Noran heppajutut: lokakuuta 2020\nNössömpi uusinta erikoisesteillä\nLauantaina menin taas yhdentoista tunnille, tällä kertaa luvassa oli esteitä. Keli oli pari astetta pakkasella. Välillä tuli vähän lunta ja lopuksi vettä. Ratsukseni oli jaettu taas Senja ja heppa oli jo edellisellä tunnilla hommissa. Luvassa jatkoa erikoisesteiden kanssa. Meidän tunnillamme oli kivasti vain 5 ratsukkoa vaikka 8 pitäisi olla.\nSenja oli ekalla tunnilla sangen vauhdikas eikä kuulemma katsellut esteitä. Itselläni meno oli rauhallisempaa mutta tuijotti esteitä enemmän. Ehkä pitäisi vaikuttaa hevoseen enemmän?\nAlkukäynneissä taivuttelin pitkällä ohjalla molempiin suuntiin. Senjan mielestä hankalaa ja vaivalloista, varsinkin oikealle. En saanut erityisen taipuisaksi. Laukat vaihtuivat pyynnöstä. Ravailin johdehärpäkkeiden vierestä ja Senja kehtasi tuijotella niitä tarpettoman paljon.\nTunti oli sangen samanlainen kuin torstaina. Ensin laukkapuomeja ympyrällä, sitten esteet erikseen ja lopuksi rata. Puomiympyrä meni nyt paremmin kuin viimeksi. Yhä pari kertaa miten sattuu mutta suurin osa ok.\nTänään näemmä seisoskelin taas suorin jaloin hypyissä.\nTaas alkuun vaihdot olivat hypyissä vähän hukassa. Yritin siirtää lapaa oikealle ja perää vasemmalle. Ehkä sain jotakin suoristusjuttuja tehtyä vaikken selkään huomannutkaan vinouksia kunnolla. Kapeaa Senja ei katsellut. Vesimattoa ei ollut ja lainelankku oli eri esteen alla. Varmistelin lainelankun kuitenkin raipalla. Senja oli kivasti kuulolla ja saatiin vaaditut askelmäärät tehtyä helposti. Noin 21 metrin väliin tultiin ensin 6, sitten 5. Sarja oli ensin 6 metriä ja mahduttiin siihenkin.\nPidempää linjaa ei tultu kuin vasta ensimmäisellä ratakierroksella. Ahdas 7. Muuten sangen tasaista. Sama rata kuin viimeksi, tosin lainelankkulinja oli edelliskertaa pidempi.\nToisellekaan kierrokselle esteet eivät juurikaan nousseet, max ehkä 75 cm ja osa reilusti alle. (Edellisellä tunnilla osa hyppäsi 90.) Ajattelin kuitenkin että Senjallekin jo toinen hyppäri putkeen niin kyllä tämä korkeus meillekin riittää. Kaipasin kuitenkin pelokkeen vielä okserinkin alle ja se saatiin. Samoin sarjaväli venytettiin 7 metriin. Nyt ratsastin sujuvammin eteen ja hyvä 6 laukkaa pidemmälle linjalle. Sarjalle tuli nyt tököaskel ja saatiin se vielä sakkona uudelleen. Ei mitään sen suurempia ihmeitä. Itse olin mielissäni siitä, että meno oli kaikin puolin tasaisempaa eikä enää niin ylisäätyvää kuin aiemmin.\nNäyttää kumman kierteiseltä.\nKiva oli jatkaa erikoisesteiden kanssa mutta torstaihin verrattuna oli aika nössöä. Ei yhtään jännää. Pitäisi kaivella seuraavalle kerralle muuripalikatkin taas mukaan. Ope nimittäin uhkasi että hypätään jatkossa enemmän erikoisesteitä, loistojuttu!\nei pahasti arponut pelokkeita alkuverkkojen jälkeen\nesteet olivat aika pieniä\npikkuhiljaa vähän tasaisempaa menoa\nHanna tallensi ratamme:\nPerjantaina pakastui iltaa kohti. Pimeää tuli jo iltapäivästä. Turkalle ajellessa auton mittari näytti -3°C. Vihdoin tajusin laittaa välihousut tälle syksylle.\nEdellinenkin tunti hyppäsi eikä kenttä näyttänyt pahalta. Tallin päädystä kenttä oli märkä mutta ei jäässä. Meilläkin siis esteitä.\nListalla yllätyin: Milo. Olin haaveillut joskus pääseväni senkin selkään mutta ajattelin ehkä enemmän koulua tai kavaletteja. Humma oli valmiiksi tunnilla. Vaihdettiin suitset kolmipalasta olympiaan open ohjeistuksen mukaan. Harjasin jalat ja laitoin hivutussuojat kun jännesuojia ei löytynyt. Ei raippaa eikä kannuksia. Ratsain ei onneksi tuntunut superpieneltä vaikka korkeutta Milollakin on jotakin puolentoista metrin pintaan. Hyvin sain jalat rungon ympäri.\nRatsukoita tunnille tuli 6. Lyhensin jalkkareita ensin 4 reikää ja sen jälkeen vielä yhden vaikkei ope sitä suositellutkaan. Mutta kun en päässyt kunnolla kevyeen istuntaan niin parempi lyhentää. Opena tosiaan pitkästä aikaa vihdoin meidän oma ope.\nAlkuverkassa itseäni ahdisti humman kankeus. En saanut taipumaan oikein mihinkään. Ope sanoi ettei siihen kannata nyt suuremmin kiinnittää huomiota vaan enemmän pohtia rauhallista menoa. Milo kuulemma kuumuu lopputuntia kohti, joten ei haittaa vaikka se alkuun olisi vähän turhankin rauhallinen. Sellaista ongelmaa meillä ei kyllä ollut.\nMentiin askellajit läpi. Humma säätyi ja kuunteli auttavasti istuntaa. Hidastusyrityksistä rupesi välillä laukkaamaan lähes paikallaan ja olo selässä kävi aika pomppuisaksi. Olisin kaivannut humman nenää vähän pidemmälle eteen. Nyt pidätteistä nosti vain niskaa ja laski selkää.\nEnsimmäisenä esteenä hypättiin pystyä radan poikki. Vaikka tänäänkin oli säkkipimeää eivätkä valot edelleenkään tuoneet päivää yöhön niin tänään näin esteet ja paikat paremmin. Milolla oli kivan tasainen hyppy. Tuntui kuumahtavan heti alkuunsa. Nyt hidastusyrityksistä tuli pari pientä pukkiakin, tai siltä ainakin tuntui. Onneksi ne jäivät melko alkutuntiin.\nHepo hyppäsi empimättä eikä luikerrellut ennen tai jälkeen. Hypyissä myödätessä tuntui että käteni osuvat korviin. Ponikaula. Eikä kiihtynyt esteiden jälkeen vaan malttoi hidastaa.\nSitten tultiin pitkän sivun linjaa 2 ristikkoa, 5 laukan väli ja toiset 2 ristikkoa. Ristikkojen välit olivat 6,5 metriä, 1 askel. Lähestymiset rupesivat menemään lapa edellä sakkaamiseksi. Alkutunnista onnistui sentään vähän nätimmin. Milo kiiti ja tikkasi askeleita. Mutta sangen hyvin olin kartalla ja sain säädeltyä. Kädet alas, käski ope. Ristikot nousivat pystyiksi ja tultiin molemmista suunnista. En muista pudotettiinko jotakin, ehkä ei.\nLopuksi tultiin jokunen kerta kolmoissarjalle. 6,5 ja 9,5 metrin välit. 1 ja 2 askelta. Taas piti joka välissä pidättää mutta Milo oli nopea jaloistaan ja selviytyi tehtävästä. Lopuksi vika okseri oli ehkä 80 tai vähän alle. Ei hypätty tänään mitään jättimäisiä.\nLoppuraveissa sain pahimman kiihtyilyn laskemaan, sitten yritin taas taivutella. Seuraavakin tunti hyppäsi, joten esteitä ei tarvinnut onneksi purkaa. Jes!\nKääntynyt suoja oli hiertänyt Milon jalkaan reiän. Huolellinen letkutus + Betadine. Humma jätettiin sen takia yöksi sisälle. Silti ravanpoistoon ja loppuhoitoon meni tunti.\nEn tiedä olisiko tullut kamala fiasko mutta olisi kiinnostanut tietää miten humma toimii kolmipalalla. Meneekö yhtä tyhjäksi edestä.\nkankea ratsu, meni kaarteita lapa edellä\npidätteistä nosti päätä ja laski selkää\nvälillä vähän pomppuisaa\nmyödätessä kädet tuntuivat osuvan korviin kun kaula oli niin lyhyt\nsuoja hiersi reiän toiseen etuseen\nkyydissä oli kaikesta huolimatta sangen turvallinen olo\nhyppäsi empimättä eikä kiemurrellut\nAino kuvasi kaksi viimeistä kierrostamme:\nTunnisteet: esteitä, kuvat/videot, Milo, Turkan ratsurinne\nSopivan jänniä erikoisesteitä\nTorstaina siirsin tuntiani pari tuntia myöhemmäksi, koska pienryhmässä ollut estetuntipaikka houkutti niin kovasti. Keli oli märkä +7°C. Tunnin aikana tuli muutama ihan reipas sadekuuro maneesin kattoon.\nRatsukseni oli jaettu taas Senja ja vihdoin oli luvassa erikoisesteitä! Senja oli ollut tuntia aiemmin koulutunnilla, joten karvaromaani piti taas vaihtaa estesatulaan.\nEdelliset lopettivat hyvin ajallaan, joten vaikka oltiin menossa ajoissa maneesiin niin silti olisi voinut olla vielä aiemminkin. Esteiksi kasattiin kapea pysty lävistäjälle, 5 laukan linja toiselle lävistäjälle (toisen alla vesimatto), 4 laukan linja pitkän sivun suuntaisesti (toisella lainelankku) ja toiselle pitkälle sivulle 7 metrin sarja pysty-okseri (molempien esteiden alle tuli täytteitä).\nJalkani olivat eilisestä porrasjuoksusta sen verran jumissa, että suurin virhe oli yrittää potkaista maassa olevaa puomia sivulle. Etureisi kramppasi heti. Onneksi ei haitannut ratsastusta.\nEsteiden kasaamisessa meni sen verran aikaa että hyppäsin ratsaille vasta vartin yli. Alkukävelyt oli hoidettu, joten ravia ja laukkaa. Taas kieli pilkotti suusta enkä osannut ratsastaa sitä sisään. Ratsukoita tunnilla oli tosiaan 6.\nEnsimmäisenä tehtävänä laukattiin ympyrällä olevien maapuomien yli. 3 puomia, 2,5 metrin välein. Enkä huomannut Senjan vinoutta ja puskemista. Pitäisi huomata, sanoi ope. Olen samaa mieltä. Paikkojen näkeminen puomeille oli kumman vaikeaa tänään. Monesti otin sitten vielä yhden askeleen.\nEnsimmäisenä esteenä tultiin kapea. Varmuuden vuoksi vähän hitaasti. En tiedä oliko siinä järkeä. Este meni hyvin mutta jättölinjan vieressä ollut lainelankku aiheutti tuijottelua ja kiemurtelua. Oikeasta vasempaan laukkaan ensin pari kertaa lävistäjällä ja sitten vasemmassa laukassa ovaalilla pari kertaa. Vasta vikalla kerralla tultiin lainetta tuijottelematta myötälaukassa alas.\nSitten taidettiin tulla 5 laukan linja pystyltä vesimatolle. Napautin raipalla välissä. Senjan kierrokset nousivat mutta meni empimättä yli. Taidettiin tulla tämäkin kahdesti.\nJossakin välissä laitoin ohjien päähän solmun, jottei pitkällä lepattavasta päästä tulisi ongelmia.\nTultiin myös sarja. 7 metriä eli yksi askel ihan isolla laukalla. Tykkäsin tästä huomattavasti enemmän kuin aiemmista 8 metrin ja kahden laukan väleistä.\nSuurin kauhistus Senjalle olivat okserin vieressä olevat johteet, joita rupesi tuijottamaan ja karttamaan hyppyjen välissä. Kuskilla oli sadasosasekunteja aikaa pohtia että saanko käännettyä tolpan sisäpuolelle vai mennäänkö okserista ohi. Osuttiin esteelle. Sen verran laitaan meni että jalkani potkaisi tolpan nurin ja este kaatui peräämme. Odotin Senjalta pomppuhepuleita muttei sanonutkaan mitään. Oho ja vau!\nToisella kierroksella johteet tulivat esteiden alle. Varmistin raipalla ja se auttoi. Yli mutta vähän jännittyneesti. Itse yritin pysyä turvallisessa takanojassa, joten en ollut aina hypyissä mukana niin hyvin kuin olisin voinut olla. Tultiin sarja noin kolmesti.