen ja tietoisuus. Tämä on merkityksellistä laadukkaan varhaiskasvatuksen kannalta. Varhaiskasvatusta järjestetään valtakunnallisten linjausten mukaisesti varhaiskasvatuspalveluissa. Näistä keskeisimpiä ovat päiväkotitoiminta, perhepäivähoito sekä avoin toiminta. Varhaiskasvatuspalvelujen tuottajina toimivat kunnat, järjestöt sekä yksityiset palveluntuottajat ja seurakunnat. (Varhaiskasvatussuunnitelman perusteet 2005,11.)\n11 11 Varhaiskasvatuspalveluissa yhdistyvät lapsen oikeus varhaiskasvatukseen ja vanhempien oikeus saada lapselleen päivähoitopaikka. Päivähoidon yhtenä tehtävänä on lapsen huolenpidon ja kokonaisvaltaisen kasvun ja oppimisen edistäminen. Päivähoidon toiminnan tavoitteissa painotetaan ennaltaehkäisevää näkökulmaa. Säännöksissä tuodaan lisäksi esiin vanhempien ja henkilöstön kasvatusyhteistyö. (Valtioneuvoston periaatepäätös varhaiskasvatuksen valtakunnallisista linjauksista. Sosiaali- ja terveysministeriön julkaisuja 2002:9) Suomalainen varhaiskasvatus perustuu arvopohjaltaan Yhdistyneiden Kansakuntien Lapsen oikeuksien sopimukseen, perusoikeussäännöksiin sekä muihin ohjaaviin asiakirjoihin. YK:n Lapsen oikeuksien sopimus velvoittaa kaikkia sopimusvaltioita turvaamaan lapsille osuuden yhteiskunnan voimavaroista, oikeuden osallistua itseään koskevaan päätöksentekoon ja yhteiskuntaelämään sekä oikeuden erityiseen suojeluun ja huolenpitoon. Sopimuksessa painotetaan keskeisesti lapsen edun näkökulmaa lasta koskevissa toiminnoissa. Perustuslain perusoikeussäännöksistä keskeisiä oikeuksia varhaiskasvatuksen toteuttamisessa ovat yhdenvertaisuus, ihmisarvon loukkaamattomuus, yksilön vapauden ja oikeuksien turvaaminen sekä kieltä, kulttuuria ja uskonnonvapautta koskevat oikeudet. (Valtioneuvoston periaatepäätös varhaiskasvatuksen valtakunnallisista linjauksista. Sosiaali- ja terveysministeriön julkaisuja 2002:9) Kasvatusta ohjaavat monet lait ja asiakirjat. Laki lapsen huollosta ja tapaamisoikeudesta (1983) määrittelee lapsen kasvattajina toimivien vanhempien tehtäviä ja rooleja lapsen elämässä. Lapsen huoltajina toimivat lain 3 mukaan hänen vanhempansa tai henkilöt, joille huolto on uskottu. Huoltaja toimii lapsen edustajana lasta koskevissa asioissa. Huolto päättyy lapsen täytettyä 18 vuotta tai jos lapsi avioituu ennen sitä. (Laki lapsen huollosta ja tapaamisoikeudesta 1983.) Lapsen huollon tarkoituksena on turvata lain 1 : n mukaan lapselle tasapainoinen kehitys ja hyvinvointi huomioiden lapsen yksilölliset tarpeet ja toivomukset. Huollon tulee turvata myönteiset ja tärkeät ihmissuhteet lapselle erityisesti lapsen vanhempiin. Lapselle tulee turvata hyvä hoito ja kasvatus sekä ikään ja kehitystasoon nähden riittävä valvonta ja huolenpito. Lapselle tulee tarjota turvallinen ja virikkeitä antava ympäristö. Lapsen taipumukset ja toivomukset koulutuksessa tulisi huomioida. Lapsen tulee kasvatuksessa saada osakseen ymmärrystä, turvaa ja hellyyttä. Lasta ei saa alistaa, kurittaa fyysisesti tai kohdella muutoin kaltoin. Lapsen kasvua aikuisuuteen ja vastuullisuuteen tulee tukea ja edistää. (Laki lapsen huollosta ja tapaamisoikeudesta 1983.\n12 Varhaiskasvatussuunnitelmat Varhaiskasvatussuunnitelman perusteet toimivat valtakunnallisen varhaiskasvatuksen ohjauksen välineenä. Varhaiskasvatussuunnitelman perusteiden pohjana ovat valtioneuvoston periaatepäätöksenä hyväksymät varhaiskasvatuksen valtakunnalliset linjaukset. Nämä linjaukset sisältävät yhteiskunnan järjestämän ja valvoman varhaiskasvatuksen keskeiset periaatteet ja kehittämisen pääkohdat. (Varhaiskasvatussuunnitelman perusteet 2004, 7.) Varhaiskasvatussuunnitelman perusteiden yhtenä tavoitteena on edistää varhaiskasvatuksen yhdenvertaista toteuttamista kaikissa Suomen kunnissa. Tavoitteena on myös ohjata sisällöllistä kehittämistä ja luoda edellytyksiä varhaiskasvatuksen laadun kehittämiselle toiminnan järjestämisen perusteita yhdenmukaistamalla. Varhaiskasvatussuunnitelman perusteiden tavoitteisiin kuuluu lisätä varhaiskasvatushenkilöstön ammatillista tietoisuutta sekä vanhempien osallisuutta ja moniammatillista yhteistyötä lasta ja perhettä tukevien palvelujen kanssa. Varhaiskasvatussuunnitelman perusteet muodostavat yhdessä esi- ja perusopetuksen opetussuunnitelmien perusteiden kanssa valtakunnallisesti lasten hyvinvointia, kasvua ja oppimista edistävän kokonaisuuden. (Varhaiskasvatussuunnitelman perusteet 2004, 7.) Varhaiskasvatussuunnitelman perusteet toimivat pohjana kuntien omissa varhaiskasvatussuunnitelmissa. Lisäksi kunnissa tehdyt suunnitelmat, jotka koskevat lasta ja perhettä sekä varhaiskasvatuksen linjaukset ja esiopetussuunnitelmat ovat lähtökohtia kunnan varhaiskasvatussuunnitelmassa. Kunnan