⭐TIIVISTELMÄ PYHÄLAHTI, MATLEENA\nDownload "TIIVISTELMÄ PYHÄLAHTI, MATLEENA"\n1 MATLEENA PYHÄLAHTI SOUTJÄRVEN KYLÄN VESIHUOLLON NYKYTILA JA KEHITYS- MAHDOLLISUUDET KANSALAISJÄRJESTÖN NÄKÖKULMASTA: TAPAUSTUTKIMUS KARJALAN TASAVALLASSA VENÄJÄLLÄ Diplomityö Tarkastaja: professori Tuula Tuhkanen Tarkastaja ja aihe hyväksytty Luonnontieteiden ja ympäristötekniikan tiedekuntaneuvoston kokouksessa 6. lokakuuta 20102 II TIIVISTELMÄ TAMPEREEN TEKNILLINEN YLIOPISTO Ympäristö- ja energiatekniikan koulutusohjelma PYHÄLAHTI, MATLEENA: Soutjärven kylän vesihuollon nykytila ja kehitysmahdollisuudet kansalaisjärjestön näkökulmasta: Tapaustutkimus Karjalan tasavallassa Venäjällä Diplomityö, 99 sivua, 34 liitesivua Joulukuu 2010 Pääaine: Vesi- ja jätehuoltotekniikka Tarkastaja: professori Tuula Tuhkanen, FT Avainsanat: vesihuolto pienissä yksiköissä, maaseutu, Luoteis-Venäjä, riskinhallinta, kansalaisjärjestö Pienet vesihuoltoyksiköt ovat nousseet kansainväliseksi huolenaiheeksi. Venäjän vesihuolto on elänyt suurten muutosten keskellä useamman vuoden ajan ja Venäjän potentiaaliset vesihuoltomarkkinat ovat Euroopan suurimmat. Kylät ja maaseutu ovat vaarassa jäädä tämän kehityksen ulkopuolelle. Ympäristöalan kansalaisjärjestöt ovat Venäjällä perinteisesti painottuneet työssään metsäalalle. Kansalaisjärjestöillä voisi olla merkittävä rooli maaseudun vesihuollon kehittämisessä paikallisen toiminnan kautta. Tämä tutkimus oli kvalitatiivinen tapaustutkimus, jonka tavoitteena oli selvittää Venäjän Karjalassa sijaitsevan Soutjärven kylän vesihuollon nykytilaa ja kehitysmahdollisuuksia. Kylän vesihuoltoa käsiteltiin ketjuna raakaveden lähteiltä käyttäjille saakka. Ongelmaa lähestyttiin paikallistasolta kansalaisjärjestö-näkökulmaa käyttäen. Kyläläisten vedenkäytöstä ja ongelmista pyrittiin saamaan tarkka kuva. Yleisten kaivojen vesi analysoitiin ja vesijohtoveden laaduntarkkailun tuloksia saatiin vesihuollon järjestävältä yhtiöltä. Toisella tasolla keskitetty vesihuolto ja kaivot kartoitettiin tarkasti ja riskinarviointi suoritettiin kummallekin. Kolmannella tasolla huomioitiin taloudelliset ja hallinnolliset ongelmat. Vesihuoltoon liittyvä yleistieto ja sen kansanterveydellisen tärkeyden ymmärrys ovat kylässä alhaiset. Vesivälitteisiä tauteja havainnoidaan ainoastaan silloin, kun kyse on jo epidemiasta. Riskinarviointi ja -hallinta sekä vesihuollon kokonaisuuden ymmärtäminen on vajavaista. Rahoituksen, tekniikan, ylläpidon, henkilökunnan ja asiantuntemuksen resurssit ovat paikallisella tasolla alhaiset. Huono asiakaskommunikaatio sekä koulutuksen ja informaation puute syventävät ongelmaa. Tässä työssä syntynyt paikallisen keskitetyn vesihuollon vaaratekijöiden lista on pitkä (62 vaaraa), mutta riskien suuruus vaihtelee. Vesijohtovesi ei täytä laatuvaatimuksia. Puhdistus ja desinfiointi ovat puutteelliset ja puhdistamattomat jätevedet johdetaan 1,5 kilometrin päähän raakavedenottopisteestä. Kaivot on sijoitettu huonosti ja niiden läheisyydessä on useita vaaratekijöitä. Kaivojen rakenteet ovat puutteelliset ja veden laatu on lähes kaikissa kaivoissa huolestuttavan huono. Tarkastetut yleiset kaivot kuuluivat joko korkean tai hyvin korkean riskin luokkaan. Yleisesti kyläläiset luottavat siihen, että kaivovesi on laadultaan hyvää tai vähintään tyydyttävää. Taloudelliset ja hallinnolliset ongelmat ovat suuret. Kunnan, piirin ja vesihuollon järjestävän yhtiön roolit ovat epäselvät. Toisaalta nousseet tariffit ja suuremman vesihuoltoyhtiön mukaantulo kertovat vesihuollon olevan menossa oikeaan suuntaan. Paikallisella toiminnalla voitaisiin saada paljon aikaan erityisesti keskittymättömän vesihuollon suhteen. Tietoa ja koulutusta aiheesta tarvitaan kipeästi ja venäjänkielisestä materiaalista on pulaa. Osana tätä projektia muokattiin kaivojen riskianalyysin ohjeet Karjalan olosuhteisiin sopiviksi.3 III ABSTRACT TAMPERE UNIVERSITY OF TECHNOLOGY Master s Degree Programme in Environmental and Energy Technology PYHÄLAHTI, MATLEENA: Present State and Development of Water Supply in Village Sholtozero from a Perspective of a Non-Governmental Organization: Case-study in Republic of Karelia, Russia Master of Science Thesis, 99 pages, 34 Appendix pages December 2010 Major: Water and Waste Engineering Examiner: Professor Tuula Tuhkanen, Ph.D Keywords: small water system, rural area, Northwest Russia, risk management, NGO Small water systems have internationally become a big concern. Water Services in Russia have been in a big transform for several years and the potential markets are biggest in Europe. Rural areas are in danger to fall out from this development. Finnish nongovernmental organizations (NGO) working in the environmental field in Russia have traditionally focused on forest sector. NGOs could have a bigger role in the development of water services in rural areas by local action. This study was a qualitative case study aiming to find out present state and new development possibilities for water supply of village Sholtozero in Karelia Russia. The whole water system was viewed as a long chain from catchment to consumer. Bottomup approach and a perspective of a NGO was applied focusing on local conditions. A clear picture of water usage and problems experienced by villagers was obtained. Water in public wells was analyzed and analysis-results of centralized water was received from the company providing water services. On the second level centralized water supply as also wells were inspected and detailed lists of all possible hazards and basic risk assessment concerning centralized water supply and wells were made. On the third level administrational and economical problems were taken into account. The general knowledge concerning water supply and its importance relating public health is low. Waterborne diseases are discovered only with bigger outbreaks. Risk assessment and management as also understanding complexity of the water system is low. Resources concerning finance, techniques, maintenance, staff and expertise are insufficient on a local level. Poor communication with customers as also lack of education and information deepens problems. The gathered list of possible hazards concerning centralized water supply is long (62 hazards) but the magnitude of risks varies. Water does not fulfill quality standards. Purification and disinfection are inadequate and untreated sewage is dumped only 1,5 km away from raw water intake. Wells are situated poorly and many possible hazards were detected near wells. Structures are poor and the quality of the water in most of the wells was worrying bad. Inspected public wells fell into category of high risk or very high risk. Generally people rely on that the quality of well water is good or at least satisfactory. Economical and institutional problems are a big concern, as the roles of community, metropolitan region, and company providing services are unclear. On the other hand arising tariffs and involvement of a big water service company show some positive changes. A lot could be done by local action, especially for decentralized water supply. Most of all information and education about the subject is desperately needed and there is a lack of material in Russian language. As a part of this project a simple risk analysis methods for wells were adjusted to Karelian circumstances.4 IV ALKUSANAT Tämän diplomityön taustalla oleva projekti on ollut minulle enemmän kuin pelkkä työtehtävä. Suurin kiitos työstä kuuluu työn tilaajalle Käymäläseura Huussi ry:lle. Innostunut suhtautuminen, avoin mieli sekä antamanne vapaat kädet työn toteuttamisen suhteen loivat mahdollisuuden laajakatseiselle projektille. Kiitos! Kiitän työni ohjaajaa professori Tuula Tuhkasta monista neuvoista ja henkilökohtaisesta ohjauksesta useassa eri vaiheessa työn varrella. Haluan kiittää erityisesti myös Huussi ry:n Karjala-projektien projektipäällikköä Susanna Pakulaa monista kommenteista, avusta ja lohduttavasta vertaistuesta taistelussa tiedon saannin hankaluuksia vastaan. Kiitän Karjalan kylien sanitaation kehittäminen - hankkeen ohjausryhmää. Erityisesti kiitän Kopli Oy:n Raini Kiukasta ja Pirkanmaan elinkeino- liikenne ja ympäristökeskuksen Ämer Bilaletdinia monista huomionarvoisista kommenteista. Tehokaksikolle Andriy Kiurulle ja Sidney Kitchenille esitän kiitokset kenttätyössä antamastanne avusta. Andriy ansaitsee suuret kiitokset myös suorittamastaan hyvin haastavasta käännöstyöstä. Kiitän myös kaikkia muita käännöstyössä auttaneita. Venäjän tiedeakatemian Karjalan tiedekeskuksen Tatyana Regerandille kuuluvat erityiskiitokset hyvin monitahoisesta avusta. Apusi oli korvaamaton. Vepsäläisten kansallismuseon johtajaa Natalia Anhimovaa kiitän majoituksesta ja muista käytännön järjestelyistä. Soutjärven vepsäläisen maalaiskunnan johtajaa Marina Baskovaa kiitän hyvin sujuneesta yhteistyöstä. Toivon sen edelleen jatkuvan! Esitän kiitokset myös vanhemmilleni huomionarvoisista kommenteista Venäjän sisäpolitiikan ja kehityksen suhteen. Kiitän kärsivällisyydestä miestäni Onnia. Kiitos kun jaksoit omien töidesi ohessa myös seikkailla kanssani autolla Venäjällä. Tampereella, Matleena Pyhälahti5 V SISÄLLYS 1. JOHDANTO VESIHUOLTO VENÄJÄLLÄ JA KARJALASSA Talousveden laatuvaatimukset Venäjällä Talousveden laatu Talousveden saatavuus Tekniset ongelmat Hallinnolliset, taloudelliset ja institutionaaliset ongelmat Vesihuollon erityispiirteet Luoteis-Venäjän kylissä TALOUSVEDEN TURVALLISUUDEN TAKAAMINEN PIENISSÄ YKSIKÖISSÄ Pienen vesihuoltoyksikön määritelmä Pienten vesihuoltoyksiköiden erityisiä ongelmia Pienen vesihuoltoyksikön kehittämisen perusteet Työkaluja talousveden turvallisuuden parantamiseen MENETELMÄT JA AINEISTOT Kohteen sijainti ja yleispiirteet Työn luonne Menetelmät Teemahaastattelut Puolistrukturoitu lomakehaastattelu Havainnointi Kvantitatiiviset menetelmät Tutkimuksen suoritus ja eteneminen Vedenkäyttö Keskitetty vesihuolto Kaivot Hallinto ja talous VEDENHANKINTA JA VEDENKÄYTTÖ Vedenkulutus Puolistrukturoitu lomakehaastattelu Juomavesi ja käyttövesi Kyläläisten näkemys vedestä ja sen turvallisuudesta Keskitetyn vesihuollon asiakastyytyväisyys Vesimaksut Vesi ja kyläläisten terveystilanne Kylän lääkärin ja kunnanjohtajan näkemykset Herkät väestönosat KAIVOT Kaivojen rakenteet ja riskiluokitus Veden laatu... 526 7. KESKITETTY VESIHUOLTO Vedenkäsittelyn ja vedenjakelun pääpiirteet Raakavedenotto Vedenkäsittely ja desinfiointi Suodatus Desinfiointi ja puhdasvesisäiliöt Verkosto Veden laatu ja laaduntarkkailu Laaduntarkkailu Raakaveden laatu Laitokselta lähtevän veden laatu Verkostoveden laatu Käyttötarkkailu ja erityistilanteisiin varautuminen Vaaratekijöiden kartoitus HALLINNON JA VASTUUN ONGELMAT Kylän kaivot Keskitetty vesihuolto TUTKIMUKSEN LUOTETTAVUUS JA YLEISTETTÄVYYS VESIHUOLLON KEHITTÄMISMAHDOLLISUUDET Keskitetyn vesihuollon riskinhallinta Suuri vedenkulutus Kaivot Vesihuollon kansanterveydellisen tärkeyden ja haavoittuvuuden ymmärrys Keskitetyn vesihuollon saneeraus ja rahoitus paikallisesti YHTEENVETO LÄHTEET LIITTEET VI7 VII LYHENTEET, MERKINNÄT JA KÄSITTEET Datshakylä FST HACCP HPLSEC Oblasti PKS Sovhoosi TOC Unitaarinen yritys Vodokanal WHO WSP Pääasiassa vapaa-ajan asunnoista koostuva kylä, jossa ei ole runsaasti järjestettyjä palveluita tai hallintoa The Federal Service on Tariffs, (Федеральная служба по тарифам), Venäjän tariffien sääntely -viranomainen Hazard Analysis and Critical Control Points, Vaarojen arviointi ja kriittiset hallintapisteet High Performance Liquid Size Exclusion Chromatography Hallinnollinen alue Venäjällä Petroskoin kunnallinen laitos, (Петрозаводские коммунальные системы) Neuvostotila, eli neuvostoliiton aikana valtion omistama maatila Total Organic Carbon, Orgaaninen kokonaishiili unitary enterprice,(унитарное предприятие), yksi yleisimmistä organisaatiomuodoista valtion alaisissa laitoksissa Venäjällä Venäläinen itsenäinen kunnallinen vesi- ja jätevesiyritys, vesihuoltolaitos World Health Organization, Maailman terveysjärjestö Water Safety Plan, vesiturvallisuussuunnitelma8 1 1. JOHDANTO Venäjän vesihuolto elää suurten muutosten keskellä. Vaikka ongelmat ovat moninaiset, on myös tehtyjen ja edelleen tarvittavien investointien määrä suuri. Monet suomalaisetkin pyrkivät mukaan Venäjän kasvaville vesihuoltomarkkinoille. Kylät ja maaseutu ovat jäämässä vesihuollon kehityksen ulkopuolelle. Vaarana on, että monien ongelmien keskellä elävien kylien kansanterveydellinen tilanne huononee entisestään. Tämän työn päällimmäisenä tavoitteena on kehittää uusia keinoja vesihuollon ja kansanterveydellisen tilan parantamiseksi Karjalan Tasavallan kylissä. Työn pohjana on nykytilanteen mahdollisimman perinpohjainen selvittäminen tehokkaiden kehityssuuntien löytämiseksi. Työn periaatteena on huomioida kaikki talousveden turvallisuuteen vaikuttavat tekijät raakavesilähteeltä aina käyttäjään saakka. Kylien vesihuollolliset lähtökohdat poikkeavat merkittävästi kaupunkien vesihuollosta lähes kaikilla osa-alueilla. Kylien vesihuollossa taloudelliset resurssit, käytettävissä oleva tekniikka ja paikallisen henkilökunnan asiantuntemus ovat huomattavasti vaatimattomammalla tasolla kuin kaupungeissa. Kylissä myös veden käyttäjillä on kaupunkeihin verrattuna suurempi vastuu talousveden turvallisuudesta, sillä talousveden