\nSitten linja pystyltä lainelankulle. Välin pituutta ei kerrottu etukäteen. Muut menivät ahtaalla viidellä. Päädyin samaan viiteen. Taas varmistin raipalla ja yli mentiin. Siistit viisi. Jotakin kiemuraa väliin saattoi tulla. Pari kertaa tämäkin.\nLopuksi tultiin vielä rata. Kapea toisesta suunnasta, lainelankkulinja, vesimattolinja toiseen suuntaan ja sarja. Moni pudotti ykkösen, joten ratsastin sille huolellisesti. Hyvin meni. Linjalle en nähnyt askelta ja jäätiin vähän odottelemaan molemmat esteet. Kivasti Senja kuitenkin meni lainelankustakin yli vaikka kuski vain odotti. 5 askelta koska tultiin lähelle ekaa.\nKuskia jännittää, missä myötäys?\nSeuraava linja sujui hienosti viiteen. Vasta tunnin jälkeen tajusin ettei oltu tultu sitä tähän suuntaan. En tainnut enää varmistella vesimattoa raipalla. Ope huuteli ottamaan kaarteessa vähän hallintaan. Sarjalle tultiin hyvin ja ylitettiinkin se sujuvasti.\nSakkona heti perään lainelankkulinja, jonka kaveri tosin kaatoi ohimennessään ja jouduttiin odottamaan hetki. Nyt tultiin vähän sujuvammin sisään ja päästiin helposti neljällä. Estekorkeus oli max n. 80 cm. Osa oli vähän pienempiä.\nOpe kumitettu kuvasta.\nKuski oli taas hangonkeksinaamalla. Nyt oli juuri sopivan jännää ja kaikesta selvittiin hienosti! Ei kieltoja eikä Senja ottanut yhtään puomia. Enkä tainnut itsekään pahasti varvistella jalustimilla. Kiva oli myös että kaikilla muillakin meni tosi kivasti. Hepat olivat ihan liekeissä.\nLoppuravattiin viimeisten hypätessä. Ei ihan rennointa menoa. Loppukäynnit sitten esteitä purkaen. Selässä olin vain noin kolme varttia mutta tuntui että ehdittin silti hirmuisesti.\nLoppuhoidoissa olin tänään taas yllättävän nopea. Nelisenkymmentä minuuttia tunnin lopusta hyppäsin jo autoon.\nei kovin rento ratsu\nkieli oli taas liikaa näkyvillä\npari kertaa ei ollut ponnistuspaikkoja\npotkaisin kerran okserin nurin\nsopivan jännää, pääsi ylittämään itsensä\nSenja ei ottanut puomeja\nloppua kohti meni omalla imulla\ntosi kiva tunti\nkaikilla meni hienosti!\nHanna taisi kuvata videotkin, kiitos! Klipit eivät ole kronologisessa järjestyksessä.\nTiistaina meillä oli estetunti, 6 ratsukkoa. Sain taas Senjan, joka oli tuntia aiemmin mennyt yhden tunnin alle. Tunnit pidettiin tänään yksäripäädyssä.\nKuvittelin varustamisen menevän sukkelasti mutta karvaromaani piti taas kiskoa irti koulusatulasta ja panssarivyökin oli hukassa. Löytyi Portaksen satulan päältä.\nYksäripäätyä Senja ei arkonut. En kyllä odottanutkaan. Esteiksi tuli 17 metrin linja ja kolmoissarja noin 9 metrin väleillä. Kaikki 5 estettä olivat pystyjä ilman erikoisempia härpäkkeitä. Tunnille tuli myös kaksi uusinta heppaa (Iiro ja Helena) ja siksi pidettiin homma yksinkertaisena.\nAlkuverkassa mentiin askellajit itsenäisesti läpi. Yritin vaikuttaa ja taivutella, silti kieli törötti ulkona. Senja oli muuten kivasti kuulolla. Kumman ahtaalta vain tuntui yksäripäädyssä.\nHypyt aloitettiin ravilähestymisellä 17 metrin linjalle, vasen kierros. Taidettiin tulla ensin viidellä. Sitten laukassa sisään ja neljällä. Pääsääntöisesti tultiin oikein kivasti ja tasaisesti. Pari kertaa härväsin itse jotakin tai laskin väärin. Muutama sakkokierros.\nOikeassa kierroksessa tultiin kolmoissarjaa. Rauhassa ja tasaisesti. Keskeltäkin jopa. Oikein helppoa. Vikaa väliä vähän pidennettiin ja se helpotti meitäkin. Vika este oli n. 75 cm. Joka kerta hyvin. Lopulta meni jopa vähän tylsäksi. Olisin voinut ottaa vähän kommentteja esim. myötäämisestäni, joka tuntui vähän ylimitoitetulta.\nTultiin 17 metrin linjaa lopuksi vielä toisesta suunnasta. Rahtusen tylsää yhä. Pari ihan priimakierrosta, muuten osasin ratsastaa ja vaikuttaa. Ope ehdotti että menisin Senjalla kisoissa myös 90 cm. Vastasin että jos vaan saa ja onnistuu niin toki. Meillekin jälkimmäinen pysty nousi sitten viimeiselle kierrokselle ysikymppiin. Muuten kivasti mutta kun rupesin myötäämään hyppyyn niin (pitkät) ohjien perät olivat jotenkin mystisesti livahtaneet reiteni alle ja tökkäsi vastaan. En saanut myödättyä ihan kuten olisin halunnut. Esteen jälkeen tuli pieni kuskin eteenhorjahdus mutta Senja ei sanonut mitään. En tiennyt että noinkin voi tapahtua! Vaikka monesti olenkin pelännyt että ohjien pää pyörähtää varpaiden ympäri kun roikkuu niin matalalla.\nLoppuverkassa ei erikoisempaa. Kieli taisi näkyä yhä.\nTunti meni todella äkkiä ja selässä oltiin vain kolme varttia. Mutta tässä ehti vaikka mitä. Pakko kyllä myöntää että yksi tylsimmistä estetunneista pitkään aikaan.\nTunnin jälkeen olin kerrankin nopea ja selvisin reilussa puolessa tunnissa valmiiksi.\npari huonompaa lähestymistä\nkerran Senja meinasi kompastua yläpuomiin\nohjien päät jäi vikassa hypyssä reiden alle enkä päässyt kunnolla myötäämään\npohja oli tässä päässä kovempi (ja täälläkin aavistuksen epätasainen)\nSenjan mielestä jännintä oli kentän keskellä ollut kavalettipalikka\nkieli oli taas lähes koko tunnin ulkona\ntosi hyvin myötälaukat\nkolmoissarja tosi siististi\nNuupahtanut Kaapo eteen!\nMaanantaina menin jo aiemmalle tunnille. Se ei valitettavasti auttanut juuri valoisuuteen vaan jo neljän jälkeen tallille ajaessa hämärsi. +7°C ja märkää.\nRatsukseni oli jaettu taas Kaapo. Se löytyi tarhansa takanurkasta. Tarha näytti mutavelliltä. Onneksi sain pyydystettyä hepan heinätupolla tarhan ulkopuolelta ja hyvin taluttui myös aidan toiselta puolelta. Tolppien kohdalla vaihdoin vain narua kädestä toiseen.\nNyt tajusin katsoa listasta tyhjät karsinapaikat etukäteen. Kaapolla kun hommat jatkuivat vielä vikalle tunnille. Varustin tunnilla olevan Senjan karsinassa ja naapuri Feija oli kahdella seuraavalla tunnilla, joten Kaapo sai huilia tunnin jälkeen sen paikalla.\nHoitaessa Kaapo keskittyi Senjan heiniin ja oli melko aloillaan. Kavioiden putsaus onnistui ehkä parhaiten tähän asti. Suitsia ei olisi halunnut enkä löytänyt herkkuja avuksi. Hetken venkoilun jälkeen sain kuolaimet suuhun. Samalla meni näemmä myös turpahihnakin suuhun. Kaapo järkyttyi. Onneksi tämän mallin sai sivusoljesta auki ja nopeasti pois suusta. Sen jälkeen seisoi liikahtamatta loppuvarustuksen ajan. Poikkeuksellista.\nToisessa kyljessä oli karvaton läiskä, joten en laittanut kannuksia.\nSelkäännousussa Kaapo hyöri. Toisella yrityksellä sain ninjailtua kyytiin.\nRatsukoita tunnilla oli 8 ja oltiin tietysti maneesissa. Ohjeita tuli että uusia heppoja (Hertta, Helena) pitää vähän varoa kun eivät ole tottuneet vierestä suhaaviin muihin hevosiin. Kaaposta puuttui taas se paras liikkumisen into. Laukat taisi kuitenkin pitää yllä. Kakkajumeja yritti tänään taas jokusen kerran. Kovasti piti komentaa että pysyi liikkeellä. Useampi ratsastuskerta on jo mennyt ilman jumitteluja.\nPäivän tehtävä oli ihanan simppeli. Kolme ympyrää. Kentän puolella kevennettiin ravia isosti eteen. Toisella puolella istuttiin alas ja koottiin ulko-ohjalla ja ratsastamalla sisätakajalkaa alle. Taivutus sisään. Hevoset rennoiksi ja pyöreälle kaulalle, tms. Ensin vasen kierros.\nAlkuun Kaapo oli aika mutkalla. Oikea ohja oli ihan tyhjä, vasemmassa oli vähän enemmän hevosta. Taivuttaminen oli hankalaa ja kaatuili vähän minne milloinkin. Eikä mennyt jalasta eteen. Mentiin ensin pari kierrosta käyntiä, sitten ravissa.\nEnsimmäiseksi lähdettiin korjaamaan eteenpäinpyrkimystä. Ei voi koota ennen kuin liikkuu eteen. Kaapo piti ratsastaa ohjalle painavaksi. Siinä olikin tekemistä ja lopulta lähinnä pyysin kevyessä ravissa eteen. Lyhennyspätkät jäivät todella vähäisiksi. Eteenmenon lisäksi piti taivuttaa ja saada niskaa alemmas. Haastetta riitti.\nSitten lyhentämiset vaihdettiin laukannostoiksi. Eli puoli ympyrää kevyttä ravia eteen ja toinen puoli laukkaa eteen. Laukat nousivat vaihdellen. Siinäkin piti pyytää eteen. Raviin tuli välillä vähän hitaasti. Lopulta tajusin hidastaa enemmän ulko-ohjalla, siirtymät paranivat ja tulivat täsmällisemmiksi. Samoin laukannostossa sisäohjasta höllääminen auttoi pahimpaan päännostoon. Ihan tasaisessa muodossa nostoja ei tullut. Ja välillä laukka ei meinannut nousta. Mutta Kaapo tuntui taas oppivan tehtävän ja se helpotti.\nToiseen suuntaan koottiin vielä vähemmän. Ehdin alle 5 askelta kun oli jo aika siirtyä laukkaan. Ravi parani ja Kaapo rupesi ajattelemaan enemmän itse eteen. Samoin laukastakin tuli jo aika kivaa. Ope sanoi että minun pitäisi vuokrata Kaapo ja mennä päästelemään sillä raviradalle. Ei ehkä hullumpi idea.\nLoppuverkassa Kaapo oli jo parempi mutta yhä puuttui se alkusyksyn iloinen oma eteenpäinpyrkimys.\nTunnin jälkeen humma yllätti ja karsinassa tönötti ihan aloillaan. Jopa sen jälkeen kun olin saanut purettua. Tuijottelin että onkohan sillä kaikki hyvin. Rupesi myös vähän ripuloimaan. Pohdin että voiko johtua matolääkkeestä (madotettiin lauantaina). Siitä onneksi vähän heräsi liikkeelle. Vinkkasin kuitenkin silmällä pidettäväksi. Normaalista poikkeava käytös huolestuttaa.\nei halunnut kuolaimia\nkyljessä oli karvaton läiskä\neiliset kuskin oheistreenit tuntuivat vatsalihaksissa kun kevensin\nKaapo oli hidas\ntunnin jälkeen oli kumman vaisu\nei hyörinyt pahasti hoitaessa\nlopputunnista eteni paremmin\nLauantaiaamuna luvassa oli puomitunti. Haaveilin että saisin valmiina olevan ratsun ja kerrankin toiveeni toteutui! Senja oli jo ekalla tunnilla hommissa. Edellisestä valmiin hevosen kerrasta Äimiskällä onkin jo aikaa. Puomitkin olivat ekan tunnin jäljiltä valmiina. Pihalla pari astetta plussaa.\nMeitä tuli tunnille 7 eikä tehty kaikista hauskimpia osia edellisen tunnin tehtävistä.