Salainen Rakkauspalvelu Nainen Sängyssä\nTämä on helppo ja nopea tapa ottaa yhteyttä naisiin sekä miehiin ympäri Suomea . Yhteisöpalvelun avulla voi myös sopia salaisen tapaamisen helposti, joten. 5. syyskuu vph-arch.eu . Nuoret kiimasiittimet vanhemman naisen kimpussa .. S24 saa hyvin seksiseuraa jos supkiikki juontuu ja naisen saa. loppuuko sperma jos runkkaa naiset kiinostaisi vapaa kun olen kylässä. puhelinseksiä ilman mene täämöselle sivulle salainen rakkaus palvelu jos .\nNaisten seksi ennen ja nyt heinäkuu Seuranhakusivusto, joka mainostaa tarjoavansa salaista seuraa varatuille miehille ja naisille. Ensimmäinen laatuaan Suomessa. Sivustolla voi. lokakuu Yleensä juttu menee vaan niin, että naiset ovat vailla "sitä oikeaa", . kiva löytää ihan oikea pidempi aikainen salainen ystävä luottamuksella. Kypsiä kiimaisia naisia pillu repeää heti auki miten olet välttynyt miehiltä arvaa ei ole puhelinta mene täämöselle sivulle salainen rakkaus palvelu jos löydät.\n: Salainen rakkauspalvelu nainen sängyssä\nIlmaista ponoa peppuseksi Huijauspakettien mainostetaan takaavan 30 päivittäisellä huijauskirjeellä dollarin viikkoansiot. Leskimies saa nuoren tytön pillua Koko novelli. Soitin sinulle yällä minut läyät as sivuilta nimimerkin eamon kautta seon ihanaa tule minun luokse iltaa istuun. Uransa hän asetti etusijalle. Käyttämällä maksullista palvelua voi esimerkiksi nähdä, kuka on kurkkinut omaa profiilia. Meidän mielestämme se on hyvä idea, toivottavasti sinunkin. Astun ulos asemalle, kun pylvään takana vilahtaa punainen tukka.\nSalainen rakkauspalvelu nainen sängyssä Vaikka netissä on aikaa punnita sanojaan, keskustelunavaukseni jäävät yhtä jäätäviksi kuin baaritiskillä. Juuri tämä on mahtavaa Hotdatespalvelussa - se on täynnä juuri sellaisia tuntemattomia tyyppejä, joiden kanssa irrottelet mielellään ja pääset todella rentoutumaan. S24 saa hyvin seksiseuraa jos supkiikki juontuu ja naisen saa kiihottumaan omilla kirjoitustaidoilla. Valitse chat-kumppani ja lähetä hänelle heti ilmainen viesti Web-kännykällä. Voit myös siirtyä Suomi\nBDSM CHAT TRANNY ON WEBCAM Palveluun voi kirjautua joko Facebook-tunnuksella tai perinteisesti sähköpostiosoitteella ja salasanalla. Profiilin luonti ilmaista, mutta edellyttää rekisteröitymistä Suomijäseneksi. Kolmanneksi hän ehdottaa pussikaljaa puistossa. Mulla on pokkaa mennä juttelemaan naisille paikassa kuin paikassa, ja olenkin saanut puhelinnumerot kaikilta paitsi kahdella kerralla; kyseiset naiset olivat varattuja molemmat. Siirryimme matkatoimiston tiskiin, ja yritimme katsoa Suskille majapaikkaa, mutta ymmärrettävästä syystä ei Madeira enää jouluksi tarjonnut vapaata majoitustilaa. Seksinuket Ilmaisporno Peniksen Paha Haju.\nPorno i seks sexi Pillua helsingissä pervo porno\nSalainen rakkauspalvelu nainen sängyssä 301\nMatch deitti karvaiset pillut\nSms seksi haluan naista\nLive pornoa horse xxx\nSex education www suomi porno com\nMature vittu i want to fuck a milf


Achde | Mustaa valkoisella\nJulkaistu heinäkuu 31, 2018 , kirjoittanut Tri Tuomio\nHeinäkuu on hellinyt meitä helteillään. Elokuuksi lupaillaan tutumpia lämpötiloja. Sadettakin saisi ripautella, sillä tätä kirjoittaessa sääennuste on koristeltu pisaroiden sijaan lähes pelkästään auringon ja salaman kuvilla ja parilla hassulla pilvellä. Luvassa roihuavia ryteikköjä siis. Onneksi luvassa on myös sarjakuvia. Niitä on mukava lueskella varjossa puun alla puistonpenkillä… Korkataanpa elokuun kattaus Karvisella. Tämä vain tilaajille tarjolla oleva huumoripläjäys kolistelee postiluukkuja 1. elokuuta. Luvassa on muun muassa hieman liiankin elävää kuvaa tarjoilevaa televisioteknologiaa. Tilaa Karvinen! Karvisen jälkeen siirrymme Korkeajännityksen maailmaan, joka on totuttuun tapaan mallia sotaisa. Tarjolla on kuohahtelevaa viikinkiverta, sissitaistelijoiden ratsuväkeä, entisen kommandon pakomatka ja jo kannessakin luvattu kohtalokas käsikranaatti. Korkkari 5/2018 ilmestyy 1. elokuuta! Tilaa Korkeajännitys! Sotahommien jälkeen on seittisingon aika laulaa. Tai ainakin sanailla. Sanailuun riittää syytä, sillä Hämähäkkimies saa tavallistakin eläimellisemmän vastustavan Zodiacin muodossa. Y.P.K.V.V. ja eräs liekehtivä kaveri tarjoavat taustatukea. Tai yrittävät pistää seittiveijariamme pataan. Verkot ovat siis taas komealla tavalla solmussa ja meno sakean maittavaa Marvelin laatutakuulla. Hämähäkkimies 8/2018 lehtipisteissä 8. elokuuta! Tilaa Hämähäkkimies! Jos Marvelin meininki on ihan liian scifiä ja muutenkin jalat liian kaukana maankamarasta, niin Tex Willer 10/2018 iskee pöytään vanhan koulukunnan lännenviihdettä moderniin makuun sovitettuna. Pasquale Ruju tarinoi ja Ugolino Cossu kuvittaa, kun San Diegon kiinalaikortteleissa tapahtuu kauheita. Lehtipisteissä 8. elokuuta. Tilaa Tex Willer! Kuun puolivälissä perheen pienimpiä hemmottelee jälleen Bamse aka Maailman Vahvin Nalle. Lehtipisteistä erikoishintaan 15. elokuuta! Tilaa Bamse! Perheiden isoimpia poikiakaan ei unohdeta: 15.8. sarjakuvakauppiaiden valikoimaan karauttaa Tex Willer -kirjaston 45. epistola. Luvassa on Mefiston kolttosia ja uhkaavan intiaanisodan alkukahinointia. Voit ostaa Valkohampaan esimerkiksi täältä. Lisää Villin lännen rytinää on luvassa aivan kuun lopussa. Kovakantinen Asterix ja suuri merimatka palaa kirjakauppojen hyllyille 29. elokuuta. Klassikkoalbumi heittää Asterixin ja Obelixin rapakon taakse ja Amerikan intiaaneja ihmettelemään. Ja pian viikingitkin iskevät lusikkansa soppaan. Tuhat vuotta etuajassa tosin… Jos Asterix ja suuri merimatka puuttuu sarjakuvahyllystäsi, niin voit ostaa sen vaikkapa täältä. Länkkärikeskiviikko jatkuu nuoren Lucky Luken seikkailuilla. Tosin Seuraa nuolta sisältää pienen vierailun myös aikuiselta Lukelta. Achdé hoitelee tarinoinnin ja taiteen. Useamman humoristisen tarinan kimara kyseessä. Pelkän hauskuutuksen lisäksi mausteena on hieman melankoliaakin ja paljon tietoiskuja. Seuraa nuolta löytyy Lehtipisteistä ja sarjakuvakaupoista 29. elokuuta. Länkkärikeskiviikon sinetöi Tex Willer 11/2018, joka pistää pakettiin edellisessä numerossa käynnistyneen seikkailun. Luvassa kohtalokkaita kaunottaria, terävähampaisia haikaloja ja paljon palavaa ruutia. Ja ilmestymispäivähän siis on 29. elokuuta! Tilaa Tex Willer!\nKategoriat: Tarinoita, Tri Tuomio, Uncategorized, Uudet julkaisut, Uutiset\t| Avainsanat: Achde, Asterix, bamse, Karvinen, Korkeajännitys, Lucky Luke, Maailman Vahvin Nalle, obelix, Seuraa nuolta, Suuri Merimatka, tex willer, Tex Willer -kirjasto 45\t| Vastaa\nJulkaistu lokakuu 11, 2016 , kirjoittanut Tri Tuomio


Johtoryhmän tiedote: Väliaikaishallinnolle tulossa painava tehtävien lista | Keski-Suomi 2021\nJohtoryhmän tiedote: Väliaikaishallinnolle tulossa painava tehtävien lista\nVH · Julkaistu 10.5.2017 · Päivitetty 10.5.2017\nKeski-Suomen sote- ja maakuntauudistuksen johtoryhmän 10.5. kokoustiedote:\nJohtoryhmä totesi myös valinnanvapauden maakunnallisen pilotoinnin kiinnostavan\nKeski-Suomen väliaikaishallinnon työ käynnistyy elokuun alussa, vaikka sote- ja maakuntauudistuksen voimaanpanolaki siirtyy myöhemmäksi syksyyn. Maakuntauudistuksen projektipäällikkö Pirjo Peräaho Keski-Suomen liitosta kertoo:\n– Väliaikaisen toimielimen kokoonpano on viimeistä silausta vaille valmis. Koossa on hieno porukka oman alansa parhaita keskisuomalaisia osaajia. Koska tehtävälista on hurjan laaja, työhön on tartuttava elokuussa, heti lomien jälkeen. Lakiin perustuva toimivalta saadaan viimeistään lokakuun alussa, mutta paljon tärkeää valmistelua pystytään tekemään ennen sitä. Toimielimen rinnalle kootaan toukokuun aikana nk. projektitoimistoa. Sinnekin saamme eri organisaatioista osaavaa porukkaa.\nVäliaikaishallinnon kokoonpanosta ja sen resursoinnista on tarkoitus sopia neuvottelussa 2.6.2017. Lisäksi henkilöstöjärjestöjen kanssa neuvotellaan parhaillaan henkilöstön edustuksesta väliaikaisessa valmistelutoimielimessä, YT-toimielimen kokoamisesta ja sen työskentelytavoista. Väliaikaisen valmistelutoimielimen asettaa Keski-Suomen maakuntahallitus kokouksessaan 16.6.2017 ehdollisena päätöksenä.\nValtionvarainministeriön ennakkolaskelman mukaan Keski-Suomi saa 536 000 euroa syksyn valmistelukustannuksiin ja 118 000 euroa ICT-menoihin. Valtion lisätalousarviosta on odotettavissa jokin verran lisää rahoitusta. Esivalmisteluvaiheen avustus maksetaan Keski-Suomen liitolle. Väliaikaishallinnon virallisen käynnistymisen jälkeinen avustus tulee uudelle maakunnalle.\nValinnanvapauden pilotointi kiinnostaa\nOhjausryhmä päätti aloittaa Keski-Suomen kuntien kanssa keskustelun hakeutumisesta sote-uudistuksen valinnanvapauspilottiin. Pilotoinnin hyödyt ja haitat punnitaan kesäkuussa, jolloin selvillä on myös haun tarkat reunaehdot.\n(Lue myös asiantuntijatyöryhmän tiedote asiasta)\nMaakunnalle valmistellaan muutosvisiota ja maakuntastrategiaa sekä kootaan parhaita toimintamalleja johtamisen tueksi\nMuutosvisiolla tarkoitetaan lupausta, jolla kuvataan maakunnan tavoitetilaa vuonna 2023, eli uudistuksen jälkeistä aikaa. ”Lupausten lupauksessa” on asukkaat ja asiakkaiden hyvinvointi keskiössä, mutta sillä tavoitellaan myös mm. kilpailuetua ja erottautumista muista.\nMaakuntastrategia puolestaan on kokonaissuunnitelma, jossa kuvataan paitsi kehittämistavoitteet, myös tärkeimmät toimenpiteet näiden toteuttamiseen.\nMolempien työstämistä on pikkuhiljaa käynnistelty, ja laajempi osallistuminen toteutetaan syksyn 2017 aikana.\nAsiantuntijatyöryhmiä on pyydetty kokoamaan esimerkkejä olemassa olevista parhaista toiminta- ja työtavoista. Niitä saatiinkin hyvä joukko. Toiveena on esim. jatkaa toimivia verkostoja ja kumppanuutta, lisätä tiimi- ja työparityöskentelyä tai hyödyntää paikkatietoa eri palveluissa. Palautteita hyödynnetään mm. uuden johtamisjärjestelmän suunnittelussa.\nMuut asiat: Kuntien päättäjäviestintään apuja\nKunnista on saatu kevään aikana viestiä siitä, että suurin tiedon tarve kunnissa tällä hetkellä koskee päättäjäviestintää, eli sitä miten kunnissa pitäisi mm. reagoida sote-ulkoistuskyselyihin, kiinteistöasioihin, henkilöstörekrytointeihin, palkkapolitiikkaan, sopimusvastuiden siirtoon yms. Johtoryhmä totesi, että moni asia odottaa valtakunnallisia linjauksia. Asioiden selkiytyessä niistä informoidaan aina myös kuntia. Viikon 19 aikana luovuttavissa sote-organisaatioissa käynnistetään esimiesten johdolla henkilöstökuulemiset. Tästä tulee esimiehille tarkemmat ohjeet.\nLisäksi johtoryhmä totesi muutaman henkilövaihdoksen asiantuntijatyöryhmissä: esim. Liisa Bergius Keski-Suomen liitosta siirtyy vetämään alueidenkäyttö, luonnonvarat ja liikennetyöryhmää.\nkokouksen puheenjohtaja, Keski-Suomen ELY-keskuksen ylijohtaja Pasi Patrikainen, puh. 0295 024 860\nJohtoryhmän kokousmuistio tulee kokonaisuudessaan uudistuksen nettisivuille lähipäivinä, osoitteeseen: http://www.ks2019.fi/tyoryhmat-ja-muistiot/johtoryhma/.\nJohtoryhmän seuraava kokous on ke 14.6. ja poliittisen ohjausryhmän viimeinen kokous ke 28.6.\nBlogi: Rakennetaan järjestöyhteistyöllä maan paras hyvinvoinnin ja terveyden edistämisen maakunta\nEmmi Hyvönen · Published 13.12.2017\nEnnakko: Keski-Suomen sote- ja maakuntauudistuksen johtoryhmän seuraava kokous pidetään torstaina 24.8.2017\nVH · Published 22.8.2017\nSeuraava artikkeli Muuttuvassa maakunnassa – maaseudun näkökulmasta\nEdellinen artikkeli Keski-Suomen valinnanvapauden asiantuntijatyöryhmä korostaa kuntien yhteistyötä maakunnallisessa pilotoinnissa


