Maalivahti Julius Pohjanoksa ja puolustaja Aleksi Anttalainen TPS:n tuoreimmat kiinnitykset - Urheilu - Aamuset\n18.4.2019 13:20 Aamuset\n– Hienoa, että oma jätkä palaa TPS:n pukukoppiin. On kiva päästä tekemään töitä tavoitteellisen ja fiksun urheilijan kanssa, joka ”Julle” todellakin on. Olen varma, että Pohjanoksa haluaa haastaa Rasmus Tirrosta taistelussa peliajasta tulevalla kaudella. Olen erittäin tyytyväinen maalivahtiosastomme iskukykyyn tulevia haasteita silmällä pitäen, linjaa TPS:n maalivahtivalmennuksesta vastaava Fredrik Norrena.\n20-vuotias Anttalainen palaa Turkuun kahden vuoden tauon jälkeen. Edelliset kaksi kautta vasemmalta ampuva puolustaja edusti Blainville-Boisbriand Armadaa sekä Moncton Wildcatseja Kanadan juniorisarjassa. 175-senttinen ja 84-kiloinen Anttalainen oli myös voittamassa Suomelle alle 18-vuotiaiden MM-hopeaa kaudella 2016–17.\nTurkulaisseura on tehnyt uudet kolmivuotiset juniorisopimukset Juuso Pärssisen, Aarne Intosen, Mikael Pyyhtiän sekä Valtteri Pullin kanssa. Kahden vuoden lapun allekirjoitti maalivahti Tomas Keinänen. Vuoden mittaiset juniorisopimukset saivat Olli Valtola, Jesper Larinmaa sekä Eetu Anttila.\nLiiga-joukkue palaa harjoitusten makuun maanantaina 29. huhtikuuta.


Viljelykausi käynnistynyt vaihtelevassa säässä - Apetitin tavoitteena noin 35 miljoonan kilon sato kotimaisia kasviksia | Kehittyvä Elintarvike\nViljelykausi käynnistynyt vaihtelevassa säässä – Apetitin tavoitteena noin 35 miljoonan kilon sato kotimaisia kasviksia\nViljelykausi käynnistyi Apetitin sopimusviljelijöiden tiloilla huhti-toukokuun vaihteessa kylvötöiden merkeissä. Kylvöjen eteneminen on ollut tänä vuonna hieman tavallista hitaampaa haastavien sääolosuhteiden vuoksi. Kylmä ja kostea sää vaikutti esimerkiksi herneen kylvön aikatauluun.\n”Kylvön ajoittaminen on tarkkaa työtä. Erityisesti herne täytyy kylvää juuri oikeaan aikaan ja kasvukaudella sen tilannetta seurataan päivittäin. Näin takaamme, että kuluttajille päätyy varmasti laadukkaita ja maistuvia kotimaisia tuotteita”, kertoo Apetitin hankinta- ja viljelytyspäällikkö Gunta Cirule.\nViljely vaatii vankkaa osaamista ja tarkkaa ajoittamista aina kylvöstä sadonkorjuuseen asti, jotta kasvikset ovat parhaimmillaan Säkylän pakastetehtaalle päätyessään.\n”Nyt toivomme lisää lämpöä, jotta kasvukausi pääsee kunnolla käyntiin ja voimme tuottaa kuluttajille hyvää ja puhdasta ruokaa”, Cirule summaa.\nKoko satokauden tavoitteeksi on asetettu noin 35 miljoonaa kiloa kotimaisia kasviksia.\nTuholaisverkoilla porkkanakemppiä vastaan\nApetit Vastuuviljely -menetelmää kehitetään jatkuvasti. Apetitin Räpin koetila on suuressa roolissa tässä kehitystyössä. Yksi koetilan viimeisimmistä menetelmäkokeiluista liittyy porkkanakempin torjuntaan.\nPorkkanakemppi on vaikeasti torjuttava tuholaishyönteinen, joka heikentää merkittävästi porkkanan kasvua ja näin ollen satoa. Räpin koetila ja muutamat sopimusviljelijät ovat edellisellä viljelykaudella testanneet hyönteisverkkojen tehoa porkkanakemppiä vastaan.\n”Tuholaisverkkojen käytöstä on saatu hyviä tuloksia, minkä ansiosta yhä useampi sopimusviljelijä kokeilee verkkoja tällä viljelykaudella. Verkkojen käytön myötä erillisiä tuholaistorjuntaruiskutuksia ei tarvita”, kertoo Gunta Cirule.\nYksi Apetitin yritysvastuun keskeisistä toimenpiteistä on kestävien viljelymenetelmien kehittäminen ja jalkauttaminen.\nVastuuviljely-menetelmä takaa laadun ja jäljitettävyyden\nApetitin sopimusviljelijät noudattavat Vastuuviljely-menetelmää, jonka tavoitteena on varmistaa turvallinen ja laadukas sato kestävin viljelymenetelmin. Vastuuviljely-menetelmä kattaa yleiset viljelyn periaatteet, kasvikohtaiset viljelyohjeet sekä laadun, tuoteturvallisuuden ja ympäristöasioiden hallinnan.\n”Sopimusviljelijöidemme pelloilla tehdään kasvinsuojelutoimenpiteitä vain todettuun tarpeeseen ja tutkittuun tietoon perustuen. Myös lannoittaminen suunnitellaan ja toteutetaan niin, että lannoitteita käytetään vain kunkin kasvin tarvitsema määrä – näin minimoidaan ravinteiden valumat vesistöihin”, kuvailee Gunta Cirule.\nApetitin 140 sopimusviljelijää viljelevät vuosittain noin 35 miljoonaa kiloa kotimaisia kasviksia. Apetitin oman Kotimainen-tuotesarjan tuotteissa kasvikset ovat aina 100-prosenttisesti kotimaisia.\nSanna Väisänen, viestintä- ja vastuullisuusjohtaja\nAlkutuotanto 31.5.2020 MMM:n tiedote


Triathlonin aloittaminen ei vaadi hyvää kuntoa tai urheilutaustaa – Triathlon Challenge\nTriathlonin aloittaminen ei vaadi hyvää kuntoa tai urheilutaustaa\n8 elokuun, 20178 elokuun, 2017 VilhelmiVilhelmi 0 Comments\nTriathlonin aloittamiseen tuntuu monella olevan iso kynnys, vaikka laji kiinnostaisikin. Alkuun lajissa pääsee kuitenkin mainiosti myös huonommalla pohjakunnolla, eikä erityistaitoja tarvita. Vapaauinnin oppii, vaikka uimataidot olisivat heikonlaiset. Treenimäärä ei myöskään eroa esimerkiksi juoksijan treeneistä, mutta treenit ovat monipuolisempia. Triathlon kasvattaakin suosiotaan jatkuvasti ja harrastajat löytävät lajin pariin yhä paremmin.\nTriathlon sopii siis ihan kaikille, joita kiinnostaa kokeilla omia rajojaan urheilun parissa. Aloittamiseen riittää, että ihminen on perusterve ja pystyy periaatteessa tekemään kaikki lajin osuuksia. Minkäänlaista pohjakuntoa ei vaadita, se tulee kyllä treenien myötä. Aloittamista pohtivan kannattaa ilmoittautua vaikkapa pieniin kyläkisoihin, joita järjestetään ympäri Suomea. Varusteisiin ei näissä kisoissa tarvitse panostaa, vaan esimerkiksi pyöräilyosuuden voi hoitaa mummopyörällä. Pyörän lisäksi mukaan kannattaa ottaa aimo annos huumorintajua sekä lenkkarit ja uimapuku. Minkä tahansa uintityylin hallitseminen riittää, sillä näissä pikkukisoissa uintimatka on lyhyt, yleensä noin 200 metriä. Siinä pääsee kokeilemaan lajia ja testaamaan, tuntuuko se omalta. Yleensä tästä tie jatkuu harrastuksen pariin.\nTarvittava treenimäärä riippuu pitkälti siitä, minkälaiset tavoitteet harrastajalla on. Aloittelijan kannattaa aluksi keskittyä lyhyisiin matkoihin, jotka sisältävät 750 metriä uintia, 20 kilometriä pyöräilyä ja viisi kilometriä juoksua.\nHarjoittelussa kannattaa mahdollisuuksien mukaan hyödyntää esimerkiksi työmatkapyöräilyä, sillä tällöin kilometrit kertyvät lähes huomaamatta eikä treeniaikaa tarvitse erikseen etsiä muualta päivästä. Juoksulenkille taas pääsee useimmiten kotiovelta, mutta uintia varten tarvitsee toki ensin siirtyä uimahalliin, jolloin aikaakin menee enemmän. Samalla saa kuitenkin monipuolista ja hyvää kuntoilua arjessa jaksamista silmällä pitäen.\nAloittelijan kannattaa pyrkiä treenaamaan viikossa noin 5-10 tuntia ja toisinaan välissä on hyvä pitää lepoviikkoa. Tällä harjoitustahdilla voi treenata perusmatkalle, eli 1,5 kilometriä uintia, 40 kilometriä pyöräilyä ja kymmenen kilometriä juoksua.\nLajien treenaamiseen vaikuttaa se, kuinka vahva pohja sinulla on missäkin lajissa. Monille uiminen on se osuus, jossa riittää eniten opeteltavaa. Tällöin voi käydä uimassa esimerkiksi kolme kertaa viikossa. Aikuisille on tarjolla paljon uimatekniikkakursseja, mikäli vapaauintitekniikka ei ole entuudestaan tuttu. Monissa paikoissa järjestetään erikseen kursseja triathlonisteille.\nMikäli puolestaan olet kaikissa lajeissa yhtä vahvoilla, kannattaa eri viikkoina painottaa eri lajeja. Kehittymisen salaisuutena ovat erilaiset kaudet, jolloin yhteen lajiin keskittyy enemmän ja kovemmin.\nMikäli lajista innostuu, seuraava askel on varusteisiin panostaminen. Oikeat varusteet ovat merkittäväksi avuksi suorituksissa. lisäävät harjoitusmukavuutta ja saavat motivaation pysymään korkealla.\nPyörää hankkiessa kannattaa pohtia, minkälaisen pyörän haluat. Vaihtoehtoina ovat ainakin monikäyttöinen maantiepyörä, joka sopii kaikenlaiseen pyöräilyyn tai erityisesti triathlonia varten suunniteltu aika-ajopyörä. Jälkimmäinen on nopeampi ja ajotuntumaltaan vakaampi, mutta ei yhtä monikäyttöinen. Molemmat pyörät maksavat suunnilleen yhtä paljon. Pyörän valinnassa tärkeintä on selvittää oikea runkokoko. Lähes kaikkia muita osia pyörässä pystyy helposti vaihtamaan, mutta rungon on oltava käyttäjälle juuri sopivan kokoinen, jotta ajoasento olisi oikeanlainen. Asiaa kannatta rohkeasti kysyä esimerkiksi pyöräliikkeestä, jossa osataan hyvin auttaa pyörän valinnassa ja oikean runkokoon hahmottamisessa.\nSuomen oloissa märkäpuku on ehdoton varuste triathlonin uintimatkalle, sen verran kylmiä ovat vetemme myös kesäaikaan. Luonnonvesissä uidessa märkäpuku tuo huomattavasti lisää suoritusmukavuutta.\nAloittelija joutuu toisinaan hankkimaan kaikki varusteet kerralla, jolloin hinta tietysti on merkittävä tekijä. Märkäpuvun tai muidenkaan varusteiden kohdalla valintaa ei kuitenkaan kannata tehdä vain hinnan perusteella, sillä laadukkaat varusteet kestävät paremmin ja auttavat suorituksessa. Oikein huollettuna sekä pyörä että märkäpuku kestävät triathlonilla käytössä hyvinkin viisi vuotta. Jos harrastusinto loppuu kesken kaiken, on hyvillä varusteilla myös huomattavasti parempi jälleenmyyntiarvo.