esiopetuksen opetussuunnitelman ja varhaiskasvatussuunnitelman välillä on jatkumo ja ne muodostavat selkeän kokonaisuuden. Varhaiskasvatussuunnitelmat ovat kunnallisen varhaiskasvatuksen ohjauksen väline ja keskeinen henkilöstön työväline, jonka tuottamiseen, toteuttamiseen, seurantaan ja arviointiin koko henkilöstö sitoutuu. Kunnalliset varhaiskasvatussuunnitelmat ovat osa kuntien ja yksikköjen laadunhallintaa, jonka tavoitteena on arvioida ja kehittää toimintaa yhdessä henkilöstön, hallinnon, yhteistyötahojen sekä lasten ja heidän vanhempiensa kanssa. (Varhaiskasvatussuunnitelman perusteet 2004, ) Kunnan varhaiskasvatussuunnitelmaa täydentää yksikön suunnitelma, jossa kuvataan toimintaympäristön, yksikön erityispiirteitä ja painotuksia. Yksikkökohtaiseen suunnitelmaan kirjataan eri palvelumuotojen tarkennetut tavoitteet. Yksikön varhaiskasvatussuunnitelman sisältöjen suunnittelussa otetaan huomioon toiminnan tavoitteiden tilannesidonnaisuus, kuten lasten, lapsiryhmän, toimintaympäristön ja toimintaolosuhteiden tuntemus. Tästä johtuen yksikön suunnitelma täydentyy ja tarkentuu vähitellen. Toteutuneen toiminnan dokumentointi\n13 13 ja arviointi tulee tapahtua määräajoin. Varhaiskasvatussuunnitelma luo perustan henkilöstön ja vanhempien muodostamalle kasvatukselliselle yhteisölle. (Varhaiskasvatussuunnitelman perusteet 2004, ) Lapsikohtaisen varhaiskasvatussuunnitelman tarkoituksena on olla konkreettinen työväline toiminnan kehittämiseksi lasten hyvinvoinnin lisäämiseksi. Siinä huomioidaan lapsen kokemukset, tarpeet, vahvuudet sekä kiinnostuksen kohteet nyt ja tulevaisuudessa. Yksikön varhaiskasvatussuunnitelma on prosessi, joka vaatii henkilöstöltä reflektoinnin taitoja ja yhteistä kasvatuskumppanuutta vanhempien kanssa. Jatkuvana prosessina arvioinnin ja kehittämisen näkökulma korostuu osana kunnan, yksikön ja yksittäisen lapsen varhaiskasvatussuunnitelmaa. Lapsikohtainen varhaiskasvatussuunnitelma laaditaan yhdessä vanhempien ja henkilöstön kanssa tukemaan lapsen yksilöllistä kasvua, kehitystä ja oppimista. (Varhaiskasvatussuunnitelman perusteet 2005, ) Jokaiselle päivähoidossa olevalle lapselle laaditaan varhaiskasvatussuunnitelma yhteistyössä vanhempien kanssa. Lapsen varhaiskasvatus perustuu henkilöstön ja vanhempien yhdessä laatimaan lapsen varhaiskasvatussuunnitelmaan. Suunnitelman tavoitteena on lapsen yksilöllisyyden sekä vanhempien näkemyksen huomioiminen toiminnan järjestämisessä. Suunnitelmassa huomioidaan myös lapsen kokemukset ja näkemykset sekä tämän hetken tarpeet että tulevaisuuden näkymät. Erityisesti lapsen kehitystä vahvistavat myönteiset puolet pyritään tuomaan esiin keskusteluissa vanhempien kanssa. Lapsen hyvinvointiin liittyvät huolen aiheet ja ongelmat otetaan puheeksi ja tuodaan esiin mahdollisimman konkreettisina. Ongelmiin haetaan yhdessä vanhempien kanssa ratkaisua. Lapsella on myös mahdollisuus itse osallistua suunnitelman laatimiseen ja arviointiin vanhempien ja henkilöstön yhteisesti sopimalla tavalla. (Varhaiskasvatussuunnitelman perusteet 2005, ) Espoon kaupungin päivähoidon yksikkökohtaisten varhaiskasvatussuunnitelmien taustalla toimivat yhdessä varhaiskasvatussuunnitelman perusteet sekä Espoon kaupunginvaltuuston hyväksymät päivähoidon strategiset linjaukset. Yksikön ja Espoon varhaiskasvatussuunnitelma muodostavat yhdessä kokonaisuuden. Lasten ja henkilökunnan arkinen vuorovaikutus on toimintaympäristö varhaiskasvatussuunnitelman todentumiselle. Se ei ole koskaan lopullinen ja valmis, vaan kehittyvä ja täydentyvä prosessi. (Espoon varhaiskasvatussuunnitelma 2008, 1 3.) 3.3 Kasvatuskeskustelu Päivähoidon aikana vanhemmat ja työntekijät tulevat käymään monenlaisia keskusteluja aina portin vierellä lapsen hakutilanteissa tapahtuvista arkikeskusteluista suunniteltuihin\n14 14 varhaiskasvatussuunnitelma- ja varhaiskasvatussuunnitelman arviointikeskusteluihin. Arjen puheessa ja tiedonvaihdossa siirtyy tärkeää tietämystä lapsesta osapuolilta toisille. Kaskelan & Kronqvistin (2007, 12) mukaan olisi hyvä, että työntekijä kävisi perheen kanssa aloituskeskustelun ennen kuin lapsi aloittaa päivähoidon. Aloituskeskustelu voidaan käydä lapsen kotona, päiväkodissa tai muussa asianmukaisessa ympäristössä. Aloituskeskustelun ideana on mahdollistaa perheen puheenvuoro. Työntekijällä on tärkeä rooli vanhempien odotuksien, pelkojen, epäilyjen ja toiveiden kuulijana. Aloituskeskustelussa eräänä tavoitteena on se, että työntekijä auttaa vanhempia valmistamaan lasta päivähoidon aloittamiseen. Aloituskeskustelussa tärkeää on, että kasvattaja kuulee vanhempien tunteet ja auttaa heitä hahmottamaan tulevaa kertomalla päivähoidosta. Kun vanhempien