sekä Kärkölän Järvelän lounastarjonnasta ja hedelmistä\nEilen tuli kumma ilmiö. Menetin puhekykyni tunneiksi. Kävin hammaslääkärissä ja halusin puudutuksen. Pöljä olin, sillä puudutus iski toisen puolen kasvoista halvaustilaan. Kieli ei kääntynyt ja puudutuksesta huolimatta suuta koski, kieltä koski ja koko päätä särki. Kun puudutus alkoi mennä ohi, tuli korvasärky ja kummallisia tuntoaistimuksia.\nOtin esimerkiksi kulauksen vettä. Oikealla, puudutetulla puolella, aistin veden lämpimänä ja suun vasemmalla puolella kylmänä.\nMuuten hammaslääkärissä oli mukavaa. Edistimme kotimaista omenantuotantoa. Kerroin, että kun kerta suomalaisia on houkuteltu istuttamaan omenapuita ja ryhtymään omenantuottajiksi, meille kotiin ei saa kantaa ulkomaisia omenoita, jos kaupassa on kotimaisia. Tai ainakin joutuu antamaan meriselityksen siitä, miksi ostoskassissa on ulkomaisia.\nJuttu lähti siitä, kun arvelin, että hajonneessa hampaassa on omenanjämiä ja jos niitä on, ne valitettavasti ovat puolalaisia, sillä K-marketissa ei tässä välillä ollut kotimaisia omenia.\nHammaslääkäriin lähtiessä söin taas seisovan lounaan. Seisoin jääkaapin edessä ja lapoin suuhun ruisleipää sekä tallensin taskuuni jälkiruoaksi omenan. Firman pomoharjoittelija on yllättänyt minut pari kertaa seisovalta tai melkein juoksevalta lounaalta ja toivon, että hänelle ei tule sellainen olo, että koettaisin jotenkin olla ylidynaaminen.\nEn ole dynaaminen nykyään ollenkaan, mutta aina kun olen jonnekin lähdössä puolen päivän aikaan, tajuan, että ruokailu on jäänyt taas väliin ja kohta iskee verensokerinlasku. Hammaslääkärin tuolilla huokaisin ääneen, että toivottavasti jälkiruoka ei ole jäänyt hampaankoloon. Lekuria nauratti ja hän alkoi kertoa, kuinka maistelee mielellään eri omenalajeja.\nSiinä, kun kirottu puudutusaine vaikutti, kerroimme huoneessa toisillemme, että syömme omenat kokonaan. Minä yleensä pureskelen kannankin. Lekuri sanoi, että siinähän sitä on kuitua. Syön omenat kokonaan, sillä en jaksa raahautua roskiksille viemään jämiä. Myöhemmin illalla keskustelu tuli mieleen, kun Anna antoi käteeni omenankantansa ja sanoi, että pane roskiin; itse omenan lapsi oli kerrankin syönyt tarkkaan kuin pieni orava.\nTuli ilo siitä, että minulla on pentu, joka napsii mieluummin kirsikkatomaatteja kuin karkkia ja mieluummin hedelmiä kuin pizzaa. Tosin Järvelän Nesteellä viime torstaina olin kuristaa jälkikasvuni. Hän ilmoitti ylenkatseellisen viileästi, ettei syö pizzaa. Olimme siihen mennessä käyneet Kärkölän kunnantalon vastapäätä olevassa Kahvikammarissa toteamassa, että tarjolla oli pullaa, Järvelän Osuuspankin viereisessä lounaspaikassa toteamassa, että tarjolla oli hernekeittoa ja perinteisessä Kantakrouvissa toteamassa, että tarjolla oli kaljaa. Ja kosolti olikin, sillä pienluokallinen entisiä teinejä oli terassilla päissään kuin pelikaanit. Lounasaikaan.\nEn minä lasta hedelmien ja kasviksien syömiseen kasvattanut, vaan isänsä, joka kuori ja lohkoi meille omenat valmiiksi lautaselle ja huolehti siitä, että syömme myös sitruksia.\nPerunankeiton jalo taito\nMatti jatkaa huolehtimisen perinnettä ja kuorii meille poropeukaloille valmiiksi perunat, kun syömme. Matin tapa ällistytti Touko-veljeäni ja Maijaansa viikonloppuna. Matti olisi kyllä kuorinut perunat koko porukalle. Perinteen mukaan. Meille on kehittynyt hyvä työnjako. Jos pitää keittää perunoita, on automaattisesti Matin ruoanlaittovuoro ja minä siivoan jäljet. Jos joukko äänestää riisiä ja jotain etnofuusioruokaa, minä tai Anna laitamme aterian. Ja minä siivoan jäljet.\nPerunoita meillä syödään melkein aina, kun Matti on kotona, joten työnjako on oikeudenmukainen. Minä en mielelläni perunoita keitä, sillä perunankeitossa on määräaikansa. Jos perunat kiehuvat liian kauan, ne halkeavat ja tuloksena on epämääräistä tärkkelysmössöä kuorenpalojen seassa. Jos keitettävä lajike on kova ja kumiperunamainen, liian pitkästä keittämisestä tuloksena on palaneen käry ja kattilan pohjalla toiselta pitkältä kyljeltään mustuneita käkkäröitä.\nMinusta ruoanlaitossa pitää saada uppoutua. Kun ruoka on uunissa tai porisee wokkipannulla, pitää saada uppoutua johonkin kirjaan ja rentoutua. Mitä rentoa on siinä, että pitää virittää munakello kertomaan, milloin rentoutumisen voi lopettaa? Olen päättänyt erikoistua etnofuusioruokaan ja lempilajini ovat laatikot, joissa kanan kanssa voi kypsyttää ohra- tai kaurariisiseoksen uunissa määräajoilla päätään liikaa rasittamatta.\nMyös sen olen nyt päättänyt, että pesen pyykit mukisematta. Matti saa luvan huolehtia ripustuksesta, jos sattuu olemaan kotona, koska häntä aivan suunnattomasti häiritsevät pyykit, jotka marinoituvat pyykkikoneessa. Matti lisäksi on ryhtynyt huolehtimaan pyykkien keräämisestä ulkoa narulta - kerää sitten, kun on jälleen kotona -, sillä minä saatan unohtaa pyykit viikkokausiksi kuivumaan.\nNarultahan puhtaat vaatteet lopulta löytyvät. Paitsi, että kun pyykit ovat vaahteran alla sivupihalla, ne ovat poissa silmistä ja poissa mielestä.\nPyykit kannattaakin aina välillä pakastaa. Viime yönä taisi käydä pakkasen puolella. Kuten huomaatte opettelen ulkoa Mehtosen Reetan, vammaisneuvoston varapuheenjohtajan, minulle lainaamaa Saara Särmän ja Rosa Meriläisen opasta hauskempaan elämään nimeltä Anna mennä.\nOppaassa kehotetaan kehumaan nainen päivässä. Nyt kehun kaksi. Ensinnäkin vammaisneuvoston puheenjohtaja on opettanut minut löytämään naistutkija Saara Särmän, en ollut Särmästä ennen Reetan vihjettä kuullutkaan. Tästä olen kiitollinen ja sitten! Eilinen naishammaslääkäri oli kiva. Mielenkiintoista oli kuunnella siinä suu auki, mutta puhekyvyttömänä, hänen selostustaan herkullisista hedelmistä. Papaija on kuulema yliveto. Ja Afrikassa banaanit ovat bataatin paksuisia ja niitä keitetään vedessä kuin meillä perunoita.\nHammashoitajakin oli kiva ja kertoi oman vinkkinsä makean nälkään. Kannattaa pakastaa banaaninsiivuja pieniin rasioihin ja sulattaa banaanit, kun himo iskee ja napsia pieniä herkkupaloja, jotka eivät ole kovin epäterveellisiä.\nSaara Särmän ja Rosa Meriläisen Anna mennä -oppaan perusteella päätin, että antaa olla haaveilut kilojen karistamisesta. Jos ällöttää katsoa peiliin, en katso peiliin. Jos näytän pahalta kuvissa, en esiinny valokuvissa. Ripsiväristä vapaannuin viime kesänä. Olen aina ollut hieman allerginen kosmetiikalle ja joka aamu, kun väänsin ripsarit naamaan, pelkäsin, onko tämä päivä se, jolloin luomeni saa tarpeeksi juuri tästä meikkimerkistä.\nAllergista reaktiota ei tarvitse pelätä, kun ei meikkaa. Piilolasit hylkäsin jo vuosia sitten ja alkoholin vielä kauemman aikaa sitten. Mistään näistä elimistöni ei nauttinut. Humalatilaa olin siihen mennessä salaa jo pitkään pitänyt ylimainostettuna juttuna.\nSaara Särmältä ja Rosa Meriläiseltä opin, että suklaa on suhteellisen harmiton mielialalääke. Koska elimistöni ei oikein pidä mistään kemiallisesta ja jos kerta pelkästä puudutusaineesta tulee hirveä olo, haha - Annan synnytyksen yhteydessä saatu ilokaasu sai minut melkein oksentamaan, suklaasta tulee hyvä olo. Jos sitä syö liikaa, tulee huono olo. Mielialasuklaaksi voi valita vaikka leivontasuklaata, jota taatusti ei voi syödä niin paljoa, että tulee huono olo.\nElämä on loppujen lopuksi yksinkertaista, kun antaa mennä tai jättää silleen. Antaavittuollasipilänhallitus!\nMuuten! Jättiläistelevisio, jota olen monta vuotta vihannut, lähti talosta, kun heitin sen ulos. Yksinkertaista. En kysynyt keltään kantaa asiaan. Vips vain.\nPhilip Teirin Talvisodasta on pitänyt kirjoittaa. Luin sen liian nopeasti ja liian nopeasti siirryin sen jälkeen muihin kirjoihin. Talvisota oli oikein mielenkiintoinen enkä pitänyt sitä ollenkaan huonona, vaikkei se onnistunut ärsyttämään. Talvisota oli ennen muuta avioliittoromaani. Kertoi toisiinsa kyllästyneestä ylemmän keskiluokan avioparista, mutta lämmöllä. Kiinnyin kumpaankin päähenkilöön ja heidän lapsiinsa.\nMies oli 1970-luvulle jysähtänyt sosiologitutkija, yliopistomies, Max, jolla alkoi olla täysin toiset kiinnostuksen kohteet kuin vaimollaan, Katriinalla. Vaimo rakasti seuraelämää ja ylellisiä kutsuja. Max olisi halunnut olla rauhassa. Vaimolla oli hyvä työpaikka ja hyvä työura, lapset olivat lähteneet kotoa. Puolisot haaveilivat toistensa kohtaamisesta, mutta kumpikaan ei tehnyt elettäkään liiton pelastamiseksi.\nKirjassa oli muuten oivia ja osuvia pieniä kuvauksia ylemmän keskiluokan elämästä. Max oli seitsemisentoista vuotta sitten kuullut tenniskaveriltaan kolmen virolaisveljeksen remppafirmasta ja hän oli tilannut remppafirmalta keittiön uusimisen. Keittiön hajottamiseen oli kulunut vain pari tuntia, mutta sitten työ alkoi tökkiä. Virolaistyöläiset käyttivät liikaa aikaa tupakoimiseen ja ärsyttivät talon väkeä tupakoidessaan sisällä. Kun Max ja Katriina osoittivat tupakkapaikaksi parvekkeen, työ eteni entistä hitaammin.\nNäinpä näin. Keskiluokka näkee työläiset. Jepjep.\nTuleepa mieleen muudan vuokrataloyhtiön toimitusjohtaja, joka kunnantalon aulassa kahvitauoillaan täkäläisten sossutätien kanssa otti aikaa viereiseltä vuokratalotyömaalta, että työläisten kahvitauot olivat ylipitkiä. Ehkä mies koetti olla vain hauska ja ironinen, sillä hänen todella täytyi istua kunnantalon kahviossa ylipitkällä kahvitauolla seuratakseen, että meidän firman työläisten kahvitauot olivat ylipitkiä. Johtajan työhuoneen ikkuna oli aivan eri suuntaan.\nKirjoitin tyypille takaisin sähköpostilla, että vuokratalotyömaalla työskentelevät meidän firman miehet asuvat itse vuokrataloyhtiön taloissa ja he maksavat pikku palkoistaan vuokraa, josta maksetaan vuokrataloyhtiön toimitusjohtajan monituhateuroista palkkaa. Pidin hänelle pienen luennon kansantalouden liikkeistä ja ystävällisesti kehotin tätä pitämään typerän päänsä kiinnni.\nEttä kannattaa sitä monituhantisella kuukausipalkalla istua leveällä pepullaan toimipisteensä kahviossa ja kytätä, kuinka kauan työläiset, joiden selkänahasta hänenkin palkkansa nyhdetään, ovat kahvitauolla. Minä olisin tyyppinä ollut kunnioittavasti hiljaa ja ottanut vielä lakin päästä silkasta kunnioituksesta.\nNyt minä aloin taas vaahdota, mutta olen hiljalleen kehittämässä lausetta, jonka aion sanoa viiltävän, murhaavan, tappavasti sen jälkeen, kun olen havainnut jonkun ylemmän keskiluokan edustajan narisevan siitä, että hän maksaa palveluksistamme isot eurot ja silloin pitäisi sitä, tätä ja etenkin tuota sekä myös nuolla asiakkaan varpaanvälit. Sanon, että työnnä sinä vain ne eurot pyllyreikääsi, yläluokan nautaeläin, me emme ole mikään asiakaslähtöinen feikkipaskalafka. Me maksamme työläisillemme rakennusalan tessin mukaiset ja jos asiakas haluaa asiakaslähtöisen feikkipaskalafkan palvelukset ja romahduttaa kikyttämällä kansaa kansantaloutemme loputkin, siitä vain!