lähteinä ovat usein myös kaivot. Tämä työ on kvalitatiivinen tapaustutkimus. Tutkimuskohteena on Soutjärven kylä (ven. Шелтозеро), joka sijaitsee Äänisjärven rannalla, Äänisenrannan piirissä noin 80 km Petroskoista kaakkoon. Kylä on vepsäläisen kulttuurin keskus ja siellä sijaitsee vepsäläisten kansallismuseo. Kylässä on vakituisia asukkaita noin tuhat ja sen vesihuollon ongelmat ovat karjalaiselle kylälle tyypilliset. Kylässä on Neuvostoliiton aikana rakennettu keskitetty vesihuolto, josta talousveden suoraan kiinteistöön saa noin 40 % kyläläisistä. Loput kyläläisistä käyttävät julkisia verkostoveden jakelupisteitä sekä yleisiä ja yksityisiä kaivoja. Myös osa asukkaista, joilla verkostovesi tulee suoraan talouteen, hakee juomavetensä kaivoista. Keskitetyn vesihuollon vedenpuhdistus ja desinfiointi ovat puutteelliset, verkosto huonokuntoinen ja ennen käytössä olleesta jätevedenpuhdistamosta on luovuttu. Myös taloudelliset ja hallinnolliset ongelmat ovat selkeät, henkilökunnan määrä ja asiantuntemus ovat riittämättömät, eikä nykyisillä vesimaksuilla pystytä kattamaan tarvittavia investointeja. Kaivoveden suhteen kontaminaatioriskit ovat ilmeiset. Tämän työn teettäjä on vuonna 2002 perustettu kansalaisjärjestö Käymäläseura Huussi ry. Yhdistys on työskennellyt Karjalassa vuodesta 2008 lähtien. Huhtikuussa 2008 alkoi ulkoasiainministeriön tukema pilottihanke Karjalan kylien sanitaation kehittäminen.9 Hanke on sisältänyt kiinteistökohtaisia käymälöihin, jätevesiin ja talousveden hankintaan liittyviä selvityksiä. Tämä opinnäytetyö on osa kyseistä hanketta. Hankkeen lopullisena tavoitteena on luoda malli siitä, miten vesihuolto- ja sanitaatiohankkeita kannattaa kylissä toteuttaa, ja millaisin keinoin nykyistä tilannetta voidaan tehokkaimmin parantaa. Ympäristöministeriön tukemana yhdistys toteutti vuonna 2009 hankkeen Kuivakäymälöiden käytön edistäminen Karjalan tasavallassa. Julkisiin kohteisiin hankittiin nykyaikaisia kuivakäymälöitä, jotka toimivat paikallisina esimerkkeinä asianmukaisista käymälöistä. Käymäläseura Huussi ry:lla on sanitaation edistämishankkeita myös Sambiassa ja Swazimaassa. Lisäksi yhdistys on muun muassa tutkinut kuivakäymälöiden käyttöä Euroopassa ja luonut koulutusmateriaalia turvallisesta sanitaatiosta kehitysyhteistyössä työskenteleville. Yhdistys tutkii, jakaa ja tuottaa jatkuvasti informaatiota asianmukaisesta kuivakäymäläteknologiasta ja erilaisista mahdollisuuksista myös Suomessa. 2 Ympäristöön liittyvä kansalaisjärjestötyö on Karjalassa perinteisesti painottunut metsäalalle (Tanskanen 2005). Tässä opinnäytetyössä on vahvasti mukana kansalaisjärjestön näkökulma. Työssä pyritään pääsemään vesihuollon käytännön ongelmien lähteille ja havainnoimaan vesihuollon turvallisuutta käyttäjien tasolla. Kehitysmahdollisuuksia tutkittaessa huomioidaan muutkin kuin yleisesti esille tuodut keskitetyn vesihuollon tekniset, hallinnolliset ja taloudelliset sekä näihin liittyvät poliittiset ja lainsäädännölliset ongelmat (Tynkkynen 2001; Hassinen & Hietaniemi 2006; Ivanov & Sivayev 2007; Iteva 2009). Jotta vesihuollon kehitys olisi tehokasta, tulee taloudellisten, hallinnollisten ja käyttäjien näkökulmien tukea teknisiä toimenpiteitä. Toimivan vesihuollon tulee olla hallinnollisilta, taloudellisilta ja teknisiltä lähtökohdiltaan sellaista, että se pystyy kohtaamaan viranomaisten, käyttäjien ja ympäristön asettamat vaateet. (Tanskanen 2003a). Tämän opinnäytetyön kirjallisuuskatsauksen ensimmäisessä osassa, luvussa kaksi, tarkastellaan Venäjän ja Karjalan vesihuoltoa sekä esitetään syitä veden laadullisiin ongelmiin. Kirjallisuuskatsauksen toisessa osassa, luvussa kolme, pureudutaan turvallisen talousveden takaamisen periaatteisiin pienissä yksiköissä. Työn menetelmät ja aineistot on esitetty luvussa neljä. Olemassa olevaa monen ongelman summaa lähestytään kolmella tasolla. Alimmalla tasolla työssä pyritään saamaan mahdollisimman tarkka kuva paikallisesta vedenkäytöstä ja käyttötavoista sekä käyttäjien kokemista vesihuollon ja veden laadun ongelmista. Tietoa kerätään myös kyläläisten ja terveydenhuollon vesihuoltoon liittyvistä taidoista ja tiedoista. Asian selvittämiseksi haastatellaan niin kylän asukkaita kuin paikallista terveydenhuollosta vastaavaa henkilöstöäkin. Sekä kaivoveden että vesijohtoveden laatua arvioidaan. Toisella tasolla nykyinen vesihuolto kuvataan ja sen puutteet kirjataan ylös mahdollisimman yksityiskohtaisesti niin kaivoveden kuin keskitetyn vesihuollonkin suhteen. Kolmanneksi pyritään10 selvittämään nykyisen vesihuollon ongelmien taustalla olevia hallinnollisia ja taloudellisia ongelmia paikallisella tasolla. 3 Luvuissa 5-8 käydään läpi työssä saadut tärkeimmät tulokset ja tarkastellaan niitä. Tulokset on jaettu eri osa-alueisiin ja lukuihin aihepiirin mukaisesti. Luvussa 5 on esitetty vedenkäyttöön ja käyttäjiin liittyvät työn tulokset. Kuudes luku on omistettu kaivoille ja seitsemäs keskitetylle vesihuollolle. Luvussa 8 pureudutaan aiheeseen liittyviin paikallistason hallinnollisiin ja taloudellisiin ongelmiin. Tutkimuksen luotettavuuden tarkastelulle on tässä työssä varattu luku 9. Samassa luvussa on käsitelty myös tutkimuksessa kohdattuja suurimpia ongelmia, jotta ne tulevaisuudessa voitaisiin välttää. Luvussa 10 on esitetty työn tärkeimmät johtopäätökset eli kylän vesihuollon kehittämismahdollisuudet kansalaisjärjestön näkökulmasta katsottuna. Viimeisenä, luvusta 11 löytyy työn yhteenveto. Venäjänkielinen yhteenveto löytyy liitteestä 6. Venäläisten paikannimien kirjoitusasussa ja käännöksissä on käytetty Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen opasta Venäjän federaation paikannimiä (Mikkonen et al. 2006). Muutoin venäjänkielisten termien ja lainsäädännön käännöksissä on käytetty pääasiassa Suomen ympäristöhallinnon raporteista löytyviä käännöksiä. Koska muutamalle venäläiselle yhtiölle ei löytynyt suomenkielistä käännöstä, on opinnäytteen tekijän käyttämä käännös merkitty lainausmerkkeihin.11 4 2. VESIHUOLTO VENÄJÄLLÄ JA KARJALASSA Venäjällä on suuret vesivarat, jopa 20 % maailman makeista vesistä sijaitsee Venäjän maaperällä. Näiden lisäksi Venäjällä on myös kattavat pohjavesivarat. (Ivanov & Sivayev 2007) Venäjän teollistuneissa etelä- ja keskiosissa, eurooppalaisilla alueilla, asuu noin 80 % väestöstä, mutta kyseisillä alueilla on käytössä vain noin 8 % maan vesivaroista. Kuormituksen kasvu ja pintavesistöjen veden laadun heikkeneminen ovat vaikeuttaneet vesihuollon tilannetta entisestään. Kun lisäksi vesilaitosten prosessit ovat puutteelliset, on seurauksena terveysriskien kasvu, joka näkyy hepatiitin ja suolistoparasiittien tilastoissa. (Filatov ja Litvinenko 2006) Terveysviranomaisten mukaan jopa % kaikista tautitapauksista Karjalassa liittyy joko suorasti tai epäsuorasti huonolaatuiseen talousveteen (Filatov 2006) Talousveden laatuvaatimukset Venäjällä Venäjän lainsäädännön juomaveden laatuvaatimukset sisältyvät normiin SanPin Juomavesi. Keskitettyjen vesihuoltoverkostojen hygieeniset laatuvaatimukset. Laadunvalvonta. Mikrobiologisiin laatuvaatimuksiin kuuluu, ettei vedessä saa olla yhtään tautia aiheuttavia organismeja. Maku ja haju saavat olla asteikolla yhdestä viiteen korkeintaan kaksi. Väriluku määritetään platina- koboltti-asteikolla eikä se saa ylittää arvoa 20, tai terveysviranomaisen erikoisluvalla arvoa 35. Sameus ei saa olla enempää kuin 1,5 mg/l, joka Suomessa käytetyissä FNU-yksiköissä vastaa noin arvoa 2,6. Kemiallisen hapenkulutuksen (COD Mn ) raja-arvo on 5 mg O 2 /l. Kokonaiskovuuuden raja-arvo on 7,0 mmol/l ja ph:n tulee olla välillä 6-9. Raja-arvot on asetettu myös muun muassa nitraatille (45 mg/l) ja sulfaatille (500 mg/l), raudalle (0,3 mg/l) ja mangaanille (0,1 mg/l). (Mozorov ja Litvinenko 2006) 2.2. Talousveden laatu Talousveden huono laatu ja sen aiheuttamat kansanterveydelliset ongelmat Karjalan tasavallassa ovat olleet tiedossa jo pitkään. Vuonna 1993 perustettiin asiantuntijaryhmä Karjalan vesihuollon kehittämistä varten Karjalan tasavallan ekologian ministeriön ja Suomen ympäristöhallinnon yhteistyönä. Huonolaatuisen talousveden aiheuttamat kansanterveydelliset ongelmat olivat selkeät. (Porttikivi 2006) Filatovin (2006) mukaan jo Karjalan Tasavallan vuoden 1999 ympäristöraportissa todetaan, että suurimmassa osassa taajamia talousveden laatu ei täytä sille asetettuja vaatimuksia joko jatkuvasti tai hetkellisesti.12 Tynkkynen (1999, 2001, 2003) kuvaa teoksissaan ja artikkeleissaan Karjalan ja koko Venäjän ympäristöongelmia, niin käytännönläheisen ympäristöterveyden kuin ympäristölainsäädännön ja -politiikankin kannalta. Talousveden laadun osalta tulokset ovat hälyttävät. Veden huonosta mikrobiologisesta laadusta todistavat veden välityksellä leviävät rotavirus-, punatauti- ja A-hepatiitti-epidemiat, joiden todellisen määrän arvioidaan olevan vielä tilastoitua suurempi. Punatauti- ja A-hepatiitti ovat Karjalassa vielä yleisempiä kuin muualla Venäjällä. Mikrobiologisten ongelmien lisäksi humuspitoisten pintavesien voimakas klooraus aiheuttaa mutageenisten yhdisteiden synnyn. Karjalan talousveden mutageenisuustasot ovat olleet maailman suurimpia. Myös muualla Venäjällä on raportoitu korkeita desinfektion sivutuotteiden pitoisuuksia. (Egorov et al. 2004a). 5 Filatovin (2006) mukaan vesijohtoveden laatu ei ole parantunut edellisen viiden vuoden ( ) välillä lainkaan ja taajamien verkostoista otetuista vesinäytteistä keskimäärin 70 % ei täytä laatuvaatimuksia. Useista hankkeista huolimatta on Karjalan tasavallan talousveden laatu monin paikoin edelleen huono. Laatuongelmat ovat selkeitä myös maaseudulla. Esimerkiksi vuonna 2007 Pitkärannan alueella sijaitsevasta yhdeksästä koulusta otettujen talousvesinäytteiden perusteella vesi havaittiin mikrobiologiselta laadultaan huonoksi (von Hertzen et al. 2007). Venäjällä ovat veden mikrobiologisen laadun suhteen nousseet esille myös muun muassa Cryptosporidium parvum ja Giardia lamblia, joiden on todettu yleisesti aiheuttavan kontaminaatioita talousvedessä Luoteis-Venäjällä. Tutkittaessa näytteitä useista kaupungeista (Cherepovets, Moskova, Pietari, Yaroslavl, Tula, Rzhev ja Kostroma) havaittiin, että useiden edellä mainittujen kaupunkien raaka- tai vesijohtovesi oli kontaminoitunut joko C. parvumin ookystoilla tai G. lamblia kystoilla (Egorov et al. 2002a). Lisäksi Egorov et al. (2004b) mukaan Cryptosporidiumin aiheuttaman infektion riski nousee juotaessa matalasta kaivosta peräisin olevaa keittämätöntä vettä. Mikrobiologisten laatuongelmien lisäksi myös veden kemiallinen laatu on huono. Karjalassa keskitetyn vesihuollon tuottamaa talousvettä ei voida eurooppalaisten normien mukaan yleensä pitää tyydyttävänä. Yleisimmin Karjalassa ongelmana ovat orgaanisen aineksen aiheuttama korkea väriluku ja kemiallinen hapenkulutus, alhainen ph sekä raudan ja mangaanin korkea pitoisuus. Maaseudulla ongelmana on nitraatti. Myös kadmiumia, lyijyä ja radioaktiivisia aineita pidetään nykyisin ongelmana niiden kertyvyyden vuoksi. Näiden lisäksi desinfektion sivutuotteena syntyvien mutageenisten yhdisteiden luoma ongelma on edelleen selkeä. Monista veden kemiallista laatua heikentävistä tekijöistä huolimatta, pidetään talousveden mikro-organismeja Karjalan vesihuollossa edelleen suurimpana riskinä. (Mozorov ja Litvinenko 2006) Filatov (2006) korostaa, että terveysviranomaisten mukaan Kansanterveydellinen tila Karjalassa on edelleen Venäjän keskitasoa huonompi13 Talousveden saatavuus Selkeästi tärkein talousveden lähde Venäjällä on vesijohtovesi. McKee et al. (2005) mukaan vesijohtovesi suoraan talouteen tulee kaupungissa 89,2 % ja maaseudulla 44,1 % asukkaista. Vesijohtovettä oman kodin ulkopuolelta hakee kaupunkialueilla 8,1 % ja maaseutualueilla 39,7 % asukkaista. Vastaavat luvut muulla tavoin hankitulle vedelle ovat kaupunkialueilla 2,7 % ja maaseudulla 16,2 %. Tutkimuksessa ei kuitenkaan ole huomioitu Venäjän syrjäisimpiä alueita, kuten pohjoisia paimentolaiskansoja, joissa tilanne saattaa olla hyvinkin erilainen. (McKee et al. 2005) Iteva (2009) puolestaan kertoo, että Venäjän luonnonvaraministeriön tilastojen mukaan kaupungeissa keskitettyyn vesijohtoverkkoon olisi kytkettynä 87 % asukkaista ja viemäriverkkoon 85 % asukkaista. Maaseudulla Itevan (2009) mukaan ovat kyseiset prosentit pienemmät. Maailman terveysjärjestön ja UNICEFin (2010) raportin Progress on Sanitation and Drinking-water: 2010 Update mukaan vuonna 2008 kehittyneen juomavesilähteen (improved drinking water source) piirissä koko Venäjän väestöstä oli 96 %. Vuonna 1990 vastaava luku oli 93 %. Raportissa kehittyneellä juomavesilähteellä tarkoitetaan sellaista vesilähdettä, joka luonteenomaisen rakenteensa ansiosta asianmukaisesti suojaa veden ulkopuoliselta kontaminaatiolta, erityisesti ulosteelta. Tähän edellä mainittu raportti lukee mukaan esimerkiksi kiinteistölle tulevan vesijohtoveden, julkisen vesijohtoveden jakelupisteen, suojellun lähteen ja kaivon sekä sadeveden keräyksen. Kehittymättömällä juomavesilähteellä (unimproved drinking water source) raportissa tarkoitetaan esimerkiksi suojaamatonta lähdettä tai kaivoa, säiliöautolla tai pienestä säiliökärrystä jaettavaa vettä tai pintavesilähdettä. Raportin mukaan vesijohtoveden piirissä olevien prosentuaalinen osuus Venäjällä on noussut vuosien 1990 ja 2008 välillä