\nEdellisellä tunnilla Senjan kieli oli näkymättömissä. Kun otin itse ohjat käteen niin se pullahti taas ulos. Stressasin siitä itse aika lailla ja pohdin etten osaa ratsastaa tarpeeksi hyvin. Pitkin ohjin kävellessä takaosa tuntui taas jäykältä vaikka maneesikin oli pöyhitty pehmeämmäksi. Tuntui astuvan toisella takasella lyhyempää askelta. Lopputunnista en kiinnittänyt asiaan enää huomiota.\nAloitettiin käyntitaivuttelulla puomien yli. Neljä puomia oli pitkän sivun suuntaisesti ehkä 6 metrin välein pitkän sivun sisäpuolella. Tehtiin puomilta toiselle volttikaaret eli tavallaan kiemurtelua pitkän sivun suuntaisesti. Puomien ylitykset tulivat kuin radan poikki. Senja oli hyvin kankea, varsinkin oikealle. Ope puhui että Senjan korvat olisivat eri korkeudella mutten tiedä kuinka puusilmä olin kun en huomannut. Jotakin lavoista ja ristiin astuvista takajaloista tuli sanomista. Mutta yhtään pidemmistä ohjeista osa jäi kuulematta ja tajuamatta. En ehtinyt sisäistää asioita niin nopeasti kuin tuli palautetta. Oma yrittämisenikin oli vähän vajaavaista kun jäi epäselväksi että mitä osaa mihin suuntaan.\nOma tulkintani puomitehtävästä.\nSininen on maneesin seinä, mustat ovat puomit\nja punainen katkoviiva kuljettu reitti.\nSitten sama tehtiin ravissa. Ensin keventäen, sitten harjoitusravissa. Molempiin kierroksiin. Ei erityisen letkeää edelleenkään. Välillä tuli tahtirikkoja ja loppua kohti Senja rupesi painamaan käsille. Tuli istuntapidätteistä toisella sivulla hyvin takaisin mutta Senjan vaihtoehdot olivat taas käynti tai normireipas ravi. Rauhallisempaa ravia ei irronnut. Lähes joka kierrokselle tehtiin ylimääräinen voltti välimatkojen säilyttämiseksi.\nLoppua kohti kun Senja rupesi kiihtymään ja tuntui juoksevan alta niin oli hassu saada kommentti ettei se ravaa kunnolla. Taisi tarkoittaa että on turhan etupainoinen tms. Kompasteli puomeihin. Laitoin sitten vielä seuraavan pykälän päälle.\nKumma juttu että vasta ennen laukkatehtäviä tajusin taivutella hummaa kunnolla. Siis kunnolla! Sen voisi tehdä aina heti alkutunnista käynnissä.\nLaukassa tultiin vain siksak-kuvio suoraan. Samantyyppinen kuin aiemmin. Rennosti ja suoraan. Vasemmassa kierroksessa valui vähän ulos seinälle. Samoin ponnistuspaikka oli hankala saada osumaan. Suurinta osaa ongelmistamme en varmasti taas edes huomannut. Poikkeuksellisesti Senja pudotteli tänään laukkoja pois. Olisin halunnut tulla neljän puomin slalom-tehtävänkin laukassa.\nPieniä pätkiä tunnin aikana Senjan kieli oli onneksi sisällä suussa ja loppuverkassakin kai aika hyvin. Silti sekä kielen lerpatus että taipumattomuus lannistivat. Tarvitsisin yksilöllisempää opetusta että saisin ensin juonesta kiinni.\nSenja ei mennyt enempää, joten hoidin sen pois ja lopulta loimitin tarhaan heinien kanssa.\nalkukäynneissä tuntui astuvan toisella takasella lyhyempää askelta\nkieli lerpatti lähes koko tunnin ulkona ja häiritsi itseäni kovasti\nen ehtinyt sisäistää open ohjeita\nloppua kohti Senja meinasi painaa käsille\npudotti laukkoja pois\nen tajunnut läheskään kaikkia ongelmiamme enkä siten osannut korjata\ntästä tunnista jäi vähän lannistunut olo\nsuoraan meno oli helpointa\nei ollut pahasti ahdasta missään vaiheessa\nlopputunnista ope kehui sekä ravia että laukkaa hyvännäköisiksi\nKavaletteja pimeässä ja ravassa\nEtukäteen selvisi että Turkalla on tänään kavaletteja. Eikä vieläkään saada omaa opea pitämään. No, ehkä ensi viikolla.\nKotoa lähtiessä mittari näytti pari astetta plussaa mutta tallilla olikin -1,5°C. Ratsukseni oli merkattu Manta ja listassa luki että se on uudessa tallissa. Ei ollut, vaan ylätallin jatkopalassa. Varusteet kuitenkin löytyivät alatallista kuten muistinkin. Tallin jalustinlaatikko sen sijaan oli taas tyhjä aikuisten malleista.\nManta hyöri varustaessa pahemmin kuin Kaapo. Sain karusellihevosen kuitenkin harjattua. Vatsanalus ja jalat olivat valmiiksi märät. Märkä oli kenttäkin. Eli rapainen.\nLoikkasin sitten taas ilman jalkkareita kyytiin. Ihmeteltiin miksen laittanut Mantan omia jalkkareita. Jaa, silläkö on sellaisetkin ja niitä saa käyttää. Kaapissa kuulemma ja kaappi alatallissa. Mistäpä näitäkään olisi tiennyt. Sieltä meille kuitenkin lopulta löytyi jalkkarit. Hetken sitä ennen ehdin keventää jo ilman.\nRatsukoita tuli tunnille 8. Tunnit oli yhdistetty ja loput paikat myyty extroina syyslomahintaan 25 e/kpl.\nAlkuun yritin saada Mantaa sekä aktiiviseksi että rennoksi. Reagoi jalkaan vähän hitaasti, joten nappasin lyhyen raipan matkaan. Jalustinhihnat olivat hitusen pitkät mutten jaksanut säätää. Lisäksi tänään remmien loppupäät rullautuivat reisien alle myttyyn ja joka tehtäväkierroksen jälkeen piti suoristella niitä.\nOlin alkuverkat taas ihan humputtelumoodissa. Enkä kuullut tai tajunnut ohjeita. Ravataan puomien yli. Loivan kiemuran puomit löytyivät toisella yrityksellä. Ekalla kerralla reitti meni pieleen. Tuli jotakin hienosäätöohjeita. Tule keskelle puomeja tms. Laukassa vähän hirvitti miten pysytään ravassa pystyssä. Ei uskaltanut kaahailla. Yritin tasapainottaa.\nTultiin sitten laukassa puomeja ja kavaletteja. Päädyistä minipystyt ja toisella pitkällä sivulla linja. Mantaa piti pyytää vähän eteen jotta venyi väliin. Jos askel ei osunut niin tikkasi mieluummin juuresta. Kaareville linjoille löytyi myös väärät laukat.\nVasta tokavikalla kierroksella Manta heräsi ja ampaisi itse eteen. Samalla keilaten tehtävän. Saatiin tästä vielä sakkokierros. Se meni paremmin.\nOdottelua tuli aika paljon. Ope ohjeisti välillä myös ravaamaan, jottei tartu tilsoja (tieroja). Osalle kertyi, en huomannut että meille olisi tullut. Ravissa Manta rupesi tasoittumaan loppua kohti. Mutta välillä nyki sekä käynnissä että ravissa ohjia.\nLoppuraveissa Manta kulki kivan tasaisena. Kuskikin olisi pitänyt herätellä vaan aikaisemmin hommiin.\nTunnin jälkeen ravanpoistossa meni taas pitkään.\nen löytänyt jalustimia\nen jaksanut säätää jalustinhihnoja\njalustinhihnojen loppupäät rullautuivat reisien alle\noli pimeää ja rapaista\nosalle tuli tilsoja\nManta nyki välillä ohjia\nnäytti pahalta kun yksi paikan opeista ratsasti tuntilaisten joukossa ilman kypärää\ntunnin jälkeen rapaa oli kaikkialla ja sen poistoon oli huonosti välineitä\nmahduttiin väleihin hyvin\nei empinyt kavaletteja\nravista tuli lopuksi aika kivaa\nTunnisteet: Manta (Turkka), puomeja/kavaletteja, Turkan ratsurinne\nOdota, älä jäädy!\nTorstain tunnilla oli esteitä, ratsukoita 8 kpl. Minulle oli jaettu Senja ja humma löytyi tallista sangen puhtaana. Yritin tänään motivoida porkkananpaloilla varustamista kivemmaksi. Näin sainkin turvan takapuolen sijasta ovelle. Kuolaimia ei Senjakaan pahemmin halunnut. Ei hyörinyt satulasta, vyön kiristyksestä ei tykännyt siltikään.\nEsteet olivat maneesissa valmiina. Hyppäsin kyytiin ja pitkin ohjin kävellessä Senja tuntui takaa kumman kankealta. Pihalla toki oli kamala tihkuloska ja pari astetta plussalla. Ehkä oli liukasta tarhata kesäkengissä? Ope arveli syyksi maneesin kovaa pohjaa. Voi olla kumpi vain, onneksi ravissa en enää juuri huomannut asiaa eli taisi vertyä.\nAlkuun menin taas melko pitkällä ohjalla. Niin kauan kieli pysyi suussa. Mutta kun rupesin ottamaan yhtään tuntumaa niin se pullahti esille. Verkkalaukoissa tehtiin loivia kiemuroita molempiin suuntiin. Olin mielissäni että vasemmassa kierroksessa sain vastalaukan pidettyä niin hyvin. Vaihtoikohan kerran jos sitäkään. Oikea kierros olikin vaikeampi ja vaihtoi lähes joka kerta. Pidä oikea istuinluu satulassa. Pidä takaosa laukan puolella. Asetuskin oli sinne jo valmiiksi. Vaihto tuli yleensä siinä kun ajattelin suoristavani kaaren keskelle. Lopulta tosin pudotti siinä aina vain raviin. Vikalla kerralla sain skarpattua ja pysyttiin oikeassa laukassa!\nRuvettiin tulemaan puomilinjaa ravissa. Mennä puksuttelin taas vaan. Korjasin vasta kun ope sanoi jotakin, muuten en huomannut. Vähän valui seinälle vasemmassa kierroksessa. Tai ei ollut ihan suorana. Muuten kyllä pysyi kivan rentona. Niin rentona että laukka aloitettiin taas kuulemma löysänä.\nLaukassa tultiin toisen sivun puomi + ristikko. Molemmissa kierroksissa neljästi. Lähestyminen ensin kahdesti perusistunnassa, sitten kahdesti kevyessä istunnassa. Pidettiin myötälaukat, jee! Eikä Senja kiihdytellyt missään vaiheessa omiaan. Oikeassa kierroksessa tuli kehuja. Vasemmassa kuulemma valui ulos seinälle. Enkä ehtinyt ja muistanut ajatella sellaista ollenkaan. Ope laittoi apupuomin ja se auttoi. Taisi itse hyppykin suunnata kohti seinää vaikka muuten olisi tullut suoraan.\nTultiin myös pidempää jumppalinjaa laukassa. Ensin puomeilla, lopulta pikkuesteillä. Ope käski odottaa ja kuski lähinnä lamaantui. Senja hoiti hommat.\nPikkuesteillä viimeinen kahden laukan väli oli 8 metriä. Aiemmin minulle on opetettu että 8 metriä ei ole mikään sarjaväli! Ekalla kerralla lipsautettiin se yhdellä. Hupsis. Sen jälkeen tajusin etten voi vain "odottaa" vaan väliin on pakko tehdä pidätteitä. En kyllä tajua mitä auttaa että treeneissä opetellaan himmailemaan miniväleihin. Itselläni kun on muutenkin ongelmia sujua tarpeeksi eteen.\nOlisin kaivannut suoruusnillitystä loppuun asti. Taas vain puksuttelin lähinnä autopilotilla enkä muistanut miettiä oikein mitään.\nVasta loppuverkassa muistin että ratsua voisi taivutellakin. Taivutuksilla yritin taikoa kieltä takaisin suuhun. Onnistui vain pari pientä hetkeä. Yllättävän paljon se pilkottava kieli häiritsee itseäni. Ope sitä jokusen kerran kommentoi että "onpa raju" tms. ja että näyttää kuitenkin tyytyväiseltä.\nTodella kiva oli saada kommenttia tuntia seuranneelta että menomme näytti oikein hyvältä. Ihanaa!\nSenja kävi välissä huilimassa tunnin tallissa ja jatkoi illalla vielä puomitunnille.