Groenendaelin korkeus - Belgianpaimenkoirat - Suomi24 Keskustelut\nMinkä korkuisia urokset ovat? Rotumääritelmän sanoman korkeuden tiedän kyllä, mutta ihan oikeankin korkeuden tahtoisin tietää.\nPienin näkemäni 45 cm, suurin 73. 90 prosssaa uroksista 60-68 cm ja painot 23-33 kg. Äärikoot harvinaisia. Käyttölinjat tuovat groskuihin kokoa ja massaa. Ne eivät ole puhtaita, vaan ns. sekalinjaisia. Niiden perimästä saattaa löytyä jopa Tanskandoggia, Boxeria, Sakemannia, Holskua yms. Syynä käyttömalijalostus erityisesti Hollannissa, mutta myös monissa muissa maissa.\nSen verran kommentoin edellistä vastausta ihan vain varmuuden vuoksi ja väärinymmärrysten välttämiseksi, että ei se suuri koko aina ole merkki käyttölinjoista.. Itselläni on ollut kaksi suurta urosta, jotka olivat kyllä täysin puhtaasti näyttelylinjan koiria.\nKeskimäärin käyttölinjaiset ovat viisi kiloa painavampia kuin näyttelylinjaiset. Suurimmat käyttikset ovat painaneet yli 50 kg. Tosin urokset normaalisti 30-40 kg, näyttikset 20-30 kg..\nMun gronttu uros on puoliksi käyttislinjainen ja kuitenkin normikokoinen, eli 29 kiloo ja säkä noin 62cm. Luonne kyllä melko ärhäkkä eli ei siedä muita uroksia lainkaan.\nSama tarina. Noissa pärisijöitä riittää. Hyvä jos narttujen seura kelpaa. ei aina sekään.\nSietää kysyä, miksi tuollaisia elukoita pitää siviileillä olla käsissään? Kinkkua ei tarvitse viipaloida moottorisahalla, veitsikin riittäisi ihan mainiosti.\nMun puhas näyttisnartun pentu on tällä hetkellä 5kk, ja säkä on 54cm. Painoa on se 15.16kg tällä hetkellä. Isoin tapaamani uros on säältään 70cm.\nTuppaan keskusteluun vähän aihetta sivuten, mutta jos sakemmannipohjalta haluaisi siirtyä belgeihin, mikä belgeistä olisi paras vastine? Vai onko belgeilläkin yhtä paljon vikaa luustossa ja päässä kuin saksanpaimenkoirilla? Ja onko belgeissä siis nykyään myös käyttis ja näyttis, joka muunnoksessa? Laekenois ja tervu kiinnostaa, mutta ei ole näiden turkinhoidosta mitään käryä. Harraste- ja seurakoiraksi joku sakemannin jatke hakusessa, vahtivietistä plussaa. Malinoisille ehdoton ei.\nMiks Malikka ei kelpaa? Sen turkki on hoitovapaa. Takkuja ei tule ikinä. Karvanlähtöaikoina pitää harjailla jos viitsii. Käyttölinjan koirat oikeasti eri rotua kuin näyttikset. Suuri ero voimissa ja luonteessa. Ipo-linjaiset käyttikset yleensä mukavia, ring-puolen koirat ja vallankin knpv-linjaiset voivat olla täysiä perkeleitä kotioloissa. Niissä paljon ihmisaggressiivisia yksilöitä/linjoja. Niiden kanssa ei ole leikkimistä. Tekisi mieli sanoa, että Hollanti on pilaamassa typerillä sekoituksilla koko rodun. Malikoista parhaat saa Saksasta. Niillä parhaat vietit ja luonnekin kohdallaan. Belgiasta ja Ranskasta saa nykyisin etupäässä pelkkää paskaa, harmeja nurkkiinsa. Hollanti on malikkapuolella näistä huonoin. Sieltä ei nopeasti oppivia koiria eikä menestyjiä löydy.\nMalinois ei vaan miellytä millään tapaa, siksi ei. Jos se olis lk hollanninpaimenkoira, niin sitten. Muutenkin vielä arpoilen belgien ja holskujen välillä. Turkinhoito ei haittaa, jos se ei ole joka päiväistä tai edes viikottaista hoitamista. Pääosin tervettä pääkoppaa ja kroppaa haen tulevalta harrastekaverilta, sen vuoksi belgit mietityttää, koska kuulema arkuutta niin paljon, ettei voi puhua enää yksilötasolla vaan jo rotuominaisuutena.


Kuvikko: Wishmeluck (Cortes)\nNimi: Wishmeluck "Vissy" (mallin nimi Cortes "C")\nValmistaja/malli: Breyer, Cortes "C" (Walking Thoroughbred mold).\nKoko/mittakaava: Traditional (1:9).\nRotu: Moldi täysiverinen; nimimalli puoliverinen. Täysiveriseksi tämän nyt kuitenkin miellän, kerta menin nimeämään uusiksi.\nVäri: Musta. Naamassa tähdenaihe ja piirronpätkä nenäpiissä. Takajaloissa repaleiset vuohissukat, joissa ruunutäpliä.\nMuuta: Ostin Cortesin (ja Samin alias Killin) siksi, koska se näytti kuuluvan niihin parhaiten muotoilluihin traditionaleihin mitä Breyerillä on. Ja oikein se osui sitten. Olihan tämä kallis, mutta miepä en viitsi ostaa mitään vähemmän laadukasta muotoilua sen takia kun se sattuisi maksamaan vähemmän. Olen myös todennut, että juuri tämän moldin muotoilijan mallit kiinnostavat minua suuresti, kun kyyläilen hankittavia traditionaleja. Realismisilmä.\nEn tiedä osaanko sepittää tähän mitään älykästä, näin niinkun siksi kun tämähän on Breyeriläinen, ja Breyeriläiset nyt yleensä tehdään pienoismallareille eikä lapsille. Perustoimiva, sanoisinko. Varusteystävällisyys on huomioitu ja Cortesille voi heittää varusteita niskaan ilman, että esimerkiksi harja tulisi hirveästi tielle häiritsemään (tosin otsapannat eivät istu kunnolla, mutta se ei ole iso ongelma).\nOmalla yksilölläni asento on vähän kiikkerä, johtuen ehkä pienestä valmistusvirheestä jonka myötä kintut eivät ihan varaa painoa tasan oikein. Puuvillahansikkaiden kera tämä on kuitenkin kestänyt ihan hyvin pystyssä, ja säilytyksen ajaksi puen sille sellaisen typerän kangasloimenkin kaiken varalta.\nOlen lukenut, että vaikka Breyer -originaali olisi kuinka yksityiskohtaisesti tehty, ovat nämä muoviset tehdasversiot aina vähän karkeatekoisempia. Syynä on juuri se kun ne ovat muovisia. Kuumennettuna se olisi muotoiltavissa esimerkiksi työkaluja käyttäen, mutta itse suhtaudun vähän oudosti siihen että mentäisi OF -heppoja nyhräämään siksi kun valuvaiheessa jää tarkkuutta pois. Plus, tämä on kokonaisuutena erinomainen otus.\nCortes on ehtaa kameranruokaa laumassani, kuten muutkin Breyerini.\nPäädyin alkukesästä 2017 tekemään sellaisen ratkaisun, että nimeän myös Breyer traditionalini uusiksi... Helpottaa elämää ja mielikuvituksen käyttöä, kun ei tarvitse yrittää keksiä vaihtoehtoista elämää hevoselle, joka on jo olemassa. Täysiverisille on aika helppoa keksiä nimiä, kun ne ovat useimmiten englanniksi. Tästä tuli Wishmeluck, lempinimenä toimii Vissy. Molemmat sopivat värin osalta, ja toisaalta W ja V ovat osuvan värisiä mustalle hevoselle. Ja miksi suomalaistyyppinen lempinimi? No ihan siksi, kun se modelliversumi, jossa nämä näen, on Suomi, ja hevosten käsittelijät suomalaisia. Lisäksi olisi varmaan vähän vaikeaa suomalaisena käyttää eläimestä lempinimeä, joka on vain yhden kirjaimen mittainen...\nSeuraavat kuvat todistavat, että tykkään tästä mallista vähän liikaa. Piti kuvata riimua ja naruja, mutta lopulta niistä tuli pelkkää rekvisiittaa kun kuvailin mustaa hevosta mustalla taustalla. Pahoittelen miljoonaa kuvaa joissa ei äkkiseltään ole mitään eroja. Karsimisesta ei meinannut tulla mitään, mutta uskokaa, sitäkin tein.\nItseasiassa karsin näistä osan veks syyskuun lopussa 2018.\nSeuraavaksi tulee pelkkiä randomeita kuvia, jotka ovat peräisin mm. kasaumista ja valokuvatarinoista. Varsinkin nämä Vissy -kuvat todistavat, ettei kohteen upeus auta mitään jos ihminen ei osaa tai jaksa kuvata kunnolla... Sitten taas riittävällä panostamisella on mahdollista repiä kaikki etu irti hyvin muotoillusta modellista. (Pääsääntöisesti olen räpsinyt huonot kuvat pokkarilla ja hyvät järkkärillä. Pokkarikuvat näyttävät jostain syystä jotenkin tahmaisilta.)\nVissy tuntiponina, valokuvatarinan voi lukea ja kytätä täältä. Kyseessä lienee ensimmäinen ikinä julkaisemani modellistoori, ja laatu kyllä on sen näköistäkin...\nKaksi mustaa poikaa, molemmat yhtä kuvauksellisia... Koko kuvasatsi nähtävissä täältä, tai siis myös ne joita en ehtinyt tälle sivulle ladata (köh).\nTämä ja pari seuraavaa ovatkin jo läjästä jota en toistaiseksi ole julkaissut. Viiskytkin taluttelemassa Vissyä.\nHeppaselfieitä on tosi vaikea järkätä ja ottaa oikein. Tosin omat kokemukseni rajoittuvatkin vain mittakaavaan 1:9.\nYlipitkä silkkinauhariimu. Kuitenkin kuva on ihan nasta.\nVissyn ura tuntiponina ei jäänyt yhteen kuvasatsiin, vaan se on toiminut Juorun ratsuna kahdessa uudemmassakin satsissa. Näissä kolmessa on kiva laatuero varsinkin varusteiden suhteen.\nJuorun toinen ratsastustunti Vissyllä, jolle on puettu silloiset parhaat suitset. Ohjat ovat vanhat.\nJuorun viimeisimmäksi kuvattu ratsastustunti. Varusteet ovat muuttuneet ja monipuolistuneet, ja on tuo kissakin oppinut näyttämään ratsastajalta. Tässä satsissa on sen verran järkeviä kuvia, että kehtaan laittaa niitä mukaan kokonaisen kasan nimenomaan hevosen takia.\nJuoru vie ohjaa sivulle.\nSatunnaiset kasaumakuvat jatkuvat...\nVähän trimmaamista noissa suitsissa vielä on (lähinä remmejä pitäisi pätkiä), mutta muuten ne eivät ole liian rumat pukeakseen Vissyä. En vaan pääse yli siitä miten mainio modelli tuo on.\nKuten näkyy, esittäjänä on Offhand, yksi parhaista nukeistani. Kaksi mustaa äijää jotka tulevat erittäin hyvin juttuun keskenään.\nVarsinkin traditionalien kohdalla otan tämän perinteeksi, että laitan tuollaisia "tallielämäkuvia" itse hevosta esittelevien kuvien perään, toki niin että ilmoitan selkeästi sen rajan.\nLähettänyt Afuze klo 20.01.00\nTunnisteet: Breyer, Cortes, englantilainen täysiverinen, musta, OF, ori, traditional, Vissy, Walking Thoroughbred mold


Anaali Kypsä Iso Peppu - videot Different Porn - pokkercards.com\nAnaali Kypsä Iso Peppu - videot Different Porn\nSuomessa sen esiintyvyys on viime vuosina nopeasti vhentynyt. Esimerkiksi sytologisissa joukkotarkastuksissa sit todetaan vain 0. 2 :lla tutkituista. Trikomoniaasin oireet ovat pahanhajuinen, runsas, kellertv vuoto ja dysuria. Kliininen kuva on colpitis macularis (kuva 3), johon liittyvt punoittavat liskt vireot ja portion limakalvoilla on helppo tunnistaa.\nElokuvassa ehk eniten riipaisivat ne hetket, joissa idit istuivat hiljaa olohuoneissa laitettuaan lapset nukkumaan. Ja se, jossa parvekkeelta katsottiin toiseen kotiin ajavaa, tyteen lastattua autoa. Molemmissa hiljaisissa minuuteissa kaikuu yksinisyys ja ikv, ihan eri muodoissa vain.\nNelj vuotta sitten odotin sit hetke, jolloin voisin ojentaa vauvan toisiin ksiin tai ohjata uhmaikisen kiukut eri osoitteeseen. Ehdin saada tarpeekseni.\nNyt odotan, ett lastenhuoneessa taas nukkuisi joku, ett joku kmpisi kainaloon, ett saisin kuulla Differetn tnisi tarhan pihalla tai mit eskarikortissa on luvassa ensi viikolle. Ett setvisin kahden prinsessan kiistoja ja korottaisin taas ntni turhan kimeksi eskarilaisen vngtess vastuistaan.\nAnaali Kypsä Iso Peppu - videot Different Porn olisi ulkokehll. Tnn pit varata kesn pivhoitopaikat ja hakea koululaiselle kerhopaikkaa tuntuu absurdilta, ett ehdin nyt hyvin hoitaa nmkin asiat kun lapset ovat islln. Pyykit kuivuvat lastenhuoneessa, askartelut on siivottu pois, rairuohotkin roskiksessa. Kotona on hiirenhiljaista.\nPuolueeni tunnusvrist huolimatta olen hpellisen huono viherpeukalo. Kasvini kuolevat, kukkani kuihtuvat, yrttini muuntuvat kyttkelvottomiksi ennen kuin ehdin edes googlata miten tsatsiki tavataan. Niinp thn aikaan vuodesta kehitn aina itsestni pihahaaveilijan. Luokka sukupuoli Young Sex HD Tube Sivu 1 tietysti vaaleanvihreiden lasieni lpi vain aamusta iltaan pihamaalla ilakoivia lapsukaisia, helottavan auringon ja itsellni tysin utopistisen pivetyksen.\nOmalla pihalla kukkani hehkuisivat kaikissa vreiss, yrttimaa Anaali Kypsä Iso Peppu - videot Different Porn vitamiinia suoraan suoneen ja marjapensas muuttuisi automaagisesti pakastimen antimiksi. Kasvakoon sangha ja kukoistakoon dharman opiskelu.\nVerified amateurs bondage huono pieni latina. Koska sertifioitu elmn valmentaja, Bex iti tiesi, ett urheilu voi auttaa tyttrens huomion ja ahdistusta. Liikunta voi olla tehokas vaihtoehto hoitoa ADHD, koska se auttaa lapsia kahdella tavalla. Yksi on se vaikuttaa aivojen kannalta organisointi, suunnittelu ja rakenne, sanoi Taylor-Klaus. Toinen on kannalta itsetuntoa ja kehityst ja lyt jotain he voivat olla hyvi.\nBlondi teini aivohalvauksia hnen iso dick. Eeppisi pornoja historian taisteluista - scarlett knightley vs. pieni suullinen andie. Nytkin kun kuulen hnen alkaa saada pieni, olen ensiksi sanoa, Milloin olet viimeksi kyttnyt?, Sanoi Taylor-Klaus, joka pit tiiviisti yhteytt tyttrens huolimatta lhes 2000 kilometri vlill niit. Miksi on niin vaikea viljell suhteita muiden lasten kanssa. Haasteet lasten ADHD ovat: Taylor-Klaus kirjoilla Bex kaikenlaisia urheilu, kun hn oli pieni: karate, jkiekko, uinti.\nMikn jumissa. Sitten 6-vuotiaana, Bex lysi urheilua, kun hn alkoi soittaa yhteiskoulun baseball. Hn Anaali Kypsä Iso Peppu - videot Different Porn sen joka vuosi, kunnes hn jtti Atlanta, hnen itins sanoi.\nKuten Taylor-Klaus, Jay P. Granat, FT, psykoterapeutti ja lisensoitu avioliitto ja perhe neuvonantaja River Edge, NJ, uskoo osallistuvat urheilu voi rakentaa lasten itsetuntoa, koska se antaa heille mahdollisuuden loistaa.\nLisksi hn sanoi, he voivat hydynt niiden energian pelikentt ja kytt sit mynteisell tavalla. Avojaloin bikinit top dildo ratsastaa takana ja sivulta katsottuna. Paras munasankari viel.\nmiten vittu hn viimeksi kesti kauan. - ourdirtylilsecret. Teini yksityinen porno videoita booty pov persoon, ljyinen iso perse punaisella tangalla jauhaa ja ravistelee munaa. Anaali tuntemus, hyv vittu, gape anaali, suukko, tysi versio. Masturboi rasvaa pussy imevt valtava Anaali Kypsä Iso Peppu - videot Different Porn jttilinen luonnollinen tissit roikkuu, Pullea seksikkit itej soittaa uusilla leluilla.\nMuuta isonmmalle paikkakunnalle jos et halua jd perkammarinpojaksi, niin ky pikkukylill. Huumeet ja sekakytt Aineet kadulla Subutex Amfetamiini Lkkeet (mm. bentsot, Lyrica) Kannabis Kokaiini Gamma Lkkeiden vrinkytt Pihtein kytettvien lkeaineiden kytt muuten kuin asianmukaisen. Kysymyksi ja vastauksia AJANKOHTAISISTA HUUMAUSAINEISTA 2014 MUUNTOHUUMEET Mit ovat muuntohuumeet. Muuntohuumeet ovat useimmiten tunnetuista huumausaineista muunneltuja aineita, joita kytetn pihtymistarkoituksessa.


