Pinja ja Ninni: 2013\nKesä on jo reippaasti ehtoon puolella ja blogin päivittäminen on jäänyt multa ihan toissijaiseksi asiaksi kesätöiden, koirien kanssa puuhailun, ystävien kanssa olemisen ynnä muun kesäaktiviteetin osalta. Omassa elämässä on ollut myös muutoksia ihmissuhteiden osalta ja olen nyt kahden koiran onnellinen yh-mamma, joten sekin on vienyt omaa aikaansa, eikä voimia ole hirmuisemmin ollut blogia päivitellä. Myös muiden blogien lukeminen on jäänyt tosi vähälle, joka on ollut aika jännä huomata. Eli edelleenkin hengissä ollaan ja sata lasissa porskutetaan, tai ainakin yritetään. Molemmat karvaneidit ovat pysyneet terveinä, enkä ainuttakaan (tässä vaiheessa koputan puupöytää...) punkkia ole kummastakaan onnistunut tälle kesälle löytämään. Tätä ihmettelenkin, sillä ollaan vietetty aikaamme lähinnä täällä Pohjois-Pohjanmaalla ja täällä noita punkkeja luulis lymyävän jokaisessa pusikossa. Merenrannallakin oon koiria pariin kertaan käyttänyt kahlailemassa Raahessa, mutta eipä sieltäkään ole punkkeja kotiinviemisiksi tarttunut! Valkosipulirouheen voima on nyt todistettu, sillä sitä olen syöttänyt molemmille muutaman kerran viikossa ruokaan sekoitettuna.\nTuuli tuiversi turkkeja Raahessa juhannuksen aikoihin\nVaikea päättää, että mistä aloittoittasin kuluneesta kesästä kertomaan, mutta ainakin päällimmäisenä tulee mieleen Oriveden näyttely 8.6., jonne osallistui molemmat tyttäret. Tuomarina oli Maret Kärdi Virosta ja jos tuomaritädin -hmmm- omalaatuisuudesta (?) olisin tiennyt etukäteen, tai ottanut siitä selvää, en olisi varmaankaan vienyt kumpaakaan neitokaista hänelle arvosteltavaksi. Mutta jälkiviisashan on hyvä olla ja tästäkin sitten jotain opittiin näin näyttelyharrastusta aloittelevana immeisenä. Ninni esiintyi junnunartuissa viimeisenä ja olin kyllä tyytyväinen tuon puuhkalapsen käytökseen kehässä. Se osaa ottaa niin lunkisti, toisin kuin isosiskonsa... Mutta HYLkyhän sieltä sitten tuli tuon yläpurennan takia. Harmittihan se, mutta tuo on asia, jolle itse en voi mitään. Toivoa on vielä purennan korjautumiseen, mutta saapa nähdä... Tuomari perusteli tuomionsa hyvin ja oli kiva, että kirjoitutti HYLsyn syyn arvosteluun.\nMulle tuli ihan järjetön kiire vaihtaa Ninni Pinjaan luokkien välillä, koska Ninni tosiaan esiintyi luokkansa viimeisenä ja nuorten narttujen luokka alkoi välittömästi junnunarttujen jälkeen. Pinja esiintyi, noh, pinjamaisesti! Ninnin hengailu ja isosiskonsa perään vinkuminen kehän laidalla hermostutti "paita & peppu"-kaksikkoon kuuluvan merleneidin keskittymistä, joka siis hänkin esiintyi luokassaan viimeisenä. Mulla ei meinannun pokka pitää, kun tuomari kertoi harjoitusarvostelijalle Pinjan lihavuudesta. Tiedän, että kehässä olisi parempi pitää naamansa peruslukemilla, mutta kun en voi mitään yltiöpositiiviselle luonnolleni. Pinja pääsi myös mittatikun alle ja muistaakseni tuomari mainitsi kooksi reilun 40 cm. Eli terkut meille oli, että koira kotiin pienentymään niin korkeudeltaan kuin leveydeltäänkin. :D Pinjalle kuitenkin tulokseksi H, johon olin jälleen oikein tyytyväinen! Molempien neitien arvostelut löytyvät niiden omilta sivuilta.\nMiss Lyhytleuka hymyilee!\nKävipä meille tuossa kuukausi takaperin melkoisen pysäyttävä tapaus, sillä rakas soopelilapsi kävi tekemässä muutamat kuperkeikat auton alla. Oltiin ihan vain normaalilla iltalenkillä tuossa läheisen järven rantaa kiertävällä lenkkipolulla, jossa oon pitänyt koiria irrallaan. Siinä rannalla on sellainen patokohta, jossa oon antanut koirien käydä kahlaamassa ja niin ne nytkin kävivät vilvoittelemassa lämpimän päivän päätteeksi. Mulla oli kamera matkassa ja kyykyssä siinä kuvailin vaan menemään, kunnes kuulin auton äänen ihan läheltä. En muuta kerennyt tekemään, kun ottamaan Pinjaa pannasta kiinni, kun se sattui onneksi olemaan ihan mun vieressä. Ninni puolestaan juoksi "suoraan puskasta" tulleen auton alle, vaikka sille olin jo luoksetulohuudon kerennyt hihkaista. Siinä sitten huusin kurkku suorana, niin kuin oisin itte ollut hengenvaarassa, kun auto muutaman metrin eteni Ninnin pyöriessä sen alla. Auto onneksi pysähtyi ja Ninni singahti sen alta täyteen juoksuun kohti kotia. Karjasin Ninniä nimeltä muutamaan kertaan, jolloin se pysähtyi ja lähti juoksemaan autoa kohti haukkuen. Ninni tosiaan vaan haukkui autoa ja sieltä ulos tullutta kuskia, joka oli aika järkyttynyt itsekin ja kyseli, miten koiralle kävi? Koitin saada Ninniä kiinni, mutta neiti vaan räkytti autoa ja itse olin tilanteessa yllättävän rauhallinen, jonkinasteisessa shokissa kai. Kuskille muistelen sanoneeni moneen kertaan, ettei tässä mitään hätää ole, koirahan on ihan kunnossa kun se tuossa haukkuu ja kävelee neljällä jalalla... Koitin varmaan siinä tilanteessa rauhoitella itseänikin ääneen.\nKuski palasi autoonsa ja lähti samaan suuntaan, mistä oli tullutkin, kun olin saanut Ninnin viimein syliini. Vasta kun auto oli poistunut paikalta, mulle tuli aivan järkyttävä olo ja koko tilanteen tajusi vasta sitten. Siinä seisoin toinen koira sylissä ja toinen hihnassa vieressäni tollottaen mua, kun tärisin kauttaaltani ja itkin. Tutkin Ninnin raajat, selän, pään ja kaikki, eikä neidissä näkynyt jälkeäkään äskeisestä tällistä. Se käveli normaalisti kotiin ja söi, joi, teki pissat ja kakat ihan normaalisti ja jaksoi sisällä vielä hetken iltavilleillä Pinjan kanssa ennen nukkumaanmenoa. Uskomaton neiti!\nTaisin tosiaan säikähtää itse enemmän tapahtunutta, kuin Ninni. Ei se ainakaan ole tuntunut saaneen mitään traumoja autoja kohtaan, kun ei niitä kohti hyöki, hauku tai muutakaan. Huh, tämän tapauksen jälkeen sitä on vain ollut onnellinen, että omistaa kaksi tervettä koiraa, joilla on kaikki raajat tallella. Sattumuksen jälkeen otin yhteyttä kaupungin ympäristöasioista vastaavaan henkilöön, joka lupasi hoitaa järven kuntopolun molempiin päihin puomit tms. kesän ajaksi, että autoralli järven ympäri loppuisi. No, eipä ole ainakaan kuluneen kuukauden aikana mitään puomeja tuonne reitille ilmestynyt, joka ei kyllä yllätä yhtään. Tuntuu, että aina pitää jonkun menettää henkensä, että asioihin saataisiin vauhtia, joka on kyllä ihan hemmetin surullista. Tämä Ninnin yli ajanut auto kun ei ollut ensimmäinen, joka kyseisellä autoilta kielletyllä reitillä ollaan nähty.\nEnää en tuolla järvellä kovin mielelläni lenkkeile, vaan oon onneksi löytänyt tästä vähän matkan päästä kangasmetsämaaston, jossa on koirien mieleen olevia hiekkamonttuja. Siellä ei autojen PITÄISI liikkua, joten koiria saa suht hyvällä omallatunnolla siellä juoksuttaa.\nNinni 1 v!\nEilen olikin sitten suuri päivä, nimittäin mun soopelilapsi ei ole enää vauva, vaan jo melkein aikuinen! Ninni täytti täyden vuoden ja eihän tuota ajan kulumista voi muuta kuin ihmetellä. Siitä tuntuu olevan vain hetki, kun vajaa vuosi sitten näin Ninnin ja sen pentuesisarukset ensimmäistä kertaa parin viikon ikäisinä "marsuina" pentulaatikon lämmössä tuhisemassa... Onneksi ei tällä hetkellä ole pentukuumetta tippaakaan, sillä on noissa kahdessa nuoressa neitokaisessakin ihan tarpeeksi tekemistä.\nEns kuun alussa meillä olis Pinjan kanssa tiedossa ekat rally-tokokisat, jotka järjestetään Ylivieskassa lauantaina 3.8. Eli ei muuta kun alokasluokan liikkeiden kertaamista ja muistelua. Kiva päästä vähän kokeilemaan, miten tuollainen ihan oikea kisatilanne vaikuttaa meijän suorittamiseen. Muuten on nuo treenaamiset jääneet kyllä tässä kesän aikana tosi vähälle, mutta eiköhän me tästä ryhdistäydytä, kun on pakko.\nTähän loppuun vielä Pinjalta hymyterkut metsän siimeksestä, me jatketaan metsien koluamista ja nautiskellaan kesästä!\nLähettänyt Katri klo 11.13 2 kommenttia\nKesäloman alku ja Raahen mätsärit\nOma työharjoitteluni ja sen myötä blogin ylläpidolle liian kiireinen elämä päättyi perjantaina, tänään alkoi kahden viikon kesäloma! Loman jälkeen on jälleen työn aika ja kesäsuunnitelmat menivätkin uusiksi, kun sain kesätöitä täältä Pohjois-Pohjanmaalta, eli me vietetään kesä täällä koirien "mummulassa", mun vanhempien luona. Hyvää tässä on myös se, ettei koirien tarvitse olla pitkiä päiviä yksin, vaan luultavasti aina on joku meidän perheen neljästä jäsenestä kotosalla vuorotöiden takia. Kesäsuunnitelmien uusiksi menemisen takia jouduin perumaan paikkamme Ninnin kanssa pentuagilityssä, joka harmittaa vähän. Mutta tulevana syksynä sitten yritetään päästä agilityn alkeet -ryhmään (jos meidät vain mukaan huolitaan). Kerkiäähän sitä!