Keskustelu:Työpaikkakiusaaminen – Wikipedia\n1 Muualla Euroopassa\n3 Ylläpidon linjasta\n4 Työpaikkakiusaamista ei ole kriminalisoitu,\n6 Ei facebook linkkejä\n7 Sivun muutokset\nYLE:n lähteessä tosiaan sanotaan työpaikkakiusaamisen olevan kaksi kertaa yleisempää Suomessa kuin muualla Euroopassa. Heti perään kuitenkin todetaan että se on Suomessa neljä kertaa yleisempää kuin Ruotsissa. YLE:n uutisesta on ilmiselvästi unohtunut sana keskimäärin pois ja lisään sen artikkeliin. Ellei se sovi, koko lähde pitää poistaa ristiriitaisena. --Korttelikranaatti 22. syyskuuta 2008 kello 22.14 (EEST)\nTuolla linkkilistassa on linkki aiheeseen Taisteluhuuto. Ihan vaan mielenkiinnosta kysyn, onko taisteluhuutojen karjuminen työpaikoilla (muualla kuin puolustusvoimissa) kuinka yleistä? Lähteet tähän myös, kiitos. --Skömy 17. marraskuuta 2008 kello 11.57 (EET)\nOtin pois, sen verran absurdi viittaus tässä yhteydessä. Taisteluhuuto koskee vain sotaa. --Harriv 17. marraskuuta 2008 kello 11.59 (EET)\n-Valitettavasti Wikipedian ylläpitäjät eivät halua auttaa työpaikkakiusattuja selviämään tilanteistaan, vaan poistavat asiallisia ja auttavia linkkejä mielivaltaisesti, lähinnä oman egonsa ja lapsellisuutensa vuoksi. Toivottavasti ylläpito muistaa tämän toimintansa seuraavan kerran, kun työpaikkakiusattu tekee itsemurhan, koska ei löytänyt tarvittavaa apua tilanteeseensa.- Kommentin jätti 87.94.9.73 (keskustelu)\nKommenttisi pitää osin paikkansa mutta Facebook kuuluu niihin, jotka poistetaan. Normaalit verkkosivustot kyllä säilyisivät, eli jos on yhdistys, jolla on sivut, sitten vaan tänne. --Ulrika 24. toukokuuta 2011 kello 14.48 (EEST)\nTarkoitin poistettuja haastatteluita, joiden tarpeellisuuden perustelin ylläpidolle asiallisesti, linkit eivät johtaneet Facebookiin -> Löytyy historiasta. Kommentin jätti 87.94.9.73 (keskustelu)\nsuojasin artikkelin tunniksi muokkaussodan takia, tosin ilmeisesti tarpeettomasti kun keskustelu oli siirtynyt jo keskustelusivulle. Yksi hyvä ja kattava haastattelu sopii minusta artikkelin ulkoisten linkkien joukkoon, mutta nuo poistetut linkit eivät olleet mitään journalismin helmiä. (olivat lyhyitä ja tyyliltään lähestyivät sosiaalipornoa) Jos löydät paremman haastattelun niin se voi minusta jäädä. --Zache 24. toukokuuta 2011 kello 17.38 (EEST)\nMolemmissa mainostetaan Facebook-sivustoa, joka on se kolmas muokkaussotimisen kohteena ollut linkki. --Otrfan 24. toukokuuta 2011 kello 17.42 (EEST)\nEi ole mitään muokkaussotaa, ongelmana on lähinnä se, että et halua myöntää tehneesi virhettä poistoissasi ja näet Facebook linkkejä kaikkialla vähän turhan kärkkäästi. –Kommentin jätti 87.94.243.205 (keskustelu – muokkaukset)\nWP:3RR on täyttynyt. --Otrfan 24. toukokuuta 2011 kello 17.47 (EEST)\nKenenkään mielipide ei voi olla poiston peruste.--87.94.243.205 24. toukokuuta 2011 kello 19.55 (EEST)\nMiten niin mainostetaan? Vantaan sanomat on vantaalainen ilmaislehti, ei tosiaan laatujournalismia, mutta käy paremman puutteessa. Toinen on asiajournalismin kannalta asiallinen yritys, Mtv3. Juttu on tapausselostus, joka käy hyvin esimerkiksi siitä, mistä on kyse. Wikipedian käyttäjät tosin näkevät ongelman koko ajan edessään, mutta moni muu lukija voi ihmetellä mitä se on, joten en käsitä poistointoa. --Ulrika 24. toukokuuta 2011 kello 17.48 (EEST)\nEhkäpä Ortfan haluaisi nyt perustella meille poistonsa syyt? –Kommentin jätti 87.94.243.205 (keskustelu – muokkaukset)\nSielläkin on käyty laittamassa kommenttiosioon sama linkki, jota tänne tungettiin alkutalvesta. Kun se poistettiin, niin sivusto hankki oman domainin, joka toimi redirectinä ko. facebook-ryhmään. Se linkki oli pitkään huomaamatta. Mutta eivät yksittäistapauksista kertovat jutut kuulu muutenkaan AM-osioon--Otrfan 24. toukokuuta 2011 kello 17.53 (EEST)\nOikaistaanpa heti väärät kuvitelmat, www.tyopaikkakiusatut.net url on ollut toiminnassa jo vuodesta 2005, joten sitä ei ole perustettu Facebook ryhmää varten. Toivoisin parempia perusteluita, kuin juuri esitit. –Kommentin jätti 87.94.243.205 (keskustelu – muokkaukset)\nSe on kuitenkin redirect facebook-ryhmään. Ilmeisesti ryhmä on sinulle tuttu, kun tiedät domaininkin historian? Et varmaan ehtinyt whois-tietoja katsoa tuossa ajassa. --Otrfan 24. toukokuuta 2011 kello 17.57 (EEST)\nUrl on alunperin linkittänyt keskustelufoorumiin, ei Facebookiin.--87.94.243.205 24. toukokuuta 2011 kello 19.59 (EEST)\nNäkemyksesi yksittäistapauksen kuulumattomuudesta on oma henkilökohtainen mielipiteesi. Muokkaussotiminen on asiatonta. Se että jonkun lehden sivulla on linkki facebookiin, ei kai kuulu Wikipedian ylläpidolle? Se on lehden/mtv3:n ratkaisu eikä vaikuta jutun merkittävyyteen. Jos wikipedian käytännöissä on tuosta pykälä, haluaisin nähdä sen. Muuten se on vain käyttäjätunnus Otrfanin henkilökohtaisen näkemyksen ilmaisu. --Ulrika 24. toukokuuta 2011 kello 17.58 (EEST)\nKäyttäjätunnus Otrfanilla ei ole näkemyksiä, ei henkilökohtaisia eikä muitakaan. Käyttäjä Otrfan on sitten eri asia. --Otrfan 24. toukokuuta 2011 kello 18.00 (EEST)\nValehtelit Ortfan edellisessä vietissäsi, koska poistoillesi ei ole perusteltuja syitä. Ainoa syy jonka näen viesteistäsi on se, että sinua "nyppii" kyseinen sivusto henkilökohtaisista syistä. Olen lukenut kyseistä sivustoa aiheen vuoksi vuodesta 2005, joten ei tarvinnut tarkistaa. –Kommentin jätti 87.94.243.205 (keskustelu – muokkaukset)\nMiksi minua nyppisi sivusto, jota en ole koskaan nähnytkään? Sehän on ollut redirect siitä asti kun minä siihen törmäsin. --Otrfan 24. toukokuuta 2011 kello 18.03 (EEST)\nSitä voisit kysyä itseltäsi, koska poistoillesi ei ole olemassa Wikipedian säännöissä perusteita. –Kommentin jätti 87.94.243.205 (keskustelu – muokkaukset)\nSen lisäksi, että yksittäistä uutista pitäisi mieluummin käyttää lähteenä, niin WP:Aiheesta muualla sanoo mm. "Kun käyttäjän ensimmäinen muokkaus on pelkkä ulkoinen linkki, on käyttäjä mahdollisesti ajamassa oman / yrityksensä / yhteisönsä etua. Tällöin linkkimuokkaus tulee kumota". --Otrfan 24. toukokuuta 2011 kello 18.09 (EEST)\nOn vähän selittelyn makua, löytyykö säännöistä se kohta, jossa poiston syynä voi olla uutisessa oleva linkki? Odotan vastausta, koska muuten poistosi ovat olleet asiattomia. –Kommentin jätti 87.94.243.205 (keskustelu – muokkaukset)\nKoska käyttäjätunnus Otrfan ei vastaa täytyy ottaa asia esille kahvihuoneessa, jotta saadaan tästäkin selvyys. --Ulrika 24. toukokuuta 2011 kello 18.07 (EEST)\nEiköhän noi kolme nykyistä linkkiä aiheesta muualla -osiossa oo ihan riittävästi. Ei mielellään mitään yksittäisen työpaikkakiusaamistapauksen kuvailuja sinne. Gopase+f 24. toukokuuta 2011 kello 18.05 (EEST)\nTällaisesta aiheesta kyllä löytyy laajemmin asiaa katsovia artikkeleja kuin yksittäistapausten haastatteluja, jotka eivät ole tietosanakirjamainen lähestyminen aiheeseen. Asianhan katsotaan olevan työsuojelukysymyskin. Nykyiset kommenttihetkellä artikkelissa oleva kolme linkkiä ovat tietosanakirjaan sopivia yleisesti asiaa käsitteleviä. --Aulis Eskola 24. toukokuuta 2011 kello 19.01 (EEST)\nAiheesta löytyy myös Yleisradion Aamusydämellä ohjelman hyvä laajakatseinen haastattelu.--87.94.243.205 24. toukokuuta 2011 kello 19.08 (EEST)\nKahvihuonekeskustelussa käyttäjätunnus Otrfan myöntää ettei facebook-linkki julkaisun sivulla kuitenkaan ole poiston peruste, eli ylläolevat kommentit olivat hätiköityjä perusteuja. Koska toinen poistetuista linkeistä on asiallisen median sivusto Mtv3, kirjoittaja-IP voi sen mielestäni palauttaa. Se että yksi ja toinen käyttäjä ei niistä tykkää, ei ole poiston peruste. Ne liittyvät aiheeseen keskeisesti ja ovat hyviä tapausesimerkkejä. Yleisesti on keskusteluissa katsottu että Aiheesta muualla -osastossa voi olla viisi linkkiä. --Ulrika 24. toukokuuta 2011 kello 18.36 (EEST)\nKahvihuoneessa kommentoi käyttäjä Otrfan, ei minun käyttäjätunnukseni. --Otrfan 24. toukokuuta 2011 kello 18.37 (EEST)\nPoistosi olivat asiattomia ja asenteessasi, sekä muihin kirjoittajiin suhtautumisessa on myös korjaamisen varaa. Anteeksipyyntö toiminnastasi olisi hyvä alku. Kommentin jätti 87.94.243.205 (keskustelu – muokkaukset)\nTässä keskustelussa voidaan selvittää linkkien tarpeellisuus artikkelissa, eli odotellaan kommentteja. --Otrfan 24. toukokuuta 2011 kello 18.49 (EEST)\nKäytöksesi on asiatonta, toimit väärin ja nyt olisi aika myöntää se. Kommentin jätti 87.94.243.205 (keskustelu)\nKiitos ulrika, lisään linkin, kunhan artikkelin suojaus loppuu. Kommentin jätti 87.94.243.205 (keskustelu – muokkaukset)\nSe olisi jo 5RR (jos en väärin muista). --Otrfan 24. toukokuuta 2011 kello 18.49 (EEST)\nAsiallisen linkin voi palauttaa, vaikka ylläpitäjä jostain syystä on tässä artikkelissa harrastanut muokkaussotimista. Asiallisten linkkien palauttamista ei lasketa RR:ksi, vaan pikemminkin olisi syytä keskustella ylläpitäjän toiminnasta. (Löytääköhän joku tästä nyt aihetta kysymykseen välityslautakunnalle? Tarkoitukseni on kuitenkin vain auttaa hyvässä tarkoituksessa toimivaa IP:tä). --Ulrika 24. toukokuuta 2011 kello 18.52 (EEST)\nKommenttipyynnön voi tehdä. Paikka lienee tuttu. Välityslautakunnalta voisi ehkä kysyä käyttäjien nimittelystä käyttäjätunnuksiksi, josta on aiemminkin ollut puhetta. --Otrfan 24. toukokuuta 2011 kello 18.56 (EEST)\nEt taida kyetä näkemään tai tunnustamaan tekemiäsi virheitä? Asiallinen käytös ylläpitäjältä olisi enemmän kuin suotavaa.--87.94.243.205 24. toukokuuta 2011 kello 19.12 (EEST)\nOtrfanin toiminnan arviointi kuuluu Otrfanin keskustelusivulle. Jos tämän artikkelin keskustelusivulle vielä lisätään viestejä joissa arvioidaan Otrfanin toimintaa poistan ko. viestit kokonaisuudessaan. Gopase+f 24. toukokuuta 2011 kello 19.51 (EEST)\nRoger, asia ymmärretty.--87.94.243.205 24. toukokuuta 2011 kello 19.52 (EEST)\nEn puutu itse asiaan, mutta sen verran on syytä korjata mahdollisten uusien muokkaussotienkin ehkäisemiseksi, että vaikka jokin linkki olisi toisen osapuolen mielestä asiallinen, on sen jatkuva palauttaminen/poistaminen muokkaussotimista. Vandalismi on erikseen, mutta muokkaussodat koskevat nimen omaan "asiallisia" muokkauksia, jotka toisen mielestä sopivat artikkeliin ja toisen mielestä eivät. --Lax 25. toukokuuta 2011 kello 17.17 (EEST)\nOn tarpeellista muistaa myös tulevaisuuden varalle, että ylläpitäjä käytti väärin hänelle annettuja oikeuksia ja sensuroi linkkejä omavaltaisesti, vain oman mielipiteensä, eikä Wikipedian sääntöjen mukaisesti ja on tämän toiminnan jo myöntänyt.--46.163.215.159 25. toukokuuta 2011 kello 17.29 (EEST)\nHöpö höpö. Tarpeettomien linkkien poistaminen on rutiinihommaa, eikä vaadi ylläpitäjän oikeuksia. Allekirjoitusten väärentäminen ja harhaanjohtavat yhteenvedot ovat puolestaan Wikipedian sääntöjen vastaisia, joten välttänet niitä jatkossa. --Otrfan 25. toukokuuta 2011 kello 17.32 (EEST)\nPoistit linkkejä wikipedian sääntöjen vastaisesti ja olet sen myös tunnustanut, joten turhaa yrittää vääristellä tosiasioita. Evät ne valehtelullasi mihinkään muutu tai vaihtamalla puheenaihetta.--46.163.215.159 27. toukokuuta 2011 kello 17.59 (EEST)\nVoit varmaan kertoa lisää näistä "allekirjoitusten väärentämisestä" ja "harhaanjohtavista yhteenvedoista", sekä miksi syytät minua niistä perusteetta?--46.163.215.159 25. toukokuuta 2011 kello 17.36 (EEST)\nTässä yhdessä muokkauksessa allekirjoituksen väärennys ja harhaanjohtava yhteenveto:. Tämäkin oli ilmeisesti sinun IP:si. Siinä pelkkä harhaanjohtava yhteenveto. --Otrfan 25. toukokuuta 2011 kello 17.41 (EEST)\nEi noissa viesteissä ole mitään harhaajohtavaa tai väärennettyä. Miksi väität sellaista perättömästi?--46.163.215.159 25. toukokuuta 2011 kello 17.48 (EEST)\nEi ole perätön väite. Voit kysyä muidenkin mielipidettä. --Otrfan 25. toukokuuta 2011 kello 17.51 (EEST)\nSyytöksesi ovat perättömiä ja ilman perusteita.--46.163.215.159 25. toukokuuta 2011 kello 17.53 (EEST)\nDiffit muokkauksiin on annettu. --Otrfan 25. toukokuuta 2011 kello 17.54 (EEST)\nSyytöksesi ovat perättömiä ja ilman perusteita. Vänkäämisesi on turhaa.--46.163.215.159 25. toukokuuta 2011 kello 17.59 (EEST)\nKiitos samoin. --Otrfan 25. toukokuuta 2011 kello 17.59 (EEST)\nSelvennykseksi ip-osoitteen takaa muokkaavalle: Olet muuttanut yhden kommentin allekirjoittajan silloisesta ip-osoitteestasi nykyiseksi ip-osoitteeksesi ja muuttanut kommenttia ilman huomautusta muuttamisesta. Se tulkitaan Wikipedian keskustelusivujen mukaan väärentämiseksi. Harhaanjohtavuus taas tulee siitä, että olet kertonut muokkausyhteenvedossasi kumoavasi Gopase+f:n tekemän muutoksen, mutta tosiasiallisesti et kumonnut yhtään mitään. Eli molemmat syytökset ovat ihan perusteltuja. Otrfan: Onko sinusta kiva vängätä nimettömien asiasta pihalla olijoiden kanssa? Diffit eivät kerro mitään sellaiselle, joka ei osaa niistä katsoa wikikäytäntöjen silmälaseilla. Iivarius 25. toukokuuta 2011 kello 18.07 (EEST)\nTämän Otrfan olisi voinut kertoa heti alkuun, ilman vänkäämistä.--46.163.215.159 25. toukokuuta 2011 kello 18.22 (EEST)\nOlen syytön siihen, että käyttäjä on pihalla, mutta kuitenkin vihjailee minun väärentäneen keskustelusivun sivuhistorian. --Otrfan 25. toukokuuta 2011 kello 18.09 (EEST)\nEn ole vihjaillut sinun väärentäneen mitään, toit tämän asia esille aivan itse.--46.163.215.159 25. toukokuuta 2011 kello 18.14 (EEST)\nJep, niin olet. Olet selkeästi myös syytön selittävään ja ymmärtävään asenteeseen. Iivarius 25. toukokuuta 2011 kello 18.11 (EEST)\nPitää yrittää jatkossa vääntää asia rautakangesta. --Otrfan 25. toukokuuta 2011 kello 18.19 (EEST)\nAsennemuutos muita käyttäjiä kohtaan ei olisi pahitteeksi.--46.163.215.159 25. toukokuuta 2011 kello 18.21 (EEST)\nArtikkeli sai nyt enemmän huomiota. Toivottavasti fb:stä nyt saadaan tämän julkisuuden myötä lisää hyviä kirjoittajia tähän aihepiiriin ja yleisestikin Wikipediaan. --Ulrika 24. toukokuuta 2011 kello 20.07 (EEST)\nToivon samaa, asia on tärkeä ja ajankohtainen, kun päättäjät etsivät uusia keinoja ihmisten työssäjaksamiseen.--87.94.243.205 24. toukokuuta 2011 kello 20.09 (EEST)\nKeskustelu palautetaan, koska joku on tyhjentänyt keskustelusivun jo 2 kertaa ja se on Wikipedian sääntöjen vastaista. Muokkaukset säilytetty.--46.163.215.159 25. toukokuuta 2011 kello 17.03 (EEST)\nLokin mukaan näyttäisi olevan poistettu 30. maaliskuuta 2006 kello 15.39, koska sivu oli orpona. Orvon sivun poistaminen on käytäntöjen mukaista. Missä muut tyhjennykset?! --Aulis Eskola 25. toukokuuta 2011 kello 17.50 (EEST)\nAiheesta näköjään ruvettu keskustelemaan ylläpitäjien ilmoitustaulullakin. --Aulis Eskola 25. toukokuuta 2011 kello 18.20 (EEST)\nTyöpaikkakiusaamista ei ole kriminalisoitu,Muokkaa\nvaikka niin Wikipedia väittää. En ymmärrä mitään näistä ohjeista keskusteluun, mutta toivon että joku muuttaa työpaikkakiusaamista koskevan sivun tiedot. Viittaus ja tutustuminen työturvallisuuslain 18§ ja 28§ riittää. Ei Suomessa ole tuomittu työtoveria toisen kiusaamisesta työpaikalla (työpaikan ulkopuolisesta häirinnästä ja ahdistelusta kylläkin). Esimiehiä on tuomittu puuttumatomuudesta.\nPoistettu virheellinen merkintä työpaikkakiusaamisen kriminalisoinnista, koska Työturvallisuuslain mukaan se ei pidä paikkaansa.--46.163.214.190 7. kesäkuuta 2011 kello 09.41 (EEST)\nPoistettu maininta Suomi on työpaikkakiusaamisen kärkimaa vanhentuneena tietona ja lisätty European Foundationin tutkimustuloksia. --46.163.214.45 27. syyskuuta 2011 kello 11.13 (EEST)\nEi facebook linkkejäMuokkaa\nPoistettu linkki facebookiin sääntöjen vastaisena. EI FACEBOOK LINKKEJÄ SIVULLE!--84.250.250.88 24. syyskuuta 2012 kello 09.58 (EEST)\nSivun ulkoasu oli ok vielä 5. Syyskuuta 2014 mutta sen jälkeiset muutokset sekoittivat koko sivun ja nyt se on mitä on. 27. tammikuuta 2015 kello 22.00 (EEST)\nNoudettu kohteesta ”https://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=Keskustelu:Työpaikkakiusaaminen&oldid=14617630”\nPalaa sivulle ”Työpaikkakiusaaminen”.\nViimeksi muokattu 27. tammikuuta 2015 kello 22.00