kaupunkialueella 87 prosentista 92 prosenttiin. Maaseudulla vesijohtovettä käyttävien osuus on laskenut 45 prosentista 40 prosenttiin, mutta muun kehittyneen vesihuollon piirissä olevien osuus on sen sijaan noussut 36 prosentista 49 prosenttiin. (Progress on Sanitation and Drinkingwater: 2010 Update) Vaikka edellä mainitun Maailman terveysjärjestön ja UNICEFin raportin mukaan kehittyneen talousvesilähteen piirissä olevien prosentuaalinen osuus on Venäjällä noussut 18 vuodessa arvosta 93 % arvoon 96 %, ei se Venäjän negatiivisen väestönkehityksen vuoksi suoranaisesti indikoi tilanteen yleistä paranemista. Vuosien 1990 ja 2008 välillä Venäjän väkiluku laski noin 148 miljoonasta reiluun 141 miljoonaan. (Progress on Sanitation and Drinking-water: 2010 Update) Koska vesijohtovesi on Venäjällä usein huonolaatuista, on kyseinen jaottelu kehittymättömään ja kehittyneeseen juomavesilähteeseen Venäjän vesijohtoveden osalta hankala. Käytännössä vesijohtovesi voi olla jopa käsittelemätöntä pintavettä, jolloin se pitäisi luokitella kehittymättömäksi juomavesilähteeksi. Myös kaivojen vesi on usein kontaminoitunutta.14 Tekniset ongelmat Pintavedet raakaveden lähteenä Karjalan tasavallan alueella pintavesivarat ovat suuruudeltaan vielä Venäjän keskivertoa huomattavammat, pintavesivaroja on Karjalassa jopa 2-3 kertaa enemmän asukasta kohden kuin muualla Venäjällä. Pintaveden käyttöön liittyvät ongelmat ovat kaksijakoiset. Osa Karjalan pintavesistä soveltuu huonosti vesihuollon käyttöön jo luontaisilta ominaisuuksiltaan. Veden orgaanisen aineksen pitoisuus ja väriluku ovat monin paikoin korkeita, vesi on liian pehmeää ja ionipitoisuus on liian pieni. Toiseksi pintavesissä on selkeästi näkyvissä myös teollisuuden ja asutuksen jätevesien vaikutus. Karjalassa paperiteollisuuden keskiössä olevat vesistöt ovat kuormittuneet orgaanisilla aineksilla ja alueittain vesistöissä on paljon muun muassa kaliumia ja fluoria. (Filatov 2006) Teollisuuden lisäksi kiihtynyt maa- ja metsäojitustoiminta vaikuttavat veden väriluvun ja rautapitoisuuden nousuun. (Litvinenko et al. 2006a) Oma osansa on myös eri toimintojen sijoittelulla. Runsaasti vettä vaativa teollisuus ja kaupungit ovat sijoittuneet suurten järvien tai joensuualueiden läheisyyteen jokien pienten virtaamien vuoksi. Pistekuormitukset kasvavat suurten teollisuuslaitosten läheisyydessä. Raakavedenottopisteet on usein sijoitettu huonosti. Lähes 60 % Karjalan tasavallan talousvedestä otetaan Äänisestä tai sen valuma-alueen järvistä. (Litvinenko et al 2006c) Pintaveteen liittyvistä ongelmista huolimatta pohjavesien käytön osuus Karjalassa on vain 4-5 %. Pohjavesivarojen käyttöönotto on Karjalan Tasavallan hallituksen ohjelmassa merkitty yhdeksi vesihuollon prioriteettitehtäväksi yhdessä vedenottamoiden siirron kanssa. (Filatov 2006) Pohjavesivarojen käyttöönottoa on laajalti pyritty tehostamaan muun muassa lähialueyhteistyön voimin. Kehittäminen on tärkeää niin kansanterveyden ja hyvinvoinnin kuin myös maatalouden ja elintarviketeollisuudenkin kannalta. (Tanskanen 2005) Pohjavesienkään käyttö ei ole ongelmatonta. Ennen kaikkea tulisi huomioida ja vähentää pohjavesiä mahdollisesti likaavia toimintoja ja huolehtia siitä, ettei uusia vaaratekijöitä aiheuttavia toimintoja pääse syntymään. Pohjaveden saastumisen riski on suuri, jos käyttöönotto, ylläpito, seuranta ja valvonta eivät ole suunnitelmallisia ja asiallisia. Tähän ongelmaan on törmätty Aunuksessa, jossa pohjavesiä on alettu ottaa käyttöön jo lähes 50 vuotta sitten. Alueella on myöhemmin ollut ongelmia sekä pohjaveden pinnan laskun että veden saastumisen kanssa. (Borodulina 2006) Pohjavedenottamoiden suojavyöhykkeiden suhteen Venäjällä on käytössä normi Terveyssäännöt ja -normit SanPiN juomavesikäytössä olevan pohjavesilaitoksen terveydelliset suojavyöhykkeet.15 8 Jätevesien puhdistuksen puutteellisuus Pintaveden käyttöön liittyviin ongelmiin kytkeytyy kiinteästi myös jätevesien puhdistuksen puutteellisuus. Vaikka vuonna 2002 jätevedenpuhdistamoille ohjautuikin 79 % jätevesistä, oli normien mukaan puhdistetun jäteveden osuus vain 10 %. (Litvinenko et al. 2006c) Ongelmat koskien kiinteistökohtaista jätevedenpuhdistusta ovat selkeät. Karjalan tasavallassa tehtyjen esiselvitysten (Kovyazin 2008; Kovyazin 2009a; Kovyazin 2009b) mukaan viemäriverkoston ulkopuolella jätevedet useimmiten lasketaan suoraan maahan. Myöskään käymälät tai käymäläjätteen käsittely ei ole asiallista. Puutteellinen vedenkäsittely ja desinfiointi Yksi vesihuoltoa koskevista pääasiallisista ongelmista on veden puutteellinen käsittely. Kun raakavetenä käytetään korkean väriluvun ja suuren orgaanisen aineksen pitoisuuden sisältäviä pintavesiä, tulisi käsittelyn sisältää vähintään ph:n nosto, suodatus ja desinfiointi. Useimmiten taajamissa vettä ei käsitellä, vaan se ainoastaan kloorataan ennen syöttöä verkostoon. Saostuskemikaaleja käytetään ainoastaan Petroskoissa ja Kostamuksessa. Useimmiten vettä käsitellään mekaanisesti, esimerkiksi Belomorskissa, Kalevalassa, Kemissä ja Kontupohjassa. (Filatov 2006) Luvussa 2.2 (s. 5) mainitussa Pitkärannan alueella oleviin kouluihin liittyvässä veden laadun tutkimuksissa todettiin, että kyseisistä 9 koulusta 2 käytti omaa kaivoa ja muut pintavesilähdettä. Vettä ei käsitelty näistä missään lukuun ottamatta kahta tapausta, joissa vesi kloorattiin. (von Hertzen at al. 2007) Desinfiointiin liittyvä ongelma on kaksijakoinen. Toisaalta orgaanisen aineksen ja kloorin reagoidessa tiedetään syntyvän syöpäriskiä nostavia mutageenisia yhdisteitä. Toisaalta riittämätön desinfiointi aiheuttaa mikrobiologisia riskejä. Myös jäännöskloorin liian pienet pitoisuudet laitokselta lähtevässä vedessä voivat nostaa maha- ja suolistoinfektioiden riskiä klooripitoisuuden pienentyessä verkostossa matkalla kuluttajalle (Egorov et al. 2002b). Huonokuntoiset verkostot ja infrastruktuurin rappeutuminen Vaikka vesi paikoin käsiteltäisiin laitoksella laatuvaatimukset täyttäväksi, ei se takaa veden laadukkuutta sen tullessa ulos asiakkaan hanasta. Verkosto ei ainoastaan toimi veden siirtäjänä, vaan myös mahdollisten patogeenien välittäjänä. Esimerkiksi liian alhainen paine, katkonainen vedenjakelu, vuodot ja korroosio sekä riittämättömän jäännösklooripitoisuus voivat vaikuttaa toinen toisiinsa aiheuttaen riittämätön veden laadun ja saannin. (Lee ja Schwab 2005) Eri arvioiden mukaan % Karjalan verkostoista vaatisi korjausta tai vaihtoa. Vesijohtoverkostot on yleensä tehty valuraudasta ja teräksestä, ja niiden korroosio lisääntyy veden alhaisen ph:n ja suuren orgaanisen aineksen16 9 pitoisuuden vaikutuksesta. (Filatov 2006) Venäjällä yhden suurimmista terveysriskeistä saattaa aiheuttaa rappeutuva infrastruktuuri. Vaikka Venäjän väkiluku on pitkään ollut laskussa, on se joissakin kaupungeissa ollut selkeästi nousussa. Tällöin kaupungeissa vesihuollon ongelmaa pahentaa myös vesihuollon riittämätön kapasiteetti kaupunkilaisten määrän kasvaessa. (Ford 2006) 2.5. Hallinnolliset, taloudelliset ja institutionaaliset ongelmat Vesihuollon teknisten ongelmien takaa löytyy vielä hankalampi ongelmaketju, joka käsittää taloudelliset, hallinnolliset ja institutionaaliset ongelmat (Tanskanen & Savolainen 2006). Vesihuollon tilanteen parantamiseksi on Venäjällä ja Karjalassa tehty useita toimenpiteitä ja poliittisia päätöksiä. Vuonna 1998 Venäjän federaation hallitus laati asiaa koskevan pitkän aikavälin ohjelman ja vuonna 1999 vastaava ohjelma laadittiin myös Karjalan Tasavallassa. Vuonna 1999 duuma (Venäjän kaksikamarisen parlamentin alahuone) teki nopeita toimenpiteitä sisältävän päätöksen talousvesihuollon parantamiseksi. Vuonna 2003 liittoneuvostossa (parlamentin ylähuone) käsiteltiin samoja asioita. Näiden tuloksena syntyi Venäjän vesipolitiikan pitkän tähtäimen toimenpideohjelma ja vuonna 2004 Venäjällä perustettiin erillinen vesipolitiikan viranomainen. Karjalan tasavallassa on muun muassa perustettu vesistöjen kunnostus ja suojelu -rahasto. Vesihuollon kehityksen prioriteettitehtäviksi on Karjalan Tasavallan hallituksen ohjelmassa määritetty vedenottamoiden siirto ja pohjavesien käyttöönotto. (Filatov 2006) Venäjän vesihuollon hallinnolliset ja institutionaaliset ongelmat olisi selvitettävä ennen suuria investointeja ja teknisiä toimenpiteitä. (Zagdan 2009) Hallitus on osoittanut sitoutuneisuutensa vesihuollon parantamiseen muun muassa Maailmanpankin lainalla. Vesihuoltosektorin markkinamyönteisyyttä ja yksityissektorin mukaantuloa on pyritty edistämään uudistamalla lainsäädäntöä. Venäjän potentiaaliset vesihuoltomarkkinat ovat tällä hetkellä Euroopan suurimmat. (Iteva 2009) Yksityissektorin mukaantuloa ja tarvittavia satojen miljoonien investointeja on vaikeuttanut nykyinen maailmantaloudellinen tilanne (Zagdan 2009). Vastuu vesi- ja jätevesihuollosta kuuluu Venäjällä kunnallisille viranomaisille. Käytännössä tehtävää hoitavat venäläiset vesihuoltolaitokset, joita kutsutaan vodokanaleiksi. Vodokanalit ovat useimmiten unitaarisia yrityksiä (unitary enterprice, унитарное предприятие). Useimmiten ne ovat kunnan alaisia, mutta joissakin suurissa kaupungeissa valtion alaisia. (Iteva 2009) Unitaarinen yritys on yksi yleisimmistä organisaatiomuodoista valtion alaisissa laitoksissa Venäjällä. Unitaarinen yritys ei omista sen haltuun annettua omaisuutta, vaan omaisuus on ainoastaan luovutettu yrityksen taloudelliseen hallintaan (Larjavaara 2009). Itevan (2009) mukaan edellä mainittujen lisäksi % vodokanaleista on yksityissektorin hoidossa ja % vodokanaleista on osakeyhtiöitä, jotka ovat suurimmaksi osaksi tai täysin kunnan omistuksessa.17 Suuria ongelmia vesihuollossa ovat 2000-luvulla aiheuttaneet muun muassa vesi- ja jätevesihuollon maksuihin (tariffeihin) kytkeytyvä tariffipolitiikka sekä vesihuollon tehottomuus. Tariffeista saatavat tulot eivät kata edes käyttö- ja ylläpitokustannuksia. Perinteisesti tariffeista on määrätty paikallishallinnon tasolla, eikä todellisia inflaatiolla korjattuja kustannuksia ole huomioitu. Monimutkaiset tukijärjestelmät ja puutteelliset laskutus- ja perintäjärjestelmät ovat vaikeuttaneet tilannetta entisestään. (Hassinen 2003) 10 Vesihuoltolaitokset eivät itse huolehdi maksujen perinnästä, vaan niistä yleensä huolehtii kunnallisten palveluiden organisaatio. Maksujärjestelmien kankeuden vuoksi muun muassa maksamattomien vesimaksujen periminen on monimutkaista, eivätkä maksuista saadut tulot kokonaisuudessaan välttämättä päädy suoraan vesihuoltolaitoksille. (Ivanov & Sivayev 2007) Vaikka laitokset hakisivat sanktioita asiakkaiden maksamattomista laskuista, on pakotteiden täytäntöön laittaminen hankalaa, sillä suurimmassa osassa asunnoista ei ole sulkuventtiilejä, joihin laitokset pääsisivät käsiksi. (Iteva 2009) Rappeutuva infrastruktuuri ja huono veden laatu aiheuttavat tyytymättömyyttä asiakkaissa, jolloin myös motivaatio hoitaa vesimaksut ajoissa laskee. Lisäksi sosialismin aikana venäläiset ovat tottuneet valtion huolenpitoon ja vain vähäiseen omaan vastuuseen palveluiden järjestämisessä. (Ivanov & Sivayev 2007) Venäjän vesihuoltomarkkinoiden perustavanlaatuisia ongelmia on kuvattu tiivistetysti seuraavalla sivulla olevassa kuvassa 2.1. Alhaiset vesi- ja jätevesimaksut Korkeat käyttökustannukset Kulutuksen mittauksen puute Vähäiset investoinnit Korkea vedenkulutus Olematon omaisuuden hoito ja rekisteröinti Rappeutuneen omaisuuden suhteellisen suuri osuus Kuva 2.1 Venäjän vesihuoltomarkkinoiden perustavanlaatuisia ongelmia (Iteva 2009, muokattu) Kustannusten kattamiseen täysmittaisesti tariffeilla on pyritty jo pitkään. Hallituksen vuonna 2001 hyväksymä valtiollinen asuntosektorin saneeraus- ja kehittämisohjelma pyrki monen muun tavoitteen muassa kattamaan kustannukset täysimittaisesti tariffeilla vuoteen 2003 mennessä. Tähän pyrittiin määräämällä tariffit taloudellisin perustein sosiaalisten sijaan. Ohjelmassa pyrittiin kunnallispalvelujen omarahoitteisuuteen myös muun muassa lopettamalla sellaiset käytännöt, jossa yksi taho, kuten yrityssektori, kattoi korkeammilla maksuilla yksityistalouksien liian alhaisista tariffeista koituvia kustannuksia. (Hassinen 2003) Vaikka laki nykyisellään sallisi pidemmän ajan tariffien määritykseen ja suunnitteluun, määritetään tariffit yleensä vuosittain. Itevan (2009) mukaan tariffin määräytyminen18 tapahtuu kolmivaiheisesti. Ensin tariffit arvioidaan kunnallisessa hallinnossa, jonka jälkeen ne hyväksytään oblastin hallinnossa ja viimeiseksi Venäjän liittovaltion tariffien sääntely -viranomaisen toimesta (The Federal Service on Tariffs, FST, Федеральная служба по тарифам). FST:ssa myös asetetaan kullekin oblastille raja tariffien noston suhteen. Nykyinen tariffikäytäntö on politisoitu, vähentää vesihuoltolaitosten taloudellista kestävyyttä, eikä kannusta vesihuoltotoimijoita vähentämään käyttökustannuksiaan. Tariffeja koskevaa lakia ollaan kuitenkin muuttamassa. Muutos koskee muun muassa sitä, että tariffien määrittäminen kerrallaan pidemmälle aikavälille tulisi pakolliseksi. Nykyisin tariffit määritetään useimmiten vuosittain, joka omalta osaltaan luo epävarmuutta vesihuoltolaitosten talouteen ja toiminnan pitkäjänteiseen suunnitteluun. (Iteva 2009) 11 Laitokset ovat olleet tehottomia myös hallinnollisesta näkökulmasta katsottuna niin suuren energiankulutuksen kuin henkilökunnan määränkin kannalta. Vaikka