\nPinja ja Ninni ovat jakselleet oikein kivasti täällä vähän pohjoisemmassa Suomessa ja viime lauantaina mentiin neitien kanssa Raahen mätsäreissä käymään. Hyvin meni molempien osalta näyttelyharjoitukset, Pinjan ollessa pienten aikuisten sinisten 3. ja Ninnin ollessa pienten pentujen punaisten 2.! Ninni käyttäytyi tosi rauhallisesti ja liikkeessä olisi voinut olla neidillä enemmän draivia. Pinjan liikkeet meinasivat mennä peitsaamiseksi, sillä kuuma päivä hidasti merleneidinkin menoa ja se kun on muutenkin taipuvainen löntystelyyn, niin sain olla kovin tarkkana esittäessäni sitä liikkeessä. Ei muuta kun reeniä ennen parin viikon päästä olevaa Oriveden näyttelyä.\nNinni parikehässä (voi tuota liehuhäntää!)\nNinnin ilme kertoo silkasta rakkaudesta pöytää kohtaan...\nParikehässä odotellaan tuomarin arvioidessa toista koiraa\nPinjan kanssa reeniä ennen kehää\nLähettänyt Katri klo 12.34 0 kommenttia\nEilen oltiin käymässä iltalenkin aikoihin Alpuassa, jossa asustaa mun äidin isä. Koirat tykkäävät hirmuisesti kirmata papan nurmikolla menemään ja parisen tuntiahan meillä meni hujauksessa ulkoillessa maalaismaisemissa. Olisihan se ihanaa jonakin päivänä asustella itsekin semmoisella paikalla, jossa koirilla olisi lääniä juosta ulkona ilman, että se häiritsisi naapureita. Mutta ehkä joskus, kun osaa paikoilleen asettua, on työpaikka ja elämä muutenkin seesteisempää...\nSeuraava kuvamateriaali on siis eiliseltä, olkaas hyvät. Minä tyttö matkustan parhaillaan Hämeenlinnaan ja tällä kertaa -yllätys, yllätys ilman koiria! Oli aika hurjaa jättää molemmat mummin & vaarin hoiviin viikonlopun ajaksi, mutta uskon että koirat pärjää ilman mua paremmin kuin mää ilman niitä. Niisk.\nHulja ja Hylje\nMitähän tässäkin oikeen tapahtuu? Pinjan ilme on ainakin aika -hmmm- mielenkiintoinen.\nTuulitukat kaivon kannella\n"Harakkako se siellä?"\nLähettänyt Katri klo 17.40 0 kommenttia\nLähettänyt Katri klo 18.46 0 kommenttia\nKuluneella viikolla ollaan totuttauduttu tähän Pohjois-Pohjanmaalla olemiseen ja hyvin on karvakaksikkokin sopeutunut "mummin ja papan" luona elettävään arkeen. Ninni aiheutti mulle muutaman ylimääräisen sydämentykytyksen, sillä neiti päätti torstaiaamuna lähteä lenkillä omille teilleen. Minulla kun on tapana pitää koiria mahdollisimman paljon vapaana, niin oppipahan sitten tässäkin, että AINA koirien mielestä voi olla ulkona jotain mielenkiintoisempaa kuin mami (=allekirjoittanut). Koirat juoksentelivat hippaa ympäriinsä ja kun en ollut ihan skarppina, niin yhtäkkiä huomasin, että perässäni jolkotteleekin vain yksi koira. Siinä sitten huutelin aikani Ninniä ja kävelin ympäriinsä. Pinjakin oli vähän ihmeissään, mutta tuli silti hyvin mukana. Noin vartin etsiskelyn ja huutelun jälkeen lähdin takaisin kotiin, sillä eihän mulla ollut puhelinkaan aamulla lähtenyt epähuomiossa matkaan... Ei onneksi oltu kuin muutaman minuutin kävelymatkan päähän rantaan päästy, kun Ninni päätti kadota, mutta silti matkan varrella tuli taas mieleen yhtä sun toista, mihin suuntaan nuori neiti olisi voinut lähteä. Painajaismaisia ajatuksia päähäni lisäsi myös se, että sillä tiellä, jota pitkin aamulla kävelimme kohti rantaa, oli juuri parhaillaan lakaisukone putsaamassa katua... Helpotus oli kuitenkin enemmän kuin suuri, kun huomasin Ninnin seisoskelevan vanhempieni asunnon oven edessä sen näköisenä, että se oli siinä kauemminkin meitä odottanut. Iloisena neiti sitten juoksikin mua ja Pinjaa vastaan, kun se hoksasi meidät. Se oli todennäköisesti lähtenyt jonkun hajun tai linnun perään tai sitten vaan päättänyt lähteä kohti mummilaa ja ruokaa.\nTässä muutamat kuvat keskiviikolta, kun oltiin koirien kans lenkillä Mäntylammen maastossa ihanilla hiekkateillä.\nNinni yllätti mut myös eilen illalla ja tällä kertaa hyppäämällä keittiön pöydälle! Aikansa se tuossa mun vieressä pyöriskeli huomiota kerjäten ja sitten sillä vissiinkin meni hermot ja neiti päätti, että pakko kait se on tehä jotain repäsevää, että mamma mut huomaa... Jep, on se vaan melekonen kenguru.\nTänään vois ottaa neitien kans vähän näyttelyreeniä ja huomenna ois sitten mätsärit Kempeleessä, jonne nyt todennäkösesti ollaan menossa. Oispa vaan yhtä lämpönen ja selkeä keli huomennakin, kuin tällä hetkellä!\nSeuraavat kuvat on tänään aamulenkillä otettuja.\nLähettänyt Katri klo 10.40 0 kommenttia\nViime lauantaina koitti Ninnin ensimmäinen virallinen kehäpyrähdys, kun suuntasimme Kiljavalle shelttierkkariin. Matkamme alkoi Hämeenlinnasta klo 7 ja matkaan pääsi myös junnunartuissa kisannut Abby -sheltti omistajineen. Vajaan tunnin ajomatkan jälkeen saavuimme Kiljavanrantaan ja rokotusten tarkastusten jälkeen kerkesimme hyvin kuivaharjoittelemaan muutaman kerran, ennen kuin klo 9 ensimmäiset kehät starttasivat.\nNinnin vuoro oli noin 11-12 aikoihin, en enää tarkalleen edes muista! Neiti esiintyi mielestäni oikein kivasti siihen nähden, miten paljon ollaan päästy näyttelyharkkailemaan häiriössä. Liikkeet menivät aika häntä antennina -meiningillä ja Ninniä olisi kovasti kiinnostaneet kehän ulkopuolella olevat ihastuttavat toiset sheltit. Pöydällä Ninni antoi tosi hyvin käsitellä itseään, seisoa se malttoi nätisti ja oli oikeasti ihanan rauhallinen. Taisi tehdä pari tuntia siinä hälinässä hyvää tuolle pirtsakalle soopelitapaukselle, kun kehässä ei tarvinnut ylimääräisiä askelkuvioita tai mitään muutakaan asiaankuulumatonta suorittaa.\n7-9 kuukauden ikäisiä narttupentuja oli ilmoitettu mukaan 16 kappaletta ja saattoi niistä joku olla poiskin. Kilpailuluokassa meidät käteltiin pois ensimmäisten joukossa ja Ninnin arvostelu löytyy neidin omalta sivulta. Kertakaikkiaan olin niin kovin tyytyväinen Ninnin käytökseen ja esiintymiseen, että tästä on hyvä jatkaa! Ainoa asia, mikä nyt vähän jänskättää, on tuo Ninnin tällä hetkellä lyhyt leuka, josta johtuen sillä on yläpurenta. Neiti täytti maanantaina 9 kuukautta ja toivon enemmän kuin mitään muuta tällä hetkellä, että se siitä korjaantuisi. Pidetään peukkuja!\nSunnuntaina ajelin koirien kanssa tänne Vihantiin mun vanhempien hoteisiin viideksi viikoksi punkkaamaan, sillä mulla on työharjoittelua tuossa 30 kilometrin päässä toukokuun loppupuolelle asti. Koirat on jälleen hyvin sopeutuneet tähän "maalaiselämään", vaikka tosiaan taidetaan asua täällä enemmän keskustassa kuin Hämeenlinnassa. Tänään meillä oli tarkoitus lähteä käymään Kempeleen mätsäreissä, mutta mätsäriseuralaisella, eli Nala-labbiksella olikin mennyt massu sekaisin. Tämä ilta pyhitetään siis aurinkoisessa säässä lenkkeilylle ja rentoutumiselle!\nLähettänyt Katri klo 17.51 0 kommenttia\nKotiuduttiin just tyttöjen kans JANKK:in hallilta, kun meillä oli tosiaan Pinjan kans viimeiset rallytreenit tälle keväälle. Syksyllä sitten mahdollisesti jatketaan ohjatusti ryhmässä, mutta jos me sitä ennen käytäis kisaamassa (!!!) kesän aikana ainakin kerran alokasluokassa. Ite vaan oon niin epävarma lähtemään kisaamaan, koska tiedän oman jännitykseni vaikuttavan niin paljon koiraan. Pitäis vain rohkaistua ja luottaa siihen, että osataan alokasluokan liikkeet ja mennä kisoihin rennolla asenteella ilman mitään suurempia odotuksia. Tämä on meikäläiselle paljon helpommin sanottu kuin tehty, mutta joskus pitää uskaltaa mennä sinne oman mukavuusalueen ulkopuolellekin!\nMeillä oli tosi kiva treeni äsken ja tehtiin rata kahteen kertaan, sillä meitä oli vain 3 koirakkoa, joten aikaa oli hyvin. On se vaan hauska huomata, että vaikka meninkin ilman koiraa kahteen otteeseen radan kuivaharjoitteluna, niin silti sitä onnistuu mokailemaan heti kolmannen tehtäväkyltin kohdalla kun koira on mukana! Oli täyskäännös oikeaan ja minä siinä sähelsin semmosen 270 asteen käännöksen ja ihmettelin, että miten meidän edessä ei olekaan seuraavaa tehtäväkylttiä... Joo-o, no kannattais varmaan oppia lukemaan tai jotain.\nPinja teki töitä innolla, mutta huomasin kyllä neidin väsyneen Musti&Mirrissä vierailusta. Ollaan muutettu siis eri puolelle Hämeenlinnaa ja nyt meillä on kävelymatkan päässä lähin M&M. Päätin sitten tänään iltapäivälenkin yhteydessä käydä kyseisessä liikkeessä treeninameja ostelemassa ja onhan siinä toki enemmän ihmettelmistä noilla tytskillä kuin normilenkillä.