Nyt kohtaavat kiekkopomo Kummola ja haastaja Anttonen – odotettu kaksinkamppailu perjantaina A-studiossa | Yle Uutiset | yle.fi\nNyt kohtaavat kiekkopomo Kummola ja haastaja Anttonen – odotettu kaksinkamppailu perjantaina A-studiossa\nMika Anttonen on vaatinut Kalervo Kummolaa osallistumaan avoimeen keskusteluun. Herrat kohtaavat A-studion suorassa lähetyksessä perjantaina. Äänestä ja kerro mielipiteesi ehdokkaista!\n30.10.2014Päivitetty 31.10.2014 14:34\nKalervo Kummola, kotimaisen kiekon ylivertaisin vaikuttaja, on hallinnut Jääkiekkoliittoa 70-luvulta lähtien. Viime vuosina Kummolan imago on kärsinyt mm. lippukohun takia. Kummola on korostanut jääkiekon kilpailullisuutta ja kansainvälistä arvokisamenestystä.\nMika Anttonen on ST1-energiayhtiön isä ja Jääkiekkoliiton istuvan hallituksen jäsen. Anttosen mukaan laji kaipaa lisää demokratiaa ja avoimuutta, ja esimerkiksi perheenäiditkin pitäisi saada lajista kiinnostumaan.\nMika Anttonen lähetti liittovaltuutetuille kirjeen, koska ennen vaalia ei järjestetä vaalikeskustelua. Kirjeessään hän sanoo, ettei "kukaan ole suurempi kuin laji". Anttonen haluaa nostaa keskusteluun etenkin jääkiekon arvot ja toimet lajin kalliiden harrastusmaksujen hillitsemiseksi.\nOnko Jääkiekkoliitto ollut liian pitkään yhden miehen käsissä? Miksi ehdokkaita on vain kaksi?\nPitäisikö lätkästä tehdä kiinnostavampaa myös kotiäideille ja pitäisikö naisjääkiekkoon panostaa entistä enemmän?\nMiten jääkiekkoa pitäisi kehittää ja uudistaa? Saavatko junnut vain harrastaa vai pitääkö seuroissa keskittyä tulevien NHL-tähtien valmentamiseen? Maksaako jääkiekko harrastuksena jo liikaa - ja mitä hintakehityksen pysäyttämiseksi tulisi tehdä?\nAnttonen ja Kummolla kohtaavat perjantaina A-studion suorassa lähetyksessä TV1:llä klo 21. Mitä sinä haluaisit kysyä herroilta? Kerro kysymyksesi ja mielipiteesi alla.\nStudiossa mukana myös Pelaajayhdistyksen puheenjohtaja Sinuhe Wallinheimo (kok.), lähetyksen juontaa Markus Liimatainen. #yleastudio\nLue lisäksi Kummolan kääntöpiirin kirja-arvostelu.\nKummolan haastaja ihmettelee hiljaisuutta vaalin alla 29.10.2014\nKummola kieltäytynyt osallistumasta vaalihaastatteluihin 29.10.2014\n"Jääkiekkoliitto kaipaa demokratiaa" – Lue Kummolan haastajan kirje 29.10.2014\nurheiluA-studioKotimaan uutisetOsallistuKeskustelu (Suora linja)jääkiekkoKalervo KummolaMika AnttonenSuomen JääkiekkoliittoJääkiekon Mestarien liiga


"Tästä selvitään, mutta ei ilman tiedettä" | Maailman Kuvalehti\nMaailma näyttää liian samalta kuin aina: varattomat, kodittomat, sairaat ja hauraat kärsivät eniten, Reetta Räty kirjoittaa.\nTeksti: Reetta Räty Julkaistu: 17.05.2020\nEn kuulu korona-zeniläisiin. Joudun hätistämään sisältäni hädän tunnetta ja kaipaan holtittomasti ihmisiä. Maailma näyttää liian samalta kuin aina: varattomat, kodittomat, sairaat, hauraat kärsivät eniten.\nYksi iso asia ilahduttaa. Nimittäin se, mitä pandemia tekee tieteen arvostukselle. Pitkästä aikaan emme katso tiedettä vaatien, vaan kysyen. Yliopistoilta ei kaivata työelämävalmiuksia, vientipotentiaalia tai teknisiä innovaatioita, vaan tiedettä itseään: tarkentuvaa tietoa tuntemattomasta. Miten virus käyttäytyy? Miten siltä suojaudutaan? Miten se nitistetään?\nSotia ei ratkaista laboratorioissa, mutta pandemioita ratkaistaan.\nKorona, tieteen kulta-aikaa.\nKoronatutkimusryhmää vetävä professori Ilkka Julkunen sanoi Helsingin Sanomissa hiljattain, että laboratoriotutkimuksen resurssit ovat pienentyneet merkittävästi viime vuosina ja poliitikot ovat alkaneet määritellä, mitä pitää tutkia. Professori Olli Vapalahti puhui toisessa jutussa samasta teemasta: ”Kun epidemia tulee, se todetaan usein liian myöhään ja aletaan etsiä rahoitusta asian hoitamiseen. Kun epidemia on ohi ja perävalot vain näkyvät, rahatkin kaikkoavat.”\nVapalahti on zoonoosivirologi, eli hän tutkii eläinten ja ihmisten välillä siirtyviä tauteja. Kuka olisi uskonut, että keväällä 2020 päättäjät, toimittajat ja terveydenhoitoalan asiantuntijat jonottavat hänen puheilleen. Mitä tästä seuraa? Mikä tähän auttaa?\n”Korona, tieteen kulta-aikaa.”\nKiitos tieteen ja tutkijoiden, saamme vastauksia.\nKirjailija Sofi Oksanen kirjoitti Suomen Kuvalehdessä Ukrainan tilanteesta. Siellä rokotekriittisyys on voimissaan ja populistit ovat naureskelleet viruksille. Viime vuonna 57 000 ukrainalaista sai tuhkarokon. Oksasen mukaan luvut johtuvat korruptiosta, oligarkkien ahneudesta ja valtiollisesta mielipidevaikuttamisesta. Hän toivoo, että korona havahduttaa kunnioittamaan faktoja ja asiantuntemusta.\nOksasen kysymys on merkittävä kaikkialla: Palauttaako korona tieteen arvostuksen? Uskotaanko nyt niitä, jotka palvelevat totuuden etsintää, eivät omia tai rahoittajiensa etuja?\nTestit ja rokotukset eivät synny syytämällä yhtäkkiä rahaa täsmätutkimukseen. Tarvitaan sitä, mistä tiedeyhteisö yrittää aina muistuttaa: perustutkimusta. Sen päälle rakennetaan, kun on kiire.\nHelsingin ruttopuistossa on kyltti, jossa lukee: ”Tällä paikalla oli se hautausmaa, johon vuonna 1710 neljän kuukauden aikana haudattiin 1185 Helsingin asukasta. Ulkoa tullut kauhea rutto surmasi silloin kaksi kolmannesta Helsingin asujaimistosta.”\nTekstin alla lainataan Raamattua. Muuta ei 1700-luvulla ollut kuin usko.\nVaikka koronassa kävisi miten, ei käy kuten ruton kanssa kävi.\nTästä selvitään, nyt toistellaan. Niin selvitään, ja se on tieteen ansiota.


Julkaistu: 20.5.1998 6:35\nKolumbushttp://www.Kolumbus.fi tuo markkinoille kolme eri tyyppistä palvelua verkkokaupankäyntiin. Edullisimmillaan verkkokaupan perustaminen maksaa 9500 markkaa ja tekninen ylläpito tuhat markkaa kuukaudessa.\nTarvittaessa kauppapaikka voidaan räätälöidä yrityskohtaisesti ja integroida yrityksen muihin tietojärjestelmiin. Kolumbuksen avulla yritys pääsee mukaan sähköiseen kaupankäyntiin ilman laiteinvestointeja tai erityistä Internet-osaamista.\nVerkkokaupparatkaisujen lisäksi Kolumbus tarjoaa Web-puhelun ja video-ominaisuuden, joilla yritys voi lisätä verkkokaupan houkuttelevuutta.


Voiko sosiopaatti rakastaa? / Kliininen psykologia | Psykologia, filosofia ja ajattelu elämästä.\nVoiko sosiopaatti rakastaa?\nVoimme määritellä sosiopaatit sellaisiksi, joilla on suuri taipumus manipuloida kaikkia heidän ympärillään olevia, vähäisen tietoisuutta siitä, että he eivät tee hyvää, eikä käytännössä ole empatiaa. Tämäntyyppiset ihmiset piilottavat monia piirteitä ja herättävät paljon uteliaisuutta yhteisössä yleensä, joista yksi liittyy läheisimpiin tunteisiinsa, ¿sosiopaatti voi rakastaa? ¿voit rakastua sosiopaattiin meistä?\nVaikka on totta, että heidän tunteidensa ilmaiseminen ei ole sama kuin henkilö, jolla ei ole heidän persoonallisuuksiaan, On mahdollista, että sosiopaatti voi tulla tuntemaan rakkautta muita ihmisiä kohtaan,Voit jopa luoda tunteellisen siteen jonkun kanssa. Tässä psykologia-Online-artikkelissa löydämme, voiko sosiopaatti rakastaa.\nSaatat myös olla kiinnostunut: Sosopaattisen indeksin ominaisuudet\nSosopaatin oireet ja ominaisuudet\nKun sosiopaatti lähtee kumppanistaan\nPsykopaatin ja sosiopaatin välinen ero\nEnsinnäkin on tärkeää määritellä sosiopaattisen yksilön persoonallisuus. Tätä varten meillä on seuraavat signaalit, jotka voivat käynnistää hälytyksen:\nihana: Ensi näkemältä sosiopatiasta kärsivällä henkilöllä on viehättäviä piirteitä, ne ovat yleensä aivan oikeassa, he puhuvat paljon ja tuntevat varmasti tekonsa ja ideoitaan. Siksi ei ole outoa tulla tuntemaan jonkinlaista vetovoimaa heitä kohtaan.\nansiokas: tämä ominaisuus ei ole kovin näkyvissä ensimmäistä kertaa, koska ne käyttävät sitä välineenä linkkien luomiseksi. Sosiopaatin tajuus näkyy yleensä älykkyydessä, joka yrittää osoittaa, että sillä on hallussaan.\nvalehtelija: Lies on yleensä päivänjärjestys sosiopatialaisessa henkilössä, he käyttävät niitä piilottamaan, mitä muut eivät halua meidän nähdä tai keksiä menneisyyden, jonka kanssa tunnemme heidät houkuttelevammin.\nmanipuloija nämä henkilöt käyttävät myös valheita manipuloimaan toisia ja saamaan meiltä haluamansa mitä tahansa, usein käyttämällä heidät ymmärtämään ihmisten heikkouksia ja siten hallitsemaan itseämme.\nnarsistinen: kaikki, mitä hän tekee ja ajattelee sosiopatia, pyörii itsensä ympärille. Hänen luonteensa on itsekeskeinen, narsistisen persoonallisuuden häiriön kanssa. Heidän suuruutensa ovat ilmeisempiä, sillä he saavat enemmän luottamusta kanssamme ja puhuvat rehellisemmin itsestään ja siitä, miten niitä verrataan muihin ihmisiin.\nvälinpitämätön: Sosiopaatti saattaa tuntua välinpitämättömältä tilanteissa, jotka usein aiheuttavat epämukavuutta tai ahdistusta. Tämä välinpitämättömyys johtuu siitä, että heillä on vaikeuksia ymmärtää toisten kärsimystä eikä tunne empatiaa toisia kohtaan..\nEi ole yllättävää, että olemme houkutelleet ja jopa rakastuneet sosiopaattiseen henkilöön. Kuten edellä mainitsimme, he ovat hyvin avoimia ja karismaattisia, jos he haluavat jotain meiltä, he käyttävät näitä aseita saadakseen mitä he haluavat. Heillä on taipumus hyödyntää niitä, jotka antavat heille enemmän huomiota ja näyttävät olevan erittäin herkkiä ihmisiä.\nJos haluat tietää, voiko sosiopaatti rakastaa, on tärkeää ymmärtää, että heidän persoonallisuutensa ovat a psykologinen häiriö ja että sellaisenaan voidaan ymmärtää monella tasolla. Ymmärtääksemme itsemme paremmin: on ihmisiä, joilla on vähän sosiopatiaa ja muita yksilöitä, joilla on paljon merkittävämpiä ja rajoittavampia oireita. Siksi ymmärrämme sen Rakkauden vaikeus asuu sosiopatian tasolla henkilö Tätä psykologista häiriötä kutsutaan antisosiaaliseksi persoonallisuushäiriöksi, tämä mielisairaus käsittää muut käyttäytymiset, joita emme ole maininneet ja jotka voivat esiintyä sosiopatialaisessa yksilössä tai psykopaatteissa.\nVaikka on totta, että sosiopaatin kumppani voi johtaa suuriin vaikeuksiin, se ei ole mahdotonta. Sosiopaatti voi rakastaa, eri tavalla kuin meidän, mutta voimme kehittää voimakkaita tunteita toista henkilöä kohtaan. Ensimmäinen askel sentimentaalisen sidoksen luomiseksi on oppia erottamaan toisistaan se, mitä hän tuntee, on todellinen tai yrittää manipuloida meitä.\nKun olemme päättäneet perustaa suhdetta sosiopaattiin, meidän on ryhdyttävä muutamaan vaiheeseen, jotta vältämme sitä vahingoittamasta meitä pitkällä aikavälillä:\nEnsinnäkin meidän on vahvistettava, onko kyseinen henkilö todella sosiopaatti, sillä voi olla vain tiettyjä ominaisuuksia, mutta se ei täytä diagnostisia kriteerejä.\nKun hänen persoonallisuutensa on vahvistettu, meidän on oltava varovaisia, ettemme putoa hänen pieniin manipulaatioihinsa. Vaikka he tuntevat syviä tunteita meitä kohtaan, se ei estä heitä jatkamasta suuntauksia valehdella ja manipuloida. Jos kuitenkin asetamme raja-arvot aluksi, pystymme säilyttämään suhteellisen terveen suhteen.\ntietää miten hoitaa sosiopaattia On ensiarvoisen tärkeää, jos päätämme siirtyä eteenpäin. Ominaisuuksien pitäminen paikalle ja sellaisen ympäristön tarjoaminen, jossa voit ilmaista ja kommunikoida vilpittömästi, ovat hyviä strategioita, joilla helpotetaan siteitä kyseiseen henkilöön.\nJos suhde toimii hyvin ja päätämme elää sosiopaatin kanssa, meidän ei pitäisi alentaa vartijaa, jos on aikoja, jolloin niiden ominaisuudet korostuvat. Kriisin aikana on suositeltavaa mennä psykologiin, jotta voit hallita toimiasi parhaalla mahdollisella tavalla.\nOn suotavaa, että mielenterveys on etusijalla ennen suhdetta. Sosopaatin kumppanina voi olla hyvin tärkeä psykologinen uupumus ja On tärkeää, että mielenterveys on hyvä välttää masennus tai muu sairaus.\nOn totta, että sosiopaatit rakastuvat, mutta ¿mitä tapahtuu, kun sosiopaatti lähtee kumppanistaan?\nSaattaa olla, että sosiopaattinen yksilö jättää parin, kun he väsyvät. Tämä tapahtuu yleensä silloin, kun ruohonjuuritason tunteet eivät olleet täysin todellisia ja toisella henkilöllä ei ole enää mitään muuta, jota voidaan käyttää. On myös mahdollista, että suhde päättyy parin dynamiikan vaikeuksien vuoksi. Sosiopaattinen persoona kuluu ja monimutkaistaa rinnakkaiseloa, jos sitä ei käsitellä oikein. Siksi ei ole outoa, että haluamme päästä pois myrkyllisyydestämme psyykkisen koskemattomuutemme säilyttämiseksi.\nMolemmissa tapauksissa, tauko ei yleensä ole yksinkertainen. Sosiopaattisella yksilöllä on taipumus emotionaaliseen manipulointiin, ja jos hän ei halua mennä meihin, hän tekee kaiken voimansa, jotta emme rikkoa häntä. Päinvastoin, jos hän itse on jättänyt meidät, hän voi yrittää vahingoittaa tunteitamme hauskaa tai viihdettä varten.\nKun suhde sosiopaattiin on ohi, on tärkeää päästä pois tästä henkilöstä ja ylläpitää kohtuullinen matka, jotta vältetään emotionaalisia vahinkoja.\nVoimme sekoittaa sosiopaatin psykopaatin kanssa. Vaikka kliinisessä psykologiassa molemmat on määritelty antisosiaalisen persoonallisuuden häiriössä, sosiopaatit ovat yleensä impulsiivisempia ja heillä on enemmän epätavallista käyttäytymistä.\nToisaalta psykopaatti ei kokea mitään syyllisyyttä (ei edes erota hyvää käyttäytymistä muusta vaarallisesta teosta), kun taas sosiopaatti voi eräistä vaikeuksista huolimatta erottaa eettisen ja mikä on mitä ei.\nLopuksi pidämme tärkeänä neuvoja sosiopaatiksi merkitty henkilön oikea diagnoosi. Menossa asiantuntijaan näissä tapauksissa on tärkeää, ja se voi auttaa yksilöä tunnistamaan myrkylliset ja negatiiviset käyttäytymisensä niiden poistamiseksi.\nJos haluat lukea lisää artikkeleita, jotka ovat samanlaisia Sosiopaatti voi rakastaa?, Suosittelemme, että kirjoitat kliiniseen psykologiaan.\n« Pysähdys elämässämme Veljenpoika on paras lahja, jonka veli voi antaa sinulle »


