Vuoden 2019 turvallisuusteko-palkinto Pasi Jalavalle päihdevalistustyöstä alakouluilla - Uutiset | Kuopio\nVuoden 2019 turvallisuusteko-palkinto luovutettiin arjen turvallisuuden parantamisesta Pasi Jalavalle, vapaaehtoistyötä tehneelle tavalliselle perheen isälle, joka kantaa huolta lasten ja nuorten tulevaisuudesta. Kunniamaininnan saavat Suomen Meripelastusseuran paikallisyhdistys SMPS Kuopion Järvipelastajat ry sekä Jukka Tapio Keränen ja Anni Marin.\nKuvassa vasemmalta Kuopion kaupungin turvallisuuspäällikkö (ma.) Petri Huttununen, Anni Marin, Kuopion Järvipelastajien sihteeri Kaija Honkanen sekä yhdistyksen varapuheenjohtaja Sami Rauhala ja kunniapuheenjohtaja Martti Lehtinen, Jukka Tapio Keränen alias Alfrendo ja Pasi Jalava.\nKuopion kaupunki haki kuntalaisilta ehdotuksia vuoden 2019 Turvallisuusteko-palkinnon saajaksi ja lukuisten ehdotusten joukosta palkittavaksi valittiin Pasi Jalava. Jalava järjesti kevään 2019 aikana viisitoista alakoulujen vanhemmille suunnattua päihdevalistus-tilaisuutta. Tapahtumiin osallistui kaikkiaan noin 1 500 vanhempaa, isovanhempaa ja opettajaa.\nJalava toteutti tapahtumat vapaaehtoispohjalta omalla kustannuksellaan ja yhteistyössä nuoriso- ja sosiaalitoimen sekä poliisin kanssa. Hän toimi valistajana tavallisen vanhemman näkökulmasta käyttäen runsaasti vapaa-aikaansa taustatietojen hankintaan ja materiaaleihin perehtymiseen. Jalavan toiminta on omiaan osoittamaan, miten yksittäinen ihminen voi vaikuttaa turvallisuuteen, jos on omaa halua ja uskallusta toimia.\nKunniamainintoja kolme kappaletta\nTurvallisuustekopalkinto on saanut vuosi vuodelta enemmän huomiota. Tänä vuonna turvallisuustekopalkintoehdotuksia tuli laajasti eri turvallisuusnäkökulmista. Vuoden 2019 palkittavista nousee esille työ, joka on tehty seuraavien teemojen parissa: Huumeet, kiusaaminen, liikenneturvallisuus ja vesiturvallisuus. Lisäksi varsinaisen palkinnon saaja ja kaksi kunniamaininnan saajista ovat vapaaehtoistoimijoita.\nTurvallisuustekopalkinnon kunniamaininnat päätettiin antaa Suomen Meripelastusseuran paikallisyhdistys SMPS Kuopion Järvipelastajat ry:lle sekä Jukka Tapio Keräselle, esiintyjänimeltään Alfrendo, ja draamakasvattaja Anni Marinille.\nSuomen Meripelastusseuran paikallisyhdistys SMPS Kuopion Järvipelastajat ry on rakentanut talkoovoimin, noin 2500 henkilötyötunnilla, Pirttiniemeen operatiivisen toiminnan tukikohdan sekä tukikohdan edustalle laiturin pelastusaluksilleen. Lähtövalmiutta avustus- ja pelastustehtäviin merkittävästi nopeuttaneet uusi tukikohta ja uusi laituri on otettu käyttöön vuoden 2019 aikana. Noin 80 neliötä käsittävässä uudessa tukikohdassa on mm. asianmukaiset tilat järvipelastajien kouluttamiselle ympärivuotisesti. Kuopion Järvipelastajat päivystää 24/7 koko avovesikauden ajan. Sekä päivystys että avustustehtävät suoritetaan vapaaehtoisvoimin.\nUseita hyviä ehdotuksia\nJukka Tapio Kerästä, alias Alfrendoa, ehdotti palkittavaksi useampikin kuntalainen. Keränen on kiertänyt tänä syksynä kaikki Kuopion alakoulut polkupyörällä osana Viisaat Arjen Valinnat –hanketta. Hän on alakoululaisten ja vanhempainiltojen esityksissään painottanut monipuolisesti kävelyn, pyöräilyn ja joukkoliikenteen merkitystä. Liikenneturvallisuus on ollut merkittävässä roolissa esityksissä.\nKuopion kaupungin draamakasvattaja Anni Marin sai turvallisuustekopalkinnon kunniamaininnan hyvästä työstään lasten ja nuorten vuorovaikutuskouluttajana.