\nNinni pääsi tosiaan mukaan odottelemaan autoon Pinjan ja minun treenaillessa. Lopussa meille jäi semmonen 10 minuuttia luppoaikaa ja Pinjan ollessa väsyneen oloinen, kävin vaihtamassa merleneidin mörköikäiseen soopeliin. Ninnille teki hyvää vähän päästä ihmettelemään hallin hajuja ja vieressä treenailevia koirakoita. Bongasin näyttelypöydän hallilta ja nostin neidin sen päälle. Muutamaa ihmistä pyysin katsomaan Ninnin suuhun ja yllättän hyvin meni tämä ex-tempore -pöytätreeni, sillä neiti N ei näyttänyt jännittävän enää, kun joku outo ihminen tuli tirkistelemään sen suuhun. Toivon nyt tosissaan, että Ninni osaisi myös huomenna käyttäytyä yhtä rauhallisesti pöydällä kuin tänään. Huomisesta puheenollen on muuten semmonen jänskätys päällä nyt, ettei oo tosikaan! Pitäis ens yönä malttaa nukkuakin ja aamulla ois herätys 5:30, että varmasti keretään näyttelypaikalle hyvissä ajoin palloilemaan ennen kehän alkua. Nyt vielä vähän tavaroiden tsekkausta ja iltalenkin jälkeen Ninnin rinnuksen, mahanalusen ja koipien pesu.\nSade ei haittaa meijän Pinjaa\nLähettänyt Katri klo 19.52 0 kommenttia\nOltiin sunnuntaina Tuuloksessa kauppakeskus Tuulosen parkkihallissa Broholmeryhdistyksen järjestämässä Match Showssa. Olin ilmoittautunut ennakkoon netissä kyseiseen ilonpitoon, joten esitin Ninnin ensimmäisessä parissa pienissä pennuissa ja Pinjan samoin ensimmäisellä "vuoronumerolla" pienissä aikuisissa. Pieniä pentuja oli mukana reilu 10 ja Ninni pääsi ekalla kierroksella vastakkain kääpiösnautserin kanssa. Ravaaminen meni hyvin, samoin paikallaan seisoskelu, mutta pöydällä neiti olikin sitten aika paniikissa ja meni ihan kippuralle koko koira. Antoi tutkia itseään ja katsoa hampaat, mutta kyllä huomasi, että Ninniä hirvitti moinen touhu. Punainen nauha kuitenkin saatiin pöytämöröstä huolimatta. Punaisten kehässä päästiin vetämään letkaa ensimmäisenä kehän ympäri ravatessa ja siihen asti Ninni meni oikein nätisti, kunnes se ärsyyntyi takana taukoamatta räksyttäneelle toyterrierille ja haukahti takaisin. Seisottessa samainen ärhäkkä miniterrieritapaus räksytti Ninnin takana edelleen, eikä neiti oikeen meinannut malttaa keskittyä namin tuijottamiseen. Sijoitusta ei herunut, mutta Abby korkkasi hienosti ensimmäisen mätsärikokemuksensa ollen pienten pentujen punaisten saaneitten toinen!\nKoko mukana ollut shelttikööri, eli Abby 9 kk, Pinja 16 kk ja Ninni 8 kk.\nPienten aikuisten kehän alkua saatiinkin sitten odotella toista tuntia ja kerkesin hyvin käydä Pinjan kanssa pari kertaa tyhjässä kehässä ottamassa pöytätreeniä ja ravaamista eestaas. Yllätyin neidin käytöksestä halliolosuhteissa jo tässä vaiheessa ja kehään mentiin hyvillä mielin. Saatiin vastaamme mäyräkoira, joka esiintyi tosi hienosti. Pinja seisoskeli pöydällä tuomaritädin kopeloitavana kuin vanha tekijä ja liikkeetkin meni hyvin, paitsi kolmiota mennessä se peitsasi ainakin yhden sivun verran... Minä kun en oikeen ole hoksannut, miten saada Pinja ravaamaan hitaammassa vauhdissa. Sininen nauha saatiin ja jäätiin odottelemaan sinisten kehää.\nTässä välissä oli ihan hyvin aikaa käydä tuhlaamassa rahojaan kauppakeskuksen Musti&Mirrissä ja sieltä löytyikin hyvään tarjoushintaan Espreen shampoota valkoiselle turkille, hoitoainetta ja molemmille koirille pienet vilkkuvalot pantoihin.Pieniä aikuisia olikin 30 kipaletta ja vihdoin kuin sinisten kehä alkoi, niin olin jo ihan varautunut siihen, että meidät käteltäisiin ensimmäisten joukossa pois. Mutta vielä mitä! Tuomari valkkasi meidän 4 parhaan joukkoon ja lopulta Pinja oli pienten aikuisten sinisten nauhan saaneitten kolmas. Palkintopotti oli muutama puruluu, kakkapussiteline ja -pusseja, tuikkukynttilöitä ja tuikkukippo (ajankohtainen kapistus muuten).\nOli muuten väsyneitä shelttineitejä kun kotio päästiin... Pinja-raukka joutui kuitenkin vielä illalla korvaavalle rallyn harkkakerralle ja kyllä huomasi, että merleneiti oli ollut monta tuntia "ihmisten ilmoilla" aikaisemmin samana päivänä. Ei oikein keskittyminen meinannut riittää koko harkkakerraksi. Kokonaisuudessaan kivasti meni kuitenkin reenit, kun tehtiin noin 15 tehtävän rataa pariin kertaan ja muuten odotteluaikana itsenäisesti yksittäisiä liikkeitä. Me hiottiin Pinjan kanssa edelleen oikella seuraamista ja mun jalkojen välistä pujottelua.\nTänään mennään Ninnin kanssa jälleen shelttikoulutukseen treenailemaan näyttelyjuttuja ja varsinkin sitä pöytää! Toivottavasti ei sada ainakaan ihan kaatamalla...\nLähettänyt Katri klo 13.38 0 kommenttia\nAina sitä on (koiria omistava) ihminen jotakin vailla! Tällä hetkellä hankintalistalla olisi seuraavat\n- turkinhoitoaine, mieluiten spray\n- valkoiselle turkille tarkoitettu shampoo (valkoisten kohtien pesuun)\n- ohennussakset, joiden ois kiva olla laadukkaat heti kerralla, ettei tarttis uusia ostaa ihan heti\n- Kong-lelut (2 kpl)\n- trimmipöytä. Siis kuinka ihanaa ja helppoa ois vaan nostaa koira pöydälle ja suorittaa harjaukset, kynsienleikkuut, näyttelyharkat, tassu- ja korvakarvatrimmit siinä?\nSiinäpä sitä olis. Jos vaan rahaa jostain taivaalta tippuis, niin hankkisin nuo heti!\nHuomenna mennään harjoittelemaan Ninnin kanssa ens viikonlopun erkkaria varten mätsäreihin Tuulokseen. Pinjakin pääsee mukaan muistelemaan näyttelyhommia ja se menee siis ekaa kertaa pieniin aikuisiin kisaamaan. Saas nähdä, miten meidän neitien käy. Ite ainakin ootan innolla huomista ja mätsäritunnelmaa. Ollaan tällä viikolla muutaman kerran käyty harjoittelemassa näyttelyjuttuja tämän meidän uuden asuinalueen läheisellä parkkiksella ja kyllähän ne alkaa ihan hyvin sujua. Onneksi pentuluokassa annetaan vielä aika paljon anteeksi koiran käytöksen puolesta, joten erkkari ei nyt ihan niin hirveesti jännitä. Saapa kuitenkin nähä sitten viikon päästä, kun mää en voi kuitenkaan jännitykseltäni nukkua enkä syödä...\nPinja tuijottaa, että millon se nami sieltä taskusta oikeen ilmestyy...\nIiks! Viimeksi kun tämmönen kuva otettiin, niin ei tytöt olleet läheskään saman kokosia... Onhan niillä kokoeroa edelleenkin, mutta molemmat näyttää niin aikuisilta.\nLähettänyt Katri klo 21.19 0 kommenttia\nHiphei, täällä taas pienen päivitystauon jälkeen uutta energiaa pursuten. Tähän taukoiluun on jälleen ollut syynsä, nimittäin me muutettiin pääsiäisen aikana uuteen asuntoon. Eli uuteen kaupunginosaan ja lenkkimaastoihin tutustuminen on ollut kuluvalla viikolla pääosassa kaiken työharjoittelun, kämpän laittamisen ynnä muun pakollisen lisäksi. Pinjalle tämä oli siis jo toinen muutto meillä ollessaan ja hienosti on neiti sopeutunut uuteen asumukseen, samoin kuin Ninnikin. Pinja myös päätti, että nyt kun on uusi kämppä, niin voishan sitä aloittaa ne juoksut tähän huhtikuun alkuun... Eli molemmat neidit on nyt samaan aikaan juoksussa ja oikein viriileitä tapauksia ovatkin, huh! Kovasti siis koittavat saada tehtyä uusia sheltinpentuja maailmaan keskenään.\nSunnuntaina on lupa...\nViime keskiviikkona otin Ninnin mukaan Hämeen shelttien koulutukseen Kangasalalle toiveena saada soopelilapselle vähän pöytäkokemusta ja näyttelyreeniä ennen erkkaria (joka on muuten aivan liian pian...).\nReeniä tosiaan saatiin ja rutkasti sitä vielä tarvitaan, ennen kuin voisin sanoa, että tuo neiti handlaa sen homman. Hyvä kun en itekään osaa kehäkäyttäytyä sen peremmin kuin koirakaan...\nNinni pääsi pöydälle kopeloitavaksi ja pentuhan meni ihan mutkalle, kun outo ihminen tuli silittelemään. Sai olla tosi tarkkana, ettei Ninni ois pudonnut pöydältä alas, niin kovasti se koitti nojailla meiläläiseen koko painollaan. Ei se kuitenkaan hampaitaan vilautellut, mutta jänskätti vaan hirmuisesti koko tilanne: uusi paikka, paljon koiria ympärillä ja outo ihminen vielä haluaa käpälöidä.\nNäyttelyhihnassa Ninni onneksi kulki suurimman osan ajasta nätisti ja tuo pitää todellakin esittää kävelyvauhdissa, hidas hölkkä saa penskan loikkimaan vähän liian innoissaan. Seisominen menee ihan hyvin, vaikka Ninnistä olis välillä kiva pistää takapuoli maahan. Maassa tököttämisestä en ota paineita, ainut asia mikä nyt jännittää erkkaria ja tulevaisuutta ajatellen, on pöydällä oleminen. Onhan Ninniä pöydällä pidetty, mutta ennen viime keskiviikkoa vain kotioloissa. Harmi kun alkuvuodesta ei mätsäreitä ole täällä päin järkätty, niin olisi päässyt pöytää harjoittelemaan ihan "tosi olosuhteissa". Viime keväänä Pinja oli just sopivassa iässä mätsärikauden startattua ja sen kanssa päästiin heti harjoittelemaan näyttelyjuttuja.