omat tunteet selkiytyvät, pystyvät he paremmin auttamaan lasta päivähoidon aloittamiseen valmistautumisessa. Aloituskeskustelu voidaan pitää kotona tai päivähoidossa ja se voidaan toteuttaa myös silloin kun lapsi vaihtaa päiväkotia, päiväkotiryhmää, aloittaa esiopetuksen tai jos lapsella on tarvetta erityiseen tukeen. Kasvattajalla on tärkeä vastuu tutustumistyöstä lapseen perheineen. Aloituskeskustelussa voi olla läsnä lapsen tuleva omahoitaja joko yksin tai työparin kanssa. Keskustelun vetovastuu on kuitenkin lapsen tulevalla omahoitajalla. Perheestä paikalla tulisi olla ainakin lapsi ja toinen vanhemmista. (Kaskela & Kekkonen 2006, ) Jokaiselle lapselle tehdään nykyään henkilökohtainen varhaiskasvatussuunnitelma yhdessä vanhempien kanssa. Varhaiskasvatussuunnitelmassa tarkoituksena on luoda yhteistä ymmärrystä ja todellisuutta lapsesta. Varhaiskasvatussuunnitelman mukainen keskustelu on luonteva jatko aloituskeskustelulle. Keskusteluissa tulisi ilmetä kasvattajan tietous lapsesta. Kokemuksistaan ja havainnoistaan käsin kasvattaja pystyy kertomaan vanhemmille oman tietämyksensä lapsesta. (Kaskela & Kekkonen 2006, ) Vanhemmat ja kasvattajat laativat lapsikohtaisen varhaiskasvatussuunnitelman yhdessä keskustellen. Suunnitelman toteutumista seurataan sekä arvioidaan yhdessä vanhempien kanssa. (Varhaiskasvatussuunnitelman perusteet 2005, 33.) Keskustelujen tarkoituksena on luoda yhteistä todellisuutta lapsesta. Niissä pyritään yhdistämään niin vanhemman kuin kasvattajan erilaisia tulkintoja ja kokemuksia lapsesta. Kasvatushenkilöstön tulisi huomioida ja tiedostaa omat uskomuksensa liittyen hyvään lapsuuteen, vanhemmuuteen ja kasvatusmenetelmiin. On myös hyvin tärkeää ymmärtää omien uskomusten vaikutus arjen vuorovaikutustilanteissa. (Karila 2005, ) Karilan (2005, 49) mukaan keskustelut ovatkin tilanteita, joissa kasvatuskumppanuuden syveneminen joko toteutuu tai ei toteudu.\n15 Kasvatuskumppanuus Valtakunnallisessa varhaiskasvatussuunnitelmassa kasvatuskumppanuus määritellään tarkoittamaan toimintaa, jossa vanhemmat ja kasvatusalan henkilöstö yhdessä tietoisesti sitoutuvat tukemaan lapsen kasvua, kehitystä ja oppimista. Kasvatuskumppanuudelle keskeistä on vanhempien ja henkilöstön välinen luottamus, tasavertaisuus ja toistensa kunnioittaminen. Vanhemmilla ja kasvattajilla on paljon erilaista mutta arvokasta tietoa lapsesta. Tätä tietoa tulisi hyödyntää, koska vanhempien ja kasvattajien tiedot, kokemukset sekä niiden jakaminen luovat vankkaa pohjaa lapsen kasvun ja hyvinvoinnin tukemiselle. (Varhaiskasvatussuunnitelman perusteet 2005, 31.) Kasvatuskumppanuus lähtee lapsen tarpeista. Lapsen tarpeiden etusijaisuus tarkoittaa sitä, että kaikessa toiminnan suunnittelussa ja toteuttamisessa ajatellaan lapsen oikeuksia ja lapsen edun toteutumista. Lapsen edun toteutumisen kannalta onkin ensiarvoisen tärkeää, että kasvatuskumppanuuteen liittyvistä arvoista, vastuista ja näkemyksistä käydään keskustelua niin vanhemman ja kasvattajan kuin kasvattajien työyhteisön kesken. (Varhaiskasvatussuunnitelman perusteet 2005, 31.) Kasvatuskumppanuuteen liittyy olennaisesti myös vastuun jakaminen. Vanhemmilla on ensisijaisesti kasvatusoikeus ja vastuu suhteessa lapseensa. Kasvattajan vastuulla on perhekohtaisesti sisällyttää kasvatuskumppanuus osaksi lapsen varhaiskasvatusta heti päivähoidon alkamisesta lähtien. Kasvattajan tehtävänä ammattilaisena on olla aloitteellinen kasvatuskumppanuuden toteutumisen vaalija. Vanhemmalle tulisi järjestää mahdollisuuksia kasvatuskeskusteluihin niin toisten vanhempien kuin koko henkilöstön kesken. Kasvatuskumppanuuden tulisi edistää myös vanhempien keskeistä vuorovaikutusta ja toimintaa. (Varhaiskasvatussuunnitelman perusteet 2005, 31.) Kasvatuskumppanuuden syntyminen Kasvatuskumppanuus voidaan nähdä vanhempien ja kasvattajien yhteisenä prosessina, joka alkaa siitä kun vanhempi ottaa yhteyttä päivähoitoon ja loppuu siihen kun lapsi lopettaa päivähoidon. Keskeistä kasvatuskumppanuuden rakentumiselle ja syventymiselle ovat päivittäiset kohtaamiset ja keskustelut lapsesta. Kyse ei ole vain siitä, että vanhempi haluaisi\n16 16 tietää mitä lapsi on syönyt ja miten nukkunut, vaan miten kasvattaja on kohdannut ja nähnyt juuri hänen lapsensa. (Kaskela & Kronqvist 2007, 23.) Kasvatuskumppanuudessa olennaista on vastavuoroisuus kasvattajan ja vanhemman kesken. Kasvatuskumppanuuden rakentumisen kannalta onkin keskeistä pohtia myös vanhempien valmiuksia ja valmiutta kumppanuuteen. Eri vanhempien kanssa kumppanuussuhde muodostuu erilaiseksi. (Karila 2006, 94.) Kasvatuskumppanuudessa ei ole kyse siitä, että kasvattajan pitäisi olla aina oikeassa ja tietää