\nOnneksi meillä on mukaviakin asiakkaita. Heidän varpaanvälinsä nuolemme kyselemättä ja pesemme vielä hiuksillamme jalatkin. Tosin Matti ei semmoista voi tehdä, ajelee nykyään päänsä hirvikärpästen takia.\nTeirin Talvisodassa oli tarkka kuvaus Maxin ja Katriinan jääkaapin sisällöstä. En löydä sitä tähän hätään. Etsin ehkä joskus myöhemmin. Kirja kuvaa myös vaivihkaisesti viime vuosikymmenien sosiaalista laskua. Max oli noussut Kristiinankaupungista akateemiseen keskiluokan ylälaitamille ja hänen nuorin lapsensa Eva vaikutti lähinnä vajoavan. Eva opiskeli Lontoossa taidetta ja loppujen lopuksi valitsi kumppanikseen Occupy-aktivistin.\nKuvaavaa ja symbolistakin.\nEduskuntatalon pihalla majaillutta suomalaista Occupy-liikettä en ole pongannut suomalaisesta valtamediasta, kuten en SKP:n puheenjohtaja-ympäristötaiteilija JP Väisäsen organisoimaa Punaiset muuttolaatikot -pop up -taideteostakaan. Kun kävimme vassunaisten kanssa eduskuntatalolla vierailulla muutama vuosi sitten, luki eduskuntatalon portailla jättiläismäisin punaisin kirjaimin SKP. JP Väisänen oli kyydittänyt paikalle satoja punaisia muuttolaatikoita ja rakentanut muiden komukoiden kanssa portaille käsitetaideteoksen. Taideteos oli paikallaan jokusen tunnin ja se oli vain ohikulkijoiden nähtävänä sekä tietysti Tiedonantajan kannessa seuraavalla viikolla.\nAjatustilaa ei anneta. Se on otettava itse.\nSuomalainen Occypy-liike tulee valtamediassa vastaan joskus harvoin ja silloinkin sivumennem. Vähän samaan tyyliin, kun Hesarin Erkki Kylmänen teki vuonna 2009 juttua Slavoj Žižekistä. Kylmänen ei missään kohtaa maininnut, että Žižek on kommunisti tai edes vasemmistolainen.\nHesarin syyskuun kuukausiliitteessä taka-aukeamalla oli juttu Lassi ei luovuta. Mukava, että Occupy-aktivistista ylipäätänsä tehdään juttua eikä se nyt haittaa, että vain Missä hän on nyt? -osastolle. Se tietysti haittaa jutun sävyssä, että ikään kuin aktivismi olisi aina tuomittu epäonnistumaan ja liikehdintä hiipunut.\nEi liikehdintä ole mihinkään hiipunut. Sitä osoittivat joukkovoimamielenosoitukset. Liikehtijät ideoivat parhaillaan seuraavia aktioita.\nTalvisodan kannessa on edelleenkin keltainen liimalappu. Siinä lukee, että kirjan mielenkiintoisin hahmo oli Laura, prekaari, joka Hesariin Maxista juttua tehdessään söi kuormasta. Ihan niin kuin minä, kun tein juttua Matti Valkosesta Matti ja Liisa -lehteen. Laura jäi arvoitukseksi ja kunnioitan kirjailijan ratkaisua. En valita, vaikka olisin kyllä halunnut tietää, alkoiko Laura iskeä Maxia oman yhteiskunnallisen aseman nostamiseksi.\nAloin miettiä, kuka on Maxin esikuva. Jossain vaiheessa veikkasin Jeja-Pekka Roosia. Hänhän on naimisissa tutkija Anna Rotkirchin kanssa. Roos on syntynyt vuonna 1945 ja Rotkirch vuonna 1966.\nMitenkään erityisen sekaisin Max ei Laurasta mennyt eikä heidän rakasteluansa kuvattu eläimellisen intohimoiseksi paneskeluksi. Jännää. Ikään kuin Max olisi vain hieman väsähtäneesti lähtenyt Lauran matkaan. En tiedä. Vaikea sanoa. Olisi ollut kiva, jos Teir olisi mennyt Lauran päähän. Itse Mattia vampatessa olin viimeisistä lisääntymishormoneistani niin sekaisin, etten olisi mitenkään kyennyt niin jotenkin viileisiin (ja laimeisiin) reaktioihin kuin Laura. Laura pystyi säilyttämään arvokkuutensa, minä en. Minä tosin en ollut nostamassa yhteiskunnallista asemaani, vaikka työmarkkina-asemani oli prekaari jo ennen Mattia. Olin sairas himosta. Ja hyvä niin, sillä ilman ylimaallisen voimakkaan henkilökemiabuustin ansiosta sitä tässä nyt kirjoitellaan. Eikä sen väliä näin kahdentoista vuoden päästä ajateltuna, vaikka toinen osapuoli ei olisi ihan niin voimakkaasti asiaa kokenut.


CdG-ratsastaja Emmi Salminen ja Ofi nuorten maajoukkueleireille – Chia de Gracia FI\nCdG-ratsastaja Emmi Salminen ja Ofi nuorten maajoukkueleireille\n28. tammikuu 2019\nCdG-ratsastaja Emmi Salminen ja CdG:n sielun eli Gracian jälkeläinen ST` Ophir eli Ofi ovat aloittaneet uuden vuoden hyvissä tunnelmissa.\n”Ollaan löydetty Ofin kanssa uusia nappuloita ja muutenkin alettu luottaa toisiimme enemmän. Treenit ovat sujuneet hyvin ja varsinkin perusratsastus on parantunut tosi paljon. Ofi liikkuu nykyään pehmeämmin ja pyöreämmin ja on oikeasti kunnolla takajalkojen päällä! Kun perusratsastus on kunnossa, niin kaikki ”temputkin” tuntuvat huomattavasti helpommilta!”, Emmi iloitsee.\nRatsukko on talven aikana päässyt treenaamaan sarjavaihtoja jopa ykkösiin asti sekä piaffia ja passagea.\n”On kyllä mahtavaa päästä ratsastamaan tällaista mestaria, minkä kanssa pääsen itsekin kokeilemaan vaativia juttuja. Kevään lähestyessä otetaan kuitenkin askel taaksepäin ja nyt hiotaan nuorten luokkien PSG-radat yksityiskohtia myöten kuntoon ennen kilpailukauden alkua.”\nEmmi ja Ofi valittiin tammikuussa mukaan nuorten maajoukkueleireille, jotka järjestetään Ypäjällä kerran kuukaudessa. Leireillä valmentajana toimii Marko Björs. Leireiltä saa kilpailukautta ajatellen mm. hyvää harjoitusta kouluaitojen sisällä ratsastamisesta.\n”Kotona olemme käyneet toisen CdG-ratsastajan Mikaela Soratien eli Keelan tunneilla noin kerran kuussa, kun Keela käy Suomessa valmentamassa. Treenirutiinia tarvitaan kuitenkin nyt selvästi enemmän, jotta rytmi omien ja valmentajan kanssa tehtyihin treeneihin selkiintyisi.”\nEmmi ja Ofi ovat työskennelleet yhdessä nyt noin vuoden verran ja syksyn ja talven aikana ratsukko on selvästi saanut yhteistyön entistä paremmaksi. Tutustuminen toisiinsa alkaa kantaa hedelmää.\n”Tämä näkyy toki treeneissä, mutta arjessa muutenkin. Ofi oli meille tullessaan vaikea lastattava ja se oli käynyt ongelmahevosten kouluttajankin luona sen vuoksi. Alkuun lastaus oli meilläkin tosi stressaavaa, mutta nykyään se sujuu jo melko helposti. Siitä olen tosi iloinen”, Emmi huokaa.\nOfi kävi hetkin sitten eläinlääkärin yleistsekkauksessa ja siellä todettiin herran olevan kaikin puolin hyvässä kunnossa.\n”Olen itsekin alkanut treenaamaan salilla ja kehittänyt lihaskuntoa, mikä näkyy ihan ratsastuksessakin. Olemme siis molemmat valmiita starttaamaan ensi kauden ja odotamme sitä innolla!”, Emmi hymyilee.\nTänä vuonna ratsukon kisakausi alkaa Ypäjällä jo helmikuun puolivälissä. Ensimmäiset päivät treenataan maajoukkueen kanssa ja sunnuntaina 17. päivä on vuoroissa Winter Cupin ensimmäinen osakilpailu. Kauden päätavoitteena ovat PM- ja EM-kilpailut. Sitä ennen tietenkin etappeina Winter Cup sekä Dressage Future Cup.\nOnnea kaudella 2019 Emmi & Ofi, luotto teihin on vahva ja olemme enemmän kuin iloisia, että olette osa tiimiämme!\nKuvat: kansikuva C Aaveennet, treenikuva Anni Plith, kisakuva Lotta Luomajärvi


Pienen ihmistaimen seikkailuja on mielettömän ihanaa seurailla vierestä. Tutkimusmatkoja ja kokeiluja. Ihmetyksen aiheita ja löytöjä. Käsi ylös, kuinka moni tulee ehkä toisinaan hieman naurahtaneeksikin, kun toinen löytää sinulle jo jotain niin kovin arkista tai tekee jotakin niin hölmöä, että sydämesi meinaa pakahtua? Suu leviää korvasta korvaan ja naurahdat väkisinkin hyväntahtoisesti ääneen, koska toinen on niin syötävän suloinen ja hassu. Myönnän. Joskus minulla (sekä näkymättömällä miehellä) ainakin on hauskaa vauvan kustannuksella. Pienet kasvot mutristuvat merkilliseen myttyyn, prinsessan miettiessä, mikä hänen tekemisissään nyt niin kovasti naurattaa. Minä hymyilen hänelle ja sanon:\n"sä olet hassu. Äiti nauraa sulle rakas, kun sä olet niin hassu".\nYritän aina viimeiseen asti pitää pokkaa, kun toinen on niin kovin tosissaan. Mutta joskus nauru pääsee livahtamaan suustani väkisinkin. Näin saattaa tapahtua silloin, kun hän\nnappaa pinsettiotteeseen ruokapalan ja lähtee itsevarmasti kuljettamaan sitä kohti suuta, mutta viimehetkellä se livahtaa sormista. "Oohhhoooo, ohi meni. Ei haittaa, yritä uudestaan".\non oppinut haukkaamaan ja pureskelemaan ruokansa. Ja esittelee hyvin ylpeänä tätä taitoa jokaisen suupalan kohdalla. "No aaaaaaaaaaaaaai miten TAITAVASTI".\nsaakin syystä tai toisesta vettä tuttipullosta, pillipullon sijaan, eikä hän hoksaakaan eroa ja yrittää imeä vettä tuttipullosta pillin tapaan. "Ei se toimi samalla tavalla kuule. Täytyy kallistaa sitä pulloa samalla, kun juo".\nyrittää opetella heittämään pehmoista palloa, joka on vielä hänelle hieman liian suuri yhdellä kädellä tartuttavaksi. Ja sitten, kun heitto tapahtuu, pallo lentää joko suoraan ylöspäin tai korkeintaan 2cm. " oi oi oi TAITAVA. Heitä uudestaan, heitä. Ota kahella kädellä kiinni, kato tällee, äiti näyttää".\nrakastaa kaikkia pehmoleluja sydämensä kyllyydestä. Mitä karvaisempi ja suurempi, sen parempi.\nonnistuu avamaan ison säilytyslaatikon kannen itse. Ja löytää sieltä sisältä kameran objektiivin säilytyslaatikon. Ja saa hillittömän kiukkukohtauksen, kun se ei aukeakaan samalla tavalla. Mutta leikkii sillä siitä huolimatta, samaan aikaan laatikolle kiukutellen. "Voi rakas, mutta kun maailmassa on paljon erilaisia laatikoita. Ei ne kaikki aukea samalla tavalla. Miks sää leikit sillä, jos se niin kovasti harmittaa. Täällä on paljon muitakin tavaroita, mitä me voidaan katsella".\najaa taaperokärryllään päin seinää, enkä ole heti kääntämässä. Hän putoaa dramaattisesti polvilleen kärryn eteen ja huiskii käsillään ympäriinsä "MMÄÄMM MÄMMM MÄMMM ÄMMMM MÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄ" huutaen. "No voi voi sentään, eikö se typerä kärry tottele sua. Eikä äitikää ollu heti kääntämässä".\nhoksaa, että peilistä takaisin katsova minityyppi tekee kaikki asiat tismalleen samalla tavalla ja samaan aikaan kuin hän. "Voi rakas, kun se olet sinä itse siellä peilissä", minä naurahdan hänelle. Sitten hän hoksaa minunkin peilikuvani ja kääntyy hämmästyen tarkistamaan, miten voin olla samaan aikaan sekä peilissä että hänen takanaan. Pokkani pitää pimpelipom.\nlöysi ensimmäisen kerran yölampun katkaisijan. Hänen ilmeensä, kun valo sammui. Ja sitten, kun valo meni takaisin päälle. "SAMMUIKO VALO, voi miten JÄNNITTÄVÄÄ. JA NYT SE MENI PÄÄLLE! HUIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIi. Tällaista me ei ollakaan vielä löydetty".\nkomppaa hoitolaukkua ja yhtäkkiä tulee hiljaista. Hän on löytänyt sieltä smoothien ja yrittää kaikessa hiljaisuudessa saada sen auki. "Mitä sää löysit", minä kysyn häneltä nauraen. "Y-äääääää", hän katsoo minua silmät loistaen ja ojentaa pussia minua kohti. "Ai HYVÄÄ löysit. Ai ai ai ai ai mitä herkkua. Nyt sitä hyvää pitäis sitten varmaan saada vai"?