Sorvin istukat ja pyöröpöydät\nKitagawa on maailman tunnetuin CNC-sorvien istukkavalmistaja. Alkuperäiset japanilaiset laatuvarusteet CNC-työstökoneisiin.\nSorvin istukat ja varusteet\nKun tarvitset äärimmäistä tarkkuutta, toistettavuutta ja voimaa kiinnitykseen, on alkuperäinen japanilainen Kitagawa oikea valinta.\nToimitamme istukoita kokoluokissa 100 – 630 mm, myös kokonaisvarustuksina sylinterillä ja laipoilla varustettuna.\nToimitamme korvausistukat sekä varaosat Kitagawan tuotteisiin Euroopan keskusvarastolta nopealla aikataululla, useimmiten muutamassa päivässä.Varastoimme lisäksi tiettyjä istukoita ja osia omassa varastossamme. Tutustu tarkemmin Kitagawan laajaan valikoimaan Kitagawa Europen sivuilla.\nKitagawa NC-pyöröpöydät toimitetaan työstökoneen neljänneksi tai viidenneksi akseliksi. Vaihtoehtoisesti pöydät voidaan varustaa myös omalla ohjauksella. Tutustu valikoimaan Kitagawa Europen sivuilla (linkki sivun laidassa) tai kysy meiltä lisätietoja!\nKitagawa Europen kotisivuille pääsette täältä!\nSivuilla ladattavissa uusimmat katalogit ja tiedotteet.\nLinkki sivuille tässä


Nummelan Judo: Oskarille tuplakultaa Matsuru Kannu kisoista\nOskari Mäkinen voitti sarjassa DP-42 kg kaksi ensimmäistä matsia ipponilla alle kymmenessä sekunnissa. Finaalissa Oskari otteli täyden ajan voittaen waza-arin arvoisesti. Ikäluokkaa ylemmässä, CP-42 kg sarjassa, Oskari tykitti menemään yhtä vakuuttavasti. Oskari teki kaikissa neljässä matsissa ipponin alle minuutissa ja ensimmäisessä matsissa itseasiassa kahdeksan sekunnin kohdalla. Oskari otteli hienon tuplakullan.\nLähettänyt Ari T. klo 20.14


Jarin blogi - biologiaa ja maantiedettä: kesäkuuta 2018\nTämän kesän Lapin-vaelluksemme suuntautui Lemmenjoelle. Matkasimme sinne julkisilla liikennevälineillä: yöjunalla Rovaniemelle, Eskelisen bussilla Rovaniemeltä Inariin, taksilla Inarista Lemmenjoen pysäköintipaikalle Njurkulahteen (Njurgalahteen). Taksin varasimme jo edellisenä päivänä hintaan 70 euroa. Mittarin mukainen taksa olisi ollut noin 80 euroa.\nRavadasköngäs on todella upea. Mikäli ei halua vaeltaa, Njurkulahden matkailuyrittäjiltä voi ostaa veneretkiä Ravadaskönkäälle. Kuvassa näkyy vain yksi könkään portaista.\nNoin sadan kilometrin ja vajaan viiden vuorokauden vaelluksemme kulki reittiä Njurkulahti - Searitkniva - alempi Ravadasjärvi - Ravadasköngäs - Ravadasnjarga (Ravadasniemi) - Ravadasjoki - ylempi Ravadasjärvi - Peuranampumapää - Hanhipäät - Ravadasnjarga - Mattit Ravadas - Morgamojan Kultala - Kapsuoja - ensimmäisen kultalöydöksen paikka - Kultahamina - Morgam-Viipus - Kultahamina - alempi Ravadasjärvi - Härkäkoski - Härkäjärvi - Joenkielinen - Njurkulahti.\nYlempi Ravadasjärvi on eräämaajärvi, jonka takana näkyvät Maarestatunturit.\nOsittain kuljimme merkityillä poluilla ja osittain omilla reiteillämme. Ravadasnjargalta löysimme Ravadasjoen itälaitaa pitkin seurailevan merkitsemättömän polun, jota oli helppo seurata ylemmälle Ravadasjärvelle. Tämän erämaajärven rannalla telttailimme ja nousimme sieltä Peuranampumapäälle.\nYlempi Ravadasjärvi nähtynä Peuranampumapään huipulta\nPaluumatkalla kohti Ravadasnjargaa huiputimme vielä neitseellisessä maastossa Hanhipäät. (Vaihtoehtona harkitsimme paluuta Maarestatunturien kautta ja Ravadasjoen länsipuolta, josta kartan mukaan näyttäisi kulkevan merkitsemättömiä polkuja kullankaivajien lentokentän ja Morgamojan Kultalan suuntaan. Kultalassa tapasimmekin vaeltajat, jotka olivat käyttäneet tätä reittiä.)\nHanhipään huipulla (479,2 metriä merenpinnan yläpuolella)\nMerkitty reitti Morgamojan Kultalasta Kultahaminaan oli kullankaivajien mönkijäpolku, jota ei ollut kovin kiva kävellä. Onneksi muut polut olivat kapeampia ja luonnollisempia.\nMorgamojan Kultalassa on kaunis, vanha autiotupa. Uudet päivätuvat (esimerkiksi Mattit Ravadas ja rakenteilla oleva Kapsuoja) eivät ole läheskään yhtä viehättäviä. Kultalassa sallittu telttailualue on hieman korkeammalla rinteellä, johon vievät puuportaat. Telttailupaikalle vievät portaat eivät kuitenkaan ole yhtä pitkät kuin Kultahaminassa, jossa laskimme olevan peräti 110 porrasta.\nKultahaminan taukopaikalta seurasimme Lemmenjoen vartta lounaaseen johtavaa merkitsemätöntä polkua. Polku on vienyt Lemmenjoen ylittävälle sillalle, jota tosin ei enää moneen vuoteen ole ollut olemassa. Lemmenjoen yli joutuikin kahlaamaan. Entisen sillan kohdalla oli liian syvää, mutta lähistöltä löytyi etsiskelyn jälkeen kohta, josta Lemmenjoen pystyi ylittämään kahlaamalla. Kyseisessä kohdassa vettä oli hieman yli saappaanvarren. Virtaus oli sen verran voimakas, että tukikeppi oli hyvä olla mukana, vaikka nyt Lemmenjoen vesi oli kuulemma harvinaisen alhaalla. Lemmenjoen toisella puolella olikin sitten merkitsemätön polku koilliseen ja pian kaakkoon tai lähes etelään tunturin rinnettä ylös. Tätä polkua pitkin pääsi kiipeämään Morgam-Viipukselle, joka on koko Lemmenjoen kansallispuiston korkein tunturi, noin 600 metriä merenpinnan yläpuolella. Lemmenjoen lähellä polku oli äärimmäisen jyrkkä, mutta se tasoittui mukavasti hieman myöhemmin. Morgam-Viipuksen huipulla näköalat palkitsivat kiipeämisen.\nMorgam-Viipuksen huipulla (noin 600 metriä merenpinnan yläpuolella)\nVirtaava vesi on periaatteessa sellaisenaan juomakelpoista kaikkialla. Varsinkin kuumilla säillä kuitenkin suositellaan keittämistä. Kultahaminassa on hyvä lähde, josta saa aina turvallista juomavettä.\nMerkityillä poluilla Lemmenjoki on helppo ylittää. Sekä Searitknivan että Härkäkosken kohdalla on kesäisin omatoimiveneet, jotka on kiinnitetty vaijereihin. Vaijerin lenkeistä vetämällä veneen saa liikkumaan joen yli. Ohjeiden mukaan veneissä olisi pitänyt olla myös airot ja pelastusliivit, mutta niitä kummankaan ylityspaikan veneissä ei näkynyt.\nLemmenjoen voi ylittää joko Searitknivan tai Härkäkosken kohdalla omatoimiveneillä, jotka liikkuvat vaijereiden avulla. Me ylitimme Lemmenjoen menomatkalla Searitkinivassa ja paluumatkalla Härkäkoskella, jolloin meidän ei tarvinnut tällä välillä kulkea samaa reittiä kumpaankin suuntaan, vaan saimme katsella meno- ja paluumatkalla maisemia joen eri puolilta.\nMerkitty vaellusreitti kulkee monessa kohdassa Lemmenjoen vartta pitkin korkealla harjulla, josta on hienot näköalat.\nReissun lopuksi kiipesimme vielä merkittyä reittiä pitkin Joenkieliselle, joka sekin on lähes 535 metriä merenpinnan yläpuolella. Näkymät Lemmenjoelle ja muualle kansallispuistoon olivatkin todella upeat. Mikäli ei halua tehdä useamman päivän vaellusta Lemmenjoelle, kansallispuiston pysäköintipaikalta lähteekin noin 16 kilometriä (ainakin 4½ tuntia) pitkä Joenkielisen kierros, jota ehdottomasti suosittelen. Uskomattoman upeat maisemat näkee ehkä kaikkein parhaiten, mikäli reitin kiertää myötäpäivään. Taukoa voi viettää esimerkiksi Juurakko-ojan latvalla (Juurakkojoella) tai Sotkajärvellä, joista löytyvät nuotiopaikat (polttopuut valmiina halkovajassa) ja ulkokäymälät (omat vessapaperit mukaan).\nJoenkielinen (534,6 metriä merenpinnan yläpuolella)\nLemmenjoki Joenkieliseltä katsottuna\nVaelluksemme ajankohta oli viikkoa ennen juhannusta. Tämä osoittautuikin erinomaiseksi valinnaksi. Maasto oli jo kuivunut sulamisvesien jäljiltä. Toisaalta räkkä ei ollut vielä alkanut. Vaeltamaan pystyi jopa teepaidassa ja shortsit jalassa, eikä yhtään pistosta tai puremaa tullut. Koko reissun aikana näkyi vain muutamia hyttysiä. Perinteisesti onkin sanottu, että räkkäaika alkaa Lapissa juhannuksena. Viime vuosina säät ovat kuitenkin oikutelleet sen verran, ettei tähän perinteiseen sanontaan kuitenkaan voi kovin hyvin luottaa. Vaelluksemme alussa lähellä nollaa olleet yölämpötilat ja lumikuurot pitivät hyttyset kurissa. Loppuviikolla sää lämpeni ajoittain jopa paahtavan lämpimäksi. Kun pieniä vesisateitakin alkoi tulla, räkkäaika todennäköisesti alkaa melko pian.\nKauniita yksityiskohtia oli kaikkialla. Kesäkuun puolivälissä lumesta oli jäljellä vain rippeitä tuntureiden pohjoisrinteiden painanteissa.\nNjurkulahdessa voimme merkitä rastin To Do -listallemme. Lemmenjoen kansallispuiston keskeisimmät kohteet oli nyt nähty. Kansallispuisto tosin on niin valtava, että sen muihin osiin voisi hyvin tehdä omat reissunsa. Kaikkiaan Lemmenjoen kansallispuisto muodostaa yhdessä sen ympärillä olevien muiden suomalaisten ja norjalaisten erämaa-alueiden kanssa noin 10 000 neliökilometrin kokoisen tiettömän luontoalueen.\nLähettänyt Jari Kolehmainen klo maanantaina, kesäkuuta 25, 2018 2 kommenttia:\nTunnisteet: kesä, matkailu, vesistöt


Häiriöstä ilmoittaminen taloyhtiössä - Braleva\nJos kokee naapurinsa aiheuttavan häiriötä, kannattaa siitä aina ensimmäisenä puhua häiriötä aiheuttavan naapurin kanssa. Harvemmin kukaan tahallaan häiriköi, ja häiriön aiheuttaja ei itse välttämättä tiedä häiritsevänsä. Useimmiten asiat ratkeavat asiallisesti puhumalla.\nJos puhuminen ei tuota tulosta ja häiritsevä käyttäytyminen on toistuvaa, siitä kannattaa ilmoittaa isännöitsijälle. Ilmoitus tehdään kirjallisesti ja ilmoituksesta tulee käydä ilmi häiriön syy, ajankohta ja kesto. Häiriön laadusta riippuen siihen puuttuminen voi tarvita useamman naapurin vastaavan huomion.\nAkuuteissa turvallisuutta vaarantavissa häiriötilanteissa tulee olla aina ensisijaisesti yhteydessä suoraan viranomaiseen.\nHuomautukset ja varoitukset\nJärjestyshäiriöihin puututaan antamalla huomautus tai hallituksen varoitus huoneiston hallintaanotosta häiriön aiheuttajalle. Mikäli huoneisto on vuokrattu, varoitus toimitetaan myös vuokranantajana toimivalle osakkeenomistajalle tiedoksi. Osakkeenomistajalla on velvollisuus puuttua vuokralaisensa aiheuttamaan häiriöön ja häiriön jatkuessa purkaa/ irtisanoa vuokrasopimus.\nMikäli häiriökäyttäytyminen jatkuu varoituksesta huolimatta, voi taloyhtiö yhtiökokouksen päätöksellä ottaa huoneiston hallintaansa. Huoneiston hallintaanottoa on aina järeä toimenpide, ja varoituksen pitää perustua todisteelliseen näyttöön. Siksi kirjalliset ilmoitukset ovat tarpeen.