asioista, vaan perheet tarvitsevat ennemminkin kasvatuskumppaneita, jotka ovat aitoja, lämminhenkisiä ja empaattisia. Vanhemmat eivät usein edes odota kasvattajilta valmiita vastauksia tai hienoja ratkaisuja vaan tukea, rinnalla kulkemista ja yhdessä jakamista. (Kaskela & Kronqvist 2007, 24.) Olennainen asia kasvatuskumppanuuden rakentumisessa on lapsen vastaanottaminen päivähoitoon ja päivähoitoon tutustumisvaihe. Ennen varsinaista päivähoidon alkamista vanhempi ja lapsi tutustuvat päivähoitopaikkaan yhdessä. Asteittainen siirtyminen kotoa päivähoitoon auttaa lasta jäsentämään suurta muutosta. Aloituskeskustelu on antanut kasvattajalle jonkinlaisen kuvan siitä, minkälainen lapsi päivähoitoon on tulossa. Nämä tiedot auttavat kasvattajaa valmistautumaan lapsen vastaanottamiseen. Myös lapsen on helpompi tulla päivähoitoon, kun vastassa on joku, joka on ennestään edes vähän tuttu. Monissa kunnissa on järjestetty niin kutsuttu omahoitaja tai vastuukasvattaja käytäntö. Sen on huomattu helpottavan kasvatuskumppanuuden rakentumista ja luottamuksen syntymistä. Lapselle olisi päivähoidon alussa tärkeää, että hänellä olisi yksi pysyvä syli, joka antaisi lohtua ja tukea ikävän yllättäessä. Onnistunut asettuminen päivähoitoon vaatii kasvattajien ja vanhempien tukea. (Kaskela & Kekkonen 2006, ) Luonnollisesti kumppanuus tarvitsee toteutuakseen luottamusta. Luottamus puolestaan alkaa rakentua vuorovaikutuksessa toisen kanssa. Luottamuksen rakentumisessa tärkeää on, että kumpikin osapuoli tulee vuorovaikutuksessa tulkituksi omien tarkoitusperiensä mukaisesti. Karilan kirjoittaa, että tutkimuksensa mukaan vanhemmat nostivat luottamuksen rakentumisen suhteen tärkeinä tekijöinä esille erityisesti työntekijän aidon välittämisen lapsesta ja innostuksen työstään. (Karila 2006, ) Vuoropuhelu kasvattajan, lapsen ja vanhemman kanssa toteutuu päivittäisissä kohtaamisissa. Kasvattajalla on tietoa siitä, miten lapsen arki päivähoidossa sujuu. Tämä tieto on tärkeä välittää vanhemmille, jotta he pystyvät tallentamaan tärkeitä lapsuusmuistoja. Vuoropuhelu on molemminpuolista kuulemista, siinä jaetaan kokemuksia ja tarinoita. Olisi tärkeää, että myös lasta kuultaisiin hänen kokemuksistaan käsin. Lapsi voisi kertoa omia kokemuksiaan päivästä, tunteistaan sekä ajatuksistaan. (Kaskela & Kekkonen 2006, )\n17 17 Työntekijällä tulisi olla kosketus omaan sisäiseen maailmaansa; kokemuksiinsa, ajatuksiin ja tunteisiinsa, niin kutsuttuun sisäiseen kasvattajaansa ja sisäiseen lapseensa. Ammattilaisen tulisi osata erottaa oma elämäntarinansa asiakkaiden lukuisista kertomuksista. Oman elämäntarinan emotionaalinen eriyttäminen antaa tilaa kunnioittaa ja kuulla myös sellaisia kertomuksia, jotka voivat olla ristiriidassa työntekijän omien arvojen tai asenteiden kanssa. (Kekkonen 2004, 85.) Kasvatuskumppanuus kahdeksana osa-alueena Kaskelan & Kekkosen (2006, 17 29) mukaan kasvatuskumppanuus voidaan nähdä kahdeksana osa-alueena. Nämä osa-alueet ovat kasvatuskumppanuus varhaiskasvatuksen kehittämisenä, ammatillisena vuorovaikutuksena, päivähoidon ja kodin jaettuna kasvatustehtävänä, lapsen ja vanhemman suhteen kannatteluna, lapsen kokemusten ja tarinoiden kuulemisena, vanhempien osallisuutena, kasvattajan kasvatustietoisuutena sekä kasvattajan tunnevuorovaikutuksena. Kasvatuskumppanuuden tarkoituksena on mahdollistaa vanhempien osallisuus ja osallistuminen varhaiskasvatuksen kehittämiseen niin kunta- kuin yksilökohtaisessa varhaiskasvatuksen suunnittelussa (Varhaiskasvatussuunnitelman perusteet 2005, 32). Osallisuuden vahvistamisen kannalta on tärkeää se, minkälaista tietoa vanhempi saa lapsen päiväkotipäivästä. Merkityksellistä on myös se, miten vanhempi pystyy vaikuttamaan päivähoidon arkeen. Tärkeää osallisuuden kannalta on myös vanhemman ajatusten ja odotusten kuuleminen. Kuulemisen lisäksi on muistettava, että vanhemman kasvatusoikeus lapseensa säilyy myös silloin, kun lapsi on päivähoidossa. Osallisuuden vahvistamisessa on kyse vanhempien aktivoinnin lisäksi myös vanhemman ja kasvattajan välisestä tiedon vaihdosta. Vanhemman kokemukset ja tietämys omasta lapsesta eivät ole merkityksettömiä. Osallisuuteen kuuluu vahvasti henkilökohtainen kokemus kuulumisesta varhaiskasvatusyhteisöön. Osallisuus muodostuu merkityksellisistä kohtaamisista ja tunnepohjaisesta sitoutumisesta, jonka kautta syntyy halu vaikuttaa ja asioiden kulkuun. Kyseessä on jäsenyyden tuntemus yhteisössä ja mahdollisuus olla mukana yhteisöllisessä prosessissa. (Kaskela & Kekkonen 2006, ) Kasvatuskumppanuutta ohjaavat periaatteet Kaskela & Kekkonen (2006) nimeävät kasvatuskumppanuutta ohjaaviksi neljäksi periaatteeksi kuulemisen, kunnioituksen, luottamuksen ja dialogin (Kaskela & Kekkonen 2006, 32 38).