pyörällä päästään: syyskuuta 2009\nLähettänyt Aridani klo 20.19 Ei kommentteja:\nTorstaina tuli Late käymään, ystävä Oulusta. Kävelin häntä vastaa asemalle ja koko matkan mitä käveltii kämpilleni hän haukku tätä kaupunkia, minun kaupunkia. Tulimme kämpille, tein ruokaa ja syötyämme levähdimme n. tunnin ennenkuin lähdimme ajamaan.\nOlin vaihtanut Trekkiinni flätit takaisin jotta hän voisi polkea tavallisilla kengillä. Harmi että Contin semislicksit ovat Nopsan alla niin ei voinut niitä käyttää Trekissä. Mutta hyvinhän hän pysyi perässä nuillakin :D\nLähdimme torstaina turhan myöhään liikkeelle. Tarkoitus oli ajella ympäri Lahtea ja nähdä mahdollisimman paljon näkemisen arvoista. Hyvin me kerettiinkin kiertää ennen yön tuloa. Pimeä oli jo kun tulimme kämpille ja useita vaaratilanteita sattui. Pahin ehkä kaatumiseni.\nYhdessä risteyksessä käännyin kattomaan missä Late tulee ja sitten kun katsoin eteen niin olinkin jo liian reunassa ja yritin väistää keskelle tietä. Mutta epäonnistuin ja poljin otti kivetykseen, silloin mentiin. En tiedä miten kuvailisin kaatumistani, mutta kaaduin oikealle kylelleni nurmikkoon ja pyörähdin siitä kerran ympäri ja lopulta pysähdyin jotain aitaa vasten jalat taivasta kohti. Keräilin luuni siinä ja katsoin tuliko pyörään mitään. Ei onneksi tullut mutta kyllä pelotti ajaa kovaa sen jälkeen.\nOlisiko noin 15 minuuttia myöhemmin laskimme pyörätietä pitkin mäkeä alas. Mutkassa oli katuvalo pimeänä, kiitos Lahden kaupungin "joka toinen katuvalo pimeänä-säästetään rahaa" -projektin. Katsoin huonolla pimeännäölläni että oliko tuolla liikettä. Aloin jarruttamaan ja näin sitten kaksi tyttöä tien vieressä ovan ja pihan puolella mesoamassa. Onneksi eivät tulleet tielle koska vauhtia oli n.40. Eivätkä tytöt varmastikkaan nähneet meitä, kun meillä ei ollut heijastinliivejä eikä valoja. Pitäisi ehkä jonkinlaiset huomiovalot laittaa ostoslistalle.\nPerjantaina kävin pari tuntia koulussa ja otin omaa vapaata koska en viitsinyt jättää Latea yksin kämpille niin pitkäksi aikaa. Lähdimme sitten keskustaan Mamma Mariaan syömään. Syötyämme hyvin kuljeksimme kaupungilla jonkin aikaa ja tulimme kämpille vaihtamaan vaatteet. Sitten läksimme taas ajamaan.\nTällä kertaa kävinmme Messilässä poimimassa se kova alamäki. Nyt tein uudestaan nopeusennätykseni, 65,07 km/h. Lauri tuli kaukana perässä, johtuen Trekin renkaista kun hän sanoi ettei päässyt kuin 50km/h vaikka olen itsekin mennyt sillä 59 samassa paikassa. Teimme uukkarin ja hapotimme itsemme nousemalla mäki takaisin ylös. Jalkarannassa kävimme poimimassa Kankaankadun nousun. Tällä kertaa nousu tuntui kevyemmältä kuin edelliskerralla. Sitten ajoimme Riihimäentien vartta alamäkeen kaupunkia kohti ja kurvasimme kämpille suihkuun.\nAsemalla ennen hyppäämistään junaan Lauri totesi että tämä on aika hieno paikka ja varmasti viihtyisä.\nOli ilo kun sai majoittaa kaveri tänne, täällä kun tuttuja käy IHAN LIIAN VÄHÄN, vaikka ennen tänne muuttoani moni sanoi että me tullaan sinne sitten dokaamaan. Eipä ole näkynyt...\nLisäksi illalla olin vielä tekemisissä toisen raahelaisen kanssa. Hienot kaksi päivää :))\nLähettänyt Aridani klo 22.14 Ei kommentteja:\nLähettänyt Aridani klo 20.19 2 kommenttia:\nOli aurinkoinen aamu jota olin kytännyt jo monta päivää. On ollut hirveä hinku päästä ajamaan mutta ei ole enää iltasella kerennyt. Tänään sitten päätin mennä kun ei muutakaan huvittanut tehdä ja oli aurinkoista, joskis tuulista. Reitin olin katsonut joskus ennemmin kesällä ja nyt piti lähtä toteuttamaan se.\nElikkä lähdin kotoa kohti Tuomiojaa. Matkan varrella huomasin useampia hyvännäköisiä hiekkatietä ja sitten koukkasinkin yhdelle. Poljin sitä pitkästi kunnes tulin eräkämpän pihaan. Hieman harmitti kun nii pitkästi poljin turhan tähden. Mutta löysin hyvännäköisen puolukkametsän. Sitten tulin takaisin päällystetylle tielle ja jatkoin matkaa.\nTuomiojalla en ole muistaakseni ennen käynyt. Näytti ihan asialliselta pikkukylältä. Kyllä sillekin kylälle tekisi terää paikallisjuna Raahesta Iihin, josta lehdessä puhuttiin. Tuomiojalle vain pysäkki nii ei tarvitsisi linja-autojen ajella siellä tyhjänä. Itsekin tykkäisin jos pääsisin Raahesta junalla Lahteen ettei tarvitsisi ajaa Vihantiin asti seisoskelemaan. Tosin "Raahen radan" johdosta tulisi yksi vaihto lisää.\nTuomiojalla myös tuuli kääntyi sivuvastaisesta sivu/suoraan myötäseksi, joka piristi vauhtia kummasti. Ruukissa olin vähän aikaa ihmeissäni että mihin suuntaan minun pitäis lähteä. Ruukkikaan kun ei ole minulle tuttu. Mutta löysin oikean suunnan ja nokka kohti Revonlahtea.\nRevonlahdella lähdin joen eteläpuoleista tietä pitkin Siikajoelle koska muistaakseni tämä tie on se "suurempi". Aikani poljin ja tie muuttuikin soratieksi. Ajattelin kumminkin jatkaa myötäiseen kun ei yhtään kiinnostanut tuo vastatuuli. Aikani poljin ja Hummastinjärventien risteyksessä vastaani tuli seuraavanlainen kummajainen:\nKyllä, se on pässi! Mut se huomasi heti ettei pärjää mun pässille (Käyräsarvi-Meridalle) joten se kääntyi sivutielle.\nJatkoin matkaani vielä Siikajoelle josta poljin uutta päällystettä pitkin Olkijoelle. Uusi päällyste ei ole vielä parhaimmillaan ajatellen pyöräilyä. Joten odotetaan ensi kesää sen suhteen. Kova vastatuuli vaivasi koko loppumatkaani kotia asti jota olikin jotain yli 30 km:ä. Ja kotona oli tyhjä olo, aamupala oli aika köykänen ja eväitä en ottanut reissulle koska en odottanut reissun olevan näin pitkä. Tässä on mennyt koko ilta palautellessa eikä oikein jaksa edes tehdä mitään. Mut mukava kesäloman viimeinen pyörälenkki täällä pohjoisessa. Lauantaina menen takaisin Lahteen ja alkaa uudet lenkit siellä sitten.\nLähettänyt Aridani klo 19.57 Ei kommentteja:


by Mikael Malmivaara · 18 joulukuun, 2018\nBurgeri, tuo rehti, lihaisa herkku, on vuosien varrella kehittynyt siitä pelkästä leipä+pihvi kombosta kaikenlaisiin erikoisuuksiin. Edesmennyt Anthony Bourdain piti sitä eräänä maailman parhaana ruokana. Tampereella ollaan kuitenkin enemmän ylpeitä siivistä kun burgereista, mutta hei, jos joskus tekee mieli testaa joitain kaupungin parhaita burgermestoja, niin tässä olisi pieni valikoima meidän suosikkeja.\nKoskikeskusta vastapäätä istuva The Bull ei mitään turhia harrasta. Kunnon rehti paikka ei fiinistele, vaan tarjoaa hemmetin hyvää burgeria ihan käsityönä rennossa ilmapiirissä. Bullin väki jauhaa joka päivä Black Angus rotukarjan lihasta tuoretta 150 gramman pihviä, ja aito jenkkikokki heittää ne paistumaan täydelliksi burgereiksi.\nBullin listalta löytyy yli 20 erilaista burgeria, aina perinteisestä cheddarilla maustetusta pekoniburgerista vähän erikoisempaan CCCP eli Chili con Carne burgeriin. Talon erikoisuuksiin kuuluu myös erinomaiset sliderit, eli miniburgerit, joita kannattaa ottaa jos haluaa testata monenlaista burgeria samaan aikaan. Myös vegaaneillekin löytyy vaihtoehtoja, joten hei, kaikki vaan Bulliin siitä!\nKokeile tätä: Moose Opera, alk. 14.50€\nMissä: Hatanpään valtatie 4, 33100 Tampere\nVaraa pöytä The Bulliin ➤\nSiperian American Diner tarjoaa nimensä mukaisesti aitoa jenkkiläistä Diner menoa, jossa kaiken perinteisen jenkki fiftari menon ytimessä on tietenkin tuhdit hampurilaiset. Dinerista toki saa kaikkea muuta, kuten wingseja ja salaatteja, mutta kaikki tietää että ainut oikea tapa nauttia aidosta Diner menosta on tilata iso burgeri, iso juoma, ja siihen perään vielä milkshake.\nDinerin listalta löytyykin onneksi kaikki nämä, ja burgereissa on myös kirjoa. Otatko sinä tuplapekoni burgerin, toimivan vegeburgerin, vai onko nälkä kenties niinkin kova, että päädyt ottamaan burgertornin, eli 7 pihvin, pekonin ja juuston megasetin? Eikun vaan rohkeasti testaamaan.\nKokeile Tätä: Big Boy Burger, alk. 16.70€\nMissä: Itäinenkatu 9, 33210 Tampere\nVaraa pöytä American Diner Finlaysoniin ➤\nTamperelainen rokkilegenda Jack The Rooster tarjoaa kovan menon lisäksi hemmetin hyviä burgereita, jotka valmistetaan Jackissa esiintyvien bändien musiikin tavoin, eli kovalla asenteella ja laatutakuulla.\nBurgerikirjo on Jackissa erinomainen, ja tarjolla on sekä perinteistä letkeetä perusburgeria pienellä chili twistilla, asenteellisia vegaaniburgereita, kuin myös hiukan erikoisempia settejä, kuten massiivinen tuplapihviburgeri jonka mukaan on vielä heitetty ribsejä ja chorizomakkaraa, tai talon oma Death Burger, jonka sisältä löytyy niinkin paljon chiliä, että puolessa tunnissa koko burgerin syönyt saa kunniakirjan. Otatko sinä haasteen?\nKokeile Tätä: Blue Sabbath, 16.50€\nMissä: Satakunnankatu 13 B, 33100 Tampere\nVaraa pöytä Jack The Roosteriin ➤\nMutkattoman hyvää ruokaa tarjoileva Rouhea Ravintola Roast on korkean laadun raaka-aineisiin pohjautuva mukava ravintola, joka kaiken muun listan hyvän ohelle taikonut erinomaisia ykkösluokan burgereita.\nJa vaikka valikoima ei ole ehkä yhtä laaja kun muualla, ja täällä jopa suositellaan maistelemaan vähän muutakin siinä burgerin ohella, ei se suinkaan tarkoita ettei ne valikoidut sämpylät siellä listalla olisi priimaa. Isot, runsaasti täytetyt burgerit kuten Auralla täytetty juustoburgeri, taikka erinomainen lohiburgeri vievät nälän vaikka keneltä, ja takaavat erinomaisen makuelämyksen. Pistäppä siis testiin!\nKokeile Tätä: Juustomestarin Auraburger, 18€\nMissä: Tammelan puistokatu 34, 33100 Tampere\nVaraa pöytä Rouhea Ravintola Roastiin ➤\nKansikuvassa The Bullin burgeri\nSeuraava Sivu DinnerBookingin 5 suosituinta blogipostausta vuonna 2018!\nEdellinen Sivu Mistä sitä hyvää vegeruokaa? Viisi kasvisruokatärppiä Helsingistä!


Linux sulautetuissa järjestelmissä. - Trepo\nLinux sulautetuissa järjestelmissä.\nAUTIO, HENRI (2003)\n1\tJOHDANTO\t1 2\tTUTKIMUKSEN LÄHTÖKOHDAT\t3 3\tTAUSTAA\t5 3.1\tUNIXÔ\t5 3.2\tMINIX\t5 3.3\tLINUX\t6 3.3.1\tArkkitehtuuri\t6 3.3.1.1\tModulaarisuus\t6 3.3.1.2\tMonoliittinen ydin\t7 3.3.1.3\tModuulit\t7 3.3.1.4\tMuistinsuojaus\t7 3.3.2\tKehitys\t8 4\tKESKEISET TERMIT JA KÄSITTEET\t10 4.1\tAVOIN LÄHDEKOODI\t10 4.2\tGNU GENERAL PUBLIC LICENSE\t10 4.3\tPOSIX\t11 4.4\tKÄYTTÖJÄRJESTELMÄ\t11 4.5\tLAITEAJURI\t12 4.6\tKIRJASTOT\t13 4.7\tSULAUTETTU JÄRJESTELMÄ\t14 4.8\tREAALIAIKAISUUS\t15 4.8.1\tJärjestelmän ennakoitavuus\t16 4.8.2\tVasteaika\t17 4.8.3\tPehmeä vs. kovareaaliaika\t17 4.9\tMONIAJO\t17 4.9.1\tVuoropohjainen moniajo\t18 4.9.2\tKeskeyttävä moniajo\t18 4.9.3\tAito vs. näennäinen moniajo\t18 4.9.4\tMoniprosessorointi\t20 4.10\tAIKATAULUTIN\t20 4.11\tSUORITUSTASOT\t21 4.12\tSÄIKEET\t21 4.13\tKESKEYTYKSET\t21 5\tSULAUTETTU LINUX\t22 5.1\tLAITTEISTO\t22 5.2\tLAITEAJURIT\t23 5.3\tSKAALAUTUVUUS JA JOUSTAVUUS\t25 5.4\tSIIRRETTÄVYYS\t26 5.5\tREAALIAIKAISUUS\t27 5.5.1\tYtimen ongelmat\t27 5.5.2\tEi-keskeyttävä ydin\t28 5.5.3\tEnnakoimattomuus\t29 5.6\tSULAUTETUN LINUXIN JAKELUPAKETIT\t30 5.6.1\tKaupallisia jakelupaketteja\t31 5.6.2\tAvoimen lähdekoodin jakelupaketteja\t31 5.6.3\tMuita jakelupaketteja\t32 6\tRATKAISUJA REAALIAIKAISUUDEN PUUTTEESEEN\t33 6.1\tREAALIAIKAPÄIVITYKSET JA JAKELUPAKETIT\t33 6.1.1\tKaupalliset reaaliaika-Linux-jakelupaketit\t34 6.1.2\tAvoimen lähdekoodin reaaliaika-Linux-jakelupaketit\t34 6.1.3\tAvoimen lähdekoodin reaaliaikapäivityksiä ja työkaluja Linuxille 34 6.2\tMENETELMIÄ\t35 6.2.1\tKaksoisydin\t35 6.2.2\tPienempi viive\t37 6.2.3\tKeskeyttävä ydin\t38 6.2.4\tYtimen korvaaminen\t39 6.3\tYHTEENVETO\t41 7\tSULAUTETUN LINUXIN SOVELLUKSIA\t43 7.1\tPDALAITTEET SEKÄ WEB-PADIT\t43 7.2\tÄLY- JA INTERNETPUHELIMET\t44 7.3\tAUDIO JA VIDEO VIIHDELAITTEET\t45 7.4\tVERKKOLAITTEET\t45 7.5\tMUITA LAITTEITA\t46 7.6\tYHTEENVETO\t47 8\tKESKUSTELUA\t48 8.1\tTULOSTEN RAJAUS\t50 8.2\tJATKOTUTKIMUSAIHEITA\t50 9\tLÄHTEET\t52\nSulautettuja järjestelmiä löytää nykyään kaiken tyyppisistä laitteista, joihin törmäämme jokapäiväisessä elämässämme. Ne on tarkoitettu kustannustehokkaaksi ratkaisuksi tiettyyn ongelmaan ja niiden laitteisto on rakennettu nimenomaan tiettyä tarkoitusta varten ja vastaavasti ohjelmistopuolella sovellusohjelmat on suunniteltu hyödyntämään mahdollisimman tehokkaasti kyseisen laitteiston tarjoamia ominaisuuksia.\nSuurimmaksi ongelmaksi, jota vastaan sulautettujen järjestelmien suunnittelijat nykyään taistelevat, on muodostunut aika; Miten ehditään toteuttaa kaikki uudet ja monimutkaiset ominaisuudet laitteisiin, joita asiakkaat haluavat? Lyhyen kehityskaaren aikana on kyettävä reagoimaan nopeasti markkinoiden muutoksiin ja tämä asettaa omat vaatimuksensa sulautetun järjestelmän käyttöjärjestelmälle; sen on oltava joustava.\nTutkimuksessani paneudun sulautettuihin järjestelmiin Linux-käyttöjärjestelmän näkökulmasta ja tarkoitukseni on selvittää niitä asioita, jotka tekevät Linuxista kilpailukykyisen ja varteenotettavan vaihtoehdon sulautetun järjestelmän sieluksi, siis käyttöjärjestelmäksi. Lisäksi haluan valottaa niitä asioita, miksi on perusteltua valita Linux sulautettuun järjestelmään ja mitä mahdollisia rajoituksia sillä on sulautetun järjestelmän kannalta.\nAvainsanat ja sanonnat: Linux, sulautettu järjestelmä