Home » 2011 » kesäkuu » Laiskuudentunnustus\n6 kesä ’11 · by kayhmk · in Yleinen\nTaas puuttuu välistä ties kuinka monta suunniteltua päivitystä! Olen hirvittävän huono. Syitä tietenkin on vaikka kuinka paljon, alkaen pääsykokeista ja toimimattomasta kädestä/selästä. Varsinainen syy kuitenkin on puhdas ja täysin jalostamaton laiskuus.\nTarkoituksenani oli säilyttää päivitettäviä kuvia yhteen isoon postaukseen, jonka tekisin vasta kun olisin siirtänyt blogin omalle sivutilalleni. En ole kuitenkaan saanut aikaiseksi, kuten fiksumpi olisi voinut ennakoida.\nOlen kuullut, että blogin kanssa olisi ollut näkyvyysongelmia ja itse olen kokenut kauheaa tökkimistä. Tämän vuoksi siis siirrän blogin heti kun saan aikaiseksi — toivottavasti vielä tämän viikon aikana.\nUudet kuvat ja tarinat lisäilen sitten myöhemmin, nyt vain yksi maistiainen siitä aikaisemmin mainostamastani sarjasta. Parasta ensiksi, valitettavasti.\nTags: digitaalinen, luonnos, oma, SAI\n← Huonommaksi menee… (VV#20)


Ruusupensaan takaa: Pidettäiskö palaveri?\n"Olen monta kertaa mietiskellyt, että mikä ihmeellinen sosiaalinen vamma estää minua nauttimasta seminaareista, paneelikeskusteluista ja kaiken maailman workshopeista.\nEn ole myöskään ryhmätyöihmisiä. Vakuutusyhtiössä ollessani inhosin suunnattomasti palaveri-iltapäiviä ja iänikuisia kalvoralleja tunkkaisissa neuvotteluhuoneissa. Sellaisten istuntojen konkreettiset tulokset rajoittuivat yleensä närästykseen, orastavaan päänsärkyyn ja pidäteltyihin ilmavaivoihin."\nYlläoleva ei ollut, kuten huomasitte, minun sanomaani, vaan erään tunnetun kirjailijan kirjasta lainattu. Sattuuko joku tietämään, kuka on kyseessä?\nSe, että otin tekstin esiin, johtuu Alexander Stubista ja siitä kohusta, jonka hänen käytöksensä pohjoismaisen ministerineuvoston kokouksessa keskiviikkona sai aikaan. Stubin väitetään näyttäneen pitkästyneeltä ja puuskahtaneen lopulta: "V...tu mitä paskaa!"\nEihän ministerin toki sovi noin sanoa ja Stubb kiirehtikin pyytämään anteeksi aiheuttamaansa mielipahaa. Pohjoismainen yhteistyö on ministerille sydämenasia, ihan ykkösjuttuja. Eikä sitä sovi epäilläkään. Mutta ei Stubb toisaalta sanonut, etteikö kokous olisi ollut pitkästyttävä.\nMinulla on onneksi vain vähän kokemuksia palavereista saati ryhmätöistä, mutta kumpiakaan en kaipaa. Varsinkin ryhmätyöt olivat kouluaikoina lähes painajaisia enkä vieläkään näe mitään etua siitä, että olisin tehnyt jotain esitelmää yhdessä neljän muun kanssa kun yksin olisin selvinnyt siitä paljon helpommin. Ehkä nykypäivän peruskoulussa ryhmätyötaitoja opetellaan jotenkin järkevämmin? Tarkoitan sitä, että ryhmässä tekemisen taito ei kasva vähääkään siitä, että vedetään pulpetit yhteen ja ollaan tekevinään, jos ryhmällä ei ole käsikirjoitusta, jonka mukaan toimitaan ja jos kukaan ei valvo, että kaikki hoitavat osuutensa.\nJos koulujen pakkoryhmätyöt olisivat tuottaneet tulosta, me kaikki olisimme sulavia seuramiehiä ja -naisia ja tekisimme ilomielin yhteistyötä missä ja ja kenen kanssa tahansa.\nSe, mitä tarvittaisiin - tämän olen ennenkin sanonut täällä - on draamakoulutus. Opiskeltaisiin esiintymistä ja puhumista, niin, että sitten, kun seisomme jonain päivänä isomman tai pienemmän yleisön edessä, meillä olisi jotain annettavaa. Ettei jännittäisi niin kamalasti. Ja että asia tulisi kerrottua tavalla ja tahdilla, joka ei jättäisi yleisölle tilaisuutta nukahtaa.\nSilti yllätyin, kun kuulin seuraavan: yliopisto-opinnot jumittuvat usein kahteen kurssiin, joista ei joko päästä läpi tai joille ei uskalleta ollenkaan mennä. Toinen on virkamiesruotsi.\nJa toinen on puhekurssi. Suomeksi.\nLähettänyt Pirkko klo 21.53\nTunnisteet: Alexander Stubb, draama, pohjoismainen ministerineuvosto, virkamiesruotsi\nAnonyymi 5. marraskuuta 2011 klo 19.31\nHei, täältä taas aikuisopiskelijana kommentoin noista yliopisto-opinnoista. Olen itse kuullut samoista kursseista, varsinkin ruotsi tuntuu olevan monille "pelottava". Nuoret eivät pakollista englantia pelkää, mutta itselleni englannin suullinen kurssi oli paljon vaikeampi kuin ruotsi.\nMutta nämä kielikurssit nyt jo suorittaneena (puhekurssia ei meillä ole pakollisena) sanoisin, että paljon pahempia ovat pakolliset seminaarit, joissa täytyy esitellä omaa työtään/tutkimustaan yleisölle ja opettajalle. Siis tietenkin, jos ei pidä esiintymisestä.\nPirkko 5. marraskuuta 2011 klo 21.41\nAnonyymi: kuvailemasi tilanteet ovat varmasti hirveitä, jos jännittää. Ja kuitenkin tosi monet joutuvat esittelemään julkisesti milloin mitäkin. Sen takia olisi toivottavaa, että lapsia rohkaistaisiin esiintymään jo pienestä pitäen. Amerikassa tämä osataan, mitenkähän ne sen tekevät?\nTilkkupeitto on valmis. Tein vielä viimeiset tikkaukset eilen tallilta tultuani ja sain peiton kuntoon vähän ennen puolta yötä. Tämä on la...\nNyt tulee paljastus. Tama on sitten aika raju. Valmista? Taman hienon ja valtavan laivan kaikkein pyhimmassa, komentosillan komentokesku...\n66. paiva laivalla. Teneriffalle on viela 250 merimailia, takanamme niita on Los Angelesista 11620. Olen ylittanyt paivantasaajan kaksi kert...\nTämä blogi täyttää tänään vuoden. Onnea meille! Juhlapäivän kunniaksi päätin tehdä jotain, jota en yleensä tee eli ottaa kuvan itsestäni. ...\nSain hyviä uutisia tänään. Jyväskylän yliopisto lähetti kirjeen ja kertoi, että minut on hyväksytty syksyllä alkaviin avoimen yliopiston kir...\nPosti toi perjantaina ylioppilaskuvani. Se, mikä tietokoneen ruudulla oli näyttänyt hyvältä, ei enää paperilla ollutkaan sitä ja kuv...\nLautasliinojen taittelusta, tavoista ja bloggaamisesta\nTanaan olen reippaillut, osallistunut lautasliinojen taittelutunnille ja ihmetellyt taas kerran ihmisia, joilla ei ole minkaanlaisia tapoja....\nKansalaisvelvollisuus on täytetty. Samoin kasvatusvelvollisuus, sillä patistelin kuopuksen vaaliuurnille. Hän sai nyt äänestää ensimmäistä k...\nIhan helpolla en muuta Raisioon\nTeitä ulkomailla asuvia lukijoitani ehkä kiinnostaa tietää, että Suomessa on satanut paljon lunta. Sataa muuten edelleen. Joihinkin paikkoih...


Kypros - Helin Matkat\nVälimeren itäisessä osassa sijaiseva suuri saari, joka tunnetaan Afroditen syntymäpaikkana sekä aurinkoisena lomakohteena, jopa vuoden ympäri.\nSaarella ovat muinaisista kreikkalaisista alkaen vierailleet ja jälkiään jättäneet niin ristiretkeläiset, ottomaatin, britit sekä myös nykyaikojen turistit. Kypros tunnetaan myös jaettuna saarena, eteläosa, noin 2/3 saaresta, on kreikkalaisperäisen väestön Kyproksen tasavalta ja pohjoinen Turkin miehittämä Kyproksen turkkilainen tasavalta.\nKyproksen tasavallan pääkaupunki on näiden kahden tasavallan rajalla sijaitseva Nikosia.\nSaaren etelärannikko on kuuluisa rantakohteistaan, joihin kuuluvat Larnakan kaupunki sekä sen läheisyydessä Ayia Napa sekä Protaras sekä Limassolin kaupunki ympäristöineen, että myös Pafos.\nKypros on välimerenilmastoalueella, ja vaikka se ensinäkemältä on karuhko saari, myös vehreyttä löytyy. Liki puolet saaren pinta-alasta on viljelykelpoista. Varsinkin keväisin saari puhkeaa kukkaan. Vuoristossa kukkivat mm mantelipuut todella kauniisti.\nTroodos-vuoristo, miltei 2 km korkeuteen ulottuvine Mt. Olympos huippuineen, tarjoaa muutoinkin vilvoitusta kesän helteisiin ja mukavia retkikohteita.\nHuhti-lokakuussa saari on todella aurinkoinen, kaikkein kuuminta ja ruuhkaisinta on elokuussa, talvella tulee jonkin verran sateita ja voi olla viileämpää, mutta siltikin saari on tunnettu ympärivuotisena kohteena.\nKypros on helppo lomasaari! Rikollisuus on saarella vähäistä, englannilla tulet toimeen erinomaisesti ja saat nauttia hyvästä ilmastosta.\nYlellinen viiden tähden rantaresort, joka on myös perheystävällinen. Kyproksen luoteisrannikolla.\nPafoksessa, hyvien palvelujen lähellä. Nuorekas design-hotelli.\nTasokasta lomailua Pafoksen vanhan sataman läheisyydessä. Almyran sisarhotelli.\nPhoto credit: Cyprus Tourism Organisation


Väärennökset ja piratismi nakertavat yhteiskunnan menestyksen eväitä - Keskuskauppakamari\nVäärennökset ja piratismi nakertavat yhteiskunnan menestyksen eväitä\nke, elo 17, 2011 14:00 CET\n- Väärennetyt tuotteet ja piratismi ovat merkittävä uhka kuluttajien terveydelle ja turvallisuudelle. Lisäksi ne vahingoittavat yritysten oikeuksia ja kilpailukykyä. Yhteiskunta kärsii väärennöksistä, kun rikollisuus lisääntyy ja toisaalta verotulot laskevat, kertoo lakimies Anne Horttanainen Keskuskauppakamarista.\nTarvitaan oikeudenmukainen tekijänoikeusjärjestelmä\nEuroopan komissio katsoo kesällä julkaistussa IPR-strategiassaan, että tekijänoikeuden lisensointiin ja tulojen jakamiseen liittyvien sääntöjen tulisi olla nykyistä selkeämpiä.\nTeollis- ja tekijänoikeuspohjaisilla aloilla on keskimääräistä paremmat kasvu- ja työllisyysmahdollisuudet. Luova ala on eräs dynaamisimmista aloista EU:ssa. Luovalla alalla Euroopassa toimii 1,4 miljoonaa pk-yritystä. Ala työllisti vuonna 2008 kolme prosenttia työvoimasta; EU:n 27 jäsenvaltiossa luovalla alalla työskenteli 6,7 miljoonaa henkilöä.\n- Tekijänoikeuksiin olisi kehitettävä oikeudenmukainen järjestelmä, joka takaa alkuperäisen teoksen tekijälle tulon teoksesta, mahdollistaa yrityksille uusien palvelujen tuottamisen ja kuluttajille tehokkaan mutta oikeudenmukaisen tavan käyttää teoksia. Vain näin voidaan luoda luoville aloille uusia työpaikkoja ja yrityksiä ja samalla tarjota kuluttajille uusia tuotteita ja palveluita, toteaa Horttanainen.\nPiratismia vastaan taisteltava kaikin keinoin\nKomissio esittää IPR-strategiassaan myös toimenpiteitä, joilla pyritään puuttumaan alati laajenevaan tuoteväärennösongelmaan ja piratismiin. Keskuskauppakamari katsoo, että tulliviranomaisilla on erityisen tärkeä rooli piratismin torjunnassa ja on tärkeää, että tulliviranomaisten toimintaa vahvistetaan piraattituotteilla käytävän kaupan torjunnassa. Piratismin ja väärennösten torjumiseen tarvitaan kuitenkin myös EU:n toimia laajempaa kansainvälistä sitoutumista, sanoo Horttanainen.\nLisätiedot: Lakimies Anne Horttanainen, Keskuskauppakamari, puh. 040 510 4907