\n18 18 Kasvattajan tulisi ottaa nämä periaatteet ammatilliseksi lähestymistavaksi, jotta kumppanuus rakentuisi ja toteutuisi mahdollisimman hedelmällisesti. Kuulemisella tarkoitetaan ennen kaikkea kuulevaa suhdetta. Kyseessä ei ole ensisijaisesti kuulemisen taito vaan suhde toiseen ihmiseen. Kuulevalle suhteelle tyypillistä on asettuminen kuulemaan toisen ihmisen asiaa, ajatuksia ja puhetta. Sitä voidaan kuvata eläytyvänä kuuntelemisena ja keskittymisenä, johon sisältyy vahvasti läsnäolo. Kuuleva suhde näkyy todellisena kiinnostuksena, empaattisuutena ja rehellisyytenä. (Kaskela & Kekkonen 2006, 32.) Kuuntelevassa suhteessa kuuntelija antaa tilaa toiselle. Hän uskaltaa vastaanottaa sen, mitä toisella on sanottavana. Tavallaan kuunteleminen on riskin ottamista ja vaatii ammattilaiseltakin erilaisten tunteiden sietämistä. Varsinkin erimielisyystilanteet ovat haasteellisia, koska silloin kuulija alkaa helposti puolustautua. Puolustautuessa korvat sulkeutuvat ja kuuleminen unohtuu. Kuulluksi tuleminen on kasvatuskumppanuuden keskeinen periaate ja aina luonteeltaan eheyttävää. (Kaskela & Kekkonen 2006, 32.) Kaskela & Kekkonen (2006, 34 35) kirjoittavat, että kasvattajan ja vanhemman välinen kunnioittava suhde luodaan myönteisyydestä käsin. Myönteisyys toimii usein porttina rehelliselle puheelle ja avoimuudelle. Vanhempien kunnioittaminen erilaisuudesta huolimatta on yksi kasvatuskumppanuuden kulmakivistä. Kunnioittava asenne on ennen kaikkea toisen hyväksymistä ja arvostamista. Hyväksyminen ja arvostaminen puolestaan näkyvät rehellisenä ja avoimena toimintana ja puheena. Toisia voidaan opetella ymmärtämään ja hyväksymään kuuntelemisen kautta. Toisen kunnioittaminen luo tärkeää pohjaa todelliselle vuorovaikutukselle. (Kaskela & Kekkonen 2006, ) Kunnioittamisesta ja kuulemisesta rakentuu luottamus. Vastavuoroisen luottamuksen rakentuminen vaatii ymmärrettävästi aikaa. Tärkeänä rakennusaineksena ovat arjen kohtaamiset, joissa kumppanin tapa toimia tulee tutuksi. Päivähoitomaailmassa kumppanuuden toteutuminen saattaa olla haastavaa, koska lapsiryhmät ja työntekijät muuttuvat tiheään. (Karila 2006, 101.) Luottamus rakentuu arjen kohtaamisista ja vuoropuhelusta. Tärkeä luottamuksen syntymisen edellytys vanhempien näkökulmasta on lapsen ja kasvattajan välinen suhde. Vanhemmille on tärkeää, että oma lapsi tulee kokonaisvaltaisesti kohdatuksi. Kasvattajan sensitiivinen suhde lapseen herättää vanhemmissa luottamusta ja kokemuksen siitä, että lasta hoidetaan hyvin. Luottamuksen rakentuminen ei ole aina helppoa. Siihen tarvitaan ajan lisäksi pitkäjänteisyyttä, rehellisyyttä ja uskallusta. Työntekijän on osattava tuoda esille joskus vaikeita ja kipeitäkin asioita. Se vaatii paljon uskallusta ja kykyä kertoa rehellisesti tapahtumista ja havainnoista. Asioiden puheeksi ottaminen tulisi tehdä asiakasta kunnioittavalla tavalla. (Kaskela & Kekkonen 2006, )\n19 19 Dialogi on portti kuulemiseen ja kuulevan suhteen syntyyn. Dialogi perustuu tasa-arvoon ja ajatukseen siitä, että toisen puhe ei ole vähemmän arvokasta. Erimieltä oleminen, suorapuheisuus ja rehellisyys kuuluvat dialogiseen vuoropuheluun. Dialogista vuoropuhelua kannattelee kokemus kuulluksi ja kunnioitetuksi tulemisesta. (Kaskela & Kekkonen 2006, 38.) Isaacs (2001, 39 40) määrittelee dialogin taidoksi ajatella, puhua ja toimia yhdessä. Yhdessä ajattelulla tarkoitetaan sitä, että yksittäisen henkilön kanta asiaan ei ole lopullinen, vaan askel kohti lopputulosta. Dialogin avulla pyritään luomaan yhteistä ymmärrystä sekä yhdistämään erilaisia tulkintoja. Dialogisuuteen kuuluu myös se, että asioista puhutaan itsestä käsin. Sillä tarkoitetaan sitä, että dialogissa ei jämähdetä väittelyyn tai toisen arvioimiseen vaan annetaan tilaa toisen ajatuksille. Dialogissa tarvitaan myös uskallusta tulla näkyväksi ja kykyä tehdä itsensä näkyväksi puheen ja tekojen avulla. Kyseessä ei ole kuitenkaan näkyvänä oleminen sillä perusteella, että on oikeassa vaan ajatuksena on yhdessä pohtia, etsiä ja ajatella. (Kaskela & Kekkonen 2006, 39.) 