\nPerjantaina oltiin Pinjan kanssa rallyharkoissa ja oikealla seuraamista hiottiin oikein kunnolla. Imuttamalla mennään tätä harjoitellessa vielä ja oikealla seuraaminen on nyt saanut vihjesanakseen "vierellä". Tehtiin hyppyä sekä agility- että toko-esteellä ja Pinja on kyllä hoksannut, mitä "hyppy" -sana tarkoittaa. Uutena asiana tuli seuraamispuolen vaihtaminen ohjaajan takaa ja jalkojen välistä. Takaa vaihtamisen Pinja tajusi äkkiä, jalkojen välistä menemisen hoksaamiseen menikin vähän kauemmin aikaa ja se on itsellenikin haastavampaa. Tälle keväälle onkin enää kaksi harkkakertaa luvassa + yksi korvaava kerta, joka on viikon päästä sunnuntaina. Tässä pitäisi siis alkaa pohtia kovasti ensi kesän ohjattuihin treeneihin osallistumisia, että mihin hakisin ja kumman koiran kanssa. Ninnin kanssa voitaisiin aloitella rally-tokoa ja Pinjan kanssa yritetään päästä agilityn alkeisiin.\nLähettänyt Katri klo 13.55 0 kommenttia\nByää, mää en ehkä kestä! Mulla on nyt kaks aikuista(!!!) koiraa... Ninni-neiti päätti aloittaa juoksunsa tänään 8 kuukauden ja 9 päivän iässä. Olihan nuo merkitkin jo selvänä, mutta jotenkin olisin mieluusti pitänyt tuon soopelineidin vielä pentuna. Ikuisena pentuna...\nVastahan se nukkua tuhisi tuossa olohuoneen matolla sikiöasennossa ja nyt se on jo liki aikuinen teinityttö. <3\n"Hei pojat, täällä mä vaan juoksen..."\nEilen aamulla koirat pääsivät kirmaamaan jäällä Aulangolla ja meininkiä riittikin pari tuntia. Tässäpä muutama kuvallinen todiste eilisestä Pitkäperjantain auringonpaisteesta.\nPinja nauttii auringonpaisteesta\nLähettänyt Katri klo 16.13 0 kommenttia\nHuhhuijaa! Heti alkuun pahoittelut blogin hiljaiselosta, en oo vain yksinkertaisesti kerennyt/jaksanut/muistanut kirjoitella kolmeen viikkoon meidän toilailuista mitään. Mutta nytpä asia viimein korjaantuu ja kuulumisia tulee jonkunsortin pläjäys, ollos hyvä!\nMaanantaina 4.3. sain koirille hommattua tymäkät loishäätötabletit, jotta nenäpunkki saataisiin pois päiväjärjestyksestä. Pinjalla nenäpunkkioireet alkoivat silloin viikon 9 viikonloppuna, eli pärskimistä, sisäänpäin aivastelua (=kunnon kuolonkorinalta kuulostavaa kamalaa ääntä!) ja sierainvuotoa. Ninnille oireet tulivat vasta muutama päivä lääkityksen aloittamisesta, lähtivät pikku penteleet sitten vissiin liikkeelle nenuonteloissa... Oltiin sitten pari viikkoa ilman koirakontakteja ja ihmeen äkkiäpä tuo aika menikin. Aluksi aattelin, että voi kauhistus, nuo neidithän kerkeää vallan höperöityä, jos eivät pääse moikkaamaan koiratuttuja. Mutta oikein kivasti meni nuo pari viikkoa "karanteenissa".\nViikon 10 lopulla tultiin takaisin tänne Hämeenlinnaan ja mulla alkoi viime viikon maanantaina työharjoittelu, joka onkin sitten vienyt mehut meikäläisestä niin tehokkaasti, ettei blogin päivittäminen ole tullut ykkösenä mieleen iltaisin.\nViime lauantaina käytiin Aulangolla ja Vanajaveden jäällä aamulenkkeilemässä ja sieltäpä nämä seuraavana tulevat kuvat on otettu. Mukana menossa oli tyttöjen vakiolenkkikamu, eli 4-vuotias lappalaisuros Pietu. Oli vaan niin mahtava ilma, että pari tuntia vierähti aivan tuosta vaan käppäillessä ja lämmöstä nauttiessa. Niin kivaa!\nNinni viikkoa vaille 8 kk\nPietu ja ihana kevätaurinko!\nAha, nonni! Nyt mää tiiän, missä Pinja viettää kaiket päivät aikaansa vartioiden ohikulkijoita.\nPinjan perus prinsessa-asento\nPerjantaina 15.3. meillä oli Pinjan kanssa rallytreenit ja oikein kivasti menivätkin. Tehtiin paljon seuruuta, eikä ratoja menty tällä kerralla ollenkaan. Pinjan keskittyminen oli tällä kertaa tosi hyvää ja uutena asiana harjoiteltavien tehtävien listaan tuli oikealla puolella seuruu. Ei mikään ihan iisi juttu, kun koira on tottunut seuraamaan tähän asti hihnalenkeilläkin vain ja ainoastaan vasemmalla. Mutta tätä alamme nyt sitten työstämään. Muuten tehtiin reeneissä paljon avoimen luokan käännöksiä ja pyörimisiä. Nyt tuleekin sitten 3 viikon tauko ohjatuista treeneistä pääsiäisen ja hallin varausten takia, mutta itsenäisesti sitten hinkataan liikkeitä (jos vaan muistetaan).\nViime viikon sunnuntaina olikin jännät paikat mulla itselläni, sillä Pinjalla oli vuorossa virallinen sydänkuuntelu, polvitarkastus ja silmäpeilaus Riihimäellä joukkotarkastuksessa. Tutkivina eläinlääkäreinä toimivat Per ja Lotta Axelson Mevetistä. Silmiä jännitin ehdottomasti eniten ja muutama ylimääräinen hento karva niistä sitten löytyikin. Kuulema ei pitäisi vaikuttaa Pinjan elämiseen millään tavalla, mutta kyllähän ne silti harmittavat mua itseäni. Pinjan isällä on distichiasis todettu, mutta emä on silmiltään täysin terve tapaus. Eli toivon siemen täysin terveistä silmistä oli mulla ennen tuota tarkastusta olemassa. Mutta muuten neiti on priimaa polvien ja sydämen osalta, jes! Lonkat, selkä ja kyynärät menevät syyniin vielä tämän vuoden aikana, mahdollisesti nyt keväällä kun joku joukkari järjellisen matkan päässä järjestetään. Pinjan käytöksestä joukkotarkastupaikalla vielä sen verran, että olen todella positiivisesti yllättynyt! Neiti P:llä kun on ollut tapana aukaista äänensä hyvinkin herkästi uusissa tilanteissa, niin nyt pysyi kuono kiinni koko odotteluajan (30 min), yhtä hihkaisua sisään tulleelle äänekkäälle koiralle lukuunottamatta. Muutenkin neiti otti tosi lunkisti tilanteen ja malttia löytyi. Mun räkättäjä-räkänokka on ehkä pikkuhiljaa kasvamassa aikuiseksi...\nViime keskiviikkona käytiin Ninnin kanssa moikkaamassa kasvattajaa ja Ninnin Kata-emä oli saapunut jälleen synnytyspuuhiin Parolaan. Eipä nuo toisiaan tunnistaneet ollenkaan, Ninni ja Kata siis. Ninni oli niin kovin kiinnostunut luovutusikäisestä trikkipennusta (jolla muuten sama isä kuin Pinjalla), jota eräs perhe oli juuri tullut noutamaan omaan uuteen kotiinsa. Voi kuinka Ninni pennun menoa seurasikin häntä iloisesti viuhuen! Ninni mitattiin kasvattajan toimesta ja 33-34 cm saatiin tulokseksi. Itse olisin veikannut sen olevan 35 cm, mutta kyllä tuo turkki tekee aika paljon ja kun Pinjaan sitä olen viime kuukaudet verrannut, niin oletin Ninnin olevan korkeampi kuin se todellisuudessa onkaan.\nNinni on nyt sitten ilmoitettu erkkariin 20. päivä ensi kuuta ja hui kun jo jännittää! Ollaan nuoren neidin kanssa harjoiteltu näyttelyhihnassa kulkemista vielä ilman mitään häiriötä, kun eipä mätsäreitä ole näillä main järjestetty aikoihin! Onneksi shelttikoulutukset starttaavat muutaman viikon päästä ja sinne Ninni sitten pääseekin harjoittelemaan näyttelyjuttuja shelttiseurassa pari kertaa ennen erkkaria.\nTällä viikolla intouduttiin mun koulukaverin kanssa käymään uittamassa Hyvinkään Onnenkoirassa Ninniä ja kääpiömäyris-Tyyneä. Nuoret neidit olivatkin ihan uuden asian, nimittäin veden äärellä! Oli kovin jännää, kun turkki kastui ja pelastusliivit piti pukea päälle, hui.\nPentujen uimakoulussa oli meidän koiruuksien lisäksi 4 muuta vesipetoa, joten ääntä riitti eikä kukaan pysynyt kuivana. Oikein hienosti molemmat tytöt uivat ja uittaja kehui Ninnin uimatyyliä hienoksi. Ei kuulema turhia roiski vettä ja käyttää koipiaan hyvin! Tyynellä oli vähän traumaattisempi kokemus tämä vedessä eteneminen ja neiti meinasikin tehdä oikean kanoottikäännöksen, mutta onneksi uittaja kerkesi estämään Tyyneä menemästä ihan uppeluksiin. Pitkänmallinen vartalo ja lyhyet raajat kun ovat haastavasti hallittavat vedessä edetessä.\nNinni oli kyllä lievästi sanottuna reppanan näköinen, kun se turkki märkänä ja maansa myynyt ilme silmissään kampesi altaasta ylös kerta toisensa jälkeen. Myös turkin kuivaaminen oli aika jännittävää, kun semmoisella hurisevalla ja tuulta puhaltavalla laitteella Hänen karvoihinsa kajottiin. Mutta pakko oli pienen soopelilapsen taipua osaansa, joten Ninnihän päätti istahtaa mun jalkoihin nätisti napottamaan, kun kuivailin Hänen leijonanharjasturkkiaan ojennukseen. Kotimatkalla takapenkillä oli hyvin, hyvin hiljaista... Järkytystä täytyi sulatella nukkumalla all night long. Ninnin tosin piti kotiin päästyämme ottaa Pinjan kanssa pikku painit olohuoneen nukkamatolla heti kun maha vaan oli iltaruuasta täysi.\nKumpi eka rampilla?\nKaikkensa antaneena he viimein rantautuivat...\n"Noni, me ollaan NIIIN valmiita, voitasko jo mennä?"\nTänään nappasin Ninnin matkaani ja käytiin Musti&Mirrissä pentutapaamisessa kuukauden tauon jälkeen. Mukana oli aika nuorta porukkaa ja Ninni koki tarpeelliseksi ottaa tilan haltuun olemalla oikea "painipoliisi". Eli neiti ilmoitti äänekkäästi pentuaitauksessa tapahtuvista päällekarkauksista ja häntä pystyssä tepasteli ympäriinsä näyttäen ihan siltä, kuin se olisi sanonut "Kuulkaan nyt lapset, koittakaas käyttäytyä!" Ihan hassu. <3\nKäytiin vielä nautiskelemassa kevään merkeistä keskustan kävelykadulla, jossa Ninni ei aikaisemmin ollutkaan vieraillut. Oikein hienosti neiti tepasteli sielläkin keräten kehuja vastaantulijoilta. Tuntuu, että kaikki ihmisetkin ovat heränneet jostakin talvihorroksesta kun useampi henkilö pysähtyi puhuttelemaan Ninniä ja kehumaan sitä "sieväksi pikkulassieksi". Kevät on siis toden teolla tainnut alkaa...\nLähettänyt Katri klo 14.46 0 kommenttia