Jazzeilla jamitellaan 300 vuotta vanhalla bassolla | Yle Uutiset | yle.fi\nJazzeilla jamitellaan 300 vuotta vanhalla bassolla\nArtistien hankalat soitintoiveet ovat Pori Jazzin tuotannon arkipäivää. Harvinaisia soittimia kuljetetaan maailman toiselta laidalta. Jazzin omista varastoista löytyy kuitenkin myös oma harvinaisuus. 300 vuotta vanha kontrabasso soi edelleen jokaisella festivaalilla.\nYLE / Teemu Juhola\nPori Jazzin suuret konsertit käynnistyvät ja on selvää, että kun esiintymässä on maailmanluokan tähtiä, ovat heidän työkalunsakin huippuluokkaa. Kalleimmat soittimet huitelevat summissa, joista keskiverto kuuntelija voi vain unelmoida lottovoittotoiveissaan.\n- Ihan tarkkaa hintaa ei pysty sanomaan mutta esim klassisen puolen kaveri Nigel Kennedy, joka käväisi esintymässä Stradivarius-suvun tekeleen kanssa. Niidenhän arvo pyörii miljoonissa euroissa. Kaikenlaisia muitakin mittaamattoman arvokkaita instrumentteja on ollut useampiakin aina B.B. Kingin Lucille-kitaroista alkaen, kertoo Pori Jazzin tuotantopäällikkö Jari Leskinen.\n- Yleensä he tuovat omat instrumenttinsa tullessaan, joten siitä ei sen isompaa murhetta ole ollut. Siinä tapauksessa, että kyseessä on jonkin tietyn merkin tai mallin mannekiineja, niin edustussopimukset saattavat aiheuttaa meille haasteita, kuten tänä vuonna on käynyt.\nFlyygelinmetsästystä maailman ääristä\nSoittimia ei artisteille ihan paikallisesta soitinkaupasta tarvittaessa haeta.\n- Esimerkkinä John Legend on halukas soittamaan Yamahan C7-merkkisellä flyygelillä. Siinä ei sinänsä ole mitään vikaa ja varmasti se on hieno valinta, mutta kun Suomessa ei näitä flyygeleitä ole, niin sellaisen perässä oltiin metsästämässä vähän pidempään, Leskinen naurahtaa.\n- Legend tulee lentokeikalle Poriin, eli flyygelin kuljettaminen koneessa on hankalaa vaikka ostaisi sille viereisenkin paikan. Joudumme siis hommaamaan sen flyygelin täältä meidän puolelta. Korvaamattomana apuna meille oli Backline Rental Finland, joka toimittaa meille soittimet. He vain kaivoivat sen flyygelin jostain ulkomaan osastoiltaan.\nFlyygelinmetsästys ei suinkaan loppunut siihen, sillä kyseisessä koneessa ei kaupan hyllystä lähtiessä ole Legendin toivomia tiettyjä ominaisuuksia, joten ne asennettiin edellisyönä Porissa.\nKitaraharvinaisuus hengaili koivun alla\nAina ei harvinaisia soittimia jouduta metsästämään etukäteen. Joskus niitä löytyy lojumasta Kirjurinluodolla.\n- Takavuosina muistan kun Robben Fordin kitara oli unohtunut vanhalle Lokki-lavalle. Sen löysi sieltä puistotoimiston siivooja. Siellä se nojaili koivuun, Robben Fordin kitara, joka oli Fenderin-kitaratehtaan erityisesti hänelle tekemä demokappale. Prototyyppi oli kavereilta lipsahtanut nojailemaan koivun kylkeen, mutta sekin saatiin palautettua myöhemmin.\nPori Jazzilla ei ole omia soittimia koko arsenaalia, mutta jotakin helmiä löytyy myös omasta takaa.\n- Suuri osa soittimista hankitaan vuokralle joka vuosi, mutta Pori Jazzin omistuksessa on olemassa joitain soittimia, kuten rumpusettejä ja sähköpianoja. Merkittävin on ehkä böömiläinen kontrabasso 1700-luvulta. Se on käsittääkseni Pori Jazzin ainoa arvosoitin ja se on myös toki päivittäisessä käytössä festivaaleilla, Jari Leskinen kertoo.\nKotimaan uutisetkulttuurisoittimetPori JazzpianokitaratmusiikkiPorijazzjazzfestivaalit


Pormestariehdokkaat esillä RKL:n urakkapalaverissa - Rakennustaito.fi\nRKL järjesti historiansa ensimmäisen kuntavaaliwebinaarin, jossa ei aiheista ollut pulaa. Pormestariehdokkaita oli neljä – Helsingistä Anni Sinnemäki ja Juhana Vartiainen, Tampereelta Lauri Lyly ja Turusta Eero Laivoranta. Kommentaattorina toimi RKL:n hallituksen jäsen Eero Reijonen ja keskustelua johti toimitusjohtaja Maria-Elena Ehrnrooth.\nVaikka RKL:n kuntavaaliwebinaari pidetään aprillipäivän aamuna, piloja ei kuulla.\n”Kaupunki on kuin vallankumous. Jos se ei kasva, se taantuu”, virnistää kokoomuksen pormestariehdokas Juhana Vartiainen, mutta on tosissaan.\nVartiaisen mukaan pääkaupunki on Suomen portti maailmantalouteen. Siksi Helsinkiin tarvitaan enemmän ihmisiä, liiketoimintaa ja vaurautta.\n”Ihmiset ja yritykset tulevat sinne missä on taloudellisia mahdollisuuksia ja kiinnostavaa kulttuuria.”\nPääkaupunkiseudun rakennusmarkkinat ovat pysyneet vilkkaina pandemiasta huolimatta. Tampere puolestaan on vastikään valittu Suomen vetovoimaisimmaksi kaupungiksi, ja sen istuva pormestari Lauri Lyly (sd.) korostaa seutuyhteistyötä ja investointien merkitystä elinvoimaisuuden vaalimiseksi.\n”Investointitasoa ei saa pudottaa”, huolehtii myös Helsingin vihreä apulaispormestari Anni Sinnemäki.\n”Demokratiassa kaavoitus on aina pullonkaula”, toteaa Helsingin pormestariehdokas, kokoomuksen kansanedustaja Juhana Vartiainen.\nJulkisten hankkeiden hankalat yhtälöt\n”Rakentamisen kustannukset karkaavat, virkamiehiä ei saada vastuuseen, avoimuutta ja läpinäkyvyyttä tarvitaan eikä niiden lisääminen onnistu virkatyönä”, Turun pormestariehdokas, rakennusalan ammattilainen ja RKL:n jäsen Jarmo Laivoranta (kesk.) luettelee ongelmia.\n”Miten moniportaisesta, vähän pomottavasta hallinnosta päästään nykyaikaiseen osallistavaan johtamiseen?” Laivoranta tuskailee.\nMyös julkisten hankkeiden budjettiylitykset nostetaan pöydälle. Lista on pitkä: pääkaupunkiseudulla muun muassa Länsimetro ja Olympiastadionin peruskorjaus, Turussa Logomon silta.\nSinnemäki suhtautuu kohuihin stoalaisesti:\n”Jos kaikki julkiset hankkeet aina pysyisivät budjetissa, budjetti olisi asetettu hieman yläkanttiin.”\nOdotukset valtuutettujen hankintaosaamiselle huolestuttavat keskustelun puheenjohtajaa, RKL:n toimitusjohtajaa Maria-Elena Ehrnroothia.\n”Päättäjien ei tarvitse olla joka alan asiantuntijoita”, Sinnemäki linjaa.\nLauri Lyly muistuttaa, että vastuu kustannuskurista on yhteinen, ja puhuu lämpimästi allianssimallin puolesta.\nJarmo Laivoranta ei ole täysin vakuuttunut allianssimallin autuaaksi tekevästä vaikutuksesta. ”Turussa on nähty, että kun lähdetään allianssimalliin, lähtökustannukset helposti tuplaantuvat markkinahinnasta.”\nKaavoituksen hinta kipurajoilla\nRKL:n hallituksen jäsen, rakennusneuvos Eero Reijonen huomauttaa, että suuret kaupungit ovat korottaneet kaavoitusmaksujaan, mikä tulee lopulta asunnon ostajan maksettavaksi.\n”Kaavoituksen osuus voi olla jopa neljänneksen asunnon neliöhinnasta, se on liikaa.”\nMyös luvitus puhuttaa.\n”Turussa lupaprosessi on pullonkaula”, toteaa Laivoranta.\n”Demokratiassa kaavoitus on aina pullonkaula”, Vartiainen muistuttaa.\n”Helsingissä vähemmän kuin aikaisemmin”, kehaisee Sinnemäki.\nReijonen tuo esiin myös RKL:lle tärkeät kysymykset, koulutusjärjestelmän ja työvoiman saannin.\n”Pääkaupunkiseudulla suomalainen rakentaja alkaa olla harvinaisuus”, Reijonen toteaa ja kysyy aiheellisesti, onko koulutusjärjestelmä kunnossa, kun samaan aikaan on korkea työttömyys.\nRakennusteollisuuden työnantajajärjestön työvoimakysely vuodelta 2019 osoittaa, että Uudellamaalla keskimäärin joka kolmas talonrakennusalalla työskentelevä on ulkomaalainen.\nEnergiatehokkuutta tiiviimmin ja korkeammin\nPaneelin puheenjohtaja Ehrnrooth pyytää keskustelijoita miettimään keinoja, joilla rakentamisen elinkaaren päästöjä saadaan tehokkaimmin alas.\n”Maailman onnellisimman maan parhaan kaupungin pormestari” Lyly arvelee, että mikään keino ei yksin ratkaise ongelmaa, vaan tarvitaan keinojen kirjo. Esimerkiksi hän nostaa keskusta-alueen tiivistämisen myös korkeussuunnassa.\n”Rakentamisessa on meneillään valtava oppimisprosessi: nostetaan energiatehokkuutta, löydetään kiertotalouden ja vähäpäästöisyyden lääkkeet”, Sinnemäki innostuu.\nLaivoranta huomauttaa, että kaupunkisuunnittelun tärkeä tehtävä on vähentää liikkumisen tarvetta.\n”Kaupungit ovat luonnostaan energiatehokkaita ratkaisuja”, tiivistää Vartiainen.\nLyly on samaa mieltä.\nReijonen ehättää muistuttamaan, että metsäpolitiikallakin on merkitystä ilmastotyössä.\nTeksti Timo Mäkinen, kuvat Liisa Takala\nAsiasanat Kaavoitus, Kaupunki, kestävä kehitys, koulutus, Kuntavaalit, politiikka, rakentaminen, RKL


Kertoo paljon suomalaisten odotuksista, kun Aino-Kaisa Saarisen pronssimitalia naisten perinteisen kympillä verrattiin kultamitaliin. Höpsistä, kyllä pronssi on edelleen se himmein mitali. Mutta sittenpä rävähti kun Matti Heikkinen otti sen kultamitalin. Se oli temppu jo senkin takia, että ”Happo” Heikkisen kultamitali tuli perinteisestä maastohiihdosta.\nNämä kaikki hiihtoon tulleet yhteislähdöt ovat vieneet vanhemman hiihtoniilon mielestä sen perinteisen ytimen maastohiihdosta. Väliaikahiihtoja käytiin näissä Oslon MM-hiihdoissa tasan kaksi ja niistä Suomi otti kultaa sekä pronssia.\nKun on pohjoismaisten lajien arvokisoja seurannut melkoisen pitkään, niin eivät yhteislähdöt ole nousseet missään vaiheessa suosikkilistan kärkipäähän. Miesten 50 kilometrin yhteislähtöä ei jaksa seurata, mieluummin katsoo maalin kuivumista seinällä, ennen kuin kuulee, että kisaa on puolitoista kilometriä jäljellä. Silloin loppuu laturetki ja aletaan hiihtää kilpaa. Ja yleensä viidelläkympillä on loppukirissä mukana jopa sprinttihiihtäjiä! Mutta Keski-Euroopan maissa kuulemma kiinnostavat. Tuskinpa silti etelä tavernoissa lähetyksiä katsoivat muut kuin skandinaavit?\nMitä mahtaisi Holmenkollenilla aikoinaan maratonmatkalla ajan 3.33,3 hiihtänyt Veikko ”Mustikkasoppa” Hakulinen tuumia? Sillä ajalla tuli muuten olympiakultaa!\nHappo Heikkinen arvosteli Suomen Hiihtoliiton valmennussysteemejä ja jotain niissä lie pielessä. Ydin on siinä, että manageri Magnar Dalen ei valmenna, vaan nostaa kovaa palkkaa. Ehkä sitä rahaa pitäisi siirtää vaikka voiteluryhmälle. Oslossa Norjalla sekä Ruotsilla oli komea rekka parkissa ja suomalaiset tekivät töitä (tosin hyvin) jalasmökissä. Ettei vaan ihan olisi Väyryseltä lainattu?\nMitään ei uskallettu Holmenkollenilta odottaa, joten tähän mennessä (ennen suurmäkeä) on saavutettu värisuora eli kaikenvärisiä mitaleja ja himmeimpiä varmuuden vuoksi kaksi.\nLiuhalan Kiikarointi kokonaisuudessaan perjantain 4. maaliskuuta Uudesa Ajassa


Valmet – Energiansäästöä ESCO-hankkeella - Are\nUutinen • Huhti 01, 2019 09:00 EEST\nValmetin Rautpohjan STC-hallissa valaistusta ja ilmanvaihtoa uusittiin energiatehokkaammaksi. Aren Tuomas Hokkanen (vas.) ja Saku Eskelinen käyvät läpi kokonaisuutta.\nValmet Rautpohja on johtava kartonki- ja paperikoneiden valmistaja, jonka tehdasalueella Jyväskylässä työskentelee noin 1 400 valmetlaista ja 350 yhteistyökumppanien työntekijää. Tehdas aloitti toimintansa 80 vuotta sitten. Rakennusten talotekniset järjestelmät ovat peräisin useilta vuosikymmeniltä. Are ja Valmet aloittivat järjestelmien ylläpitoon ja huoltoon liittyvän yhteistyön vuonna 2015. Merkittävä tavoite on alusta asti ollut ylläpidon kehittäminen energiatehokkaammaksi.\n– Arelta tuli idea myös ESCO-hankkeesta. Totesimme yhdessä, että STC-halli on siihen sopiva kohde. Halli on kompakti ja mittaroitu, joten energiankulutuksen ja säästön vertailu aiempaan oli mahdollista. Tällaisen projektin avulla voimme modernisoida hallin tekniikkaa ilman investointeja, taustoittaa Valmetin energiapalvelupäällikkö Juha Kangasmäki.\nESCO-hanke tarkoittaa menettelyä, jossa investointi voidaan rahoittaa kokonaan tai sovituin osin sen tuottamilla säästöillä. Hankkeeseen on mahdollista saada valtion tukea edellyttäen, että säästöt pystytään todentamaan. Lisäksi ESCO-hankkeeseen kuuluu takuu siitä, että asiakas ei maksa isompaa kokonaissummaa siinäkään tapauksessa, että energiansäästöt muodostuvat odotettua pienemmiksi.\n– Tällaisen järjestelyn takia kynnys investoida on matala. Kun ESCO-sopimuskausi päättyy, uudenkarheat laitteet siirtyvät asiakkaan omaisuudeksi ja asiakas saa säästöt kokonaisuudessaan itselleen, kertoo Aren yksikönpäällikkö Tuomas Hokkanen.\nValmetin Rautpohjan STC-hallissa valaistusta ja ilmanvaihtoa uusittiin energiatehokkaammaksi. Niiden lisäksi tehtiin muutoksia, joilla tuotannossa syntyvä hukkalämpö voidaan hyödyntää rakennuksen lämmityksessä.\n– Uusimme ilmanvaihdon talteenoton ja hyödynsimme paineilmakompressorin tuottaman hukkalämmön rakennuksen lämmityksessä sekä modernisoimme kaikki yleisilmanvaihdon puhaltimet. Lisäksi hallissa on nyt liiketunnistimella ohjattu led-valaistus. Hallissa tehdään töitä monessa vuorossa eri pisteissä, joten ei ole tarkoituksenmukaista pitää valaistusta päällä koko hallissa silloin, jos sitä tarvitaan vain yhdessä nurkassa, Hokkanen selittää.\nArelle energiansäästö ei kuitenkaan tarkoita työskentelyolosuhteista tinkimistä. Talotekniikan modernisoinnilla niitä onnistutaan yleensä jopa parantamaan.\n– Esimerkiksi STC-hallin ilmastointi ei ollut enää tarpeenmukainen, joten muutosten myötä sitä saatiin parannettua. Merkkisavukokeiden avulla Are teki muutoksia ilmanjakoon niin, että nyt ilmaa tuodaan sinne, missä sitä tarvitaan. Tähtäsimme ESCO:lla parannuksiin sekä energiansäästössä että olosuhteissa, ja niitä myös saimme, Kangasmäki kertoo.\nMuutostyöt onnistuttiin tekemään STC-hallin toimintaa häiritsemättä, mikä oli Valmetille iso plussa.\n– Aren toiminta oli joustavaa, ja esimerkiksi valaistus uusittiin yö- ja viikonloppuaikaan. Tuotannolle tai toimistolle ei aiheutunut minkäänlaista häiriötä. Alussa oli luonnollisesti pientä totuttelua, mutta Aren miehet ovat kiitettävästi käyneet jälkisäätämässä ja tekemässä niitä muutoksia, joita käyttäjät ovat halunneet, Kangasmäki jatkaa.\nUusitun talotekniikan toimintaa mitataan tarkasti. Arelaiset tarkastelevat puhaltimen käyntiarvoja.\nEnergiankulutuksen kehittymistä voidaan seurata reaaliajassa, joten asiakas on koko ajan kärryillä siitä, miten ennakkoon asetetut tavoitteet täyttyvät.\n– Käytännössä kaikki ne energiavirrat, joihin olemme luvanneet säästöä, on mittaroitu. Kaukolämpömittari oli kohteessa jo ennestään, mutta valaistukselle ja puhaltimille asennettiin erilliset sähkömittarit. Rakennusautomaatiojärjestelmämme lukee ne reaaliajassa ja lähettää asiakkaalle kerran kuukaudessa yhteenvedon toteutuneista säästöistä, Hokkanen kertoo.\nSTC-hallin muutos- ja asennustyöt saatiin valmiiksi vappuna 2018. Toistaiseksi hanke on onnistunut yli odotusten.\n– Karkeasti arvioiden kohteen kaukolämmön kulutus on puolittunut. Puhallinsähkön kulutus on pienentynyt peräti 75–80 prosenttia ja valaistuksen sähkönkulutuksesta on säästetty noin 65 prosenttia muutosten ansiosta, Hokkanen arvioi.\nHelppo ja turvallinen tapa investoida\nProsentuaalisesti säästöt ovat suuria, joten STC-hallin hanke lataa optimistisia odotuksia myös tulevaisuudelle.\n– Meille ESCO-konsepti on sopiva tapa tehdä uudistuksia jatkossakin. Emme luultavasti olisi itse toteuttaneet tätä hanketta, koska investointikohteita on muitakin. Tällainen avaimet käteen -toimitus on tilaajan kannalta helppo, Kangasmäki toteaa.\nESCO-investointi on asiakkaan kannalta myös turvallinen.\n– Koska mukana on säästötakuu, kantaa Are hankkeen riskit. Voimme luottaa, että hommat tulee hoidettua, vaikka jokaista yksityiskohtaa ei valvotakaan. Mielestäni tämä onnistui niin hyvin kuin pitikin. Oikeastaan kaikki tapahtui vähän kuin huomaamatta, kun meidän ei itse tarvinnut kauheasti osallistua, vaan Aren kaverit hoitivat asian. Isossa kuvassa ESCO-konsepti sopii meille myös siksi, että se tukee Valmetin ympäristötavoitteita ja pienentää hiilijalanjälkeä, Kangasmäki päättää.