Arkea maailmalta: Amerikkalaisissa kesäriennoissa pekoni käryää ja rasva tirisee | Yle Uutiset | yle.fi\n19.8.2019 klo 15.16\nPaula VilénAntti Haanpää / Yle\nTiesitkö, että suolakurkun voi paistaa upporasvassa? Tai suklaapatukan? Opin tämän amerikkalaisesta ruokakulttuurista, kun menin juttumatkalle Iowan maatalousmessuille.\nYlipäätään ruoka näytti olevan messuilla jopa näkyvämmässä roolissa kuin siellä esitellyt maataloustuottajien työkoneet ja eläimet. Lypsykoneita sai etsiä huomattavasti kauemmin kuin maissitaikinaan käärittyä nakkia, ”corndogia”.\nPyörillä liikkuvia ruokakojuja oli pysäköity vieriviereen. Niitä oli 180 hehtaarin messualueella useita kymmeniä. Yhteistä kaikille oli niiden yllä leijuva upporasvan käry.\nIowan maatalousmessuilla on kymmenittäin ruokakojuja, joissa myydään pääasiassa uppopaistettuja ruokia.Nina Svahn\nRuokakojuista pystyi ostamaan lautaselleen sellaisenkin herkun kuin suklaalla kuorrutetun pekonin tai upporasvassa paistetun Oreo-keksin. Tarjolla oli myös ”funnel cakejä”, eräänlaisia tippaleipäjättiläisiä, mutta pehmeitä.\nPaitsi rasvassa, myöskään ruoka-annosten koossa ei säästelty. ”Corndogista” oli tarjolla 30-senttinen jötkäle. Messujen vetonaula-annos oli kokonainen kalkkunankoipi. Se syötiin luolamieshenkeen sellaisenaan luusta kiinni pitäen. Tämä huuhdottiin alas puolentoista litran limonadilla.\nEspanja: "Alle viisi savuketta ei ole haitaksi" – Tupakointiin liittyviin myytteihin saattaa Espanjassa uskoa lääkärikin\nEnsimmäisenä työpäivänä tein amatöörimäisen virheen. Erehdyin nälissäni ostamaan isot ranskalaiset. Helle oli pehmentänyt pääni, sillä Yhdysvalloissa asuva oppii hyvin pian ruokailun perussäännön: mitään ruokaa ei pidä ostaa isoa annosta, ellei sillä aio ruokkia koko perhettä.\nPystyin juuri ja juuri syömään ranskalaisannoksesta kolmasosan. Loppupäivän olo oli raskas ja tukkoinen.\nSeuraavana päivänä kuvaajani onnistui selvittämään, että markkina-alueella oli ainakin yksi koju, josta myytiin salaattia. Olimme hyvillämme, sillä 30 asteen paahteessa piti pystyä seisomaan täysi työpäivä. Toimintakyvyn menettäminen rasvan yliannostuksen aiheuttaman öklötyksen vuoksi ei sopinut suunnitelmiimme.\nPienen etsinnän jälkeen ”salaattikoju” löytyi. Selvisi, että salaatti tarjottiin rasvassa paistetussa taikinakuoressa, jauhelihalla, juustoraasteella ja hapankermalla kuorrutettuna.\nMessujen rasvaa tihkuvan ruokatarjonnan keskellä kevyimmältä ruokavaihtoehdolta alkoikin tuntua jäätelö. Tosin jäätelökioskilla huomasin, että myös jäätelön olisi saanut rasvassa uppopaistettuna.\n9-vuotiaat Blake Burbank ja Lane Meyers saivat ruoakseen Iowan maatalousmessujen suosikkiannoksen: kokonaisen kalkkunankoiven.Nina Svahn\nOsavaltion maatalousmessuilta en toki odottanutkaan löytäväni itärannikon trendiruokia, mutta silti yllätti kuinka vähän amerikkalaisittainkin normaalimpaa ruokaa sadoille tuhansille messukävijöille oli tarjolla.\nEn tainnut olla hämmästykseni kanssa yksin, sillä samankaltaisen ruokahuomion oli tehnyt myös demokraattien presidenttiehdokkaaksi pyrkivä Ohion kongressiedustaja Tim Ryan.\n– Olin valmistellut kokonaisen puheen terveysruoasta, mutta täällä sitä ei varmaan kannata pitää, Ryan nauratti iowalaisyleisöä puheensa aluksi.\nIowan messuruoalla näytti olevan ehdokkaille myös muu kuin vatsantäyttötehtävä. Yksi toisensa jälkeen meni puheensa jälkeen kansan pariin syömään messuruokaa. Kamala Harris porsaankyljystä, Bernie Sanders ja Andrew Yang ”corndogeja”.\nÄllistyttävästi messuilta löytyi suuhunpantavaa myös vegaani Cory Bookerille. Hän sai tikun nokassa upporasvassa paistetun maapahkinävoihilloleivän.\nJa kaiken rasvan keskellä messujen vetonaula oli tietysti aidon kokoinen voista veistetty lehmä. Se oli helteeltä turvassa lasiseinäisessä kylmiössä. Voilehmän eteen riitti messukävijöitä jonoksi asti.\nVoista veistetty lehmä on messujen vetonaula. Oma voilehmä on tehty jokavuotisille messuille jo vuosikymmeniä.Nina Svahn\nPaula Vilén on Ylen Yhdysvaltain-kirjeenvaihtaja, joka asuu Washingtonissa. Vilén rakastaa salmiakkia ja yhdysvaltalaisten sielunmaisemaa avaavia kohtaamisia.\nruoatYhdysvallatUlkomaatmessutFriteerausmaatalousnäyttelytMessut, konferenssit ja seminaaritRuoka ja juomaIowasalaatit (ruokalajit)


Sairaalan joulu – Kotimaa24\n13.01.2020 14:16 - Teemu Kakkuri\nLautasella on sekä porkkana- että lanttulaatikkoa. Taitaa olla joulu. Ei sitä muusta tietäisikään.\nLautanen tuotiin tarjottimella vuoteen vierelle. Suoraan lämpökärrystä sinisen muovikuvun alla. Valkoisessa pikkukulhossa on kaksi kylmää kinkunsiivua. Sellaisia, kuin kaupassa myydään nimellä ohuenohut voileipäkinkku. Niitä oli aamupalallakin. Joka aamu, ellei ole juustosiivua. Leipääkin on. Yksi pala rukiista vuokaleipää.\nHoitaja kirjaa mehun ja vesilasin nestelistaan. Kysyy verensokerin. Niin he tekevät vuoden jokaisena päivänä lounaalla ja päivällisellä. Päivälliseksi on lohikeittoa, kai sekin joulusta muistuttaa, paitsi että sitä on muutenkin joka keskiviikko. Päiväkahville, jota voi itse keitellä oleskelusalissa, oli merkitty tähtitorttuja, mutta kyllä siellä oli vain toissapäiväisiä voisilmäpullia. Joulu sairaalassa.\nVietettyäni hoitojaksoa keskussairaalan osastolla itsenäisyyspäivästä saakka alkoi käydä ilmeiseksi, että joulukin kuluu siellä taistellen sitkeää, mutta vaarallista virusta vastaan.\nOli kuitenkin aika helppoa luopua siitä pakkomielteestä, että jouluksi pitää päästä kotiin. Itse asiassa pääsinkin. Viisas osastonlääkäri antoi luvan lähteä aattona yölomalle. Tiputusten jälkeen dreeni irti, kanyyli kiinni ja kelataksilla sata kilometriä rakkaiden luo. Joulupäivän aamuna seitsemältä takaisin ja piuhat ja letkut kiinni taas. Jouluaamuna sain kyydin vaimoltani, joka jäi koko päiväksi viettämään joulua kanssani muuten niin harmaassa sairaalahuoneessa. Joulun enkeli.\nJouluna sairaalan ikkunasta ei näkynyt yhtään tähteä. Päivällä vaaleanharmaa pimeys, illalla tummanharmaa pimeys ja yön selässä pimeä pimeys. Sairaalan kattoja, rakennustyömaa ja sen nostureita, jotka oli ketjuin valaistu. Nosturin koukkuun hilattu joulukuusi, joka olikin ainoa ulkoinen merkki juhlapyhästä.\nJoulun tähti! Minäkin lähtisin tähden johdattamana seimen lasta kumartamaan. Vaikka sohjossa ja pimeässä, mutta ei ikkunasta mitään tähtiä näy.\nJospa Betlehem tulisi Jumalan sanan muodossa luokseni, minun ja muiden potilaiden. Meidän, joita ei jouluksikaan kotiutettu? Olin suhtautunut toiveikkaasti. Miten joulua vietetään keskussairaalan sisätautien vuode- ja tarkkailuosastolla?\nEi käynyt pappi eikä seurakunnan lauluryhmä. Eivät tiernapojat. Kun etsin tietoa koko sairaalalle yhteisestä jouluhartaudesta kappelissa, ei sellaista ollut, mutta ei taida olla kappeliakaan. Kun etsin googlaamalla tietoa kappelista, löysin vain tietoa kuolleiden käsittelystä ja omaisten surusta. Ei meille eläville evankeliumia julisteta.\nSairaalassa ajatellaan kuolemaa, mutta kukaan ei puhu kuolemasta. Ikkunasta heijastuvat kasvot kertovat kuolevaisuudesta. Ei kuolemisesta, mutta kuolevaisuudesta. Siksi sairaalassa ollaan. Kuolema alkaa tehdä työtään meissä, ruumiimme menehtyy, mutta henki kasvaa uuteen elämään ja maailmaan.\nMutta täällä se painetaan pois mielestä. Sama uskontokielteisyyden kylmä puhuri, joka jäätää koulumaailmaa, puhaltaa sairaalaankin. Enkeli ilmoitti paimenille suuren ilon, joka koskee kaikkea kansaa, mutta meidän maailmassamme siitä on tehty uskonnollinen vaihtoehto niille, jotka sitä erikseen pyytävät. Sairaalaosastolle ei ilo yllä, eikä koko maailman Vapahtajaa siellä mainita.\nTämä ei ole vain sairaalasielunhoidon haaste. Seurakuntien papit kiertävät jo marraskuussa hiki pipossa ja talvikengät kuralla pienryhmiensä ja lähetyspiiriensä puurojuhlissa torttuja kehumassa ja glögiä ryystämässä, mutta sairaalaan ei heistä kukaan eksy. Ilosanomaa kuulevat kerholapset, naiskuorot, eroryhmät, veteraanikerhot ja lionsit, mutta kuoleman kanssa pohdiskeleville ei käydä kertomassa, että kuoleman varjon maahan loistaa valkeus.\nTelevisiosta tulee jouluohjelmaa. Aattona alkaa. Oleskeluhuoneen televisiossa alkaisi juuri joulurauhan julistus, mutta joku vaihtaa kanavan. Tulee huutokauppakeisaria, sohvaperunoita ja temptation islandia. Joulukonsertteja riittää. Tähtiartistit huutavat vuoron perään mikrofoniinsa uuden ajan jouluiskelmiä. Joulumaa on muutakin kuin tunturi ja lunta. Yleisö taputtaa. Joulun yhteislaulusta ei tietoakaan. Jokin niistä tähtiartistien konserteista on kuulemma Kauneimmat joululaulut, mutta ei sitä muista erota.\nLautasella on sekä porkkana- että lanttulaatikkoa. Taitaa olla joulu.\nJoillakin on taitoa… Jos osaa kirjoittaa kyynisesti ja silti lohduttavasti, niin sen täytyy nousta syvältä sydämmestä ja kokemuksesta. Kiitos.\nKiitos, Teemu, voimia ja siunausta! Tähän voisi varmaan vastata parhaiten joku sairaalapapeista. Monitouhuisuus on seurakuntapapin suurin haaste.\nMeillä päin yritämme kyllä käydä katsomassa seurakuntalaisiamme sairaalassakin. Hartausvuorot ovat säännöllisiä ainakin jollain osastoilla. Pienissä ympyröissä onnistuu. Mutta olen ymmärtänyt, että henkilökunta ei edes saa kertoa meille ulkopuolisille, jos me seurakunnan työntekijät kysymme, ketä seurakuntalaisia osastolla on. Potilaan integriteettisuoja ja .henkilökunnan vaitiolovelvollisuus määräävät. Potilaan tai hänen läheisensä kutsusta pääsemme kyllä tulemaan.\nPyytäisin vastausta ensisijaisesti kyseisen keskussairaalan johtavalta saraalapapilta.\nTeemulle kiitos ja tervayttä.\nVarmasti huoneessa potilaana mieluusti kuulisi jonkun tutun laulun Jouluaikana. Perinnehän eri laitoksissa on erilainen kuoron, vaikka pienenkin, vierailusta osastoilla aina seurakunnan mukaan, mutta vanha ja tuttu asia korvissa tekee hyvää. Harmi on kun tähän ei enää yllettäisi.\nAina ei tule mieleen oman saattomme alkavan jo usean kymmenen vuotta ennen viimeistä siirtoa. Tähän valmistautua voi vain hiukan, mutta kummasti häilyvänä asia mielessä on välillä kirkkaampana ja välillä ilon ja haikeuden rajamailla.\nOlen sanaton. Se on ekstrovertille karjalaispojalle lähes joulun ihme..\nKiitos hienosta blogista. Kolkompaa joulua on vaikea kuvitella. En tiedä itkettikö vai suututtiko enemmän siitä lukiessa.\nEn voi mitään sille, että myös minun mieleen tuli josko Uskonnottomat ry:n aktivistit ovat jo sairaaloissakin kertomassa johdolle mitä saa tehdä ja mitä ei eli jakamassa ankeuttaan. Koulujen rehtorithan on jo säikytetty.\nToivon, että seurakunnat virkistyvät ja tarttuvat asiaan niiden potilaiden osalta, jotka toivovat joulua sairaalassa viettäessään vähän joulun tunnelmaa iloksi ja valoksi. Eikös ole todettu, että hyvä mieli edistää parantumista.\nOlen iloinen, että blogisti sai jouluna edes käväistä kotona ja vaimo oli sitten joulupäivänä seurana. Toivotan blogistille voimia taistelussa sitkeää virusta vastaan.\nVirus taitaa olla jo voitettu. Mutta rutiiniin kuuluvassa ultraäänessä löytyi syöpäkasvain, jonka parissa kevät sitten kamppaillaan.\nTeemu. Kiitos tyylikkäästä ja koskettavasta blogista, joka osui myös tällaiseen jouluttomaan\nIkävä asia, että se meidän ensimmäinen lajiedustajamme tottelemattomasti söi siitä väärästä puusta. Sinä joudut nyt erityisen paljon siitä kärsimään.\nSuomalainen sairaanhoito on kuitenkin tasokasta, monin paikoin tässä maailmassa ei ole edes noita laatikkoruokiakaan lautasella. Voimia sinulle keväiseen taisteluusi.\nRauli Toivonen: “Ikävä asia, että se meidän ensimmäinen lajiedustajamme tottelemattomasti söi siitä väärästä puusta. Sinä joudut nyt erityisen paljon siitä kärsimään.”\nJos uskomme Raamattuun ja sen Jumalaan, me kaikki kärsimme vain ja ainoastaan Jumalan takia. Ihmisen kärsimys on Raamatun mukaan Jumalan päätös, ei kenenkään muun.\nSairaalapappien (ja ruokahuollosta vastaavien) vastausta odotellessa…\nOlisiko niin, että kaikki uskontoon liittyvä on sairaalamaailmassa nykyään yhä useammin siivottu pois muualta kuin pitkäaikaissairaiden vanhusten osastoilta? Jos näin on, asiassa lienee monta keskenään erilaista puolta. Yksi on uskonnon kertakaikkinen marginalisoituminen ja sinänsä tietysti ymmärrettävä uskontoneutraalisuus. Toimiessani aikanaan Oulun seudulla huomasin, että myös henkilökunnan omat arvot ja näkemykset vaikuttivat siihen, kuinka tervetulleita esim. seurakunnan työntekijät olivat vierailuille. Pääosin toki olimme. Toinen on mainitsemani salassapito-ohjeistus: sen enempää seurakunnan työntekijöillä kuin pitkäaikaisilla naapureillakaan ei ole lähtökohtaista oikeutta saada tietoa hoidettavista potilaista (varsinkaan isoissa sairaaloissa) ilman potilaan suostumusta. Kolmas on hoitohenkilökunnan työmäärä ja työn organisointi: kaikki muu kuin hoitoon liittyvä ja sitä suoraan sivuava toiminta on jouduttu karsimaan pois. Tämä näkyy jopa erilaisissa tehostetun hoivan yksiköissä. Neljäs ja usein unohdettu tekijä on uskonnon tuputtaminen. Useammissakin kristillisissä yhteisöissä on takavuosina ollut niitä evankelistoja tai uskonveljiä, jotka ovat pyrkineet “valmistamaan” vakavasti sairaita iäisyysmatkalle innokkaasti evankelioimalla tai käännyttämällä.\nNäin lukiessa kuulostaa surulliselta joululta. Toisaalta juuri kuten Sjöblom kirjoittaa, asiaan liittyy niin monta kysymysmerkkiä ja näkökantaa. Päällimmäisenä tietenkin se, miten joulun voisi osastoilla toteuttaa niin että kaikki olisivat tyytyväisiä. Mitään haittaa ei silti olisi siitä, että joulu otettaisiin huomioon osastoilla niiden kohdalla, jotka sitä haluavat.\nHyvää ja “Teemumaista” pohdintaa ja pohdiskelua. Siunausta ja voimia sinulle, Teemu.\nUskon ja olen tullut kokemaan, että jokaisella uskovalla on tai pitäisi olla joku, joka kulkee rinnalla, kommunikoi jopa päivittäin. Tämä päivittäinen kommunikointi on Hengessä tapahtuvaa ja on Jumalan huolenpitoa ja toimii diakoniayksikköä paremmin. Joskus linjat on poissa käytöstä, eli emme tunne uskonystävämme tilaa, mutta silloinkin uskon ja olen kokenut, että yhteys taivaasta toimii, niinkuin Elialla, Keritin purolla. Jumala armossaan saattaa usein omansa pakkotilanteeseen, niinkuin Eliankin, missä on vain Hänen ruokansa ravinteena.\nTeemu, Jumalan armosta, joulun ulkoinen merkitys ikäänkuin poistuu, jotta täyskasvuinen maailman lunastanut Jeesus valtaa lisää alaa sisimmissämme.\nJuha Kyllönen sanoo:\nKiitos Teemu blogistasi. Olen pahoillani, että sairaalan joulu tarjosi sinulle pelkästään karut ja rosoiset kasvot. Onneksi edes yksi joulun enkeli viipyi hetken luonasi. Ehkä joulun seimeltä sittenkin hehkui pieni valo huoneeseesi saakka.\nSuuressa yliopistosairaalassa on kymmeniä osastoja. Osastoilla vieraili joulun alla useita lauluryhmiä ja Lucia-kulkue toi valoa ja iloa monelle potilaalle. Kirkkomuusikko ja sairaalapastorit kiersivät jouluhartauden merkeissä osastoilla. Joulu näkyi ja kuului eri puolilla sairaalaamme. Koska osastoja on paljon, vierailut eivät ole mahdollisia joka osastolla. Aikaisempien vuosien kokemuksella olemme havainneet, kuinka osastoja suljetaan jouluksi ja mahdollisimman moni potilas kotiutetaan. Olipa harmi, että juuri sillä osastolla, jolla sinua hoidettiin et tavoittanut perinteistä joulusanomaa, ruoasta puhumattakaan. Tähtiä ei ollut asetettu ikkunaasi; hoitajien työn painopiste on potilaiden hoitamisessa, eikä joulun koristamisessa.\nOlet oikeassa; meillä ei ole hiljentymishuonetta tai kappelia- ainakaan vielä. Toivomme on uudessa rakennettavassa sairaalassa; jospa viimein sinne.\nKun googlasit taitavasti tietoa kappelista, harmillista oli, että samalla et löytänyt tietoa siitä, että sairaalassamme on 24h päivystys sairaalapapeilla. Miten se ei osunutkaan silmiisi! Kun pitkinä sairaalahoitojakson viikkoina tunsit joulusanoman ikävää, miksi et pyytänyt sairaalapappia luoksesi? Jos et itse jaksanut pyytää, ehkä vaimosi olisi voinut tehdä sen puolestasi. Tai hoitajasi olisi soittanut päivystävälle sairaalapapille, jos olisit ääneen toivonut sitä.\nPyrimme tulemaan paikalle tunnin sisällä saatuamme kutsun potilaan luokse. Jos pyyntösi olisi tullut päivystävälle sairaalapastorille, olisit saanut jouluevankeliumin ainakin sairaalapapin lukemana vuoteesi äärelle virren veisuulla höystettynä. Lauluryhmää tai tiernapoikia en voi luvata; hekin levähtävät jouluna paljon laulettuaan suuren juhlan alla.\nSairaalan hartaudet ovat muuttuneet vuosien saatossa potilashuoneissa pidettäviksi. Kokoava toiminta on infektioiden ja eristysten täyttämässä sairaalassa vähäisempää. Hartaus on useimmiten yhden potilaan (ja hänen läheistensä) vuoteen äärellä pidetty rukoushetki. Sairaalassa rukoushetkiä pidetään joka päivä.\nKun seuraavan kerran tulet potilaaksi sairaalaamme, otathan yhteyttä. Mielellämme keskustelemme kasvokkain, sinun tarpeittesi mukaan. Olemme valmiita keskustelemaan kanssasi myös kuolemasta.\nYstävällisin terveisin Oulun sairaalapapit/ tiimin puolesta vs. johtava sairaalapastori Juha Kyllönen\nHyvä Juha ja tiimi. Kiitos reagoimisesta, vaikka jätinkin tarkoituksella mainitsematta, mistä sairaalasta oli kysymys. En kirjoittanut itseni takia ja omasta puolestani, vaan yleisestä hämmästyksestä, jopa pettymyksestäni jouluun sairaalassa. Tunnen toki päivystyspalvelunne ja olen kerran pyytänytkin ehtoollishetken huoneeseeni, mitä kiitollisena muistan. Viime vuonna vietin yhteensä 61 sairaalavuorokautta ja koetin tarkoituksella katsoa tavallisen potilaan näkökulmasta. Toisaalta myös seurakuntapapille näkökulmaa etsien. Olemmeko ulkoistaneet sairaalasielunhoidon erityistyömuodoksi niin, ettei seurakunnan perustyöntekijöiden tarvitse käydä sairaalassa kuin potilaana? Kiva kuulla, että OYSissakin on ollut jouluhartauksia, lauluryhmä ja jossain sen pitkillä käytävillä on Luciakin harhaillut. Minä kirjoitin sellaisen osaston potilaiden joulusta, jotka laahustimme aamutakeissa tippapullo käsivarressa täysin pimennossa siitä, että teille on tänään syntynyt Vapahtaja.