\nspottaa iltapalapöydässä pöydän alle hiipineet kissat ennen minua. Kulmat painuvat kurttuun ja hän komentaa kissoja kovaan ääneen. Molemmat juoksevat matkoihinsa hippulat vinkuen. Ruusunen katsoo perään ja toteaa hiljaa tuhahtaen: "daa-da-na". Katsomme näkymättömän miehen kanssa merkitsevästi toisiamme ja yritämme pitää pokkaa. Sovimme, että enää sanontaa "saatanan kissat" ei viljellä Ruususen kuullen. Olen epäonnistunut jo ainakin viidesti. Daadana.\nUseimmiten prinsessasta on hauskaa, kun hänen jutuilleen nauretaan. Jos hän tietää jonkin kujeen erityisen hauskaksi, hän tekee sen yhä uudelleen ja uudelleen, että saisi näkijät nauramaan. Mutta voit olla varma, että pyynnöstä hän ei tee mitään. Joskus silti huomaan hänen menevän hämilleen naurahduksestani, vaikka se olisi miten hyväntahtoinen tahansa. Hän vakavoituu ja katsoo minua kysyvästi silmiin. Silloin kehun häntä ja selitän, miksi nauroin hänelle. Saatan toistaa itse hänen tekemänsä asian ja nauraa omalle toiminnalleni. "Kato ny ku äitikin on ihan yhtä hassu". Haluan viestittää hänelle, että kaikkea ei pidä ottaa niin vakavasti. Että on hyvä oppia nauramaan itselleen, sekä omille toilailuilleen. Ei itseään ole hyvä ottaa liian vakavasti. Ja hänen epäilyksensä vaihtuu hymyyn sekä rehvakkaaseen riehakkuuteen. Pieni, kujeileva, apina. Se hän on.\nKatselimme eilen illalla näkymättömän miehen kanssa puhelimista "vanhoja" videoita ja kuvia Ruususesta. Synnäriltä tähän päivään. Meillä on tapana tehdä näin melko usein. Aina kuvia katsellessani ajattelen, miten nopeasti hän kasvaa. Miten äkkiä vauvavuosi valuu sormien läpi kuin hienon hieno hiekka. Jotenkin tällä kertaa kuvia katsellessani minulle konkretisoitui ensimmäisen kerran, mitä kaikkea hän onkaan oppinut ihan muutamassa kuukaudessa. Miten se pieni ja avuton ihmistaimi onkin ihan huomamaatta kasvanut senttien lisäksi monessa muussakin suhteessa. Miten paljon hän jo osaa ja ymmärtää. Hän pyrkii jatkuvaan vuorovaikutukseen. Näkee ja kuulee kaiken. Tapailee sanoja ja peilaa kaiken kokemansa, näkemänsä ja kuulemansa muiden kautta. Nyt jos koskaan, on aika terästäytyä miettimään, miltä kaikki hänen silmissään näyttää.\n"Minne menee Ruususrukka, iskän perään Ruuususrukka. Minne menee Ruususrukka, iskän peräääääääään. Ja he molemmat tahtovat hetkeksi pois tästä tyhmästä Harjiksesta. Ja he molemmat tahtovat hetkeksi pois, tahtovat hetkeksi pooooooiiiiis. Kun iskä laulaa raittarallaaaaaa Ruuususen ei o paha olo ollenkaan. Tyttö nauraa onnessaaaaaaaan, iskän mieli on taivaissa", minä laulan hänelle. Ja hän katsoo minua pilke silmäkulmassaan samalla, kun konttaa kovaan ääneen höpöttäen isänsä perässä keittiöön. Minun pienisuuri vauvani.\nperhe, suhteet, äitiys, vanhemmuus, Ruusunen, näkymätön mies, vauva, vauva2017, arki, vauva-arki, ajatuksia\nHeikkonen kakspistenolla • 31/12/2016\nSummasin kuluneen vuoden tapahtumat yhteen jo Rocky Road -postauksessani. Suuria ja pieniä menetyksiä. Luteita ja muuttoja. Irtisanoutumisia… Lue lisää\nEveliina Oksa • 28/08/2017\nPahoittelut heti etukäteen, mennään tämä postaus vielä hääkuvilla . Mä en ole jaksanut kuvailla yhtään mitään nyt tässä, mutta en ihan kuvato… Lue lisää\nHeikkonen kakspistenolla • 18/12/2017\nHaastoin näkymättömän miehen vastaamaan muutamiin jouluaiheisiin kysymyksiin, minun näkökulmastani. Katsotaan, miten äijän käy! Lue lisää


Neljä vinkkiä muuton rahoitukseen - Muuttomaailma.fi\nEtusivu » Muutto-oppaat ja vinkit » Neljä vinkkiä muuton rahoitukseen\nNeljä vinkkiä muuton rahoitukseen\nMuuttaminen voi mittakaavasta riippuen onnistua joko pikkubudjetilla tai vaatia merkittävän rahallisen panostuksen. Muuton rahoitusta on syytä miettiä ajoissa etenkin suurempien urakoiden yhteydessä, sillä ennakointi auttaa säästämään niin rahaa kuin hermoja.\n1. Budjetoi muuton kustannukset mahdollisimman tarkasti\nMuuton kustannukset voivat olla käytännössä mitä tahansa muutaman kympin ja usean tuhannen euron väliltä. Varsinaisten muuttokulujen lisäksi kustannusarviossa kannattaa huomioida muuttamisesta aiheutuvat sivukustannukset, kuten vuokravakuus ja uuteen asuntoon mahdollisesti tehtävät remontit. Kulut on hyvä arvioida hieman yläkanttiin, jolloin budjetti joustaa tarvittaessa.\nKun muuton kustannukset ovat tiedossa, on mahdollisia rahoitusvaihtoehtoja helpompi kartoittaa. Nopeasti huomaa ainakin sen, pystyykö muuton kulut kattamaan säästöillä vai vaatiiko urakka lisärahoitusta.\n2. Hyödynnä säästöjä mahdollisuuksien mukaan\nSäästäminen on lähtökohtaisesti edullisin tapa rahoittaa niin muutto kuin muutkin suuremmat hankinnat, sillä tällöin rahoituksesta ei tule ylimääräisiä kustannuksia koron tai laskutusmaksujen muodossa. Useamman tuhannen euron säästäminen edellyttää kuitenkin suunnitelmallisuutta.\nKun muuton lähestyminen on tiedossa, kannattaa taloudellinen varautuminen aloittaa hyvissä ajoin. Käytännössä tämä onnistuu esimerkiksi siirtämällä kuukausittain sata euroa erilliselle säästötilille. Näin tuhannen euron muuttobudjetti on kasassa alle vuodessa.\n3. Punnitse eri rahoitusvaihtoehtojen plussia ja miinuksia\nJos säästöt eivät riitä muuton kustannusten kattamiseen, ovat vaihtoehtoina luottokortti, osamaksu ja vakuudeton laina.\nLuottokortti tarjoaa vähintään kuukauden korotonta maksuaikaa. Se on siis edullisin vaihtoehto, jos koko laskun pystyy maksamaan takaisin korottoman maksuajan puitteissa.\nMuuttofirmojen osamaksujen ehdoissa on suuria eroja: joskus tarjolla on jopa puoli vuotta korotonta maksuaikaa, kun taas joskus rahoituksesta peritään 20 prosentin vuosikorko.\nVakuudettoman lainan korko määräytyy asiakaskohtaisesti hakijasta tehdyn riskiarvion perusteella. Jos maksukyky on kunnossa, voi korko olla merkittävästi luottokorttia tai osamaksua matalampi.\n4. Vertaile lainat\nVakuudeton laina on usein kilpailukykyinen vaihtoehto suuremman muuttourakan rahoittamiseen. Eri lainantarjoajien tarjouksissa voi kuitenkin olla merkittäviä eroja, joten lainat kannattaa ehdottomasti kilpailuttaa.\nNäin vertailet lainat muuttoa varten:\nTäytä lainahakemus osoitteessa https://www.vertaaensin.fi/laina. Varaudu antamaan tiedot tuloista, menoista ja olemassa olevista lainoista.\nLainahakemuksesi välitetään automaattisesti yli 20 rahoituslaitokselle, joilta saat henkilökohtaiset tarjoukset parissa minuutissa\nValitse kokonaiskustannuksiltaan edullisin laina ja siirry rahoituslaitoksen sivuille allekirjoittamaan sopimus verkkopankkitunnuksilla.\nLähetä rahoituslaitokselle hakemusta tukevat asiakirjat. Tulotaso täytyy yleensä todistaa joko kolmen edellisen kuukauden palkkakuiteilla tai eläkepäätöksellä.\nKun asiakirjat on hyväksytty, saat muuttolainan tilillesi noin 1–2 arkipäivän kuluessa.


Suukottelu saa lapset nauramaan hysteerisesti – tätä videota katsoessa ei voi kuin hymyillä! - Lifestyle - MTV.fi\nSuukottelu saa lapset nauramaan hysteerisesti – tätä videota katsoessa ei voi kuin hymyillä!\nLifestyle > Koti Julkaistu 08.08.2016 06:38\nEnsisuudelma ei koskaan unohdu. Lasten suloinen pussausvideo todistaa sanonnan oikeaksi.\nJos kaipaat piristystä päivääsi, katso tämä video, joka saa taatusti hymyn huulille. Saatat jopa ryhtyä muistelemaan omaa ensisuudelmaasi. Sujuiko omasi yhtä hulvattomasti kuin tämän nuorenparin?\nHe eivät saa toisistaan tarpeeksi\nSuloisella videolla tyylikkäästi pukeutuneet lapset löytävät yhdessä pussaamisen ilon. Nuoripari kietoo kätensä toistensa ympärille ennen jokaista pussausta. Huulten kohtaamisen jälkeen he erkanevat toisistaan ja purskahtavat hillittömään nauruun.\nAivan kuin he eivät voisi saada tarpeekseen tästä ilosta, sillä sama toistuu yhä uudelleen ja uudelleen. Tyttö antaa pusuja myös pojan nenälle ja otsalle, mikä on kaksikosta vähintäänkin yhtä hauskaa.\nNuoripari pitävät huolta myös siitä, ettei poika- ja tyttöbakteereita pääse leviämään. Välillä he pyyhkivät suitaan kovin ottein, mutta päätyvät kuitenkin taas uudelle kierrokselle.\nVoit katsoa videon pussaavista lapsista artikkelin alusta.\nJos kaipaat päivääsi lisää iloa, katso tästä lasten hauskat reaktiot heidän maistaessaan sitruunaa.\nKuinka usein sinun pitäisi pestä vaatteesi? Tarkista kätevästä oppaasta Imettävä nainen raivostui arvostelijalle – ruikautti rintamaitoa tätä päin


Pyynikillä 122 pisteen ilta, Wolverines voittoon - Tampere - UrheiluSuomi.com\nPyynikillä 122 pisteen ilta, Wolverines voittoon\n430350 Amerikkalainen jalkapallo 15.7.2008\nEnnakkoasetelmat pitivät melko pitkälle paikkansa, kun Saints ja Wolverines pelasivat Pyynikillä maanantai-illan jalkapalloa. Kumpikin joukkue pelasi vahvaa juoksuhyökkäystä ja kummankin joukkueen puolustus päästi pallon liian usein omalle maalialueelle.\nWolverines:in liukas Stephen Stokes pääsi kahdesti näyttämään liukkauttaan ottelun ensimmäisen neljänneksen alkupuolella. Molemmilla kerroilla Antti Leino potkaisi lisäpistepotkun varmasti haa-rukkaan ja ottelu oli nopeasti 0-14. Kotijoukkueen Chris Sharpe sai juoksun kohdalleen ja lisäpiste pelattiin Veikka Lehtosen toimesta maalialueelle, peli oli 8-14. Kun Sharpe juoksi toisen TD:nsä ja Ilkka Laitinen jatkoi varmaa potkutyöskentelyä saatiin neljänneksen loppunumeroiksi 15-14.\nToinen neljännes oli melkoista juoksujuhlaa, kun vieraiden Stokes teki kolme TD:tä, Coffey yhden.\nSaints vastasi kahdella juoksumaalilla kun Sharpe ja hyvin pelannut raataja Veikka Lehtonen teki-vät TD:n mieheen. Neljänneken lopulla Sharpe heitti kohtuu pikän heiton, jonka Ilkka Laitinen nappasi kauniisti maalialueella kopiksi. Kun sekä Laitinen että vieraiden Leino onnistuivat jokaises-sa lisäpistepotkussa mentiin makkaransyöntiin ja kahveelle tilanteessa 36-42.\nKolmas neljännes oli todella pitkä, koska kelloa pysäytettiin koko ajan. Kummankin joukkueen puolustus oli saanut edes hiukan ryhtiä pelaamiseen, eikä ihan samanlaista maali-ilottelua nähty kuin toisella neljänneksellä.\nSaints:in Lehtonen teki toisen TD:nsä ja Sharpe neljännen. Vieraiden Stokes juoksi kaksi TD:tä ja Coffey yhden. Sharpen maalin jälkeen Lehtonen pelasi lisäpisteen onnistuneesti. Kummankin jouk-kueen potkaisijat jatkoivat varmoja otteitaan ja kolmas neljännes päättyi tilanteeseen 51-63.\nTämän jälkeen osa katsojista jo luuli pelin ratkenneen, mutta Saints:in pelaajat olivat toista mieltä. Toistamiseen Laitinen otti Sharpen heiton näppeihinsä maalialueella ja jälleen Veikka Lehtonen runnoi lisäpisteen pelaamalla sisään.\nTähän maalinteko päättyi, vaikka Saints yrittikin kovasti loppuun asti jäi se kirkkain, eli avausvoitto jälleen niin harmittavasti saamatta ja 290 katsojaa poistui sateiseen Tampereen iltayöhön.\nSaints jatkaa torstaina, kun kesäkuussa peruutettu vierasottelu pelataan Jyväskylässä Jaguaareja vastaan. Seuraava kotiottelu on sunnuntaina 20.7 ja vastaan asettuu jälleen Jaguaarit.