Pikku-Okon elämää: Kato! Kato!\nKamerakaan ei pysy perässä kun Okko intoilee kynttilöistä.\nOkko on mahdottoman innoissaan ihan kaikesta ja sanoo jatkuvasti "kato!". Tänä aamuna isi oli laittanut kynttilöitä palamaan jo ennen kuin me muut nousimme ja Okko oli niistä ihan täpinöissään. Emme ole Okon kanssa paljon kynttilöitä poltelleet, mutta valvonnan alaisena muutama voi olla palamassa.\nOkko muuten rakastaa ksylitolipastilleja, joita hän ei nykyisin välttämättä raaski laittaa heti suuhunsa, vaan kantaa niitä pieneen nyrkkiinsä puristettuna. Sitten kun Okkoa kehoittaa syömään pastillin, saattaa hän raaskia sen syödä tai saattaa myös tarjota sitä ensin äidille tai isille. Saimme vähän aikaa sitten Leafin tuotenäytteitä ksylitolipastilleista ja ne, sekä Fazerin versiot ovat yhtä lailla suosikkeja. Ostin hieman vitsillä jopa yhden purkin Okolle lahjapakettiin laitettavaksi. Heh.\nPS: Okko näki tänään ensimmäistä kertaa joulupukin. Kovin ei pukki Okkoa kiinnostanut, ilme oli enemmänkin sellainen, että mitä tuo oudon näköinen ukkeli tuossa rehvastelee. Ei kyllä ollut muutenkaan kovin jouluisa tunnelma kun menimme paikkakuntamme joulumarkkinoille; vettä satoi ja ne markkinat olivat muutama koju outoon paikkaan pystytettynä.\nLähettänyt Kiki klo 14.49\nTunnisteet: joulu, kuulumisia, lapset\nRiikka 17. joulukuuta 2011 klo 15.49\nKiki 17. joulukuuta 2011 klo 16.05\nKiitos Riikka! Tosin isimies otti paljon kivempia, mutta kun yritän käyttää vain itse ottamiani. Laittoi sitten omaan blogiinsa sen hyvän kuvan:)\nMaya 17. joulukuuta 2011 klo 16.52\nTeil on kyllä niin romskuu - saat herätä kynttilän valoon - iiiihanaa!! :D Ois hauska löytää isimiehes blogi.\nKiki 17. joulukuuta 2011 klo 17.52\nHihhii:D Mulla oli se isimiehen blogi linkkilistassa, mutta tulin ujoksi sen kanssa kun isimies kirjoittaa nimellään. Mutta jos haluat, toki voin laittaa linkin:)\nLaurana 17. joulukuuta 2011 klo 19.52\nMeilläkin ksylitolipastillit on tosi pop, varsinkin päärynän makuiset :) Neiti muistaa satavarmasti joka ruokailun jälkeen kurkotella kohti kaappia, jossa pastilleja säilytetään.\nJoulupukin kuvat mainoslehtisissä ovat aiheuttaneet suurta mielenkiintoa ja kummastusta. Neiti meni tosi vakavaksi, kun kerroin että joulupukki tulee käymään meidänkin kotona. Saattaa alkaa aikamoinen parku sitten aattona kun pitkäpartainen punanuttu koputtelee ovelle :P\nKiki 17. joulukuuta 2011 klo 22.09\nMeillä myös on nähtävissä tuo pastillien luoksen hakeutuminen:D Okko aina osoittelee sinne, missä niitä on ja tänään kun vaan mainistsin, että saat pastillia, lähti hän kiireen vilkkaa juoksemaan sinne suuntaan.\nHih, pukki tulossa. Jee! Me ei tilattu kun ollaan ihan vaan kolmestaan jouluna ja kun Okko ei oikein taitaisi siitä vielä välittää. Mutta olisi se kyllä kiva ajatus. Mies jopa ehdotti sitä.\nMaya 18. joulukuuta 2011 klo 1.40\nToki toki, jos Kikiseni uskallat / tahdot antaa. Oisin mielissäni. Heitä vaik sähköpostiini (luonteenlaatuinen@gmail.com) jos et yleiseen jakoon halua. Tack tack.\nKiki 18. joulukuuta 2011 klo 12.16\nHeh, no mää laitan kohta:D\nLaurana 18. joulukuuta 2011 klo 19.48\nEi mekään pelkästään Neelalle oltais vielä pukkia hommattu, mutta kun meille tulee joulun viettoon myös aikamoinen määrä sukulaisia muksuineen. Vilinää ja vilskettä tulee taatusti riittämään :D\nKiki 18. joulukuuta 2011 klo 21.33\nNo juu, kyllä mekin hankittaisiin, jos sukujoulu olisi luvassa. Pysymme nyt etelässä, emmekä tule sinne Kuopion seudulle, josta molemmat ollaan kotoisin:) On niin lyhyet pyhätkin ja meidän lomat ovat hassusti peräkkäin päiväkodin kiinnipidon takia.\nKolmen tunnin päikkärit\nViikkokin on jo pitkällä\nNo mitäs tässä\nKyllä se joulu siitä valmistuu\nAlle viikko jouluun\nMinä haluan ulos!\nOkolla on asiaa\nAntelias Okko ja kadonneen banaanin mysteeri\nPoika ja lumipyry\nMaailman ihanin olento\nJouluräpellös, eli asioita, joita ei kannata esite...


Viikolla 21 tapahtunutta | Helsingin kaupunki\nPalvelun rakentamistyössä oli palaverientäyteinen viikko.\nKetterään projektiin on sisäänrakennettuna ajatus jatkuvasta testaamisesta, mutta käytännössä joudumme hankkimaan jonkin verran testauspalvelua palvelun luovutusvaiheeseen. Kuluneella viikolla pohdittiin testauksen kokonaisuutta. Pohdinnalla yritettiin ratkaista kolmea ämmää: mitä, mistä ja milloin? Aiheen tiimoilta tavattiin toimittajan projektipäällikköä, kaupungin avointa ohjelmistokehitystä ja kehittämismenetelmiä.\nEdellisen viikon kouluttajille pidetyn demotilaisuuden pohjalta tehtiin pieniä muutoksia rakennustyöhön, mutta kyseessä oli vain pientä suunnantarkistusta.\nVideotyön hankintaa valmisteltiin palavereilla ja mallitöiden läpikäynnillä.\nInfoFinland toimitus pakkasi tällä viikolla tavaransa laatikoihin ja aloittaa viikon 22 uusista tiloista. Suuri osa hankkeen töistä onneksi kuitenkin tehtiin verkkosivun puolella, joten aktiivinen laatikoiden täytteleminen ei häirinnyt kuin vain projektijohdon työtä.


3.7.2022 Vuoden Kihara, Vuoden Nuori Kihara ja Vuoden Veteraanikihara tilanne\n6.6.2022 Hämeenlinna KR 11.-12.6.2022 päivitetyt aikataulut\n25.5.2022 Tapahtumakalenteri, rally-toko-mestaruuskoe\n13.5.2022 Kiharaleirin kouluttajaesittelyt\nKiharakerho ry on kiharakarvaisten noutajien rotuyhdistys, joka on perustettu vuonna 1981. Näiltä sivuilta löydät paljon tietoa kiharakarvaisesta noutajasta sekä Kiharakerhon toiminnasta. Tervetuloa mukaan!\nKiharakerhon vuosikokous kiharaleirillä lauantaina 16.7.2022\nKiharakerhon vuosikokous pidetään Piikkiössä Tuorlan Majatalossa klo 19.\nKiharakerho etsii uutta sihteeriä!\nTarjolla on loistava väylä päästä uutena tai vanhana tekijänä mukaan yhdistyksen toimintaan. Sihteerin tehtävä ei vaadi mitään varsinaista hankittua osaamista, ainoastaan iloista mieltä, organisointikykyä sekä tietokoneen käyttömahdollisuuden.\nKiharakarvaisten noutajien rally-toko-mestaruus järjestetään nyt ensimmäistä kertaa mestaruuskokeena!\nKoe järjestetään Kiharaleirin yhteydessä Tuorlan majatalon alueella sijaitsevalla nurmikentällä.\nTervetuloa kiharakarvaisten noutajien erikoisnäyttelyyn Kaarinaan 16.7.2022!\nErikoisnäyttely järjestetään Kiharaleirin yhteydessä Tuorlan majatalon nurmikentällä. Näyttelyn tuomaroi arvostettu kiharaspesialisti Frank Kane, GB.\nTervetuloa kiharaleirille Piikkiöön!\nKiharaleiri järjestetään tänä vuonna Tuorlan majatalossa Piikkiössä, tuttuun tapaan heinäkuussa. Tänä vuonna ohjelmassa on jotain uutta ja jotain vanhaa, jokaiselle kiharaharrastajalle aivan varmasti jotakin!


Tampereen Pallo-Veikot - TPV valmiina kauden päätökseen\nSunnuntaina Kaukajärvellä pelattava TPV – VJS päättää edustuksen sarjakauden. Valitettavasti sarjatason vaihtuminen kolmoseen varmistui jo muutama kierros sitten. Punaisten pelissä oli viimeisessä vierasottelussa Grania vastaan myös hyviä asioita, vaikka johtoasema sulikin toisella jaksolla.\nEdustusjoukkue on treenannut viimeisellä viikolla normaaliin tyyliin. Pelaajia on pudonnut vaivojen vuoksi matkasta, mutta viimeiseen otteluun saadaan kuitenkin muutama pelaaja myös penkille. Täysi vaihtopenkki on ollut jo pitkään joukkueelle ylellisyyttä, ja Mikko Innanen toteaakin kauden olleen todella tapahtumarikas - sekä myös raskas.\nInnanen toteaa, että ensisijainen missio on lähteä hakemaan kauteen positiivista päätöstä: ”Onnistumisia ja hyvää tulosta toki haetaan. Olisi mukavaa, jos hankalaan kauteen saataisiin tuloksellisesti hyvä viimeinen ottelu.”\nKaukajärven olosuhteet eivät ole aivan samalla tasolla, mihin Kaupissa on totuttu. Pallo käyttäytyy kentän pinnassa eri tavalla: pomppuihin ja pallon karkaamisiin voidaan jo henkisesti varautua. ”Olosuhteet ovat mitkä ovat. Kuitenkin lähdetään nauttimaan ja toivottavasti yleisö löytää tiensä myös Kauksulle”.\nTPV – VJS sunnuntaina klo 14 Kaukajärvellä. Otteluun on vapaa pääsy - tervetuloa!


Venäläiset vangit eivät saa Putinilta armoa - Ulkomaat - Uutiset - MTV.fi\nVenäläiset vangit eivät saa Putinilta armoa\nVenäjällä on vankeja enemmän kuin missään muualla maailmassa. Samalla Venäjä näyttää ottavan entistä kovemman linjan vankeja kohtaan. Presidentti Putin armahti viime vuonna vain 10 vankia, kun Jeltsinin aikana armahduksia oli kymmeniä tuhansia. Putin on lisäksi lakkauttanut liberaalin armahduskomitean.\nVenäjän vankiloihin on teljetty lähes miljoona ihmistä. Ahtaus on sietämätöntä: kaikille ei riitä omaa sänkyä, vaan nukkumista vuorotellaan. Hygienia on olematonta, niinpä keuhkotauti piinaa vankeja.Tutkintavankiloissa, joissa ihmiset odottavat oikeudenkäyntiä monia vuosia, olot eivät ole sen paremmat.\nVenäjän rikoslaki langettaa pitkiä tuomioita. Vankien suuri määrä juontaa myös siitä, että tuomioistuimet eivät juuri koskaan julista syyttömäksi rikoksesta epäiltyä.Heikon oikeusjärjestelmän vastapainoksi entinen presidentti Boris Jeltsin perusti kirjailijoista, juristeista ja ihmisoikeusaktivisteista koostuneen armahduskomitean. Hän hyväksyi sen ehdotuksista noin 90 prosenttia. Sen sijaan nykyinen presidentti Vladimir Putin on käytännöllisesti katsoen lopettanut armahdukset. Viime vuonna Putin armahti vain 10 ihmistä. Ihmisoikeusaktivistin mukaan syy kovalle linjalle on selvä. - Se johtuu hänen taustastaan. KGB:n everstiluutnantina hän ei voi sallia itsensä armahtavan ketään elämässään, toteaa Glasnost-säätiön tiedottaja Ruslan Gorevoi.Vapaudesta tulossa kauppatavaraaVuoden alussa Putin lakkautti armahduskomitean ja siirsi armahdusasiat alueellisiin, kuvernöörien alaisiin komiteoihin, jotka käytännössä tekevät juuri niin kuin kuvernööri haluaa.Kun vankien vapautus tulee riippumaan pienemmästä ja täysin virkamiehistä koostuvasta joukosta, vankiloista tulee pääsemään ulos pikemminkin rahan kuin lakikirjan perusteella, arvelevat ihmisoikeusaktivistit.Vankien armahduksesta on tulossa entistä enemmän kauppatavaraa, mutta täytyy muistaa, että jo ennestäänkin Venäjällä rikkaat saavat pienempiä tuomioita kuin köyhät. Äskettäin pääsi vapaalle jalalle vain neljän vuoden jälkeen liikemies, joka huijasi valtiolta yli 200 miljoonaa euroa laittomilla timanttikaupoilla. Samaan aikaan tavallinen taskuvaras joutuu istumaan 6-8 vuotta rikoksestaan.\nIran aikoo vapauttaa sotavankeja