Media | Arttu Käyhkö (4)\nrookietip, viestintä, yrittäjyys\nRookietip of the Day #789\nRookietip of the Day #789: Viideltä saunaan ja kuudelta putkaan, se on sellainen viestintäyrittäjän työpäivä. Vai millainen se on? No, Arttu kertoo\nLEO TUOKKO JA NÄIN KAUPALLISTAT OMAN OSAAMISESI\nTekemällä oppii (ja etenee). 26-vuotias Leo Tuokko on edennyt urallaan lailla raketin, uusimpana urakäänteenä tuore nimitys ruotsalaisen pörssiyhtiön Wise Groupin myynti- ja markkinointijohtajaksi.\nrookietip, digimarkkinointi, digituottamaan, sisällöt\nrookietip, digimarkkinointi, digituottamaan, markkinointistrategia\nRookietip of the Day #782\nRookietip of the Day #782: Älä hirttäydy formaatteihin, niillä ei itsessään ole mitään arvoa, vaan mieti aina ja kaikkea loppukäyttäjän näkökulmasta.\nMYYNTIVALMENTAJA VESA PELKONEN JA ”EI KIPUA, EI KAUPPAA”?\nYrittäjä Vesa Pelkosen piti opetella myymään, kun iso huonekalulasti uhkasi jäädä käsiin. Introvertti mies oppi, ja hyvin oppikin, ja nyt hän valmentaa yrittämisen ohella kollegoitaan tekemään saman perässä.\nblogi, strategia, kohdentaminen, yrittäjyys, Liiketoiminnan kehittäminen\nAloitin yrittäjänä vuonna 2016, koska en voinut olla aloittamatta. Olin ollut hädin tuskin astunut uuden työnantajani, joensuulaisen mainostoimiston, kynnyksen yli 10-vuotisen toimittajan uran jälkeen, kun tajusin, että tässäpä se nyt olisi: sauma toteuttaa pitkään kytenyt mutta bensakanisteria huutanut haave yrittäjyydestä.\nMERJA BLOMBERG JA ONKO (YRITYS)ELÄMÄÄ KORONAN JÄLKEEN?\nPohjois-Karjalan Yrittäjien toimitusjohtaja Merja Blomberg tuntee maakunnan yrityskentän kuin oman käsilaukkunsa.\nOlettekos kuulleet Priole-työkalusta? No, pian olette - se nimittäin auttaa yrityksiä näkemään tulevaisuuteen ja mikä tärkeintä, valmistautumaan siihen.


Voihan korona ja toimitusviiveet! 🤬 – Kaiffari\nVoihan korona ja toimitusviiveet! 🤬\n/ Mika Benson 8. joulukuu 2020\nOlimme valmistautuneet joulusesonkiin hyvin. Odotimme noin kaksinkertaista myyntiä sesonkikuukausina. Meillä oli hyvin varastoa ja tarvikkeita. Lisäksi teimme 20.10.2020 lisätilauksen sukista ja tarvikkeista (tulevat neljältä eri toimittajalta neljästä eri maasta) alkuvuoden tilauksia varten. Normaalisti kaikki tavarat tulevat noin kahdessa viikossa.\nSitten kävi kaksi yllätystä, toinen iloinen ja toinen ei niin iloinen:\nYllätys 1) Sesonkivauhti olikin viisinkertainen normaalikuukauteen verrattuna. Loppu- ja alkuvuoden varastomme alkoi olla lopussa jo marraskuun puolessa välissä.\nTeimme 13.11.2020 uuden ison tarviketilauksen. Tiesimme toimituksen kestävän pidempään koronan, Black Fridayn jne. takia. Onneksi meillä oli kuitenkin tavaraa tulossa jo lisää 20.10.2020 tehdystä tilauksesta. Nehän ovat perillä juuri marraskuun alussa. Vai ovatko?\nYllätys 2) Kriittisin tarvike eli itse sukat, olivat ensin viikon myöhässä. Sitten toisen viikon. Seuranta näytti, että tavara on jumissa Euroopan kahdella eri lentokentällä eivätkä pääse kuljetusfirman kyytiin. Ja sitten alkoikin olla jo epäilys, että jotain on pielessä.\n1.12.2020 saimme tavarantoimittajalta viestin että tuntemattomasta syystä 20.10.2020 tehty tilaus on lähtenyt palautumaan takaisin toimittajalle ja kestää ainakin 3 viikkoa ennen kuin se voidaan saada heille ja uudelleenlähetettyä meidän pienelle tehtaalle. No voi pa***.\nPienenä pelastavana oljenkortena on 13.11.2020 tehty tarviketilaus, joka laitettiin nyt tulemaan niin pikaisena (ja aivan sairaan kalliina, maksajasta tapellaan sitten myöhemmin) lähetyksenä kun ikinä voi mutta nopeimmatkin lähetykset kestävät tällä hetkellä.\nNyt tarvikkeet ovat kuitenkin olleet jo viitisen päivää matkassa FedEx Expressin huomassa ja ne pitäisi olla meillä tällä viikolla. Jos ja vain kun pääsemme tekemään sukkia viimeistään ensi viikolla niin saamme kaikki ennen 1.12.2020 tilatut ja Jouluksi perille luvatut sukat ajoissa määränpäähänsä.\nMikäli tarvikkeet eivät tule ajoissa ja sukat eivät kerkeä Jouluksi, niin me laitamme jokaista tilattua sukkaparia kohden 5€ Kaiffarin lahjakortin tulemaan sukkien mukana. Jos siis olet tilannut 2 paria, saat 10€ lahjakortin, 3 paria 15€ lahjakortin jne.\nJos tilauksen haluaa perua niin senkin saa tehdä ja se onnistuu lähettämällä meille sähköpostia osoitteeseen info@kaiffari.com. Toivomme kuitenkin kovasti ymmärrystä ja sympatiaa tässä tilanteessa pientä tehdastamme kohtaan. Meille kävi ensin tosi ihana mäihä (tai ei mäihä vaan hyvän työn hedelmä) ja sitten ihan kökkö mäihä. Koronatilanteen äkillinen pahentuminen ja sen vaikutus tavaraliikenteeseen on ollut täysin ennalta arvaamaton asia ja tilanteeseen missä olemme, olisi ollut tosi vaikea varautua paremmin.\nKun tilaus on valmistettu, pakattu ja viety kirjeenä Postiin saa tilaaja vielä vahvistuksen sähköpostiinsa lähetyksesta ja tämän jälkeen voi odottaa sukkien kilahtavan postiluukusta 3-4 päivän sisällä.\nKaikesta huolimatta me näemme tämän edelleen vain positiivisena haasteena! Olemme pitäneet sukkiaan odottavia asiakkaita sähköpostitse ajan tasalla tilanteesta. Olemme ottaneet tästä jo oppia tulevaa varten jotta voimme ennaltaehkäistä sukkaruuhkat paremmin. Suurin tavoitteemme ensi vuodelle on löytää meille kotimaisia yhteistyökumppaneita milloin myös tavaran liikuttaminen helpottuu huomattavasti. Olemme saaneet kauheasti tsemppi- ja ymmärrysviestejä teiltä, kiitos niistä miljoonasti! Me stressataan itse kauheasti tästä tilanteesta, joten teidän ymmärrys on kultaakin kalliimpaa.\nLupaamme, että olemme tehneet ja tulemme tekemään kaikki temput jotta saamme edelleen kaikille luvatuille sukat jouluksi kotiin 🥳\nKaiffarin Eetu & Emmi & koko tiimi