Juuso Hassi nappasi hallista kolme SM-mitalia\t02.03.2015 15:15\tOrPon kymmenottelija Juuso Hassi heittäytyi ahneeksi M22 sarjan SM-hallikisoissa Turussa.Hän teki neljän lajin urakan ja voitti niistä kolme mitalia.\nLue lisää ...\tKaisa Kymäläinen rikkoi EM-rajan ja otti kultaa\t02.03.2015 14:44\tOrPon kuulantyöntäjä Kaisa Kymäläinen rikkoi ensi kesän 22-vuotiaiden EM-kisarajan 14,50 jo hallikaudella. SM-hallissa Turussa Kaisa työnsi nelikiloista kuulaa 14,74 eli 24 senttiä ylitse tulosrajan. Oma ennätys parani 39 senttimetriä. Sillä tuli ylivoimainen Suomen mestaruus. Toiseksi tullut Tara Tuominen työnsi 14,14.\nLue lisää ...\tJussi Lepistö ponkaisi hallissa Suomen parhaaksi\t02.03.2015 14:19\tJussi Lepistö, 16-185, oli ensimmäisenä OrPon yleisurheilijoista tulessa nuorten SM-hallikisoissa Turussa. M17-sarjan korkeushyppykisa päättyi orivesiläisen voittoon uudella komealla ennätyksellä 1,93. Toiseksi tuli Iiro Iso-Kääntä tuloksella 1.91.\nLue lisää ...\tAiri Mäkinen luovutti valokuvakokoelmansa Juupajoen kunnalle\tJuupajoki\t02.03.2015 14:10\tJuupajokelainen Airi Mäkinen luovutti valokuvakokoelmansa Juupajoen kunnalle. Lahjoituksen ottivat vastaan sivistystoimenjohtaja Lea Nurminen ja kulttuurisihteeri Timo Musturi.\tLue lisää ...\tOrPo romahti neloserässä, Rovaniemellä selkä seinää vasten\t01.03.2015\tRovaniemeläisiltä vahva esitys Oriveden liikuntahallissa\t28.02.2015\tOriveden alijäämä jäi ennakoitua pienemmäksi\t27.02.2015 Kultavuoren koulun remontti pysyi budjetissa\t27.02.2015 Palveluosaajapassivalmennus sisälsi kehittämistehtävän\t26.02.2015 Kyläkaavaluonnoksesta jätettiin 14 mielipidettä\t26.02.2015\tJuupajoki-seura lahjoitti makasiinin Manttaalisäätiölle\t26.02.2015 Hyvä koulutuspohja auttaa sopeutumaan muutoksiin\t25.02.2015 Bojana Martinovicilla runkosarjan paras nostoprosentti\t25.02.2015\tSopimus turvaa lääkärin Länkipohjaankin\t25.02.2015 Kahden ammatin nainen ja teatteriharrastaja\t24.02.2015\tTokmannin avajaiset osuvat toukokuulle\t24.02.2015 Marko näytti keskivartalopidon mallia\t24.02.2015\tWoman Volley OrPon puolivälierävastustaja\t23.02.2015\tJoonas Tokee yhdeksäs ulosajon hidastamana\t23.02.2015\tSusijahtiin ei päästykään\t23.02.2015 Sini ylitti EM-kisarajan, mitali jäi 3 sentin päähän\t23.02.2015 Moottoripyörien SM-jäärata-ajot peruttu\t23.02.2015 Kaksi erää Rovaniemellä riitti, voittokin heltisi OrPolle\t22.02.2015\tKaisa pukkasi ensimmäisen naisten SM-mitalinsa\t22.02.2015\tOriveden Sanomalehti Oy


Oman kuplansa sankari: Pysäkkituttu\nEirene 17. lokakuuta 2013 klo 18.59\nEi muuta kun esittäytymään! :) Tai no, näin sosiaalisesti vähän avuttoman ihmisen näkökulmasta tulin miettineeksi, josko teillä on tuossa tilanteessa (nyökkäys ja hymy) juuri sellainen sopivan turvallinen paikka ja tilanteen muutos (keskusteluyhteyden avaaminen) voisi sitten tarkoittaa sitä, että ne unenpöpperössä omissa ajatuksissaan kuljetut työmatkat muuttuvat jatkossa sosiaalisiksi tilanteiksi. Tämä nyt tuskin on ongelma kenellekään muulle kuin itselleni, joka aina sekä toivon että pelkään josko joku tuntematon alkaisikin jutella kanssani. Ja vain siksi, etten yleensä osaa sanoa mitään järkevää. ;)\nMutta siis, todennäköisintä on että reaktio on ilahtunut ja ehkä alku uudelle ystävyydelle, joten ignore mitä kirjoitin ja anna palaa. :)\nEmilian 20. lokakuuta 2013 klo 18.35\nTotta, se olisi kyllä aidosti paha skenaario, että jatkossa pitäisikin olla aina sosiaalinen heti aamusta lähtien... :D Meillä ei kotona yleensä ihan hirmuisen montaa lausetta aamutuimaan vaihdeta ja toistaiseksi olen saanut käyttää julkisilla taitetut työmatkat ihan rauhassa heräilyyn ja jonkinlaiseen virkistäytymisyritykseen, puhumisen voi aloittaa vasta työpaikalla. Sinänsä nyökkäystervehdyslinja on ihan jees, mutta olen ilmeisesti vain niin utelias, että olisi ihan kiva tietää, ketä tervehdin. Ja ehkä myös, että mihin hän on matkalla. Mutta joo, ehkä tosiaan vielä joskus tulen kysyneeksi asiaa. :)


27.6.2019 Hanne Muurinen Poliisilta 0\nPartio pysäytti mopon Savelankadulla tienvarsitarkastusta varten klo 03.20. Mopon kuljettajalle suoritettu puhalluskoe näytti nollaa, mutta huumepikatesti oli positiivinen. Mopon kyydissä oli myös matkustaja. Mopo ilmeni anastetuksi ja molempien miesten hallusta löytyi huumausaineita. Miehet kiinniotettiin poliisiasemalle epäiltynä huumausainerikoksesta.\nLähde: Sisä-Suomen poliisi (27.6. klo 09.11)\nPolkupyörävarkauksien sesonki on nyt pahimmillaan\nNäillä seitsemällä niksillä eroon hyttysistä