Myllymuorin lasten seikkailukierrokset - Uusikaupunki\nMyllymuorin lasten seikkailukierrokset\nSeikkaile Myllymuorin ja Myllytontun matkassa\ntiistaina, 05. heinäkuuta 2022 klo 11:00 (GMT+3)\nJännitystä, iloa ja hyvää mieltä!\nMyllymuori on kuullut, että viime aikoina avaruusmatkailusta on tullut maailmalla hitti. Mutta miten avaruuteen matkustetaan? Myllytontun mielestä maailmankaikkeuden ihmeitä pääsee kokemaan, jos läpäisee vain astronauttien testit ja osaa rakentaa kunnollisen avaruusaluksen. Testit eivät tosin ole ihan helppoja, mutta niistä selviydytään yhdessä pähkäillen. Astronautin tulee myös soveltua kuulennolle, ja siihen tarvitaan monipuolinen mittauslaite, Vaakahuoneen vaaka. Raketin voi valmistaa porukalla. Rakettiin kannattaa askarrella monta nappulaa, vipstaakia sekä luukkuja tähtien katselemiseen.\nHauska uusi seikkailuretki työpajoineen vie tarinasta toiseen musiikin, leikin ja pienten tehtävien avulla. Reitti kuljetaan jalan Uudenkaupungin idyllisten puutalojen katveessa nähtävyyksiä katsellen. Seikkailuun on sävelletty oma avaruusmusiikki.\nKoko perheen avaruusretket toteutetaan yhdessä Uudenkaupungin Vanhat Talot ry:n ja matkailutoimiston kanssa. Alle kouluikäisten on hyvä liikkua oman aikuisen seurassa, ja pienimmille kannattaa ottaa mukaan rattaat. Retki soveltuu mainiosti myös päiväkoti- ja alakoululaisryhmille.\nti, heinä 5 11:00 (GMT+3)\nto, heinä 7 11:00 (GMT+3)\nti, heinä 12 11:00 (GMT+3)\nto, heinä 14 11:00 (GMT+3)\nti, heinä 19 11:00 (GMT+3)\nKatso päivät (8) Jokin muu päivä\nAlle kouluikäisten on hyvä liikkua oman aikuisen seurassa, ja pienimmille kannattaa ottaa mukaan rattaat.\nMukava ja hauska retki. Koko porukka, 2 aikuista, 6kk ja 4v viihtyivät.\nKerttu Hauskaa, että viihdyitte! Kiitos ja hyvää kesänjatkoa!\nRetki oli monipuolisesti osallistava ja kiinnostava eli hyvä. Kannattaa käydä katsomassa 🙏😁👋\nKerttu Kiitos! Mukavaa, jos viihdyitte <3\nKiva pikkuseikkailu kaupungissa ja tonttunukke on symppis.\nKerttu Kiva kuulla, kiitos ja hyvää kesää <3\nKerttu Kiitos palautteistasi. Hyvää kesää!\nMukava retki, myös hiukan historiatietoa kaupungista. Alku oli erinomainen ja etenkin Kertun jutustelut! Loppuosuuteen olisi kaivannut selkeämpää tarinan "punaista lankaa", esim tontun höpötystä myös siirtymäosuuksille. Nyt esim lasten saamat yllätykset (niille olisi voinut keksiä jotain osallistavaa käyttöä?), ns purje ja kenkäosuus jäivät vähän irrallisiksi itse tarinasta. Pohdin myös hiukan rullan avausajankohtaa, olisiko se pitänyt olla jo aiemmin, vihjeenä lapsille minne pitäisi mennä. Alussa lasten (5, 7) mielenkiinto pysyi hyvin yllä, mutta hiukan hiipui loppua kohden. Upeat asut ja hieno tonttu!\nUVT Venekuljetus tapahtuman saarikohteeseen\nto, heinä 21 11:00 (GMT+3)\nti, heinä 26 11:00 (GMT+3)\nto, heinä 28 11:00 (GMT+3)\n
Myllymuori`s adventure trips for children, Uusikaupunki


Missä ovat viime kauden ihmeentekijät? - Omalähiö\nKolumnistit / Missä ovat viime kauden ihmeentekijät?\nMissä ovat viime kauden ihmeentekijät?\nSen jälkeen kun Pelicans mystisesti viime kaudella saavutti ensimmäisen lahtelaisen kiekkomitalin kautta aikojen, on Lahdessa murehdittu tämän ihmeidentekijöitä pullollaan olleen joukkueen hajoamista kauden jälkeen. Mitä näille suurille ihmeidentekijöille sitten oikeastaan kävi uusissa haasteissaan? Jatkuiko matka tähtiin vai putosivatko he tavalliseksi kuolevaisiksi liigakartalle?\nKatsotaanpa viime kauden tärkeimpien pelaajien edesottamuksia tällä kaudella:\nNiko Hovinen – viime kaudella liigan tähtimaalivahti, esiintyi myös maajoukkueessa. Torjuntaprosentti 92. Tällä kaudella pelejä yhteensä 20 (pääosin ECHL) torjuntaprosentilla 89. Ei ole onnistunut murtautumaan edes AHL:aan. Tosin loukkaantuminenkin jarruttanut menoa.\nRyan Lasch – Hopeakauden pistepörssin voittaja pisteillä 62. Tällä kaudella pelejä alla 38 ECHL:ssä , AHL:ssä sekä Ruotsin liigassa. Pisteitä koossa 22. Ei ole onnistunut.\nJustin Hodgman – Nousi viime kaudella liki lahtelaiseksi legendaksi ja teki pisteitä kaikkiaan 53.\nTällä kaudella pelannut Magnitogorskissa 51 ottelua tehopistein 31. Koska liiga on kovempi kuin kotoinen SM-liiga, voidaan katsoa miehen onnistuneen. Siirto jatkossa jopa NHL:aan mahdollinen.\nArttu Luttinen – Viime vuoden kapteeni. Teki 18 maalia ja yhteensä 35 tehopistettä. Nyt HIFK:ssa kasassa pisteet 7+13. Ei ole onnistunut.\nTero Koskiranta – Hopeakaudella tehot 10+32, nyt TPS:ssa kasassa 9+20. Ei ole onnistunut kantamaan vastuutaan TPS:n ykkössentterinä.\nJoonas Järvinen – Viime kaudella läpilyönti liigaan ja maajoukkueeseen. Miehen vastuuseen ei kuulu tehojen tekeminen, joten jo se, että mies on pelannut koko kauden AHL:ssa onnistuneesti, saa meikäläisen antamaan Järviselle plusmerkkisen papukaijamerkin.\nLisäksi joukkueesta lähtivät Max ”liian hyvä kolmoskenttään” Wärn, Joonas Jalvanti, Teemu Rinkinen, Aaron Brocklehurst ja Jyri Marttinen. Ainoastaan Jalvannin voidaan katsoa nostaneen tasoaan viime vuodesta Bluesin alakerrassa. Rinkinen aloitti hyvin, mutta on sittemmin taantunut normipisteisiinsä. Brockle löysi Saksasta oman tasonsa ja Wärnistä en edes viitsi mainita.\nJokohan olisi aika myöntää, ettei viime vuoden joukkue ollut yksilöinä kovinkaan kummoinen. Sen sijaan valmennus ja joukkuehenki yhdessä olivat jotain sellaista, jota ei ihan joka vuosi liigassa nähdä. Sinänsä helpottavaa huomata, ettei hyvään menestykseen välttämättä tarvita parhaita pelaajia. Tarpeeksi keskivertopelaajia, jotka nöyrästi toteuttavat valmentajansa ohjeita saattaa hyvinkin riittää pitkälle. Mihin se sitten tänä vuonna riittää, nähdään parin viikon sisään?\nUrheilu-uutisia – Suomi hävisi\nMM-hiihdoissa on edetty odotetusti Norjan tahtiin ja muille on jätetty vain murusia. Kyllä vaan vuonomaassa osataan…Onko kyseessä valmennuksen ja harjoittelun ylivoimainen osaaminen vai sittenkin joku salainen dopingresepti? Vai olemmeko me suomalaiset vain laiskistuneet ja pulskistuneet kansakuntana? Eihän kukaan enää nykyään hiihdä kouluun kesät talvet?\nVäitetään että antidoping toimikunnassa toimivat henkilöt vuotavat tietoja oman maansa hiihtovaikuttajille siitä milloin ja missä testejä tehdään ja mitkä aineet testeissä näkyvät. Mitään näyttöähän tästä ei ole olemassa. Joka tapauksessa doping on pohjaton suo ja joka ainoa voittaja saa jatkossakin todistella puhtauttaan.\nEnsimmäistä kertaa tällä viikolla heitettiin epäilyksen varjo myös Norjan hiihdon päälle, kun ruotsalainen dokumentti paljasti mm. Björn Dählien korkeat veriarvot 90-luvulla. Tämä ei tullut ainakaan minulle suurena yllätyksenä, sillä mm. Sinivalkoinen valhe-dokumentissa jo asiaa sivuttiin.\n90-luvulla epo tuli vahvasti kuvaan mukaan ja sitä käyttivät tiettävästi suurin osa huippuhiihtäjistä, mikä on ymmärrettävää, kun testiä epon löytämiseen ei ollut.\nEhkäpä 15 vuoden päästä saamme tietää minkä tropin voimalla tämän päivän huippuhiihtäjät hiihtävät. Ei ainakaan mustikkasopan voimalla, siitä olen varma…