Koneinsinöörikillan Lehti I/09. Tekemisen iloa - PDF\nKoneinsinöörikillan Lehti I/09. Tekemisen iloa\nDownload "Koneinsinöörikillan Lehti I/09. Tekemisen iloa"\n1 Koneinsinöörikillan Lehti I/09 Tekemisen iloa\n2 WÄRTSILÄ is a registered trademark. EVERY THIRD SHIP YOU SEE IS POWERED BY US. The reason isn t just our solutions, excellent though they are. Just as important is the around-the-clock lifecycle care offered by 17,000 of us all across the globe. This is the kind of simple, practical thinking that will give a better return on your investment, whether you need it on land or at sea. Learn more about what we can do for you at wartsila.com 2\n3 sisältö 5 pääkirjoitus 6 Puhiksen pakina 7 Aallossa? ~kiltakummin tervehdys 8 Killan uusi hitsauskone 11 Mitä muuta koneteekkarit tekisivät kuin ääliöitsisivät? 12 KoLehti Goes Buster Murtuuko taloudellisen ajon myytti? 14 TEK-terveiset 17 Vastarintaa ja selkätissejä eli mitä löysimme Tanskasta 21 Revolverihaastattelussa: Kari Santaoja 23 Koneinsinööriikillan tunnuslaulukilpailu! 24 Kysy Phuksitytöiltä 26 Olutarvostelu 29 Teekkari keittiössä: Kokkien sota 32 Venemessuilla 38 Länsirintamalta jotain uutta 40 Laskiainen09.jpg 42 Lukijoiden viestit 44 Killan tapahtumat Ole ystävällinen aina, kun mahdollista. Se on aina mahdollista. -Dalai Lama 3\n4 innovointia, voittamista ja kympin uutisia s. 10 KoLehti Koneinsinöörikillan lehti Päätoimittaja Enna Rane Ulkoasu & taitto Eetu Kejonen, Karri Esala, Enna Rane, Matti Nurmi Kansikuva Lauri Ahtiainen Kuvat Matti Nurmi, Lauri Ahtiainen, Mikko Kouhia Toimitus Ilari Jutila Roosa Nieminen Anni Tyni Anniina Kinnunen Mikko Lappeteläinen Eetu Kejonen Hannes Kallioinen Annastiina Salminen Anni Sarvaranta Iida Koikkalainen Juha Sørensen Jani Kalasniemi Alina Perälä Mikko Raittila Joona Seppälä Jori Säntti Ville Ristimäki Kuvittajat Maria Silvennoinen, Karri Esala Menossa mukana Painopaikka ja painosmäärä Picaset Oy 150 kpl\n5 Pääkirjoitus Maistuisko? Teekkareille maistuu paremmin kuin kyltereille. Taikkilaisille maistuu paremmin kuin teekkareille. Miehille maistuu paremmin kuin naisille. Viisasten juoma nimittäin. Ainakin YTHS:n terveyskyselyn mukaan. Eikä siinä mitään, maistuu se minullekin silloin tällöin, mutta sellainen harmi siinä kyselyssä tuli ilmi, että miehistä 17 ja naisista 12 prosenttia tunsi joutuvansa juomaan kavereidensa takia enemmän alkoholia, kuin olisi halunnut. kuva: Alvi Pakarinen Eli otetaanpa nyt lusikka kauniiseen käteen ja unohdetaan se sopan kauhominen kavereille. Sen sijaan voidaan alkaa miettiä, mitä killan uudella hitsauskoneella voisi saada aikaan. Tai mikä onkaan se seuraava projekti, jolla koneinsinöörit pääsevät kympin uutisiin? Entä oletko jo miettinyt, kuka edustaa sinua tulevassa Aalto~yliopistossa? Jos ei kuitenkaan aivan kuivin suin lähde tähän lehteen paneutumaan, voi seuraksi valita jotain tilanteeseen sopivaa sivun 26 olutarvostelusta. Yltiöpäisyyteen ei kannata silti ryhtyä, vaikka sellaista sattuu myös taikkilasille. Sivulla 29 kilpaillaan juhla-aterian valmistamisesta pelkillä edellisen illan pullorahoilla. Syötävän ihanat phuksitytöt taas vastailevat moniin mieltä askarruttaviin kysymyksiin ja jälkiruuaksi tarjoillaan mehukkaita lukijoiden viestejä. Slurps ja hyvää kevättä! Enna Rane Päätoimittaja 5\n6 Puhiksen Pakina Heipähei Arwon kiltalehden lukijat! KoLehti jatkaa taattua laatuaan ja ilmestyy säännöllisesti uusin voimin. Käsittääkseni saan täysin valita, mistä puhisen tämän palstan osalta, joten ajattelin keskittyä tällä kertaa viestimiseen. Koneteekkarihan on kaikkien teekkareiden esikuva, unohtamatta kuitenkaan muita. Tänä vuonna olemme iloksemme huomanneet, että pinkkiä on näkynyt jo ainakin viidessä eri mediassa. Yksi näistä olikin maikkarin loppukevennys, jossa Koneteekkarit laskettivat kameramiehen turvallisesti turbosoffallaan alas Ullanlinnanmäkeä. Tavoitteenamme tälle vuodelle on saada aikaan poikkitieteellisyyttä, aktivoida koneteekkareita sekä saada tiedotus toimimaan paremmin. Killan paras voimavara on opiskelijat. Vaikka nyt kesätyön saaminen voikin näyttää harmaalta, eivät fiksut firmat voi unohtaa seuraavan nousukauden aikana valmistuvia teekkareita. Onkin syytä pitää silmät ja korvat avoinna, millaisia verkostoitumismahdollisuuksia kilta voikaan tarjota näinä synkeinä kevätpäivinä, kun aurinko paistaa ja hanki loistaa. Myös tulevaa aaltoyliopistoa on syytä ajatella ajoissa. Jokaisen kiltalaisen tulee myös miettiä asia itselleen selväksi. Lähdetään yhdessä tekemään Aallosta ja AYY:stä sellainen opiskeluympäristö, josta nautimme. Resurssit on annettu, nyt pitää vain käyttää niitä. Vastatkaa kyselyihin ja äänestäkää vaaleissa. Siitä on iso apu, että saamme mielipiteemme julki. Kun me lähdemme yhdessä viemään positiivista Aalto-henkeä eteenpäin, tarttuvat muutkin siihen ennen pitkää. Nyt on meidän vuoromme olla suunnannäyttäjinä. Aalto-sitsit ovat tulossa huhtikuussa ja sinne onkin tulossa edustus joka puolelta tulevaa aaltoyliopistoa. Toivottavasti lempilauseeni kajahtaa vieraidemme suusta monasti: Teekkari on herrasmies!. Tulkaa rohkeasti vetämään hihasta: kyseenalaistakaa, vastauksia on! Sitä varten me olemme tässä koulussa, että oppisimme tarkastelemaan maailmaa kriittisesti. Lopulta, kuten aina viestimisessä, vastuu on kuitenkin kuulijalla. Heikki Sjöman 6\n7 Aallossa? Heräsin kauniiseen torstaiseen aamuun. Kevään merkkinä aurinko oli kohdistanut ensi säteensä lumen peittämille Töölönlahden rantamille. Vesipurojen virratessa hangen pintaa pitkin lähdin tekemään matkaani kohti koulua. Metromatkan aikana kohtasin kaverini ja päätimme ottaa aamukahvit perille päästyämme. Nousimme Otaniemen metroaseman rullaportaita pitkin yliopiston päärakennukseen, joka uutuudestaan huolimatta oli kodikas. Sen sykkivän sydämen muodosti vanhan hyvän ajan kirjasto, jonka lomassa lukuisia sohvanurkkauksia lueskeluun ja ryhmätöihin. Valtasimme näistä yhden ja kahvikupposen lomassa selasimme päivän lehdet. Kellon viisarit osoittivat vähitellen yhdeksää ja oli aika siirtyä matematiikan tunnille. Kirjaston yhteydessä sijaitsevassa luokassamme, jonka pöydät oli aseteltu U-kirjaimen muotoon, 20 opiskelijan ryhmämme paneutui prof Hakulan johdolla differentiaalilaskennan saloihin. Kävimme läpi sen sovelluksia, jotka tänään keskittyivät muuttuvan vesivirtauksen vaikutukseen kw koneteholla varustetun matkustajalaivan kulkuun. Vähitellen monimutkaiselta tuntuva asia alkoi luonnistua tosielämään liittyvien esimerkkien avulla. Tunnin jälkeen lähdimme ryhmämme kanssa syömään lounasta päärakennuksen ylioppilaskuntasiiven alakerrassa olevaan Aaltoravintolaan. Myös professori Hakula liittyi mukaamme joutuen kuitenkin tyytymään salaattivaihtoehtoon sillä hänen vaimonsa oli moittinut tätä lievästä ylipainosta. Hakulan tarinoiden tasoon tämä ei kuitenkaan vaikuttanut vaan tosielämän filosofilla oli paljon kerrottavaa. Lounaan jälkeen oli aika rientää kohti Design Factorya, jossa setä Ekmanin ohjauksessa jatkoimme projektiamme. Tehtävämme on mielenkiintoinen, mutta haastava: Etsiä ratkaisu ikäihmisten liikkumisen helpottamiseksi taloissa, joissa ei ole hissejä. Ryhmämme teollinen muotoilija oli visualisoinut edelliskertaisten kokeidemme perusteella portaikon reunakaidetta, josta tukevan otteen saaminen ei edellytä merkittävää puristusvoimaa. Pohdimme asiantuntemuksemme yhdistäen eri materiaalivaihtoehtoja sekä työstömenetelmiä, jotta pääsemme ensi tilassa myös prototypoimaan tätä Real Case -kohteeksi valitussa 1950-luvun kerrostalossa Tapiolassa. Iltapäivän taittuessa vähitellen illaksi päivän kohokohta alkoi olla käsillä. Edessä oli Aaltohallissa sählysarjan ottelu kone-sähkö. Perinteiseen tapaan peli oli tiukkaakin tiukempi ja ratkaisua jouduttiin hakemaan jatkoajalta asti. Kovan kulmaväännön jälkeen prof Aaltonen onnistui vapauttamaan Sjömanin Heksan maalin tekoon: Ylänurkka, voitto ja sähkön kippari Ossin lampeen. Tiettyjen asioiden eteen kannattaa nähdä hieman vaivaa. 7 Kiltakummin kirjoitus Kuka: Jussi Valtonen Mikä: KIK Kiltakummi Syntypäivä: Historia TKK:lla: Synkkä, kylmä ja vähäluminen (Prodeko - TKY - Prodeko - TKY - KIKkiltakummi) Harrastukset: Sormikoukku ja ampumapaini Lapsuuden unelma-ammatti: Artesaani Lempilaulu: Sommar och sol Motto: Täysiä päin ja paareilla pois\n8 Killan uusi hitsauskone Aina ajoittain iskee teekkariin sisäinen palo kaiken mielenkiintoisen rakentamiseen. Välillä pitäisi tehdä Ulliksen mäenlaskuun juuri se voittajapulkka, korjata Corollan pohjassa ammottava reikä tai osallistua vaikkapa virvoitusjuomatehtaan lennokkikisaan. Suurien suunnitelmien toteuttamista on vaikeuttanut se, että Teemu Teekkarin, kuin myös Tytti Teekarin, on ollut vaikeaa saada Otaniemessä käyttöönsä hitsauskonetta. Tästä syystä teräsrakentaminen onkin ollut vaikeaa, kun sitä liimakonetta ei ole voinut käyttää, vaan on ollut tyytyminen pultteihin, niitteihin ja milloin mihinkin patenttiratkaisuun. Onneksi täällä peräpohjolassakaan emme ole vailla paikallista hitsauskonevalmistajaa. Kemppikoneet Oy Lahdesta lahjoitti killalle MinarcMig 180:sen teekkareiden harrastustoimintaa varten. Tämä kone tarvittavine varusteineen on jatkossa lainattavissa Koneinsinöörikillan kiltahuoneelta kaikille tarvitsijoille. 8\n9 60 vuotta suomalaista työtä globaaleille markkinoille Kekseliäisyys ja kova uutteruus olivat ne kulmakivet, joille Kemppi perustettiin Vielä tänäkin päivänä luotamme noihin samoihin perusarvoihin. 9\n11 itä muuta koneteekkarit tekisivät Mkuin ääliöitsisivät? Viime aikoina on noussut esille keskustelua siitä miten muu maailma mieltää teekkariuden, miten teekkarit itse määrittelevät itsensä ja mitä erityisesti me koneteekkarit koemme teekkariudeksi. Onko muulla maailmalla meistä sellainen kuva, että olemme iso vaaleanpunainen massa, joka on aina humalassa ja käyttäytyy moukkamaisesti kaupungilla? Opetetaanko konephukseille, että teekkarius tarkoittaa kovaa känniä ja meuhkaamista haalarissa? Onko teekkarilakista ja pinkistä haalarista tullut symboli ääliöinnille? Perinteen mukaan tuleville teekkareille opetetaan, että teekkari on herrasmies. Nykypäivänä sillä tarkoitettaneen valtavirrasta poikkeavaa hyväkäytöksisistä miestä tai naista. Ulkopuolisen silmissä känniääliöintiä ei lasketa hyvään käytökseen eikä se osoita mitenkään erityisiä älyn lahjoja tai ole ihailtavaa, vaikka joskus siltä saattaa tuntua. Hyväkäytöksinen mies tai nainen ei römyä viinanmaistissa tai nolaa itseään keskellä katua käyttäytymällä huonosti. Hyväkäytöksinen mies tai nainen pitää omaa ja yhteisönsä mainetta tärkeänä ja myös osoittaa sen käytöksellään. yksi kunnon ääliöintikeikka tuhoaa kymmenen maineikasta tekoa Phuksivuotena opeteltiin perinteitä, mutta myös juhlittiin paljon. Toiset käyttäytyivät paremmin, toisille kotiin konttaus oli jokaviikkoinen uroteko. Toiset häpesivät käytöstään humalassa, kun toiset kerskuivat sillä. Osa phukseista oli alkuun hieman hämmentyneitä siitä miten humalaa, alkoholia ja känniääliöintiä joissain piireissä tunnuttiin lähes palvovan. Kilpailtiin siitä, kuka sai herätettyä eniten pahennusta keskustan ravintolassa ja tarinat viinanhuuruisesta alastonuinnista Tukholmassa KTH:n piha-altaassa ja alasti ruotsalaisten sitseille juoksemisesta eivät suinkaan herättäneet pahennusta, päinvastoin. 11 Joillekin sanat ääliö ja koneteekkari ovat toistensa symboleja. Mielikuvat tuttavista yleensä muodostetaan kohtaamisten ja käytöksen perusteella ja niin harmittavaa kuin sen onkin, monelle mielikuvan muuttaminen on vaikeaa, ei kuitenkaan mahdotonta. Mitä konteekkarit sitten tekisivät, jos eivät ääliöitsisi? Kysyi eräs tuttuni, jonka kokemukset koneteekkareista perustuvat muutamaan ei-niin-älykkääseen tapaamiseen. Koneteekkarit innovoivat, koneteekkarit rakentavat parhaan tavan tiputtaa munan rikkomatta sitä korkealta, koneteekkarit osallistuva sotilaspenkkipunnerruksen SMkisoihin, voittavat Otaniemen jäynäkilpailun, osallistuvat mäkiautokilpailuun, pääsevät kympin uutisiin hauskalla mäenlaskuvälineellä ja saavat mainetta ja kunniaa kiltalehtikilpailussa. Koneteekkarit saavuttavat hämmästyttävän paljon hyviä juttuja, mutta yksi kunnon ääliöintikeikka tuhoaa kymmenen maineikasta tekoa, yksi kunnon känniääliö leimaa koko porukan ääliöiksi. Kannattaa siis miettiä omaa käytöstään, erityisesti jos kulkee kaupungilla tai vaikka Otakaarella pinkin haalarin ja teekkarilakin kanssa. Termit teekkari ja teekkarius käsitetään hyvinkin eri tavoin, riippuen siitä keneltä kysyy. Toisten mielestä teekkarilakki ja haalari ovat hömpötystä ja mieltävät teekkariuden enemmän ammattikunnaksi kuin kulttuuri-ilmiöksi. Toiset taas rakastavat salamyhkäisiä teekkaririittejä, elävät teekkarilauluille ja lakin häpäiseminen on kunnianloukkaus. Osa taas valitsee jotain tältä väliltä, mutta se, joka luulee saunaillassa ryyppämisen ja sen jälkeisen ääliöinnin olevan teekkariutta, on pahasti hakoteillä. Kuka tahansa voi ryypätä saunaillassa, mutta kuka tahansa ei suunnittele ja rakenna lauttaa kylpyammeen ympärille ja lähde ylittämään sillä kylmää jokea Trondheimissa, kuten koneteekkarit tekevät vuosittaisella Norjan reissullaan. Älkää ymmärtäkö väärin, kyllä minä siiderin jos toisenkin nautin saunaillassa ja viihdyn pikkutunneille asti sitsien jatkoilla, mutta yritän aina käyttäytyä kuten teekkari käyttäytyy - hyvin. Kirjoittaja on viidennen vuoden teekkari, joka yrittää luoda koneteekkareista sivistynyttä mainetta Otaniemessä ja ulkopuolella.