Kesän helmet Kotimaan Matkailumessuilla - Rantapallo.fi - Suomen suosituin matkailumedia\nKesän helmet Kotimaan Matkailumessuilla »\nKesän helmet Kotimaan Matkailumessuilla\nTampereen Messu- ja Urheilukeskuksessa järjestetään 16.–18. huhtikuuta 2010 Kotimaan Matkailumessut ja Puutarha-messut. Viikonvaihteessa on luvassa myös Lastenfestarit.\nKotimaan Matkailumessut on moni-ilmeinen läpileikkaus maamme matkailumahdollisuuksista. Näytteilleasettajien osastoilla tutkailtavina ovat esimerkiksi maatila- ja perhemajoitus, kylpylät, hotellit, lomakylät, tapahtumat, kuntien ja kaupunkien matkailutarjonta, nähtävyydet, teatterit, huvipuistot, matkatoimistot ja matkanjärjestäjät, mökki-, auto- ja venevuokraamot sekä muut alan palvelut ja tuotteet.\nViihteellistä ohjelmaa on luvassa esimerkiksi ohjelmalavalla sekä KOMIA Seinäjoen kaupunkiseudun osastolla, kun parrasvaloissa ovat tangokuninkaalliset Amadeus ja Jenna Bågeberg.\nKotimaan Matkailumessujen avajaispäivänä jaetaan nyt ensimmäistä kertaa Vuoden Kotimaan Matkailuyritys -palkinto. Perusteluina voivat olla esimerkiksi merkittävä matkailuteko, innovatiivinen yritystoiminta tai huomattava menestyminen ja tunnettuus alalla.


Katupartiointi uhkaa loppua Oulussa | Oulu | Kaleva.fi\nMies menehtyi henkilöauton ja rekan onnettomuudessa Oulun Kuusamontiellä – ajokaista suljettu kolarin vuoksi\nEtusivu Oulu Katupartiointi uhkaa loppua Oulussa\nKatupartiointi uhkaa loppua Oulussa\nWalkers on joutunut luopumaan toimintatiloista Rotuaarilla. Tavaroita pakkaamassa toimintavastaava Ella Sohlo ja vapaaehtoinen Milla Kakko. KUVA: Jarmo Kontiainen\nOulu 12.6.2011 0:00\nSäännöllinen katupartiointi nuorten parissa on lopetusuhan alla Oulussa. Viime vuosina ainoa ympärivuotisesti nuorten joukkoon viikonloppuiltaisin jalkautuva taho Oulussa on ollut vapaaehtoiseen nuorisotyöhön perustuva Walkers.\nNyt Walkers ei ole onnistunut saamaan Oulun toiminnalleen rahoitusta eikä toimitilaa syksystä eteenpäin. Jos ongelmaa ei saada ratkaisua, myös syyskuusta asti toimineelle nuorten kohtauspaikalle Rotuaarilla saadaan heittää hyvästit, sanoo Ella Sohlo, Oulun Walkersin toimintavastaava.\nWalkersin kanssa yhteistyötä katupartioinnissa tehneellä Oulun nuorisotoimella ei ainakaan vielä ole suunnitelmia siitä, miten Walkersin jättämä aukko voitaisiin paikata.\n"Emme ole nuorisotoimessa käyneet asiasta keskustelua. Toivon todella, että Walkers pystyy jatkamaan toimintaansa", sanoo koordinaattori Sanna Lakso Nuorisoasiainkeskuksesta.\nLue lisää sunnuntain Kalevasta!\nHartaanselkä on öinen kalastuskeidas keskellä kaupunkia, jossa viihtyy myös oululainen Seppo Salo: "Olen nautintokeskeinen kalastaja. En välttämättä edes halua kalaa" Tilaajille\nMies menehtyi henkilöauton ja rekan onnettomuudessa Oulun Kuusamontiellä – ajokaista suljettu kolarin vuoksi\nHirvenpyyntilupia myönnetty Oulun toimialueelle tänä vuonna huomattavasti viimevuotista vähemmän – pyynti alkaa syyskuussa\nOulun Kuusamontiellä sattui henkilöauton ja rekan onnettomuus keskiviikkoyönä kello yhden aikoihin. Onnettomuus vaikuttaa yhä Kuusamontien liikenteeseen\nMinkkien levittäytymistä lähelle kaupunkiympäristöä torjutaan tehopyynnillä.\nOulun Äimärautiolla palattiin tiistai-iltana useamman viikon tauon jälkeen tositoimiin, kun kaviouralla kisailtiin paikallisravien merkeissä.\nVapaaehtoisvoimin toimiva Hope ry. voi auttaa rock-bändin lahjoituksella yli kahden sadan lapsen harrastustoimintaa.\nTasan 50 vuotta sitten Neil Armstrong ja astronauttikollegat olivat jo matkalla Kuuhun – ottamaan sen ison askeleen ihmiskunnalle sekä muutaman kuukiven ja valokuvan siinä sivussa.\n17.7. klo 09:10\nMetsäpalovaroitus on voimassa Keski-Pohjanmaan maakunnassa, Pohjois-Pohjanmaan maakunnassa lukuun ottamatta Pudasjärven, Taivalkosken ja Kuusamon kuntia sekä seuraavissa Lapin kunnissa: Simo, Tornio ja Utsjoki.\nKaakkurin hiekkakentällä pesäpallon suurturnauksen ottelusta 16.7.2019.\nRukalla järjestetään biotaloustapahtuma – teemana muovi: "Materiaalia hallitsevat fossiiliset raaka-aineet, ja ne halutaan nyt korvata uusiutuvilla"


malakiitti, vuorivihreä (karvasmantelivihreä)\nSinertävän vihreä [PB30 (sama kuin sinisellä atsuriitilla), CI 77420]\nLähi-idän alueilla malakiittia on käytetty talismaanina ehkäisemään onnettomuuksia. Euroopassa malakiittiä ei käytetty maalauksissa paljoakaan keskiajalla, mutta sitä on käytetty keskiaikaisten rukouskirjojen kuvituksissa (yhdessä mm. lapis lazulin - ultramariinin ja mönjän kanssa). Taidemaalarien tiedetään käyttäneen keinotekoista malakiittia (aidon rinnalla) jo 1400-luvulla; malakiittia löytyi mm. Cennino Cenninin paletista. Keinotekoisten kuparivihreiden valmistusohjeita alkoi ilmaantua 1600-luvulla. Malakiitti oli hyvin suosittua renesanssiajan maalaustaiteessa ja mineraalina empiren sisustustaiteessa. Japanissa aitoa malakiittiä on käytetty yleisesti vielä 1900-luvullakin.\nJoskus myös viktoriavihreä -nimistä värjäysainetta kutsutaan malakiitiksi.


Eläkekassa vai eläkesäätiö? s PDF\nEläkekassa vai eläkesäätiö? s. 14\nDownload "Eläkekassa vai eläkesäätiö? s. 14"\n1 3/2005 ELÄKESÄÄTIÖYHDISTYKSEN JÄSENLEHTI Mikä mättää valmisteluissa? s.3 Kemira GrowHow Oyj:n Eläkesäätiöllä hyvä startti s.8 Eläkekassa vai eläkesäätiö? s. 14 ESY-TIETO 3/2005 1\n2 3/2005 Sisältö 3 Pääkirjoitus: Mikä mättää valmistelussa? 4 Esko Haavisto: Osakepainon lisäys vaatii lisää vakavaraisuuspääomaa vai vaatiiko? 7 Tärkeitä lukuja vuodelle Kalenterivarauksia keväälle Kemira GrowHow Oyj:n Eläkesäätiöllä hyvä startti. 10 Ismo Heinström: Lisäeläkerahastodirektiivi (2003/41/EY) etenemässä kansalliseksi lainsäädännöksi. 12 Kuvasatoa syksyn koulutustilaisuuksista. 14 Päämatemaatikko Tuula Lempiäinen, Oy Porasto Ab: Eläkekassa vai eläkesäätö? ELÄKESÄÄTIÖYHDISTYKSEN JÄSENLEHTI Julkaisija ELÄKESÄÄTIÖYHDISTYS ESY RY KALEVANKATU 13, 3. KERROS HELSINKI PUH. (09) FAKSI (09) Päätoimittaja JOUKO BERGIUS Toimitus KEYPRESS OY KIRSTI TONTTILA PUH Taitto SUL JULKAISUT OY PETRI KUHNO Kirjapaino ECAPAINO OY, LAHTI ISSN KANSIEN KUVAT: ELÄKESÄÄTIÖYHDISTYS ESY RY. KALEVANKATU 13, 3. KERROS HELSINKI PUH. (09) FAKSI (09) SÄHKÖPOSTI: PETRI KUHNO KIRSTI TONTTILA 2 ESY-TIETO 3/2005\n3 Pääkirjoitus Mikä mättää valmistelussa? S iirtyvästä toimintapääomasta on väännetty kättä jo vuosia, mutta järkevään ratkaisuun pääseminen tuntuu olevan kovin hankalaa. Kilpailutyöryhmän työn tuloksista on saatu nauttia tänä vuonna: kuusi TEL-eläkesäätiötä on purettu. Työeläkejärjestelmän vakavaraisuus on lähes 30 prosenttia, mutta siirtyvä toimintapääoma olisi vakuutusmatemaatikkojen laskentakaavalla vain 11,8 prosenttia ja heidän mielestään riittävä. Palatkaamme vuoteen Silloin työeläkejärjestelmän avaamisesta kilpailulle keskusteltiin. Asiaa pohtimaan oli perustettu laajapohjainen projektiorganisaatio alatyöryhmineen ja asiantuntijoineen. Työryhmä jätti mietintönsä sosiaali- ja terveysministeri Maija Perholle helmikuussa Jokainen itseään kunnioittava työryhmän jäsen oli saanut selvitykseen oman Eskon puumerkkinsä. Vakuutusvalvonnan edustaja johti alaryhmää, jonka tehtävänä oli määritellä siirtyvän toimintapääoman määrä ja laatia sille matemaattinen asu; toki ministeriölläkin oli ryhmässä omat edustajansa. Mielipiteitten kirjo takasi, että asioista ei saavutettu yksimielisyyttä. Erimielisyyksiä ja auki jääneitä kysymyksiä ratkomaan asetettiin selvitysmies. Selvitysmiehen työstä järjestettiin kyllä kuulemistilaisuus. Eduskuntaan kuultavaksi kutsuttiin vain niitä, jotka olivat lakiehdotuksen takana. Siirtyvän vakavaraisuuden lisäksi kilpailuryhmän piti selvittää muitakin kilpailuun liittyviä asioita; yksi tärkeimmistä oli kysymys, kuinka riskiliikkeen puskurointiin liittyvän tasoitusvastuun kanssa tulisi menetellä. Ongelmaan piti löytää ratkaisu. Asia oli kiusallinen: yksi eläkeyhtiöistä oli jo ylittänyt tasoitusvastuulle asetetun ylärajan. Luova ongelman ratkaisu löytää aina keinot vaikeassakin tilanteessa. Puskurin ylärajaa muutettiin niin, että todennäköisyys menettää tasoitusvastuu yhden vuoden aikana on korkeintaan 1 %. Ylärajaa määrättäessä oletettiin, että 97,5 %:n varmuudella pysytään tasoitusvastuun ala- ja ylärajan välissä. Tämä takaisi, ettei tulevaisuudessa ylärajoja kolkuteltaisi. Suurtyönantajien työkyvyttömyystekniikat sekä eläkesäätiö- että eläkevakuutuspuolella ovat olleet samanlaiset. Tekniikka ei ole tarvinnut tasoitusvastuuta. Tämän perusteella kilpailuryhmässä sovittiin, että rahastonsiirtojen yhteydessä tasoitusvastuuta ei siirretä uuteen perustettuun eläkelaitokseen. Kun suuremmilla sitä ei ole, asiaa on turha pienempienkään työnantajien osalta pohtia. Asia hoidettiin kuntoon eläkevakuutusyhtiölakia muuttamalla. Selvitysmiehen raportissa ehdotettiin, että tasoitusvastuulle tulisi maksaa laskuperustekoron mukainen tuotto, kun käytäntönä oli rahastokoron 3 %:n mukainen. Selvitysmies oli asettanut kuitenkin rajoitteen työhön: kokonaisuus paloittelemattomana. HUONO VALMISTELU JOHTAA JÄLKIPYYKKIIN Tämän vuoden aikana on sitten keskusteltu, miten asioita korjattaisiin. Toisaalta on koettu, kuinka vaikeaa on korjata eduskunnan säätämiä lakeja. On unohdettu, että samat henkilöt, jotka aikanaan valmistelivat lait, valittavat nyt muutoksenteon hankaluutta. Huolellisempi ja matemaattisestikin parempi lainvalmistelu olisi kestänyt myös ajan hammasta. Syksyn aikana on eduskunnalle annettu esitys siirtyvän toimintapääoman määrittämiseksi. Viime aikoina on keskusteltu, onko tasoitusvastuun määrän mitoituksessa virhe. Nythän sen todetaan liittyvän tulevaisuuden ennustamisen vaikeuteen. Joka tapauksessa tasoitusvastuulle hyvitettävä korko muuttuu 3 %:sta 6 %: iin ensi vuoden alusta. Samat matemaatikot ahkeroivat nyt vakavaraisuuden kimpussa. Toimialan uskottavuuden näkökulmasta työssä kannattaisi käyttää korkeatasoista ulkopuolista asiantuntemusta muuten asiantuntemuksen puutetta kompensoidaan jälleen kerran puskureiden paksuudella. Esko Haaviston vakavaraisuutta käsittelevän artikkelin mukaan nykyisellä noin 30 %:n vakavaraisuustasolla olisi jo nyt mahdollisuus sijoittaa osakkeisiin noin 45 %. Työeläkejärjestelmälle, kuten koko suomalaiselle finanssisektorille olisi eduksi, jos sillä olisi yksi yhteinen, hyvän asiantuntemuksen omaava valvoja. Keskustelu tuo toivottavasti valmisteluun läpinäkyvyyttä tulevaisuudessa. Toivon jäsenillemme parempaa ja oikeudenmukaisempaa