Tyttöjen miniloma! - Monna\nVoi että!! Vietin aivan ihanan miniloman viikonloppuna!! Olen aivan super fiiliksissä edelleen!! Sain viettää todellakin täydellisen miniloman kolmen ihanan naisen seurassa: Nanan, Emmin ja Lauran.\nOlimme jo helmikuussa varanneet meille yhden yön Naantali Spa:sta toukokkuulle. Halusimme lähteä ystävien kesken pienelle minilomalle, pienelle get awaylle kevään tullen. Olemme kaikki olleet täystyöllistettyjä koko kevään, muut töistä, minä muista hommista.. 😉 Joka tapauksessa kaikki me olimme pienen miniloman tarpeessa, hyvässä seurassa.\nOlin etukäteen miettinyt, että kuinkahan ikävä minulla tulee Emmaa tuon reissun aikana. Varsinkin edellisenä iltana tuli vähän jopa sellainen pieni ”paniikki”, että voi kuinka ikävä tulee sitä pientä palleroa. 😀 Kun tytöt tulivat hakemaan minua lauantaina aamusta, ensimmäinen kysymys autossa oli, että ”tuleekohan sinulle kova ikävä Emmaa”? Tiesin kuitenkin, että tällainen oma aika ja ihana tyttöjen reissu tulee olemaan niin ihana ja sen jälkeen on mega ihana tulla kotiin takaisin ja kaapata Emma syliin. <3\nKun pääsimme Naantaliin, veimme tavarat huoneisiimme. Meillä oli kaksi vierekkäistä huonetta, josta saatiin välistä ovi auki, joten meillä oli vähän kuin kaksio hotellihuoneena. 🙂 Tiputimme tavarat huoneisiin ja vaihdoimme vähän kevyempää päälle ja lähdimme samantien piknikille rantaan. Meillä kävi aivan älyttömän hyvä tuuri sään kanssa! Ensimmäinen ihan oikea kesäpäivä valtasi Suomen ja me saimme kyllä nauttia siitä täysin rinnoin.\nPiknikillä vierähti monta tuntia höpötellen kaikesta maan ja taivaan väliltä. Naurettiinkin niin paljon, että kyyneleet valuivat silmistä. Oli niin ihana jutella näiden naisten kanssa kaikesta, kun meillä kaikilla on niin samanlainen arvomaailma. Moni asia nykypäivän maailmassa meitä kaikkia ihmetyttää ja hämmästyttää. Myös nautimme ja iloitsemme hyvin samoista asioista. <3 Piknikin jälkeen kävimme vaihtamassa uikkarit päälle ja lähdimme hotellin Spa-osastolle.\nLilluttiin altaissa, makoiltiin aurinkotuoleissa, nautittiin porealtaista. Sitten lähdimme laittamaan itsemme kuntoon ja illalliselle kohti Naantalin vanhaa kaupunkia.\nOlimme varanneet meille pöydän jo etukäteen Ravintola Snickarista. Tilasimme kaikki pizzat ja nautiskelimme ihanasta, valoisasta ja aurinkoisesta illasta yhdessä. Tuo Naantalin vanhakaupunki on aivan todella idyllinen ja kaunis paikka. Siinä kun istuimme ravintolan pöydässä ja katselimme auringon painuvan puitten taa, oli kyllä aika upea fiilis.\nKymmenen tienoilla päätimme sitten pizzat syötyämme suunnata takaisin hotellille. Ei mennyt varmaan kymmentä minuuttia, kun kaikki me daamit oltiinkin sitten jo unessa. 😀\nAamusta heräilimme kahdeksan paikkeilla ja vatsat kurnien suuntasimme runsaan aamiasbuffetin kimppuun.\nOlen ollut kerran aiemmin Naantali Spassa, silloin veljeni ja Tuukan kanssa. <3 Muistin, että aamiainen oli silloinkin aivan älyttömän runsas ja hyvä. Tiesin siis odottaa hyvää! 😉 Enkä odottanut turhaan. Tuo aamupala oli tälläkin kertaa aivan todella hyvä!\nSyötiin aamiainen rauhassa ja sen jälkeen Emmi & Laura lähti Spa -osastolle ja minä & Nana lähdimme rantsuun vähän kuvaamaan. 10.30 mekin suuntasimme sitten Nanan kanssa Spa -osastolle, koska meitä odotti siellä Hydrotraining -tunti!!\nMinä lähdin tunnille vähän reteästi, että juujuu, minä tiedän millaista tämä on, koska olen ohjannut hydrobicciä vuosia. Tiesin siis, että on odotettavissa ihan kunnon treeni, ei mikään ”mummojumppa”, kuten moni vesiliikuntaa kokeilematon ajattelee. En kuitenkaan tiennyt, että tällä tunnilla treenataan altaan lisäksi maalla, sekä uidaan.\nVedin tunnin niin täysillä (45min), että altaasta noustuamme minulle tuli huono olo! 😀 Tämä hydrotraining tunti oli ihan älyttömän tehokas! Teimme erilaisia liikkeitä vedessä ja jonkin verran tosiaan myös altaan reunalla. Haastetta riitti, mutta jokainen sai tehdä oman kuntonsa mukaan. Kun tuli esim. burpeiden vuoro, minä jätin hypyt pois. Tunnin jälkeen ja sen aikana oli ihan oikeasti hiki ja posket punoitti jokaisella meistä. Mietin tunnin aikana, että vesiliikunta voisikin olla yksi treenimuoto, jonka voisin ottaa mukaan omiin treeneihin!\nTämän jälkeen saimme nautiskella vielä hyvän lounaan hotellin kahvilassa ja sitten koitti kotiinpaluun aika.\nHehkutan paljon asioita, koska olen sellainen. 😀 Nyt kuitenkin voisin hehkuttaa vielä ihan pikkaisen enemmän! Tämä miniloma oli aivan täydellinen! Meillä oli aivan super hauskaa ja ihanaa! Oli ihana puhua luottamuksella vakavistakin asioista näiden naisten kanssa ja välistä nauraa räkättää poskilihakset krampissa. 😀 Naantali Spa itsessään antoi meille upeat puitteet tälle minilomalle. Ja koska sääkin oli huikea, saimme nautiskella ulkoaltaasta sisäaltaiden lisäksi.\nKoska tiesin, että Emmalla menee super hienosti iskän kanssa kotona, ei myöskään huoli painanut rintaa sen vuoksi. Sain huoletta nauttia hyvien ystävien seurasta ihanassa paikassa. Ja tottakai sitten sunnuntaina kotiin tultua oli aivan ihana pitää Emmaa sylissä ja leikkiä yhdessä koko ilta. <3\nTällä porukalla tullaan tekemään varmasti vielä uusiakin reissuja ja kaikenlaista muuta kivaa yhdessä! On niin suuri rikkaus, että on ystäviä, jotka jakaa samankaltaiset arvot. Ystäviä, joihin voi luottaa. Ystäviä, joiden kanssa saa nauraa mahanpohjasta. <3 On myös aivan super hienoa, että on sellainen mies, joka innoissaan jää pikkuisen tyttäremme kanssa kotiin ja hoitaa hommat niin hienosti, että ei tarvi kantaa huolta sekuntiakaan. <3\nKiitos Naantali Spa, kiitos Nana, Emmi ja Laura! Ja kiitos Tuukka! <3 <3 <3 Niin hyvillä mielin taas uuteen viikkon!!\nAvainsanat: miniloma Naantali Spa oma aika ystävät ystävyys\nRiikkahannela 22.05.2017, 10:17\nTeidän loma todellakin näytti hauskalta ja saikin miettimään pitäiskö itsekkin 🙂 heti mielen kuitenkin valtaa ajatus että ”no emmäätiä… ilman lasta ja miestä…” vaikka se todellakin tekis vaan hyvää 🙂 ei vaan oo ihan yksi kertaista saada järjestettyä kun monilla jo lapset. Mutta kun järjestäis niin varmasti huomais miten hyvä idea se oli! Ihanaa viikkoa! 🙂\nMonna 26.05.2017, 09:15\nIlman lasta ja miestä tällainen miniloma tekee ihan varmasti terää myös sinulle! 🙂 Kyllä on kuule ihana palata kotiin! <3 Ja muutenkin oman ajan ottaminen on vaan tärkeää, vaikka sitä ei siinä hetkessä meinaisikaan malttaa ottaa.\nMari 22.05.2017, 18:45\nEi vitsi mie näin lauantaina unta et olin jotenki kans sieläpäin ja Nana sitten kuttu minut teiän mukaan 😂 sie olit ihan surkiana tästä kutsusta mutta onneksi mie tajusin kieltäytyä enkä tuppautunu seuraan… 😂😂😂\nHaha! 😀 Kauheeta!! En olis varmana ollut surkeana! 🙂\nL 23.05.2017, 00:18\nIhanan näköinen miniloma 😊 ite oon alunperin Naantalista kotoisin ja suurimman osan elämästäni siellä asunut ja jopa kylpylässä ollut kesätöissä, niin oli ihana seurata insta-storysta teiän reissua siellä 😊 Naantali on ihana kesäkaupunki!\nOi, hauska kuulla! 🙂 Naantali on todellakin ihana kesäkaupunki! <3\nLaura K. 23.05.2017, 09:30\nJokainen kaipaa välillä irtiottoa arkiympyröistä ja sen sä todellakin sait <3. Itsekin nautin kavereiden kanssa vietetystä ajasta erityisesti, silloin tuntuu että aika vaan lentää 🙂\nMonna 26.05.2017, 09:16\nJuurikin näin! Jokainen kaipaa välillä irtiottoa arkiympyröistä! Se on täysin totta! <3


🚗 Cinisi auton vuokraus 21 EUR per viikko\nAuton vuokraus Cinisi\nCinisi Auton vuokraus\nValitse sijainti / Syötä ensimmäiset kirjaimet Cinisi Keskusta\nHalvat autonvuokraus Cinisi\nAutovuokraamot kohteessa Cinisi\nParas tapa löytää Cinisi on vuokrata auto. Auton vuokraus on helppo ja edullinen kuljetusmuoto. Autolla vuokraamalla voit tutustua Cinisi kauniiseen ympäristöön. Rentalcargroup.com toimii lukuisten autovuokraamojen kanssa Cinisi.\nMaksulliset tiet Cinisi\nMihin dokumentaatioon minun täytyy vuokrata auto Cinisi\nHyödyllisiä tietoja Cinisi\nKatso viimeiset 5 asiakasarvostelusta. Asiakkaamme arvioivat Cinisi autovuokraamon keskimäärin 0.00 0: n perusteella.


Hampurilaissämpylä vaatii vaivaamista ja kunnon kohotuksen. Tämä ei ole sitten mikään bulkkisämpylä. Tässä kannattaa nähdä se kohottamisen helppous ja vaivaamisen vaikeus. Lopputulos palkitsee todella. Aikaa tähän menee ainoastaan kohottamiseen. Aloita siis ajoissa. Hampurilaissämpylä vai burgersämpylä? Kirjoitusvirheistä on ollut blogeissa puhetta mutta tällä mennään. Maailman onnistuneimmat sämpylät hampurilaiseen. Pysyy kasassa, maku hieno ja koostumus täydellinen. Koristelu viimeistelee. Idean kaappasin Ny Times lehden alkuperäisestä jonka hyvääruokaa ja annoskateutta blogi oli testannut. Virittelin hieman ja durum-vehnäjauhot auttoivat loistavaan lopputulokseen.\nMaitoa 3 rkl\nDurumvehnäjauhoja 3 dl\nVoita sulatettuna 2 rkl\nPinnalle seesaminsiemeniä tai kurpitsansiemeniä\nKananmuna ja vettä 2 rkl\nLämmitä vesi-maitoseos noin 42 asteiseksi, hieman kädenlämpöä lämpimämmäksi. Sekoita kulhoon sekaan hiiva ja sokeri. Anna tekeytyä noin reilusti yli 5 minuuttia. Sekoita jauhot, suola kunnolla. Sulata voi ja riko kananmuna sekaan. Laita yleiskoneeseen taikinakoukku ja lisää jauhoja sekä voi-munaseosta vuorotellen. Vaivaa noin 5-10 minuuttia. Irroita taikina välillä koukusta ja jatka. Voit tietenkin vaivata käsin, mutta kone helpottaa huomattavasti. Nyt vaivaa taikina voimakkaasti, pienessä määrässä jauhoja, kaikki viimeisimmätkin ilmakuplat pois. Peitä taikinakulho leivinliinalla ja anna kohota noin 2 tuntia.\nLeivo taikinasta noin kuusi kappaletta, kohtuullisen suuria piukeita, pyöreitä pullia. Kohota leivinliinan alla vielä noin tunti, vedottomassa paikassa. Sekoita kananmuna ja vesi ja voitele sämpylät kauttaaltaan. Koristele pinta siemenillä. Paista kiertoilmalla 175 asteessa, keskitasolla noin plus 10 minuuttia hampurilaissämpylät kullanruskeaksi. Anna hetki olla vielä leivinliinan alla, ennen hampurilaisten kasaamista.\nAlkupala Broileri ja kana Dipit ja tahnat Hevonen Jauheliha Joulu Jälkiruoka Kakku Kastike Kasvis Keitto Laatikot Lammas ja karitsa Leipä Leivonta Lisuke Makkara Marinadit Nauta ja härkä Omeletti Pasta Peruna Piirakka Porsas Puuro Riista Salaatti Someresepti Street food\nEspanjalaiset hevospyörykät, lihapullat\nPortviinissä haudutettua kanaa\nPulled lamb, nyhtölammas


Geologi: Sveitsiin iskee suuri maanjäristys 24 vuoden sisällä - Ulkomaat - Uutiset - MTV.fi\nGeologi: Sveitsiin iskee suuri maanjäristys 24 vuoden sisällä\nJulkaistu 27.08.2016 19:34\nKuvaa maanjäristyksen aiheuttamista tuhoista tällä viikolla Italiassa.\nAsiantuntija ennakoi, että Sveitsiin on iskemässä yhtä tuhoisa maanjäristys kuin Italiaan aiemmin tällä viikolla.\nValaisin kantonin geologi Raphaël Mayorazin mukaan suuri maanjäristys iskee Sveitsiin vuoteen 2040 mennessä.Asiasta kertoo The Local -julkaisu 24 Heures -sivuston tietoihin viitaten.Mayoraz toteaa, että sveitsiläiset tuppaavat unohtamaan, että maassa on aiemminkin koettu yli 6 magnitudin järistyksiä.\n-Valaisin alueella magnitudin 6 järistyksiä tapahtuu noin sadan vuoden välein, hän toteaa. Sveitsissä mitattiin 6.1 magnitudin järistys viimeksi vuonna 1946. Tätä aiemmin Sveitsissä mitattiin 6.2 magnitudin järistys vuonna 1855.\n-Odotammekin seuraavaa suurta järistystä vuoteen 2040 mennessä.\nItaliassa vietetään tänään kansallista surupäivää ja ensimmäisiä hautajaisia 27.8.2016\nBritanniassa 11-vuotias joutui seksirikosrekisteriin – raiskasi sisarensa\nMount Everestin rinteillä makaa ainakin 200 ruumista – Gustafsson: "Kalmot ovat olleet aina parasta mainosta vuorelle"