\nvähän vastahakoinen varustaa (kuten tavallista)\npihalla oli loskaa, jota Senja roiskutteli housuilleni\nalkuun kankea takaa\nmaneesissa aika kova pohja\noikean kierroksen ja laukan vastalaukkakaari\nunohdin taas suurimman osan ajasta miettiä käsiäni\nopen odota-käskystä seurasi aina kumma lamaannus\nkuski oli taas puksuttelumoodissa\naika vähän vääriä laukkoja\noli kiva kuulla tuntia seuranneelta kehuja siitä että näytti hyvältä\nKeskiviikon iltatunnilla meitä oli kivasti vain 5 ratsukkoa. Ratsukseni tuli taas Kaapo. Humma löytyi sisältä. Pihalla satoi lunta ja oli pari astetta pakkasta.\nTänään sain naapurikarsinasta vinkin tuoda hepalle heinätöyhtö varustuksen ajaksi. Tämä vähän vähensi hyörintää. Sen verran kuitenkin hyöri että satulan kanssa oli hankaluuksia. Enkä tiedä oliko haukkaamassa kuskia vai muuten vain tunkemassa turpaansa satuloinnin joukkoon. Kyynärpää heiluvaan Kaapon otsaan ei auttanut. Samoin suitsinnassa laitoin turparemmin vahingossa ohjan yli kiinni. Huomasin tämän vasta alkukäyntien jälkeen kun otin ohjat tuntumalle. Tuplahupsis!\nAlkuverkassa mentiin molemmat suunnat ja kaikki askellajit läpi. Vasenta laukkaa pudotteli yllättävän monesti pois. Oikean piti yllä. Käynnistä yritti pysähtyä kakkimaan mutta sain komennettua liikkeelle. Myöhemmin ei edes hidastanut.\nOpe selitti tehtävän ja taas taisi itselläni jäädä joitakin kohtia kuulematta ja sisäistämättä. Tajuntaani jäi vain että S-kirjaimessa tapahtuu jotakin. Ohje oli siis tehdä pitkällä sivulla avoa S-kirjaimeen asti ja siitä suoristaa kohti C:tä ja ratsastaa eteen. Epäselväksi jäi yhä mitä sen jälkeen tehdään. Laukkaympyrä tehtiin A-päätyyn.\nTaidettiin aloittaa heti ravissa. Olin positiivisesti yllättynyt miten tunnistettavaa avoa saatiin aikaan. Kaulasta ei niin välitetty mutta peilistä näin että mentiin kolmella uralla. Eikä edes ollut tavallisia alkukankeuksia ja kiemurteluja. Eteenratsastukset jäivät vähän vaisuiksi. Toisella pitkällä sivulla pääosin kevensin. Välillä tein muutamat siirtymät käyntiin.\nLaukannostot ympyrälle olivat alkuun tiukassa. Parani kuitenkin toistojen myötä.\nMyöhemmin vaihdettiin avosivulle vastalaukka. Tötteröiden välissä eli S:n ja C:n välisen linjan keskellä siirrettiin käyntiin. Meille ohjeeksi tuli siirtyä ravin kautta. Käynnistä myötälaukan nosto. Tämä siis valmisteleva tehtävä laukanvaihtoja varten.\nJokusen kerran oli ongelmia nostaa vastalaukkaakin. Välillä Kaapo tuntui käpertyvän itseensä eikä meinannut edetä ravissakaan. Herkästi myös pudotti laukan pois ennen aikojaan. Alassiirtymissä kuulemma laski päätä liikaa, en ehtinyt huomata. Uudet laukat nousivat helposti. Välillä nostin vastalaukkaa toisellakin sivulla.\nVasempaan kierrokseen ei ehditty tehdä kovin pitkään. Yksi kierros raviavoa, tähänkin suuntaan taisi tulla ihan hyvä. Sitten jo vastalaukat. Sama juttu kuin alkutunnista että vasemman laukan taisi pudottaa helpommin pois ja oikea nousi huonommin. Taas välillä nostin vastalaukkaa toisellekin sivulle. Ratsasta laukka loppuun asti. Alassiirtymässä ope käski kohottaa ohjia ylöspäin. Kaapo ei saa kuulemma oppia vetämään turpaa alas. En ihan tajunnut mihin, koska ja kuinka paljon käsiä olisi pitänyt siirtää. Olisi ollut helpointa jos joku olisi voinut näyttää mallia. Enkä toki kaiken muun mietinnän ohessa ehtinyt edes huomata että Kaapo tekee siirtymissä jotakin sopimatonta.\nKäyntisiirtymät venähtivät yhä vähän pitkiksi. Ei tainnut olla kuskillakaan ajatus painosta takajaloilla. Sen sijaan uudet laukat nousivat todella ylämäkeen ja oli pikemminkin hankaluuksia saada Kaapoa laukassa eteen kun jäi laukkaamaan turhan paikoilleen.\nTunti meni äkkiä. Loppuraveissakaan ei taas irronnut kovin isoa ravia. Aiemmin on lähtenyt paremmin. Mentiin molempiin suuntiin ja Kaapo tuntui suht suoralta. Oikea lapa ei tuntunut suuremmin pullottavan. Loppukäynnit talutin. Siinä vaiheessa kuulin että Kaapolta oli kuulemma löydetty matoja maneesin läjästä.\nTunnin jälkeen hoitopaikalla tallissa olikin poni eikä mahduttu siihen. Pesupaikalle en halunnut mennä irtoavien kenkien riskin takia. Kaikissa karsinoissa oli hepat ja ainoaan vapaaseenkin oli kuulemma kaveri tulossa pesulta ihan just. Hyörittiin siis käytävällä eestaas ja turhautti aika pahasti. Lopulta vinkattiin että yksärikäytävällä on narut ja sinne saa kiinni käytävälle. Mentiin siis sinne. Eipä siinä monta hetkeä tarvinnut olla. Toki Kaapo meinasi ensin hyöriä pois paikalta. Vein satulan satulahuoneeseen pois käsistä ja pikaharjasin. Kaapolla ei ollut edes yhtään kuuma. Sitten heppa ulkokarsinaan.\nKatselin vielä listoja kun rupesin ihmettelemään että mitä lamppua olen tuijotellut kun silmissä näkyy täplä enkä meinaa nähdä tekstiä kunnolla. Meni hetki tajuta että se on alkava migreeniaura. Siitä siis pikavauhtia kotiin. Onneksi ei tullut särkyä perään ja aurakin meni nopeasti ohi.\nsuitsin ohjan turpahihnan alle\npudotti vasenta laukkaa pois\noikea laukka nousi huonosti\nkuulemma Kaapolla on matoja\ntunnin jälkeen meille ei ollut paikkaa tallissa\nmigreeniaura tunnin jälkeen\nkakkajumeista on päästy aika hyvin eroon\nihan asiallisia pätkiä\nTiistain iltatunnilla meillä oli puomeja. Ratsukseni sain Senjan, jolle tämä oli ainakin toinen tunti tänään. Humma oli juuri ehditty purkaa. Hoitaessa oli vähän epäluuloinen mutta puhtaan hepan läpiharjaus oli onneksi nopeasti hoidettu. Varusteita vähän empi, muttei kovin pahasti.\nPakkaskelissä (-2°C) pihalla odottelu ei kiinnostanut oikein ketään ja odoteltiin tallissa vähän turhan pitkään. Edelliset lopettivatkin hyvissä ajoin ja tulivat pihalla jo vastaan. Puomit olivat valmiina ja pääsin loikkaamaan suoraan kyytiin. 6 ratsukkoa tunnilla.\nAlkuverkassa unohdin taas tehdä mitään kummempaa. Tarvitsisin näihin enemmän kommentteja. Pohdin lähinnä näkyykö kieli. Tänään ei ravissa näkynyt, mutta menin alkuun suht pitkällä ohjalla. Viimeksi sekään ei auttanut. Laukassa tein ohimennen vaihdon suuntaa vaihtaessa, tuli helposti.\nPäivän kuviona tultiin loivaa kiemuraa, matkalla oli pari puomia tai kavaletti. En taas ehkä kuunnellut ohjeita ihan tarkkaan tai en tajunnut. Tein sitten kuten parhaaksi näin. Ensin vasemmassa kierroksessa pari kertaa ravissa, sitten laukassa. Kuten arvata saattoi niin vasemmasta oikeaan oli hankalampi vaihtosuunta.\nItse vaihtoihin tuli ohjeet myös alkubreaffissa, harmi vaan että unohdin nämä tosi nopeasti. Mikä jalka pitää ratsastaa milloinkin läpi ja mitä apuja käyttää. Itse taisin vaihdoissa jäädä liikaa vetämään. Samoin puomit vähän haittasivat eikä apujenkäyttöni ollut kovin hienostunutta. Aina Senja ei vaihtanut ihan puomilla mutta kuitenkin viimeistään kaarteessa sen jälkeen.\nOikeassa kierroksessa tultiin samaa kuviota. Siinäkin jälkimmäinen vaihto oli alkuun hankalampi.\nLopulta tultiin myös oikeassa kierroksessa uraa pitkin vastalaukkaa ja kulman kohdalla käännettiin sisään puomeille, joilla piti vaihtaa myötälaukaksi eli oikeaksi laukaksi. Nämä onnistuivat hyvin.\nMuualla innostuin vähän säätelemään omiani ja molempiin suuntiin vaihdoin laukat tyhjällä pitkällä sivulla eestaas. Vasen tuli heti pyynnöstä, oikea välillä vähän myöhässä ja joskus vähän pomppuisammin. Vaihtoi kuitenkin molemmat, ihan sileällä ja suoralla. Mielestäni jopa helpommin kuin puomeilla. Ainoa hevonen, jonka kanssa onnistun tällaisessa. Taisi Senja siis jotenkin minua ymmärtää.\nTunti loppui vähän yllättäen eikä edes yritetty vaihtaa ilman puomia. Onneksi härväsin omat vaihtoni itse.\nLoppuraveissa sain pari pätkää Senjan kielen pysymään sisällä. Voi kun osaisin ratsastaa sen kokonaan sisälle. Katsomokommentteja tuli että tehtävillä se oli suussa. Hyvä sentään.\nTunnin jälkeen tuntikaverit kyselivät oliko Senja vino. En taas huomannut mitään. Mietiskelin muita asioita. Kaipaisin opelta enemmän kommentteja näihin jotta tajuaisin miettiä ja tunnustella enemmän. Sitä myöten myös korjata. Ikävä yksitystunteja!\nolisin kaivannut enemmän tukea opettajalta\nhaahuilin vain menemään\nSenja vaihtoi molemmat laukat\nope kehui puhtaista vaihdoista\nVirpille kiitos videopätkistä:\nMaanantaina keli oli nollassa kun ajelin tallille. Ratsuksi oli jaettu taas Kaapo eikä se ainakaan iltatunneilla tehnyt muuta. Etsin hummaa kun se tuotiinkin juuri tarhasta sisälle. Otin loimen pois ja heppa oli tavallista hyöriväisempi. Harjatessa ei ollut aloillaan ja kavioita putsatessa ei yhtään katsonut missä varpaani ovat. Muutenkaan ei tuntunut kunnioittavan tilaani.\nKuolainten laittoon otin porkkanapalan avuksi. ADHD-meno vain lisääntyi mutta sain varustettua kaikesta hepan heilumisesta huolimatta.\nTunnille tuli 8 ratsukkoa. Ohje oli näin kylmällä alkuverkata huolella ja rauhassa, varsinkin tallista tulleet. Mentiin pitkään hölkkäravia. Tosin Kaapo ei olisi tänään halunnut siirtyä raviin. Ravissa kulki yllättävän nipussa eikä yhtä lennokkaasti kuin yleensä. Laukatkin nousivat huonosti. Open ohjeesta laukattiin molempiin suuntiin. Keskemmällä ei kuulunut töminää.\nTänään suoristettiin hevosia. Tyypillisempään suuntaan vinoja hevosia (muut tällä tunnilla paitsi Portas) suoristettiin ensin vasemmassa kierroksessa siirtämällä oikeaa etukaviota kavion mitan verran vasemmalle eli sisään. Tämän näki kivasti peilistä. Kaapo meinasi valahtaa kokonaan sisään. Ope käski käyttää vasenta jalkaa estämään. Tänään vaikka välillä käytin jalkaa napakastikin niin sain mielestäni apujenkäytön pidettyä hevoselle reiluna eikä kuskilta tullut paniikkipotkimista kun ope tiukkasi ettei saa valua noin pahasti sisään! Ope painotti että sisäpohje on kuitenkin aina pääapu.\nToinen pitkä sivu ohjeistettiin keventämään. Lisäksi näiden sivujen väliin sai tehdä pääty- ja keskiympyröitä ja siirtymiä ympyröillä. Kummasti auttoi kun tajusin että hidastaessa kuolain kannattaa pitää liikkeessä eikä unohtua vetämään. Laukat nousivat yhä todella huonosti.