toiminnan vuotta 2006! Jouluterveisin Jouko Bergius mittaamassa järjestelmän tasapuolisuutta. ESY-TIETO 3/2005 3\n4 Tutkimusjohtaja Esko Haavisto: Osakepainon lisäys vaatii lisää vakavaraisuuspääomaa vai vaatiiko Työeläkesijoittamista koskevassa keskustelussa etsitään keinoja työeläkemaksun nousupaineen hillitsemiseksi. Tätä päämäärää palvelevana keskeisenä tavoitteena nähdään rahastoitujen eläkevarojen pitkän aikavälin tuottojen nostaminen. Keskeisenä keinona tämän tavoitteen saavuttamiseksi nähdään osakesijoitusten osuuden lisääminen eläkevarojen sijoittamisessa. Kun osakkeiden osuuden lisääminen kasvattaa tuotto-odotusten lisäksi myös sijoitustuottojen vuosittaista vaihtelua, nousee luonnollisesti esiin kysymys siitä, minkälaiset riskipuskurit eläkelaitoksilla tai eläkejärjestelmällä tulisi olla, jotta tämä vaihtelu kestetään. Suomen työeläkejärjestelmä on vain osittain rahastoiva. Suurin osa kunkin vuoden työeläkkeistä maksetaan suoraan kyseisenä vuonna kerättävistä eläkemaksuista eikä rahastoiduista eläkevaroista. Kun väestön ikärakenteen muuttuessa eläkkeellä olevien määrä kasvaa suhteessa aktiiviväestön määrään ja vuosittain maksettavien eläkkeiden määrä kasvaa, syntyy painetta aktiiviväestön palkkoihin kohdistuvien eläkemaksujen nousuun. Tätä painetta voitaisiin kuitenkin lieventää, jos tulevia eläkkeitä varten sijoitetuille rahastoiduille varoille saatavaa tuottoa voitaisiin nostaa. Osakesijoitusten osuuden lisääminen keinona sijoitustuottojen nostamiseen tuntuu erityisen houkuttelevalta vallitsevassa korkoympäristössä, jossa korkosijoituksille saatavat tuotot ovat poikkeuksellisen matalia. Korkosijoituksille saatavissa olevat tuotot ovat kovin vaatimattomia suhteessa vuoden 2005 vallinneen 5,5 %:n laskuperustekoron mukaiseen tuottovaatimukseen rahastoiduille eläkevaroille ja kun laskuperustekorko nousee 6 %:iin vuoden 2006 alusta, korkosijoitusten tuoton vaatimattomuus korostuu entisestään. NYKYINENKIN VAKAVARAISUUSKE- HIKKO ANTAA MAHDOLLISUUKSIA OSAKESIJOITUSTEN OSUUDEN LISÄÄMISEEN Eläkesäätiöiden ja -kassojen keskimääräinen vakavaraisuusasema on vahva, mikä antaisi mahdollisuuden osakesijoitusten osuuden kasvattamiseen nykyisenkin vakavaraisuuskehikon puitteissa. Oheisessa taulukossa on esitetty TELAn sijoitustilastoon perustuva TELeläkesäätiöiden ja -kassojen sijoitusjakauma syyskuun 2005 lopussa tätä artikkelia varten TELAlta ESYn luvalla saaduilla lisätiedoilla täydennettynä. (Saadut TELAn sijoitustilastoa täydentävät lisätiedot koskevat mm. joukkolainojen jakautumista julkisyhteisöjen ja yritysten joukkolainoihin, osakesijoitusten maantieteellistä jakaumaa sekä kiinteistösijoitusten jakaumaa.) Esitetylle sijoitusjakaumalle laskettu vakavaraisuusraja on 10,4 % ja tavoitevyöhykkeen alaraja näin ollen 20,8 %. TEL-eläkesäätiöillä ja -kassoilla oli toimintapääomaa syyskuun 2005 lopussa 1831 miljoonaa euroa ja vastuuvelkaa yhteensä 5798 miljoonaa euroa. Keski- 4 ESY-TIETO 3/2005\n5 Kuvio 1. määräinen vakavaraisuusaste oli näin ollen 1831/5798 = 31,6 %. Kun yhteenlasketun sijoituskannan mukainen vakavaraisuusraja on 10,4 %, keskimääräinen vakavaraisuusasema oli siten 31,6 %/10,4 % = 3,04. Keskimääräinen vakavaraisuusasema oli siis varsin vankasti tavoitevyöhykkeen alarajan eli arvon 2 yläpuolella. Mutta miten vakavaraisuusasema muuttuisi, jos osakkeiden osuutta sijoituksista lisätään? Kuvio 1 kuvaa vakavaraisuusvaatimuksen nousua, kun osakepainoa kasvatetaan nykyisestä. Toinen käyrä kuviossa kuvaa siitä seuraavaa vakavaraisuusaseman muutosta olettaen, että toimintapääoma säilyy ennallaan ja muiden omaisuuslajien paino salkussa alenee tasasuhteisesti osakkeiden painon noustessa. Kuviosta voidaan lukea, että jos sallitaan vakavaraisuusaseman laskeminen tavoitevyöhykkeen alarajalle eli arvoon 2, osakkeiden osuus voitaisiin nostaa eläkesäätiöiden ja -kassojen yhteenlaskettua salkkua tarkasteltaessa nykyisestä 28 %:sta 46 %:iin ilman toimintapääoman kasvattamista. On tietysti muistettava, että yksittäisten säätiöiden ja kassojen tilanteet voivat tietenkin merkittävästikin poiketa tästä kokonaiskuvasta. Entä kuinka paljon lisää toimintapääomaa pitäisi kasvattaa, jotta vakavaraisuusasema pysyisi nykyisenä, kun osakkeiden osuutta sijoituksista lisätään? Kuvio 2 kertoo tarvittavan toimintapääoman lisäyksen prosentteina nykyisestä toimintapääoman määrästä. Kuviosta nähdään, että jos osakkeiden osuus nostettaisiin 40 %:iin sijoitussalkusta, vakavaraisuusaseman pitäminen ennallaan nykyisessä vakavaraisuuskehikossa edellyttäisi toimintapääoman lisäämistä kolmanneksella nykyisestä. MARKKINALÄHTÖISEMPI RISKI- TARKASTELU SALLISI SUUREMMAN OSAKESIJOITUSTEN OSUUDEN LISÄÄMISEN Vakavaraisuuskehikon taustalla oleva ajattelu on lähtenyt siitä, että vakavaraisuusrajan suuruinen toimintapääomapuskuri varmistaa sen, että vuoden horisontilla eläkevastuut ovat täysin katettu 97,5 %:n todennäköisyydellä. Tavoitevyöhykkeen alarajan suuruisen toimintapääomapuskurin pitäisi puolestaan Kuvio 2. riittää siihen, että eläkevastuut on täysin katettu kolmen vuoden horisontilla 95 %: n todennäköisyydellä. Tässä otetaan siis huomioon se, että toimintapääomapuskuria nakertavia huonoja sijoitusvuosia saattaa sattua useita perätysten. Näitä todennäköisyyksiä laskettaessa käytetään vakavaraisuusasetukseen aikanaan kirjattuja olettamia eri omaisuuslajien tuotosta, riskistä ja keskinäisistä korrelaatioista, joiden kommentoinnista tässä yhteydessä pidättäydyn. Vakavaraisuuskehikosta käynnissä olevan keskustelun tuloksena mahdollisesti tapahtuvat muutokset ovat vielä arvailujen varassa. Oletettavasti vakavaraisuusvaatimukset muuttuvat kuitenkin siihen suuntaan, että tulevaisuudessa vakavaraisuusvaatimus heijastaa sijoitussalkun todellista riskipitoisuutta paremmin kuin nykyinen vakavaraisuuskehikko. Miten sitten vakavaraisuusvaatimuksen asettaminen todellisten riskien perusteella voisi muuttaa vakavaraisuusvaatimusta nykyisestä? Seuraavassa tarkastelussa todellisen riskin mukaista vakavaraisuustarvetta on haarukoitu laskemalla vakavaraisuustarve Nordea Investment Managementin seuraavan 10 vuoden sijoitushorisontille arvioimilla tuotoilla, riskeillä ja korrelaatioilla eri omaisuuslajeille. Laskelmassa käytetyt tuotto-odotukset sekä volatiliteetti- ja korrelaatioestimaatit ovat samoja, joita Nordea Investment Managementissa käytämme mm. eläkesäätiöille ja -kassoille tekemissämme sijoitussalkkujen rakenneoptimoinneissa. Nämä parametriestimaatit perustuvat Nordean laajaan vuosittain päivitettävään analyysityöhön. Volatiliteetti- ja korrelaatioestimaatit perustuvat pääsääntöisesti kunkin omaisuuslajin markkinatuottojen käyttäytymiseen seitsemän viime vuoden aikana. Nordea Investment Managementin parametreja käyttäen eläkesäätiöiden ja -kassojen syyskuun lopun yhteenlasketun salkun odotettavissa oleva keskimääräinen vuosituotto seuraavan 10 vuoden aikana on 5,3 % ja tuotonvaihtelun voimakkuus eli volatiliteetti 5,9 %. Näiden parametrien mukainen vakavaraisuusraja (eli toimintapääoman määrä, joka varmistaa, että eläkevastuut on täysin katettu 97,5 % todennäköisyydellä vuoden horisontilla) on 9,1 % ja ESY-TIETO 3/2005 5\n6 Kuvio 3. tavoitevyöhykkeen alaraja 18,1 %. Tähän todellisten riskien arviointiin perustuvaan vakavaraisuustarpeeseen suhteutettuna eläkesäätiöiden ja -kassojen vakavaraisuusasema olisi 3,48. Jos sallitaan vakavaraisuusaseman laskeminen tämän tarkastelutavan avulla määritetylle tavoitevyöhykkeen alarajalle eli arvoon 2, osakkeiden osuutta voitaisiin nostaa nykyisestä 28 %:sta jopa 52 %:iin. Nordea Investment Managementin tuotto-olettamilla laskettu 5,3 % keskimääräinen odotettavissa oleva vuosituotto eläkesäätiöiden ja -kassojen yhteenlasketulle salkulle puoltaa omalta osaltaan osakkeiden osuuden lisäämistä eläkesijoituksissa. Keskimääräisen vuosituotto-odotuksen jääminen laskuperustekorkoa alemmaksi heijastaa vallitsevan matalien korkojen ympäristön vaikutusta odotettavissa oleviin tuottoihin. Tuotto-odotukset on muodostettu ottaen huomioon nyt vallitsevan korkotason ja sen odotetun normalisoitumisen vaikutukset eri omaisuuslajien odotettavissa oleviin tuottoihin. Näin johdetut tuottoodotukset ovat alemmat kuin ne tuottoolettamat, jotka ovat laskuperustekoron laskukaavan perustana. Kuviossa 3 on esitetty osakkeiden osuuden lisäämisen vaikutus eläkesäätiöiden ja -kassojen yhteenlasketun salkun tuotto-odotukseen olettaen, että muiden omaisuuslajien paino salkussa alenee tasasuhteisesti osakkeiden painon noustessa. Kuviosta nähdään, että osakkeiden osuuden nostaminen 46 %:iin eli tasolle, jossa vakavaraisuuskehikon mukaan laskettu vakavaraisuusasema olisi nykyisellä toimintapääomalla tavoitevyöhykkeen alarajalla, jättäisi tuotto-odotuksen vielä alle 6 %:n. JÄRJESTELMÄTASON RISKIPUSKU- RILLA VOIDAAN VÄHENTÄÄ ELÄ- KELAITOSKOHTAISTEN VAKAVARAI- SUUSPUSKURIN TARVETTA Eläkejärjestelmän riski on pelkistetysti ilmaistuna riski siitä, riittävätkö rahat luvattujen eläkkeiden maksamiseen vai eivät. Näinkin yksinkertaisesti ilmaistuna eläkejärjestelmän riskiin liittyy monta liikkuvaa osaa, luvatuista eläkkeistä alkaen. Eläkelupauksen luonnettakin voidaan muuttaa, kuten odotetun elinajan kertoimen taannoinen lisääminen eläkkeen suuruuden määräytymiseen osoitti. Rahojen riittäminen puolestaan riippuu siitä, missä määrin eläkelupauksen edellyttämää maksuvelvoitetta sovitaan katettavaksi muilla tavoin kuin rahastoiduilla eläkevaroilla. Järjestelmätasolla ajatellen rahojen riittävyys on siis viime kädessä sopimuskysymys. Se, missä määrin järjestelmätason joustoa eläkejärjestelmään leivotaan sisään, vaikuttaa siihen, missä määrin riskipuskureita tarvitaan eläkelaitoskohtaisesti. Järjestelmätason joustoa tulisi esimerkiksi siitä käynnissä olevassa keskustelussa esitetystä mahdollisuudesta, että laskuperustekorko tai mitä nimitystä tultaneenkin käyttämään korosta, joka määrää sen, paljonko rahastoituja eläkevaroja kunakin vuonna kartutetaantehtäisiin riippuvaiseksi sijoitusmarkkinoilta todellisesta kehityksestä. Hyvien sijoitustuottojen vuosina rahastoituja eläkevaroja kerrytettäisiin enemmän ja huonompina vuosina vähemmän. Rahastoitujen eläkkeiden vuosittaisen kerrytysvaateen tekeminen riippuvaiseksi sijoitustuotoista vähentäisi todennäköisyyttä sille, että esimerkiksi entistä suuremman osakemarkkinaherkkyyden vuoksi ajauduttaisiin tilanteeseen, jossa osakemarkkinoiden tuotonvaihtelut uhkaisivat johtaa tilanteeseen, jossa varat eivät riitäkään kattamaan eläkevastuuta. Kerrytysvaateen tekeminen sijoitustuotoista riippuvaiseksi toisi nimittäin järjestelmään uuden riskipuskurin: alemman kerrytysvaateen avulla vähennettäisiin huonona vuonna sijoitustappioiden toimintapääomaa nakertavaa vaikutusta. Tämä tekisi mahdolliseksi nykyistä suuremman osakesijoitusten osuuden nykyisellä varmuustasolla ilman, että laitoskohtaista toimintapääomaa välttämättä lisättäisiin. Vuosittaisen kerrytysvaateen joustaminen myös ylöspäin olisi tietysti tärkeä osa järjestelmää: hyvinä sijoitusvuosina rahastoituja eläkevaroja voitaisiin kartuttaa keskimääräistä enemmän. Jos kerrytysvaateen jousto johtaisi suurempaan osakkeiden osuuteen ja sitä kautta korkeampiin keskimääräisiin sijoitustuottoihin, keskimääräinen tahti, jolla rahastoituja eläkevaroja kerrytettäisiin, voisi olla nykyistä nopeampi....jatkuu SIVULLA 15. Lähteet: Eläkesäätiöiden ja -kassojen yhteenlasketut sijoitukset: TELA/Reijo Vanne Eläkesäätiöiden ja -kassojen yhteenlaskettu toimintapääoma ja vastuuvelka: ESY Laskelmat: Nordea Investment Management/ Martti Forsberg Artikkelin kirjoittaja Esko Haavisto toimii tutkimusjohtajana Nordea Investment Managementissa. Artikkelissa esitetyt näkemykset eivät välttämättä vastaa Nordea-konsernin kantaa. 