katsaus menneeseen – Reputon Reissaaja\nKaikki postaukset, Muu / Vuosi 2022\nMeidän 2 vuotta pandemiaa Espanjassa\nMonelle edelliset kaksi vuotta eivät ihan sujuneet niin kuin oli ajatellut ja suunnitellut. Kun nyt vuoden vaihtumisen jälkeen selaan omia päiväkirjamerkintöjäni joukosta löytyy monta toteutumatonta suunnitelmaa. Onpa sekaan eksynyt muutama epätoivoinen lausahduskin.\nTakana on kaksi vuotta koronan kanssa elämistä. Tässä nyt muistelen vähän paria viime vuotta ja Espanjassa niiden aikana viettämäämme aikaa:\n31.1.2020 Espanja ilmoitti ensimmäisestä koronatartunnasta maassa la Gomeran saarella. Kuukauden kuluttua tästä ilmoitti Valencian autonomia ensimmäisen tapauksensa, Villarealilainen mies oli sairastunut Milanon matkansa jälkeen.\n8.3.2020 alkoi jo iso häly. Madridissa pidettiin kansainvälisen naistenpäivän marssi. Pääministeri Pedro Sánchez, koko nimeltään muuten Pedro Sánchez Pérez-Castejón, sai moitteita kun oli sallinut tuon ison marssitapahtuman.\n15.3.2020 Viikon kuluttua marssista Espanjan hallitus julisti hälytystilan ja koko maata koskevan lockdownin. Kaikki asukkaat määrättiin pysymään kotonaan. Baarit, ravintolat, kahvilat, elokuvateatterit sekä muut kun ruokakaupat ja apteekit suljettiin. Tätä seurasi maan rajojen ja autonomioiden rajojen sulku.\nMekin seurasimme päivittäin televisiosta kun lääkäri Fernando Simón, joka oli koko pandemian ajan keulahahmo kertoi käheällä äänellään tartuntatilanteesta ja loi kansalaisiin uskoa tulevaan ja kannusti jaksamaan.\n30.3.2020 tuli sitten uutinen, että hänkin oli saanut tartunnan. Jostain syystä se kosketti kovasti, mutta onneksi hän parantui.\nJoka ilta klo 20 ihmiset menivät omille parvekkeilleen taputtamaan käsiään. Näin haluttiin kiittää terveydenhuollon työntekijöitä, jotka olivat etulinjassa hoitamassa koronapotilaita. Työ oli haastava kun oli kyseessä uusi tauti ja hoitokeinot ja suojavarusteet olivat paikoin puutteelliset. Tämä kaikkien asukkaiden yhteinen ele teki minuun suuren vaikutuksen ja olin iltaisin terassilla naapureiden kanssa taputtamassa.\nUutisointi ja tiedotus oli aluksi sekavaa. Suomen Madridin-suurlähetystö otti kaikkiin matkustusilmoituksen tehneisiin yhteyttä kartoittaakseen suomalaisten Espanjan tilanteen. Mekin kyselyyn vastasimme.\nMe olimme tulleet Espanjaan maaliskuun alussa lentäen ja parin viikon päästä saapumisesta julistettiin tuo lockdown. Ehdimme vielä käydä paikallisen retkijärjestäjän retkellä katsomassa persikankukkien kukintaa Valle de Ricotessa ja Cierzan kaupungissa. Suunnitelmissa oli monta muutakin retkeä keväälle. Voi kuinka sinisilmäisiä olimmekaan ihallessamme kevään kukkaloistoa.\nPersikan herkkä kukka Ricoten laaksossa\nMeille lockdown merkitsi sitä, että yritimme järjestää elämämme täysin ilman ulkopuolisia kontakteja. Suomalainen yritys kävi puolestamme kaupassa ja apua saimme myös ystäviltä, jotka tekivät itse kauppaostoksensa. Naapuriapu oli valtavaa tässä meidänkin korttelissa. Oli tunne, että yhdessä toinen toistaan auttaen selvitään. Meidät ulkomaanelävät otettiin mukaan hienosti. Onneksi meillä on asunnossa pieni kattoterassi, jota nurkasta nurkkaan kiertämällä kerättiin päivittäiset 10000 askelta. Naapurit näyttivät peukkua ja kadun toisella puolella oleva naapuri taputti käsiään jos sattui näkemään meidät kierroksellamme.\nSeuraavaksi Suomen ulkoministeriö pyysi kaikkia ulkomailla lomailevia suomalaisia palaamaan kiireesti kotiin. Tämä aiheutti meidänkin tuttavapiirissä pientä paniikkia ja ystävät soittivat huolissaan miten pääsemme Espanjasta pois. Minä otin suoraan Madridin lähetystöön yhteyttä kysyäkseni miten toimitaan ja selvisikin, että meillä ei ole tarvetta rynnätä mihinkään, koska meillä on oma asunto käytössä. Ilmoitus oli tarkoitettu hotellimajoituksessa oleville matkustajille. Me päätimme jäädä lämpimään seuraamaan tilannetta.\nLentoyhtiöt lopettivat liikenteen Alicanteen. Torreviejan paikallinen yrittäjäpariskunta kuitenkin järjesti yksityisiä palautuslentoja Suomeen. Emme kuitenkaan tarttuneet tähänkään mahdollisuuteen vaan jäimme kiertämään terassia ja samalla mietittiin, että eiköhän sitä sitten keväällä jollain keinoin kotiinkin pääse. Tärkein on pysyä kotona eikä joutua sairaalaan. Ja mitään hätäähän ei ole, ruokahuolto pelaa ja käsidesiä on pullokaupalla. Netistä tallennettiin espanjan ohjeita miten kerrotaan syy ulkonaliikkumiseen jos sinne on asiaa.\nTilanne parani Espanjassa aika nopeasti totaalilockdownin ansiosta kevään aikana. Ennen lentoa Suomeen ehdittiin jo tallustelemaan kadullakin, maskit naamalla ja vain määrätyn ajan ja vain tietyn kilometrin päästä kotiosoitteesta. Esimerkiksi iäkkään saivat omat tuntinsa päivästä, jolloin pääsivät ulos. Heitä haluttiin suojella myös tällä tavoin.\nEnsimmäistä kertaa kävelyllä 14.3.2020 jälkeen kodin ulkopuolella.\nMitähän miettii hän kulkiessaan tyhjillä kaduilla. Vastaantulijoita ei paljoa tullut vastaan ja hekin kaikki vanhuksia.\n7.5.2020 finnair järjesti ilmoituksensa mukaan viimeisen palautuslennon Alicantesta Helsinkiin. Kait siinä Suomen ulkoministeriökin oli jotenkin mukana, täytyi saada kansalaiset kotiin. Silloin tuli mieleen, että tästä taitaakin tulla pidempi juttu ja on ehkä hyvä tarttua tähän mahdollisuuteen. Ostimme liput lennolle ja lensimme kotiin.\nVantaan lentokentällä saimme karanteeniohjeet ja ilmaiseen taksimatkaan oikeuttavan lapun.\nKotona odotti lisäohjeet. Sosiaali- ja terveysministeriön kirje kaikille yli 70-vuotiaille kansalaisille. Niitä noudattaen elettiin kesä, tavattiin läheisiä lähinnä vain ulkona. Espanjassa jo kevään aikana oli tiedotusvälineissä ja viranomaisten ohjeita, että koronassa on kyse ilmavälitteisestä tartunnasta. Ajattelimme, että turvavälit, maskit ja ulkotilat suojaisi meitä. Ruokahuolto hoidettiin kotiinkuljetuksella. Kaupoissa ei käyty. Pari reissua oli pakko tehdä julkisilla kulkuneuvoilla, mutta siihenkin saatiin loppukesästä helpotus kun hankittiin oma auto.\nKotona Suomessa seurattiin Espanjan tilanteen kehitystä. Mietittiin, että jokohan nyt olisi pandemia kohta ohi.\n21.6.2020 loppui kansallinen hätätila Espanjassa.\nKesällä Espanjan tilanne parani ja syksyksi 2020 varattiin jo liput. Tällä kertaa matka tehtäisiin autolla. Pandemia ei suinkaan vielä ollut ohi eikä julkisia kulkuneuvoja haluttu käyttää. Autoon pakattiin paljon tarpeellista ja tarpeetonta syksyn 2020 ja talven 2021 varalle. Tiedossa oli mieleistä tekemistä iltojen ratoksi.\nMinulle kutominen ja käsityöt on aina olleet henkireikä ja ilon tuottaja. Niinpä auto oli lastattu lankakerillä.\nMatka tehtiin kolmen pysähdyksen taktiikalla. Aika pitkiä ajopäiviä ajettiin. Rajoilla ei vaadittu mitään testejä eikä rokotuspasseista vielä ollut mitään tietoakaan kun ei ollut rokotuksiakaan.\nHotellimme Audincourtissa Ranskassa.\nHotelli Ranskan ja Espanjan rajan tuntumassa. Campanile Perpignan\nTuo Audincourtin hotelli oli meille uusi kokemus. Audincourt sijaistee Montpelliardin lähellä jonkin matkaa noin tunnin ajomatkan päässä Saksan rajalta. Hyvä hotelli, ei mikään luksus mutta aidattu suljettu parkkialue joka meille aina tärkeä.\nUseasti käytetään myös noita Campanile ketjun hotelleja, jos emme tarvitse kuin kunnollisen sängyn yöksi. Huoneet on tosi pieniä, mutta näissäkin hotelleissa on suljetut aidatut autopaikat.\nTiet olivat käytännössä tyhjiä koko Ranskan ja Saksan ajon aikana. Pandemia näkyi\nPyrenit näkyy, kohta ollaan Espanjassa\nNyt kun perillä oli auto käytössä päästiin myös tutustumaan lähialueiden kyliin. Tehtiin monta mukavaa eväsretkeä lähialueille ja nyt jälkeenpäin tuo aika muistuu mieleen todella mukavalta ja aktiivisen tekemisen ajalta. Käytiin Alteassa, Rojaleksessa, Abdetissa ja Torremendossa mantelikukintaa ihailemassa, Jacarillassa, Noveldassa. Tehtiin patikkaretkiä Fondon luonnonpuistoon, Cabo Roigin fossiilirantaan, Orihuelan palmupuistoon ja Guadamar de Seguraan. Ihasteltiin Rio Secon maisemia ja löydettiin mukava metsäreitti läheltä asuntoa. Monesta näistä retkistä olenkin kirjoittanut tänne blogiin.\nJoulu 2020 vietettiin Espanjassa. Ensimmäinen Espanjan joulu kuitenkin aika tiukin rajoituksin.\nKevään koittaessa mieleen hiipi huoli miten kevään kotimatka läpi koronaeuroopan sujuisi kun mailla oli todella tiukat määräykset.\nHyvällä valmistautumisella kuitenkin selvittiin onnellisesti huhtikuussa 2021 kotiin. Ajettiin pitkä matka vain kolmella yöpymisellä. Ennen lähtöä Ranskaan pääsemiseksi otettiin Torreviejassa määräysten mukaiset PRC testit ja Saksassa vielä antigeenitesti, jotta päästiin yöpymään siellä hotellissa ja Travemündessä laivaan. Tästä kotimatkasta kirjoitin tämän postauksen.\nKeväällä 2021 tilanne Torreviejan osalta näytti jo todella hyvältä.\nKesällä 2021 ladattiin akkuja, nautittiin luonnosta, tavattiin lapsenlapsia, pyöräiltiin ja tehtiin viljelypalstatöitä. Tehtiin jopa pari kyläilyreissuakin, ensimmäiset sitten pandemian alun. Koronan osalta saatiinkin sitten helpotusta oikein kunnolla kun saimme kummatkin rokotukset.\nSyksyllä oli jo vakaa usko, että nyt helpottaa. Lähtöä Espanjaan ei edes kyseenalaistettu. Olisiko pitänyt tai olisimmeko lähteneet, jos olisimme tienneet tulevasta. Joka tapauksessa nyt matka halki Euroopan oli joustavaa koronapassin ansiosta. Sitä kyllä kysyttiin niin hotelleissa kun ravintoloissakin. Olin suunnitellut matkan niin, että sen varrella pakollisissa yöpymispaikoissa kuitenkin joihinkin kohteisiin pystyttiin tutustumaan mutta täytyy kuitenkin sanoa, että ihan normituristimatka sekään ei ollut. Nähtiin kuitenkin kauan toivomuslistalla olleet Oradour sur Glane ja Canfrancin juna-asema ja ajo läpi pyreneiden Paun kautta oli hieno.\nNyt oli jo teillä liikkujia\nNyt talvella 2022 päiväkirjaan merkitään taas ilmaantuvuuslukuja, mietitään miten Euroopan maat toimivat rajamääräystensä kanssa. Tulomatkalle syksyllä suunniteltu Normandian kiertomatka jäi tekemättä kun ajateltiin vielä, että sen teemme keväällä kun pandemia on varmaan jo ohi. No toisin kävi. Taas tuli yksi pettynyt merkintä päiväkirjaani. Nyt Omicron täyttää tiedotusvälineet ja tartuntaluvut nousee lukemiin, joita ei ennen ole nähty. Saapas nähdä milloin sinne Normandiaan pääsemme. Onneksi kuitenkin kolmannet rokotukset meidänkin osalta on kohta pistetty. Siihen asti pysymme taas kotona.