\nSama kavionsiirto tehtiin lopulta laukassakin. Piti vahtia yhä oikea lapa. Peili kavalsi että Kaapo ei ollut suora.\nLopuksi toiselle pitkälle sivulle tehtiin vastalaukka. Ohjeena tehdä loiva kiemura vastalaukassa. Meillä oli vähän ongelmia noston ja mahtumisen kanssa ja pääosin mentiin vain suoraan. Onnistui kiemurakin kerran vai pari.\nJälkimmäiseen eli oikeaan kierrokseen siirrettiin oikeaa takakaviota oikealle eli sisään. Tämä tuntui itselleni helpommalta suunnalta. Käynnissä ok mutta ravissa Kaapo jäi monesti vain leijumaan paikalleen ja korkeintaan mutkitteli. Taas piti komentaa eteen. Ei kertaakaan suuttunut komennuksistani. Välillä tuntui ettei tullut reaktiota oikein mistään. Ehkä istuntani jarrutti?\nSamat laukkakuviot tehtiin myös tähän suuntaan. Yhä nostot olivat tiukassa ja monesti piti auttaa raipalla. Vastalaukat onnistuivat kunhan päästiin laukkaan. Samoin kavionsiirto. Enkä tietääkseni jäänyt roikkumaan sisäohjaan. Laukassa eteni ihan hyvin.\nLoppuverkassakin Kaapo oli vielä Kaapoksi aika rauhallinen. Venytti eteen muttei mennyt etupainoiseksi tai kompastellut. Ravi oli aavistuksen vaisua eikä parantunut hoputtamalla. Osan loppukäynneistä hoidin taluttamalla.\nTallissa purin taas hoitopaikalla ja siinäkin hyöri ja kuopi. Komentamiseni tuntuivat jäävän huomaamatta. Yhtään hiki hepalle ei tullut eikä ollut kostea edes satulavyön alta. Siitä sitten ulkokarsinaan. Sinne kuulemma loimitetaan vasta kun on kunnolla kylmä.\nhirveä hyöriminen tallissa\npoikkeuksellisen hidas ratsain\nnosti laukat huonosti\nTalvi yllätti naamiaisestekisat\nSunnuntaina oli naamiaisestekisat Turkalla, luvassa 90 cm Rocolla. En ollut kovin innoissani lähdössä vaan salaa toivoin että kisat perutaan. Koko lauantain satoi (ei kuulemma Turkalla), samoin koko sunnuntaiksi ennuste lupasi märkää. Itselleni tuli yllätyksenä että märkä tuli räntänä. Kesärenkaat alla.\nEi tullut määräystä nakkihommiin vaikka kyselin. Olin siis lusmu enkä mennyt aamulla paikalle heti kisojen alkaessa vaan vasta 70 cm luokan aikaan. Menomatkalla satoi räntää ja auton mittari näytti puolta astetta pakkasta. Tiet olivat märät.\nNyt olin onneksi varustautunut kumisaappailla ja sadekamppeilla. Tarpeeseen tulivat. Kentällekään ei olisi oikein viitsinyt ratsastuskengissä mennä.\nRatapiirros oli onneksi kaikissa luokissa sangen sama.\nRoco meni itseäni ennen kahdesti, ristikon ja 80 cm. Tosin lopulta keskimmäinen kuski päätti olla starttaamatta kelin takia.\nKävin itse vähän kävelemässä radan alkua ennen 80-luokkaa. Kovin märkää oli. Ehdotin että arvostelu muutettaisiin siten, ettei tarvitse ratsastaa aikaa. Tämä sai kannatusta ja pikaisella aikataululla näin tehtiinkin. 80- ja 90-luokista tuli siis A.0.0. Kaikki 10 estettä säilyivät radassa.\nLähdin vaihtamaan omia kamppeita ja sitten pikanaamioimaan Rocon. Olimme seeproja. Oma radankävely meni tässä ohi. Onneksi olin nähnyt jokusen suorituksen alle.\nYhä satoi sen verran että pidin osittaiset sadekamppeet päällä. Sen sijaan Rocon tuunattu korvahuppu oli läpimärkä jo siinä vaiheessa kun olin saanut sen paikalleen.\nOma lähtövuoroni oli 90-luokassa viimeisenä ja kuvittelin olevani hyvissä ajoin liikkeellä. Luokka oli tainnut kuitenkin jo alkaa ennen kun ehdin ratsaille. Verkassa ei ainakaan ollut kovin monta ratsukkoa.\nRoco oli kävellyt hyvin alle, joten verkassa keskityin herättelemään humman liikkeelle. Vasen kierros. Ravissa eteen, sitten laukassa. Väki verkassa väheni aika nopeasti. Tiesin toki olevani viimeinen (kahdestoista?) mutta antoi vähän osviittaa kun kuudes katosi verkasta.\nLopulta hypin verkkahypyt Unan vanavedessä. Pysty pienempänä (ehkä 70?), näppärästi yli. Kertaylitys riitti meille. Sitten ysikymppisenä Roco vetikin liinat kiinni esteen eteen. En saanut reagoitua vaan keräilin itseäni kaulalta. Ennen seuraavaa lähestymistä spurttasin vähän eteen ja napautin raipalla ennen hyppyä. Se auttoi ja päästiin yli.\nVälissä hetki käyntiä ja kaverin perässä pätkä toiseen kierrokseen eli väärään suuntaan. Siinä vaiheessa verkassa oli enää 3 ratsukkoa. Okseri näytti isolta mutta kaverin perässä loikattiin siitäkin yli. Hitusen kaukaa mutta rohkeasti yli. Toki raipalla varmistaen. Kaveri huoltojoukkoineen lähti ja jäätiin yläkentälle yksin. Siis ihan yksin. Totesin että jos tulee ongelmia niin ollaan keskenämme pulassa. Hölköttelin siis vain hetken ravia ja sitten mekin lähdettiin alas kisakentälle. Tässä vaiheessa mielessä kävi taas jokunen päivä sitten maastossa nurin mennyt kaverin suokki ja sen takia sairaalassa oleva kaveri. Yritin karistaa moiset ajatukset päästäni.\nMenossa olevan suorituksen loppu katsottiin kentän ulkopuolelta, sitten päästiin aitoihin. Meitä ennen oli vielä 2 ratsukkoa. Ehdin käydä ravailemassa ympäriinsä. Ei käyty katsomassa esteitä. Oman vuoron koittaessa tervehdin ja nostin laukan. Ei mitään ympyröitä vaan spurtti. Ei lähtenyt heti eteen, joten villitsin pitkälle sivulle ihan kunnolla. Heräsi. Sitten takaisin ja tasapainoon.\nTehtiin sangen tasainen ja hallittu rata. Ei stipluja eikä epäröintiä. Varmistelin kuitenkin useamman esteen raipalla. Roco hyppäsi tasaisesti ja löytyi myötälaukat. Kaarteissa istuin alas eikä hulluteltu. 17 metrin linjalle tultiin pienesti sisään, joten otin väliin 5 askelta. Hyvin mahtui. Ratsastin kaikki paikat ja Roco kuunteli. Niin vaan päästiin nollilla maaliin, jee! Ensimmäinen nollamme tältä tasolta. Tosin kelin takia tuskin oli kovin moni este tapissa kuten kasikympissä vielä oli.\nVideoista kiitos Sadulle ja Heidille!\nPalkintojenjako oli kivan ripeästi perään. Saatiin punavalkoisen sijasta punainen ruusuke kun punavalkoisia ei riittänyt kaikille. Ei haittaa. Sijoituttiin oikeaan laitaan, joten päästiin vetämään kunniakierros. Tässä Rocolla ei enää ollut sitä kaivattua vetoa, joten todellakin tehtiin toiveiden mukaan hillitty ja hallittu kierros.\nSitten humman jälkihoito ja kamala määrä kuraisia kamppeita vähemmän kuraisiksi. Itse olin onneksi pysynyt kuivana mutta esim. ratsastushanskat olivat läpimärät.\nTallilta lähtiessä auto piti harjata lumesta! Kotimatka hirvitti pykälää enemmän mutta tarpeeksi hissukseen kun ajoi niin ehyenä takaisin kotiin. Illalla olin ihan veto pois.\nTunnisteet: esteitä, kisat, kuvat/videot, Roco, Turkan ratsurinne\nVihdoin toivottu estetunti Ratsukankaalla\nMuinoin tosiaan toivoin että voisiko viimeinen korttituntini Ratsukankaalle olla esteitä. Tämä sopi. Elokuulta asti tätä yritettiin saada järjestymään ja meni lopulta tähän asti. Mutta hyvä että järjestyi.\nKeli oli sateinen. Ratsukseni oli merkattu Lola ja se löytyi osittain märkänä sisältä. Selvästi oli ollut loimi niskassa. Ihanan puhdas. Harjasin läpi, suojat jalkoihin, satula ja suitset. Humman ainoa tunti tänään. Kuolaimet otti vähän huonosti mutta muuten oli kiltisti.\nOnneksi tallista löytyi Lolalla paljon mennyt kuski, jolta sain kysyttyä täsmäohjeet. Jos ei reagoi jalkaan niin kouluraipalla saa sanoa kunnolla. Edellisen lähtissä tehtävälle kannattaa lähteä ravaamaan. Ohjien poisheitto ei auta. Kannuksia ei ollut.\nRatsukoita tunnille tuli 5. En tiedä mikä on normaalimäärä, ehkä 7? Kasattiin esteitä. Peilipäätyyn ympyrälle kavaletti. Molemmille lävistäjille punaiset pystyt ja tallin puolen pitkälle sivulle vihreä okseri.\nJalustinhihnasta loppuivat reiät enkä jaksanut tehdä kierteitä. Mitta oli lopulta aika hyvä.\nAlkuun tehtiin siirtymiä ja temponmuutoksia. Käynnistä seis. Ravista käyntiin ja takaisin. Yritin olla jämynä enkä suvainnut hyytymistä enkä reagoimattomuutta. Aika monesti piti sanoa kovemmin ja muistuttaa raipalla heti perään. Mutta Lolasta löytyi ihan asiallinen ravikin eikä pelkkää matamista.\nLaukkaa alkuverkassa tultiin vain pääty-ympyrällä maapuomin yli. Lola sovitti askeleensa hyvin. Itse olisin mieluusti laukannut vähän pidempiäkin pätkiä.\nTultiinkohan vielä kavaletinkin yli laukassa ennen pidempiä tehtäväpätkiä. Lujaa ei kuulemma tarvi tulla ja kun etenee niin ei tarvi usuttaa enempää.\nHyppyvuorossa meidät jätettiin vikoiksi. Tultiin noin kolmen esteen pätkiä. Noin nelisen pätkää. Eli aika paljon tuli odottelua (varmaan tuplasti kuin aamulla myös 5 ratsukon estetunnilla). Pidin odotellessa käynnissä liikkeellä. Muille ei tullut sanomista seisoskelusta.\nEstekorkeudet olivat todella maltillisia. Lähes joka kierros aloitettin kavaletilla eivätkä muut esteet olleet juuri korkeampia. Oli vähän haastetta saada Lolaa kunnolla liikkeelle. Laukkasi kyllä muttei imenyt. Kun pari kertaa lähti etenemään itse niin en tajunnut tehdä puolipidätteitä ja laakahypättiin puomi mukaan. Meillekin tuli yksi vai pari sakkohyppyä. Mutta odotin välillä vähän turhankin hyvin. Jokusen kerran en päässyt hyppyihin kunnolla mukaan ja aika refleksinä ohjat valuivat nyrkkien välistä pitkiksi. Näistä ei tullut sanomista. Ope varmaan tajusi että keksin itsekin ettei mennyt ihan putkeen.\nAluksi hyppyihin oli hankala päästä mukaan mutta vähän parani loppua kohti. Lola tuntui jaloilleni yhä turhan leveältä. Hankala oli malttaa pitää ohjat kädessä. Tuntui liikkuvan parhaiten ohjat yhdessä kädessä ja raipalla vauhtia hipsutellen.\nLopuksi okseria nostettiin meille. Korkeutta tuli huimat 65 senttiä. Jälkimmäisellä kerralla maltoin tehdä enemmän kaarta. Ekalla kerralla mentiin kaukaa viidellä. Jälkimmäisellä kerralla asialliset 6.\nLoppuverkassa Lola kulki sangen nätisti. Eteni ja ravasi selän läpi pyöreällä niskalla. Silti hetkittäin piti herätellä reagoimaan jalkaan.\nLola ei mennyt tänään muuta. Ei erikoisempia loppuhoitoja. Ohje oli että voi harjata jos tahtoo. Sen lisäksi halusin vielä pyyhkäistä sienellä satulavyön kohdan. Ei kuulemma kastella enää hevosia mutta ei se yhdestä sienellisestä juuri kastunut. Kuivempi se nyt oli kuin ennen tuntia.