3.5 Reflektio oman työn kehittämisessä Reflektio voidaan määritellä toiminnan ajatteluksi. Ajattelua tehdään usein yhdessä muiden kanssa, vaikka itse ajattelu perustuu yleensä omakohtaisiin havaintoihin ja johtopäätöksiin. Kasvattajat voivat ajattelun ja pohdiskelun avulla kehittää syvenevää ymmärrystä toiminnasta kiinnittämällä huomiota toiminnan tarkoituksen ja toteutuksen välisiin ongelmiin. Reflektion avulla lisääntyy tietoisuus omasta toiminnasta. Se antaa uusia mahdollisuuksia henkilökohtaiseen kasvuun ja kehittymiseen. Syvenevä tietoisuus merkitsee kasvattajalle mahdollisuutta kokea itsensä aidommin ja olla samanaikaisesti arkipäivän toimija. Reflektion avulla on tarkoitus saada aikaan toiminnanmuutos, josta on itse tietoinen. Tämä muutos on havaittavissa ajattelussa, tunteissa, sosiaalisessa vuorovaikutuksessa ja toimintakulttuurissa. (Ojala 2009, ) Oman toiminnan tarkastelu voi alkaa sillä, että työntekijä ryhtyy keräämään toiminnasta dokumentoinnin avulla faktoja. Siinä kirjataan tarkkaan ylös tapahtumat ja niiden konteksti. Dokumentoinnin avulla toiminnan tarkastelussa kiinnitetään huomio sen tavoitteisiin, prosesseihin sekä toivottuun tulokseen. Keskeistä reflektiossa on avoin pohdinta yhdessä muiden kanssa. (Ojala 2009,30.) Reflektiolla on merkityksellinen rooli oman työn kehittämisessä. Uskaltautuminen reflektioon vaatii luottamusta omiin kykyihin ja mahdollisuuksiin oppia lisää. Kriittisyyttä voidaan pitää kaiken toiminnan tarkastelussa\n20 20 reflektion tunnusmerkkinä. Kriittisen tarkastelun avulla voidaan nostaa esille ne asiat, jotka vaativat muutosta. Työyhteisössä kriittinen ystävä tuo rehellisesti näkemyksiään esille, mutta toimii samalla kannustajana aina parempiin suorituksiin. (Venninen 2009, ) Ihmisten avoin ja ennakkoluuloton kohtaaminen edistää uuden tiedon luomista. Merkityksellistä on omien käsitystensä jakaminen muiden kanssa ja niiden avoin reflektointi. Tiedon luomisprosessiin vaikuttavat ympäristötekijät mutta uutta tietoa luodaan kuitenkin yksilöiden välillä. Hiljainen tieto ei toimi ihmisistä irrallaan vaan ihmiset on kohdattava heille luonnollisessa ympäristössä. Hiljaista tietoa tulee lähestyä ennakkoluulottomasti ja kasvokkain. Hiljaisen tiedon hankkiminen edellyttää asioiden tarkastelua monesta näkökulmasta sekä niiden kriittistä tulkintaa. (Heikkilä & Heikkilä 2005, ) Hiljainen tieto voidaan nähdä ajattelun ja toiminnan produktina ja kasaantuneena hiljaisena tietopohjana. Se voidaan määritellä myös itse toiminnassa ilmeneväksi aktiiviseksi prosessiksi. Hiljainen tieto liitetään usein ammattilaisen taitavaan osaamiseen ja toimintaan. Sen tarkastelu toteutetaan usein sekä prosessina että produktina. Hiljaisen tiedon prosessin näkökulmaa painottaessa puhutaan hiljaisesta tietämisestä. Tietäminen ilmenee erityisesti ammattilaisen toiminnassa, jonka yhteydessä voidaan puhua ammattilaisen nopeasti ja intuitiivisesti tapahtuvasta päätöksenteosta. Hiljaisen tiedon määritteleminen produktina nähdään olevan ammattilaiselle kasautunutta kontekstuaalista praktista osaamista, taitoa, käsityksiä ja uskomuksia, joiden vaikutus näkyy toiminnassa. Lisäksi traditioiden myötä karttuneiden asenteiden ja arvojen nähdään sisältyvän hiljaiseen tietopohjaan. Toisaalta voidaan ajatella että prosessin ja produktin näkökulmat täydentävät toisiaan eli hiljainen tietopohja karttuu toiminnassa tapahtuvan hiljaisen tietämisen reflektoinnin myötä. (Toom 2008; 33, 48.) 4. Tiedonhankintamenetelmät 4.1 Kvalitatiivinen tutkimusmenetelmä Kvalitatiivisessa eli laadullisessa tutkimuksessa tarkoituksena on kuvata todellista elämää. Tutkimuksessa painopisteenä on kohteen mahdollisimman tarkka ja kokonaisvaltainen kuvaaminen. Kyseessä ei ole teorian tai hypoteesien testaaminen vaan aineistoa tulkitaan yksityiskohdat huomioiden. (Hirsjärvi & Remes & Sajavaara 2006, 152.) Laadullisen tutkimuksen kannalta olennaista onkin, että ihmiset, joilta tietoa kerätään, tietäisivät tutkittavasta asiasta mahdollisimman paljon (Tuomi & Sarajärvi 2009, 85). Laadullisella\n21 21 tutkimusmenetelmällä pyritään tavoittamaan tutkittavien henkilöiden omaan elämään liittyviä merkityksellisiä tapahtumaketjuja (Vilkka 2005, 97). Hirsjärven ym. (2006, 155) mukaan laadulliselle tutkimukselle tyypillistä on, että tutkimus olisi luonteeltaan kokonaisvaltaista tiedon hankintaa ja aineiston kerääminen tapahtuisi luonnollisissa, todellisissa tilanteissa. Laadulliselle tutkimukselle ominaista on myös se, että siinä pidetään ihmistä tiedon keruun välineenä. Tutkija luottaa mittausvälineillä saadun tiedon sijasta omiin havaintoihinsa ja keskusteluihinsa tutkittavien kanssa. Tutkijan tulisi pyrkiä paljastamaan odottamattomia seikkoja, joten laadullisessa tutkimuksessa lähtökohtana ei ole hypoteesien tai teorian testaaminen vaan aineiston monipuolinen ja yksityiskohtainen tarkastelu. Laadullisessa tutkimuksessa myös suositaan metodeja, joissa tutkittavien näkökulmat ja ajatukset pääsevät esille. Aineistoa kerättäessä kohdejoukko on tarkoin mietitty, satunnaisotannan menetelmää ei siis käytetä. Laadulliselle tutkimukselle tunnusomaista on myös se, että tutkimussuunnitelma muovautuu ja muuttuu tutkimuksen edetessä. Suunnitelmia voidaan muuttaa olosuhteiden