\n12 Näinä epävakaina aikoina, jolloin maailmantalous heittelehtii kuin DX-Corolla luomuviiksisen kuljettajansa lapasessa, on jokaisen syytä syynätä tulonsa ja menonsa tasapainoon. Autoilijoita kannustetaan ajamaan taloudellisesti, ja useimmat polttoaineen pihtaamiseen tarkoitetut niksit ja konstit on moneen kertaan todettu toimiviksi. Taloudellisen ajon keinoihin emme nyt puutu, vaan testaammekin uutta ja yllättävää myyttiä, jonka mukaan taloudellisella ajotavalla voi säästää. Mikäli myytti pitää paikkansa, tuo se hyviä uutisia paljon autoileville. Pitkän tien kulkijoille olisi luvassa siis mittavia säästöjä. Testiryhmämme odottikin erityisellä mielenkiinnolla myytin testaamista, sillä taloudellisuusajon tuomista säästöistä oli kirjoitettu jopa lehdissä. Urheat myytinmurtajamme päättivätkin tarttua heti toimeen ja vertailla tarkoin suunnitelluilla kokeilla ja nykyaikaisen tieteen ja teknologian keinoin eri ajotapoja. 12 Myytinmurtaminen pääsi alkamaan normaalissa talvisessa ajokelissä. Testiajokkina toimi Peugeot 406 ja testipaikkana todellinen taloudellisuusajon Nordschleife, vihreä helvetti, eli kehä-i välillä Otaniemi-Itäkeskus. Täällä jos missä pitäisi taloudellisella ajotavalla saada huimia säästöjä. Ennen varsinaista taloudellisuusajoa suoritettiin kuitenkin vertailuajo normaalilla ajotavalla eli liikennevaloja lähestyttiin napakalla\n13 jarrutuksella, autostereoista tulvi parisataa wattia hanszimmeriä ja moottorin kierrokset pidettiin C-duuriasennossa. Varsinainen taloudellisuusajo starttasi seuraavana päivänä samaan kellonaikaan, jotta muun liikenteen vaikutus saatiin eliminoitua. Sää ja keliolosuhteet olivat kutakuinkin vertailuajossa vallinneiden kaltaiset. Täydellinen päivä myytinmurtamiseen! Siispä radio, ilmastointi ja penkinlämmittimet kytkettiin pois päältä ja testiryhmämme suuntasi viitosvaihde pesässä ja renkaiden paineet korkealla kohti kehätien ruuhkia. Ajon aikana lompakon käteisvaroja seurasi jatkuvasti yksi testihenkilö ja toinen valvoi nettipankissa tilin saldoa reaaliaikaisesti. Pukinmäen kohdalla luulimme ajaneemme taloudellisesti, sillä huomasimme tilin saldon hieman nousseen! Säästöä kertyi - myytti voi sittenkin pitää paikkansa! Ilo oli kuitenkin lyhytaikainen, sillä tilitapahtumia tarkastelemalla huomasimme saldon pienen muutoksen johtuneen Kelan maksamasta opintorahasta. Lopputulos oli odotetun kaltainen. Käteisvarat eivät lisääntyneet, eikä tilin saldo karttunut toivotulla tavalla, vaikka kuljettaja vältti tarpeettomia pysähdyksiä ruuhkassa ja vauhdin hiljentäminen tapahtui yksinomaan moottorijarrutuksella. Taloudellinen ajotapa sopii kyllä autoilusta aiheutuvien kulujen minimoimiseen, mutta säästöjen hankkimisen ajamalla voi unohtaa. Tämä myytti on siis murrettu. 13\n14 TEK-terveiset! Etsitkö kesätöitä? Moni on varmasti huomannut, että talouden nykytilanteen vuoksi kesätöiden saanti on vaikeampaa kuin aiempina vuosina. Vaikka tilanne ei ole yhtä valoisa kuin ennen, kannattaa muistaa että tässäkin tilanteessa tukea ja turvaa tarjoaa Tekniikan Akateemisten Liitto, TEK. Teekkarin työkirjasta löytyy työsuhteisiin liittyviä asioita, ja siitä kannattaa lukaista tärkeimmät asiat, jotka on hyvä muistaa työhakemuksessa ja työsopimuksessa. TEKin lakimiehet ovat käytettävissä esim. jos jokin ihmetyttää työsopimuksessa, ja TEKin harjoittelupalkkasuosituksista saa hyvän pohjan työhaastattelussa käytävään palkkakeskusteluun. Muista liittyä IAET-kassaan! IAET-kassa on teekkareiden ja arkkitehtien oma työttömyyskassa, joka tarjoaa vakuutuksen valmistumisen jälkeisen työttömyyden varalle. Kassan jäsenenä sinun on mahdollista saada ansiosidonnaista työttömyyspäivärahaa. Ansiosidonnainen päivärahan taso riippuu nimensä mukaisesti palkan suuruudesta. Esimerkiksi 1600 kuukausituloilla summa olisi noin 990 kuukaudessa. Kassaan kuulumattomat saavat KELAn maksamaa peruspäivärahaa, jonka suuruus on vain n. 550 kuukaudessa. kassan jäsen. Opiskelijoiden onneksi työssäoloehtoa voi opiskelun aikana kerryttää myös osissa. Opiskelijana voit helposti saada tarvittavat 43 viikkoa täyteen neljän kesän aikana (12 viikkoa töissä / kesä -> 48 viikkoa 4:ssä vuodessa). Jäseneksi kannattaa siis liittyä jo phuksivuoden tai viimeistään toisen vuoden kesätöiden alkaessa! Mitä maksaa? IAET-kassan vakuutusmaksu vuonna 2009 on 45. Tämä summa on verovähennyskelpoinen. Kassaan liittyminen onnistuu helpoiten TEKin nettisivuilla, joten surffaa Jukka Viljanen Onnea työnhakuun! Mikäli sinulla tulee kysyttävää TEKiin liittyen, nykäise hihasta kiltiksellä tai pistä viestiä! Terveisin, Koneinsinöörikillan TEK-kiltayhdyshenkilö Miten voin liittyä? On tärkeää huomata, että työttömyyskassassa on 43 viikon työssäoloehto. Se, mitä tämä tarkoittaa käytännössä on että saadaksesi työttömyyspäivärahaa, on sinun oltava 43 viikkoa 14\n16 Jos käärme nielaisee oman häntänsä, koskettaako hännänpää lopulta itseään sisäpuolelta? 16\n17 Vastarintaa ja selkätissejä - Eli mitä löysimme Tanskasta Eräänä torstaiaamuna heräsimme aikaisin omituiseen taustahuminaan. Nopea vilkaisu ikkunasta paljasti, että alta løytyi pelkästään yksitoista kilometriä ilmaa ja Ruotsi. Tilannetta enemmän tarkistellessa huomasimme edessä noin kuusituumaisen LCD -näytøn, jossa luki määränpäänä Køpis. Istuimme siis mitä ilmeisemmin lentokoneessa, Airbus A319: n sikaosastolla. Mitä ihmettä?! 17\n18 Palataanpa ajassa noin 12 tuntia taaksepäin. Sitsiruuat oli katettuna eteen, perunamuusia ja poronkäristystä sekä ruokaan kuuluvia ja kuulumattomia juomia. Humalahan se on laskuhumalakin... nousussa... Norjan reissun kaato sujui mukavissa merkeissä. Toisilla putki oli jo alkanut, toisilla kyseessä oli ihmeellisen seikkailun ensimetrit. Illan jatkuessa siirryimme saunaan, jossa kuului ensimmäistä kertaa kuuluisa lause Jani kuule, pitäiskø lähteä Tanskaan!?, joka myøhemmin soi päässä kuin Kummelin sketsissä konsanaan. Nopea pakkaaminen, hampaiden pesu ja taksi lentokentälle. Tanskassa oltiin ennen kuin kerkesimme tilannetta edes havainnollistamaankaan, vaikkakin check-inissä lentokenttävirkailija uhkaili, ettei kapteeni ota humalaisia lennolle. Humalahan se on laskuhumalakin... nousussa... Päädyimme siis Tanskan kauniiseen pääkaupunkiin Køøpenhaminaan. Lähtøpäätøksestä oli tähän mennessä kulunut vajaat viisi tuntia. Lentokentällä laukkuja odotellessa oli ensimmäisenä operaationa vanhemmille ja kavereille soittaminen sekä tietysti majapaikan hankkiminen. Vanhemmilta løytyi vielä ymmärtäväiset viestit, mutta 18 varatut miehet huomatkaa - tällaisen reissun takia pitää olla valmis myøs kärsimään! Majapaikka varattiin pokkana vanhasta tutusta hostellista Nørrebrosta [nøäbru (kurkkuärrällä)], tietämättä sen läheisyydessä syttymäisillään olevasta maahanmuuttajien ja paikallisen prosenttikerhon välisestä sodasta. Matkatavarat saatuamme oli vuorossa keskustaan suunnistaminen, syøminen ja majoittuminen. Hostellin aulasta ei vielä saapuessamme tarjoiltu olutta, joten hylkäsimme nopeasti tavaramme ja pikaisen suihkun jälkeen suuntasimme keskustaan sitä metsästämään. Juhan kantapaikka ns. hirvibaari, ei ollut auki vielä puoliltapäivin, joten improvisoimme. Løysimme aavistuksen sivusta Wall Street Pub nimisen kuppilan, jossa olut oli kaksi yhden hinnalla ja bilispøytä. Tässä vaiheessa päätimme, että reissun pääteemana toimisi olut niin laadullisesti kuin määrällisestikin. Wall Street kuppilasta otimme pikku turistikierroksen kaupungin sisällä sijaitsevaan kaupunkiin Christianiaan. Sinne jumituimmekin useammalle oluelle ja maistoimme ensimmäisen erikoisemman, Christianian oman ekologisesti valmistetun oluen. Seuraavaksi pussikaljat matkaan ja kävely takaisin Nørrebron villeille kaduille. Ennen iltaruokaa pelasimme vielä muutamat bilikset paikallisessa alapäässä, Understelletissä. Iltaruoka nautittiin Nørrebro Bryghus panimoravintolassa, joka hinnasta\n19 huolimatta oli jokaisen kruunun arvoinen. Kolmen ruokalajin illallinen sisälsi pari litraa erilaisia oluita, raikkaan marjaisesta alkumaljasta maltaiseen pääruoka aleen ja eksoottisten juustojen kanssa tarjoiltuun india pale aleen. Vaikka Nørrebro olikin räjähtämässä bileiksi, katsoimme tässä vaiheessa parhaaksi suunnata unettoman yøn jälkeen keräämään voimia tulevaan. Vinyyli vinkui, olut oli halvempaa kuin koskaan ja ilmassa oli vapaamielisyyden tuoksu Perjantaiaamu alkoi hammasharjan ja -tahnan ostamisella, pakatessa mukaan oli tullut yhtä ja toista. Raikastavan aamupesun jälkeen oli päivän ohjelma selvä - suuntaisimme Carlsbergin panimokierrokselle. Kierros oli hieno ja huipentui itse asiaan eli Carlsbergin oluiden maisteluun. Kierrokseemme sisältyi kaksi olutta nuppia kohti, mutta tutkiessamme karttaa ja arvostellessamme toisia oluitamme, ilmestyi näkøkenttään kartan päälle kaksi olutlipuketta lisää. Jostain taustalta kuulimme päivää, ja hauskaa illanjatkoa. Vieläkään ei ole selvinnyt olivatko salaperäiset olutlahjottajat suomalaisia vai kuulimmeko omiamme. Museot olivat jo kiinni, joten seuraava askel oli illan rakentaminen. Päätimme suunnata Christianiaan etkottelemaan, mutta ennen sitä tarkastimme Moose Barin eli hirvipubin halvat oluet. Siellä viihdyimmekin yllättävän hyvin. Matkalla Christianiaan pistäydyimme vielä parilla pikaisella Amager Torvin irkkupubissa. Christianiassa ykkøsvaihtoehtona olleessa pubissa oli yksityisbileet, joten saimme oluemme savuisesta ja hyvin mielenkiintoisen tuoksuisesta pienemmästä kuppilasta. Täällä tulimme juttuun paikallisten arkkareiden kanssa, jotka kuultuaan tarinamme kutsuivat meidät paikallisiin Smøkkibileisiinsä. Vinyyli vinkui, olut oli halvempaa kuin koskaan ja ilmassa oli vapaamielisyyden tuoksu. Kun paljastui, että paikalliset arkkarisedät olivat suunnittelemassa Aalto-excua Suomeen, lupauduimme ilman muuta järjestämään heille pippalot. Bileiden jälkeen jätkät ehdottivat, että jatkaisimme iltaa kaupungin toisella puolella Mexibar drinkkiraflassa, joka oli muutenkin suunnitelmissa. Loppuilta vietettiinkin 19 aavistuksen miehuutta vähentävien drinkkien kanssa Mexibarissa ja sitten testosteronitäytteisessä Understelletissä (joka tarkoittaa siis polkupyørän alapäätä eli vetokalustoa tai naisen vastaavaa). Lauantaiaamu sisälsi pakollisen kulttuurikokemuksen. Kävimme oppimassa Tanskan toisen maailmansodan aikaisesta vastarintaliikkeestä (olisiko muuten selkätissit vastarinnat?). Tämän jälkeen kävellessä pitkin keskustan kauppakatua, Strøgetiä, Jani huomasi ilokseen eräällä sivukujalla tatuointiliikkeen. Päivän ensimmäisen oluen, Mikkellerin Beer Geek Breakfast kahvistoutin, pääsi Jani nauttimaan neulan alla. Komean lopputuloksen aikaansaaminen vaati puolisentoista tuntia kidutusta ja oluen maistelua. Sitten taas\n20 asiaan eli oluiden maisteluun, tällä kertaa laatupainotteella. Kohteena oli tatuointimiehen suosituksesta Vesterbro Bryghus ja parit paikalliset pienpanimo-oluet. Kävely Vesterbron kaupunginalueen läpi paljasti, että kartamme valehtelee tai vähintään tulkitsee totuutta mielenkiintoisesti. Sen mukaan Vesterbro on kalliimpi ja trendikkäämpi nuorekas kaupunginosa. Totuudessa alue oli täynnä halpoja hotelleja, tissibaareja ja pornokauppoja erilaisimpiin makuihin. Saattoi siellä muutama kampaamokin olla. Ilta puolestaan jatkui perinteisiksi paljastunein meiningein Christianiaan aloittelemaan ja sitten tavalla tai toisella Nørrebron pippaloihin. Matkan viimeinen päivä alkoi perinteisin, ei kultaisin, suihkuin. Kymmenen aikaan kaupunkiin kävellessä tuli vastaan lauantai-illan bilettäjiä, edelleen pullot kourassa. Louisen kahvila oli ilmeisesti juuri sulkeutumassa yøn jälkeen. Totuudessa alue oli täynnä halpoja hotelleja, tissibaareja ja pornokauppoja erilaisimpiin makuihin. Saattoi siellä muutama kampaamokin olla. Yhdentoista aikaan kaupunki oli vielä kuollut, mutta puolenpäivän jälkeen jokainen katu täyttyi elämästä. Lisäsimme vielä muutaman uuden oluen listaamme, joka loppujen lopuksi sisälsi kaksikymmentä erilaista mallasjuomaa. Amager Torvin Irkkupubissa saimme legendamaineen, kun vielä viimeisen kerran kerroimme lähtøtarinamme tarjoilijoille. Ikävä kyllä jouduimme lähtemään lentokentälle kesken ManC:n pelin ja siirtymään kohti laskuharjoituksia. Pikaiset ruoka- ja olutostokset vielä Tanskan puolella ja sitten kotiin. Kaiken kaikkiaan rahaa meni, olutta riitti, hauskaa oli ja tarinoita jäi huomattavasti enemmän kerrottavaksi kuin mitä tähän artikkeliin mahtui. 