Kieltenopen päiväkirja: syyskuuta 2008\nTänään oli puolikas VESO-päivä klo 15-18. Kaarina Suonperä oli meillä luennoimassa, aiheena käytöstavat, lastenkasvatus, lapsista huolehtiminen, vanhemmuus, opettajuus ja ties mitä kaikkea maan ja taivaan välillä. Oli tosi hyvä tilaisuus. Oli jopa niin hyvä, että vaikka tasan kolme 60-minuuttista tuntia istuimme paikoillamme ilman minkäänlaista taukoa (mikä on kyllä ällistyttävää sekin), ei aika tullut yhtään pitkäksi.\nKaarina Suonperällä on vankka kokemus. Hänellä on vankat hyvät periaatteet ja hän on nähnyt kaikenlaista. Johtolankana kautta linjan voisi muutamalla lauseella yhteenvetona sanoa illan annin: Meidän on huolehdittava toisistamme. Lapsille on annettava aikaa. Meidän on hymyiltävä enemmän ja kannustettava toisiamme enemmän. Eli kaikkia niitä asioita, jotka tahtovat unohtua arjen kiireessä.\nNo tuo kaikki kirjoittamani oli kovin laimeasti sanottu, mutta hän puhui asiaa, ihan isoilla kirjaimilla. Lapsista on huolehdittava!\nKokeita, kokeita, kokeita. Niitä pursuaa jo korvistakin ulos. Yo-kokeet menivät kai erinomaisesti, ainakin sikäli että hajonta oli laidasta laitaan.\nKakkosen ruotsin kokeessa olisi yhteen kohtaan pitänyt tulla sana smaka eli maistua. Joku oli kirjoittanut smeka, joka tarkoittaa halata. Oppilas tuli valittamaan, ettei ollut saanut yhtään pistettä, vaikka on vain yhden kirjaimen heitto. Hänestä ihan sama, kummin sanoo.\nOtin esimerkiksi juuri kuulemani samanlaisen tapauksen suomen kielestä. Venäläinen hierojamme oli sanonut hierottavalle miehelle: "On vaikea hieroa, kun sinulla on niin pitkät korvat". Mies oli mennyt hiljaiseksi, mitä hieroja ihmetteli kovasti. Vasta kotona hän oli käsittänyt, että olisikin pitänyt sanoa pitkät karvat.\nSanoi vielä, ettei hän ole koskaan niin pitänyt väliä, sanooko sanoissa a vai o, sillä venäjän kielessäkään sillä ei ole kovin suurta väliä.\nTämän kuultuaan oppilas oli vieläkin vähän sitä mieltä, että tuohan nyt on ihan eri asia! Johan sen kuulemma järkikin sanoo, ettei niin voi sanoa. Mutta että smeka ja smaka kun kuulostavat ihan samalta!!!\nLähettänyt Kirlah klo 16.18 4 kommenttia:\nKauhajoen tapahtumat järkyttivät täälläkin. Onnettomuuden tapahtumapäivän iltapäivä meni vähän panikoidessa. Mutta kaikilla oli tunne, että olemme eläneet tämän ennenkin juuri samanlaisena. Valtava uutisointi luo ahdistusta enemmän kuin itse tapahtuma ja asia. Emme vähättele tapahtumaa, mutta miksi luoda ahdistusta ympärille enemmän kuin on tarpeellista.\nMeillä oli täällä omiakin murheita. Juuri samana päivänä ajoi yksi abiluokan oppilas autonsa hiekkatiellä mutkassa kolme kertaa katon kautta ympäri. Kyydissä ei muita. Kyllä on hyvä, että on turvavyöt nykyään, kuskille ei onneksi tullut muuta kuin vähän naarmuja. Niskassa jotain kipua, tutkimusten jälkeen ei huomattu mitään poikkeavaa. Toivottavasti ei jälkeenpäinkään.\nEilen illalla oli täältä oikein linja-autollinen Mikkelin teatterissa katsomassa Puumalan poikien esitystä Kaikki Puumalan puolesta. Esitys on yllättävän hyvä, ihmeesti on saatu ihan tavallisiin asioihin huumoria, nauraa sai monessa kohtaa. Esitys ei ollutkaan samanlainen kuin televisiossa, siellähän oli vain pieniä irrallisia pätkiä.\nKouluun on tullut vieraita Komin tasavallasta. Tämä on ympäristöasioihin liittyvä yhteistyöprojekti Komin, Petroskoin, Rantasalmen ja meidän kanssa. En itse ole siinä mukana muuten kuin tänä iltana aion mennä yhteiseen illanviettoon. Jospa saisi jotain vierasta kieltä puhua.\nLähettänyt Kirlah klo 9.05 Ei kommentteja:\nTässä syksyllä tuli oppilaiden kanssa puheeksi jostain syystä kastemato. En muistanut, mitä se on ruotsiksi, eikä luokassa ollut sanakirjaa. Muistin vain, että dagg on kaste ja mask on mato, mutta onko kastemato vain yksinkertaisesti nämä yhdistettynä, en tiennyt. Myöhemmin ilmeni, että on.\nSamassa yhteydessä en malttanut olla mainitsematta, että en mask –ar on mato, mutta en mask –er on naamio, maski. Joku tietysti heti valitti, että höh, miks pitää olla samat sanat niin lähellä toistaan jne jne. Taas pääsin sanomaan, että onhan suomessakin vaikkapa vuori-sana yksikössä sama, mutta monikossa eri: Mont Everest on vuori-vuoren, mutta takin vuori on vuori-vuorin. Tätä kyllä joku uskalsi epäillä. Väitti, että minä heidän kiusaksi keksin tällaisia!\nMeni viikon verran ja joku palautteli mieleen, mitä se kastemato olikaan. Toinen sanoi, että se on päivänaamio. Huh, en ollut koskaan yhdistänytkään dagg- ja dag-sanoja keskenään, varsinkin kun sanat äännetään ihan eri tavoin. Ruotsin painollisessa tavussa on aina joko pitkä konsonantti tai pitkä vokaali. Koska dagg-sanassa on pitkä konsonantti, on vokaali silloin lyhyt. Dag-sanassa konsonantteja on vain yksi, vokaali on äännettävä näin ollen pitkänä. Mutta hyvä muistisääntö tuo päivänaamio kastemadolle. Paitsi että kovin toisarvoinen sana muistettavaksi.\nLähettänyt Kirlah klo 9.08 2 kommenttia:\nAinakin jollain oli tänään hauskaa. Vaihto-oppilas oli kuolla nauruun, ja tietysti minun ansiostani, kuinkas muuten! Ensinnäkin hänestä oli kummallista, että minä kuljin vähän väliä tunnin alettua ovella katsomassa, olisiko toinenkin opiskelija tullut. Tätä ei vain näkynyt missään, mutta minä en ottanut uskoakseni. Hänhän nimenomaan sanoi viime kerralla tulevansa. Vaihto-oppilas nauroi niin sydämellisesti ja vakuutteli, ettei se minun syyni ole, jos ei toinen tunnille tule! (Se se nyt vielä puuttuisikin, että minun syyni!)\nToinen syy opiskelijalla oli riemastua, kun hän äkkäsi, että hänhän osaakin englantia paremmin kuin minä. Meillä on mennyt toisenkin opiskelijan mukana ollessa venäjän kielen kanssa solkatessa aikaa niin, että kun olen tähän asti aina helpommin saanut asiani selitetyksi englanniksi kuin venäjäksi, ei oppilas ole ehkä huomannut puutteitani. Nyt hän oikein hypähti tuolilla ja iloitsi sydämensä pohjasta.\nIänikuinen riemun aihe hänellä on ollut myös minun piirustustaitoni, tai siis tuon taidon puute. Mitä tahansa konkreettista opettaessani olen piirtänyt taululle kuvan, mutta lopputulos näyttää aina esittävän jotain muuta kuin mitä on tarkoitus. Tänään huoneen esineitä opeteltaessa näytin kalvolta kuvan. Oppilas kysyikin, että tuo ei vissiinkään ole minun piirtämäni. - No, ei niin.\nOnkohan minun piirustustaidossa todella jokin vika? Tavallisestikin jos ei ole pohjoismaiden karttaa äkkiä saatavilla, piirrän Norjan, Ruotsin ja Suomen kartan äkkiä taululle. Meni kauan ennen kuin ymmärsin, miksi se oppilaita huvitti niin suuresti. Asia selvisi abipäivänä jokin vuosi sitten, kun abit olivat karikoineet taitojani ja piirtäneet seinälle sukuelimiltä näyttävät pohjoismaat.\nEn muista, olenko joskus kirjoittanut, että opiskeluaikana sijaisena ollessani luin oppilaille ruotsiksi tarinaa Kettu kaivossa. Oppilaiden oli tarkoitus kirjoittaa tarina paperille omin sanoin. (Siihen aikaan vielä harrastettiin tällaisia menetelmiä). Kertomuksen tueksi piirsin aina sitä mukaa taululle kuvaa. Lopputulos oli, että jokaisessa paperissa luki otsikkona: Jänis kaivossa.\nOn tapahtunut sekä kivoja että suututtavia asioita. Ensin kivat:\n-Kölnin läheltä entisen Comenius-koulumme opettaja kysyi, voisiko kolme hänen oppilastaan tulla Suomeen työharjoitteluun viikoksi. Meillä oli aikoinaan hyvin vilkasta oppilasvaihtoa Comeniuksen puitteissa: oppilaita oli puolin ja toisin työharjoittelussa viikon verran.\nNyt sitten vain pitää ruveta etsimään perheitä ja työpaikkoja näille tuleville oppilaille. Työpaikkoina kyseeseen tulevat esim. päiväkoti, kahvilat ja turisti-info. Viimemainittu vain ei taida nyt näin syksyllä olla enää hyvä vaihtoehto.\nKiva asia on sekin, että nyt kun tätä jaksoa on jäljellä enää viikon verran, on se vihoviimeinenkin oppilas saanut hankituksi kirjan. Tähän asti istui koko viisi viikkoa kirjatta, sitten myöhemmin oli jostain vetäissyt ikivanhan painoksen, jossa on eri kappaleetkin kuin meidän kirjassa. Luokkakin on topakoitunut kummasti. Näinköhän on kestävää laatua. Auttoikohan asiaa yhtään, kun aineita palauttaessani vakavaan sävyyn epäilin, että kahden vuoden kuluttua tällä laiskalla menolla ei tässä koulussa tarvitse ylioppilasjuhlia järjestää.\nOn kerääntynyt rutkasti myös suututtavia asioita, jotka pitäisi nyt kääntää positiivisiksi:\n-Netti ei toimi kotona, taitaa olla vika sittenkin koneessani, mutta kun ei ehdi hoitaa sitäkään asiaa kuntoon. Käänteisenä puolena hyvä asia on se, että tulee kotona tehtyä muutakin kuin tietokoneella istumista.\n-TYKY-järjestelyryhmään kuuluvana minun on pitänyt soittaa ympäri maakuntaa milloin mihinkin puljuun. Olemme suunnitelleet urheiluhalliin kolmen tunnin aktiivista toimintaa. Neljä ryhmää ja jokainen ryhmä saisi kokeilla jotain uutta, ennen kokematonta asiaa, esim. naurujoogaa, jotain ihme curlingia jne. Mutta kun aikataulut eivät pidä. Kun yhden asian saa sovittua, toisesta kohdasta rakennelma pettää. Sovi-peruuta-sovi-peruuta. Tätä nyt ei mitenkään voi kääntää positiiviseksi. Ellei sitten se, että suunnitelma on jo saatu loppusuoralle.\n-Viime keväänä päättyneestä 3-vuotisesta Comenius-projektista on tehtävä loppuraportti ja tilitys EU:lle. Eilen illalla monta tuntia kirjoitimme raporttia englanninopettajan kanssa emmekä päässeet raha-asioita edes vielä setvimäänkään. Arvioisin, että 1/3 työstä on vasta tehty. Voiko tätäkään kääntää positiiviseksi? No voi tietysti. Onhan se positiivista, että raportin teko on jo sentään aloitettu.\nP.S. tuo enkelikuva tuli juuri Puolasta comenius-koulusta.\nLähettänyt Kirlah klo 8.55 Ei kommentteja:\nEilen oli Helsingissä koulutus uusista yo-kirjoitusten arviointikriteereistä ja suullisen kielitaidon testauksesta. Hyvä koulutus oli. Nyt ollaan menossa oikeaan suuntaan: painotetaan kirjoittamisessa nimenomaan viestin perille menoa eikä kiinnitetä huomiota joka ikiseen pieneen päätteeseen. Ja nyt kirjoitetaan lyhyissä ja keskipitkässä kielessä vain pieniä viestejä, joita jokainen voi tarvita omassa elämässään. Oikein hyvä!\nLohduttavaa, että eivät kaikki muutkaan aina onnistu ihan nappiin arvioimaan kirjoitelmia. Saimme koulutuksessa arvioida pieniä kirjoitelmia ensin jokainen itsekseen, sitten katsottiin yhteisesti, mitä kukin olisi antanut. Hämmästyttävää, miten paljon eri ihmisten arviot heittivät. Itselläni meni melko hyvin, korkeintaan yhden pykälän heitti, lopussa alkoi mennä ihan nappiinkin, kun systeemiin tottui. Vaikka täytyy kyllä muistaa, että ei se yo-lautakunnan antama lopullinen tuomiokaan mitään jumalan sanaa voi olla, yhtä hyvin jokin opettajan laittama pistemäärä on oikea. Arviointi tällaisissa on aina subjektiivista. Mitä nyt kukakin kulloinkin haluaa painottaa.\nSuullisen kielitaidon kokeet tulevat sillä tavalla pakollisiksi, että jos oppilas haluaa tulla suulliseen kielitaidon kokeeseen, koulun on sellainen järjestettävä. Onneksi olen pitänyt silloin tällöin pieniä suullisia testejä harjoituksen vuoksi. Enemmänkin olisi tietysti voinut niitä pitää.\nVirheiden jahtaamisesta olisi todellakin päästävä. Meille näytettiin videolta suullisen kielitaidon testaustilanteita. Kun keskittyi oppilaan viestiin, ei edes juuri huomannut virheitä. Vasta kun toisella katselulla kehotettiin kiinnittämään huomio puutteisiin, huomasi monia virheitä. Mutta sellaisiahan meillä on äidinkielinenkin puhe ihan täynnä. Jos puheemme kirjoitettaisiin sellaisenaan, olisi se karmeaa luettavaa.\nLähettänyt Kirlah klo 10.32 Ei kommentteja:\nLähettänyt Kirlah klo 18.25 Ei kommentteja:\nTässä istuksin koulussa kirjoittamassa, kun netti ei ole jostain syystä toiminut kahteen päivään. En saa sitä varmaan kuntoon ennen ensi viikkoa, sillä jo sunnuntaina lähden englanninopen kanssa koulutukseen Helsinkiin, maanantaina on koulutusta ylioppilaskirjoituksista.\nJo alkoi tämä repaleinen elämä taas: eilen puolet joka luokalta oli Helsingissä jossain konsertissa. Tai konserttihan oli siis vasta illalla, mutta täältä korvesta on lähdettävä joka paikkaan aina tunteja, ellei päiviä aiemmin. Ja jotkuthan tietysti käyttivät tilaisuutta hyväkseen ja lähtivät kotiin meikkaamaan jo kaksi tuntia ennen kuin olisi ollut välttämätöntä!\nTänään osa oli poissa sen takia, kun tulivat Hesasta kotiin vasta kolmen aikaan yöllä. Huomenna minun ei tarvitse yrittääkään tulla koululle vielä aamusta, sillä kaikki abit menevät tekstitaidon yo-kirjoituksiin. Jo on kumma, jos ei saada mitään tolkkua siihen, että pitää pitää tunteja abeille vielä kaiken sekamelskan keskellä. Osa niistä on jo ihan stressaantuneita.\nLähettänyt Kirlah klo 17.58 2 kommenttia:\nLähettänyt Kirlah klo 18.06 2 kommenttia:\nYlioppilaskirjoitusten kuullunymmärtämisen kokeet alkoivat tänään. Englannin kuuntelu oli aamulla, ja englanninope säikytti minut jo heti alkajaisiksi, kun hän sanoi CD:n pysähtyneen kesken kuuuntelun. Ope oli huomannut yhtäkkiä, että onpa hämmästyttävän pitkä tauko. Onneksi pysähdys sattui siis tauon aikana. Oppilaat eivät edes tulleet huomaamaan mitään häikkää. Muuta selitystä ei ole kuin että on ollut aivan minimaalisen pieni sähkökatkos.\nMitenkähän jotkut ihmiset voivat muuten olla omasta elämästään aivan pihalla! Kun opettaja kuuntelun jälkeen oli tarjonnut ylimääräistä harjoitusmateriaalia tulevaa tekstikoetta varten, yksi oppilas oli ihmetellyt: -Ai jaa, onko meillä vielä toinenkin koe? Eikö se ollutkaan vielä tällä selvä?\nJa aivan varma on, että oppilas on ollut silloin tunnilla kun yo-kokeista on puhuttu, sekä enkun että ruotsin tunnilla, ja opokin on pitänyt kai kokonaisen tunnin aiheesta. Ja minusta tuntuu, että koko lukion ajan on hoettu vain yo-kirjoituksia. Mutta eihän tämä oppilas olekaan vissiin kuin vasta viidettä vuotta lukiossa.\nKello 11 oli pitkän saksan kuuntelu, jota huomasin vähän jännittäväni juuri sen enkun levyn pysähdyksen takia. Kokeessa ei kuitenkaan tullut teknisiä ongelmia. Ilmeisesti jollain oli sen sijaan ymmärtämisongelmia. Toinen valvoja alkoi kokeen jälkeen kysellä, onko oppilaillekin käynyt samoin kuin äskeisessä kuuntelussa, että taskulaskimen sijaan on ottanut tv:n kaukosäätimen kokeeseen. Eräs oppilas kalpeni, hän ei ollut sellaista levyltä kuullutkaan. Kiireesti oppilas hyökkäsi ovesta ulos.\nJännittävä nyt sitten nähdä, miten on mennyt, huomenna vasta pääsen tarkastamaan.\nTänään kävimme Varkaudessa. Kävimme myös Mekaanisen musiikin "museossa", mikä olikin mahtava kokemus. Kokonainen kartano täynnä erilaisia laitteita mitä uskomattomimpia luomuksia, kahdessa kerroksessa. Opastettu kierros kestää tunnin, ja sinä aikana kuullaan vaikka minkälaista musiikkia erilaisilla vempaimilla soitettuna.\nOn posetiiveja, erilaisia soittimia, jotka soittavat itse reikäkortin avulla. Uutta oli minulle se, että jotkin tuollaiset reikäkortit eivät toimikaan pienten nypylöiden avulla, vaan ilma kulkee reiän läpi, jolloin kone tietää, mikä sävel kulloinkin on kyseessä. Kuvailtavaa olisi vaikka kuinka paljon, mutta viisainta, kun jokainen käy itse paikalla kokemassa. Voin taata, että pettyä ei tarvitse.\nKokoelma on yksityinen, Suomessa yli 30 vuotta asuneen saksalaisen omistama. Valokuvassa maailman suurin mekaanisen musiikin laite. Sitä varten on perustusta pitänyt vahvistaa ja kattoa nostaa.\nUseat laitteet olivat yli sata vuotta vanhoja, mutta on myös laitteita, jotka on rakennettu nykyaikana. Toisessa kuvassa reikäkortti. Monet reikäkortit ovat haitarikirjan näköisiä. Kun halutaan uusi kappale, vaihdetaan vain haitarikirjakasetti.\nLähettänyt Kirlah klo 19.39 Ei kommentteja:\nLähettänyt Kirlah klo 15.48 Ei kommentteja:\nEilisen kirjoituksen kommenteissa mainittiin, että jos vähänkin viitsisi vaikkapa kuunnella tunnilla tai perehtyä asiaan, sujuisi oppiminenkin melkein automaattisesti, varsinkin, kun vaikkapa juuri ruotsin verbit melkein kaikki päättyvät a-kirjaimeen.\nOlenkin verrannut opettajan työtä metsurin työhön. Aamulla lähdet metsään. Hommanasi on laittaa puita kärryille ja ajaa täysinäinen kuorma illalla kotiin, mieluimmin monta kuormaa. Mutta kärryillä seisoo joku, joka koko ajan potkiskelee puut pois kärryiltä sitä mukaa, kuin niitä saat lastatuksi. Illalla kotiin palattuasi ei kärryillä ole yhtäkään puuta.\nMiltä tuntuu metsurista? Aivan, juuri samanlainen tunne on opettajalla illalla kotiin tullessa.\nTulipahan tuokin vertaus vain mieleeni taas tänään, kun tulin kotiin. Kummallisinta on, että vaikka minulla oli seitsemän oppitunnin päivä, ja kuusi sujui mielestäni suhteellisen mukavasti, yksi tunti kakkosen ruotsia pilaa koko fiiliksen. Ei silti, minusta tuntuu, että oppilaiden mielestä tunti meni ihan ok, mutta minulla vain on tuo tunne, että kärryille ei jäänyt mitään. -Ja mikä pahinta: juuri sen takia, että siellä kärryillä istuskeli montakin, jotka aktiivisesti potkiskeli ne puut alas.\nLähettänyt Kirlah klo 18.23 4 kommenttia:\nKakkosluokka kirjoitti ruotsintunnilla kirjoitelmaa, ja yksi oppilas mainitsi, että hän ei osaa ruotsista kuin elefant. Sanoin, että sehän on melkein yhtä hyvin, kun joskus kauan sitten minulla oli yläasteella oppilas, joka ei oppinut koko aikana kuin asfalt, hyacint, cement.\nSatuin mainitsemaan, että eräs toinen ei oppinut kuin sanan varahuussi. (varuhuset=tavaratalo).\nTähän joku saksanlukija mainitsi, että kuulostaa samanlaiselta kuin hänen oppimansa haimatorttu saksasta. Enpähän muista sellaista opettaneeni, mietin ja mietin, mitä ihmettä sillä tarkoitetaan, kunnes oppilas armahti ja paljasti, että se on Heimatort, kotiseutu. (äännetään oikeasti: haimaat-ort)\nTuohon oli sitten jo pakko taas mainita, että joskus oppilaat ovat ruotsin tekstistä nähneet sanan magont ja ihmetelleet, mikä kumma on magontti. (Sehän on suomeksi mahakipu).\nP.S. Kuvan kasvi on kelta-apila.\nLähettänyt Kirlah klo 18.14 3 kommenttia:\nLähettänyt Kirlah klo 17.22 6 kommenttia:\nPääsin ja urkenin vihdoin kampaajalle. -Olet käynyt kampaajalla, mainitsivat oppilaat heti. -Tiedänhän minä sen, vastasin.\n-Tarkoitamme, että hyvän näköinen on!\nEräs sanoi: -Jos nyt ihan totta puhutaan, oli se tukka päässyt jo ylipitkäksi. Oli mennyt jo muodottomaksi!\nNäin herttaisesti meillä käydään sanavaihtoa. Nykyajan nuoret sanovat mielipiteensä, oli se sitten hyvää tai huonoa. Itse henkilökohtaisesti arvostan asioiden sanomista niin kuin ne ovat, mutta mietin vain, miten monta kertaa oppilaat tulevissa työpaikoissaan lyövät päätä seinään, kun ei kaikille voikaan sanoa ihan mitä sattuu. Tuleeko heille kenkää alta aikayksikön, jos pomolle erehtyvät sanomaan vääränlaisia lauseita.\nVielä koulusta lähtiessäni joku abi tuli pihalla vastaan ja tervehdyksen jälkeen lausui: -Kiva tukka. -Kiitos, vastasin, kuten kohteliaisuuteen kuuluukin vastata, mutta itsekseni mietin kauhistuneena, mitenkähän luttanan ja ruopaleen näköiseksi oikein olin mennytkään, kun kaikki nyt kämpaajallakäynnin huomasivat.\nLähettänyt Kirlah klo 18.48 2 kommenttia:


Henriikka Tavi: Helmikuu 2/12 | jäljen ääni\n« Sunnuntaina runo on väsynyt\nHaluatko esseistiksi? »\n5 huhtikuun, 2012 Tekijä penjami\nKategoria(t): lyriikka | Avainsanat: henriikka tavi, janne kortteinen, kenneth goldsmith, kuisma korhonen, sofi oksanen | 25 kommenttia\n: 5 huhtikuun, 2012 klo 7:12 pm | Vastaus Heli\nKun yksi päivätöideni puuhista on poimia ”moniammatillisen” yhteiskunnallisen toimijan julkaisuista yhteen ainoaan asiaan keskittyvät seikat, on tuota HS seuraa Japanin tapahtumia aika hankala nähdä runoutena.\nTosin omankin työni tulos muistuttaa toisinaan jännittävää jatkokertomusta, riippuen siitä jaksanko innostua aiheesta ja – parhaimmillaan – poleemis-poliittisesta sisällöstä. Ja siitä, onko minulla mielipide aiheeseen.\nSilti, tällä perusteella työni on runouden tuottamista. Mutta eikö runouden arvo silloin alene fragmentaarisuuteen. Ja onko fragmentaarisuudessa jotakin ylistettävää?\nEntä, jos Tavi olisi luonut HS seuraa -runonsa alle jonkun pelokkaan suomalaisen toyotanostajan, joka on huolissaan autonsa saamisesta, sen ydinlaskeumasta – tai Japaniin matkalla olevasta suomalaisesta, joka suree maksettua matkaansa…. eikö tuollainen uutisten vastaanottaja tekisi tuosta runosta jotakin telexvirtaa kummoisempaa. Sillä: miten uutistoimittaja voisi nähdä tuon runona?\nJa voisiko Oksanen -luetelmassa nähdä myös kateutta. Näet, kaikkien meidän on tehtävä työtä, joka päivä useimpien. Miksi siis ei runoilijoiden?\n: 5 huhtikuun, 2012 klo 8:39 pm | Vastaus penjami\nMietin itsekin, missä mielessä tuo Japani-seuranta on nimenomaan runo. Mikä yleensäkin on runo? Riittääkö kriteeriksi se, että teksti on julkaistu runokokoelmassa?\nVanha ruostunut polkupyörä ei ole taideteos, mutta jos taiteilija vie sen taidenäyttelyyn ja nimeää, silloin se muuttuu taiteeksi. Ainakin, jos kyse on arvostetusta matrikkelitaiteilijasta. Mutta ero HS:n Japani-seurantaan on siinä, että rämä polkupyörä luultavasti on esteettisesti kiinnostava: sillä on vanhan esineen elämänhistoria, eräänlaista auraa.\nJapani-seurannasta en ainakaan omassa luennassani löydä mitään kielellisesti tai esteettisesti kiinnostavaa. Esimerkiksi ”Mikä minua kosketti tänään” on kaunis, nuo kosmetiikan ainesosien termit ovat omalla tavallaan viehättäviä. Ja vaikka ne ovat vain tuoteselostusten jäljennöksiä, on niissä valtavasti herkkyyttä, lyyrisyyttä.\nJa tuo Sofi Oksasesta kertova Voittokulku taas törmäyttelee eri tasojen (vakavasti otettava aihe/kevyt juttu) otsikoita toisiinsa, jolloin syntyy assosiaatioita ja ajatuksia – kyllä siinäkin jotain perustavaa runomaisuutta on.\nMutta Japani-seuranta: onko sitä perusteltua lukea RUNONA vai pitäisikö puhua tekstistä? Kyse on myös lukutavasta: itse luin sen konseptualistisen runouden lähtökohdista, sinä taas henkilökohtaisen toimittajuutesi perspektiivistä. Sen kyllä myönnän, että tietynlainen Keisarin uudet vaatteet -vaara tällaisissa runoissa on.\n: 5 huhtikuun, 2012 klo 8:44 pm | Vastaus penjami\nJa vielä: jos olisin itse runoilija, saattaisin hyvinkin olla kateellinen Sofi Oksaselle. Tai en tiedä olisinko kateellinen hänelle, mutta ainakin turhautuisin mediaan, joka keskittyy niin harvoihin kirjailijoihin. Vaikka juuri siitähän suomalaiset pitävät: on kivaa lukea samoja kirjoja, joita muutkin lukevat.\n: 6 huhtikuun, 2012 klo 9:13 am | Vastaus ketjukolaaja\nSiitä on niin pitkä aika kun lukaisin tämän helmikuun, että olikin hyvä, kun Penjami on tuohon listannut tärkeimmät seikat, niin saa taas jotain tuntumaa siihen mitä tuli viikko sitten luettua. En olisi tuosta konseptualismistakaan mitään tietänyt, ellei sitä olisi minulle edellä selitetty.\nLukiessani kokoelmaa taisin hiljakseen hörähdellä alkupuolen runoille ja sitten sen lopun 2/3-osaa luin aika tiiviiseen tahtiin, koska kaikki muistui mieleen juuri sellaisena kuin sen muistelin tapahtuneenkin. Huomiotani herätti lukiessani ja etenkin jälkeenpäin, etten ollut näistä kokoelman alun lehtipoiminnoista kuullutkaan. Tiedän kyllä että Sofi Oksanen on kirjailija.\nKun tsunamiuutisvirralle on annettu noinkin laaja osuus kirjassa, minulle tuli mieleen, että voisiko tätä runokirjaa nimittää proosa-runokokoelmaksi? Vaikka runot eivät kirjassa olekaan proosarunoja, tulee kokoelman rakenteesta tunnelma semmoinen, että luenkos minä tässä proosaa? Draaman kaari muistuttaa Titanic-elokuvaa, jossa alussa on varsin tyhjänpäiväistä romanssia ja sitten yht’äkkiä törmätään jäävuoreen ja siirrytään katastrofielokuvaan. Tämän kokoelman alkupuolella kysellään ’mitä romantiikka sinulle merkitsee’ tai jotain siihen suuntaan. Verrattuna loppuosan asiasisällön painoarvoon alkuosa kokoelmasta on eräänlaisen oksennuspallon luokkaa. Kyllä minäkin silti pidän siitä ”Mikä minua kosketti tänään” -runosta. Se on hyvin koskettava. Ja romantiikka on koskettavaa ja moni muu inhimillisen elämän pikku piirre. Mutta tsunamin kosketus kaiken voittaa. Siitä voi joku latinisti näperrellä oman vaakunalauseen.\nNo, nyt menen katsomaan olisiko tv:ssä pitkäperjantain jumalanpalvelus. Saatan vielä saarnalle keretä.\n: 6 huhtikuun, 2012 klo 2:47 pm | Vastaus penjami\nTuosta proosasta mietin samaa kuin sinäkin. Aivan yhtä hyvin Japani-teksti voisi olla osa novellikokoelmaakin. Sellaisia kokeiluja ei vain juurikaan näe suomalaisessa novellissa tai romaanissa. En tiedä, miten muualla maailmassa: löytyykö tällaista valmiiden tekstien uudelleen kehystämistä ja julkaisemista osana romaaneja, novellikokoelmia?\n– Saarnasta voisikin saada mainion ”valmistekstin”. Olisi kielikuvia, kantaaottavuutta, kokemuksellisuutta ja ajatuksellisuutta. Uskonnollisessa puheessa on muutenkin runollisuuden elementtejä: sopivaan asiayhteyteen siirrettynä pääsiäissaarna voisi olla kiinnostava.\n: 6 huhtikuun, 2012 klo 4:48 pm | Vastaus Jokke\nOlen seurannut Tavin runo-projektia blogisi kautta.\nMinusta alun alkaen Tavin haasteeksi muuttuu uuden, uusien näkökulmien löytäminen kuukausittain. Jotenkin vielä ymmärrän ”Minua kosketti” tematiikan, mutta Fugushima-runoudesta en erityisemmin pitänyt, tsunamin karmea tuhovoima, ja ydinonnettomuus vaikuttaa vuosikymmeniä, joten näin paloina poimittuna runo ei toimi niinkuin minusta pitäisi, tuntuu pinnalliselta, vaikka pitäisi tuntua piinalliselta.\nToisaalta keskustelua syntyy ja se on on hyvä asia, pistäköön paremmaksi ken pystyy.\n: 6 huhtikuun, 2012 klo 8:19 pm | Vastaus penjami\nEhkä tuo voisikin olla se pointti: ”runo” havainnoi, kuinka media muuttaa kaiken pintatason uutisvirraksi. Syvyys ja laajuus kuihtuvat, satojen tuhansien yksilöiden kokemukset jäävät piiloon. On minuuttien ja tuntien välein päivittyviä rivin tai kahden otsikoita.\nJa silti, sieltä niiden takaa voi jokainen kuitenkin nähdä hirviömäisen tsunamin hahmon.\n: 6 huhtikuun, 2012 klo 9:03 pm | Vastaus Jokke\nHyvä pointti tuo “runo havainnoi, kuinka media muuttaa kaiken pintatason uutisvirraksi”, AKT:n jutun otsikoinnista saisi ehkä myös runon, jossa olisi vielä draamankin ainekset.\n: 6 huhtikuun, 2012 klo 10:06 pm | Vastaus penjami\nMillaisenkohan tekstin saisi aikaiseksi vuoden 1986 kevään TsernobyLin uutisoinneista? Sitähän ei aluksi oikein edes uutisoitu: runo alkaisi parilla tyhjällä sivulla, sitten vasta heilahtaisivat ruotsalaisten mittarit …\n: 8 huhtikuun, 2012 klo 11:25 am | Vastaus silenen\nOlisipa kiinnostavaa tietää millaisia arvioita Kenneth Goldsmithin teoksesta aikanaan kirjoitettiin! Mihin niissä tartuttiin jne.\nOma suosikkini taitaa Helmikuussa olla tuo Mikä kosketti minua tänään, siinä tosiaan yhdistyy viehättävästi lyyrisyys ja kantaaottavuus! :)\n: 8 huhtikuun, 2012 klo 9:40 pm | Vastaus penjami\nEnpä ole runouden tutkimukseen niin paljon tutustunut, että olisi tullut pengottua uudemman lyriikan vastaanottoa. Mutta tuo Mikä kosketti minua tänään, se toimi todellakin hyvin. Paitsi kauneutta, siinä on myös jonkinlaista loitsumaista tenhoa. Vierasperäisiä, outoja sanoja, joista jokainen kutsuu (tai manaa) esiin jonkin elementin tai ainesosan. Joku menneisyyden alkemisti olisi luultavasti osannut arvostaa tällaista litaniaa ja sen ääneen lausumista.\n: 9 huhtikuun, 2012 klo 7:46 pm | Vastaus hdcanis\nMinulla saattaisi tulla hieman sama ongelma vastaan kuin Helillä, runoina lukeminen voisi käydä hankalaksi kun muunlainen luenta voi iskeä läpi…Fukushima-uutisotsikoiden lukeminen voisi lähinnä aiheuttaa ärtymistä Hesarin journalistiikkaa kohtaan (ja saman vaikutuksen saa ihan siitä lehdestäkin ilman editoivia välikäsiä), joskin sen dominoiminen kokoelmassa onkin ihan sopivaa, samahan tapahtui uutisvirrassa…\nJa kemikaalinimiinkin suhtaudun eri tavalla, eivät ne ole mitään eksoottisia sanoja (tetrakaliumpyrofosfaatti on kelaatti joka hammastahnoissa näköjään poistaa hammaskiveä, Tavin kuvaama hammastahna lienee tähän tarkoitukseen suunnattu kun sinun (tai minun) hammastahnaselosteesta ei moista ainetta löydy…omasta hammastahnastani puuttuu myös tuo sininen väriaine CI 42051, se on täysin valkoista)\nToisaalta jossain kulttuurisivujen otsikoista koostuvassa runossa voi olla minulle paljonkin loitsunomaista kieltä ilman merkitystä :)\n: 9 huhtikuun, 2012 klo 11:30 pm | Vastaus penjami\nJa niin siinä taas käy: tieto tappaa mystiikan, kiehtova sana (tuo tetra-mikälie) paljastui hammaskiven poistajaksi.\nAlkemisteista moni oli pohjimmiltaan ihan tavallinen tieteentekijä. Runous ja mystiikka tuli mukaan siinä vaiheessa, kun tieteen rajat ylittyivät. Ja joskus Isaac Newtonin aikoihin ne ylittyivät tietenkin monessa asiassa melko piankin. Siksi olenkin kovin innostunut 1600-1700-lukujen tieteestä: moderni tieteen tekeminen alkaa tehdä tuloaan, mutta vielä on taikuuttakin jäljellä.\nJep, HS:n kulttuurisivujen otsikot vielä jokseenkin menevät, mutta jos tehtäisiin runo vaikkapa jostakin runouslehdestä, voisi mennä loitsimiseksi.\n: 10 huhtikuun, 2012 klo 9:59 am | Vastaus hdc\nJooh, mystiikka vähenee mutta toisaalta tieto avaa ilmiöiden filosofista ja esteettistä luonnetta sitten eri kohdista, tuostakin sanalitaniasta voi sitten kiehtoutua että mitä mikäkin ainesosa tekee, mitä on hammastahna? Ja tuosta näkökulmasta voi sitten löytyä uudenlaista mystiikkaa, kun niinkin arkipäiväinen asia kuin hammastahna perustuu tälle ja tuolle ilmiölle, suuni on yhtä maailmankaikkeuden kanssa :)\nNyt aloin mietiä että minkäköhän väristä hammastahna olisi ilman tuota CI 77891-väriainetta (jonka Google paljastaa titaanioksidiksi, yleinen väriaine löytyy myös esim. valkoisista seinämaaleista ja valkoisesta paperista). Luultavasti jotain epämääräisen harmaata joka ei herättelisi mitään mielikuvia puhtaudesta ja raikkaudesta…\nAlkemisteilla on tosiaan myös sitä nykypäivänäkin validia tiedettä kaiken sen muun seassa, vastaan tuli nyt myös osuva Paracelsuksen miete ”kaikki on myrkkyä, mikään ei ole ilman myrkkyä, annos yksin määrää myrkyn” joka on koko nykyinen toksikologia tiivistettynä yhteen lauseeseen. Mutta tiettyä viehätystä tunnen niitä menneen ajan homo universaliksia kohtaan jotka vielä kykenivät hallitsemaan kaikkea inhimillistä tietoa ja yhdistelemään niitä…\n: 10 huhtikuun, 2012 klo 10:27 am | Vastaus penjami\nSama hallinnan näkökulma pätee kirjallisuuteenkin. Vielä muutama kymmentä vuotta sitten suomalainen kirjallisuuden professori saattoi hallita kotimaisen kirjallisuuden lisäksi aika hyvin keskeiset trendit parilta muultakin kielialueelta.\nNyt on hankaluuksia jo siinä, kun pitäisi päättää, mikä on keskeistä. Tulevaisuuden kirjallisuushistorioitsijoilla onkin haasteellinen tehtävä, jos he yrittävät nimetä länsimaisen kirjallisuuden klassikkoteoksia meidän ajastamme.\n: 10 huhtikuun, 2012 klo 11:44 am | Vastaus hdcanis\nTuossa taannoin pohdiskelin myös sitä yleistä käsitystä tiedon määrän lisääntymisestä maailmassa, että pitääkö se oikeasti paikkansa ottaen huomioon tuon kasvavan erikoistumisen ja homo universaliksen mahdottomuuden nykymaailmassa. Jossain vaiheessa tulee vastaan yksilöiden kyky käsitellä tietomääriä, ja kun se ylittyy, tapahtuu vähän sama kuin biologisissa systeemeissä, lajit eroavat niin paljon että lisääntymiskykyisiä jälkeläisiä ei enää voi muodostua, ja lopputuloksena meillä on insinöörejä jotka eivät ymmärrä mitään mitä ei voi laskea laskukoneella ja runoilijoita jotka vieraantuvat omasta hammastahnastaan :)\nSoveltuukohan populaatiomallitus myös ajatuksiin…\n: 10 huhtikuun, 2012 klo 12:14 pm | Vastaus ketjukolaaja\nEikös tällaista erikoistumista ihmisryhmien kesken ole tapahtunut esim. kaupunkikulttuurin seurauksena jo melko pitkään? Leipurit leipovat, maalarit maalaavat ja puusepät/kirvesmiehet saarnaavat… Tosin ihmisryhmäin lisääntymiseen en kehtaa ottaa kantaa, vaikka tuntuvathan nuo lisääntyvän.\nJa tiedon lisääntyessä lisääntyy myös väärä tieto tai luulotieto. Tätä totuutta minun ei ketjukolaajana tarvitse edes ilmaista potentiaalissa, sillä ollen kyseessä minä, asiasta ei ole epäilystäkään.\n: 10 huhtikuun, 2012 klo 1:43 pm | Vastaus hdcanis\nTuo väärä tieto ja luulotieto onkin ehkä tärkeä osa prosessissa. Tuollaista ammatillisen tiedon eriytymistä on tosiaan tapahtunut tuhansia vuosia mutta se on silti ehkä ollut kohtuullisen rajallista, se ei ole johtanut merkittäviin eroavaisuuksiin ajattelussa ja kielessä ja on ollut helppo tietää että ei tiedä. Ja yhteiskunnallisesti harhaluulot ovat jaettuja, arkielämässä tiedot ja harhaluulot ovat menneet kaikilla jotakuinkin samansuuntaisesti.\nNykyinen yhteiskuntamme on käynyt monimutkaisemmaksi, ja arkielämässäkin tulee asioita joista henkilöllä x on tietoa josta henkilöllä y on harhaluuloja, ja toisinpäin, kun kyetäkseen toimimaan oikein täysipainoisen yhteiskunnan jäsenen pitäisi tietää molemmat asiat, oli se mahdollista tai ei. Ja tieto ja harhaluulo ovat yhteensopimattomammat kuin tieto ja puhdas tietämättömyys tai harhaluulo ja tietämättömyys.\nHenriikka Tavin runokokoelma Helmikuu on selvästi antoisa teos :)\n: 10 huhtikuun, 2012 klo 1:56 pm | Vastaus penjami\nEhkäpä ns. konseptualistinen runous on kuvailemasi kulttuurievoluution johdonmukainen tulos: valmista tekstimateriaa on tuotettu jo niin paljon, että runoilijat eivät enää koe mielekkääksi tuottaa lisää. Fiksumpaa hyödyntää vanhaa, kierrättää.\nLisääntyvän tiedon määrän suhteen tuo väärä tieton on yksi ongelma. Toinen on määrä. Vaikka tieto olisi aivan oikeaakin mutta jos sitä on valtavasti jostakin aiheesta, sen hyödyntäminen käy tukalaksi. Vaaditaan järeää prosessointia – ja siihen menee aikaa. Itse olenkin alkanut viime aikoina olla melkein helpottuneempi ja onnellisempi, jos hakemastani aiheesta löytyy tietoa vähänlaisesti. Se säästää aikaa ja päänvaivaa.\n: 13 huhtikuun, 2012 klo 5:34 pm | Vastaus Hirlii\nEi ole pitkään aikaan ollut aikaa seurata minkäänlaista uutisvirtaa tai vaeltaa, kellua, surffata, selata, lueskella mitään avoimessa verkkomaailmassa. Nyt jäin hetkeksi miettimään Tavin tekstiä, kirjoituksesi pohjalta.\n”HS seuraa Fukushiman tapahtumia hetki hetkeltä” . Minulle tulee mieleen se, mitä monet tietoalan ammattilaiset kutsuvat informaatiotsunamiksi: verkkomaailman tietovyöry on kuin tsunami. Se hajottaa kaiken tiedon irrallisiksi kappaleiksi, muuntaa ja toistaa sitä, varioi sitä ja mikä meille jää mieleen, muistiin: HS:n irtonaiset lauseenpätkät.\nTavoitammeko enää muuta kuin tiedon pintavaahdon, uutisista vain lauseenpätkiä jotka ajelehtivat satunnaisesti tajuntaamme.\nLuen parhaillaan Mark Levinen teosta ”An Introduction to Search Engines an Web Navigation” joka kertoo mm hakukoneiden toiminnasta ja niistä ongelmista joita tiedonhakijalla ja etsijällä on verkkomaailmassa sekä hakurobottien kanssa ”keskustellessa”. Keskustelu ei liene oikea sana, kun annamme käskyjä hakurobotille hakea sitä mitä etsimme.\nTeoksen mukaan verkossa arvioidaan olleen (v.2004) noin 600 biljoonaa web-sivustoa ja että tiedon määrä kasvaa koko ajan, joka hetki. Hurja on minusta myös se arvio, että ”hidden or invisible” (nk. deep web) on jo noin 550 kertaa suurempi kuin se näkyvä, helposti ja kohtalaisen vaivattomasti löytyvä verkkotieto sekä -materiaali.\nTiedonhakija on usein tuskastunut. Käytämme apunamme hakukoneita ja niiden ominaisuuksia, jotka kyllä kehittyvät koko ajan. Ne tavoittavat kuitenkin kaikesta verkkomateriaalista vain noin kolmanneksen (Levinen mukaan) ja tuovat esille kysymykseemme linkkilistan, jonka järjestyksen hakukoneen ohjelma laatii. Jos listassa on vaikka vain 300 linkkiä, niin kuinka monta niistä käymme tarkistamassa?\nTotisesti totisesti, tiedonhakijalta vaaditaan melko isoja ponnistuksia…\nJa näin keväällä tuntuu siemenistä avautuva tietokanta niin paljon riemastuttavammalta kuin mikään muu.\n: 14 huhtikuun, 2012 klo 12:00 am | Vastaus penjami\nUutisvirta tsunamina! Ilmeinen yhteys sisällössä ja muodossa, enkä tuota tullut ajatelleeksi. Informaatioähky on pahimmillaan lähes pakokauhuinen tila.\nJotkin visiot tai uhkakuvat veikkailevat, että tähän ähkyyn tietojärjestelmät tulevat jossakin vaiheessa kaatumaan. En ole pitkään aikaan lukenut scifiä, mutta kiinnostava sivuhuomio voisi olla Philip K. Dick -tyyliin kirjoitettu novelli tähtien välisestä, koko universumin laajuisesta Internetistä ja sieltä tietoa etsivästä informaatikosta.\nMonet hakusanat alkavat olla niin inflaation kärsineitä, ettei niillä kannata oikein mitään etsiäkään. Esimerkiksi tuota tuoretta postaustani varten ajattelin katsastaa jonkin esseistiikkaa luotaavan englanninkielisen tuoreen artikkelin. Luovuin toivosta: ”essay”-sanaa on englanninkielinen netti täynnä, ja vaikka miten yrittäisi hakua tarkentaa, lopputuloksena on liuta epämääräisiä linkkejä, joita ei todellakaan jaksa ruveta kahlaamaan läpi.\nJa kyllä, siemenet itsessään ovat jo melkoinen tiedonlähde. Yhden pienen kun kylvää maahan, se tietää kasvaa tarkalleen tietynlaiseksi kasviksi.\n: 14 huhtikuun, 2012 klo 10:09 pm | Vastaus Hirlii\nLevene, niin sen piti olla, tuon teoksen kirjoittajan nimi.\nKuka tästä tietää? Ei ehkä kukaan. Sen tiedän, että joka kerta kun avaan tietokoneen ja olen verkossa, niin ensimmäinen joka on vastassa on aina robotti – ei ihminen, eikä se ole scifiä vaan todellisuuttamme. Ne hoitavat mm tätä välitystehtävää, tässäkin.\nMinulle tuli tuosta Tavin teksistä niin vahvasti mieleen juuri tämä maailma, joka kyllä tuo ja luo myös iloa, ja rakentaa yhteyttä ihmisten välille, mutta jota hallinoi konemaailma, robotit. Ihan hauska ajatus tuo, miten informaatikon käy kun hän neuvottelee robottien kanssa…\nEsseistiikan kirjoittamisen iloa sinulle!\n: 14 huhtikuun, 2012 klo 11:36 pm | Vastaus penjami\nJa tässä maailmassa runouskin luodaan hakurobotin avulla … Onneksi ihmistä tarvitaan vielä kokoamaan teksti – tai ainakin ohjelmoimaan ohjelma, joka tekstin kokoaa.\n: 15 huhtikuun, 2012 klo 10:50 am | Vastaus Hirlii\nTuli muuten mieleen, oletko käyttänyt Google-Scholaria? Se on tieto- ja asiapainotteisempi. Hakua voi minusta tarkemmin ja helpommin rajata siinä. Tai kun käyttää muita hakukoneita kuin Googlea, voi joskus tehdä parempia osumia ja löytöjä.\nTässä G-Scholarin listaus sanaan ”essay”.\n: 15 huhtikuun, 2012 klo 3:36 pm | Vastaus penjami\nOlen tuotakin kokeillut, ja on hyvä varsinkin silloin, kun etsii hieman rajatumpaa ja nimenomaan tieteellisemppä aineistoa.\nLisäys vielä edelliseen kommenttiini. Tuli mieleen Hesarin tiedesivulla tiistaina ollut juttu tietokoneohjelmasta, joka kirjoittaa yksinkertaisia lehtijuttuja tilastojen pohjalta. On nopea eikä tee virheitä – ja varmasti polittiisesti korrekti. Ohjelman nimi on Stats Monkey – Tilastoapina. Aika kuvaava.