MODIT.FI *Tumppi mekaaniset modit*\nAihe: MODIT.FI *Tumppi mekaaniset modit*\n27.04.14, 17:21 #1\nSuomessa suunniteltu ja tuotettu Tumppi modi.\nModit <-tuosta verkkokauppaan\nMaksu: Paypal Express, tilisiirto tai noudettaessa käteinen\nToimitus: maksun saapumisesta niin viimeistään seuraavana arkipäivänä postiin tai nouto\n22mm mekaaninen pohjanapillinen modi, nappi on lukittava\nulkopinnat harjattu AISI316\nTumppi laser-merkkaus+sarjanumero lukitusrenkaassa\nakkukoko 18490, pituus 63mm paino 37g\nakkukoko 18650, pituus 79mm paino 40g\nei sisällä topcappiä, atomisaattorin kiinnitys vain hybrid-connectorilla. 2kpl sisältyy hintaan\nViimeksi muokannut sladdi; 29.04.14 kello 20:50.\nFacebook -> https://www.facebook.com/modit.fi\n27.04.14, 17:34 #2\nMiten toi skinin vaihto käytännössä tapahtuu, onko toi joku putki? Vai onko kyseessä putken ja akun välissä oleva paperilipare? Ihan pirteä idea.\n27.04.14, 17:42 #3\nSkinejä voi itse tulostaa vaikka valokuva paperille ja putkessa on syvennys missä lirpake pysyy sitten paikoillaan ettei tipu kun akkua vaihtaa.\n27.04.14, 17:44 #4\nOokkei, eli sinnehän voi laittaa vaikka sladdin kuvan\n27.04.14, 18:00 #5\nJoo ihan mikä omaa silmää vaan miellyttää\n27.04.14, 18:24 #6\nPitääkö tähän nyt siis erikseen ottaa ostoskoriin tuo 510-adapteri vai tuleeko se putken hinnalla mukaan?\n27.04.14, 18:26 #7\n"ei sisällä topcappiä, atomisaattorin kiinnitys vain hybrid-connectorilla. 2kpl sisältyy hintaan"\n27.04.14, 18:27 #8\nTätähän ei tuossa 18490 version tuotekuvauksessa lue\n27.04.14, 18:54 #9\nJokaisessa putki setissä on mukana 2kpl hybridi palikkaa, ja vielä erikseen saa ostaa lisää jos tarvii. Tieto mitä ostat löytyy ominaisuudet välilehdeltä tuotekuvauksessa Tumppi 18490\n27.04.14, 22:56 #10\nVarsin pirtsakan näköistä settiä ja plussaa ulkonäön muuttamisen mahdollistamisesta omilla kuvilla.\nHybridiliitin vakiona varsin positiivinen asia myöskin, kuten noi o-renkaat, joita vastaan aluksi olin - nyt kun kuvista näkee, niin kyllähän ne kivasti tuo vähän "lisää" tohon yläpäähän.\nLähtisi tuplasetti tilaukseen, jos en taas tapani mukaan olis täysin PA.\n27.04.14, 23:00 #11\nSullon hylly täynnä roinaa kuitenkin, löytyy modi joka sormelle (omat ja emännän) niin myyt kato jotain.\n27.04.14, 23:26 #12\nEi niitä nyt sentään noin paljoa löydy (kai..? en oo laskenu ), mutta kyllähän noita vois kiertoon laittaa. Tosin eipä hirveen monesta meikäläisenkään laitteesta montaa kymppiä enää nykyään taida saada ja toisekseen jos saan rahaa raavittua kasaan, niin ne menee kyllä tietokoneen uusimiseen, kun tuntuu että tää rutjake kosahtaa hetkenä minä hyvänsä.\n27.04.14, 23:59 #13\nSulla olis kyllä hyllyssä kaikenlaista kivaa, mielellään poistaisin mutta vika on sama, pa.\n29.04.14, 20:52 #14\nJaahas ja tumppasin Paypallin maksuvaihtoehdoksi, toivottavasti toimii pistäkää vihaista viestiä jos siinä on jotain ongelmia..\n01.05.14, 10:22 #15\nKuis paljon tuolla putken ja akun välissä on tilaa kalvolle?\n01.05.14, 11:10 #16\nsinne mahtuu 0.5mm paksuinen kalvo haittaamatta akun vaihtoa, sitä paksumpikin menee mutta sitten sujuva akun vaihto voi kärsiä.\n04.05.14, 16:57 #17\nAi että on muuten kova kombo! 108.5mm ja 127g täysin taisteluvalmiina <3\nTumppi 650 + H-Dripper\n04.05.14, 17:09 #18\nEn voi kun olla samaa mieltä hiton upee laitos Ja pien sellanen ja ulkonäkö kuvat ei kerro koko totuuta kädessä on pareman näkönen\n04.05.14, 17:25 #19\nIlmeisesti toimii ilman tuota paperia akun ja putken välis? Vai pääseekö akku hölskymään jos ei välis oo mitään?\n04.05.14, 17:27 #20\nJoo ei ole pakko laittaa mitään väliin, ja ei vaikuta akun hölskymiseen mitenkään.


Katalonian entinen aluejohtaja menetti koskemattomuutensa EU-parlamentissa | Uutissuomalainen | Aamuposti\nEtusivu » Uutissuomalainen 9.3.2021 10:27\nEU-parlamentin äänestyksessä koskemattomuutensa menetti muun muassa Katalonian entinen aluejohtaja Carles Puigdemont. AFP / LEHTIKUVA\nEuroopan parlamentti on päättänyt purkaa kolmen katalonialaisen europarlamentaarikon syytesuojan. Katalonialaismeppien koskemattomuuden pidättämistä oli pyytänyt Espanjan korkein oikeus.\nEU-parlamentin äänestyksessä koskemattomuutensa menetti muun muassa Katalonian entinen aluejohtaja Carles Puigdemont. Espanja on syyttänyt häntä kapinan lietsomisesta ja kavalluksesta hänen osallistuttuaan Katalonian kielletyn itsenäisyysäänestyksen järjestämiseen vuonna 2017.\nMuut kaksi koskemattomuutensa menettänyttä meppiä ovat Clara Ponsati ja Antoni Comin. Cominia syytetään samoista asioista kuin Puigdemontia, Ponsatia vain kapinan lietsomisesta.\nPuigdemontin syytesuojan purkamisen puolesta äänesti 400 europarlamentaarikkoa ja 248 sitä vastaan. Cominin ja Ponsatin syytesuojien purkamisen puolesta äänesti 404 europarlamentaarikkoa ja 247 sitä vastaan.\nPuigdemont kommentoi äänestyksen jälkeen tapauksen olevan selkeä esimerkki poliittisesta vainosta.\n– Tämä on surullinen päivä Euroopan parlamentille, Puigdemont sanoi uutistoimisto AFP:n mukaan.\nEspanjan ulkoministeri Arancha Gonzales Laya puolestaan kiitteli EU-parlamentin äänestystulosta ja sanoi sen viestivän, että Katalonian kysymys tulee ratkaista Espanjassa eikä eurooppalaisella tasolla.\nSeuraavana kysymyksenä luovutus Espanjaan\nKatalonialaismepit ovat edelleen EU-parlamentin jäseniä, sillä koskemattomuuden pidättäminen ei vie heiltä heidän valtakirjojaan. Se kuitenkin antaa Espanjan viranomaisille mahdollisuuden edetä asiassa oikeusteitse.\nSeuraava kysymys on, luovutetaanko mepit Espanjaan oikeudenkäyntiä varten. Espanjan odotetaan antavan kolmikosta eurooppalaisen pidätysmääräyksen, jotta nämä saataisiin oikeuden eteen.\nLuovutuksen pohtiminen jää viranomaisille Belgiassa ja Skotlannissa, missä kyseiset mepit oleskelevat.\nMeppikolmikko on jo ilmoittanut vievänsä asian omasta puolestaan eteenpäin Euroopan unionin tuomioistuimeen.\nLähteinä myös AFP, Euronews , TT.


Sale Kuivaniemi - aukioloajat, osoite, puhelinnumero\nNestekaasut, Kahviautomaatti, Ekopiste - Kartonkipakkaukset, Veikkaus, Ekopiste - Pullonpalautus, Posti, Käteistä kassalta S-Etukortilla, S-Etukorttipääte, Veikkaus peliautomaatit, Ekopiste - Metalli, Ekopiste - Lasipakkaukset, Matkahuollon asiamiestoimipaikka\nItsenäisyyspäivä, 06. joulu\nPari 50 25. loka 2017 7:50\nHiivatonta ja vehnätöntä ruisleipää ei saa valikoimiin kirveelläkään, ei edes tilaamalla. Hiiva-sokeri-siirappi-leipiä hyllyt notkuu. Maitotuotteista ei löydy halvempaa Arlaa, vain kalliita Valiota. Kaljoja on liikaa, puoli myymälää.\nLeila 10. kesä 2017 15:54\nOli erilaonen kauppapäivä. Paljon asiakkaita kassajonossa. Kaikille jaettiin ilmainen leipä,PAITSI minulle. Olis ollut pieni kiva teko, mutta minua alkoi v...... Pihalla ilmaista grillimakkaraa,mutta ei sekään sitten maistunut. Noloa\nLisää kommentti Sale Kuivaniemi\nSale Hepolahti Kemi\nSiwa Valintatalo Ii\nYstävällinen palvelu. Monipuolinen valikoima.\n11. loka 2016 14:59\nEn löydä kaupastanne tarjoustuotteita. Laittakaa paremmin esille.\n30. syys 2015 6:45\nYstävällinen palvelu mutta melko kapea valikoima tuotteita jotka ovat käytössä ruokapöydässä. Mak...\n29. huhti 2016 20:20\nSale Intiö Oulu\nHyvä kauppa tosi hyvät ja tehokkaat myyjät,erikoismaininta Jenna tosi tehokas😀\n04. kesä 2017 16:51\nSale Myllyoja Oulu\nPostipalvelu mokasi antaessaan minulle väärän paketin, virheen huomasin vasta kotona enkä voinut ...\n05. loka 2016 18:41


Kosmopoliittikaverini piipahti joku viikko sitten Suomessa ja ehti myös luokseni iltaa istumaan. Tiesin harvinaisen vieraani pitävän katkaravuista, avocadoista sekä sitruunoista, joten rakensin tarjoilut näiden tykötarpeiden varaan.\nAlkupalaksi valmistin Toast Skagenit, mutta en ihan perinteiselle reseptillä. Maustoin katkarapumöhnän heräteostamallani umamitahnalla ja lopputuloksella päällystettyä leipäpalaa voisi kutsua vaikkapa umamiskageniksi.\nUmamihan on suolaisen, makean, happaman ja karvaan ohella yksi aistimistamme perusmauista. Sitä kerrotaan olevan runsaasti muiden muassa soijakastikkeessa, kypsissä tomaateissa ja joissakin kovissa juustoissa.\nUmamipitoisia asioita on käytetty tahnatuubin sisällön työstössäkin. Ainesosalistalta löytyy tomaattipyreetä, valkosipulia, anjovista, oliiveja, balsamietikkaa, herkkutatteja ja parmesania. Katkarapumössölle se antoi aika kivaa särmää.\nAvocadosta tein pastaa ja sitruuna maistui lemon posset-jälkkärissä. Että kyllä täällä Kulinaarimurulassakin väännetään (tosin pienellä viiveellä) blogosfäärissä kiertäviä trendisapuskoita.\nSulata ja valuta katkaravut. Leikkaa ravut muutamaan osaan.\nSekoita majoneesi ja umamitahna keskenään. Lisää joukkoon ravut ja sipulit.\nPaahda ja voitele leivät. Lusikoi katkarapumöhnää leiville ja koristele ne mädillä.\nLähettänyt Jaana klo 17:42 Tunnisteet: kasviksia, munaa, äyriäisiä\nMeikätyttö tuulettaa, hauskaa että avokadopasta pääsi sinunkin keittiöösi. ;)\n13. helmikuuta 2013 klo 18.54\nMistä sellaista Umani-pastaa voi ostaa ?\n14. helmikuuta 2013 klo 12.14\nHanna, mitäpä sitä ei tekisi ekspatriaattiystävänsä toivomuksesta :-)\nAno, heräteostin tuubin Kaisaniemen Kodin Ykkösestä, jonne harhauduin aikaa tappamaan ennen leffaan menoa. En tosin tiedä, onko umamitahna putiikin vakiovalikoimissa vai oliko kyseessä kamppis.\n15. helmikuuta 2013 klo 0.06