\nKorttini loppui ja tuntuu että tämä riitti itselleni Ratsukangasta tälle erää. Tämä tunti ei ollut ihan sitä mitä estetunneiltani kaipaan. Eikä muutenkaan jäänyt sellainen olo että olisivat tahtoneet minut asiakkaaksi.\nLola ei ollut edelleenkään kovin lennokas\neteni paremmin kuin viimeksi\nsain vähän korjattua menoa\nloppuraveissa oli aika kiva\nTunnisteet: esteitä, Lola (Ratsukangas), Ratsukangas\nLauantaiaamuna liian aikaisin (08) herätessä ihmettelin taas miksi suostuin vapaaehtoisesti tällaiseen (estetunnille) ja uhosin ensi lauantaina nukkuvani. Onneksi ei kuitenkaan ollut pakkasta vaan +6°C ja aurinkokin pilkahti hetken aamulla. Tunnin aikana tosin rupesi satamaan.\nRatsukseni sain Senjan ja meitä oli vain 5 ratsukkoa tunnilla. Esteitä kasattiin maneesin pitkälle sivulle ristikko apupuomilla sekä molemmille pitkille sivuille kaarevat linjat kahdella esteellä vähän loivan kiemuran tapaan. 21 ja 26 metrin väleillä.\nAlkuverkassa olin taas vähän humputtelutuulella. Senja tuntui hitusen pinkeältä ja tavalliseen tapaan hyvin reippaalta. Tuijotti myös väliaidan luona olevaa kavalettia sen verran että ohitettiin se turvallisesti ensin käynnistä jottei tule pikapoistumisia paikalta. Sen jälkeen se lakkasi kiinnostamasta.\nVähän isompi ristikko.\nJuuri tuo oikea karkailee.\nTultiin ensin pitkän sivun ristikkoa ravilähestymisellä. Ensin oikea kierros. Taidettiin aloittaa ihan hyvin mutta lopulta haasteena oli sekä saada Senja pysymään ristikolle asti ravissa (ei puomilta laukalle) ja tulemaan myötälaukassa alas. Tämä onnistui vain alitempoisesta ravista. Mutkalla olevia lapoja en huomannut. Sellaiset voitaisiin omasta mielestäni treenata aina alkutunnista kuntoon ilman esteitä. Ja opetuksessa siis!\nVasempaan kierrokseen sama homma. Taisi olla meille helpompi suunta. Senjalle plussat että odotti tosi kivasti eikä kiirehtinyt omiaan.\nSeuraavaksi tultiin lyhyempää kaarevaa linjaa. Vasen, oikea ja vasen laukka siis. Askeleita väliin tultiin ensin 6. Oikea askelmäärä osattiin tehdä todella hyvin mutta myötälaukoissa oli enemmän ongelmia. Sitten rupesin kompensoimaan niitä kummallisilla vartalon kierroilla. Enemmän auttoi lopulta esteelle suoristaessa tehty lapojen ja takajalkojen siirtely. Tämän taisin keksiä ihan itse.\nEi niin tyylikästä.\nTaidettiin tulla molempia kaarevia linjoja molemmista suunnista. Hyppyjä tuli tänään roimasti. Askelmääriäkin säädeltiin. Lopputunnista tuli yhä vääriä laukkoja ja Senja vaihtoi ne itse kesken kaarretta. Mutta kuskille niistä ei tullut enää sanomista. Sen sijaan sisään kaatuilusta tuli kommenttia, vaikka ainakin kertaallen se johtui vain tyhmästä kuskin ohjauksesta.\nIsolle ristikolle Senja teki hienoja hyppyjä. Kuskin mukautumisesta tuli jotakin sanomista, en ollut tarpeeksi mukana hypyssä tai yritin nostaa Senjaa käsillä tms. En muista enää. Ristikko nousi reunoilta suht korkeaksi ja hypytkin olivat isoja. Nyt en kuitenkaan pahasti muista varvistelleeni jalustimilla. Yritin keskittyä tähän mutta unohdin aina tehtävällä. Samoin käsien asento ja ilmeet unohtuivat.\nNyrkit pystyyn ja kyynärpää kylkeen!\nNyrkit kiinni, ei silmät.\nIhan hauska tunti. Toki jäin yhä vähän kaipaamaan uusintaa lainelankun kanssa.\nSieltä taivaaltako se seuraava este löytyy?\nSenja jatkoi seuraavalle tunnille ja otti oma-aloitteisesti ämpäristä välihörpyt. Iltapäivällä sille oli luvassa vielä kolmas tunti.\ntuijotti kavalettia alkuverkassa\nkuskin yliyritykset saada vaihtoja\nvälillä tein itse huonot tiet\nSenja hyppäsi kaikki mukisematta ja vaihteli laukat aika hyvin kaarteissa\npäästiin 98% oikeilla askelmäärillä\nsäätyi hyvin ja helposti\nPerjantaina oli Turkkapäivä. Päivällä paistoi aurinko mutta nyt jo mennessä oli hämärää. Onneksi kuitenkin kuivaa. Entistä kylmempää ja vain n. +3°C. Etukäteen selvisi että mennään koulua.\nListalla yllätyin: Germis. Facekaverin entinen pikkuinen estetamma. Tuntilaisia kivasti vain 4. Germis ei näemmä ollut tehnyt tänään muuta, joten piti lähteä kaivelemaan sitä pihatosta. Tuntikaveri lähti onneksi mukaan tunnistamaan minulle oikean ratsun. Olisin saattanut napata matkaan jomman kumman ruunikoista varsoista.\nGermis sen sijaan oli kaukana paalilla. Kumisaappaita ei tullut mukaan ja oli totaalisen väärät jalkineet tänne. Mutavelli tuli sivukuminauhoista läpi ja molemmat kengät olivat märkiä ennen kuin olin edes humman luona. Onneksi antoi nätisti kiinni. Vähän tuli mieleen Aaltiksen muinainen Viola. Tähtipäinen tumma pikkutamma.\nHumma oli mutakerroksen alla. Onneksi kropasta kuiva. Takajalat haisivat aika kamalalta. Hoitaessa oli kiltisti ja varusteet jalustimia lukuunottamatta löytyivät hyvin. Jalustimetkin saatiin onneksi kentällä.\nMentiin yläkentälle ja sain varoituksen että Germis saattaa tuijotella nurkkia. Ei tuijotellut.\nGermis oli aika luikura. En oikein tiedä mitä sille olisi pitänyt tehdä. Yritin ratsastaa jalalla eteen ja pitää käden vakaana. Jokusen kerran viskoi päätään. Syvät taivutukset tuntuivat auttavan vähän. Mutta silti käänsi herkästi vain kaulan suorana ja kallisti päätä.\nTehtiin tänään kaikissa askellajeissa ympyrän kaarella takaosan väistätystä. Sisään ja ulos. Vähän kuvioita vaihdellen. Laukkaa mentiin ensin ravitehtävän ohessa suoraan, lopulta väistettiin laukassakin.\nMeillä onnistui aika vaihtelevasti. Odotin että humma olisi ollut paljon pahempi herkkis mutta jalkaa sai käyttää ihan normaalisti ja varmaan enemmänkin. Taivutteluista myötäsi aina hetkeksi, kaikissa askellajeissa. Harmi vaan että nopeasti turpa myös nousi. Malttoi odottaa laukannostot hyvin ja ravissa pahimman kipittelyn sai istunnalla haltuun. Tosin ehdotti joko kipitysravia tai käyntiä. Rauhallista ravia ei muka ollut tarjolla.\nVäistöt saatiin tehtyä. Yleensä eka kierros oli harjoittelua ja sen jälkeen parani. Osa oli jopa ihan kelpoja.\nLoppuraveissa ei tehnyt mieli keventää, alas istuen sain humman odottamaan rennompana. Kevensin toki silti.\nVasta loppukäynneissä säikähti puskasta tullutta opea. Ja kun lähdettiin kentältä niin siinä uudestaan. Sain askeleessa haltuun enkä horjunut.\nOhje oli kylmätä takaset. Aloitin siis kaikkien jalkojen pesusta. Takaset haisivat yhä karsealta. Kylmäsuojien vaikutusta odotellessani harjasin humman vielä läpi. Hieman pulskassa kunnossa. Piti painaa aika kovaa että kylkiluut tuntuivat. Mutta pepun päältä oli suora eikä kuopalla.\nTakaisin pihattoon viedessä muut asukit kerääntyivät portille vastaan. Ei tehnyt mieli karkuuttaa varsalaumaa pimeään, joten odotin hetken apukäsiä. Sanaakaan sanomatta meille lopulta avattiin portti eikä kukaan ollut ryysäämässä mihinkään. Mistäs minä sen olisin voinut vieraista hevosista tietää?\nKotona kenkäparkani joutuivat syväpesuun ja rasvaukseen. Kovin mielelläni en vesipese nahkakenkiä mutta nyt ei ollut hyviä vaihtoehtoja.\nkengät kastuivat läpi pihaton mudassa ratsua hakiessa\nhumma haisi pahalta\njalustimia ei ollut tunnille lähtiessä\naika epätasaista menoa\nvain 4 ratsukkoa tunnilla\nTunnisteet: Germis, koulua, Turkan ratsurinne\nUusi ratsu puomitunnille\nTorstaina meinasin unohtaa tallireissun ja havahduin siinä vaiheessa kun piti olla jo menossa. Ehdin kuitenkin sukkelasti liikkeelle. Listan luona yllätyin: Wanni. Pitkästä aikaa uusi ratsu. Tämäkin kuulemma ulkokarsinassa asuva. Löysin sen tarhasta. Mokoma meinasi yrittää karkuun.\nRuunikko suht iso tamma. Netissä lukee 165 cm mutta olisin arvellut noin 170-senttiseksi. Rungoltaan medium plus.\nOhje oli hoitaa kiinni sidottuna. Näin tein eikä ollut ongelmia. Kalisutti kaltereita muttei ollut uhkaava. Etusuojat, koulusatula puomitunnille (estesatulaa ei ole ja Eemeli kaipasi omaa estesatulaansa itse), suitset. Kannukset kielletty. Suositeltiin pitkää raippaa mutta otin oman esteraippani.\nSelkäännousun seisoi nätisti. Jalustimia piti lyhentää ties kuinka paljon. Oikeasta loppuivat reiät kesken ja laitoin vasemman samaan mittaan. Ehkä hitusen pitkät puomeille mutten jaksanut laittaa kierteitä.\nAlkuverkassa hepat herätettiin jo kunnolla liikkeelle. Wanni oli aika suoraviivainen mutta tuntui salasähäkältä. Aloitin aika varovasti. Ei kuitenkaan tehnyt mitään ja loppua kohti uskalsin jo ratsastaa kunnolla. Ope puhui että Wannissa on pakkasvirtaa. En sitten tiedä kuinka hidas on yleensä. (Enkä edelleenkään tunnista tallin puoliverisiä ja erota niitä toisistaan.)\nSenjaa vähän kumitettu takaa.\nTultiin ensin katsomopäädyn kolmea puomia. En muista tultiinko ravissa mutta ainakin laukassa molempiin suuntiin. Meinasi olla vähän ruuhkaisaa, onneksi tajusin itse liikkua väljemmissä paikoissa. Ensin tuli sanomista että enemmän eteen, sitten piti ratsastaa takaset polkemaan alle ja kohottaa ratsun niskaa. Niskan kohotus oli se hankalin osuus. Raipalla mätkin vain omaa jalkaani, se riitti. Lopulta Wanni sai niskansakin ylemmäs. Sitten piti olla vielä kaatuilematta sisään.\nMinne ihmeeseen kuski tuijottaa?\nTällaista ei onneksi näe enää paljon.\nToisessa päädyssä puomit olivat muistaakseni 6 metrin välein ja väleihin piti tulla askeleet. Ensin tuli kaksi, hupsis. Aika paljon piti pyytää eteen että tuli hyvä. Välillä tamma vaihtoi laukkoja ristille ja kaatui sisään. Lopulta laukka lähti rullaamaan paremmin ja tehtävä onnistui hyvin. Ihan lopuksi oikeassa kierroksessa meinasi jäädä sisäreunasta jo ahtaaksikin.\nSitten tultiin sama siksak-puomikuvio kuin tiistaina Kaapolla. 2,8 metriä taisi ope sanoa etäisyydeksi puomien keskikohtien välille. Puomeja oli 7. Ensin ravissa, sitten laukassa. Wanni hoiti homman helposti. Laukassa meni ihanaa innostuneen pikkupossun laukkaa ja hypähteli sukkelasti. Nauratti.