Sairaanhoitopalvelu-Leena: July 2011\nViettelen viimeisiä lomapäiviä. Ensimmäinen kahden viikon kesäloma neljään yrittäjävuoteen on kohta takana. Fiilis on loistava! Työn tauottaminen ja jaksottaminen on tärkeää oman jaksamisen kannalta. Väsyneestä ja työnsä uuvuttamasta työntekijästä ei ole kenellekään hyötyä. Muistakaamme siis jatkossakin lomailla ja ladata akkuja.\nKahteen viikkoon saa mahtumaan yllättävän paljon ihania asioita, kun ei kauheasti suunnittele niitä etukäteen vaan pikemminkin elää tässä ja nyt ja lähtee jokaiseen päivään ns. fiilis pohjalta. Lomaan laskeutuminen on oma prosessinsa ja ensimmäinen viikko menikin siinä. Silloin on vielä "pakko" olla aktiivinen. Pesin mattoja, lenkkeilin, pyöräilin, pinosin halkoja, siivoin, kävin kesäretkellä puolisoni kanssa sukuloimassa ja viettämässä pari romanttista hotelliyötä. Kyllä Suomen kesäyö on kaunis.\nToisella viikolla osaa jo löysätä kierroksia ja nautti jouten olosta! On ihanaa venyttää aamuja, juoda kahvit rauhassa, kuunnella lintuja ja lukea. Eilen vietin ihanan iltapäivän ystävättäreni kanssa kauniissa Loviisassa ja päivän päätteeksi joimme hyvät kakkukahvit Tuhannen tuskan kahvilassa. Suosittelen lämpimästi tätä elämystä, jossa saavat stimulointia niin maku, näkö kuin tuntoaistitikin. Oli erittäin energinen olo koko illan.\nTänä iltana olemme puolisoni kanssa menossa illalliselle kesänaapureille. Hyvä seura, hyvä ruoka ja parempi mieli.....näin se menee. Ensi viikolla alkavat työt siintävät jo takaraivossa, mutta ihan hyvällä tavalla. Loma oli paikallaan, mutta elämäntyyliyrittäjänä työ on harrastus, huvi ja elinkeino, joten ihan mukavaa taas päästä sorvin ääreen. Ensi viikolla pää täyttyy kivusta, turvotuksista, huolista ja ennen kaikkea positiivisesta elämänhallinnasta! Elämä on laiffia!\nLähettänyt Sairaanhoitopalvelu-Leena klo 09:18 No comments:\nToinen kesälomapäivä menossa ja edelleen kortisolia eli stressihormonia virtaa kehossani. Koen koko ajan mieletöntä tarvetta suorittaa jotain. Täytyy tehdä, haluan tehdä, en voi olla tekemättä......APUA! Matkan teossa parasta on matkan suunnittelu. Näin ajattelin ennen lomaa kun tein yleviä suunnitelmia. Ajattelin, että lomalla annan aikaa itselleni tehdä mukavia asioita ilman aikataulua. Ensimmäinen lomapäivä meni mattoja kuuratessa. Miksi meidän on niin vaikeaa "helliä" itseämme? Jos päättää olla tekemättä mitään erityistä tai tehdä mukavia asioita ja jättää vähemmän mukavat velvoiteet tekemättä, tuntee syyllisyyttä. Kuitenkin tiedän, että tunteet ovat ajatukstemme tuotosta ja mikään voima ei ole niin suurta kuin ajatuksen. Miksi emme siis ajattele enemmän positiivisesti ja suo enemmän myönteisiä ajatuksia itsellemme?\nOlen aina kuvitellut olevani hyvin positiivinen ja optimistinen. (Omaiseni voivat toki olla eri mieltä ja se heille sallittakoon.) Optimismi on tunnetila, joka syntyy positiivisita ajatuksista. Positiivinen ajattelu on puolestaan tervettä ajattelua. Useat terveystutkimukset jo yli 30 vuoden ajalta osoittavat, että ajatukset vaikuttavat käyttäytymiseemme, mielialaamme ja sitä kautta terveydentilaamme. Positiivisinta koko jutussa on se, että positiivista ajattelua on mahdollista opetella ja se kannattaa myös tehdä kokonaisvaltaisen hyvinvoinnin takia!\nTyössäni käytän positiivista ajattelua tukeakseni potilaiden voimavarojen löytymistä ja motivoidakseni potilaitani itsehoitoon. Huumorin ja optimistisen positiivisen ajattelun kautta löytyvät ratkaisut ajatusten muokkaamiseen, motivaation saamiseen ja terveyskäyttäytymisen muuttamiseen. Nyt olen ajatellut testata tätä "hoitoa" itseeni. Kahtena aamuna olen ajatusteni vastustuksesta huolimatta saanut puskettua laiskan kehoni liikkeelle ja käynyt aamulenkillä sekä tehnyt muutamia jooga harjoitteita. Yritän opetella kuuntelemaan kehoani ja huoltamaan sitä. Arjen kiireen keskellä keksin verukkeita, joilla siirrän kehoni huoltoajan tuonnemmaksi. Moni meistä elääkin "sitku"-aikaa eli panostamme itsemme sitten kun meillä on aikaa tai sitten kun kroppamme on jo romuna. Autot huolletaan ja katsastetaan vuosittain, mutta kehomme huolto ja katsastus jää usein tekemättä! Huonokuntoinen auto voi mennä vaihtoon, mutta kehomme täytyy kestää koko elämämme. Nyt on siis juuri oikea aika aloittaa kehon huolto!\nLundbergin ja Töytärin (2007) kirjassa Onnistujan pikku jättiläinen on hyvä ohje: " Pohdi, mitkä asiat ovat itsellesi kaikkein tärkeimpiä. Niitä kutsutaan arvoiksi. Terveys, työ, perhe, ystävät, raha, itsensä toteuttaminen, golf, purjehdus, aerobic, matkustelu? Tee arvoistasi lista ja vertaa sitä kalenteriisi tai ajankäyttöösi. Jos et todellisuudessa toimi tärkeimpinä pitämiesi asioiden kanssa, kuljet vastoin arvojasi. Voi olla, että huomaat joutuvasi tekemään arvosaneerauksen."\nTämän parin viikon kesäloman pyhitän itseni hoitamiseen niin fyysisesti kuin psyykkisesti. "Motivaatio on sitä, että unelmien ylle vedetään työhaalarit" , toteaa Parker Robinson viisaasti. Nyt käärin haalarin hihat ja lähden hemmottelemaan itseäni hyvällä salaatilla.\nLähettänyt Sairaanhoitopalvelu-Leena klo 11:28 No comments:\nArjen haasteelliset mahdollisuudet\nRauhallinen hetki työssä. Istun avoimen ikkunan ääreen ja siirrän ilmastointilaitteen puhallussuuntaa. Helle on hellinyt meitä pitkään eikä työhuoneessa jaksa tehdä hoitoja ilman ilmastointia, onneksi laite tuli hankittua! Katson kadun ihmisvilinää työhuoneen ikkunasta, neljännestä kerroksesta ja hoitajan aivot alkavat raksuttamaan....\nIlmeet, eleet ja käytös eli sanaton viestintä on tehokkaampaa viestintää kuin sanat. Seuraan ihmisten etenemistä aurinkoisella kaupungin kadulla. Voi, miten moni kärsiikään kivuista ja turvotuksista ihan turhaan! Kauppakasseja kantava rouva ontuu vasenta jalkaansa ja liikkuu eteenpäin keinuen ja vaappuen. Koko hänen tukirankansa kuormittuu ja arvelen hänen kärsivän niska, selkä ja lonkka kivuista. Mahtaako hän syödä suuria määriä kipulääkkeitä ja yrittää sinnitellä askareissaan, jotta vähäinen liikkuvuus kehossa säilyisi? Kentiens hän on kokeillut erilaisia hoitoja tuloksetta ja päättänyt tyytyä kohtaloonsa tai ehkä hän kuuluu siihen sukupolveen, joka ei "turhista" valita.\nVastakkaiselta suunnalta vastaan linkuttaa nuori mies kyynärsauvoilla, vasen jalka näyttää olevan tukisiteessä. Onkohan kyseessä urheiluvamma, nyrjähdys tai jokin leikkaus? Sormiani syyhyää heti, haluaisin kurkistaa siteen alle, onkohan siellä turvotusta ja kipua?\nNyt suojatietä lähtee ylittämään vanha rouva rollattorilla. Hän kulkee verkkaisesti, hieman etukumarassa. Hänellä on yllään kesäinen mekko ja sandaalit, mutta...todella turvonneet jalat, jotka varmaan painavina ja pinkeinä hidastavat entisestään hänen liikkumistaan, puhumattakaan siitä kivusta ja jalkojen "levottomuudesta", mikä ei anna rouvalle rauhaa edes yöllä.\nVoi, enhän voi juosta noiden ihmisten perään. Kuitenkin sisintäni ahdistaa ja tulen surulliseksi. Niin paljon voisi tehdä....Turvotus ja kipu eivät kuulu ihmisen arkeen. Ne eivät ole "normaalia", vaikka näin usein kuuleekin hoitohenkilökunnan ja lääkäreiden sanovan. Turvotus vaikuttaa koko kehon aineenvaihduntaan. Se jopa rasittaa sydäntä ja verenkiertoa. Hoitamattomana se muuttaa ihon rakennetta, aiheutta haavaumia, tulehduksia ym. Turvotusta, johtuipa se sitten perussairaudesta tai toimenpiteestä, voidaan hoitaa tehokkaasti lymfaterapialla. Lymfaterapia ei ole ns. vaihtoehtohoitoa vaan lääketieteellisesti tutkittua hoitoa, jota antavat koulutetut lymfaterapeutit. Pohjatutkinnoksi vaaditaan esim. lääkärin, sairaanhoitajan, perushoitajan tai fysioterapeutin tutkintoa.\nHoitamaton kipu rasittaa elimistöä paljon. Erikoislääkäri, anestesiologi Eero Vuorinen, on sanonut : "Hoitamaton kipu tappaa." Jatkuva kipu muuttaa elimistömme fysiologisia toimintoja, rasittaa hermojärjestelmää ja kuormittaa kehoa. Kivun hoito on hankalaa, koska ei ole olemassa mitään laboratorio tutkimusta eikä kuvantamismenetelmää, jolla kipu saataisiin näkyväksi. Kivun hoidossa asenne ratkaisee aina! Olen täysin vakuuttunut siitä, että potilas saa sellaista kivunhoitoa, millainen asenne hoitavalla henkilöllä on kivunhoitoon. Toisaalta, jos potilaat oppivat vaatimaan tehokkaampaa kivunhoitoa, niin hoitohenkilökunnan velvollisuus on sitä antaa. Kipusairaanhoitajan tehtävä on jakaa asiantuntijuuttaan potilaille ja moniammatilliselle hoitotiimille, jotta päästäisiin mahdollisimman hyvään kivunhoidon tasoon. Suomessa ensimmäinen sairaanhoitajille suunnattu kivunhoidon asiantuntijan erikoistumisopinnot käynnistyi Jyväskylän Ammattikorkeakoulussa vuonna 2000. Opinnot kestivät 2,5 vuotta käsittäen 40 opintoviikkoa. Meitä valmistui 19 sairaanhoitajaa. Vastaavan laajuisia opintoja ei enää ole pystytty järjestämään kustannusten vuoksi. Meistä 19:stä, olen ainoa yksityinen kipusairaanhoitaja ja siksi vielä vähän "outo lintu" terveydenhuollon taivaalla.\nMielenkiintoista, mitä kaikkea ikkunastakin näkee. Seuraava kipupotilas on tulossa vastaanotolle. Aika palata haasteiden ja mahdollisuuksien pariin!\nLähettänyt Sairaanhoitopalvelu-Leena klo 10:55 No comments:\nJo hoitoalan opinnoissa painotettiin ihmisen kokonaisvaltaista kohtaamista. Koettuun terveyteen vaikuttaa fyysinen, psyykkinen, sosiaalinen ja hengellinen hyvinvointi. Tämä holistinen ajattelu jää joskus vaillinaiseksi hoitotilanteessa ja silloin me koemme, että meitä ei otettu vakavasti. Sama kokonaisvaltainen ajattelu pätee kivunhoidossakin. Potilaan kipukokemus on moniulotteinen ja haastava.\nHyvä vuorovaikutus ja kunnioittava dialogi ovat tärkeitä hoitosuhteen onnistumisessa. Pyrin aina siihen, että potilas on tyytyväisempi vastaanotolta lähtiessään, kuin mitä hän oli tullessaan ja että hänelle jäi kokemus siitä, että häntä on kuultu ja ymmärretty. Loppupeleissä jokainen ihminen on kuitenkin vastuussa itsestään ja omasta hyvinvoinnistaan. Kuka kissan hännän nostaa jos ei kissa itse!\nTällä aasinsillalla pääsin teemaan: Pidä itsestäsi huolta. Jokaisen tärkein pääoma on terveys. Tom Lundbergin kirjan ( Hyvän elämän Taskukirja, Positiivarit ,2006) sanoin: "Kun pidät itsestäsi huolta, voit omistautua huoletta haluamillesi asioille. Tuotantokykyysi työssä kuuluu osaaminen, tiedot, taidot ja asenne. Mutta ilman terveyttä niille on rajallista käyttöä."\nLundberg painottaa myös sitä, että olemme itse vastuussa terveydestämme. " Kun huolehdit terveydestäsi, hankit parhaan vakuutuksen tulevaisuutesi varalle. Ajattele: ei yhtään laskua vakuutusyhtiöstä! Maksa mieluummin tossukauppialle ja kuntosalinpitäjälle kuin lääkärille. Onnellisuutesi on useimmiten suoraan verrannollinen terveyteesi."\nTiukka luterilainen kasvatus korostaa työtä ja tarmokkuutta ja Herran nuhteessa elämistä. Itsensä hemmottelu erilaisissa hoidoissa koetaan turhaksi ja tarpeettomaksi. Onneksi tämä ajattelu on alkanut säröillä ja ihmiset ymmärtävät, että omasta hyvinvoinnista huolehtiminen ja siitä jopa maksaminen erilaisten hoitojen muodossa, on kuin laittaisi rahaa pankkiin! Terveys kun kerran on tärkein pääomamme.\nHoitajana totean huolestuneena, että "suutarin lapsilla ei ole kenkiä". Tämä tarkoittaa sitä, että valitettavan monet hoitoalan ammattilaiset laiminlyövät oman hoitamisensa ja elävät oppiensa vastaisesti. "Älä tee niin kuin minä vaan niin kuin minä sanon!" Hoitotyö on sekä henkisesti että fyysisesti raskasta ja oman itsensä hoitamiseen ei jää aikaa eikä jaksamista. Toisaalta: asenne ratkaisee, aina!\nIhanan omahyväisenä totean, että tulipa tänään pyöräiltyä töihin 24 km! Nyt on istumalihakset hellinä, mutta mieli virkeä. Tästä on hyvä jatkaa! Näin keski-iän hormonituoksinassa liikunta on lääkettä!


vierasyliö Sokerintuotantoon oppia menneestä\nPolitiikka ja talous 24.04.2013\nELLEN HUAN-NIEMI PETRI LIESIVAARA\nSokerijuurikasta viljeltiin viime\nvuonna Suomessa ainoastaan 11 500 hehtaarilla eli pienemmällä alalla kuin kuminaa.\nSokerijuurikkaan viljelyala oli Suomessa yhtä pieni viimeksi 1950-luvulla.\nSokerijuurikkaan viljelyn historian aikana on koettu\nsamanlainen notkahdus viljelyhalukkuudessa melkein heti ensimmäisen sokeritehtaan\njälkeisenä aikana kotimaisen tuotannon toivottiin kriisiaikoina turvaavan sokerin saantia ja tasaavan sen hinnan heilahteluja.\nJuurikkaan viljelyala oli\nvielä vaatimaton, kun Suomen\nensimmäinen sokeritehdas aloitti toimintansa Salossa vuonna 1919. Pian perustamisen\njälkeen tehdas oli konkurssin partaalla heikon sadon ja\nvähäisen viljelyhalukkuuden takia. Viljelytekniikan kehittymisestä tuli juurikkaan viljelyn pelastaja. Satotason nousun\nSokerijuurikkaan viljelyn tulevaisuus Suomessa riippuu ensi\nsijassa sokerisektorista itsestään.\nSelviytyminen edellyttää, että sokerisektori pystyy nostamaan satotasoja, parantamaan sadon laatua ja alentamaan tuotantokustannuksia. Pelkästään EU:n sokerikiintiöiden säilyminen vuoteen 2020 asti ei takaa\njälkeen sokerista oli kova pula, kun yksi sokeritehdas ja viljelyalueita menetettiin. Juurikkaan kysyntä lisääntyi vuonna 1953, kun kolme uutta sokeritehdasta aloitti toimintansa.\nusein tekemään lujasti töitä saadakseen riittävästi viljelysopimuksia, koska sokeripulan hellitettyä viljelyhalukkuus ei ollut enää pulavuosien tasolla.\nUseat heikot satovuodet\nolivat vähentäneet kiinnostusta\njuurikkaanviljelyyn. Tästä syystä sokerijuurikkaan hintaa nostettiin tuntuvasti vuonna 1956. Satotason nousu yhdessä hyvän hinnan kanssa lisäsi\nViljelyalan kasvu oli kokonaan kiinni siitä, minkä verran\ntehtaat pystyivät hankkimaan uusia viljelijöitä. Houkutteleva hinta on tärkeä kannustin.\nSokerijuurikkaan hintaa on säädellyt joko valtio tai EU koko\nsen ajan, kun juurikasta on\nviljelty Suomessa. Valtion tukea juurikkaanviljelylle perusteltiin pitkään sen työllisyysvaikutuksilla. Sokerijuurikkaan viljely\noli 1970-luvulle saakka työvoimavaltaista, joka takasi\nvaltion tukitoimet sokerijuurikkaan hinnoille.\nEuroopan unioniin liittyminen pudotti juurikkaan hintaa runsaalla neljänneksellä. Muutosta lievitettiin siirtymäkauden lisähinnalla, jonka jälkeen siirryttiin kokonaan hehtaarien\nperusteella maksettaviin tukiin. Näin juurikasala pystyttiin\nsäilyttämään lähes ennallaan vuoden 2006 EU:n sokeripolitiikan uudistukseen asti.\nuudistus johti Salon sokeritehtaan sulkemiseen vuonna 2008. Samalla juurikasala ja omavaraisuusaste laskivat\nVuonna 2012 sokerijuurikkaan\nviljelyala oli ainoastaan 11 500 hehtaaria ja kokonaissato 400 000 tonnia, kun vuonna 2011 viljelyala oli 14 100 hehtaaria ja kokonaissato 676 000 tonnia. Tärkeä kysymys on,\nmiten pysäytetään tämä trendi ja kannustetaan viljelijöitä\nSokerijuurikkaan viljelyn historian aikana on nähty samanlaisia notkahduksia viljelyhalukkuudessa. Lääkkeet,\njotka toimivat menneisyydessä, tepsivät tänäkin päivänä.\nTeknisen kehittymisen myötä\nkasvaneet hehtaarisadot ja\nkorkeisiin satoihin kannustavat toimet olivat lääkkeitä ulos\nViljelytekniikan ja juurikaslajikkeiden kehittyminen ovat nostaneet juurikkaan satotasoja. Voimakkainta kehitys oli 1980-luvulla. Juurikassadon\nkasvun laantumisesta huolimatta sokeripitoisuuden ja saannon parantuminen ovat\npitäneet sokerisadon kasvussa.\nvaihteessa sokerijuurikkaan viljelyn kannattavuus pysyi aikaisemmalla tasolla sadon määrän ja laadun paraneminen ansiosta.\nEU:hun liittyminen on alentanut sokerijuurikkaan viljelyn kannattavuutta selvästi. EU:n sokeripolitiikan uudistuksen jälkeen sokerijuurikkaalle on maksettu kansallista tukea 350 euroa hehtaarille korvaamaan juurikkaan hinnan alennusta.\nTällä hetkellä kansallinen\ntuki ei ole kuitenkaan pystynyt jarruttamaan sokerijuurikkaan viljelyalan kutistumista.\nEU-jäsenyyden myötä suurin osa peltoviljelyn tuista ei riipu tuotetuista määristä. Mitä\nsuurempi on tuen osuus\nhehtaarilta saatavista tuotoista,\nsitä pienempi on viljelijän\nkannustin pyrkiä korkeaan\nhyvään satoon parantaisivat myös peltojen kasvukuntoa. Pellon kasvukunnosta huolehtiminen on avainasemassa\nkorkeampien satojen tavoittelussa. Sokerisektori tarvitsee kipeästi juurikkaan tuotantoon kannustavan tukijärjestelmän eli sadon määrään sidotun tuen.\ntulevaisuus Suomessa riippuu sokerisektorin toimijoista ja valtiovallan toimenpiteistä.\nSelviytyminen kovenevassa kilpailussa edellyttää, että satotasot nousevat, sadon laatu\nparanee ja tuotantokustannukset alenevat. Tukijärjestelmän tulisi auttaa saavuttamaan nämä\ntavoitteet ja turvata sokerintuotannon tulevaisuus Suomessa.\nVuoden 2006 EU:n sokeripolitiikan uudistus on epäonnistunut. Ilman omaa sokerintuotantoa Suomi olisi markkinamekanismin armoilla, sillä\ntuotannosta luopuneet maat ovat kärsineet korkeasta sokerin\nhinnasta. Kuluttajahinta on\ntällä hetkellä Irlannissa paljon korkeampi kuin Suomessa,\nkoska Irlannilla ei ole omaa\nSen sijaan Saksa on laajentanut sokerintuotantoa uudistuksen jälkeen, mikä on taannut merkittävästi alhaisemman\nkuluttajahinnan Suomeen ja\nKirjoittajat ovat tutkijoita\nAiheet Sokerijuurikas Viljelymenetelmät Sokeri Juurekset Makeutusaineet Sokerin valmistus Maanviljelys Euroopan unioni Runsas maku Peltoviljely Kasvikset Maatalous Sokeriteollisuus Ruoka Tehtaat ja teollisuus (Yleistä) Arkisto