mukaan. Eräs laadullisen tutkimuksen tunnusmerkeistä on se, että kaikkia tapauksia käsitellään ainutlaatuisina ja aineistoa tulisi tulkita sen mukaisesti. Eskola & Suoranta (1996, 36) mukaan aineiston koolla ei ole opinnäytetyössä ratkaisevaa merkitystä vaan tärkeintä on tulkintojen kestävyys ja syvyys. Laadullisessa tutkimuksessa ei ole tarkoituksena pyrkiä tilastollisiin yleistyksiin, vaan tarkoituksena on kuvata jotakin tapahtumaa, ymmärtää toimintaa tai antaa mielekäs tulkinta jostakin ilmiöstä. Laadullisessa tutkimuksessa käytetäänkin usein harkinnanvaraista otantaa, jonka avulla voidaan keskittyä saamaan mahdollisimman kattavaa tietoa tutkittavasta asiasta. Laadulliselle tutkimukselle on tyypillistä, että tutkimusjoukko on usein tarkoituksenmukaisesti valittu ja melko pieni. (Eskola & Suoranta 1999, 61; Tuomi & Sarajärvi 2002, ) Laadullinen tutkimus on usein hypoteesitonta. Hypoteesittomuudella tarkoitetaan sitä, että tutkijalla ei ole tutkimuskohteestaan tai tutkimustuloksistaan valmiita ennakko-olettamuksia. On kuitenkin huomattava, että jokaisella tutkimuksen tekijällä on taustanaan omat henkilökohtaiset kokemukset, jotka voivat vaikuttaa tutkimuksen kulkuun. Olennaista on tiedostaa omat taustalla vaikuttavat ennakko-oletuksensa, jolloin niitä voi käyttää ääneen sanottuina esioletuksina omassa tutkimuksessa. (Eskola & Suoranta 1999, ) Laadulliselle tutkimukselle ominaista on, että tutkimussuunnitelma kehittyy ja muuttuu matkan varrella. Laadullisessa tutkimuksessa tutkimussuunnitelmaa voidaan muuttaa myös tutkimuksen aikana, sen edetessä. (Hirsjärvi ym. 2006, 155.)\n22 22 Laadullisessa tutkimuksessa tutkijalla on keskeinen asema. Laadullisessa tutkimuksessa tutkijalla on vapautta suunnitella ja toteuttaa tutkimustaan joustavasti. Tutkijan tärkeä piirre onkin tutkimuksellinen mielikuvitus, jonka avulla tutkija pystyy kokeilemaan ja toteuttamaan esimerkiksi uusia menetelmällisiä ratkaisuja tai kirjoitustapoja. Tutkimuksen arvioinnin kannalta on toki olennaista, että tutkija kertoo valitsemistaan ratkaisuista ja menetelmistä lukijalle. (Eskola & Suoranta 1999, 20.) 4.2 Havainnointi Havainnointi on laadullisen tutkimuksen yleinen tiedonkeruumenetelmä. Sen avulla voidaan saada tietoa asioista, joista ei vielä tiedetä paljon. (Tuomi & Sarajärvi 2009, 81.) Havainnoinnin avulla on tarkoitus saada tietoa siitä, miten ihmiset todellisuudessa oikeasti toimivat. Suurimpana etuna havainnoinnissa on, että sen avulla voidaan saada välitöntä ja suoraa tietoa yksilöiden, ryhmien tai organisaatioiden toiminnasta sekä käyttäytymisestä niiden luonnollisessa ympäristössä. (Hirsjärvi ym. 2006, ) Havainnointia voidaan luokitella joko havainnoijan roolin tai havainnoinnin systemaattisuuden mukaan (Hirsjärvi ym. 2006, 203). Havainnoinnin muodot ovat luokiteltavissa piilohavainnointiin, havainnointiin ilman osallistumista, osallistuvaan havainnointiin ja osallistavaan havainnointiin. Havainnoinnin ilman osallistumista ja osallistuvan havainnoinnin välille on joskus vaikea vetää rajaa. Erona lienee se, että havainnoinnissa ilman osallistumista tutkimuksen tiedonantajan ja tutkijan välinen vuorovaikutus ei ole olennaista tiedonkeruun kannalta. (Tuomi & Sarajärvi 2009, 81.) Ei-osallistuva havainnointi voidaan nähdä hyvänä menetelmänä silloin, kun tilanne on ominaispiireiltään niin rajattu, että tutkija voitaisiin sijoittaa tilanteeseen lähestulkoon toimintaa häiritsemättä (Grönfors 2007, ). Havainnointiin voi usein liittyä tulkinta- tai havainnointivirheitä. Tutkimusta tehdessä näitä asioita pyritään välttämään esimerkiksi arkihavainnointia strukturoidumman havainnoinnin keinoin. Usein toistuvat havainnot heikentävät tietoisuuttamme havainnoista, kun taas normaalista arjesta poikkeavat havainnot herättävät huomiomme. Tutkimuksessa havainnoijan tarkoituksena on tuottaa havaintoja ja kaivaa esiin piilossa olevia asioita. (Vilkka 2006, ) Hirsjärven ym. (2006, 202) mukaan havainnointi onkin erinomainen keino vuorovaikutusta tutkittaessa. Tuomi ja Sarajärvi (2009, 82) kirjoittavat, että tutkijan ollessa ulkopuolinen ja osallistumaton tarkkailija, voi hän esimerkiksi havainnoida tapahtumia videolta. Videohavainnoinnissa videokamera voidaan jättää paikalle ilman, että tutkija on edes paikalla. Tutkija voi tarvittaessa varmistaa että tekniikka toimii tai että tilanteessa kuvataan tutkimuksen kannalta tarkoituksenmukaisia kohteita (Grönfors 2007, 157).