\nKuopion monialainen turvallisuustyöryhmä joutui valitsemaan palkittavat ehdotuksista tiukan äänestyksen perusteella. Kuntalaiset olivat sitä mieltä, että edellä mainittujen lisäksi arvokasta turvallisuustyötä tekevät myös Pyörön koulun turvallisuustiimi koulun henkisen ja fyysisen turvallisuuden edistämisestä, Kuopion liikenteen paikallisbussit turvallisesta kaupunkiliikenteestä, moniammatillinen Ankkuri-ryhmä ennaltaehkäisevästä työstä nuorten rikoksentekijöiden ja heidän perheiden kanssa, Kuopion hyötypyöräilijät turvallisuuden ja terveyden edistämisestä, Henna Kainulainen rauhallisesta toiminnasta kriisitilanteessa ja 112 -sovelluksen tutuksi tekemisestä sekä MLL:n Järvi-Suomen piiri ry:n, ja erityisesti toimintaa koordinoivan Elina Hartikaisen, Selviydytään kiusaamisesta -toiminnasta. Lisäksi turvallisuutta toi kuntalaisten mielestä Tasavallankadulle ilmestyneet vilkkuvalot.\nKuopion kaupunki jakaa vuosittain turvallisuustekopalkinnon henkilölle tai yhteisölle, joka on oma-aloitteisella teolla parantanut turvallisuutta tai tehnyt aloitteen, joka on johtanut turvallisuuden paranemiseen. Turvallisuutta edistävänä toimintana voi olla esimerkiksi yleistä arjen turvallisuutta lisäävä toiminta tai teko, ilkivallan ja rikollisuuden torjunta, syrjäytymisen ja väkivallan ehkäisy, päihdeongelmien ehkäisy tai turvallisuutta vaarantavan ympäristöhaitan korjaus.\nTurvallisuusteko-kiertopalkinto on seppä Tuomo Halosen takoma suurikokoinen avain avainpesineen. Päätöksen Turvallisuusteko-palkinnon saajasta on tehnyt tuomaristo, jonka muodostaa Kuopion kaupungin monialainen turvallisuustyöryhmä. Palkitut kutsutaan myös kaupungin vuosijuhlaan.


Ketteryys ei tarkoita kaaosta - Työterveyslaitos\nEtusivu » Blogi » Ketteryys ei tarkoita kaaosta\nOlemme päässeet hyvään vauhtiin Kasvuyritysten ketterä henkilöstöjohtaminen – toimintamalleja pk-yrityksille -hankkeen haastatteluissa.\nHaastattelemme kaikkiaan pariakymmentä toimitusjohtajaa, yrittäjää tai henkilöstöasioista vastaavaa henkilöä sellaisista kasvuyrityksistä, jotka ovat päässeet toiminnassaan jo vähän pidemmälle. Myös kasvukipuja kokien. Yhteistä näille yrityksille on se, että he ovat toiminnaltaan ketteriä: nopeasti reagoivia, joustavia, kokeilevia ja kyseenalaistavia.\nMinna Janhonen, 20.10.2015\nJoka tyypistä hyvä tyyppi\nTyöurajohtaminen hyödyttää kaikkia\nKasvuyritysten ketterä henkilöstöjohtaminen – toimintamalleja pk-yrityksille (KetteräHR) (2015-2017)


Kiitos ja anteeks - tämä suomalaisbändi lopetti 20 vuotta sitten! - Viihde - Ilta-Sanomat\nKiitos ja anteeks - tämä suomalaisbändi lopetti 20 vuotta sitten!\nNe Luumäet vuonna 1991\nJulkaistu: 16.4.2013 10:27\nPunkyhtye Ramonesin jalanjäljissä tiukasti kulkenut Ne Luumäet kuopattiin syksyllä 1993.\n”Kuka enää puolustaa koristossuja, viiksettömyyttä ja huumoripunkkia?” Näin kysyi Ilta-Sanomat keväällä 1993 kun julkisuuteen oli tullut tieto, että Ramo-punkkia soittanut Ne Luumäet ripustaa koristossunsa ja instrumenttinsa naulaan. Aivan lopullisesta päätöksestä ei kuitenkaan ollut kyse, sillä bändi on tehnyt silloin tällöin satunnaisia paluukeikkoja. IS kirjoitti bändistä 20 vuotta sitten seuraavasti:\nHelsinkiläinen Ne Luumäet lopettaa ensi syksynä keikkailun ja suomalaiseen musiikkielämään jää listaykkösen kokoinen aukko. Jäähyväisiä yhtye jättää jo uudella levyllään Kiitos ja anteeks.