6 ESY-TIETO 3/2005\n7 TÄRKEITÄ LUKUJA VUODELLE 2006 TEL-vakuutusmaksu keskimäärin (% palkkasummasta) % % Vanhuuseläkeosa 3,0 3,0 Työkyvyttömyyseläkeosa 2,0 1,3 Työttömyyseläkeosa 0,0 0,3 Tasausosa 16,1 16,3 Muut osat 1,0 1,0 Hyvitykset -0,5-0,3 Keskimääräinen TEL:n tariffimaksu 21,6 21,6 Yrittäjäeläkkeet 2006 YEL-työtulon alaraja, 5 850,92 euroa/vuosi YEL-työtulon yläraja, ,09 euroa/vuosi YEL-maksu vuotiailla 20,8 % vuotiailla 21,9 % 25 % alennus aloittavalle yrittäjälle ensimmäisen 48 kuukauden ajan. Työnantajan osuus keskimäärin 16,8 % (16,7 % / 2005) Pientyönantajat saavat vuonna 2006 erillisen alennuksen, jonka suuruus on 0,6 % palkkasummasta (sisältää työntekijöiden osuuden). Alennuksella on tarkoitus alentaa tasoitusvastuun työkyvyttömyysosaa. Työntekijän osuus vuotiailla 4,3 % (4,6 % vuonna 2005) vuotiailla 5,4 % (5,8 % vuonna 2005) TEL-indeksit ja palkkakerroin vuonna 2006 Työeläkeindeksi 2081 (+ 1,66 %) Puoliväli-indeksi 2246 (+ 2,51 %) Palkkakerroin 1,063 (+ 3,4 %) Työeläkeindeksiä käytetään maksussa olevien eläkkeiden tarkistamiseen. Puoliväli-indeksiä käytetään eläkkeiden laskemiseen niissä tapauksissa, joissa eläke lasketaan ennen vuotta 2005 olleiden säännösten mukaan. Palkkakerrointa käytetään vuodesta 2005 lähtien työaikaisten ansioiden, yrittäjätulojen ja työeläkelaeissa säädettyjen rajamäärien sekä vapaakirjojen tarkistamiseen. TEL:n piiriin kuuluvan ansioraja 243,79 euroa/kk TEL-laskuperustekorko alkaen 6,0 % (5,5 %) Lisäeläketurvan laskuperustekorko Lisäeläketurvan laskuperustekorko vuonna 2006 on enintään 3,85 %. Eläkesäätiöt ja eläkekassat voivat hakea turvaavan korkokannan väliltä 3,5-3,85 prosenttia. KALENTERIVARAUKSIA KOULUTUSTILAISUUKSIIN KEVÄÄLLÄ 2006 ELÄKESÄÄTIÖIDEN JA ELÄKEKASSOJEN KEVÄTSEMINAARI toukokuuta 2006, Hotelli Olympia, Tallinna Eläkesäätiöyhdistyksen perinteinen Kevätseminaari on suunnattu eläkesäätiöille ja eläkekassoille sekä näiden sidosryhmille. SIJOITUSTOIMINTA ELÄKESÄÄTIÖISSÄ JA ELÄKEKASSOISSA SEMINAARI 25. huhtikuuta 2006, Ravintola Savoy, Helsinki Seminaari on suunnattu eläkesäätiöiden ja eläkekassojen sijoitustoiminnasta vastaaville ja näiden sijoitustoiminnassa mukana oleville henkilöille. ELÄKESÄÄTIÖIDEN JA ELÄKEKASSOJEN HALLITUSTEN JÄSENTEN KOULUTUS maaliskuuta 2006, Helsingin Messukeskus, Messuaukio 1 Eläkesäätiöiden ja -kassojen hallitusten jäsenille suunnatussa seminaarissa käsitellään laajasti eläkesäätiö- ja eläkekassatoiminnan hoitamisessa ja hallinnossa tarvittavia perusteita. Kaikkien koulutustilaisuuksien ajankohdat löytyvät niiden vahvistuttua Eläkesäätiöyhdistyksen kotisivuilta Lisäksi eläkesäätiöiden ja eläkekassojen yhteyshenkilöille lähetetään erikseen kutsu sekä ohjelma koulutuksista sähköpostitse noin kaksi kuukautta ennen tilaisuuksia. Tervetuloa tilaisuuksiin, tavataan oppimisen merkeissä! Eläkesäätiöyhdistys ESY ry ESY-TIETO 3/2005 7\n8 Konsernin vahva tuki turvana Kemira GrowHow Oyj:n Eläkesäätiöllä hyvä startti Kemira GrowHow Oyj:n Eläkesäätiön hallitus vasemmalta: Voitto Riekkinen, Paula Pöntynen, Kari Toijala, Eero Sipilä, Heikki Liukas ja Jouko Toivonen. Kemira GrowHow Oyj:n Eläkesäätiö syntyi vuonna 2003 vanhojen säätiöiden jatkajaksi Kemiran konsernin jakautuessa yhtiöihin. Ensimmäiset vuodet soljuivat vielä konsernin turvallisessa ohjauksessa, mutta nyt on takana itsenäinen toimintavuosi. Helppoa ei ole ollut, mutta historia jo velvoitti ja nyt olemme siitä tyytyväisiä, sanoo säätiön asiamies ja Kemira GrowHow Oyj:n henkilöstöpalvelupäällikkö Kari Toijala. Kemira GrowHow Oyj:n Eläkesäätiö on AB-säätiö, jossa lisäedun piirissä on noin 1000 jäsentä ja lakisääteisen eläkevakuutuksen piirissä noin 730. Lisäeläkejärjestelmä suljettiin vuoden 1990 lopussa. Eläkevastuut ovat yhteensä noin 200 miljoonaa euroa ja sijoitettava pääoma noin 220 miljoona euroa. Eläkesäätiöön kuuluvat työnantajina Kemira GrowHow Oyj ja Kemphos Oy. Kemira GrowHow Oyj:n Eläkesäätiöllä ei ole yhtään palkattua työntekijää, vaan kirjanpito, laskentatoimi ja eläkkeiden hoito on ulkoistettu Porastolle. Ulkoistaminen on ollut todella järkevä ratkaisu, sanoo hallituksen puheenjohtaja Eero Sipilä. Näin saamme parhaan mahdollisen asiantuntemuksen käyttöömme, hän takaa. Muut tehtävät hoituvat omien toimien ohella talon sisällä. Asiamies Kari Toijalan lisäksi säätiön tehtävät on jaettu siten, että sijoitustoiminnasta vastaa Paula Pöntynen sijoitustoimikunnan kanssa ja säätiön hallituksen puheenjohtajana toimii paikallisjohtaja Eero Sipilä tuttu mies jo Poraston ajoilta. Hallitukseen kuuluvat Pöntysen ja Sipilän lisäksi työnantajan nimeämänä Heikki Liukas ja toimintapiiriin kuuluvien henkilöiden edustajina Voitto Riekkinen ja Jouko Toivonen. Jokaisessa toimipaikassa on eläkeasioille oma yhdyshenkilö. 8 ESY-TIETO 3/2005\n9 Varainhoidosta vastaa oma sijoitustoimikunta, jonka puheenjohtajana on Paula Pöntynen. Toimikunta tekee kerran vuodessa sijoitussuunnitelman ja sen mukaan salkun rakennetta muutetaan. Apuna käytetään alan konsulttiyritystä. Tiukan kisan voittajaksi selviytyi Mandatum, jonka kanssa on nyt tiivis yhteistyö. Lähtökohta vuonna 2003 oli hyvä ja sen jälkeen sijoitusmarkkinat ovat toimineet odotusten mukaisesti, sanoo Paula Pöntynen. Emme ota suuria riskejä. Yli 80 prosenttia sijoituksistamme on rahamarkkinoilla, osakkeissa on 12 prosenttia ja loput takaisinlainauksessa. Osakeosuutta kasvatamme nyt varovaisesti, sanoo Pöntynen. Olimme varautuneita alkuvuosien vaikeuksiin. Kemira GrowHow Oyj:n Eläkesäätiötä rasittavat samat ongelmat kuin muitakin aloittelevia kassoja ja säätiöitä. Sellaisia ovat laskuperustekoron nosto, tiukka valvonta ja tarkat säännöt. Haluaisimme enemmän joustoa, sanoo Paula Pöntynen. MIKSI ELÄKESÄÄTIÖ? Jo historia velvoitti jatkamaan eläkesäätiötä. Kemiralla oma eläkesäätiö on toiminut 1960-luvulta lähtien. A-puolella on luontevaa, että vastuut hoidetaan itse. B-puolella vakuutettuja on vain vähän. Jos vahvaa säätiöhistoriaa ei olisi ollut, olisi ratkaisu saattanut näinä kuohuntaaikoina olla toinen. Ei ole ollut helppoa, toteaa Kari Toijala. Liikkumavara on kapea ja kilpailutilannetta ei ole. Kentällä on paljon parantamisen varaa. Uskon, että kilpailu avautuu aidosti ja lainsäädäntöä ja säätelyä tullaan muuttamaan, sanoo Paula Pöntynen. Pöntynen ennustaa lähivuosien säätiöiden ja TEL-vakuuttajien olevan samalla viivalla kilpailutilanteessa. Alan kattojärjestö on Paula Pöntysen mukaan hyvin ajan hermolla ja ajanut aktiivisesti säätiöiden ja kassojen etuja. Se, että yhdistyksessä on johtohenkilö, joka tuntee sekä vakuutusalan että säätiökentän, näkyy myös ulospäin. Näin osataan kaivaa epäkohdat esiin, sanoo Pöntynen. Pöntystä ihmetyttää nykyinen kilpailutilanne, joka on selkeästi EU-säädösten vastainen. Joko se on valtiovallan taholta lipsahdus tai tarkoitushakuista. Jos se on jälkimmäistä, pidän sitä kyllä aika erikoisena, hän lisää. Pöntynen ymmärtää, että nykyisellä käytännöllä ei löydy halukkuutta uusien säätiöiden perustamiseen. Tällä hetkellä se on aika monimutkaista, hän sanoo. Kemira GrowHow Oyj:n Eläkesäätiöllä oli kuitenkin onnea matkassa ja startti on onnistunut. MEDIAN SILMÄSSÄ Pöntystä hämmästyttää myös syksyn vilkas keskustelu alan tapahtumista medioissa. Puurot ja vellit ovat vähän menneet sekaisin. Puhutaan vain vakuutusyhtiöistä ja unohdetaan, että asiat koskevat kipeästi myös säätiöitä ja kassoja. Meidän alaamme ei ole otettu riittävästi huomioon. Eläkesäätiöt ajavat etujaan kattojärjestönsä Eläkesäätiöyhdistyksen kautta. Yhdistys on tehnyt kyllä hyvää työtä, mutta kenttä ja sen ongelmat eivät ole päässeet tarpeeksi julkisuuteen. Yrityksissä eläkesäätiötoiminta on marginaalitoimintaa ja osa henkilöstöpalvelua. 