\n23 Vahvistetun palautuksen menetelmä virikkeitä antava haastattelu Virikkeitä antava haastattelu eli Stimulated recall on menetelmä, jossa suoritetaan haastattelu toiminnan jälkeen käyttäen tilanteeseen liittyvää virikettä apuna. Virikkeenä voi toimia esimerkiksi tilanteesta tallennettu ääni- tai videonauha. Menetelmän tavoitteena on, että haastateltava kykenisi palauttamaan mieleensä alkuperäisen tilanteen mahdollisimman samankaltaisena. Näin mahdollistuu toimintaan liittyvän ajatusprosessin verbalisoiminen. (Patrikainen & Toom 2004, 239.) Stimulated recall -menetelmästä käytetään useita eri nimityksiä. Suoraan englanninkielisistä nimistä ovat muodostuneet str-, sr- tai stri-menetelmä. Termin suomenkielinen vastine virikkeitä antava haastattelu on ollut käytössä Jokisen ja Pelkosen (1996) teksteissä ja Seitamaa-Hakkarainen (2001) puhuu vahvistetun palautuksen menetelmästä. (Patrikainen & Toom 2004, 239.) Tässä opinnäytetyössä käytämme tekstissämme menetelmästä nimitystä vahvistetun palautuksen menetelmä. Yleisemmin vahvistetun palautuksen menetelmää on käytetty laadullisen tutkimuksen piirissä. Laadullisen tutkimuksen tavoitteena on tutkittavan ilmiön kuvaaminen ja ymmärtäminen määritellyssä kontekstissa sekä tutkijan ja tutkittavan subjektiivisuuden huomioiminen. Nämä edellä mainitut piirteet vastaavat myös samansuuntaisina vahvistetun palautuksen menetelmän ominaisuuksia. Tutkimuksen aineisto kerätään mahdollisimman luonnollisissa olosuhteissa ja tutkimuksessa ollaan kiinnostuneita yksilön kokemasta tilanteessa. Haastatteluvaiheessa tutkija ja tutkittava rakentavat yhdessä ymmärrystä tutkittavasta ilmiöstä tai aiheesta. (Patrikainen & Toom 2004, 240.) Tutkimuksessa aineiston keruu aloitetaan kuvaamalla mielenkiinnon kohteena oleva toiminta. Tämän jälkeen toteutetaan haastattelu vahvistetun palautuksen keinoin. Menetelmää käyttäneet tutkijat ovat todenneet, että haastattelu tulee suorittaa mahdollisimman pian videoidun toiminnan jälkeen. Itse haastattelutilanteen tavoitteena on, että tutkimushenkilö kertoo ajatuksistaan ja toiminnastaan sekä niiden perusteista. Tutkija ja tutkimushenkilö katsovat yhdessä videonauhan. Vahvistetun palautuksen menetelmää käytettäessä haastattelu voi olla joko strukturoitu tai strukturoimaton. Videonauha voidaan pysäyttää sopimuksen tai tilanteen mukaan tarkempaa selvitystä varten, joko tutkijan tai tutkimushenkilön toiveesta. Kysymysten esittämisestä yhteenvetona voidaan todeta, että keskeisimmät kysymykset, joilla ajattelua ja toimintaa on selvitetty, ovat mitä, miten ja miksi. (Patrikainen & Toom 2004, )


Nuuskija – Luimupupu ja aussiepoika Armas\n25.9.2018 luimupupu Armas\nArmaksen päiväkirjasta: ”Olen joutunut lepäämään jotta pääsisin eroon pallea-psoas-SI-jumeista. Kovasti tekisi mieli juoksemaan ja treeneihin. Kaikenlaista nuuskimista olen päässyt tekemään sekä sisällä että ulkona. Tänään käytiin Laukaan Kirkkoniemessä ja Kiikkuharjussa ulkoilemassa ja sain tehdä jäljen. Kaikki kepit löytyi (ensimmäisessä emäntä vähän auttoi.)”\nAvainsanat: Armas, aussie, australianpaimenkoira, jäljestys, Kiikkuharju


Kuulutus meluilmoitusta koskevasta päätöksestä, Työyhteenliittymä TYL Huhtimo (kuulutus on nähtävillä 30.7.2018 saakka) - Riihimäen kaupunki\nEtusivu / Ajankohtaista / Kuulutus meluilmoitusta koskevasta päätöksestä, Työyhteenliittymä TYL Huhtimo (kuulutus on nähtävillä 30.7.2018 saakka)\nKuulutus meluilmoitusta koskevasta päätöksestä, Työyhteenliittymä TYL Huhtimo (kuulutus on nähtävillä 30.7.2018 saakka)\nYmpäristötarkastaja on tehnyt ympäristönsuojelulain (527/2014) 118 §:n mukaisen melupäätöksen, joka koskee Työyhteenliittymä TYL Huhtimon ilmoitusta Huhtimon kaava-alueella tehtävästä louhinta- ja murskaustyöstä. Louhintaa tehdään 1.10.-2.11.2018 välisenä aikana maanantaista perjantaihin klo 7-18 ja räjäytystöitä klo 8-18. Louheen murskausta tehdään 1.-28.9.2018 välisenä aikana maanantaista perjantaihin klo 7-20.\nSamaan kohteeseen on aiemmin ympäristötarkastajan päätöksellä käsitelty meluilmoitus. Tällä päätöksellä samaa toimintaa jatketaan sekä murskauksen että louhinnan osalta noin kuukaudella. Murskauksen yhteenlaskettujen päivien lukumäärä kohteessa pysyy ennallaan. Louheen murskausta tehdään 4.6.2018 ja 31.8.2018 välisenä aikana enintään 40 päivän ajan.\nPäätös annetaan julkipanon jälkeen, antopäivä on 29.6.2018.\nPäätös on nähtävänä kuulutusaikana 29.6.-30.7.2018 Riihimäen kaupungin internetsivuilla tämän kuulutuksen liitteenä sekä Riihimäen kaupungin kirjastossa osoitteessa Kauppakatu 16.\nPäätökseen tyytymätön voi hakea muutosta Vaasan hallinto-oikeudelta. Valitusoikeus on hakijalla ja niillä, joiden oikeutta tai etua asia saattaa koskea sekä yleistä etua valvovilla viranomaisilla. Valituskirjelmä on toimitettava Vaasan hallinto-oikeudelle viimeistään 30.7.2018. Valitusosoitus on päätöksen liitteenä.\nPäätös, TYL Huhtimo\nAnne Paajanen, 29.6.2018 00:01