\nVasemmassa kierroksessa oli ongelmia osua ensimmäiselle. Ekalla kerralla lähelle, hups. Ope sanoi ettei haittaa. Toisellakaan kerralla askel ei osunut ja lennätin kaukaa. Olin tyytyväinen että tein päätöksen. Sakkokierros sujui vihdoin hyvin ja todella tasaisesti.\nLoppuraveissa sai antaa hevosen laskea turpaa vaikka maahan. Nyt ei enää venyttänyt sinne asti.\nHummalle tuli ihan hiki. Jatkoi seuraavalle tunnille.\nKiva heppa muttei sykähdyttänyt erityisesti.\noikeasta jalustinhihnasta loppui reiät kesken\nhaastavaa venyä laukkaväleihin\nsiksak-puomit kivasti suoraan\nlaukka parani kovasti loppua kohti\nTunnisteet: kuvat/videot, puomeja/kavaletteja, Wanni, Äimärautio\nOulunsalon ratsastuskoululla oli syystarjous uusille asiakkaille:\n- Ma klo 21-22\n- Ke klo 17-18\n- Pe klo 18-19\n- La klo 12-13\nTarjous on voimassa toistaiseksi. Kokeilutarjous koskee vain yllä mainittuja ryhmiä.\nPitihän sitä toki tuohon hintaan lähteä kokeilemaan. Odotukset 8 hengen C-tunnista eivät olleet kovin korkealla, mutta ei saa tuomita etukäteen.\nTallimatkaan meni ruuhka-aikana vähän vajaa puoli tuntia. Edellinen kertani Oulunsalossa oli toukokuussa 2019.\nEniten jonottamista oli silti tallilla henkilökunnan puheille eikä suinkaan autoillessa. Ratsukseni sain suomenhevosen nimeltä Silveri. Korttimaksu ei onnistunut (aika kivikautista) eikä setelistä ollut antaa pikkuhiluja takaisin, joten sain vielä 50 senttiä alennusta. Jos olisin tiennyt (tai tajunnut) käteismaksun niin olisin helposti voinut varautua tasarahalla. Tästä kannattaisi näitä kokeilijoita erikseen muistuttaa. En tainnut olla ainoa tutustuja tällä tunnilla.\nSain ohjeet että Silveri saattaa karata karsinasta. Ei ollut rynnimässä ovenraosta ja sidottuna pysyi kauniisti aloillaan. Soma ruunikko. Sangen pieni. Tunnin jälkeen selvisi 150-senttiseksi. Omaan makuuni oikein hyvässä lihavuuskunnossa. Ei pullero eikä laiheliini.\nSuojia ei tarvinnut laittaa, varustaessa oli oikein fiksusti. Tallihenkilökunta oli oikein mukavaa. Oli hokitettu jämysti neljällä hokilla per jalka. Ensimmäiset tälle syksylle näkemäni hokit.\nManeesista löytyi lainaraippa ja selkäännousujakkarat. Humma oli niin pieni että astuin satulaan suoraan jakkaralta. Jalustimia piti yllättäen pidentää ties kuinka paljon. Tätä ei usein tapahdu. Peileistä hämmästelin että jalkapohjani olivat hevosen vatsalinjan tasalla. Aika pieneltä Silveri kyllä tuntuikin. Eikä muutkaan hepat olleet juuri sen isompia.\nKäveltiin tovi itseksemme pitkin ohjin. Rupesin keräilemään ohjia jo hetkeä ennen kuin tuli käsky ottaa ohjat. Ope ei mitään kovin suuria henkilökohtaisia alkupuheita pitänyt, varmisti vain nimet. Ja olin lopputunnin solmussa koska tunnilla oli toinen samanniminen enkä tiennyt kummalle puhui. Uusi lempinimi olisi ehkä ollut parempi vaihtoehto.\nEn muista mentiinkö käyntiä ohjat tuntumalla vai ruvettiinko heti keventämään. Hoputin Silveriä reagoimaan jalkaan mutta rupesi kipittämään. Ravi oli kunnon shettismenoa, yritin keventää pienesti ja rauhassa. Open kommentit tuntuivat aika irrallisilta ja korjasi lähinnä kuskia. Itse olisin ensin kaivannut ratsun vähän rennommaksi mutta lähes yläkautta silmiin tuijotteluun en saanut mitään apuja. Yritin ravissa taivutella ja liikutella kuolainta. Tuntui että sain humman vain hermostumaan. Pari rentoa lyhyttä pätkää tuli ja yritin kehua niistä. Tuntui että humma pakeni tuntumaa ja lyhensi vain kaulaansa. Oli muutenkin hankalaa kun olen tottunut metriä pidempiin kauloihin.\nTaidettiin tehdä joka sivun keskelle 10 metrin voltti ensin käynnissä, sitten harjoitusravissa. Ei tehnyt mieli istua niin jännittyneen ratsun raviin mutta tottelin kuitenkin. Olin muutenkin tänään hyvin hiljainen oppilas. Onneksi Silverin ravi oli tasainen myös selättömänä.\nTuli eniten seuraavia kommentteja: kanna kädet, älä kaiva kantapäällä ja sisähartiaa taaemmas (molemmissa kierroksissa). Lisäksi piti muistaa lapatuki, pitää hartiat samalla tasolla (sain tarkentavan ohjeen kun katsoin kysyvästi), ei saa jäädä volteilla puristamaan sisäjalalla, jalustimet pitäisi olla suoremmin jalassa ja mitäköhän muuta. Melko pian ns. lannistuin Silverin suhteen ja yritin vain olla mahdollisimman tasaisesti ja eleettömästi kyydissä. Ei auttanut hepan rentouteen ja lähes kaipasin martingaalia koulutunnilla.\nItseäni haittasi eniten ratsun jännittyneisyys. Mutta volteilla myös se, että taittoi vain kaulaa ja lapa karkasi ulos eikä asettunut kunnolla. Sekä käänsi päätä vinoon, jolloin korvat olivat eri tasalla. Asetuksestakin tuli jokusen kerran sanomista. Mutta pullottavasta lavasta, vinosta hevosesta tai kallellaan olevasta päästä ei mitään.\nVälillä oli vähän ahdasta muttei mitään kovin pahaa.\nLaukassa ohje oli että kaikki laukkaavat kerralla ja päätyihin tehdään ympyrät. Ensimmäisen noston kanssa oli ongelmia ja raippakomennuksista pukitti ihan roimasti. Pudotti laukan jokusen kerran pois ja piti testata useamman kerran että pukittaa näemmä raipasta. Lopulta keksin miten saan laukan päälle ja myös ylläpidettyä ilman pukkeja. Vähän ihmettelin ettei pukittelustakaan tullut mitään kommentteja.\nLaukassa oli vaikea istua. Tuntui hitaalta ja nelitahtiselta ja seilasin satulassa. Ope sanoi seilaamisesta mutten oikein osannut korjata. Olisi tehnyt mieli mennä reipasta laukkaa kevyessä istunnassa. Ohjautui kuitenkin. Itse yritin lähinnä skarpata oman istuntani kanssa. Käteni tosiaan karkailivat kovasti liian alas, varsinkin ulkokäsi ympyröillä.\nAinoa muistamani kehu oli että tuli laukassa hyvin suoraan.\nLoppuravit olivat lyhyet ja loppukäynnit vielä lyhyemmät. Tunti meni lopulta tosi äkkiä. Olisin kaivannut vähän vapaampaa pyörittelyä. En toki tiedä olisiko se auttanut mihinkään. Kuvittelen että itsenäisesti olisi mennyt paremmin. Nyt jäin kaipaamaan täsmäohjeita Silverille. Olisiko pitänyt antaa pidempää ohjaa? Lyhempää ohjaa ja napakampi tuntuma? Käsi ihan hiljaa vai kuolain liikkeeseen? Tähän verrattuna kovasti samantyyppinen pää pystyssä kipittävä Flippe on kuitenkin ratsastettavissa. Tosin sen kanssa saatiin enemmän täsmäohjeita.\nTunti jäi jotenkin irralliseksi. Menin itsekin vähän robottitilaan ja tunnustelun sijasta yritin vain totella ohjeita.\nSilveri ei jatkanut seuraavalle, joten kaartoon ja talliin. Kysyin jälkihoito-ohjeet ja harjaus riitti. Suitsiakaan en sitten puunannut kuolainten pesua ja niputtamista enempää. Silverille tuli vähän hiki. Kuskillekin sen verran kuuma että toppaliivi piti riisua alkutunnista vaikka oli vain +4°C. Pitkähihainen ja fleece oli ratsailla sopivasti.\nKävin vähän kurkkimassa seuraavaa tuntia eikä estetunninkaan meno sykähdyttänyt. Nämäkin ratsut olivat suurimmaksi osaksi aika pieniä eivätkä olleet oikein omaan makuuni kivan näköisiä. Ötököitä en maneesissa huomannut.\nVähän karua todeta mutta mielestäni tämä tunti oli suunnilleen tuon 17 euron arvoinen. Ei jatkoon.\nreilut urat maneesissa\nratsu oli todella jännittynyt\nei tullut mitään ohjeita miten saada Silveriä rennommaksi\nohjeet olivat aika irrallisia\noli superällöttävää kun ope räki ja syljeskeli (kuulemma ötököitä) (varsinkin näinä korona-aikoina)\nen aina tiennyt kenelle puhuu\nlaukassa Silveri pukitteli alkuun raipasta\nsain kai korjattua tekemistäni ohjeiden mukaan\nTunnisteet: koulua, Oulunsalo, Silveri\nKohtalokas sininen lainelankku kisoissa\nEnimmäkseen vasemman laukan linjoja\nFlamingoitumassa Kaapon ensimmäisissä koulukisoissa\nTaas liikaa säätämistä\nIstuntatunti ilman istuntaa\nKolmannen open estetunti


Espoon kaupunki Pöytäkirja 67. Kaupunkisuunnittelulautakunta Sivu 1 / 1 - PDF Ilmainen lataus\nEspoon kaupunki Pöytäkirja 67. Kaupunkisuunnittelulautakunta Sivu 1 / 1\nDownload "Espoon kaupunki Pöytäkirja 67. Kaupunkisuunnittelulautakunta 26.04.2016 Sivu 1 / 1"\n1 Kaupunkisuunnittelulautakunta Sivu 1 / / Espoon liikennekatsaus 2016 Valmistelijat / lisätiedot: Heini Peltonen, puh Päätösehdotus Kaupunkisuunnittelujohtaja Torsti Hokkanen Kaupunkisuunnittelulautakunta: merkitsee tiedoksi julkaisun Espoon liikennekatsaus Käsittely Päätös Käsittelyn alussa kuultiin Heini Peltosen pitämä liikennekatsaus. Kaupunkisuunnittelulautakunta: Esittelijän ehdotus hyväksyttiin yksimielisesti. Selostus Liikennesuunnitteluyksikössä on valmistunut Espoon liikennekatsaus Katsauksessa käsitellään Espoon jalankulkija-, pyöräilijä-, joukko- ja ajoneuvoliikenteen liikennemääriä vuodelta 2015, niiden aikaisempaa kehitystä sekä ajankohtaisia liikenneaiheita. Katsaus perustuu omasta liikennetietotoiminnasta ja yhteistyökumppaneilta saatuihin liikennetietoihin. Espoossa laskennoilla tuotettavilla tuloksilla on monia perustehtävien kannalta tärkeitä käyttötarpeita. Liikennelaskentojen tuloksia käytetään muun muassa maankäytön suunnittelussa, liikenneverkon parannustoimenpiteiden suunnittelussa, liikenne-ennusteiden laadinnassa, liikenneturvallisuustarkasteluissa, liikennemelulaskennoissa, liikenteen pakokaasupäästöjen alueellisissa määrityksissä ja joukkoliikenteen seurannassa. Liikennelaskennat ovat myös lähtökohta liikenteen tulevan kehityksen arviointiin. Kestävän kehityksen kulkumuotojen; jalankulun, pyöräilyn ja joukkoliikenteen seurannan tarpeet ovat Espoossa vahvasti nousussa pyöräilyn edistämistavoitteiden, Espoo-tarinan sekä Espoo Kestävä kehitys -ohjelman liikenteeseen kohdistuvien ekologisten tavoitteiden mukana. Tämän liikennekatsauksen lisäksi julkaistaan tiedoiltaan kattavampi Liikenne Espoossa -raportti. Liikenne Espoossa -raportti toimitetaan verkkojulkaisuna Espoon kaupungin liikennesuunnittelun julkaisuissa.