60-luvulla se oli tapa sitouttaa henkilöstö yritykseen. Nyt eletään eri maailmassa. Entä eläkesäätiökentän tulevaisuus? Paula Pöntynen näkee kuitenkin valoa tunnelin päässä. Ei ihminen muutu. Ne, jotka ovat tänä päivänä työelämässä jäävät myös eläkkeelle. Se on saavutettu etu. Eläkesäätiöt ovat hoitaneet kenttänsä hyvin. Ainakin ne pystyvät maksamaan eläkkeensä myös tulevaisuudessa. Yleisesti ottaen Suomen järjestelmä on hyvä muihin maihin verrattuna. Kauhuskenaariot eivät täällä toteudu. Ongelmana tulee olemaan, että meilläkin on kohta enemmän ihmisiä leirissä kuin metsällä. Maksajia on yhä vähemmän. Jotain uutta pitäisi tuoda työelämään, että työntekijät jaksaisivat pitempään. Paula Pöntynen ehdottaa joustoa 60+ -työikäisille. Pehmeä lasku eläkkeelle toisi pitempään jaksamista vaikka osa-aikaisena työelämässä ja parempia eläkevuosia. Ikääntyneet ja nuoret pitäisi meillä saada työelämässä tasapainoon, sanoo Kari Toijala. TEKSTI JA KUVA: KIRSTI TONTTILA Kemira GrowHow Oyj on tänä päivänä yksi Euroopan johtavista lannoitteiden ja eläinrehufosfaattien tuottajista. Sen päätuotteita ovat korkealaatuiset lannoitteet ja räätälöidyt ratkaisut ja palvelut kasvinviljelyyn, eläinrehuissa käytettävät fosfaatit sekä eri teollisuudenalojen tarvitsemat kemikaalit. Suomen ensimmäinen lannoitetuottaja Kemira perustettiin vuonna Vuonna 1994 Kemiran liiketoimintayksiköt yhtiöitettiin kokonaan omistettuihin tytäryrityksiin: Kemira Agro Oy, Kemira Chemicals Oy, Kemira Fibres Oy, Kemira Pigments Oy ja Tikkurila Oy. Samassa yhteydessä Kemiran osakkeet listattiin Helsingin Pörssiin. Vuonna 2004 Kemira GrowHow`n liikevaihto oli miljoonaa euroa ja yhtiön palveluksessa on noin 2900 henkilöä maailmanlaajuisesti. ESY-TIETO 3/2005 9\n10 Ismo Heinström: Lisäeläkerahastodirektiivi (2003/41/EY) etenemässä kansalliseksi lainsäädännöksi Eläkesäätiöillä ja eläkekassoilla on vahvat perinteet suomalaisten eläketurvan järjestäjänä. Eläkesäätiöissä ja eläkekassoissa on perinteisesti hoidettu sekä lakisääteistä eläketurvaa että ammatillista lisäeläketurvaa. Eläkesäätiö- tai kassamuodossa järjestetty ammatillinen lisäeläketurva on ollut työnantajalle taloudellisesti edullinen tapa työntekijöiden lisäeläketurvan järjestämiseksi. V apaaehtoinen lisäeläketurva on vuosien saatossa kasvattanut mielenkiintoaan sekä työnantajien että työntekijöiden parissa. Työnantajille vapaaehtoinen lisäeläketurva tarjoaa mahdollisuuden kilpailla osaavasta työvoimasta, palkita ja kannustaa työntekijöitä. Työntekijöiden näkökulmasta vapaaehtoinen lisäeläketurva tarjoaa mahdollisuuden aikaisempaan eläkkeelle siirtymiseen tai parempitasoiseen turvaan vanhuuden ja työkyvyttömyyden varalta. Mistä siis johtuu, että vapaaehtoista lisäeläketurvaa hoitavia eläkesäätiötä tai eläkekassoja ei ole perustettu vuosiin? Työnantajan järjestämä vapaaehtoinen lisäeläketurva voidaan jakaa kollektiiviseen ammatilliseen lisäeläketurvaan (etuusperusteiseen ja maksuperusteiseen) sekä yksilölliseen eläkevakuutukseen. Suosiotaan on nostanut erityisesti työnantajan järjestämä maksuperusteinen vapaaehtoinen lisäeläketurva ja yksilöllisen eläkevakuutuksen puolella sijoitussidonnaiset eläkevakuutukset. Eläkesäätiöissä ja eläkekassoissa ei kuitenkaan ole ollut mahdollista järjestää maksuperusteista lisäeläketurvaa, jossa työntekijöiden etuudet määräytyvät työnantajan ja työntekijän yhdessä suorittamien maksujen ja niille tulleiden sijoitustuottojen perusteella. Vain maksuperusteisessa lisäeläkejärjestelyssä työnantajalle ei aiheudu lisäkustannuksia työntekijän työsuhteen päättymisen tai eläkkeellä jäämisen jälkeen. Suomen lainsäädäntöön implementoitava lisäeläkerahastodirektiivi koskee EU-jäsenvaltioissa eläkerahastoissa järjestettävää maksuperusteista ja etuusperusteista ammatillista lisäeläketurvaa. Suomessa direktiivi tulee ensi sijassa koskemaan eläkesäätiöissä ja eläkekassoissa järjestettyä vapaaehtoista lisäeläketurvaa. Direktiivin keskeinen tarkoitus on ollut rahoituspalveluiden todellisten sisämarkkinoiden luominen ammatillisia lisäeläkkeitä tarjoaville eläkelaitoksille. Eduskunnalle jätetty hallituksen esitys ei kuitenkaan mahdollistaisi lainkaan maksuperusteisen lisäeläketurvan järjestämistä suomalaisissa eläkesäätiöissä ja -kassoissa. Suurin huomio hallituksen esityksessä kiinnittyykin siihen, että sitä valmisteltaessa ei ole lainkaan otettu kantaa eläkesäätiöiden, eläkekassojen ja henkivakuutusyhtiöiden kilpailuasemaan. Eläkesäätiöiden eläkekassojen ja henkivakuutusyhtiöiden toimintaan kuitenkin sovelletaan kilpailulainsäädäntöä normaalein periaattein. Sosiaali- ja terveysministeriö valmisteli hallituksen esityksen direktiivin implementoimiseksi Suomen lainsäädäntöön virkamiestyönä. Sosiaali- ja terveysministeriö ei hallituksen esitystä valmistellessaan pyytänyt hallituksen esityksen luonnoksesta Kilpailuviraston lausuntoa, vaikka Eläkesäätiöyhdistys omissa lausunnoissaan toi tämän toistuvasti esille. Direktiivin johdanto-osaan on kirjoitettu komission tavoite, että direktiiviä implementoitaessa on tärkeä varmistaa, että se ei johda kilpailun vääristymiseen ei saanut hallituksen esityksessä minkäänlaista huomiota. MAKSUPERUSTEISEN LISÄELÄKE- TURVAN JÄRJESTÄMINEN SUO- MESSA Tällä hetkellä maksuperusteista kollektiivista lisäeläketurvaa voidaan järjestää vain suomalaisessa tai ulkomaisessa henkivakuutusyhtiössä. Hallituksen esityksessä maksuperusteisen lisäeläketurvan järjestämistä laajennetaan niin, että suomalainen konserni voisi perustaa toiseen EU-jäsenvaltioon eläkerahaston järjestämään maksuperusteista lisäeläketurvaa suomalaisille ja ulkomaalaisille työntekijöilleen. Lisäksi ulkomainen konserni voisi perustaa Suomeen eläkerahaston, jossa järjestettäisiin ulkomaalaisten työntekijöiden maksuperusteinen ja etuusperusteinen lisäeläketurva, mutta suomalaisten työn- 10 ESY-TIETO 3/2005\n11 tekijöiden osalta vain etuusperusteinen lisäeläketurva. EUROOPAN UNIONIN TAVOITE YHTENÄISTEN SISÄMARKKINOIDEN LUOMISEKSI Lisäeläkerahastodirektiivin lähtökohta oli rahoituspalvelujen sisämarkkinoiden luominen lisäeläkkeitä tarjoaville eläkelaitoksille. EU:n sisämarkkinoita koskevien säännösten perusteella vakuutusmarkkinat on avattava ulkomaiselle kilpailulle. Euroopan unionin yhtenäiset sisämarkkinat on toteutettu henkivakuutusyhtiöille, jotka voivat tarjota sekä maksuperusteista että etuusperusteista lisäeläketurvaa missä tahansa EU-jäsenvaltiossa. Hallituksen esityksessä sisämarkkinoita raotetaan niin, että suomalainen konserni voisi perustaa eläkerahaston jonkin EU-valtion alueelle hoitamaan suomalaisten työntekijöiden lisäeläketurvaa, mutta se ei mahdollista suomalaisen työnantajan järjestää työntekijöilleen maksuperusteista lisäeläketurvaa Suomessa eläkesäätiö- ja kassamuodossa. ELÄKESÄÄTIÖT, ELÄKEKASSAT JA HENKIVAKUUTUSYHTIÖT VAIHTO- EHTOISINA JÄRJESTÄMISTAPOINA Etuusperusteisen lisäeläketurvan järjestäminen omassa eläkesäätiössä tai eläkekassassa on ollut työnantajille edullinen vaihtoehto vakuutusyhtiöjärjestelyyn verrattuna, koska henkivakuutusyhtiöiden kulurakenne on toisenlainen kuin pienemmissä eläkesäätiöissä ja eläkekassoissa. Henkivakuutusyhtiön perimät liikekulut ovat viime vuosina olleet merkittävästi korkeampia kuin eläkesäätiöiden vastaavat osuudet. Kilpailun lisääminen ja mahdollisuus maksuperusteisen lisäeläketurvan järjestämiseen eläkesäätiössä sekä eläkekassassa olisi sekä suomalaisten työnantajien että työntekijöiden edun mukaista. Vaihtoehtojen lisääminen tehostaisi nykyisten toimijoiden kustannustehokkuutta ja antaisi kullekin työnantajalle mahdollisuuden valita itselleen sopivimman ja tarkoituksenmukaisimman vakuutusmuodon. Eläkesäätiöyhdistys onkin esittänyt, että maksuperusteisen lisäeläketurvan järjestäminen olisi saatettava mahdolliseksi eläkesäätiöissä ja eläkekassoissa pikaisella aikataululla. Olisi perustettava erillistyöryhmä laatimaan selvitykset maksuperusteisen lisäeläketurvan järjestämiseksi suomalaisissa eläkesäätiöissä ja eläkekassoissa. MUUT SEIKAT Eduskunnan talousvaliokunnalle jättämässään lausunnossa Eläkesäätiöyhdistys on kiinnittänyt huomiota maksuperusteisen lisäeläketurvan lisäksi seuraaviin epäkohtiin: kate- ja vakavaraisuussäännösten tuominen lain tasolle vain eläkesäätiöille ja eläkekassoille tiedonantosäännösten laajentumiseen tavalla, joka rikkoo eri eläkelaitosmuotojen kilpailutasapuolisuutta direktiivin antamaan mahdollisuuteen alle 100 hengen eläkelaitoksia koskevista helpotuksista, joita ei kuitenkaan Ruotsin mallin mukaisesti oltaisi tekemässä direktiivin antamaan mahdollisuuteen katevajauksen käyttämisessä. LOPUKSI Kantavana periaatteena Suomen lainsäädännössä on ollut, että lainsäädäntöä tulisi kehittää niin, että eri vaihtoehtoja ei perusteettomasti lainsäädännöllä asetettaisi toista heikompaan asemaan. Myös lisäeläkerahastodirektiiviä implementoitaessa olisi kiinnitettävä huomiota eri eläkelaitosten tasapuoliseen kohteluun. Eduskunnan talousvaliokunta on ensimmäisen kuulemistilaisuuden jälkeen laajentanut asiantuntijakuulijoiden piiriä mm. Kilpailuvirastoon, jota Eläkesäätiöyhdistys toivoi jo ministeriön kuulevan. Aika näyttää, minkälaisena lisäeläkerahastodirektiivi tulee Suomen lainsäädäntöön. Asialla on kuitenkin kiire, sillä direktiivi olisi jo tullut saattaa osaksi kansallista lainsäädäntöä mennessä. Nyt aikataulusta ollaan jo myöhässä. Kiireellinen aikataulukin huomioon ottaen lainsäätäjällä on tärkeä tehtävä, kun sen tulee implementoida vakuutetun suojan näkökulmasta laadittu direktiivi suomalaiseen lainsäädäntöön, ottaa kuitenkin huomioon sekä kansallinen kilpailulainsäädäntö että Euroopan yhteisön oikeuden pakottavat säännökset. Samalla direktiiviä implementoitaessa olisi kiinnitettävä huomiota eri eläkelaitosmuotojen sekä vakuutuksenottajan ja vakuututetun tasapuoliseen kohteluun. Ylite jää eläkesäätiöön Asiakashyvitys vaihtelee yhtiöittäin Omistajille Laskuperustekorko 4,5 % Asiakashyvitys vaihtelee yhtiöittäin Eläkesäätiö Laskuperustekorko 3,5 % 3,9 % Eläkevakuutus Laskuperustekorko 3,5 % Asiakashyvitys vaihtelee yhtiöittäin Laskuperustekorko 2,5 % *) *) yksilöllinen 2,50 % *) ryhmäeläke 3,50 % ESY-TIETO 3/\n12 Kuvasatoa syksyn 2005 koulu Eläkesäätiöiden ja eläkekassojen sijoitustoiminnasta vastaaville suunnatussa sijoituspäivässä lokakuussa Ravintola Savoyssa oli noin 40 osallistujaa. Pääekonomisti Timo Tyrväinen, Aktia Säästöpankki Oyj, kuvasi maailmantalouden trendejä sijoittajan näkökulmasta. Syksyn 2005 aikana Eläkesäätiöyhdistys järjesti 4 koulutustilaisuutta, joihin osallistui yhteensä noin 200 henkilöä ja kuultiin lähes 30 alustusta. Kiitokset kaikille alustajille sekä tilaisuuksiin osallistuneille. Tavataan jälleen ensi vuonna oppimisen merkeissä! Pääanalyytikko Pekka Spolander Opstock Sijoitustutkimuksesta kuvasi käsityksiään osakemarkkinoiden näkymistä. Kuvat alla: lisäeläkesäätiöiden ja -kassojen kirjanpito- ja tilinpäätöspäivä Ravintola Pääpostissa. Poraston laskentapäällikkö Mari Lintunen kertoi käytännön kirjanpito- ja tilinpäätösohjeita. 