infrastruktuurin korjausta ja saneerausta on ollut tarkoitus rahoittaa valtion budjetista, muun muassa kerätyistä ympäristömaksuista, on se käynyt vaikeaksi liian pienten budjettivarojen ja riittämättömän strategisen suunnittelun vuoksi. (Hassinen 2003) Rappeutuva infrastruktuuri lisää veden ja energian kulutusta suurten vuotovesien määrän myötä ja huonontaa energia- ja kustannustehokkuutta entisestään. Verkoston ylläpito ja saneeraus on riittämätöntä. Vuosittain vanhaa vesijohtoverkostoa korvataan uudella vain 1,5 % ja viemäriverkostoa 0,5 % verran (Iteva 2009). Vaikka vesi- ja jätevesihuollon tariffit teoriassa sisältävät myös korjaustoimenpiteeseen suunnattavan osuuden, ei näiden varojen suuruudesta tai niiden käytöstä ja valvonnasta ole selkeitä sopimuskäytäntöjä vesihuoltolaitosten ja kuntien välillä. Yleensä uutta tariffia määritettäessä vesihuoltolaitosten ehdottamia korjaukseen osoitettavia varoja pienennetään merkittävästi. (Ivanov & Sivayev 2007) Vedenkulutus asukasta kohti on Venäjällä Itevan (2009) mukaan 3-3,5 kertaa suurempi länsimaihin verrattuna ja Finpron (2004) mukaan noin kolminkertainen henkilöä kohden Suomeen verrattuna. Karjalasta ei ole saatavilla täysin vastaavaa tietoa (Sklyarsky 2003). Korkea vedenkulutus nostaa vesihuollon kustannuksia ja alentaa sen tuottavuutta edelleen. (Ivanov & Sivayev 2007; Zagdan 2009) Energiatehottomuuden on todettu olevan yleinen ongelma Luoteis-Venäjän vesihuollossa. Suuria energiakustannuksia lisää korkean kulutuksen lisäksi vuotovesien suuri määrä. (Kuusisto 2006a) Vesihuoltolaitosten ja kunnallisen hallinnon roolit ovat paikoittain epäselvät. Erilaisia palvelusopimuksia laitosten ja kuntien välillä on ollut jo vuosien ajan, mutta suuri osa kunnista ei käytännössä toimi niiden mukaisesti. Vesihuoltolaitosten tulot riippuvat vuosittain laadittavasta kunnallisesta budjetista ja laitosten rahoituksen suunnittelu muistuttaa ei-kaupallista valtiorahoitteista organisaatiota. Vesihuollon hallinnossa vaikuttavat vahvasti myös poliittiset tekijät, motivaatiota hallinnolliseen ja strategiseen ke-19 hitykseen ei kaikkialta löydy, eikä koulutusta ole laajasti saatavilla. Isoimmat vesihuoltolaitokset, kuten Pietarin ja Moskovan vodokanalit, ovat kehittäneet omat koulutuskeskuksensa henkilökunnan tiedon ja taidon lisäämiseksi. Informaatiota ja tietoa uusimpien menetelmien ja teknologioiden suhteen vaihdetaan Venäjällä myös muun muassa konferensseissa. (Ivanov & Sivayev 2007) 12 Lainsäädännössä ja valvonnassa on selkeitä puitteita. Yksi pintaveden raakavesikäytön lainsäädäntöä ja valvontaa koskeva ongelma on raakavedenottamoiden suojavyöhykkeiden puuttuminen sekä rantakaistojen puutteellinen valvonta ja kunnossapito. Vesistönsuojelualueilla, rantakaistoilla sekä raakavedenottamoiden lähiympäristössä rakennetaan ja suoritetaan kiellettyjä taloustoimintoja. (Filatov ja Litvinenko 2006) Iteva (2009) luonnehtii vesihuoltoa koskevaa lainsäädäntöä kehittymättömäksi ja epärealistiseksi sekä nykyisiä toimilupa- ja tariffimääräyksiä riittämättömiksi. Lisäksi operaattoreille suunnatun kannustinjärjestelmän puuttuminen toiminnan parantamiseksi pahentaa tilannetta entisestään. (Iteva 2009) Venäjän ja Karjalan tasavallan vesihuollon ongelmat ovat moninaiset. Ongelmien todellista kausaalisuutta on vaikea selvittää syiden ja seurausten sekoittuessa keskenään ja uusien ongelmien usein pahentaessa jo olemassa olevia. Esimerkiksi pintavesien saastumisen ja siitä johtuvan huonon raakaveden laadun voidaan katsoa johtuvan pitkäaikaisesta kehityssuunnasta, jossa ympäristöasiat on jätetty pienemmälle huomiolle (Ford 2006). Toisaalta syynä voidaan alueittain pitää myös pitkällä aikavälillä tapahtunutta toimintojen sijoittelua joensuualueiden ja suurten järvien läheisyyteen sekä siitä aiheutunutta pistekuormitusten kasvua (Litvinenko et al. 2006c). Useimmat pitävät vesihuollon ongelmien perimmäisenä syynä hallinnollisia ja taloudellisia ongelmia (Ivanov & Sivayev 2007; Zagdan 2009). Venäjän vesihuolto on selkeissä ongelmissa, niin fyysisen infrastruktuurin kuin myös taloudellisen kestävyyden kannalta katsottuna (Iteva 2009). Venäjän vesihuoltoa kritisoitaessa tulisi muistaa, ettei uuden lainsäädännön ja käytäntöjen luominen lyhyessä ajassa ole ollut yksinkertaista. Venäjän vesihuollolla on suuri haaste muuttaa myös kansan, vesihuollon asiakkaiden, tottumuksia ja mielipiteitä. Ongelmana on, että venäläiset ovat sosialismin aikana tottuneet valtion huolenpitoon ja vain vähäiseen omaan vastuuseen palveluiden järjestämisessä. (Ivanov & Sivayev 2007) 2.6. Vesihuollon erityispiirteet Luoteis-Venäjän kylissä Venäjän maaseudulla vesijohtoveden talousvesikäytön suhteellinen osuus vuosien 1990 ja 2008 välillä on muihin vedenhankintamahdollisuuksiin verrattuna pienentynyt arvosta 45 % arvoon 40 %. Muun kehittyneen vesihuollon piirissä olevien osuus on sen sijaan noussut selkeästi arvosta 36 % arvoon 49 %. (Progress on Sanitation and Drinkingwater: 2010 Update). Erityisesti maaseudun talousveden laadusta ja saatavuudesta puhuttaessa tulisi huomioida myös muut vaihtoehtoiset talousvesilähteet vesijohtoveden lisäksi. Lähteet ja kaivot ovat Luoteis-Venäjän maaseudun ja pienten taajamien talous-20 vedenhankinnan perusta, mutta ne ovat usein huonokuntoisia ja veden laadulliset puutteet ovat selkeät. Vuosina Karjalan kaivoista ja lähteistä otetuista vesinäytteistä % ei täyttänyt kemiallisia ja % ei täyttänyt mikrobiologisia vaatimuksia. (Borodulina 2006) 13 Tähän lukuun on koottu suomalaisten selvitystyön tuloksia Karjalan ja sen lähialueiden kylien vesihuollon tilanteesta viimeisen kolmen vuoden ajalta. Kuhmonen (2007) kartoitti Karjalan kannaksella, Viipurin piirissä, lähellä Suomen rajaa sijaitsevan Seleznjovon kylän vesihuoltotilannetta. Pääasiassa hän tutki uuden paremman raakavesilähteen mahdollisuutta, sillä tutkimuksen aikainen raakavesilähde (Rakkolanjoki) oli laadultaan huono ja verkostovesi terveysviranomaisen asettamassa käyttökiellossa. Tuominen (2008) pyrki Kaakkois-Suomen ympäristökeskukselle tekemässään opinnäytetyössä kartoittamaan kuuden Viipurin piirissä olevan kylän vesihuollon yleisluontoista tilaa. Kylät olivat Torfjanovka eli Virolahden Ylä-Urpala, Kondratjevo eli Säkkijärven kirkonkylä, Seleznjovo eli Tienhaara, Haritonovo, Radugan datshakylä ja Kalinina. Käymäläseura Huussi ry on tehnyt yleisiä vesihuoltoon liittyviä kiinteistökohtaisia kartoituksia muutamissa Karjalan kylissä vuosina 2008 ja Noin 300 asukkaan Torfjanovkassa verkostoveden raakavesi on pohjavettä. Tietoa mahdollisista vedenpuhdistuksen prosesseista ei ole. Vesi ei täytä laatuvaatimuksia ja talousvettä otetaan myös suoraan joesta. Jätevedenpuhdistamo ei ole toiminnassa ja jätevesi johdetaan jokeen, josta otetaan kylään myös talousvettä. Jätevesiin liittyvä kehityssuunnitelma on nähtävästi olemassa. (Tuominen 2008) Kondratjevossa on noin 1000 asukasta. Verkostoveden raakavesi otetaan Peschanajoesta ja vesi kloorataan. Lisäksi laitoksella on hiekkasuodatuslaitteisto, joka ei ole toiminnassa. Ongelmana on, ettei hyvää raakavesilähdettä ole saatavilla. Kuten kylille on tyypillistä, on Kondratjevossakin paljolti käytössä kaivot. Jätevesi johdetaan Peschanajokeen, josta otetaan myös kylän talousvesi. (Tuominen 2008) Haritonovo on 1500 asukkaan muuttovoittoinen kylä Viipurin kupeessa. Kylän vesihuollosta huolehtii Viipurin vesilaitos. Verkoston raakavesi otetaan kolmesta kaivosta, joista 2 on porakaivoja. Kaivoista vesi johdetaan kylän vesitorniin ja edelleen jakeluverkostoon. Vesi desinfioidaan aika ajoin klooraamalla. Vesilaitos tarkkailee veden laatua. Jätevedenpuhdistamoa ei ole, mutta rahaa on nähtävästi varattuna puhdistamoa varten. Nyt jätevesi johdetaan puhdistamattomana jokeen. (Tuominen 2008) Seleznjovon 2300 asukkaan verkostovesi on pohjavettä. Tilanne on kohtuullinen vanhaan tilanteeseen nähden, jolloin juomavettä jaettiin jakeluautolla. Nykyinen käsittely on kuitenkin riittämätön. Vesi desinfioidaan UV-lampulla. Jätevedenpuhdistamo on osittain toiminnassa. (Kuhmonen 2007; Tuominen 2008)21 Raduga on noin vapaa-ajanasukkaan kylä. Vakituisia asukkaita kylässä on noin 80. Kylässä ei ole järjestettyä vesi- ja jätevesihuoltoa, vesivessoja on kuitenkin noin 60 % mökkiläisistä. Juomavesi otetaan lähteestä, pesu- ja kasteluvesi porakaivosta. Lähteestä otettava vesi on kylän puheenjohtajan mukaan laadukasta, joten puhdistusta ei hänen mukaansa tarvita. Porakaivovesi on tutkittu vuonna 2000, jolloin se todettiin hyvälaatuiseksi, tosin se sisältää paljon rautaa. Pohjavesiesiintymiä ei ole tutkittu. Kylässä ei ole viemäröintiä, vaan ainoastaan joitakin selkeytysaltaita ja sakokaivoja. Jätevettä johdetaan avo-ojia pitkin järveen, joka on virkistyskäytössä. (Tuominen 2008) 14 Kalininan kylä kuuluu Viipurin vedenjakelun piiriin. Raakavesi otetaan neljästä kaivosta, joista kaikki vaativat korjausta tai puhdistusta. Vesi käsitellään raudan ja mangaanin poistamiseksi ja desinfioidaan. Vedenpuhdistuslaitteistoa on alettu korjata vuosina , mutta korjauksen tuloksista ei ole tietoa. Jätevedenpuhdistamo vaatisi korjausta, mutta silmämääräisesti tarkasteltuna se on parempitasoinen kuin muut Tuomisen (2008) selvityksessä olleet puhdistamot. (Tuominen 2008) Soutjärven kylässä (noin 1000 asukasta) verkostovesi otetaan Äänisestä. Vedenpuhdistus on riittämätön. Kaivojen kontaminaatioriskit ovat ilmeiset ja veden aistittava laatu on usein huono. Jätevesi johdetaan Ääniseen noin 1,5 kilometrin päähän raakaveden ottopisteestä. Verkoston ulkopuolella jätevesi johdetaan usein suoraan maahan. Mahdolliset sako- ja umpikaivot ovat huonokuntoisia. (Kovyazin 2009a) Pain kylässä vesi otetaan yhteisistä kaivoista tai lähteistä, muutamilla kiinteistöillä on myös omia kaivoja. Kaivot ovat erittäin huonokuntoisia, kaivojen kontaminaatioriskit ilmeiset ja veden laatu on huono. Kylästä löytyy joitakin huonokuntoisia selkeytysaltaita ja sakokaivoja. (Kovyazin 2009b) Kizhin museoalueella ja saman saaren toisessa päässä olevassa Yamkan kylässä talousveden lähteenä on pääasiassa järvivesi, mutta myös kaivovettä käytetään. Järviveden käyttö on kaivovettä huomattavasti yleisempää. Järvivettä ei erityisesti käsitellä ennen sen käyttöä. Saarella käytetään vesivessojen sijaan pääasiassa kuivakäymälöitä. Suurin osa kuivakäymälöistä ei ole asiallisia. Jätteet viedään saarella olevalle epäviralliselle kaatopaikalle. Jätevedet lasketaan useimmiten maahan. (Kovyazin 2008) Tiivistetysti voidaan sanoa, että useissa kylissä talousvesi on laadultaan huonoa tai jopa täysin käyttökelvotonta. Verkostovedessä ongelmia aiheuttavat yleisesti huono raakaveden lähde, puutteellinen tai täysin puuttuva vedenpuhdistus ja desinfiointi sekä rakenteiden huono kunto ja ylläpito. Lisäksi kaikissa kylissä ongelmia aiheuttaa jätevedenpuhdistamon huono kunto tai sen täydellinen puuttuminen. Myös jäteveden purkupaikka ja raakavedenottopiste sijaitsevat yleisesti liian lähellä toisiaan. Maaseudulla vettä otetaan paljolti myös suoraan kaivoista, lähteistä ja vesistöistä. Kaivojen osalta kontaminaatioriskit ovat suuret ja veden aistittava laatu huono. Kaivoja ja pohjaveden laatua22 vaarantavat puutteellinen kiinteistökohtainen jätevesistä huolehtiminen sekä epäasialliset käymälät ja käymäläjätteen käsittely. Alla olevassa kuvassa 2.2, on esitetty tiivistetysti vesihuollon pääasiallisia ongelmia Luoteis-Venäjän kylissä. 15 ratkaisumalli Poliittiset tekijät Lainsäädännölliset tekijät Ongelma- ja Hallinnolliset tekijät Alhaiset tariffit Taloudelliset ongelmat TALOUS JA HALLINTO Huonot käytännöt Rappeutuva verkosto Olematon jvpuhdistus raaka- Huonot vesilähteet Riittämätön vedenpuhdistus ja desinfiointi TEKNIIKAT JA KÄYTÄNNÖT Huonot kaivot Huono vesihuollon kokonaisymmärrys Huono veden laatu PAIKALLISET TEKIJÄT (käyttäjät) KANSANTERVEYDELLISET ONGELMAT Kuva 2.2. Luoteis-Venäjän kylien vesihuollon ongelmat Vesihuollon ongelmat ovat ylimmällä tasolla hallinnollisia ja taloudellisia ongelmia. Näihin vaikuttavat riittämätön lainsäädäntö sekä poliittiset tekijät. Huono hallinnointi sekä alhaiset tariffit aiheuttavat vesihuoltolaitoksille taloudellisia ongelmia ja lisäävät vedenkulutusta. Ongelmat näkyvät alemmalla tasolla tekniikkaan ja käytäntöihin liittyvinä ongelmina, kuten olemattomana jätevesien puhdistuksena, huonoina raakavesilähteinä, riittämättömänä vedenpuhdistuksena ja desinfiointina sekä verkoston ja muiden23 vesihuollon rakenteiden rappeutumisena. Ongelmat etenevät ylhäältä lähtien ja näkyvät lopulta paikallisella tasolla asti. Ongelmien suuruutta vahvistaa huono tiedon kulku vesihuollon eri osapuolten välillä. Lopullinen ongelmaketjun summa on huono veden laatu ja siitä johtuvat kansanterveydelliset ongelmat. 