\n- Haluamme lopettaa nyt, kun homma on vielä hauskaa, kitaristi Heko Luumäki sanoo.\n- Olemme olleet puoliammattilaisia pitkään. Nyt tuli valintatilanne eikä täysammattilaisuus kiinnosta.\n- Elämässä on muutakin.\nEräs syy Luumäkien lopetuspäätökseen on vanheneminen.\nHeko laskee, että hän on bändin nelikosta ainoa, joka on lähempänä nollaa kuin kuuttakymmentä.\nNe Luumäet -yhtyeen ura kääntyi nousuun kolme vuotta sitten. Laki ja järjestys -levyn myötä yhtyettä kysyttiin yhä ahkerammin keikoille.\nMaan kellareissa perustettiin lukuisia musiikillisesti ja tyylillisesti Luumäkien opetuslapsiksi luokiteltavia yhtyeitä.\nHuipulla "luukkoset" olivat puolitoista vuotta sitten, kun single Onnellinen perhe kiipesi peräti listaykköseksi.\nLuumäkien suosio on perustunut musiikkiin, selkeään tyyliin ja vakavalla naamalla esitettyihin, mutta humoristisiin linjanvetoihin. Luumäet eivät esimerkiksi voi sietää viiksiä.\n- Viiksien vastustamisen ajatus lähti siitä että bändillä on tapana ottaa kantaa. Monet vastustavat ylikansallisia yhtiöitä tai suojelevat luontoa. Me ajateltiin, että ihan yhtä hyvin me voidaan vastustaa viiksiä, Heko selittää.\n- Kun on itse nähnyt valon voimakkaana, haluaa jakaa tunteen muiden kanssa. Mies näyttää komealta, kun ottaa turhat karvat pois!\nViimeiseksi jäävä levy on Ne Luumäkien viides albumi.\n- Jos uutta levyä vertaa edellisiin, huomaa, että ne kaikki ovat melkein samanlaisia, Heko väittää.\nMikko Kamulan tuottamalla levyllä Ne Luumäet siis paiskoo muutaman soinnun punkkia, jonka iskulauseita muistuttavat kertosäkeet tarttuvat kuulijan päähän kuin täit lainapiposta. Kiitos ja anteeks on ilkikurisen haikea jäähyväisotsikko suositun yhtyeen viimeiselle levylle.\nLuumäkien mukaan otsikkoon sisältyy myös opetus arkielämää varten.\n- Me ollaan huomattu, että Kiitos ja anteeks on hyvä sanoa vähän joka tilanteessa. Varsinkin aina, kun poistuu hotellista tai ravintolasta tai mistä vaan.\nNe Luumäet, arkistojen aarteita (Yle Elävä arkisto)http://yle.fi/elavaarkisto/artikkelit/ne_luumaet_-_kiitos_ja_anteeks_26851.html#media=26856\nKuuntele Onnellinen perhe täältähttp://www.youtube.com/watch?v=pS2CXxo41qg!\nSiinä on Punk Kari täältä!http://www.youtube.com/watch?v=XBPgvrXOM_M


Osmo Poliitti: Puuhevosurheilun ystäville\nOn se Poppi-Hessu vaan sakea mies. Kerran aikaisemminkin tulin kiitelleeksi hänen moottoripolkupyöräily-ystäväryhmälleen (olipa aika pitkä sana) rakentamaansa epävirallista kotisivua, mutta nyt siellä on tullut kauppaan oikein myytävääkin! (Esileikkien jälkeen valitse kohta "sisään työnnä".)\nNapapapat nousuun, tuon täytyy olla hurja rahasampo. Kuka voi jättää tilaamatta esimerkiksi tällaisen joka kodin tarvekalun? (Vai onko tuo tarvekalun vastakappale?)\nMukava lahja kaikille puuhevosurheilun ystäville.\nHöyläämättömästä laudasta valmistettu aidon\ntuntuinen leikkihevosen b-rappu. Kelluva.\nSopii vaikka kylpyleluksi. Jäljellä hajakokoja.\nMyös ÄNIM-paita viehättää kovin, sopisi kuin… äää, paita päälle?\n* Sensuroin hieman (* tarkoittaa nimittäin e:tä), ettei tule epäilyttäviä kävijöitä googlen kautta. Näköjään esimerkiksi "pk-s*ura" (* taas sama juttu) on jo johtanut tänne vierailijoita… puhumattakaan "Teppoilun SM-kisoista" (Teppo tarkoittaa... tai siis, tämä on pitkä juttu, kts kommenttien loppupää). Tuskin ovat viihtyneet vierailijat. varsinkaan *nsin mainitut. (* arvaatte ehkä mitä)\nHourii Varapygmi omiaan 15:04\nAiheet: napapapat, rahasampo, tarvekalu\nMitähän on tekeillä? Infotietoni kertoivat, että oli tapahtunut virhelataus. Jossain vaiheessa huomasinkin, että virheilmoituksia sateli paitsi omaa plokia avatessa, myös muitakin, ja kommentoidessa. Onko hirmuinen uusien plokien tulva pannut systeemit sekaisin?