20\n21 Lujuusopin luennoitsija rasitti nimensä rautalankaan Revolverihaastattelusssa Kari Santaoja On kirpeä keskiviikko lounasaikaan konelafkalla. Opettava tutkija Kari Santaoja odottaa haastattelun alkua. Epäonnisen väärinkäsityksen (lue: toimittajan virhe) johdosta hän saa odottaa turhaan. Pahoitellessani tapahtunutta, Santaoja toteaa vain tyynesti Odotellessani en ollut yllättynyt. Ajattelin, että tässä kävi kuten muissakin naisjutuissani. Oletko naurava nakki vai murjottava makkara? Toivottavasti naurava nakki. Joskus minua on sanottu karkeakieliseksi terrieriksi Millä nimellä kutsut mukanasi kulkevaa vaahtomuovipalkkia? En ole nimennyt sitä Kävisikö jokin näistä: Vaahtis, Hra/Rva/Nti Palkki, Jatke, Vaahtelo, Musti tai standardi muusa? Vaahtelo kuulostaa hyvältä ja ehdottomasti neiti Vaahtelo. Hän on ainoa nainen, joka viihtyy aina kainalossani. Tämä palkki tullaan kuitenkin korvaamaan. Tarvitaan uudenaikaisempi ratkaisu, sillä Nti Vaahtelo ei näy esimerkiksi A-salin perälle. Mikä on paras muistosi TKK:lta? Opiskeluajalta hienointa oli väitöskirjan luovutus. Työuralta taas mukavimmat muistot saa opettamisesta. Mikä on rasittavinta oppikirjan kirjoittamisessa? Loppuunhiominen. Kun samaa kohtaa joutuu muokkaamaan lukuisia kertoja olematta silti tyytyväinen, siitä menee henkisesti hapoille. Kuinka monta painosta Lujuusoppi I -kirjasta tarvitaan ennen täydellisyyttä? 3.painosta vielä niin saadaan hyvä. Opiskelijoiden apua tarvitaan etenkin vaikeaselkoisuuden poistamiseen. Millä mielin lähdet Aalto-yliopistoon? Valmisteilla on yhteistyötä TaiK:n kanssa. Lavasteiden suunnittelussa tarvitaan lujuusoppia. Me taas tarvisemme osaavia laboratoriokokeiden dokumentoijia. Mistä tyylikäs pikkutakkisi on hankittu? Oranssi taitaa olla Haloselta, punaisia takkeja on etsitty San Franciscosta ja Budabestista asti. Hyviä punaisia silkkikravatteja saa Budabestin läheltä Ráckeven kaupungista keskiviikkotorilta. Suoisittelen. Taipuu, muttei taitu. Väsymistä ei voi estää. Mitkä ovat terveisesi väsyneille teekkareille? Ei saa väsyttää itseään liikaa, täytyy tuntea rajansa. Historia TKK:lla: Harrastukset: Sulkapallo, Tai Chi, kesämökki, moottoripyörä (900cc Divers) ja urheilukalastus Lapsuuden unelma-ammatti: tutkija Motto: Hyvä laatu Terveisin: haastattelija: Enna Rane 21\n22 Maksan hyvästä kuvasta 22\n23 Koneinsinöörikillan tunnuslaulukilpailu Vaikka olemmekin kiistatta Otaniemen kaunein kilta, on killas-samme jo pitkään ollut eräs puute, joka tulisi viimeinkin korjata. Rakkaalta killaltamme puuttuu oma tunnuslaulu. Laulaminen on oleellinen osa teekkarikulttuuria, joten mielestäni oma tunnuslaulu korostaisi olennaisesti kiltamme identiteettiä. Tässä vaiheessa monet jo varmasti ihmettelevät, että mitä oikein selitän, kyllähän meillä on oma tunnuslaulu. Laulu Koneinsinöörikillasta ei kuitenkaan ole syntynyt killassamme, vaikka sitä nykään paljon tapahtumissamme lauletaan, joskin muutamin muutoksin. Tämä menevä kappale oli alun perin Insinöörikiltalaisten, tuttavallisemmin raksalaisten, tervehdys konelaisille. Sittemmin se tarttui omaan laulurepertuaariimme ja siitä jalostui nykyisin laulettava versio. En missään tapauksessa halua vähätellä Laulua koneinsinöörikillasta, enkä halua että lopettaisimme sen laulamisen kokonaan tai yrittäisimme haudata sen. Päinvastoin säilyttäkäämme tämä laulu osana kiltamme perinteitä, mutta tiedostakaamme kuitenkin, että kyseessä on toisen killan meistä tekemä laulu eikä meidän oma tunnuslaulumme. Kiltamme on kuitenkin tunnuslaulunsa ansainnut, joten julistan Koneinsinöörikillan tunnuslaulukilpailun alkaneeksi. Kilpailuun voi osallistua kuka tahansa kiltamme jäsen tai jäsenten joukko toimittamalla minulle oman ehdotuksensa vapaavalintaisella tavalla. Olen myös valmis auttamaan ehdotuksen hiomisessa, mikäli siihen on tarvetta. Tunnuslaulussa tulee käydä selvästi ilmi, että kyseessä on Koneinsinöörikillan laulu sekä sen tulee olla sellainen, jonka voi laulaa kenenkään punastelematta. Vaalenpunaisiksi kuulijat toki saavat muuttua. Ehdotukset tulee toimittaa minulle mennessä ja voittaja julkistetaan lakkisitseillä. Voittajalle lupaan maineen ja kunnian lisäksi henkilökohtaisesti leipomani täytekakun. Tarttukaa rohkeasti haasteeseen niin Koneinsinöörikilta saa arvoisensa laulun, jonka voimme ylpeänä esittää kenelle tahansa, milloin tahansa! Janne Helin Lukkarimestari 23\n24 Kysy Phuksitytöiltä Miksi tyttöystävä ei tee yhtä hyviä lihapullia kuin äiti? -lappeen Rannan Kumman karju kanssa haluat mieluummin käpertyä sohvalle katsomaan leffaa, äidin vai tyttöystävän? Jos päädyit jälkimmäiseen, harkitse tarkkaan kumman pullia arvostelet. Makuasioista ei toisaalta kannata kiistellä: kysymyksesi on siis hassunassu, senkin pikkupossu. Jos lihapullien koostumus kuitenkin poikkeaa häiritsevästi siitä, johon olet kotonasi tottunut, ota ohjat omiin käsiisi ja leivo itse omat pullasi. Miksi phuksitytöt ovat niin suloisen syötäviä? - Ujo Romeo Kuinka te phuksitytöt olette aina niin menossa mukana? Vedättekö jotain nappuloita vai oletteko aina kännissä? -Yrjö Yrjö kulta, phuksitytöillä hauskanpito on verissä, jos vain suoni löytyy. Mikä pelimies luulet olevasi?! Jos yrität tehdä vaikutuksen phuksityttöihin, niin keksi parempia kielikuvia. Kannibalismi ei ole oikea lähestymistapa. Phuksitytöt haluavat syödä, mutta eivät tulla syödyiksi. Jos kuitenkin viittaat nimimerkilläsi Alfa Romeoon, voit tulla noutamaan minut lauantaina seitsemältä osoitteesta Jämeräntaival 13B\n25 Hei, onko teekkarityttö juuri se silmälasipäinen etupulpetin tyttö, joka teki aina matikan laskut ajoissa tai se yläasteen poikatyttö? Oletamme -Siiri Freud kysymyksesi kantaluvuksi 10, mutta lähdemme tutkimaan ratkaisua binäärijärjestelmässä. Tällä oletuksella ratkaisun raja-arvo lähestyy 0 tai 1. Jos muunnamme kysymyksen,r-3. dimensioon, voimme tarkastella ongelmaa pullistetun dodekaedrin Lebesguen integraalia approksimoimalla F(x,y) -5.6t e -47tlog π3xy+n=1 lim n 1+1tycosx Ldydx y2e-tθ, virhearvolla Ft- x32gn(x) 32t x tn, jossa t on integraalimerkinnän keksimispäivämäärä , ja kun funktio on paloittain määritelty ja sen kriittiset pisteet voidaan ratkaista iteroiden Newtonin menetelmällä. Toisin sanoen, Siiri the humanisti: Me tulemme saamaan niin v****n paljon enemmän palkkaa! Moi phuksitytöt! Kuinka teidät voi viedä Tykkäämme kahville? ajatuksenjuoksustasi. On hienoa, että rohkenet kysyä tätä meiltä. -Gaabriel Usko pois, et todellakaan ole ainoa joka painii tämän ongelman kanssa päivittäin, sillä phuksitytöthän ovat kauniita, ihania, hurmaavia, rakastettavia, lahjakkaita, fiksuja, taitavia, söpöjä, sädehtiviä, luovia, seksikkäitä, mukavia, hauskoja, huumorintajuisia, urheilullisia, infernaalisia, lumoavia, tenhoavia, valloittavia, reiluja, upeita, kuumia, jumalaisia, vaatimattomia 25\n26 Prologi: Olutarvostelu Eräänä iltana keltsussa pienessä laitamyötäisessä sain mahtavan idean: Koska pidän oluesta, olen kykenevä kirjoittamaan asiantuntevan olutarvostelun. Idea myllersi päässäni kauan, mutta tarpeeksi kauan hauduttuaan se oli valmis muiden kiusaksi, joten tässä sitä nyt ollaan. En kuitenkaan ole mikään oluttuotteiden ammattilainen, ( vaikka välillä tuoksuni antaa ymmärtää toisin ) joten tarvitsin asijantutevan arvostelutiimin. Lehden toimittajista löytyikin kolme oluen ystävää arvostelemaan kanssani ja näin matka oli aluillaan. Oluiden kuten muidenkin nautintoaineiden arvostelut muistuttavat erehdyttävästi toisiaan, joten halusimme tehdä tällä kertaa jotain tavanomaisesta poikkeavaa. Emme arvostele oluita kliinisessä ympäristössä ja pyri etsimään niistä eroavaisuuksia vaan kantavana ideana on oluen sopivuus teekkarille ominaisissa tapahtumissa. Koska oluen makutuomaroinnista käytettävät termit ovat asijantuntijoiden puuhaa, jätetään ne tästä tekstistä suurimmalta osin pois ja käytämme insinööreille tutumpaa asteikkoa nollasta viiteen. Arvosteltavat Oluet: Koff III (4,5%) Koff Porter IVB (7,2%) Laitilan Kukko Pils (4,5%) Finkbräu Pils (2,8%) Velkopopovichky Kozel Dark (3,8%) Tapahtumapaikat: -Laskareissa -Riennoissa -Juuri ostettuna -Krapulassa Arvostelutapahtuma: Fiksuina teekkareina päätimme hoitaa kaksi kärpästä yhden iskulla arvostelua tehdessämme. Ajankohdaksi valitsimme erään sitsipäivän perjantain: tällä tavalla saisimme etkoiltua sitsejä varten ja samalla tehdä lehteen juttua! Arvostelupaikkana toimisi erään arvostelijamme kämppä jossa voisimme samalla tehdä pientä syötävää. Arvostelua edeltävänä päivänä herään aamu-uniltani puhelimen pirinään. Aamupöhnältäni saan selville, että arvostelupaikkaa joudutaan vaihtamaan koska kyseinen arvostelija päätti lähteä eilen kännipäissään Tanskaan - Ymmärrettävä vahinko. Onneksi hätä ei ollut tämän näköinen. Riittihän meille muille nyt enemmän olutta ja tapahtumapaikaksi vaihdettiin kiltis. Alkukankeuksien jälkeen oluet saatiin kaupasta, kiltis miehitettyä ja pullot korkattua. Ensimmäiseksi arvostelutapahtumaksi päätimme valita laskarit. Emme kokeneet varsinaista tehtävänratkaisua oleelliseksi osaksi testiä vaan päädyimme simuloimaan tilannetta kuuntelemalla hiihdon MM-kisoja radiosta. Tässä testissä pyrimme nauttimaan jokaista olutta optimilämpötilassa ja mahdollisimman selvänä. Suuria yllätyksiä tässä testissä ei saatu ja jokainen olut maistui arvostelijoille lähes odotusten mukaan. Seuraavana vuorossa oli huoneenlämpöisen oluen nauttiminen. Välillä jano todella on niin kova, että olut täytyy avata heti ostamisen jälkeen kun kaupasta ollaan päästy ulos. Tämän vuoksi on hyvä tietää olut, jonka valitsee niinsanotuksi puskuriolueksi. Tässä testissä ei myöskään 26\n27 hirveää heiluntaa näkynyt, vaan odotetusti tummat oluet suoriutuivat vahvasti. Teekkaririennon simuloiminen oli haastavin testi johtuen osaksi siitä, että se oli tämän testipäivän viimeinen. Haastavat testiolosuhteet saatiin aikaiseksi pukemalla allekirjoitettu haalareihin ja täyttämällä taskut oluella. Kirpeässä pakkassäässä lafkan sisäpihalla tehty muutaman minuutin rankka tetsaus toimi hyvänä analogina esimerkiksi ulliksen laskiaisriehalle. Lisäksi arvostelukolmikon olotila alkoi lähestyä normaalia perjantaiiltaa arvosteltujen oluiden määrän kasvaessa. Testin tässä vaiheessa oli kaikista suurin varianssi ja arvosanat muuttuivat kaikista eniten. Suurena yllätyksenä koko arvostelutiimille tulikin tämän osatestin yllätysvoittaja yhden tähden Jaloviina. Miinuspisteitä Porterin lasipullolle, joka tippui haalarien taskusta heti ensimmäisessä syöksyssä. Seuraavana päivänä heräsin tyhjien pullojen keskeltä ja puoliksi kaljuna. Krapula-arvostelun sovittu ajankohta oli muutaman minuutin päässä joten aloin kuumeisesti etsiä puhelintani. Lopulta löysinkin muistin syövereistäni tapahtumia noin kahdeksan tuntia takaperin. Hämärästi muistan kuinka puhelimeni kokee väkivaltaisen kuoleman yön pikkutunneilla. Onneksi muistin juotuani olin hankkinut itselleni aivan infrenaalisen krapulan, joten vastasin ainakin kahta normaalidarrassa olevaa henkilöä. Tämä arvostelu kesti pisimmän aikaa kaikista. Puoli tuntia ensimmäisen oluen jälkeen tulin tulokseen, että arvostelua ei voi suorittaa loppuun ilman pizzaa. (On muuten jännä, kuinka vessan lattialla maatessa löytää absoluuttisen totuuden ja ratkaisun joka ongelmaan) Muutaman siivun nautittuani päätin pyytää kämppiksen apuun oluen juomisessa. En kyennyt itse kuin maistamaan jokaista olutta muutamaa hörppyä enempää ja poiskaan ei kehdannut kaataa. Tässä testissä vaaleat oluet menestyivät odotetun vahvasti ja finkbräu meni kokonaisuudessaan lähinnä neutraalin makunsa ansiosta. Pisteisiin ei vaikuta vaikka se siellä ei pysynytkään. Kuitenkin suosittelen jokaiselle itsestään välittävälle skumppaa, jos uuteen nousuun pitää kankkuspäivänä lähteä. On muuten jännä, kuinka vessan lattialla maatessa löytää absoluuttisen totuuden ja ratkaisun joka ongelmaan. Alla olevassa taulukossa on lopulliset tulokset taulukkoformaatissa. Taulukossa on ensimmäisenä oluen arvioitu suoriutuminen tilanteessa ja jälkimmäinen on tulos. Luvut ovat kolmen arvostelijan keskiarvoja. Arvostelun voittajaksi suoriutui Kukon Pils. Tämä juoma voitti selkeän tasaisuutensa vuoksi. Erityismaininnat kuitenkin Koffin Porterille hyvästä kakkossijassa, minkä ainoastaan pilasi erittäin huono juotavuus kankkusessa. Arvio Pisteet Arvio Pisteet Arvio Pisteet Arvio l < Pisteet l C\n28 :58 <Isäntä> Ja on maailman ihqin?;p :48 <?Que_Pasa?