1624 17 3. TALOUSVEDEN TURVALLISUUDEN TAKAAMINEN PIENISSÄ YKSIKÖISSÄ 3.1. Pienen vesihuoltoyksikön määritelmä Pienellä vesihuoltoyksiköllä tai pienellä yksiköllä (small water system tai small system) tarkoitetaan hieman erikokoista vesilaitosta tai muuta talousveden hankkimismenetelmää maasta ja tahosta riippuen. Yhdysvaltain lainsäädännössä pieni vesihuoltoyksikkö (small water system) on määritelty sellaiseksi, joka palvelee alle ihmistä. Myös yhdysvaltain ympäristönsuojeluvirasto (United States Environmental Protection Agency, US EPA) käyttää tätä määritelmää (US EPA 2008). Yhdysvaltain geologinen tutkimuskeskus USGS määrittelee pienen laitoksen rajaksi henkilöä. Venäjältä ei vastaavaa määritelmää löydy, mutta pienin näytteenottotiheys vaaditaan alle henkilöä palvelevilta laitoksilta. (Ford et al. 2005) EU:n talousvesidirektiivissä (98/83/EY) valvontatietojen julkista raportointivelvollisuutta ei ole laitoksilla, jotka tuottavat talousvettä korkeintaan m³ päivässä tai jotka palvelevat korkeintaan ihmistä. Tällaiset laitokset on EU:ssa luokiteltu pieniksi laitoksiksi ja ne ovat nousseet erityiseksi painopisteeksi yhdessä bakteerikontaminaatioiden, kemiallisten aineiden (mukaan lukien talousveden kanssa kosketuksissa olevat rakennustuotteet) sekä riskinarvioinnin ja -hallinnan kanssa direktiiviä uudistettaessa (European Comission 2010). Suomessa pieniä yksikköjä koskevat erilaiset laatuvaatimukset kuin suurempia laitoksia. Pieni yksikkö on Suomessa määritetty sellaiseksi, joka toimittaa talousvettä alle 10 m 3 päivässä tai alle 50 henkilön tarpeisiin. Kyseessä voi olla myös elintarvikealan yritys, johon ei sovelleta muutoin käytettävää talousveden laatuvaatimusten ja valvontatutkimusten asetusta (STMa 461/2000) tai kysymys voi olla yksittäisen talouden vedenhankinnasta. (STMa 461/2000; STMa 401/2001) Pienissä yksiköissä ja pienillä laitoksilla kohdataan erilaisia vaikeuksia ja rajoitteita kuin suuremman mittakaavan vesihuollossa. Tämän vuoksi pienen yksikön määritelmässä voidaan käyttää myös käytäntöön perustuvaa määritelmää varsinaisen tarkan käyttäjälukuun tai veden määrään perustuvan jaottelun sijaan. USA:ssa Montanassa vuonna 2004 kokoontuneet vesihuollon asiantuntijat lanseerasivat käytännön määritelmän, jonka mukaan pieni yksikkö on sellainen, jossa turvallisen veden tuottamista ja25 tarkkailua uhkaa resurssien vaje niin pääoman ja henkilökunnan kuin koulutuksenkin suhteen. Yleensä myös fyysiseltä kooltaan ja käyttäjämäärältään pienet yksiköt sopivat tämän määritelmän mukaiseen kategoriaan. (Ford et al. 2005) 18 Maailman terveysjärjestön vesiturvallisuussuunnitelmaa (Water Safety Plan, WSP) koskevassa oppaassa (Davison et al. 2005) puhutaan pienistä yksiköistä (small systems), joiden määritelmä muistuttaa edellä mainittua. Oppaan mukaan pienille yksiköille yhteistekijänä on, että laitoksen hoitaja ja ylläpitäjät eivät ole alan asiantuntijoita, heille ei ole tarjolla koulutusta, eivätkä he saa työstään kunnollista palkkaa. Vikojen etsintään tarkoitettuja välineitä on vähän ja veden laadun analysointiin käytettävät laitteistot ovat puutteelliset. Yksikkö on riippuvainen ulkopuolisesta tuesta, kuten kansallisesta tai alueellisesta hallinnosta vesihuollon ongelmien, kuten kunnostamisen ratkaisemiseksi sekä yleisen ohjauksen ja opastuksen saamiseksi. (Davison et al. 2005) Maailman terveysjärjestö käyttää vastaavaa määritelmää laajemminkin. Pienet yksiköt voidaan määritellä niiden hallinnossa ja hoidossa kohtaamien haasteiden mukaan, jollaisia tyypillisesti ovat: yleensä alikoulutetut vesihuoltotoimijat, yksikön syrjäytyneisyys ja eristyneisyys, poliittisen ja taloudellisen tuen saannin vaikeus, herkän väestönosan suhteellisesti suurempi osuus, suhteellisesti suurempi maantieteellinen hajanaisuus sekä suhteellisesti suuremmat materiaali- ja rakennuskustannukset. (WHO 2010) 3.2. Pienten vesihuoltoyksiköiden erityisiä ongelmia Pienet vesihuoltoyksiköt ja laitokset eroavat suurista monelta osin ja suurille laitoksille suunnitellut parannustoimenpiteet eivät yleensä sellaisenaan ole soveliaita pienemmille laitoksille. Pienillä laitoksilla puutteet niin pääoman ja rahoituksen kuin myös henkilökunnan ja koulutuksen suhteen ovat selkeät. Kansanterveyttä vaarantavia tekijöitä saattaa löytyä mistä tahansa kohtaa vesihuoltoketjua. Seurauksena ovat niin krooniset kuin akuutitkin sairaudet. Pienet laitokset tarvitsevat apua ja ohjausta koko vesihuoltoketjun matkalla aina raakavesilähteiden suojelusta mikrobiologisten ja kemiallisten kontaminaatioiden estämiseen. Pienillä laitoksilla yleensä myös uudemman teknologian soveltaminen on ongelmallista. (Ford et al. 2005) Pienissä vesihuoltoyksiköissä vaaratekijöiden määrä on usein suuri. Vaaratekijöiden estämisessä tulisi keskittyä ensisijaisesti veden mikrobiologisen laadun turvaamiseen, mutta myös usein paikallisesti esiintyvät kemialliset (kuten nitraatti) ja esteettiset (kuten korkea väriluku) ongelmat tulisi huomioida. (Guidelines for drinking water quality 1997; Ford et al 2005; Hulsmann 2005; UN 2009) Riskinarviointi ja -hallinta pienissä yksiköissä on yleensä selkeästi puutteellista. Suurin osa terveysriskeistä voidaan helposti kytkeä riittämättömään tai epäsopivaan vedenkä-26 sittelyyn, riittämättömästi koulutettuun henkilökuntaan ja liian harvaan tai huonolaatuiseen valvontaan. (Guidelines for drinking water quality 1997; Ford et al. 2005) Nämä puolestaan voivat johtua esimerkiksi riittämättömistä taloudellisista investoinneista tai asiakkaiden, vesihuollon hoitajien ja operaattoreiden tietämättömyydestä vesihuoltoon liittyvien terveysriskien suhteen. Vaaraa aiheuttavia tekijöitä pienissä yksiköissä ovat usein myös maatalous ja alueellisesti muun muassa turismin mukanaan tuomat vieraat patogeenit. (Ford et al. 2005) 19 Yleinen tietämättömyys vesihuollon kansanterveydellisestä tärkeydestä Tietoisuus vesihuollon kansanterveydellisestä tärkeydestä saattaa olla heikko niin asiakkailla kuin vesihuollon henkilökunnallakin. Vesihuollon asiakkaat eivät yleensä ole tietoisia siitä miten heidän toimintansa voi vaikuttaa veden laatuun ja miten terveysriskejä voidaan oikealla käsittelyllä ja jakelulla pienentää. Asiakkailla on usein tiedon puutteita jo siinä, etteivät he tiedä mistä raakavesi otetaan ja miten vettä ennen verkkoon syöttöä käsitellään. (Ford et al. 2005) Koulussa tapahtuva opetus, samoin kuin yleiseen ympäristövalistukseen liittyvä koulutus ja tiedotus, on katsottu tehokkaiksi menetelmiksi tiedon eteenpäin viemiseksi. Koulutukseen tulisi kuulua opetusta muun muassa vesihuollon haavoittuvuudesta, taloudellisista näkökulmista, hygieniasta ja sanitaatiosta, raakavesilähteiden suojelusta sekä huonon ylläpidon aiheuttamista riskeistä. (Ford et al. 2005; Möller & Samwel 2009) Vesihuollon henkilökunnan taitotiedon ja laadunvalvonnan puutteellisuus Inhimilliset virheet ovat usein syynä pienten laitosten aiheuttamissa tautitapauksissa. Yleisesti sanottuna pienet laitokset tarvitsevat apua raakavesilähteen suojelussa sekä vedenkäsittelyssä ja -jakelussa lähtien yksinkertaisesta perusselvitystyöstä aina koko kunnan kattavaan koulutukseen. (Ford et al. 2005) Pienten laitosten työntekijät eivät välttämättä ymmärrä tärkeyttään turvallisen talousveden tuottamisessa ja kansanterveyden vaalimisessa. Henkilökunnan koulutus on katsottu yhdeksi tärkeimmistä kehityskohteista pienten yksikköjen vesihuollon kehittämisessä. Myös lainsäädännön ja muiden säädösten muuttuminen aiheuttaa ongelmia pienille laitoksille, joille on vaikeaa pysyä jatkuvan muutoksen perässä. Vedenpuhdistuksen ja desinfioinnin lisäksi puutteet seurannassa ja laadunvalvonnassa ovat selkeät. Ulkopuolista laadun seurantaa ei kaikkialla ole lainkaan. (Ford et al. 2005)27 20 Terveydenhuollon ja diagnostiikan puutteellisuus Tautien todelliset syyt saattavat jäädä huomiotta, sillä terveydenhoitohenkilökunta ei välttämättä omaa tietoa vesivälitteisistä taudeista, eikä ulostenäytteitä kaikkialla edes kerätä. Yhdysvalloissa the Centers for Disease Control and Prevention (CDC) on arvioinut veden avulla leviävien tautien märän olevan 10-kertainen raportoituun määrään verrattuna. Kertaluokan on arveltu olevan vielä suurempi vähemmän kehittyneissä maissa. Käytännössä vesivälitteisten tautien tarkkailua tapahtuu ainoastaan silloin kun suuri joukko ihmisiä etsii lääkärin hoitoa tai ihmisiä kuolee. (Ford et al. 2005) Karjalan Tasavallan vesivälitteisten tautien määrän on oletettu olevan huomattavasti tilastoituja suuremmat. Hoitoon pääsy voi olla vaikeaa esimerkiksi taloudellisista syistä, jolloin tilastoidut tautimäärät jäävät todellisia paljon pienemmiksi. (Tynkkynen 1999; Tynkkynen 2001) Paikallinen diagnostiikan puute viivästyttää tulosten saantia, jolloin tarvittavien toimenpiteiden aloitus viivästyy. Perinteisellä diagnostiikalla ei voida havaita kaikkia kontaminaation aiheuttajia (esimerkiksi Cl. Perfringens, C. hominis ja C. parvum). (UN 2009) Pienissä yksiköissä voi veden laadun seuranta olla hyvin satunnaista, eikä sitä yksityisten kaivojen suhteen suoriteta välttämättä laisinkaan (Hulsmann 2005) Taloudelliset ongelmat Huonolaatuisen verkostoveden yhteydessä on ongelmana usein myös maksuhaluttomuus. Tieto vesihuollon järjestämisen todellisista korkeista kustannuksista on usein puutteellista. On tärkeää, että tarvittavien parannustoimenpiteiden todellisista kustannuksista informoidaan myös alueellista ja valtiollista hallintoa, jotta riittäviä varoja tilanteen parantamiseksi voitaisiin saada. (Guidelines for drinking water quality 1997) Saneeraus- ja ylläpitokustannukset yhtä kiinteistöä kohden laskettuna ovat pienissä yksiköissä huomattavammat kuin suurilla laitoksilla (Ford et al. 2005). Erityisesti maaseudulla asuintalot voivat sijaita hyvin kaukana toisistaan, mikä nostaa vesihuollon kustannuksia entisestään. (UN 2009) Mikäli asiakkaat ymmärtävät vesihuoltoon liittyvät riskit, ovat he myös halukkaampia maksamaan korkeampaa hintaa turvallisemmasta ja laadukkaammasta vesihuoltopalvelusta. Lisäksi asiakkaat noudattavat paremmin valuma-alueen suojelumääräyksiä ja mahdollisia vedenkeittomääräyksiä, kun he ymmärtävät mihin määräyksiä tarvitaan. (Ford et al. 2005) Pieniin yksikköihin sijoittaminen on kustannus-hyödyltään positiivista, jonka vuoksi yhteiskunnassa tulisi lisätä keskustelua viranomaisten mahdollisuuksista osoittaa resursseja pienten yksiköiden parantamiseen ja epidemioiden parempaan havaitsemiseen. (UN 2009)28 21 Raakavesilähteen suojeluun liittyvät ongelmat Pienten yksiköiden raakavesilähteet ovat usein alttiita erilaisille vaaratekijöille. Vesilähteen suojelu on riittämätöntä ja alueella harjoitetaan veden laadun vaarantavaa toimintaa. Raakavesilähteen suojelulla on tärkeä rooli myös osana kansanterveyden ylläpitoa. Suojelu vaatii onnistuakseen asianomaisten henkilöiden ja tahojen identifioinnin ja koulutuksen. Lähteen suojelu muuttuu erityisen vaikeaksi silloin, jos se aiheuttaa taloudellisia rasitteita maanomistajille. On kuitenkin muistettava, että usein pienillä yksiköillä ei ole riittäviä resursseja mittaviin suojelutoimenpiteisiin, vaan on keskityttävä ainoastaan realistisiin toimenpiteisiin. (Ford et al. 2005) Myös vuodenaikaan liittyvä raakavesilähteen suojelu (esimerkiksi teiden suolaukseen liittyvät suojaustoimenpiteet) ovat vajaita. Erityisesti maatalousvaltaisilla alueilla ongelmia raakaveden laadussa voivat aiheuttaa myös runsaat sateet. (UN 2009). Erityistilanteisiin varautuminen ja kokonaisuuden hahmottaminen Erityistilanteisiin varautuminen on pienissä laitoksissa puutteellista. Ongelmien ratkaisun keskiössä olisi paikallisen vesihuollon kokonaisvaltainen, mutta yksityiskohtainen ymmärtäminen. Monet ongelmat voitaisiin välttää, mikäli suunnittelun lähtökohtana olisi vesiturvallisuussuunnitelman tai HACCP-menetelmän kaltainen kokonaisvaltainen kartoitus, joka pyrkii selvittämään kokonaisuuden haavoittuvuuden. (Ford et al. 2005; Hulsmann 2005; UN 2009) Myös pieni vesihuoltolaitos tarvitsee yksityiskohtaisen hätäsuunnitelman sekä riittävän tiheän ja kattavan tarkkailun. On huomioitava, että pienten laitosten alueella maaseudulla voi asua paljon myös normaaliväestöä herkempää väestöä kuten vanhuksia. (Ford et al. 2005) Kommunikaation ja koulutuksen puutteellisuus Koulutuksen ja tiedotuksen puutteellisuus näkyy suurena osana kaikkia edellä mainittuja mahdollisia vaaratekijöitä. Kommunikaatiota tulisi parantaa ja tietoa jakaa vesihuollon eri sidosryhmien kesken: asiakkaille, terveydenhuoltohenkilökunnalle sekä poliitikoille. Koulutus- ja tiedotusmateriaalista muun muassa venäjänkielellä on pula. Kansalaisjärjestöt voivat ottaa tärkeän roolin turvallisen talousveden ja sanitaation tuottamisessa paikallisella toiminnalla erityisesti huomioimalla herkät ryhmät kuten koululaiset. (UN 2009) 3.3. Pienen vesihuoltoyksikön kehittämisen perusteet Vesihuollolla on tärkeä merkitys kansanterveyden kannalta. Turvallisen talousveden takaaminen vaatii vesihuollon kokonaisuuden hallintaa aina raakavesilähteeltä käyttäjälle asti. Veden laatuun ja saatavuuteen voivat vaikuttaa kymmenet ja jopa sadat potenti-29 aaliset vaaratekijät. Vaaratekijät voivat olla luonnon tai ihmisen aiheuttamia tai ne voivat johtua itse puhdistusprosessista tai verkostosta. 