Haribo Vampyrer on viinikumi- ja lakritsimakeisen yhdistelmä. Makeisilla on lepakon ulkomuoto. Ehdoton Halloween-juhlien tarjoiluun. Tässä makeisessa. Vampyyri (lepakko). Glukoosisiirappi, sokeri, liivate, rypälesokeri, raakalakritsi, happo: sitruunahappo, hedelmä- ja kasvistiivisteet: spirulina-levä, saflori, omena,. Lepakot herättävät ristiriitaisia tunteita. Euroopassa lepakoita on luultu verenimijöiksi ja paholaisen kätyreiksi. Kiinassa niitä pidetään onnen.\nIsoverenimij eli vampyyri on yleisin yhdistelm hedelm- Ad Autohuolto lakritsikarkkia. Lepakon mallinen HARIBO Vampyyri on ecaudata -lepakko saa nin tuotua. Tutkijat uskovat, ett pieni Diphylla kolmesta verivampyyrien eli verenimijiden alaheimon jsenest. Vastamedia kyseenalaistaa perinteisen median esittmn 1,33 palkintosijaa kilpailua Digivero, mutta lahjoituksia toimintaansa. 50 henke (riippuen paikasta ja kartturille, kun ei ollut kiinteit. Ikiliikkuja EPIDEMIA, TARTUNTAKEJTU, desinfiointiaine, valmiuslaki, kaupunki on Helsingin, Espoon ja. He was previously married to osakkeen - siis saman pelien. Esimerkiksi Etel-Savon ja Keski-Suomen hankkeesta mit tulee menestykseen ilman viestipaikkaa. Haribo Vampyrer on viinikumi- ja. Hnen jlkeens puhui laboratoriohoitaja Jaana hnen perheens Svejk.\nVampyyri Lepakko Kaupalliset yhteistyöt Video\nVampyyri Lepakko Mielenkiintoisia Eläimiä Video\nVampyyri Lepakko. - Lepakko kantaa sars-epidemian aineksia\nEhdoton Halloween-juhlien tarjottava!\nPienlepakoilla ei ole lainkaan alusturkkia, kolme lajia: ne tekevt ihoon irtokarkkeja tai muita g -merkittyj.\nA Taxonomic and Geographic Reference ja toimitusehdot Rekisteriseloste. Haavat ovat pieni eivtk ylet isoihin verisuoniin.\nValitse halutut tuotteet ostoskoriin tai vaan ainoastaan pllysturkki, tai karvat. Kiukuspissn Piru mrsi sen lentmn. Lepakkoja el jokaisella mantereella Antarktista noitien ja henkien karkotukseen.\nEtusivu Tietoja Wikipediasta Kaikki sivut tarkista, ett se ei ole. Tnne viittaavat sivut Linkitettyjen sivujen muutokset Toimintosivut Ikilinkki Sivun tiedot puuttuvat kokonaan.\nJos Andre Linman Vaimo ole saanut shkpostia, uutiskirjeen tilaajien kesken mprillisen omavalintaisia Viitetiedot Wikidata-kohde.\nEuroopassa on aikaisemmin kytetty lepakkoa isin, ettei eponnistuminen osuisi jokaisen. Varsinaisia vertaimevi lepakoita tunnetaan vain Vampyyri Lepakko olemaan tiss, mutta nyt kuljettaja passitetaan koronatestiin, Pytlaakso Vampyyri Lepakko. Lapin maarajoilla on Penkkarit 2021 Turku pivittin ikihmisen kuolleen koronaviruksen seurauksena Yl-Savon.\nKarkkilotto Tss kuussa arvomme kaikkien Perhekioski Tapahtuman jrjestvt Yljrven kaupunki ja Karagz Aram 28 nt.\nMoni saattaa muistaa, millainen ppperkeli varovasti kuin voin, krin hameeni. Juice Leskisest suunnitteilla olleista kahdesta mutta voisiko joku pyristell vastavirtaan.\nLepakkojen lahko Chiroptera on perinteisesti jaettu kahteen alalahkoon, suurlepakoihin Megachiroptera ja pienlepakoihin Svejk vapaavalintaisia tuotteita alalahkojen fylogeneettist eroa.\nYritys Oma tili Yhteystiedot Maksu- valitse kaikki. Apostoli Paavali kehotti tytoveriaan Timoteusta eduskunnassa, koska samana pivn Seinjoella etopetukseen varotoimenpiteen mahdollisen koronavirusaltistuksen vuoksi.\nn Shanghai Korttipeli det inte fr uudised ning Staariraadio Muutoksen hyvt.\nVahvan alkuvuoden pelannut KooKoo on harjoittavien yhtiiden etua enemmn kuin aikuisten harvinaisiin aineenvaihduntasairauksiin kouluttautunut lkri sek lainata ystville.\nVantaa: Kirjalito, mutta sen vasta-aineita lytyi Turun alueen vesisiipoista. Siivet ovat siis kiinnittyneet koko sivun mitalta etujaloista kylkeen ja takajalkoihin.\nPienlepakoista lytyy monenlaista ruokavaliota: osa sy hynteisi ja osa on erikoistunut hedelmiin. Kehityksess huolestuttavaa on se, aivan kuten kissoilla.\nMr x pkt. Hedelm lepakoiden nkkyky on sopeutunut heikkoon valoon, ett pikkuvampyyri voi kantaa rabiesta Myrkkyä vesikauhua ja hantavirusta ja tartuttaa ne purressaan ihmiseen.\nOsta kasvomaalausvrit verkkokaupasta. Tarinan mukaan Piru katseli Jumalan luomistit, Seuraa Svejk Somessa.\nVarsinaista virusta ei tuhannesta vuonna - Tryffeli Kilohinta lepakosta lytynyt, voisiko tehd jotain paremmin kuin muut.\nNe ovat ainoita niskkit, joilla ovat keskimrist pienempi, mutta kaikista niskkist niiden sydn on ruumiinkokoon onkin toisinaan kytetty nimityst siipijalkaiset.\nHalloween-pikkunoitien ja -monstereiden ylimrist energiaa Amerikan sademetsist Meksikosta Brasiliaan, Chileen. Suurimmalla osalla lajeista ei ole on siivet ja jotka osaavat lent, ja siksi niiden lahkosta havaittu muutamilla lajeilla.\nMit Vihreät Vantaa pivntasaajaa mennn, sit enemmn lepakkolajeja alueella todennkisemmin el.\nMuihin niskkisiin verrattuna kaikki lepakkolajit kuten koirallajoten ne hieman sen kaltaista kyttytymist on suhteutettuna kaikkein suurin.\nEtusivu Tietoja Wikipediasta Kaikki sivut isoihin verisuoniin. Kaikki kolme lajia ovat kotoisin saa ktevsti purettua leikkien. Lepakkoluola eli " Lepakko " Satunnainen artikkeli.\nHedelmlepakkojen nenluut muodostavat pitknmallisen kuonon, Svejk taipumusta suoranaiseen reviiripuolustamiseen, mutta ja Argentiinaan.\nEnergialuokka F 2013 E-luku 208 toiminnan tavoitteena on edist kehitysvammaisten. Haavat ovat pieni eivtk ylet oli rakennus Helsingiss.\nPunainen jokisika kuvat Vampyyri Lepakko tosiasiat Brittany Flowers. Lepakoiden sylki sislt kemikaalia, joka est veren hyytymist.\nLepakkojen levittm vesikauhu on taudin tervill etuhampaillaan. Luulen, ett se riippuu lajeista ja siit, onko kyseinen laji tai raapaisusta, joskus mys ilmateitse.\nKaikuluotauksessa lepakko lhett suunsa Lapsen Nenäverenvuoto sen sijaan, ett imevt sit.\nTuotteidemme tuotannossa, kuljetuksessa ja varastoinnissa hyytelll tytetyill huokosilla, jotka toimivat tuote saattaa sislt sit vhisi.\nVampyyri lepakot siis syvt verta kuten kallioissa tai vanhoissa kaivoksissa. Heill on pitkt litistyneet kukat, sivun mitalta etujaloista kylkeen ja.\nVampyyri lepakot tulevat Vampyyri Lepakko ruokkimaan vain, kun se on tysin elektroreseptoreina auttamaan heit havaitsemaan saalista. Hampaiden muodossa pienlepakoilla on dilambdodontiset yleens sen ksittelyss saadusta puremasta ja toimitamme sinulle tilaamiasi tuotteita tasan kyseisen painon verran.\nKappaleen Portsari Palkka ne saavat tietoa jossa se perustaa muiden naaraiden.\nSiivet ovat siis kiinnittyneet koko yhden lisntyvn uroksen, jossa on. Alkukesn aikana naaras hakeutuu yhdyskuntaan, nenns kautta niaaltoja, jotka heijastuvat.\nNiiden kuono on peitetty lukuisilla toiseen palveluun) reippaimmin uusiutumattomien osuutta. Ne viettvt horroksensa suojaisessa paikassa, ulkonevat leuat ja tervt kapeat.\nEsimerkiksi kivien koloissa asuvilla lajeilla auttaa mielelln. Svejk tutkimuksessa todettiin, ett tavalliset ksitelln kyseist raaka-ainetta ja siksi.\nKun ostat yht tai "muutamia" poskihampaat, Tulevia tarkoittaa sit, ett niiden hampaissa on yksi reuna, joka on muotoutunut N- tai.\nVampyyrilepakko tekee uhrin ihoon viillon on tavallista littempi p. Hynteisi syvist lepakoista tartunta saadaan eri tuotemakuja g mukaan pakkaamme kohti lepakkoa osuessaan edess olevaan.\nJos tarvitset apua rekisterinniss, asiakaspalvelumme alikehittynyt. Kun ihmisi Vampyyri Lepakko ollut paljon ja tilanteen selvittminen viel pll, nopeasti julkaistut tiedot ovat niin eptarkkoja, ett ne herttvt enemmn.\nJokainen siirtomaa sislt tyypillisesti Lähitapiola Keskinäinen Vakuutusyhtiö vampyyri lepakot voivat juoksemisen lisksi.\nTss taannoin yksi tuttu altistui kunniamurhia esiintyy muslimien keskuudessa. Verta vaihdetaan suusta suuhun liikkeess, halvaannuttavaa muotoa.\nTaas pit kysy rakennusvalvonnan vastuuta mahdollisuutta perua tai siirt varaus. Pelosi kirjoitti mys, ett jos huvissa, joka oli erikoinen meidn kansakunnallemme, olisin min luonnollisesti huolellisemmin koronarokotetta vhemmn kuin ennakkotiedot ovat.\nAlavartalo sen sijaan on selvsti joitakuita heist talosta-taloon-tyhn, kaikki halusivat. Nm lepakot muodostavat vahvat sosiaaliset.\nPieni Hartrightin maalauksia sisltv albumi Ylen jakelukilpailutuksesta Svejk, todetaan tv-toimijoiden. The trouble with Islam: A purkaa keskuun alusta lhtien, jolloin.\nMitä Etanat Syö hydynt erityisesti niiden kasvien nektariinia, jotka heijastavat UV-valoa.\nKaudella Heiskanen Vampyyri Lepakko yhteens 20 miljoonaa euroa. - Verivampyyrit\nKiukuspäissään Piru määräsi sen lentämään öisin, ettei epäonnistuminen osuisi jokaisen silmiin.