\nEnempi pelkään sun päivitysten taajuuden saaneen koko blogi-maailman sekaisin ;)\nAnna palaa Frank! Tuhopoltto on taiteenlaji..\nEihän nuita niin tiheään ole, hyvä jos keskiarvolla yksi per päivä. Onk se paljon vai vähän?\nSe on hyvin ;)


Valkeat langat: Takkatuli lämmittää\nLähettänyt Suklaahiiri klo 8.55\nHuopatossunen 8. tammikuuta 2013 klo 9.02\nHieno setti ja taatusti lämmin :)\nMinunkin pitäisi tehdä tumppujen alla käytettävät ranteenlämmittimet koiranulkoilutusta varten. Lankaakin olisi ;)\nLadybug 8. tammikuuta 2013 klo 15.13\nNo hyvänlaisia kohtauksia sinulle tuleekin jos jälki on noin nätti. Minun kohtaukset johtavat lähinnä lukemattomiin aloituksiin mutta vaikeuteen saada mitään käyttö valmiiksi. Muutamakin työ kutsuu loppusilausta ja viimeistelyä tekemään ja mieli on jo uudessa neuleessa. Pöh.\nAngelique71 8. tammikuuta 2013 klo 20.24\nTämä on kiva! Takkatulessa on nätit värit. Olen tosin onnistunut olemaan ostamatta, koska vanhat Kanervikotkin ovat vielä käyttämättä..\nMysteryKnitter 9. tammikuuta 2013 klo 15.16\nNo heti varmasti rupesit. Varmaan sulla sormet syyhyy tehdä toinen setti erivärisenä. Enkä kyllä yhtään ihmettele sitä. Sulla on taito hallussa. Mä olisin saanu aikaan vaan sutta ja sekundaa. Mä muuten taas neuloin tai ainakin katselin jotain harmaapunaisia neliötä unissani.\nZelda 9. tammikuuta 2013 klo 16.52\nNams miten kauniit:) Teitkö kaulurin jollakin ohjeella vaiko ihan omasta päästä?\nTjorven 9. tammikuuta 2013 klo 20.13\nKaunis setti, takkatulessaon upeat värit. Voi kun osaisinkin tehdä kokonaisia settejä eikä sekalaisia kokoelmia tumpuista, huiveista ja pipoista...


PunaMusta Oy – Reittejä luontosuhteeseen\nEtusivu / Lapland University Press / Lapin yliopistokustannus / Reittejä luontosuhteeseen\nTeoksessa tarkastellaan luontosuhdetta vapaa-ajan, virkistyksen ja matkailun näkökulmista.\nMiten luonto meille ilmenee ja mitä kykenemme luonnosta ymmärtämään? Millaiset reitit valitsemme luonnon kohtaamiseen? Onko luonto pelkkä alusta vai tausta ihmisen toiminnalle? Millaisia sosiaalisia muotoja tuotamme ohjaamaan luonnossa liikkumista?\nUtelias ihminen voi tuntea väristyksiä luonnon puhuttelevuudesta katsellessaan luontodokumenttia. Havahduttuaan ihminen löytää aluksi ajatuksellisia reittejä luontoon ja sopivasta sytykkeestä hän kulkee vapautuneena pitkospuilla.\nKun monet kiinnostuvat luonnosta, edessä on sen kuormittuminen. Voimme valmistautua tulevaan ja välttää ongelmia tutkimalla moninaisesti ihmistä ja luontoa sekä niiden välistä vuorovaikutusta. Reittejä luontosuhteeseen on tarkoitettu ajattelemisen ja ymmärtämisen edellytyksiä hakeville ihmisille.\n2 Ympäristön eletty mieli: Humaanin maantieteen polkuja\n3 Luontokosketuksista luontoa tuntemaan\n4 Naiset yöpuulla – Lapin retkeilijöiden luontosuhteista\nOuti Rantala, Seija Tuulentie ja Anu Valtonen\n5 Luonnossa yöpymisen käytännöt nuorten luontosuhteen muovaajina\n6 Koskimelonta ihmisyyden prosessina\n7 Kertomuksia Lapin safariturismista 1980–1990-luvuilta\nValkonen Jarno & Salonen Toivo (toim.)