12 ESY-TIETO 3/2005\n13 tustapahtumista Eläkesäätiöiden ja eläkekassojen kirjanpito- ja tilinpäätöpäivään Ravintola Bankissa osallistui lähes 90 henkilöä. Ylitarkastaja Jukka Toropaisen alustus käsitteli vakavaraisuussäännöksiin liittyviä erityiskysymyksiä. ESY-TIETO 3/\n14 Päämatemaatikko Tuula Lempiäinen, Oy Porasto Ab Eläkekassa vai eläkesäätiö? E läkekassan voivat perustaa työnantajat, joita yhdistää jokin toiminnallinen yhteys, tyypillisesti toimiala. Työnantajilla voi olla yhteistä toimintaa jo työnantajaliittojen tai -yhdistysten muodossa ja siten yhteisiä intressejä voitaisiin ajaa myös eläkejärjestelyn avulla. Kustannukset jaetaan kassassa työnantajien palkkasummien suhteessa. Lisäetukassassa voidaan kulut kohdistaa myös aiheuttamisperiaatteella työnantajille. Eläkesäätiössä työnantajilla tulee olla kiinteä taloudellinen yhteys. Tyypillisesti säätiön ovat perustaneet samaan konserniin kuuluvat työnantajat. Myös sama omistaja on voinut olla tekijä, joka on yhdistänyt säätiötyönantajia. Säätiöissä varojen yhteinen hoito on käytännössä johtanut siihen, että konsernipohjaiset ovat vallitsevia ja kustannukset jaetaan palkkasummien suhteessa. Työnantajakohtaista kirjanpitoa pitävä säätiö voi tietenkin olla ratkaisu, jos työnantajilla on erilaisia taloudellisia intressejä säätiön suhteen. Sekä TEL-säätiöillä että -kassoilla toimintapiirin tulee olla vähintään 300 työntekijää. Vastuunsiirrot työeläkeyhtiöstä perustettavaan laitokseen tapahtuvat periaatteessa samalla tavalla: yhdestä vakuutusyhtiöstä siirtyvien työntekijöiden lukumäärän tulee olla yli 300, jotta vastuut ja toimintapääoma siirtyisivät. Säätiötä perustettaessa työntekijöiden lukumäärä per siirtyvä vakuutus tulee olla yli 50, kassaa perustettaessa pienemmätkin vakuutukset voivat tuoda vastuut tullessaan. Yhtiöiden tasoitusvastuuta ei siirry kummassakaan tilanteessa. RATKAISEVAT EROT Mikä voisi olla se ratkaiseva tekijä, jos molemmat laitostyypit olisivat työnantajille mahdollisia? Yksi ratkaiseva ero piilee hallinnossa: Kassoilla hallitus muodostetaan siten, että puolet jäsenistä ovat työntekijöiden ja puolet työnantajien edustajia. Säätiöillä työnantajien edustajilla on kaksi kolmasosan enemmistö hallituksessa. Toisaalta tärkeissä kysymyksissä hallituksessa tulee olla viisi kuudesosan enemmistö asian kannalla, joten hallinnonkin ero voi olla käytännössä aika pieni. Toinen ratkaiseva ero on maksujen periminen: lisäetusäätiössä työntekijöiltä ei voida periä maksuja. Jos halutaan, että työntekijätkin kantavat kortensa kekoon maksujen muodossa, vaihtoehto on lisäetukassa. TEL-säätiöllä ja -kassalla ei kuitenkaan ole tässä suhteessa eroa. Vakuutustekniikassa on erona eläkkeiden alkamista puskuroiva tasoitusvastuu. Säätiöllä sellaista ei ole, mutta kassoilla on. Kassoihin kuuluu usein pieniä työnantajia ja niille maksujen puskurointi on erityisesti tarpeen. Tasoitusvastuun määrä voi olla nolla, joten sen kartuttaminen ei estä kassan perustamista. Säätiössä puskurien kerääminen ei ehkä ole niin tarkoituksenmukaista. Työnantajat kustantavat vuosittain myönnetyt eläkkeet ja se on nähty selkeäksi tavaksi. Mikäli työnantajan taloudellinen yhteys katkeaa muihin säätiötyönantajiin, sen on lähdettävä pois säätiöstä. Silloin myös aina vanhat vastuut siirtyvät vakuutuksen mukana. Säätiössä ei siten voi olla päättyneitä vakuutuksia. Kassassa toimintapiirin määrittely voi olla sellainen, että kaikissa tapauksissa työnantajan ei ole pakko lähteä pois kassasta. Ja vaikka sitten työnantaja päättäisikin lähteä, vanhat vastuut eivät välttämättä siirry vakuutuksen mukana. Vastuunsiirrosta päättää kassan hallitus. Kassassa voi siten olla päättyneitä vakuutuksia, joiden vastuita vastaava ylituotto voidaan käyttää jatkuvien vakuutusten hyväksi. Mikäli eläkekassa omistaa osakkaidensa osakkeita, se voi käyttää äänivaltaa näiden yhtiökokouksissa. Joissakin tilanteissa se voi osoittautua tarpeelliseksi. Eläkesäätiöillä tämä ei ole niin selvää. Luultavasti intressiristiriitojen vuoksi se ei olisi mahdollista. ELÄKESÄÄTIÖIDEN JA TYÖELÄKEYHTIÖIDEN TYÖKY- VYTTÖMYYSELÄKKEIDEN MAKSUTEKNIIKKA EROAA Työeläkeyhtiöt siirtyvät suurtyönantajien työkyvyttömyyseläkkeiden maksussa maksuluokkamalliin vuoden 2006 alusta lukien. Siinä työkyvyttömyyseläkkeiden vakuutusmaksu määrätään jo ennakkoon sen mukaan, mihin maksuluokkaan työnantaja kuuluu. Työnantajan aikaisempien vuosien työkyvyttömyyseläkemeno määrää maksuluokan. Mitä suurempi meno on ollut, sitä korkeampi on myös maksuluokka ja edelleen sitä suurempi on vakuutusmaksu. Kyseisen vuoden vakuutusmaksua ei enää jälkikäteen muuteta. Menettelyn hyvä puoli on se, että vakuutusmaksu on tiedossa jo ennakkoon. Jälkikäteen ei seurata, riittikö työnantajalta peritty vakuutusmaksu menoihin. Eikä siten jälkikäteen peritä 14 ESY-TIETO 3/2005\n15 lisämaksuja. Työeläkeyhtiöt lähtivät miettimään uutta tekniikkaa työkyvyttömyysvakuutusmaksulle kansainvälisten tilinpäätösstandardien vuoksi. Vuodesta 2005 alkaen pörssiyhtiöiden on EU: ssa tehtävä IFRS-standardien mukainen konsernitilinpäätös. Työkyvyttömyyseläkkeiden omavastuumaksujen periminen jälkikäteen johti IFRS-tilinpäätöksessä epäedulliseen asemaan sellaiset työnantajat, joilla TEL-eläkkeet oli järjestetty työeläkeyhtiössä. Nämä työnantajat olisivat joutuneet kirjaamaan velaksi varauksen vastaisia työkyvyttömyyseläkkeitä varten. Nyt maksuluokkatekniikka, jossa jälkikäteen maksuja ei peritä, poistaa tämän ongelman. TEL-järjestely vakuutuksessa tulkitaan ns. maksuperusteiseksi ja työnantaja kirjaa kotimaiset vakuutusmaksut eläkekuluiksi. Jos työnantaja on järjestänyt TEL-eläketurvan säätiössä, se tulkitaan edelleen etuusperusteiseksi rahastoitujen vanhuusja työkyvyttömyyseläkkeiden osalta. Syynä ei ole pelkästään työkyvyttömyyseläkkeiden omavastuutekniikka vaan myös työnantajan vastuu sijoitustoiminnan onnistumisesta. Säätiössä työnantajalla on maksuvelvollisuus jälkikäteen, mikäli säätiön varat eivät riitä rahastoituihin eläkkeisiin. TEL-säätiön IFRS-standardin mukaisissa eläkekululaskelmissa tarkastellaan myös omaisuuspuolta, joten säätiötyönantajilla ei ole ongelmaa vastaisten työkyvyttömyyseläkkeiden vastuusta. MYÖS TYÖKYVYTTÖMYYSELÄKKEISSÄ EROA Säätiössä työnantajan työkyvyttömyyseläkkeiden kustannukset muodostuvat eläkevastuusta, joka varataan tilivuonna myönnetyistä eläkkeistä. Kustannukseen vaikuttavat myös maksetut rahastoidut eläkkeet, aikaisempien eläkkeiden vastuun muutos ja tuntemattomien työkyvyttömyyseläkkeiden vastuun muutos. Jos esimerkiksi jokin työntekijä paranee ja työkyvyttömyyseläke päättyy, varattu eläkevastuu puretaan ja varat palautuvat työnantajalle. Eläkevakuutusyhtiössä maksuluokkatekniikkaan siirtymisen jälkeen palautuksia ei enää tehdä. Eläkevakuutusyhtiöissä joudutaan tavalla tai toisella turvaamaan työkyvyttömyyseläkkeiden maksujen riittävyys tilanteessa, jossa jälkikäteen ei voida periä lisämaksuja. Tyypillisesti tällainen turvaavuus taataan keräämällä puskuria tasoitusvastuuseen. Säätiöissä työnantaja vastaa eläkekuluista eikä eläkkeiden alkamista tasoittaviin puskureihin tarvitse kerätä varoja. Maksuluokkatekniikkaan siirtyminen on vaatinut melkoiset uudistukset myös vakuutusyhtiöiden tietojärjestelmiin. Jopa Eläketurvakeskukseen lähetettäviin eläkkeiden rekisteröintitietoihin on tehty lisäyksiä. Eläkesäätiöiden ja -kassojen edustajat eri yhteistyöryhmissä ovat pitäneet huolen siitä, että säätiöiden ja kassojen ilmoittamiin tietoihin ei lisätä vakuutusyhtiöiden tarvitsemia tietoja. Eläkesäätiöissä työnantajat vastaavat omista ja vain omista työkyvyttömyyseläkkeistään. Kustannuksia tasataan mahdollisesti vain samaan konserniin kuuluvien työnantajien kesken. Tämä jos mikä on omiaan kannustamaan työnantajia pitämään huolta työntekijöidensä työkyvystä ja sitä kautta pitämään myös eläkekustannukset kurissa....jatkoa SIVULTA 6. TEL-järjestelmäkeskustelu eurooppalaisen liability based investing -trendin näkökulmasta Asset-liability -ajatteluun tottuneelle ajatus eläkejärjestelmän paremman tasapainon hakemisesta rahastoitujen eläkkeiden kerrytysvaateen tekemisellä joustavaksi voi vaikuttaa lievästi sanoen oudolta. Tavanomaisessa eläkelaitoksen asset-liablity -ajattelussa kun tyypillisesti liability- eli vastuupuoli on enemmän tai vähemmän annettu. Vastuiden ja varojen tasapainottaminen tehdään sopeuttamalla varat eli sijoitussalkku sellaiseksi, että sen käyttäytyminen on mahdollisimman hyvin synkronissa vastuiden käyttäytymisen kanssa. Eurooppalaisessa liability based investing -trendissä on kysymys juuri sijoitusten sopeuttamisesta vastuiden käyttäytymiseen. Keskeisenä tekijänä tässä on eläkevastuiden markkinaehtoisesti määritetyn arvon korkoherkkyys, jonka vastapainoksi on sännätty suuntaamaan sijoitusvaroja samalla tavalla korkojen muutoksille herkkiin mutta matalatuottoisiin pitkiin joukkolainoihin. Tämä lähestymistapa on ymmärrettävä kun lähtökohtana on täysin rahastoidut eläkevastuut. Liability based investing -lähestymistavalla voidaan varmistaa, että eläkevastuut pysyvät katettuina korkomuutoksista huolimatta, kun varojen arvo heiluu tasatahtia vastuiden arvon kanssa. Liablity based investing -trendin näkökulmasta suomalaisessa eläkekeskustelussa asiat ovat päälaellaan: merkitsisihän rahastoitujen eläkkeiden vuosittaisen karttumisprosentin tekeminen riippuvaksi sijoitustuotoista oikeastaan sitä, että vastuut tehdään riippuvaksi sijoituksista ehkäpä vastuita voisi tältä osin kutsua termillä investing based liabilities. TEL-järjestelmää koskevassa keskustelussa lähtökohta on kuitenkin toinen kahdessa tärkeässä suhteessa. Ensinnäkin TEL-järjestelmä on vain osittain rahastoiva ja lähtökohtana on tilanne, jossa rahastoidut varat kattavat vain noin 25 % tulevien eläkevelvoitteiden todellisesta arvosta. Tämä suuntaa keskustelun perustellusti siihen, miten rahastoimattomat eläkevastuut saadaan tulevaisuudessa parhaiten hoidetuksi ilman kohtuutonta nousua eläkemaksuissa. Toiseksi, pöydällä on koko järjestelmä, myös sen vastuupuoli. Käytettävänä on suurempi keinovalikoima, kun mahdollisuudet eivät rajoitu siihen, miten varat pitäisi sijoittaa, jotta annetut eläkevastuut tulisivat parhaiten katetuiksi. Nyt mahdollisuuksia voidaan etsiä myös siitä, miten nuo eläkevastuut määritellään. Rahastoitujen eläkkeiden vuosittaisen karttumisprosentin tekeminen riippuvaksi sijoitustuotoista antaa mielenkiintoisen mahdollisuuden yhdistää tavoite päästä korkeampiin tuottoihin sijoitetuille eläkevaroille tavoitteeseen luoda vakaa järjestelmä ilman, että laitoskohtainen toimintapääomatarve nousee kohtuuttomasti. ESKO HAAVISTO ESY-TIETO 3/\n16 Hyvää joulua & Onnellista uutta vuotta ELÄKESÄÄTIÖYHDISTYS - ESY RY KALEVANKATU 13, 3. KERROS HELSINKI PUH. (09) FAKSI (09)\n3/ 2 0 0 4 ELÄKESÄÄTIÖYHDISTYKSEN JÄSENLEHTI\n3/ 2 0 0 4 ELÄKESÄÄTIÖYHDISTYKSEN JÄSENLEHTI ESY-TIETO 3/2004 1 3/2004 Sisältö 3 Pääkirjoitus. Uusi kilpailulainsäädäntö. 4 Hajautettu työeläkejärjestelmä on piristysruiske rahoitusmarkkinoille. 7 Eläkekassa