22 Moniesteperiaatteessa (multiple barrier approach) huomioidaan kaikki mahdolliset vaaratekijät ja jokainen este turvaa osaltaan talousveden laadun. Periaatteena on puhtaan raakavesilähteen valinta ja sen suojelu, oikeanlainen käsittely ja desinfiointi, turvallinen veden kuljetus asiakkaille sekä oikeanlainen valvonta, tarkkailu ja koulutus. Jokainen lukuisista esteistä tähtää osaltaan kansanterveyden turvaamiseen. Yhden esteen pettäessä voidaan talousveden turvallisuus taata muiden esteiden hoitaessa tehtävänsä. (Federal-Provincial-Territorial Committee on Drinking Water & CCME 2004) Pienillä laitoksilla moniesteperiaatteen toteuttaminen saattaa olla hankalaa ja kallista, esimerkiksi raakavesilähteen vaihtaminen parempaan tai edes käytössä olevan vesilähteen suojelu voi käydä kalliiksi ja monimutkaiseksi. Pienissä yksiköissä tulee ensisijaisesti panostaa sellaisiin esteisiin, joiden käyttö on realistista, kestävää ja kustannustehokasta. (Ford et al. 2005) Vesihuollon ja erityisesti sen valvonnan ja tarkkailun parantamiseen liittyvät toimenpiteet ja strategian eteneminen voidaan jakaa kahdeksaan eri vaiheeseen alla olevan kuvan 3.1 mukaisesti. Suunnittelu Veden laadun arviointi Sanitaatiokartoitus Analysointi ja tulkinta Tekniset toimenpiteet Yhdyskuntakartoitus Hygieniakoulutus Lainsäädännölliset näkökulmat Kuva 3.1. Vesihuollon ja valvonnan kehittämisen strategia (Guidelines for drinking water quality 1997) Kehittämistyö lähtee suunnittelulla, jota seuraa tiedon keräys. Tähän vaiheeseen kuuluvat veden laadun arviointi, sanitaatiokartoitus ja yhdyskuntakartoitus. Näitä toimenpiteitä seuraavat tiedon analysointi ja tulkinta, jonka pohjalta parannustoimenpiteitä, kuten teknisiä toimenpiteitä, hygieniakoulutusta sekä lainsäädännöllisiä asioita voidaan suunnitella. (Guidelines for drinking water quality 1997)30 23 Veden laadun analysointia, sanitaatiokartoitusta ja yhdyskuntakartoitusta suoritetaan usein samanaikaisesti ja ne ovat syvästi kytköksissä toisiinsa. Sanitaatiokartoitus koostuu paikan päällä tehtävästä kartoitustyöstä, jossa tarkastetaan ja arvioidaan kaikki vesihuoltoon vaikuttavat olosuhteet, toimintatavat ja laitteet, jotka voivat aiheuttaa vaaraa veden käyttäjien terveydelle. Yhdyskuntakartoituksella tarkoitetaan kaikkien sellaisten fyysisten ja ihmislähtöisten tekijöiden arviointia, jotka vaikuttavat vesihuoltopalveluun, sanitaatioon ja ympäristöterveyteen. Yhdyskuntakartoituksessa muun muassa huomioidaan vesihuollon laatu, määrä, kattavuus, hinta ja jatkuvuus. Veden laadun arvioinnilla tarkoitetaan, veden mikrobiologisen, kemiallisen ja esteettisen laadun arviointia. (Guidelines for drinking water quality 1997) Tiedon keräystä seuraa sen analysointi ja tulkinta, jonka yhtenä osana on myös riskinarviointi. Vaihe on tärkeä oikeiden kehityssuuntien löytämiseksi. Saatujen tulosten esittelyssä on aina huomioitava vastaanottava taho ja kohdeyleisö sekä paikallisesti ja kulttuurisesti vaikuttavat tekijät. Lopulta seuraavat käytännön toimenpiteet koostuvat teknisistä toimenpiteistä, hygieniakoulutuksesta ja lainsäädännöllisen näkökulman toimenpiteistä. (Guidelines for drinking water quality 1997) Käytännössä erilaiset pienten yksiköiden kehittämisprojektit ja jopa riskinarviointi sekä -hallinta voivat menetelmiltään erota toisistaan suuresti. Pieniä yksiköitä voi kehittää monin eri tavoin eri lähtökohdista käsin. Paino voi olla esimerkiksi koulutuksessa ja valistuksessa, pienille yksiköille paremmin soveltuvan säädösten suunnittelussa, tekniikan parantamisessa tai pienten laitosten yhteistyön edistämisessä. (WHO 2010) Venäjän Karjalassa työ on painottunut pohjaveden käyttömahdollisuuksien selvittämiseen ja tehostamiseen (Filatov 2006). Viime aikoina esille on noussut myös kylien ja muiden pienten yksiköiden jätevedenpuhdistamisen järjestäminen ja tehostaminen. (Tuominen 2008; Grafova 2010; Goldenberg 2010) 3.4. Työkaluja talousveden turvallisuuden parantamiseen HACCP-menetelmä (Hazard Analysis and Critical Control Points) ja vesiturvallisuussuunnitelma (Water Safety Plan, WSP) ovat moniesteperiaatteeseen nojautuvia riskinarvionnin ja -hallinnan työkaluja, jotka käytännössä ovat kehittyneempiä muotoja edellä kuvatuista vesihuollon kehittämiseen liittyvistä periaatteista. Käytännössä monet vaaratilanteet ja veden kontaminoituminen voitaisiin välttää, mikäli vesihuoltoyksiköiden suunnittelu ja kehittäminen perustuisivat nykyaikaiseen kokonaisvaltaiseen vesihuollon vaaratekijöiden määrittämiseen ja riskinhallintaan. (Ford et al 2005) Seuraavassa kuvataan lyhyesti näiden työkalujen toimintaperiaatteita.31 24 HACCP on menetelmä, joka perustuu vaaran arviointiin ja kriittisten valvontapisteiden määrittämiseen. Metodi on kehitetty elintarvikealalle, jossa sen käyttö on nykyisin pakollista (ETL 23/2006). Kokonaisuudessaan HACCP-menetelmä noudattaa perinteistä riskinarviointia ja -hallintaa. Ensimmäisessä vaiheessa yksikkö kuvataan. Toisessa vaiheessa vaaratekijät tunnistetaan ja riskit laitetaan suuruusjärjestykseen. Lopuksi kehitetään riskienhallintatoimenpiteet ja valvonta kriittisissä valvontapisteissä. HACCPmenetelmä sopii myös vesihuollon riskinarvioinnin ja -hallinnan työkaluksi. (Nikula et al. 2009) Vaaratekijöiden ja kontaminaation yhdistäminen on avain WSP-prosessin onnistumiseen (Howard 2003). Maailman terveysjärjestön vesiturvallisuussuunnitelman tavoitteena on taata turvallinen talousvesi huomioiden kaikki vedenhankintaketjuun vaikuttava tekijät aina raakavesilähteestä veden käyttäjään saakka (Davison et al. 2005). WSPprojekti alkaa kokonaisuuden arvioinnilla, jonka päämääränä on selvittää voiko talousveden hankinta- ja jakeluketju toimittaa turvallista talousvettä käyttäjilleen. Tässä vaiheessa identifioidaan mahdolliset vaarat ketjun eri kohdissa ja luokitellaan aiheutuvat riskit. Toisessa vaiheessa määritetään torjuntatoimenpiteet löydettyjen riskien torjumiseksi sekä suunnitellaan käyttötarkkailu- ja valvontatoimenpiteet, jotta ongelmat voitaisiin tulevaisuudessa havaita mahdollisimman nopeasti. Lopuksi luodaan toimenpideohjeet sekä normaalitilanteeseen että erityistilanteiden varalle. Lisäksi suunnitellaan mahdolliset tukitoiminnot ja dokumentoidaan kaikki edellä mainitut suunnitelmat ja kartoitukset. (Guidelines for drinking water quality 2006) Paino pienten laitosten WSP-projekteissa on veden mikrobiologisen laadun turvaamisella ja ulosteperäisen saastumisen estämisellä, sillä pieni yksikkö on alttiimpi mikrobiologiselle kontaminaatiolle (Howard et al. 2003). Heikko veden kemiallinen laatu pienissä yksiköissä johtuu useimmiten luonnossa esiintyvistä kemikaaleista (arseeni ja fluoridi) tai maatalouden tai sanitaation aiheuttamasta saastumisesta nitraatilla. Vanhoissa verkostoissa voi ongelmana olla myös lyijy. (Davison et al. 2005) Pienillä laitoksilla on harvoin varaa, mahdollisuutta tai taitoa tehdä itsenäisesti spesifistä vesiturvallisuussuunnitelmaa, vaan siihen tarvitaan ulkopuolista apua. Pienten laitosten kohdalla Maailman terveysjärjestö suosittelee lähtökohdaksi toista seuraavista: - Yleisen WSP:n suunnittelu tietylle teknologialle, siten että yleistä ohjetta voidaan käyttää alueellisesti tai saman valtion sisällä - WSP:n toteuttamisen ohjeiden luonti. Ohje on alueellinen ja sen tulee sisältää myös WSP:n malli, jota voidaan uusissa kohteissa muokata paikallisiin olosuhteisiin sopivaksi. Tällä menetelmällä myös pyritään tukemaan paikallista WSP:n tekoa. (Davison et al. 2005)32 Hyvin pienissä, vain muutamaa taloutta palvelevissa laitoksissa, on yleisen WSP:n suunnittelu tietylle teknologialle todennäköisempi vaihtoehto. Hieman suuremmissa laitoksissa, kuten pienten kaupunkien vesihuoltolaitoksissa, saattaa kohteessa olla enemmän resursseja käytettävissä ja esimerkiksi opastus- ja ohjausmateriaalien avulla voidaan WSP toteuttaa itsenäisesti. (Davison et al. 2005) Toisaalta koon kasvaessa myös itse vesihuolto sekä siihen liittyvät vaaratekijät monimutkaistuvat ja vaativat hyvin tarkasti räätälöityjä ratkaisuja. Valmiita malleja voidaan todellisuudessa käyttää vain hyvin pienten yksiköiden ollessa kyseessä. (Brief Guide to Drinking Water Safety Plans 2005) 25 Pienille laitoksille on paikallisia toimijoita vartena tuotetulla opetus- ja lähdemateriaalilla suuri merkitys vesiturvallisuussuunnitelman onnistumisessa. Lisäksi paikalliset tarvitsevat apua vesiturvallisuussuunnitelman päivityksessä. (Davison et al. 2005) Pelkän materiaalin tuottamisen lisäksi myös varsinainen koulutus on tärkeää. Koulutuksen pohjana tulee olla hyvin suoritettu riskinarvionti. (Howard 2003)33 26 4. MENETELMÄT JA AINEISTOT Tämä opinnäytetyö on tapaustutkimus. Tutkimus on luonteeltaan kvalitatiivinen tutkimus, jossa tietoa kerätään ja aineistoa analysoidaan pääasiallisesti laadullisin menetelmin määrällisten menetelmien tukiessa tutkimusta. Tutkimuksen kvalitatiiviset tietojenkeruumenetelmät ovat kirjallisuusselvitykset, teemahaastattelut ja havainnointi. Kvantitatiiviset menetelmät kuuluvat talousveden laadun selvittämiseen. Kylän asukkaille tehty puolistrukturoitu lomakehaastattelu on kvantitatiivinen, mutta myös kvalitatiivinen, sillä osa kysymyksistä on avoimia ja haastattelut sisältävät myös muuta tiedonkeruuta. Perinteistä tutkimusmetodien kahtiajakoa käyttäen työllä on sekä kvalitatiivisia että kvantitatiivisia piirteitä Kohteen sijainti ja yleispiirteet Soutjärven kylä sijaitsee Venäjällä Karjalan tasavallassa, Äänisenjärven piirissä, Äänisen rannalla, noin 80 kilometriä Petroskoista kaakkoon. Kylä on tärkeä vepsäläiselle kulttuurille ja siellä sijaitsee vepsäläisten kansallismuseo. Lähialueilla on useita historiallisesti merkittäviä kohteita. Kylä oli vuodesta 1994 lähtien 14 asutuksen ja kylän muodostaman Vepsän volostin keskus (Karjalan tasavallan valtioelinten virallinen palvelin 1999), mutta vuonna 2006 volosti lakkautettiin. Tämän tuloksena muodostui kolme vepsäläistä maalaiskuntaa, joista yksi on Soutjärven vepsäläinen maalaiskunta (Шѐлтозерское вепсское сельское поселение). (Karjalan tasavallan valtioelinten virallinen palvelin 2009b) Vuonna 1998, Soutjärven ollessa vielä Vepsän volostin hallinnon keskus, sen asukasluku oli 1098 henkilöä (Karjalan tasavallan valtioelinten virallinen palvelin 1999). Nykyisin Soutjärven kylän asukasluvun arvioidaan olevan noin 1000 asukasta. Kylän tarkkaa väestörakennetta ei ollut saatavilla, mutta lastentarhassa keväällä 2010 oli 56 lasta ja kouluikäisiä kylässä oli 108 kappaletta. Kuvia Soutjärven kylästä löytyy liitteestä 5. Soutjärven sijainti on esitetty seuraavalla sivulla kuvassa 4.1.34 27 Kuva 4.1 Soutjärven kylän sijani (Google maps, muokattu) Käymäläseura Huussi ry on tehnyt yhteistyötä Soutjärven vepsäläisen maalaiskunnan kanssa vuodesta 2009 lähtien. Kesällä 2009 yhdistys suoritti Soutjärvellä kiinteistökohtaisia lomakehaastatteluja ja tarkastuksia, joilla pyrittiin kartoittamaan kylän yleistä käymälä- ja vesihuoltotilannetta. Selvitysten ohessa kuultiin, että ennen käytössä olleesta jätevedenpuhdistamosta on aikoinaan luovuttu siitä aiheutuvien kustannusten vuoksi. Myös verkoston kuvattiin olevan todella huonokuntoinen. Kovyazinin vuonna 2009 tekemien esiselvitysten mukaan jätevesien kiinteistökohtainen huolehtiminen ei ole asiallista. Suurimmassa osassa tapauksista jätevedet laskettiin suoraan maahan eivätkä muutamat löydetyt umpisäiliöt tai sakokaivot olleet tiiviitä. Kuivakäymälöiden jätettä ei osattu käsitellä, eivätkä kuivakäymälät muutoinkaan olleet asiallisia. (Kovyazin 2009a) Vuonna 2009 Vepsän etnografisen museon pihaan rakennettiin oikeaoppinen kuivakäymälä Käymäläseura Huussi ry:n toimesta Työn luonne Laadullisella eli kvalitatiivisella tutkimuksella tarkoitetaan joukkoa erilaisia laadullisia tutkimustapoja. Tuomi ja Sarajärvi (2003) korostavat, että laadullisen tutkimuksen käsitteen alle mahtuu nykyisin hyvin erilaisia tutkimuksia. Heidän mukaansa laadullisen tutkimuksen määritelmät vaihtelevat käytetystä lähteestä riippuen. Tämän vuoksi tulisi tutkijan selvittää itselleen millaisesta laadullisesta tutkimuksesta on kysymys. Eskolan ja Suorannan (1998) mukaan laadullisessa tutkimuksessa pyritään joko tietyn tapahtuman kuvaamiseen tai kohteen toiminnan ymmärtämiseen. Kyseinen määritelmä kuvaa hyvin myös tätä tutkimusta. Pelkän kokonaisuuden kuvauksen ja ymmärtämisen lisäksi on syvempänä tavoitteena uusien kehitysmahdollisuuksien löytäminen. Kvalitatiivinen Näytä lisää\nKarjala hankkeet 2008-2010 Projektikoordinaattori Susanna Pakula on vuonna 2002 perustettu kansalaisjärjestö. Yhdistyksen tavoitteena on edistää kuivakäymälöiden käyttöä ja näin parantaa ravinteiden kiertoa Lisätiedot näkökulmasta: tapaustutkimus Karjalan tasavallassa Venäjällä\nVersio 2. Vesihuollon nykytila ja kehittämisahdollisuudet Soutjärvellä näkökulmasta: tapaustutkimus Karjalan tasavallassa Venäjällä 9..2 kansalaisjärjestön Matleena Pyhälahti, Global Dry Toilet Association Lisätiedot Karjalan kylien sanitaation kehittäminen. Loppuseminaari ensimmäisen vaiheen tuloksista 28.1.2009 Projektikoordinaattori Susanna Pakula\nKarjalan kylien sanitaation kehittäminen Loppuseminaari ensimmäisen vaiheen tuloksista 28.1.2009 Projektikoordinaattori Susanna Pakula Matkat Venäjän-Karjalaan: 1. matka Ensimmäinen vierailu 19-20.5 2008, Lisätiedot Karjalan kylien sanitaation kehittäminen 2008-2010. Maastotöiden tuloksia Projektikoordinaattori Susanna Pakula 25.2.