Jorma Uotinen, oletko seksisymboli? Uusi TTK-kausi on täällä! - Viihde - Voice.fi\nJorma Uotinen, oletko seksisymboli? Uusi TTK-kausi on täällä!\n29.11.2016 22:45 - Mika Parikka\nTanssii Tähtien Kanssa tekee paluun televisioihin, ja sen myötä myös koko kansan suosikki Jorma Uotinen. Ei huono!\nKoko kansan rakastama Tanssii Tähtien Kanssa eli TTK palaa ruutuihin MTV:n juhlavuoden kunniaksi. Kymmenes TTK-kausi starttaa 12. helmikuuta. Tuomaristossa nähdään Vanhat tutut, Helena Ahti-Hallberg, Jukka Haapalainen, uutena kasvona Kiira Korpi sekä tietenkin legenda jo eläessään, eli Jorma Uotinen.\nUotinen on ollut ohjelmassa sen koko pitkän matkan ajan, mutta kuka tanssijoista on jäänyt miehen muistiin hyvänä oppilaana?\n- Yksi parhaista oppilaista on ollut Viivi Pumpanen. Viivi oli parilla ensimmäisellä kierroksella aivan kipsissä, eikä osannut juuri mitään. Sitten hänestä kasvoi hieno tekijä, Uotinen hehkuttaa.\nUotinen tunnetaan kattavasta sanavarastostaan. "Ei huono!" -huudahduksen on kuullut varmasti jokainen viimeisen kymmenen vuoden aikana:\n- Eilenkin yksi nuorukainen pysäytti minut Stockmannilla, otti selfien ja pyysi sanomaan, että ei huono!\nEhtymätön sanavarasto tulee mieheltä luonnostaan.\n- En käsikirjoita koskaan mitään. Sanavarasto on se, miksikä se on tähän ikään mennessä kertynyt, Uotinen vakuuttaa.\nHän nauttii suurta suosiota, mutta pitääkö huhut paikkansa, että Uotinen olisi seksisymboli?\n- Se on varmaan jokin legenda, Uotinen nauraa.\nLue myös: Putous ja Tanssii tähtien kanssa palaavat televisioon!\ntanssii tähtien kanssa ttk jorma uotinen ei huono


AEG Kasari 1,7L varten Liedet Uunit & Keittotasot - 9029796829 | AEG\nAEG Kasari 1,7L\nPieni kannellinen kattila keittämiseen, ryöppäämiseen ja kastikkeiden valmistamiseen.\nTämä pienempi kattila on suunniteltu täydelliseen ruoanlaittoon ja herkullisia lopputuloksia varten. Sopii ihanteellisesti kermakastikkeiden ja paistoliemien hauduttamiseen, sekä vihannesten ryöppäämiseen ja keittämiseen. Sisäosan tilavuusmerkinnät mahdollistavat aineksien tarkan mittaamisen.\nSuunniteltu erityisesti induktiotasoille, mutta soveltuu myös muille keittotasoille.\nVoidaan pestä astianpesukoneessa ja soveltuu käytettäväksi uunissa 250 ºC lämpötilaan saakka.\nMitat: 1,7 litraa, Ø 16 cm\nKategoria: Accessories, Tarvikkeet, Keittoastiat, recommended


Eläkeuudistukseen sisältyvä uusi raskaasta työstä myönnettävä työuraeläke on ongelmallinen, arvioi Elinkeinoelämän tutkimuslaitos Etla tuoreessa raportissaan. Etlan mukaan tiukat raskaan työn kriteerit aiheuttaisivat tyytymättömyyttä hylättyjen hakemusten suuren määrän vuoksi ja hallinnolliset kustannukset olisivat korkeat. Hyvin väljillä kriteereillä taas vaarannettaisiin eläkeuudistuksen keskeiset tavoitteet työurien pidentämisestä ja julkisen talouden kestävyyden vahvistamisesta. Mainos (uutinen jatkuu alla)\nEtlan arvion mukaan syksyllä sovitun eläkeuudistuksen vaikutus työuriin ja sitä kautta julkisen talouden kestävyyteen saattaa jäädä tavoiteltua pienemmäksi, mikä johtuu erityisesti työttömyysputken säilyttämisestä.– Työmarkkinajärjestöjen sopimaa eläkeuudistusta tulisikin täydentää kytkemällä työttömyysputken alaraja vanhuuseläkkeen alaikärajaan, tutkijat Jukka Lassila, Niku Määttänen ja Tarmo Valkonen arvioivat raportissaan. Tutkimuksen mukaan eläkeuudistus on kuitenkin kokonaisuutena onnistunut ja pidentää työuria vuoteen 2025 mennessä keskimäärin noin viidellä kuukaudella. Vuoteen 2035 mennessä työura pitenee yhdeksällä kuukaudella. Tämäkö meitä odottaa? Omaisten järkyttävät kertomukset vanhustenhoidosta Suomessa 25.5.2016


Mercedes rekisteröi EQG-nimen – täyssähköinen gangsterimalli tulossa! - MTVuutiset.fi\nIso G on sähköautojen paha poika – paljastuiko uuden ajan gangsteri-Mersun nimi?\nKatumaasturit alta pois! Tältä näyttää G-Mersun toistaiseksi tuorein sukupolvi.\nLeikkisästi gangsteri-Mersuna tunnetun G-sarjan tuleva täyssähköversio liittynee osaksi valmistajan EQ-sähköautoperhettä. Sähköinen G-Mersu paljastettaneen kuitenkin vasta vuonna 2023, joten ihan hengitystään pidätellen sitä ei kannata vielä odotella.\nDaimlerin digitaalista muutosta kipparoiva Sascha Pallenberg kertoi syksyllä 2019, että Mercedes-Benzin legendaarisesta "gangsterimallista" eli virallisesti G-sarjan maastoautosta tultaneen tekemään täyssähköinen versio.\n– Kävimme aiemmin keskusteluja, pitäisikö koko malli kuopata, mutta tällä hetkellä uskon, että viimeinen koskaan valmistettava Mersu tulee olemaan G-sarjalainen, Pallenberg twiittasi pääjohtaja Ola Källeniuksen sanoneen tuolloin.\nLue myös: Gangsteri-Mersusta panssaroiduksi poliisiautoksi: Suomen poliisin miljoonia maksaneet "Hevit" saapuvat pian katukuvaan\nTuolloin kerroimme, että auto asettunee saksalaismerkin EQ-sähköautoperheeseen saaden todennäköisesti nimen EQG.\nNyt sähköinen G-Mersu on jälleen yhden askeleen lähempänä julkistustaan, sillä Mercedes-Benzin kerrotaan rekisteröineen itselleen tavaramerkit EQG 560 ja EQG 580. Asia käy ilmi Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto EUIPO:n papereista, joista kerrottiin ensimmäisenä Mersun sähköautoihin keskittyvällä MBEQ Club -foorumilla.\nYksi harvoista olemassaolevista sähköisistä G-sarjalaisista kuuluu Kalifornian entiselle kuvernöörille Arnold Schwarzeneggerille. Auton sähkökonversiosta on vastannut itävaltalainen Kreisel Electric.\nNähtäväksi jää, milloin ensimmäinen elokuvapahis nähdään täyssähköisen G-sarjalaisen kyydissä.\nLue myös: Mercedes-Benzin uusi sähköautomalli tottelee nimeä EQA\nLähde: MBEQ Club, The Drive, Auto motor & sport\nAutot Sähköautot Mercedes-Benz Lifestyle