> Miten toi on mahdollista o_o :51 <?Que_Pasa?> vois ite kokeilla samaa tekniikkaa :D :53 <erane> kjehkjeh :D :05 <Python--> aika hyvä :08 <cic-girl> mä oon päässy pvnkuvaan!! ^^ :09 <Henry> hauska! :) :10 <Tatami-otteella> salee muokattu!!! :42 <Dirty mechanics> Toi tummatukkanen on vaan niiin _kuuma_ Mun moottori ainakin lämpes < :11 <a55ari> vaihteeks joku iha järkevä päivänkuva :) :13 <paahto^vanukas> :D:D:D hahahhhhaa! :20 <strap_on> WORKS :D :25 <Late69> hyvä k ultsi< :26 <kiekkopoika> HÄH? en tajuu :31 <^Analpie^> :D :51 <3m3> hehhe, du har päivänkuva :) wazup nuförtiden? :06 <e_paku_e> i c wut u did thar :16 <kamina\_\_> wouu..pitkäst aikaa hyvä pvkuva!:p :21 <pii_är_toiseen> noei tää ny NIII hyvä päivänkuva oo! :D repesin kyllä tolle faabiolle :32 <Paskatyyppi> Takakireetä menoo :D :40 <Isäntä> Kaikki liittymään Aalto~sitsien Facebook yhteisöön!! Noi kissat näkyy siellä ;) :40 <ISO mk> ihkuboxi on hieman ärsyttävä!!! hyvä kuva :43 <Piirakkamielessä> Minä oun vielä seuraleasta vaella niihi kuupalaesii yökinkereihin, rimpautelkoo tae laettakee hotmailia!\n29 Teekkari keittiössä Kauan kauan sitten, kaukaisessa solukeittiössä... KOKKIEN SOTA Seuraavat tapahtumat perustuvat tositapahtumiin ja tapahtuvat klo 12:00 ja 18:00 välillä. 12:00:00 Jämeräntaival X Ei helvetti, heräsin just jonkun solun sohvalta ja kännykkä, rahat, vaatteet sekä itsekunnioitus on täysin hukassa. Taisi olla eilen aivan loistavat bileet. Ihan kuin olisin unohtanut jotain... (Siis muutakin kuin mitä eilen tapahtui). Ei näin. Paska! Lupasin tehdä kavereille ruokaa ja vieraat tulevat jo kolmen tunnin päästä. Millä mä nyt selviän tästä. Hmmm... Mitä MacGyver tekisi? MacGyver ei kyl ikinä päästäisi itseään tähän jamaan, se on nyt ainakin selvä homma. Kappas, lattia on täynnä tyhjiä pulloja. Saiskohan näistä muutaman lantin. Otariisto 12:30:32 Huhhuh, alkaa horkka iskeä päälle, jonkin verran tuli vissiin eilen otettua. Eikä pulloistakaan saanut kuin viitisen euroa. Katsotaanpa mitä sitä saisi ostettua... 29\n30 Storyline 1 14:00:02 Kotisolu Mitä helvettiä mä oon oikein ostanut? Retiisejä, porsaan sydän, kiiwejä, suklaapatukka, avocado, porkkanoita ja appelsiinijaffaa. Näistäkö sitten pitäisi saada jonkinlainen gourmeeateria aikaan tunnissa? Onneksi kaapissa on jonkin verran perusraaka-aineita joista saa jotain tehtyä... avocadodipin kanssa, röstiperunat ja sydänkin paistui siinä pannulla oikein kivasti. Jälkiruo an maut eivät tosin sopineet yhteen niin hyvin kuin arvelin. Noh, aina ei voi onnistua. Nyt jännittää huomaavatko vieraat mitään. 17:59:59 Kotisolu Jippii, selvisin siitä kuin koira veräjästä. Kaverit eivät huomanneet yhtään mitään. Nyt vain odottelemaan kauhulla ensi yötä... Tiskit voi jättää huomiselle. Hmmm... Alkuruoaksi voisi tehä juuressosekeittoa perunoista ja porkkanoista, se nyt ainakin on helppo ja nopea homma. Pääruoaksi sopii porsaan sydän ja... ja... ja... röstiperunoita? Myöskin helppo valmistaa isollemmallekin sakille. Jälkkäriksi kiiwiä marspatukkakastikkeessa. Saa nähdä mitä tästä tulee. Jaffan joutunen uhraamaan omaan käyttöön. Kappas, kaapissa oli vielä hiukan valkkaria. Sillä voisikin maustaa keiton. Mitä mä teen avocadosta. Oiskohan jonkinlainen dippi retiiseille? Miksipä ei. 14:33:37 Hemmetti kun on kiire. Pitää ravata pää kolmantena jalkana ympäriinsä. Ja vieraatkin tulevat jo puolen tunnin päästä. Sydän on nyt viipaloitu, perunat ja porkkanat olleet kiehumassa jonkin aikaa sekä röstitaikina on valmis. Mitä vielä? Kiiwin voisi viipaloida ja Mars-patukkaa voisi käydä sulattelemaan. 14:40:05 Ei helvetti, eihän tää patukka suostu nyt yhtään yhteistyöhön. Ei sen noin pitäny sulaa. Onneksi ruokaöljyn pitäisi tehä siitä taas yhtenäinen. 15:00:00 Huhhuh, ehdinpäs. Keitosta tuli oikein hyvä, retiisit toimii 30\n31 Storyline 2 14:02:45 Enpä päässyt ite kauppaan ollenkaan ku oli niin kauhea vapina. Laitoin kaverin asialle, joka sentään kykeni kävelemään ja eiköhän se sankari hävittänyt ostoslistan ennen Alepaan pääsyä. Omena, lakritsitoffee, katkarapuja, päärynäpiltti, tölkkiherkkusieniä ja bataatti ei ollu ihan mitä tilasin, mutta toivottavasti tästä jotain saadaan aikaan, Alkuruuaksi voisi tarjota kuullotettua bataattia, jonka päällä on majoneesia ja katkarapuja. Pääruuaksi katkaraputortellineja ja mausteista kastiketta. Omenan voi aina karamellisoida ja siihen toimii päärynäinen lakukastike, jonka saa tehtyä piltistä ja patukasta. 14:14:14 Muutama kananmuna ja jauhoa, vähäsen suolaa ja pastataikina on valmis. Nyt tää vaan jääkaappiin vähäks aikaa vetäytymään ja muihin hommiin. Muutama munankeltuainen ja paljon öljyä? Kuinka vaikeaa majoneesin valmistaminen voi oikeesti olla? Näemmä se on mahdotonta ja epäilen jo valmismajoneesifirmojen salaliittioa. Ilmeisesti ensikertalaisena ja krapulassa tämä ainesosa on mahdoton valmistaa. No onneksi tän voi aina paikata tekemällä todella hyviä tortellineja. 14:41:40 No jälkkäri sentän näyttää hyvältä. Maistamaan ei ehtinyt, mutta toivottavasti hirveä määrä sokeria peittää jos siinä jotakin on. Ainiin se tortellini! Tuorepastahan valmistuu muutamassa minuutissa ja ylikypsänä se on kumimaista.. Toivottavasti ei oo myöhästä... noo toivotaan, että joku tuo vähän enemmän viiniä niin ne ei huomaa syövänsä superpalloa. Jos vaikka laittais sit noi bataatinviipaleet jotka oon paistanu ton lisukkeeks niin sais edes jotain pelastettua 15:00:00 Nooh.. alkuruokaa ei oo.. Pääuokaa on yhdelle todella nälkäiselle ja sekin on vähän sinnepäin. Nyt mä todella toivon, että ne vieraat on joko tosi nälkäisiä tai sitäkin enemmän humalassa. Ja ehkäpä toi jälkkäri sit pelastaa. 18:01:10 Seuraavat illanistujaiset pidetään kuulemma jossain muualla ku meikäläisen luona. No onneks jälkkäristä ne sentän tykkäs et ihan hyvillä mielin lähtivät ja naureskelivat vielä mennessään meikäläisen krapulalle. Eipä tästä muuta ku tiskiharja käteen ja sen jälkeen unta palloon. 14:35:35 Tortellinitaikinasta tulikin vähän tahmaisempaa kuin odotettua. Eipä se mitään vaan tehäänkin yksi iso tortellini niin säästän vaivaa! Ei muuta ku herkkusienet ja katkaravut taikinan sisään ja kiehumaan... Ja sit jälkkärin pariin. 31\n32 Kolehti otti selvää venemaailman uusista tuulista Vene09- messuilla. Messuilla oli esillä 620 venettä ja paljon muuta veneilyyn liittyvää, kuten Hondan mainio telaketjukottikärry. Purjeveneosastolla veneet näyttivät samanlaisilta, kuin ennenkin ja vielä samanlaisilta keskenäänkin: ulkokuoret kiiltävän sinisiä tai valkoisia ja sisustukset lakattua puuta. Maalin ja lakan väliin kuitenkin mahtui monenlaista rakennetta. Messujen purjeveneeksi valitun FinnFlyer 36:n esittelijä kertoikin ylpeänä kauttaaltaan kerrosrakenteisesta, hiili- ja aramidikuiduin vahvistetusta hitech veneestään, jonka sisustuksen kevyet kerrosrakenteet oli saatu viiluttamalla täysin piiloon ja näyttämään massiivipuulta... Perinteitä palvovalla venealalla ei siis riitä, että vene on hitech tuote sen pitää olla sitä ilman, että se näkyy. Liekköhän ratkaiseva tekijä vuoden vene -äänestyksessä, mutta syvä eväköli mahdollistaa täyden seisomakorkeuden koko veneen matkalla. Moottorivenepuolella tarkoituksenmukaisuus oli viety uudelle tasolle ja siitä syystä Lear 204 olikin ehdolla vuoden veneeksi. Mitä muuta moottoriveneessä tarvitsee olla, kuin iso aurinkokatos, paljon mukitelineitä ja hyvät stereot? Silmiinpistävää oli messuilla sähkömoottorien ilmestyminen veneisiin. Vielä toistaiseksi pienet bodyt toimivat uistelu ja apumoottoreina akkujen varassa, mutta jo ensivuonna saatetaan nähdä tehokkaita sähkövetolaitteita generaattorikäytöillä, suomenkin messuilla. Sähköropellien sijoittelussa oli jo nyt käytetty mielikuvitusta Sähkömoottoriveneen ohjauspulpettia sen sijaan ei oltu muistettu muotoilla uudestaan ratin ja kaasukahvan poisjättämisen jälkeen Raision Venehuolto toteutti pääoven ulkopuolella perinteistä kumisaapaskoetta, korjauksessa olleelle veneelle, ennen asiakkaalle luovuttamista. Paatti täyteen vettä ja odotetaan viikko, jos vesi on vielä messujen loputtua veneessä, on se tiivis. Epäselväksi jäi miten bikinipukuiset tytöt liittyivät asiaan. Mielin määrin kahvia ja messuhuveja Kello 09:30 astelen sisään valtavaan messuhallikompleksiin. Harhailen kojusokkelossa hetken ennen kuin löydän omalle osastolleni. Ennen passipaikalle pääsyä olen jo vilautellut näytteilleasettajakorttia sisäänkäyntejä vahtiville vartijoille. Etsin ständiltä itselleni oikeanlaisen messupaidan. Pitäähän sitä kaikin tavoin mainostaa edustamaansa järjestöä. Kello 09:55 törmään samaan vuoroon tulleisiin esittelijöihin ja yritän tehdä tuttavuutta näiden kanssa. Päivästä on tulossa hauska. Ehkä. Kello 10:01. Messut ovat auenneet. Yksikään kävijä ei vielä ole eksynyt messuhalliin nro2. 32\n33 Esittelijöistä kolmas, se hauskanpuoleinen mies, lähtee hakemaan kahvia. Me loput jäämme ottamaan selvää mitä ständillä oleva läppäri pitää sisällään. Löydämme esittelyvideon (joka myöhemmin viikonlopun aikana jumittaa koko koneen erittäin lahjakkaasti) ja PowerPoint -esityksen. Toteamme videon musiikin hauskaksi ja niin Pirates of the Caribbean -tyyliseksi, että epäilemme sen julkisen esittämisen luvallisuutta. Laitamme volumen hiukan kovemmalle. messuja. Karkkia ja muuta kivaa on osastoilla huolestuttavan vähän. Selvä laman merkki. Vähitellen luovun yrityksistä löytää hamstrattavaksi tarkoitettuja tarroja ja kyniä. Moottorivenepuolelle en edes jaksa vaivautua.. Kello 15:17. Kyllästyn messujen antiin ja lähden vielä kahville. Se on hyvää, kuten myös Fazerin sinisen sukuinen karkki, jonka olen onnistunut kalastamaan matkailupisteeltä. Jätän taakseni messuhallien melun ja lähden kotiin. Huomenna on taas uusi messupäivä. Onneksi viimeinen. Alina Perälä Kello 12:05. Esittelijöillä on mennyt hermot esittelyvideon musiikkiin. Vaihdamme PowerPointin pyörimään ja jätämme edellä mainitun musiikin soimaan taustalle. Lisäämme volumea. Kävijöitä riittää niin, että esittelijöiden keskinäinen tarinankerronta on vaarassa häiriintyä. Tilanteesta huolestuneena päätän lähteä kahville. Joudun valitsemaan reittini pelottavan suurien veneenruhojen vieritse. Kuljen korkealla keikkuvan henkilönosturin korin alitse ja pohdin, onko sillä ja tikapuiden alittamisella jotakin yhteistä. Ristin sormet selkäni takana ja toivon selviäväni kahvikupin luo hengissä. Kello 12:46. Kaikki hyvä loppuu aikanaan, kuten kahvikin. Suunnistan takaisin osastolleni. Päätän olla kulkematta venehallin läpi. Puikkelehdin laiturien ja kuivalla maalla olevien perämoottorien sivuitse. Venelehden myyjä on vähällä hyökätä kimppuuni. Näytteilleasettajakortti pelastaa minut se viestittää, etten ehkä ole kovin potentiaalinen asiakas. Täytän kuitenkin arpalipukkeen ja kieppaan itseni läheisen karkkikorin kautta takaisin töihin. Osastollemme on ankkuroitunut sattumanvarainen Meri K. Arhu kertomaan elämäntarinaansa. Ryhdyn kaveeraamaan läppärin kanssa ja vilkuilen sivusilmällä venepoliisin vesiskootteria. Myöhemmin pohdimme mahdollisuutta hypätä sen selkään yhteisvalokuvaan. Päätämme kuitenkin olla sekaantumatta poliisin toimiin. Ryhmäkuva jää ottamatta. Kello 13:59. Ständillä on edelleen väkeä tungokseksi asti. Luovutan vahdin seuraaville esittelijöille ja lähden itse kiertämään 33\n34 Suunnitteletko veneen ostoa? F1-pilotti Kimi Räikkösen kerrotaan haalineen omistukseensa Sunseeker Predator -veneen. Räikkönen osti loistojahdin Ferrarilla ansaitsemillaan viikkorahoilla, mutta vastaavanlaisen veneen hankkiminen mullistaisi tavallisen insinöörin taloudellisen tilanteen. Predatorin hankkiminen omaan mökkilaituriin voi silti olla mahdollista. Tekniikan akateemisten liiton julkistamien palkkatietojen mukaisesti tienaava yksityisen sektorin DI voi olla onnellinen veneen omistaja jo reilun kahdenkymmenen työvuoden jälkeen! Tämä tosin edellyttää koko palkan tienaamista pimeänä ja koko palkkasumman säästämistä. Puolison tulojen on siis parempi olla kohdallaan, jotta edes siedettävä elintaso säilyisi siihen asti, kunnes pääset Predatorin ruoriin. Vauhtia ja vaaratilanteita vähävaraisille Seikkalulaakso Porvoosta tarjoaa kyyditystä vauhtihulluille. Kuljetusvälineenä on Ring Powercraft, 13-metrinen rib, eli kovapohjainen kumivene. Vauhdin takaa neljän(4!) Mercury Veradon tarjoama 1200hv teho. Menopeli sopii myös V-koneiden ystävälle, sillä voimanlähteenä on ahdettu V6. Moottoreiden asennuksessa ja hallinnassa, on jouduttu turvautumaan erikoisratkaisuihin, eikä mitään ole saatu valmiina. Esimerkiksi potkureita valittaessa, jouduttiin kokeilemaan useampaa vaihtoehtoa ja lopulta ulommaisissa koneissa on erikokoiset potkurit kuin keskimmäisessä. Veneen hinnasta kertoo sekin, että yksi potkurisarja(4kpl) maksaa 2000e. 34