\nKarjalan kylien sanitaation kehittäminen 2008-2010 Maastotöiden tuloksia Projektikoordinaattori Susanna Pakula 25.2.2010 Petroskoi Vuoden 2008 tulokset Selvitettiin kiinteistöjen vedenhankintaa, käymälöiden Lisätiedot Vesiturvallisuus Suomessa. Ilkka Miettinen\nVesiturvallisuus Suomessa Ilkka Miettinen 29.9.2015 Ilkka Miettinen 1 Kyllä Suomessa vettä riittää Kuivuus maailmanlaajuinen ongelma Suomi Runsaat vesivarat: pinta- (235 km 3 ) ja pohjavedet (6 milj. m Lisätiedot Talousveden laatu ja pohjaveden käsittely\nTalousveden laatu ja pohjaveden käsittely Aino Pelto-Huikko Tutkija, DI 5.6.2014 Kankaanpää Vesivälitteiset epidemiat 69 vesiepidemiaa vuosina 1998 2010 Suurin osa (pienillä) pohjavesilaitoksilla (25) Lisätiedot TALOUSVEDEN LAATUVAATIMUKSET JA LAATUSUOSITUKSET\nTALOUSVEDEN LAATUVAATIMUKSET JA LAATUSUOSITUKSET ERKKI VUORI PROFESSORI, EMERITUS 27.11.2012 HJELT INSTITUUTTI OIKEUSLÄÄKETIETEEN OSASTO MEISSÄ ON PALJON VETTÄ! Ihmisen vesipitoisuus on keskimäärin yli Lisätiedot Webpohjaiset vesihuollon riskienhallintatyökalut: WSP ja SSP\nWebpohjaiset vesihuollon riskienhallintatyökalut: WSP ja SSP Pohjois-Suomen vesihuoltopäivät 19.-20.11.2014 HELI HÄRKKI Hallitusohjelma STM:n johdolla laaditaan kansallinen talousveden turvallisuussuunnitelma, Lisätiedot Karjalan kylien sanitaation kehittäminen. The development of sanitation in Karelian villages\nKarjalan kylien sanitaation kehittäminen The development of sanitation in Karelian villages Улучшение экологической ситуации в населенных пунктах Карелии Tampere 28-29.01.2009 Venäjän tiedeakatemian Karjalan Lisätiedot Hyvät vesihuoltopalvelut\nLounais-Suomen vesihuollon kehittämisohjelma 2014 2020 Hyvät vesihuoltopalvelut VISIO 2020 Asukkaat ja elinkeinojen harjoittajat ovat tyytyväisiä vesihuoltopalveluihin Lounais-Suomessa Kehittämisohjelmassa Lisätiedot VESIHUOLLON KEHITTÄMISSUUNNITELMAN PÄIVITYS TIIVISTELMÄ\nFCG Planeko Oy VESIHUOLLON KEHITTÄMISSUUNNITELMAN PÄIVITYS TIIVISTELMÄ 0536-C9049 25.11.2008 FCG Planeko Oy Tiivistelmä I SISÄLLYSLUETTELO 1 KEHITTÄMISSUUNNITELMAN TIIVISTELMÄ... 1 1.1 Vesihuollon kehittämissuunnitelman Lisätiedot Talousveden laadunvalvonta ja häiriötilanteisiin varautuminen. Vesiosuuskunnat, kuntien vesihuoltolaitokset ja kunnat -opas\nTalousveden laadunvalvonta ja häiriötilanteisiin varautuminen Vesiosuuskunnat, kuntien vesihuoltolaitokset ja kunnat -opas Luennon sisältö Talousveden laadunvalvonta» Valvontanäytteet» Valvontatutkimusohjelma» Lisätiedot Alueellinen Vesihuoltopäivä Kouvolassa 19.3.2015\nAlueellinen Vesihuoltopäivä Kouvolassa Kouvolan Vesi Oy laadukasta vesihuoltoa Kouvolassa 77 vuotta Vesihuoltolaitos toimittaa asiakkailleen korkealaatuista terveydellisten vaatimusten mukaista puhdasta Lisätiedot Juuan kunta Vesihuoltolaitos JUUAN KUNNAN VESIHUOLTOLAITOKSEN LIIKETALOUDELLINEN ENNUSTE 2012-2030\nJuuan kunta Vesihuoltolaitos JUUAN KUNNAN VESIHUOLTOLAITOKSEN LIIKETALOUDELLINEN ENNUSTE 212-23 Juuan kunnan vesihuoltolaitokselle on laadittu liiketaloudellinen analyysi ja kehitysennuste vuoteen 23 saakka. Lisätiedot Jätevesien käsittely kuntoon\nJätevesien käsittely kuntoon Uudet vaatimukset haja-asutuksen jätevesien käsittelystä 1.1.2014 alkaen Järviseudun jätevesi 2013 tiedotushanke KUREJOKI 7.4.2010 Vauhtia jätevesien käsittelyyn Kaikissa kiinteistöissä Lisätiedot Vesihuoltomme on hyvin hoidettu\nVesihuoltomme on hyvin hoidettu Asukkaan päivässä käyttämä 150 litraa vesijohtovettä maksaa jätevesimaksuineen vain 40 50 senttiä. Samalla rahalla ei saa puolta litraa pullovettä. Yhteistyö varmistaa tulevaisuudessakin Lisätiedot Kuivakäymälä sisälle tai huussi ulos Rauman kansalaisopisto, 11.11.2013 Osa 1: Miksi kuivakäymälä? Aino Maija Kyykoski Käymäläseura Huussi ry\nKuivakäymälä sisälle tai huussi ulos Rauman kansalaisopisto, 11.11.2013 Osa 1: Miksi kuivakäymälä? Aino Maija Kyykoski Käymäläseura Huussi ry Käymäläseura Huussi ry Puolueeton kansalaisjärjestö, peruste3u Lisätiedot KEHITTÄMISKOHDE KOHDE ONGELMA TOIMENPIDE VAIKUTUS KUSTANNUKSET AJANKOHTA VASTUUTAHO\nVesijohto- ja viemäriverkosto - Lamala-Venesilta vesijohto- ja 1.1 - alue sijaitsee ranta-alueella - vesijohtoverkoston rakentaminen - veden laadun paraneminen 200 000 2005-2010 kunnan viemäriverkosto Lisätiedot Vesihuoltolain keskeisimmät muutokset\nVesihuoltolakiopas 2015 Vesihuoltolain keskeisimmät muutokset Lain säätelyä riskien hallinnasta on tarkennettu Vesihuoltolaitoksen taloushallinto tulee jatkossa eriyttää muista toiminnoista riippumatta Lisätiedot TOIMINTA. Jätevesiasetus (2004-) Jätevesiasetuksen sisältö. JÄTEVESIEN KÄSITTELY HAJA- ASUTUSALUEILLA - lainsäädännön vaatimukset\n1 JÄTEVESIEN KÄSITTELY HAJA- ASUTUSALUEILLA - lainsäädännön vaatimukset Minttu Peuraniemi 17.4.2010 Yhdistys perustettu 1975 Jäsenet kunnat, teollisuus, yritykset, yhdistykset Tavoitteet vesiensuojelun, Lisätiedot Suomalaisen vesilaitostoiminnan vahvuudet ja heikkoudet\nSuomalaisen vesilaitostoiminnan vahvuudet ja heikkoudet Timo Heinonen Hallituksen puheenjohtaja, Vesilaitosyhdistys Toimitusjohtaja, HS-Vesi 16.12.2011 1 Timo Heinonen, HS-Vesi, VVY Esityksen sisältö Vesihuoltolaitosten Lisätiedot Talousvettä. lainsäädäntö. Ylitarkastaja Jari Keinänen Sosiaali- ja terveysministeriö\nTalousvettä koskeva lainsäädäntö Ylitarkastaja Jari Keinänen Sosiaali- ja terveysministeriö Vesi- ja ympäristöalan 19.5.2008 TALOUSVEDEN VALVONTA YMPÄRISTÖTERVEYDENHUOLLON JA YMPÄRISTÖNSUOJELUN KOKONAISUUDESSA Lisätiedot Vesihuoltolaitosten verkostojen kehitys Suomessa\nVesihuoltojaoston seminaari 6.11.2014, WSP Finland Oy Saneeraustarve ja saneerauksien rahoitus Osmo Seppälä toimitusjohtaja 21.10.2014 1 Esiintyjän nimi Vesihuoltolaitosten verkostojen kehitys Suomessa Lisätiedot Vesiosuuskunnat hyöty vai haitta kunnalle?\nVesiosuuskunnat hyöty vai haitta kunnalle? Kuntamarkkinat, 12.9.2013, Helsinki Henna Luukkonen, projekti-insinööri Kuntien tehtävät vesihuollon järjestämisessä Vesihuollon yleinen kehittäminen» Vesihuollon Lisätiedot Veden mikrobiologisen laadun hallinta vesilaitoksilla. Ilkka Miettinen\nVeden mikrobiologisen laadun hallinta vesilaitoksilla Ilkka Miettinen 1 Vesiturvallisuus Raakavesien saastumisen estäminen Raakavesien suojelu likaantumisen estäminen Veden riittävän tehokas käsittely Lisätiedot 16.6.2014. Vesiosuuskuntien. Vastuut ja velvollisuudet 5.6.2014\nVesiosuuskuntien Vastuut ja velvollisuudet 5.6.2014 Lähtökohta Talousvesi ei saa sisältää tekijöitä, joista voi aiheutua haittaa ihmisten terveydelle Kiinnostus kaivosta ja sen lähiympäristön kunnosta, Lisätiedot Putket upoksissa, haittaako se? Sopeutumisen haasteet pääkaupunkiseudun vesihuollolle\nPutket upoksissa, haittaako se? Sopeutumisen haasteet pääkaupunkiseudun vesihuollolle Helsingin seudun ilmastoseminaari 2013: Ilmastokestävä kaupunki 13.2.2013 Tommi Fred, osastonjohtaja 1 Pääkaupunkiseudun Lisätiedot KOLARIN KUNTA VESIHUOLLON KEHITTÄMISSUUNNITELMA\nKOLARIN KUNTA VESIHUOLLON KEHITTÄMISSUUNNITELMA 2.5.2016, Kolarin kunnanhallitus Ins. (AMK) Teemu Heikkinen, Projektipäällikkö SUUNNITELMAN TAUSTA Perustuu vesihuoltolakiin Kunnan tulee kehittää vesihuoltoaan Lisätiedot Suunnittelualue: uusi Euran kunta (2011->) UUDEN EURAN KUNNAN VESIHUOLLON KEHITTÄMISSUUNNITELMA. Eura. Köyliö. Säkylä\nUUDEN EURAN KUNNAN VESIHUOLLON KEHITTÄMISSUUNNITELMA projektipäällikkö, DI Antti Ryynänen / 20.10.2009 Suunnittelualue: uusi Euran kunta (2011->) Eura Köyliö Säkylä Maanmittauslaitos lupa nro 7/MML/09 Lisätiedot Talousveden saastuminen ja erityistilanteissa toimiminen\nTalousveden saastuminen ja erityistilanteissa toimiminen Ylitarkastaja Jaana Kilponen, MMT Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto, Valvira jaana.kilponen@valvira.fi 27.9.2013 1 Tilannejohtaminen Lisätiedot Vesiepidemiat Suomessa\nRAAKAVEDEN LAATU VEDENKÄSITTELYN TEHOKKUUS JAKELUVERKOSTON KUNTO Vesiepidemiat Suomessa Vesihuollon uhkatekijät ja ennalta varautuminen 1 VESITURVALLISUUDEN PERUSPILARIT 2 1 RAAKAVEDEN LAATU VEDENKÄSITTELYN Lisätiedot JOENSUUN VESI -LIIKELAITOKSEN TALOUSARVIO JA TALOUSSUUNNITELMA 2015-2017\nVesikolmio Oy Toimitusjohtaja Risto Bergbacka POHJOIS SUOMEN VESIHUOLTOPÄIVÄT 19. 20.11.2014 OULU Yleisesittely Vesikolmio Oy on Kalajokilaaksossa toimiva tukkuvesilaitos. Osakkaina ovat Kalajoen, Ylivieskan, Lisätiedot Mikrobien ja kemikaalien riskinarviointi vesilaitoksissa Päivi Meriläinen Terveyden ja hyvinvoinnin laitos Arvioinnin ja mallituksen yksikkö, Kuopio\nMikrobien ja kemikaalien riskinarviointi vesilaitoksissa Päivi Meriläinen Terveyden ja hyvinvoinnin laitos Arvioinnin ja mallituksen yksikkö, Kuopio Sisältö Talousveden riskit Kvantitatiivinen mikrobiologinen Lisätiedot Valtakunnalliset vesiosuuskuntapäivät\nValtakunnalliset vesiosuuskuntapäivät Vesiosuuskuntien rakentaminen ja kehittäminen vesihuoltolain näkökulmasta Valtakunnalliset vesiosuuskuntapäivät Siilinjärvi Kunnonpaikka 24 25.10.2014 Jarmo Siekkinen Lisätiedot Yleisesittely murskaa nyt myös lajitellut alkaliparistot. Rec Alkaline Oy\nYleisesittely AkkuSer Oy kierrättää vaarallisiksi määritellyt akku ja paristo tuotteet käyttämällä Dry-Technology prosessia AkkuSer:llä on 24 työtekijää (2015). AkkuSer kierrätyslaitos sijaitsee Nivalassa, Lisätiedot Jätevesineuvonnasta hyötyä vesihuoltolaitoksille\nJätevesineuvonnasta hyötyä vesihuoltolaitoksille Nina Pimiä Projektipäällikkö Jyväskylän ammattikorkeakoulu Jätevesineuvonnan toteutus Tavoitteena on jakaa puolueetonta, oikeaa ja ajantasaista tietoa kiinteistöjen Lisätiedot KÖYLIÖN KUNNAN VESILAITOKSEN VALVONTATUTKIMUSOHJELMA VUOSILLE 2007-2011\nKÖYLIÖN KUNNAN VESILAITOKSEN VALVONTATUTKIMUSOHJELMA VUOSILLE 2007-2011 1. YLEISTÄ Sosiaali- ja terveysministeriön asetuksen, 461/2000 talousveden laatuvaatimuksista ja valvontatutkimuksista, mukaan kunnan Lisätiedot MARTTILAN VESIHUOLTOLAITOKSEN TAKSA\nMARTTILAN VESIHUOLTOLAITOKSEN TAKSA VESIHUOLTOLAITOKSEN TAKSA Laitos: Marttilan vesihuoltolaitos Hyväksytty: Marttilan kunnanvaltuuston kokouksessa 17.11.014 53 ja 54 Voimaantuloaika 1.1.015 Vesihuoltolaitos Lisätiedot ASIKKALAN YMPÄRISTÖTILINPÄÄTÖS 2014\nASIKKALAN YMPÄRISTÖTILINPÄÄTÖS 2014 Kuva: Päijänteen Eetunpohjaa 9/2014 K.V ASIKKALAN KUNNAN YMPÄRISTÖTILINPÄÄTÖS 2014 Katja Viita Arja Stenhammar Asikkala 3/2015 Yleistä ympäristötilinpäätöksestä Työ- Lisätiedot Vesiosuuskunnat ja julkinen sääntely\nVesiosuuskunnat ja julkinen sääntely Ulvila 8.5.2014 Kari Nykänen 1 Vesiosuuskuntatoimintaa määrittävät keskeiset lait laki Osuuskuntalaki 1.1.2014 Vesihuolto- 1.9.2014 Vesiosuuskunnat OSUUSKUNTALAKI MÄÄRITTELEE Lisätiedot Hyväksytty Pyhä-Luosto Vesi Oy:n hallituksessa 15.11.2013.\nVoimaantulopäivä 1.1.2014 Hyväksytty Pyhä-Luosto Vesi Oy:n hallituksessa 15.11.2013. 1. YLEISTÄ Pyhä-Luosto Vesi Oy perii tässä taksassa lueteltuja maksuja toiminta-alueellaan Pelkosenniemen ja Sodankylän Lisätiedot Mittausten rooli vesienkäsittelyprosesseissa. Kaj Jansson 3.4.2008 Kemira Oyj, Oulun Tutkimuskeskus\nMittausten rooli vesienkäsittelyprosesseissa Kaj Jansson Kemira Oyj, Oulun Tutkimuskeskus 1 Veden laadun tavoitteet Turvallinen talousvesi Ympäristökuormituksen hallinta jätevedessä Fosfori, kiintoaine, Lisätiedot Luonnonvarat vesivarat työpaja 28.09.2012\nLuonnonvarat vesivarat työpaja 28.09.2012 Veden laadusta ja tehokkaasta käytöstä kaupunkiympäristössä Vanhempi yliopistonlehtori Petri Peltonen JUOMAVESI JA SÄÄSTÄVÄ VEDENKÄYTTÖ P. Peltonen 1 (23) Veden Lisätiedot Pohjois-Puolan vesihuoltokartoitus 2014\nPohjois-Puolan vesihuoltokartoitus 2014 Jari Heiskanen, Suomen ympäristöopisto SYKLI Kansainvälinen Vesiosaamiskeskus IAWTC -hanke (projektikoodi A32138) sivu 2/5 Johdanto Pohjois-Puolan vedenhuollon ja Lisätiedot CW Solutions Oy 25.09.2004 1(1) VALTIONEUVOSTON 1.1.2004 VOIMAAN TULLEEN ASETUKSEN N:o 542/2003 MUKAINEN\nCW Solutions Oy 25.09.2004 1(1) VALTIONEUVOSTON 1.1.2004 VOIMAAN TULLEEN ASETUKSEN N:o 542/2003 MUKAINEN SELVITYS Talousjätevesien käsittelystä vesihuoltolaitosten viemäriverkostojen ulkopuolisilla alueilla Lisätiedot The BaltCICA Project Climate Change: Impacts, Costs and Adaptation in the Baltic Sea Region\nThe BaltCICA Project Climate Change: Impacts, Costs and Adaptation in the Baltic Sea Region The BaltCICA Project is designed to focus on the most imminent problems that climate change is likely to cause Lisätiedot Haja-asutuksen jätevesien käsittelyn järjestäminen\nHaja-asutuksen jätevesien käsittelyn järjestäminen Hajatko Tietoa jätevesien käsittelyn järjestämiseen haja-asutusalueella Projektikoodi: A30072 Hajatko - hanke Hankkeen käytännön järjestelyistä vastaa Lisätiedot Tanska käskyttäminen hyväksyttyä ympäristöasioissa\nDT konferenssi 06, 18.8.06 HAJA-ASUTUSALUEEN JÄTEVESIHUOLTO ERILAISIA LÄHESTYMISTAPOJA SEN PARANTAMISEKSI; Hankkeen rahoitus Suomen Ympäristöministeriön lähialuetuki Suomen ja Liettuan kahdenvälinen ympäristöyhteistyö Lisätiedot Tietoa eri puhdistamotyyppien toiminnasta\nTietoa eri puhdistamotyyppien toiminnasta KOKOEKO-seminaari 24.2.2011 Ville Matikka Savonia-ammattikorkeakoulu Tekniikka, Kuopio Ympäristötekniikan opetus- ja tutkimusyksikkö Sisältö Taustaa Pienpuhdistamoista Lisätiedot KUOPION VESIHUOLLON KEHITTÄMISSUUNNITELMA VUOTEEN 2020 TIIVISTELMÄ\nKUOPION VESIHUOLLON KEHITTÄMISSUUNNITELMA VUOTEEN 2020 TIIVISTELMÄ 26.3.2012 TIIVISTELMÄ Yleistä Vesihuoltolain (119/2001) mukaan kunnalla on vastuu vesihuollon kehittämisestä alueellaan. Vesihuollon kehittämissuunnitelman Lisätiedot Jussi Klemola 3D- KEITTIÖSUUNNITTELUOHJELMAN KÄYTTÖÖNOTTO\nJussi Klemola 3D- KEITTIÖSUUNNITTELUOHJELMAN KÄYTTÖÖNOTTO Opinnäytetyö KESKI-POHJANMAAN AMMATTIKORKEAKOULU Puutekniikan koulutusohjelma Toukokuu 2009 TIIVISTELMÄ OPINNÄYTETYÖSTÄ Yksikkö Aika Ylivieska Lisätiedot Liittymismaksu oikeuttaa liittymään laitoksen verkostoon. Liittymismaksu on ainoastaan siirtokelpoinen.