Suomalaismiesten siittiöistä on huutava pula klinikoilla – silti vain neljäsosan siemenneste kelpaa | Yle Uutiset | yle.fi\nSuomalaisten miesten luovuttamien siittiöiden käyttö hedelmöityshoidoissa on yleistynyt tasaisesti sen jälkeen, kun hedelmöityshoitolaki astui voimaan vuonna 2007.\nLaki karkotti aluksi luovuttajia, sillä lain mukaan luovutetuista sukusoluista alkunsa saaneella ihmisellä on oikeus saada tietoonsa biologisen vanhempansa henkilöllisyys. Tiedot voi tarkistaa rekisteristä, kun lapsi täyttää 18 vuotta. Aiemmin luovuttaminen tapahtui anonyymisti.\nSittemmin spermanluovuttajat ovat löytäneet takaisin hedelmöityshoitoklinikoille. Silti esimerkiksi viime vuonna vain vajaa puolet hedelmöityshoidoissa käytetyistä siittiöistä oli suomalaista alkuperää. Loput tulivat tanskalaisista spermapankeista.\nSekä Ovumia Hedelmöityshoitokliniikan erikoislääkäri Candido Tomás että Dextra Lapsettomuusklinikan erikoislääkäri Niklas Simberg kertovat, että suomalaisista spermanluovuttajista on jatkuva pula. Siksi spermaa ostetaan Tanskasta. Hedelmöityshoidot lahjasoluilla perustuvat lahjoittajien vapaaehtoisuuteen.\n– Aika usein miesten kohdalla prosessi lähtee siitä, että vaimo tai tyttöystävä ehdottaa luovuttamista, kertoo Ovumian Candido Tomás.\nValviran tilastoista selviää, että vuonna 2016 reilut sata suomalaista miestä luovutti spermaansa. Vuonna 2015 luku oli noin 70. Terveyden- ja hyvinvoinnin laitoksen (THL) mukaan vuonna 2015 syntyi 132 lasta, joiden elämä sai alkunsa luovutetuista siittiöistä.\nKaiken kaikkiaan Suomessa syntyi Tilastokeskuksen mukaan viime vuonna 52 814 lasta.\nLuovuttajia olisi enemmänkin, mutta vain neljäsosa läpäisee testit\nNiin munasolujen kuin siittiöiden lahjoittajat käyvät ennen luovutusta haastattelussa, laboratoriokokeissa, sekä gynekologisessa tutkimuksessa tai siemennesteanalyysissä. Testeillä varmistetaan luovuttajan motiivi sekä poissuljetaan muun muassa vakavat perinnölliset sairaudet ja sukupuolitaudit.\nVäestöliiton klinikoille, Ovumia Hedelmöityshoitokliniikalle ja Dextra Lapsettomuusklinikan vastaanotoille viime vuonna luovuttamaan saapuneista miehistä vain noin neljäsosa läpäisi testit. Munasolunluovuttajien osalta testin läpäisseiden osuus on selvästi suurempi. Pienistä luovuttajamääristä johtuen vertailu vuosien välillä on vaikeaa.\nKlinikoilta kerrotaan, että spermanlahjoittajien yleisin hylkäysperuste on se, että siittiöt eivät kestä pakastusta ja sulatusta.\n– Siittiöt voivat olla täysin normaaleja liikkuvuudeltaan "tuoreeltaan", mutta niiden pakkasenkestävyys voi vaihdella. Toiset kestävät, toisten eivät. Syytä ei tiedetä, kertoo Niklas Simberg Dextra Lapsettomuusklinikalta.\n– Se ei tarkoita sitä, että sperma olisi huonoa, Väestöliiton klinikoiden apulaisylilääkärin Viveca Söderström-Anttila sanoo.\nLääkäreiden mukaan siittiöiden laaduntarkkailu on tärkeää, jotta mahdollisimman moni luovutetuilla siittiöillä hoitoja saanut tulee raskaaksi.\nNaisparit ja yksin elävät naiset hakeutuvat hoitoihin yhä useammin\nLuovutetun sperman kysynnän kasvu selittyy apulaisylilääkäri Viveca Söderström-Anttilan mukaan naisparien ja itsellisten naisten aiempaa hanakammasta hakeutumisesta hedelmöityshoitoihin.\nDextra Lapsettomuusklinikan Niklas Simberg ja THL:n erikoissuunnittelija Anna Heino ovat samoilla linjoilla. Heino uskoo, että viime vuosien taantumassa heteroparit ovat saattaneet kokeilla lapsensaantia pidempään kotona, kun taas naispareilla ja itsellisillä naisilla tilanne on toinen.\n– He tietävät, että siittiöitä ei ole käytettävissä, ja ainoa vaihtoehto on luovutetuilla siittiöillä tehtävä hoito, Heino pohtii.\nKäytännössä kaikki lahjasukusoluhoidot, ja sitä kautta myös yksin eläville naisille ja naispareille annettavat hoidot, tehdään yksityisillä klinikoilla. Jonotusajat vaihtelevat muutamasta viikosta ylöspäin.\nYhdenvertaisuus- ja tasa-arvolautakunta katsoi viime vuoden lopulla, että julkisen terveydenhuollon linjaus evätä naisten oikeus lahjasukusoluilla tehtäviin hoitoihin on syrjivä (siirryt toiseen palveluun). Sairaanhoitopiirit valittivat asiasta hallinto-oikeuteen. Tapaus on edelleen kesken.\nLue munasolujaan luovuttaneen Miian tarina täältä.\n"Jonot hedelmöityshoitoihin ovat urbaani legenda" – Lääkäri kumoaa vanhan harhaluulon 17.6.2017\nLuovutetut sukusolutsukusolutKotimaaspermapankitspermasiittiöthedelmöityshedelmöityshoitolapsettomuushoidotLapsettomuusklinikatSamaa sukupuolta olevien parisuhde


Reaaliaikainen taloushallinto | Helenom\nKun taloushallinto on sähköistetty, voit hallita yrityksen taloushallintoa ajasta tai paikasta riippumatta. Sähköinen taloushallinto on aina mukanasi kaikilla laitteilla reaaliajassa.\nSähköistäminen tehostaa yrityksen taloushallintoa ja alentaa kustannuksia. Johdolle jää enemmän aikaa varsinaiseen yrityksen hoitamiseen. Kun yrityksen taloushallinto on ajan tasalla, yritys pystyy reagoimaan nopeammin taloushallinnon muutoksiin.\nNetvisorin eScan -palvelun tai Procountorin Minin avulla voit unohtaa paperisten kuittien toimittamisen kirjanpitäjälle. Lataamalla mobiilisovelluksen, saat kuitit skannattua välittömästi sähköiseen järjestelmään ja siten kirjanpitosi on reaaliajassa.\nSähköisen taloushallinnon ydin on myynti- ja ostolaskujen verkkolaskutus ja sen myötä mahdollisimman pitkälle automatisoitu kirjanpito. Verkkolaskutuksen lisäksi tarvitaan hyvä ja toimiva sähköinen taloushallinnon järjestelmä, johon laskutus liitetään. Verkkolasku on tänä päivänä myös turvallisin tapa laskuttaa.\nKun siirrytään sähköiseen taloushallintoon, se tarkoittaa mm. seuraavaa:\nOstolaskujen käsittelyä: vastaanottamista, tarkastamista ja hyväksyntää\nMyyntilaskujen (verkkolaskujen) lähettämistä\nViitesiirtoja (sähköinen tilisiirto)\nPalkanlaskenta: työajan seuranta, tarkastus, hyväksyntä, verkkopalkkalaskelma, viranomaisilmoitukset, työsuhteet\nMyös viranomaisilmoitusten lähettäminen tapahtuu sähköisten kanavien kautta.


Shlomo Ben-Ami, Scars of War, Wounds of Peace. The Israeli-Arab Tragedy, Phoenix, 407 s., Chatham 2006 - Tuomioja.org\nEtusivu Kirjavinkit Shlomo Ben-Ami, Scars of War, Wounds of Peace. The Israeli-Arab Tragedy, Phoenix, 407 s., Chatham 2006\nShlomo Ben-Ami, Scars of War, Wounds of Peace. The Israeli-Arab Tragedy, Phoenix, 407 s., Chatham 2006\nTärkeä kirja Lähi-idän konfliktin ymmärtämiseksi\nIsraelin valtio perustettiin toukukuussa 1948 ja se joutui välittömästi sotaan viiden arabimaan kanssa. Asetelma näytti Davidin ja Goljatin väliseltä taistelulta ja sellaisena legendana se on pyritty ikuistamaan. Tosiasiassa Israel ei kuitenkaan ollut arabivastustajiinsa nähden missään vaiheessa sotilaallisesti alakynnessä sen enempää aseiden kuin sotilaitten laadun ja määrän suhteen. Arabit olivat sotaisasta retoriikastaan huolimatta huonosti valmistautuneita ja motivoituneita taistelemaan. Sota päättyi aselepoon, jossa Israel oli oleellisesti voinut laajentaa YK:n jakosuunnitelmassa juutalaisille varattua aluetta ja, mikä vielä tärkeämpää, karkottamaan enimmän osan näillä alueilla asuneista palestiinalaisista. Tämä oli määrätietoisen ja tarkoituksellisen politiikan tulosta, jossa äärimmäisinä keinoina käytettiin myös siviiliväestöön kohdistettuja terroritekoja. Ne eivät tietenkään olleet osa Israelin valtion virallista politiikkaa, eikä mitään nimenomaista karkotussuunnitelmaa muutoinkaan Israelin hallituksessa koskaan käsitelty ja hyväksytty, mutta karkotettujen paluuyritysten estäminen oli jo virallista politiikkaa.\nVuoden 1956 sodan jälkeen, jossa Israel brittien ja ranskalaisten tuella valloitti Siinain ja Gazan, pääministeri Ben-Gurion julisti puheissaan jo niiden liittämistä Suur-Israelin osaksi, mutta joutui silloin Yhdysvaltain johtaman kansainvälisen painostuksen edessä vetäytymään. Sama toistui vuoden 1967 sodan jälkeen. Yksipuolisia alueliitoksia sodassa valloitetuilla aluella ei tehty (Itä-Jerusalemia lukuunottamatta), mutta tällä kertaa Israel ei joutunut vetäytymään ennen kuin 1973 sodan jälkeen Siinailta Egyptin kanssa tehdyn rauhansopimuksen mukaisesti. Sen sijaan länsirannalla aloitettiin pian uusien juutalaissiirtokuntien rakentaminen palestiinalaisalueille, mikä jatkuu edelleen.\nIsraelin virallisen historiankirjoituksen mukaan Israel on aina halunnut vain rauhaa naapureittensa kanssa. ”Tämä ei kuitenkaan pidä paikkaansa. Rauha ei ollut Israelin johtajille ensisijaista, maan asuttaminen ja maahanmuuttajien vastaanottaminen olivat. Rauhan haluaminen ja sen tekeminen voivat olla kaksi aivan eri asiaa; kysymys on aina siitä mitä rauhasta ollaan valmiita maksamaan ja Israel pysyi kiistattoman tiukasti sillä kannalla, ettei sen sotilaallisella voitolla aikaansaatua alueellista olotilaa saanut järkyttää.”\nEdelläoleva kuvaus ja sitaatti eivät suinkaan ole mistään arabilähteestä tai vastaavasta Israelin vihollisleiristä, vaan niiden takana on israelilainen professori ja diplomaatti, vuosina 2000-2001 maansa ulkoministerinä toiminut Shlomo Ben-Ami. Hän käy tässä v. 2005 ilmestyneessä kirjassaan Israelista sodankävijänä ja rauhanneuvottelijana perusteellisesti ja perustellusti läpi juutalaisvaltion, sen arabinaapureiden ja palestiinalaisten suhteiden historian erityisesti toisen maailmansodan jälkeiseltä ajalta.\nBen-Ami ei tietenkään sivuuta eikä väheksy arabimaiden ja palestiinalaisten tekemiä virheitä ja vääryyksiä, terroriteoista puhumattakaan. Itsekin keskeisissä tehtävissä viimeisimmän rauhanneuvottelukierroksen aikana ollut Ben-Ami kertoo myös sen, miten palestiinalaiset eivät erityisesti Jasser Arafatin johtamina, kuten valitettavan todenmukainen sanonta kuuluu, jättäneet käyttämättä ainuttakaan tilaisuutta olla tarttumatta rauhanmahdollisuuksiin.\nBen-Amin kirjan kaksi erityistä vahvuutta ovat se, miten hän kuvaa ja analysoi israelilaisten mentaliteettia ja toimintaa sekä hänen kertomuksensa viime vuosien rauhanneuvotteluista. Lukemattomia hyllymetrejä täyttävien Israelia ja sen arabinaapureiden suhteita käsittelevien teosten joukossa Ben-Amin kirja on yksi parhaista ja suositeltavimmista johdatuksista Lähi-idän moninsyisten ongelmien ja todellisuuden ymmärtämiseen ja siihen perustuvaan rauhanrakentamiseen.\n← Henrik Arnstad, Spelaren Christian Günther. Sverige under andra världskriget, Wahlström & Widstrand, 520 s., Juva 2006


PRH muuttaa Valtiokonttorin naapuriksi Sörnäisten rantatielle - Senaatti-kiinteistöt\nUutinen | 04.12.2017\nPatentti- ja rekisterihallituksen muutto Arkadiankadulta Sörnäisten rantatielle on loppusuoralla. Uudet tilat tulevat kokonaisuudessaan käyttöön 8.12, jolloin PRH:n asiakaspalvelu aloittaa uudessa osoitteessa Sörnäisten rantatie 13 C.\nMuutostyöt käynnistyivät 2017 helmikuussa. Valtiokonttori sai syyskuun alussa käyttöön nykyiseen toiminnan laajuuteen sovitetut täysin uudistetut tilat. Kolme kerrosta vapautui uuteen käyttöön ja niihin toteutettiin Patentti- ja rekisterihallituksen tarvitsemat toimistot sekä asiakaspalvelutilat.\nSörnäisten rantatie 13 virastotalossa on käytössä täysin uudet monitilatoimistoratkaisut, jotka tukevat uusien työnteon tapojen käyttöönottoa ja vuorovaikusta. Rakennusta käyttäviä työntekijöitä tulee olemaan yhteensä n. 700 ja työpisteitä n. 550. Valtion toimitilastrategian mukainen tilatehokkuus toteutuu hyvin. Uudet työtavat ja tilaratkaisut tukevat erityisesti tietotyön suorituskyvyn ja sähköisen tiedonhallinnan tehostamista.\nKäyttäjien omien toimitilojen lisäksi remontoitiin sisäänkäyntiaula ja sen yhteyteen toteutettiin yhteiskäyttöinen drop-in työpistealue vierailijoiden lyhytaikaista käyttöä varten. Muita yhteiskäyttöisiä uusia tiloja ovat kokouskeskus, sosiaalitilat ja lounasravintola.\nSörnäisten rantatien virastotalossa on käytössä laaja tilapalvelukonsepti, jossa Senaatti vastaa kaikista tilojen toiminnan edellyttämistä palveluista eli siivouksen ja kiinteistöhoidon palveluiden lisäksi aula-, turvallisuus-, kulunvalvonta- ja ravintolapalveluista. Myös rakennuksen uudet kalusteet ja uudet AV-laitteet on hankittu ja niitä ylläpidetään Senaatin toimesta.\nRakennuttajapäällikkö Tapio Jalo, tapio.jalo@senaatti.fi p. 040 54 66 775\nPääurakoitsija: Consti Julkisivut Oy


Laajalla skaalalla asunnoista ja sijoittamisesta niihin\nby Christa Schönberg\nLaadukkaasti, monipuolisesti, rehellisesti tuotettua materiaalia. Asuntosijoittajan raamattu, runsaasti taustatietoa ja linkkejä lisätietoon jokaisen jakson osalta. Inspiroivia tarinoita! Ehdottomasti ykköspodcast - etenkin kun ei tässä vain sijoittajia haastatella vaan laajemmin eri pelureita tällä markkinalla, esim välittäjä Bo LKV myös. Kiitos!\nby Jarno Vainionpää\nTodella mielenkiintoisia Podcasteja todella hyviä kysymyksiä ja näkemyksiä haastateltavilta ja Harrilta.\nPodcastin isäntä ohjaa keskustelua rauhallisen tyylikkäästi. Vieraiden avoimia ja rehellisiä kokemuksia on ollut opettavaista kuunnella. Jos jotain voisi kehittää, niin joku aivan ”out of the box” -asuntosijoittaja olisi hyvä vieraaksi. Joku jonka sijoittamistyyli eroaa täysin aiemmista vieraista. Kiitos Harri Huru, että pidät tätä podcastia. Jatka samaan malliin!