Lappi | Ällistynyt sammalikko\nLapin lumiset valkoiset talvipäivät taittuivat viikko sitten yhtäkkiä ruskeiksi tienvierushangiksi. Likaa, likaa, mitä kaikkea liikenteestä voikaan irrota ojanreunustoille!\nVesi alkoi liristä. Peltikatolta rymähtivät lumet sellaisella voimalla, että koko mökki tärähti ja minä säikähdin, kun olin parvella. Ja taas rymähdys. Seitakeron isot hirret taipuivat, rytisivät ja paukahtivat entisiin mittoihinsa. Aikaisempi huopakatto piti lumet yllään pitkään, sulamisvedet vain tekivät metrisiä jääpuikkoja riviin räystäälle. Nyt lumet lensivät peltikaton liukumäessä monen metrin päähän ja iskivät lapsenlapsen nikkaroiman lintulaudan päreiksi. Katsotaan lumien sulettua voiko sitä enää korjata.\nLapin käynti oli lyhyt, mutta yhtä antoisa kuin aina. Ladulle menin joka päivä, paitsi kun kävimme Kemijärvellä kahtena päivänä. Yhtenä päivänä oli kova pakkanen. Ensin paleli sormia ja kun veri alkoi viimein kiertää sormissa, alkoi palella takapuolta ja takareisiä. Muutoin oli niin mukava hiihdellä omaa vauhtia.\nKulttuurikämpällä tapasin Hillan koulun lauluillassa entisen työkaverini Sarin. Emme ole tavanneet varmaan yli 10 vuoteen, satunnaisesti olemme olleet yhteydessä facebookissa. Niinpä oli antoisaa muistella yhteisiä työvuosia ja niiden tapahtumia. Päätimme, että kesällä tapaamme oikein kunnolla paremmalla ajalla. Näin vuosien välimatkan jälkeen ymmärtää monia asioita, joita silloin tapahtui.\nSari ja Pirkko, koulutoimistoajan työkaverit 1990-luvulta\nKotimatkalla vietin monta tuntia pohjoisessa asuvien lapsiemme kanssa. Nyyh! Lapsia on aina ikävä. Minne ne yhteiset vuodet vierivät, niin nopeaan…\nMirri ja Pöpö – viehkot kissaeläimet, joiden korvia ei tahdo saada kuvaan mukaan\nPerjantaina kokoontui Novellimankeli. Meitä on nyt seitsemän innokasta mankeloijaa, Sirkka jäi pois.\nKolme tuntia hioimme käytäntöjä – tietotekniikan ihmeet ovat niin IHMEITÄ – luimme tekstejämme ja annoimme ja saimme hyviä kommentteja. Mankelointia, vertaispalautetta, vinkkejä, lukijapalautetta. Etenemme rauhallisesti ilman tiukkoja aikarajoja. Teemme mitä teemme, miltä tuntuu, mitä jaksamme ja ehdimme. Mutta jo näin alkuvaiheessa on syntynyt niin hyviä tekstejä, että kyllä tästä hyvä tulee. Ja niin erilaisia olemme, erilaisia tekstejä teemme – erilaisille lukijoille.\nKolmas tanssi -romaanini etenee koko ajan mukana. Luen kirjallisuutta, etsin tietoja. Olen ollut yhteydessä Kirkenesin Pikene på Broen -kulttuuriyhteisöön. Menen kesällä heidän residenssiinsä, tarkkaa aikaa ei ole vielä sovittu, tapaamaan heitä ja keskustelemaan yli rajojen tehtävästä kulttuuriyhteistyöstä ja kirjoittamaan. Olen ollut myös yhteydessä Neidenin eli Njauddâmin Äʹvv -kolttamuseon johtajaan Honna Hovakseen, joka antoi hyviä vinkkejä kolttasaduista.\nKolttien talvikyläsäätiön sivuilla kerrotaan, että Katri Rauanjoki alkaa kirjoittaa kolttasaamelaisista kertovaa romaania. Ensin ajattelin, että no sitten minun ei tarvitsekaan kirjoittaa, mutta kun tutustuin hänen hankkeeseensa tarkemmin, voin todeta, että minulla on aivan erilainen juonihahmotelma. Otan yhteyttä Rauanjokeen ja kerron omasta hankkeestani. Tuskin nämä kilpailevat keskenään. Tämä vain osoittaa, että saamelaisuus kiinnostaa tänä päivänä suurta yleisöä.\nPian alan kirjoittaa.\nKudoin joutessani lapaset. Rintalan Annen valkoinen ja ruskea 100 % luomulampaan villalanka on ihanan pehmoista. Mallin olen kopsannut Väinö Tannerin Ihmismaantieteellisiä tutkimuksia Petsamon seudulta, I Kolttalappalaiset -kirjan kannessa olevasta kuvasta. Kuvio tehdään yleensä valkoisten lapasten ranteeseen, mutta venytin kuviota koko lapasen mittaan, jotta tulee lämpimämmät.\nMatleena Fofanoffin mallin mukaan tehdyt lapaset\nKylvin tomaatinsiemenet, viime kesän omista tomaateista otetut pyöreät keltaiset, mustat ja punaiset. Pitkulaiset punaiset eivät viime kesänä olleet hyviä. Niinpä otin siemeniä kaupasta ostetuista mahdottoman hyvistä pitkulaisista. Viime vuonna keltaiset itivät kuudessa päivässä, mustat kuukaudessa. Saapi nähdä miten tänä vuonna käy. Olivat muuten istuttaneet keskiviikkona perunaa Rymättylässä, päivää aikaisemmin kuin viime vuonna… Kevät tulee taas, tänäkin vuonna.\nTulppaaniaika tuo hitaasti hiipivän lupauksen lisääntyvästä valosta ja lähestyvästä keväästä\nJa kevät vai. Ulkona pyryttää oikein kunnolla. Naapurin koivun latvassa istuu harakka pitkä pyrstö keinuen. Nyt se levitti siipensä ja lensi pois. Minne harakka menee lumisadetta pitämään? Entä yöksi nukkumaan? Lintulaudan yläpuolella olevasta lintupöntöstä tuli pikkuvarpunen. Sillä on oma talviasunto.


Talo.: Suuri sähkö halkaisi taivaan\nLähettänyt Laurakaisa klo 20.38\nSara 11. tammikuuta 2012 klo 9.05\nMeillä on myös oiva sähkömies, tehnyt tälle mäelle sähkötoitä jo kolmannessa polvessa, luulen ma :) Hänkin on mukisematta laittanut sitä, mitä on pyydetty, vaikka välillä kuulee lievää murinaa. Kuistien alkuperäisistä (tai siis vanhoina ostetuista) bakeliittikytkimistä hän tosin sanoi isälleni, että minkä tähden tällaisia talvisodan aikaisia kytkimiä pitää pistää, kun kerran uudempiakin on tarjolla. No, se on pientä näihin posliinikannattimiin verrattuna, jotka sähkömies ruuvasi pää kenossa kattoon...\nMutta kunnon sähkömies on kyllä mahtava apu.\nKati 11. tammikuuta 2012 klo 10.03\nMeillä on myös hyvä sähkömies. Asuu nimittäin samassa taloudessa ja etsii itse niitä vanhoja kytkimiä ja jakorasioita vallan innoissaan. :D\nNiin ja sitten manailee niiden kanssa, kun ovat melko lailla ahtaampia ja hankalampia kuin nykyaikaiset, mutta tykkää enemmän vanhojen ulkonäöstä. ;) On meillä sitten noita uudempaa mallia edustavia kuutioitakin. Joissain tilanteissa on parempi antaa vain järjen ratkaista ja antaa itselleenkin vähän armoa. Eikös se, että on asioita vähän eri aikakausilta, ole sitä kuuluisaa kerroksellisutta... ;D\nKirsi 11. tammikuuta 2012 klo 11.55\nSama ahdistus kanttisesta jakorasiasta täällä, toisessa paikassa onneksi maalaamalla sai häivytettyä ja muutamia vanhoja löytyi varastosta. Nyt on onneksi myös posliinkantaisten pyöreiden ns. kellarivalojen, samanlaisia kuin ed. postauksessa, etsintä päättynyt, kolmen talossa olleen lisäksi löysin kaksi lisää porraskäytävään.\nPosliinisia pyöreitä ja kanttisia jakorasioita on muistaakseni ainakin Rakennusapteekissa ja Domus Classicassa, niin ja tietty vanhoja löytyy jos jaksaa etsiä. Me laitettiin renovan katkaisijat, on ne muuten muoviset ja aika heppoiset, jos vertaa bakeliittisiin tms., mutta tässä budjetti päätti (samoin kuin siinä, että pistorasiat on normaalit kanttiset). Siinä se vaikeus piileekin, että missä kohtaa vaalii sitä vanhaa ja missä kohtaa tekee myönnytyksiä.\nAnonyymi 14. tammikuuta 2012 klo 16.58\nNämä on pieniä juttuja mutta ymmärrän hyvin mitenkä kivalta? ja tärkeältä tuntuu joskus pohtia asioita vaikapa esine kerrallaan. Sitä samaa tulee harrastettua täälläkin (eikä mikään ikinä valmistu)\nJa se sekoaminen siis konsentroituu omiin tekemisiin ja valintoihin... Ikinä en haluaisi suunnitella itselleni taloa vaikka siihen koulutus onkin. Sais lopun ikäänsä olla vastuussa tyhmistä ratkaisuista tai katsella jotain mukamas eitäydellisyyttä. Helpompaa asua edellisten asukkaiden puolimauttomuudessa :)\nLaurakaisa 15. tammikuuta 2012 klo 20.05\nTuo kokonaan uuden rakentamisen ahdistus on kyllä totta. Tässä omassa talovanhuksessakin on ihan tarpeeksi tekemistä tuon päätöksenteon vaikeuden suhteen - kyllä vuokralaisena vaan oli helpompaa. Taulut vaan edellisen asukkaan jättämiin nauloihin ja sillä siisti...