\nVoimaantulopäivä 1.1.2009 1. YLEISTÄ Pyhä-Luosto Vesi Oy perii tässä taksassa lueteltuja maksuja toiminta-alueellaan Pelkosenniemen ja Sodankylän kunnissa, sekä Kemijärven kaupungissa ottaen huomioon liittymistä Lisätiedot Vesi- ja viemäriverkoston esisuunnitelma\nRamboll Finland Oy Knowledge taking people further --- Mäntsälän Saaren kyläyhdistys ry Vesi- ja viemäriverkoston esisuunnitelma 82120959 26.6.2009 Mäntsälän Saaren kyläyhdistys ry Vesi- ja viemäriverkoston Lisätiedot URJALAN KUNNAN VESIHUOLTOLAITOKSEN TAKSA\nURJALAN KUNNAN VESIHUOLTOLAITOKSEN TAKSA Tämä taksa korvaa edellisen, Urjalan kunnanvaltuuston vahvistaman taksan ja tulee voimaan 01.08.2012 alkaen. Tämän taksan on Urjalan tekninen lautakunta vahvistanut Lisätiedot Vesihuoltolaitosten kehittämistarveselvitys: mitä kehitettävää seuraavaksi?\nTiistai 27.11.2012 Vesi-loppuseminaari, Water - Innovation and Business Vesihuoltolaitosten kehittämistarveselvitys: mitä kehitettävää seuraavaksi? Riina Liikanen Vesihuoltoinsinööri, TkT 26.11.2012 1 Lisätiedot Pyhä-Luosto Vesi Oy. Voimaantulopäivä YLEISTÄ 2. LIITTYMISMAKSU. 2.1 Liittymismaksun määräytyminen\nPyhä-Luosto Vesi Oy Voimaantulopäivä 1.2.2008 1. YLEISTÄ Pyhä-Luosto Vesi Oy perii tässä taksassa lueteltuja maksuja toiminta-alueellaan Pelkosenniemen ja Sodankylän kunnissa, sekä Kemijärven kaupungissa Lisätiedot AIRIX Ympäristö Oy Paraisten kaupungin vesihuollon kehittämissuunnitelma E25480.10 Kehittämistoimenpiteet Liite 1 (1/7)\nKehittämistoimenpiteet Liite 1 (1/7) KEHITTÄMISTOIMENPITEET VUOSILLE 2013-2030 Vedenhankinta Vesijohtoverkosto Vesijohtoverkoston Saneerataan Paraisten kaupunginosan vesijohtoverkostoa samassa yhteydessä Lisätiedot omistajapolitiikka TkT, KTM Eija Vinnari Turun kauppakorkeakoulu k k k Laskentatoimen laitos eija.vinnari@tse.fi Kuka omistaa vesihuoltolaitokset?\nVesihuoltolaitosten l it t omistajapolitiikka TkT, KTM Eija Vinnari Turun kauppakorkeakoulu k k k Laskentatoimen laitos eija.vinnari@tse.fi Kuka omistaa vesihuoltolaitokset? 95 % vedestä tuotetaan kuntien Lisätiedot Jätevesienkäsittely kuntoon\nJätevesienkäsittely kuntoon Eija Säger Hämeen ammattikorkeakoulu Jätevesihuollon kehittäminen Tammelan kunnan hajaasutusalueilla hanke JärviSunnuntai 12.6.2011 Hämeen luontokeskus, Tammela Säädösmuutokset Lisätiedot Kesärannan ranta-asemakaavaalueen\nS U U N N IT T EL U JA T EK N IIK K A STORA ENSO OYJ Kesärannan ranta-asemakaavaalueen vesihuolto Selostus FCG SUUNNITTELU JA TEKNIIKKA OY P24308 Selostus 1 (6) Määttä Päivi Sisällysluettelo 1 JOHDANTO... Lisätiedot Vesihuollon maksut ja vesihuoltolaitoksen talouden hallinta. Vesiosuuskunnat, kuntien vesihuoltolaitokset ja kunnat -opas\nVesihuollon maksut ja vesihuoltolaitoksen talouden hallinta Vesiosuuskunnat, kuntien vesihuoltolaitokset ja kunnat -opas Esityksen sisältö Vesihuollon maksut Kustannusten kohdentaminen eri maksuille Taksan Lisätiedot Näytteenotto ja tulosten analysointi\nHaja-asutuksen jätevedet Näytteenotto ja tulosten analysointi Mirva Levomäki Lounais-Suomen vesi- ja ympäristötutkimus Oy Näytteenoton tärkeys VN asetus 542/2003, hajajätevesiasetus kuormitusta vähennettävä Lisätiedot Vesivarojen hallinta ja vesihuolto\nVesivarojen hallinta ja vesihuolto Vs. johtaja, yli-insinööri Hannu Wirola Pirkanmaan ELY-keskus Pirkanmaan vesihuollon kehittämissuunnitelman seuranta seminaari, 31.1.2013 5.2.2013 Tavoitteena vesivarojen Lisätiedot NÄKÖKULMIA VESIOSUUSKUNTIEN TOIMINTAEDELLYTYKSIIN\nNÄKÖKULMIA VESIOSUUSKUNTIEN TOIMINTAEDELLYTYKSIIN ANNI VOUTILAINEN RAMBOLL FINLAND OY, VESIHUOLTO VESIHUOLTOPÄIVÄT 2015, TURKU VESIOSUUSKUNTIEN HAASTEET Suomalaisessa yhteiskunnassa on havaittu selkeitä Lisätiedot Social and Regional Economic Impacts of Use of Bioenergy and Energy Wood Harvesting in Suomussalmi\nSocial and Regional Economic Impacts of Use of Bioenergy and Energy Wood Harvesting in Suomussalmi Green Cities and Settlements 18.2.2014 Ville Manninen Writers Project group Sirpa Korhonen, Anna Mari Lisätiedot Talousvesiasetuksen ja talousveden radioaktiivisuuden valvonnan muutokset. Jari Keinänen Sosiaali- ja terveysministeriö\nTalousvesiasetuksen ja talousveden radioaktiivisuuden valvonnan muutokset Jari Keinänen Sosiaali- ja terveysministeriö Talousvesiasetuksen (461/2000) muutos Ministerille allekirjoitettavaksi toukokuun Lisätiedot MIKKELIN VESILAITOS 14.3.2016 YLEISTÄ. Reijo Turkki. Alueellinen vesihuoltopäivä 17.3.2016\nVESILAITOS Reijo Turkki Alueellinen vesihuoltopäivä 17.3.2016 YLEISTÄ Mikkelin vesilaitos on ollut vuodesta 1994 lähtien kunnallinen liikelaitos. Vesilaitos perustettiin Kuntalain mukaisesti kunnalliseksi Lisätiedot Haja-asutuksen jätevesien käsittelyn maakunnallinen tilannekatsaus. Kuopio 24.2.2011 Jarmo Siekkinen\nHaja-asutuksen jätevesien käsittelyn maakunnallinen tilannekatsaus Kuopio 24.2.2011 Jarmo Siekkinen Jätevedet käsittelyyn, YSL ja jätevesiasetus - muutokset Pääsääntöiset käsittelyvaatimukset Herkillä Lisätiedot AIRIX Ympäristö Oy Auran kunnan vesihuollon kehittämissuunnitelma E25339.10 Kehittämistoimenpiteet Liite 1 (1/7)\nKehittämistoimenpiteet Liite 1 (1/7) VESIHUOLLON KEHITTÄMISTOIMENPITEET VUOSILLE 2012-2035 Vedenhankinta Kehittämiskohde Tarve Toimenpiteet Toteuttaja Vesijohtoverkosto Vesijohtoverkoston kunnossapito Lisätiedot Kaupunginhallitus 114 25.02.2013\nKaupunginhallitus 114 25.02.2013 Vastine Etelä-Suomen aluehallintovirastolle Konnunsuon vankilan jätevedenpuhdistamon ympäristölupamääräysten tarkistamispäätöksestä Vaasan hallinto-oikeudelle jätettyihin Lisätiedot Hankkeen toiminnot työsuunnitelman laatiminen\nHankkeen toiminnot työsuunnitelman laatiminen Hanketyöpaja LLP-ohjelman keskitettyjä hankkeita (Leonardo & Poikittaisohjelma) valmisteleville11.11.2011 Työsuunnitelma Vastaa kysymykseen mitä projektissa Lisätiedot Aloite merkittiin tiedoksi. TEKVLK 16 Tekninen valiokunta 24.4.2014 Valmistelija: Vesihuoltopäällikkö Matti Huttunen, matti.huttunen(at)sipoo.\nValtuusto 32 07.04.2014 Aloite kaksoisviemäröintijärjestelmään siirtymisestä/sami Virpiö 338/10.03.01/2013 KV 108 Valtuusto 9.9.2013 Sami Virpiö jätti aloitteen, jossa hän ehdottaa, että Sipoossa siirrytään Lisätiedot A. Talousvedelle asetetut laatuvaatimukset ja -suositukset\n2614.86.2012 1 (6) KIVIJÄRVEN JA KALLIOJÄRVEN KÄYTTÖ TALOUS-, UIMA-, PESU- JA LÖYLYVETENÄ - Ympäristöterveydenhuollon arvio perustuen terveydensuojelulain nojalla annettuihin asetuksiin ja Terveyden- ja Lisätiedot SELVITYS JÄTEVESIJÄRJESTELMÄSTÄ JA KÄYTTÖ- JA HUOLTO-OHJE. Kiinteistönhaltija. Nimi. Osoite. Puhelinnumero ja sähköpostiosoite\nSELVITYS JÄTEVESIJÄRJESTELMÄSTÄ JA KÄYTTÖ- JA HUOLTO-OHJE Kiinteistönhaltija Nimi Osoite Puhelinnumero ja sähköpostiosoite Tiedot kiinteistöstä omistus vuokra Kiinteistön osoite Kylä ja RN:o Käyttötarkoitus Lisätiedot Lainsäädäntö ja kunnan käytäntö jätevesiasioissa\nLopen vesihuoltopäivä 7.5.2010 Lainsäädäntö ja kunnan käytäntö jätevesiasioissa Juha Viinikka ympäristöpäällikkö Vesihuoltoa ohjaava lainsäädäntö Vesilaki Ympäristönsuojelulaki Maankäyttö- ja rakennuslaki Lisätiedot MUSEOT KULTTUURIPALVELUINA\nElina Arola MUSEOT KULTTUURIPALVELUINA Tutkimuskohteena Mikkelin museot Opinnäytetyö Kulttuuripalvelujen koulutusohjelma Marraskuu 2005 KUVAILULEHTI Opinnäytetyön päivämäärä 25.11.2005 Tekijä(t) Elina Lisätiedot TERVETULOA MR PIPE SERVICE FINLAND OY 1\nTERVETULOA MR PIPE SERVICE FINLAND OY 1 JÄTEVEDEN KÄSITTELY Tiivistelmä: Asetus talousjätevesien käsittely vesihuoltolaitosten viemäriverkostojen ulkopuolisilla alueilla MR PIPE SERVICE FINLAND OY 2 1. Lisätiedot MISTÄTIETÄÄMIKÄON JUOMAKELPOISTA VETTÄ\nMISTÄTIETÄÄMIKÄON JUOMAKELPOISTA VETTÄ Erkki Vuori professori Oikeuslääketieteen laitos 16.01.2008 Lääketieteellinen tiedekunta VOINKO JUODA? VOINKO ANTAA TOISTEN JUODA? Luonnon lähteestä pulppuava vesi Lisätiedot Ilmastonmuutoksen hillitseminen\nIlmastonmuutoksen hillitseminen Jyri Seppälä SYKE MAAILMAN VESIPÄIVÄN SEMINAARI 22.3.2011, Säätytalo, Helsinki Lähtökohtia Ilmastonmuutos etenee - vuosi 2010 oli toisiksi lämpimin vuoden 1880 jälkeen Kehittyneillä Lisätiedot Vastamäen alueen vesihuollon rakentaminen. Vahantajoen vesihuolto-osuuskunta 29.4.2014 V Arvonen\nVastamäen alueen vesihuollon rakentaminen Vahantajoen vesihuolto-osuuskunta 29.4.2014 V Arvonen Esityksen sisältö Hankkeen taustaa Vastamäen tilanne vesihuollon näkökulmasta Alkuperäinen tavoite Tilanne Lisätiedot Kestävä kehitys, vastuullisuus. Työryhmän kokous 26.10\nKestävä kehitys, vastuullisuus Työryhmän kokous 26.10 Agenda Kooste haastattelukierrokselta (toimitetaan myöhemmin) Toimintasuunnitelma 2016, alustava ehdotus Raportti 2016 muoto ja sisältö, alustava ehdotus Lisätiedot URBAANIEN ALUEIDEN VESIHUOLLON KEHITYS JA TULEVAISUUDEN HAASTEET Vesihuollon haasteet Afrikassa. Maailman vesipäivän seminaari, 23.3.\nURBAANIEN ALUEIDEN VESIHUOLLON KEHITYS JA TULEVAISUUDEN HAASTEET Vesihuollon haasteet Afrikassa Maailman vesipäivän seminaari, 23.3.2011, Helsinki Jarmo J. HUKKA Senior Consultant Water and Environment Lisätiedot Haja-asutuksen jätevesien käsittelyn muuttuneet säädökset. NEUVO-hanke\nHaja-asutuksen jätevesien käsittelyn muuttuneet säädökset NEUVO-hanke Yleinen lainsäädäntö Vastuu luonnosta ja sen monimuotoisuudesta, ympäristöstä ja kulttuuriperinnöstä kuuluu kaikille. Suomen perustuslaki Lisätiedot BioBox XL n asennus, hoito, huolto\n650 BioBox XL n asennus, hoito, huolto Kiitos, että valitsit Biobox XL puhdistamon puhdistamaan harmaata jätevettä. Vaikka BioBox XL on helppo asentaa ja ylläpitää, se tarvitsee muutamia toimenpiteitä Lisätiedot LAIHIAN KUNNAN VESIHUOLTOLAITOS\nLAIHIAN KUNNAN VESIHUOLTOLAITOS MAKSUPERUSTEET Liittymismaksut Perusmaksut Käyttömaksut MAKSUT Liittymismaksut Perusmaksut Käyttömaksut Rakennusaikainen vesi Kesävesipostien käyttömaksu Viivästyskorko Lisätiedot 1. Laitoksen tutkimusstrategia: mitä painotetaan (luettelo, ei yli viisi eri asiaa)\nTutkimuksen laadunvarmistus laitostasolla: Itsearviointi Tutkimuksen laadunvarmistukseen ja laadun arviointiin liittyvä kysely on tarkoitettu vastattavaksi perusyksiköittäin (laitokset, osastot / laboratoriot, Lisätiedot Asukkaat ovat kysyneet Kalliojärven ja Kivijärven veden käyttökelpoisuutta talous-, uima-, pesu- ja löylyvedeksi.\n12.5.2011 Kainuun ELY-keskus PL 115 87101 Kajaani Asukkaat ovat kysyneet Kalliojärven ja Kivijärven veden käyttökelpoisuutta talous-, uima-, pesu- ja löylyvedeksi. Ympäristöterveydenhuolto on arvioinut Lisätiedot KALKKIA VEDENPUHDISTUKSEEN\nKALKKIA VEDENPUHDISTUKSEEN Vesi tärkein elintarvikkeemme SMA Mineral on Pohjoismaiden suurimpia kalkkituotteiden valmistajia. Meillä on pitkä kokemus kalkista ja kalkin käsittelystä. Luonnontuotteena kalkki Lisätiedot Kuntien mahdollinen tuki vesiosuuskunnille. Vesiosuuskunnat, kuntien vesihuoltolaitokset ja kunnat -opas\nKuntien mahdollinen tuki vesiosuuskunnille Vesiosuuskunnat, kuntien vesihuoltolaitokset ja kunnat -opas Sisältö Lainsäädäntöä ja taustaa Tukimuodot Investointituet Lainatakaukset Neuvonta ja asiantuntija-apu Lisätiedot Helsinki Metropolitan Area Council\nHelsinki Metropolitan Area Council Current events at YTV The future of YTV and HKL On the initiative of 4 city mayors the Helsinki region negotiation consortiums coordinating group have presented that: Lisätiedot Talousveden saastuminen ja erityistilanteissa toimiminen\nTalousveden saastuminen ja erityistilanteissa toimiminen Tarja Pitkänen, FT, Erikoistutkija Terveyden ja hyvinvoinnin laitos, Vesi ja terveys-yksikkö 6.10.2013 1 www.thl.fi/vesi 6.10.2013 2 Toimintaohjeet Lisätiedot JMS Malli 410 Malli 410 vedenpehmennyssuodatin on tarkoitettu pienen talouden käyttöön Markkinoiden pienin ja tehokkain vedenpehmennyssuodatin.\nJMS Malli 410 Malli 410 vedenpehmennyssuodatin on tarkoitettu pienen talouden käyttöön Markkinoiden pienin ja tehokkain vedenpehmennyssuodatin. suodattaa sedimenttia 20 Mittaa veden virtausta 54,6x29,2x47 Lisätiedot Oikeus veteen. Antti Belinskij. Talousveden saatavuus Suomen ja Etelä-Afrikan oikeudessa\nAntti Belinskij Oikeus veteen Talousveden saatavuus Suomen ja Etelä-Afrikan oikeudessa Yliopistollinen väitöskirja, joka Helsingin yliopiston oikeustieteen tiedekunnan suostumuksella esitetään julkisesti Lisätiedot Asiakastieto kehitystyön raaka-aineeksi Tekes Vesi-ohjelma\nAsiakastieto kehitystyön raaka-aineeksi Tekes Vesi-ohjelma (KSH) Perustietoa yhdistyksestä riippumaton kansalaisjärjestö (KSH) perustettu v. 2002 jäseniä lähes 400 yritysjäseniä 18 liikevaihto n. 350 000, Lisätiedot Eija Lahtinen Uudet kelikamerat Kaakkois-Suomen tiepiiri\nEija Lahtinen Uudet kelikamerat Kaakkois-Suomen tiepiiri VIKING Eija Lahtinen Uudet kelikamerat Kaakkois-Suomen tiepiiri Tiehallinto Kaakkois-Suomen tiepiiri Liikenteen palvelut Kouvola 2001 Raportin Lisätiedot Vesiosuuskuntia koskeva lainsäädäntö ja velvoitteet. Vesiosuuskunnat, kuntien vesihuoltolaitokset ja kunnat -opas\nVesiosuuskuntia koskeva lainsäädäntö ja velvoitteet Vesiosuuskunnat, kuntien vesihuoltolaitokset ja kunnat -opas Esityksen sisältö Lainsäädännön velvoitteet Vesiosuuskunnan hallinto Vesihuoltolain velvoitteet Lisätiedot ASIKKALAN KUNTA URAJÄRVEN VESIHUOLLON YLEIS- SUUNNITELMA\nVastaanottaja Asikkalan kunta Asiakirjatyyppi Vesihuollon yleissuunnitelma Päivämäärä [Month, year] Viite LUONNOS 10.1.2012 ASIKKALAN KUNTA URAJÄRVEN VESIHUOLLON YLEIS- SUUNNITELMA LUONNOS ASIKKALAN KUNTA Lisätiedot 2017 © DocPlayer.fi Yksityisyyskäytäntö | Palveluehdot | Palaute