\n2 Kaupunkisuunnittelulautakunta Sivu 2 / 2 Liikenteen seurantatiedot kootaan omista ja ulkoisista laskentajärjestelmistä Espoossa liikenteen kehitystä seurataan omilla liikennelaskennoilla ja ulkoista järjestelmistä saatavien tietojen avulla. Omaa liikennelaskentaa tehdään läpi vuoden kohdistuen autoliikenteen määriin ja nopeuksiin, jalankulkijoiden ja pyöräilijöiden määriin, sekä pysäköintialueiden ja laitosten käyttöasteiden ja liikennevirtojen selvityksiin. Ulkoisista järjestelmistä autoliikennetietoja kerätään Liikenneviraston automaattisesta mittausjärjestelmästä (LAM) ja joukkoliikennetietoja Helsingin seudun liikenne-kuntayhtymän (HSL) tilastointijärjestelmistä. Espoon teiden ja katujen autoliikennettä seurataan joka syksy noin 90 kiinteässä ja 120 muuttuvassa pisteessä kojelaskennoilla. Jalankulkijoiden määriä lasketaan käsilaskennoilla ja siirrettävillä konelaskimilla. Pyöräilijöitä lasketaan konelaskimilla kymmenessä pysyvässä laskentapisteessä. Lisäksi pyöräilijöitä lasketaan siirrettävillä laskentakoneilla ja käsilaskentoina. Joukkoliikenteen nousijamäärät saadaan HSL:ltä. HSL:n tilastojen avulla lasketaan myös arvio Espoossa alkavien tai päättyvien joukkoliikennematkojen määrästä. Liityntäpysäköintiä seurataan laskemalla kaikki Espoon bussi- ja junaliikennettä palvelevat liityntäpysäköintipaikat ja niiden käyttäjämäärät joka kevät ja syksy. Matkojen kulkumuoto-osuudet Espoossa tehtyjen matkojen kulkumuoto-osuudet ovat jalankululla 23 %, pyöräilyllä 8 %, joukkoliikenteellä 21 % ja henkilöautolla 48 % syksyn arkipäivänä (HSL 2012). Vuodesta 2008 vuoteen 2012 joukkoliikenteen kulkumuoto-osuus on pysynyt ennallaan, jalankulun ja pyöräilyn osuus noussut hiukan ja henkilöautoilun osuus laskenut 4 %. HSL:n liikkumistutkimus tehtiin seuraavan kerran vuonna 2014, tulokset on analysoitavissa vuoden 2016 kuluessa. Pyöräilijämäärät olivat kaikkien aikojen suurimmat vuonna 2015 Pyöräilijämäärät olivat kaikkien aikojen suurimmat sekä kaupunkikeskuksissa että kaupunkikeskustojen välillä. Keskuksissa pyöräilijämäärät olivat 31 % suuremmat ja kaupunkikeskustojen välisillä reiteillä 19 % suuremmat kuin edellisenä vuonna. Tosin vuonna 2014 pyöräilijämäärät notkahtivat hiukan edellisestä. Kymmenessä vuodessa pyöräilijämäärät ovat kasvaneet keskuksissa 51 % ja keskustojenvälisillä reiteillä 71 %. Yli kolmasosa Espoon liityntämatkoista tehdään polkupyörällä. Kuitenkin vuonna 2015 polkupyöräliityntäpaikkojen käyttö vähentyi edellisestä vuodesta noin 16 %.\n3 Kaupunkisuunnittelulautakunta Sivu 3 / 3 Junaliikenne kasvoi, bussiliikenteessä laskua Yhteenlaskettuna bussiin ja junaan noustiin 1 % vähemmän vuoden takaiseen verrattuna. Edellisjakson tavoin junaliikenne kasvatti suosiotaan ja bussiliikenteen vähentyessä. Bussi- ja junaliikennejärjestelmässä ei tapahtunut suuria muutoksia liikennöintisuunnitelman ajovuonna 6/2014 6/2015. Vaikka yli 80 % Espoon joukkoliikennematkoista tehdään edelleen bussilla, junalla tehtyjen matkojen osuus on kasvanut voimakkaasti. Junaan noustiin kertaa marraskuisena arkipäivänä vuonna Se on 1200 kertaa enemmän (+5 %) kuin edellisvuonna. Suurinta kasvu oli Keran (+11 %), Tuomarilan (+8 %) ja Kauklahden (+6 %) asemilla. Bussiin noustiin kertaa marraskuisena arkipäivänä vuonna Se on 2500 nousua vähemmän (-2 %) kuin edellisvuonna. Metron rakentamiseen liittyen bussiliikenne hidastui ja jouduttiin käyttämään poikkeusreittejä. Rakentamisenaikaiset järjestelyt näkyvät esimerkiksi Niittykummussa Merituulentiellä. Autoliikenteen kokonaismäärässä ei muutosta edellisvuoteen Viimeisen kymmenen vuoden aikana Espooseen tulleen uuden maankäytön tuottama autoliikenteen kasvu on kohdistunut lähinnä moottori- ja kehäteille. Vuonna 2015 autoliikenteen kasvu valtion teiden osalta oli 0,9 % ja Espoon katujen osalta vähenemä -1,8 %. Vuonna 2015 Espoossa autoliikenteen määrä on kiinteiden laskentapaikkojen perusteella pysynyt suunnilleen samana kuin edellisenä vuotena. Espoossa autoliikenteen määrä pysyi saman nyt jo neljättä perättäistä vuotta. Asukasmäärä on samana aikavälinä kasvanut noin 5 %. Espoon liikennettä seurataan itäisellä ja läntisellä kuntarajalla, sekä Espoon sisällä poikittaislinjalla. Liikenteen määrä on kasvanut eniten itäisellä linjalla Vantaan ja Helsingin rajalla kasvun ollessa 2,3 % edellisvuodesta. Myös länsirajalla liikenne on kasvanut edellisvuoteen nähden ja on noin 2 %. Espoon sisällä poikittaislinjan liikenne on kasvanut noin 0,5 % edellisvuodesta. Autojen liityntäpysäköintipaikkojen käyttöaste kasvoi 85 prosenttiin edellisvuoden 82 prosentista. Täysimmät alueet olivat Tuomarila (100 %), Hanasaari (99 %) ja Espoon keskus (98 %). Espoon liikennekatsaus 2016 jaetaan kaupunkisuunnittelulautakunnan kokouksessa painettuna. Tiedoksi - HSL - Uudenmaan ELY-keskus - Kauniaisten kaupunki - Tekninen lautakunta\n4 Kaupunkisuunnittelulautakunta Sivu 4 / 4 - Kaupunginhallitus\nHelsingin seudun liikenne Länsimetron avaamisen liikkumisvaikutusten arviointi matkapuhelinverkkoon perustuvan ihmisvirta-analyysin perusteella Muutokset matkamäärissä ja henkilöautoliikenteessä 2 Esittäjän\nKaupunkisuunnittelulautakunta Sivu 1 / 79. Paikka Kaupunkisuunnittelulautakunnan kokoushuone, Kirkkojärventie 6 B, Espoon keskus\nEspoon kaupunki Pöytäkirja Kaupunkisuunnittelulautakunta 26.04.2016 Sivu 1 / 79 Kokoustiedot Aika 26.04.2016 tiistai klo 17:45-19:15 Paikka Kaupunkisuunnittelulautakunnan kokoushuone, Kirkkojärventie 6


toukokuu 2020 - Juoksujalkaa\nViime perjantaina tuli vauvalla 8 kk mittariin ja on aika taas tarkastella vauvan unirytmiä! Viitaten aiempaan blogikirjoitukseen, voidaan sen suhteen samantien kelata takaisin lähtöruutuun. 😉 Mitä on kuukaudessa tapahtunut vauvan unille ja miltä näyttää vauvan 8 kk unirytmi tällä hetkellä? Lähdimme rohkeasti jättämään yösyöttöjä pois ja pitämään unikoulua 7 kk kohdalla, mutta kolmannen yön jälkeen vihelsin pelin poikki. MIksi? Palataanpa hieman taaksepäin ennen vauvan 8 kk unitilannetta.\nunikoulun ensimmäinen yritys\nTätäkin kuukautta on vauhdittanut lukuisat viestit Uneksijan kanssa. Vielä maininta, että tämä ei ole kaupallinen yhteistyö, kunhan olemme Instagramin kautta alkaneet viestitellä ja onneksi niin, sillä olen saanut valtavasti apua uniasioihin ja niitä halunnut myös teille jakaa. Uneksija.fi palvelut ovat aukeamassa kesäkuun alussa ja voin lämpimästi suositella, jos tarvitset apua uniasioihin. Myös Uneksijan Instagramista löytyy päivittäin hyödyllistä uniasiaa.\nTässä kulkevat nyt käsikädessä unikoulu sekä yösyöttöjen poisjättäminen, jotka ei siis aina ole sama asia! Viestittelyjen lopputulemana päätimme jättää yösyötöt pois, pitämällä alkuyön syötön eli n. 22.30, kun menemme itse nukkumaan. Tämä on ollut aika, jolloin vauva on aina herännyt eli ei olla unisyöttöä tehty.\nEnsimmäinen yö: vauva meni nukkumaan normaalisti klo 19, syötin 22.30, kun menin nukkumaan. Heräsi klo 02.30 ja siitä itki (välillä kovaa ja vähän rauhallisemmin) n. 04 asti. Alkuun yritin rauhoitella ja taputella sänkyyn, mutta kun itku yltyi, niin otin syliin. Nukkui klo 6.45 asti ja syöttö sitten vasta alakerrassa klo 07.\nToinen yö: vauva nukkumaan klo 19. Itse menin nukkumaan 22.30, mutta vauva heräsi ensimmäisen kerran vasta klo 02.22. En tietysti enää siinä ”iltamaitoa” antanut, vaan siitä alkoi 2h nukuttamistaistelu. Ei meinannut rauhottua millään vaan pyöri ja kitisi (varsinaista itkua oli ehkä ekat 15-20min). Lopulta nukahti ja aamulla heräsi klo 6.20. Tultiin alakertaan ja söi ihan hullun nälissään maitoa. Olin imettänyt illalla viimeisen kerran kuudelta ja oli syöny päälle iltapuuron.\nTässä vaiheessa sain Uneksijalta vinkin, että kannattaa vaihtaa viimeisen iltamaidon ja puuron paikkaa, jonka jälkeen olemme antaneet puuron ennen puolta seitsemää ja iltamaito juuri ennen nukkumaanmenoa. Tämä muutos tapahtui siis heti 7 kk jälkeen.\nKolmas yö: Nukkumaan klo 19, heräsi ekan kerran 01.15, mutta en antanu maitoa ja rauhottui ehkä n.10 minuutissa. Heräsi 05.22, eikä enää rauhottunut. Tultiin puoli kuuden jälkeen alakertaan ja syötin vaipanvaihdon jälkeen. Itki ja oli selvästi väsynyt ja söi niinkuin ei olisi koskaan saanu ruokaa. 🙂\nTässä vaiheessa Uneksija vahvisti oman ajatukseni, joka oli tullut aika selkeäksi kolmen yön aikana: vauva tarvitsee tässä vaiheessa vielä yhden yösyötön. Kuulin myös, että usein klo 5 herätyksen syynä on alhainen verensokeri /nälkä/ tai kylmä kun ruumiinlämpö laskee. Jos näistä joku häiritsee paljon, niin vauva ei pysty enää nukahtamaan. Lisäksi se tosiasia, että jotkut vauvat tarvitsevat yhden yösyötön jopa 9 kk asti.\nOli aika vaihtaa taktiikkaa ja otettiin mukaan yksi yösyöttö ja homma rullasikin pari viikkoa suht mukavasti.\nunikoulun toinen yritys\nKolmannet päiväunet jätettiin n. 7kk puolivälissä pois (alkuun lyhennettiin ja pariksi viikoksi ja lopulta jätettiin kokonaan pois), mikä varmasti osaltaan saattoi sekoittaa pakkaa. Vauvan 8 kk unirytmi on nyt: aamun ekat unet (9.30-10) sekä lounasunet (12.30-14/ 14.30) ovat olleet kunnossa ja nehän pysyvät samoina jatkossakin. Nukkuu ekat unet pääosin ulkona ja pitkät unet sängyssään.\nNoin viikko ennen vauvan 8 kk päivää tilanne taas eskaloitui, kun sekä yöllä että päivällä oli tyytymätöntä touhua. Syy selvisi pian, sillä vauvalle oli vihdoin pukannut läpi 2 alahammasta, joita oltiin kiristelty ihan kunnolla jo pitkään. Hampaiden puhkeamisen jälkeen saatiin huomattavasti leppoisampi vauva takaisin ja oli aika unikoulun toinen yritys.\nNyt kun tätä tekstiä kirjoitan, unikoulua on 5 yötä takana. Syliin/ sänkyyn metodilla ollaan pääosin menty. Tai mies ja vauva on mennyt, sillä itse olen muuttanut pojan makkariin. 😀\nYösyötöt ovat jääneet pois, jätettiin ne nyt kerralla kaikki ja nyt saa maidon nukkumaan mennessä ennen klo 19 ja seuraavan kerran aamulla, mutta vasta puuron jälkeen. Vauva syö kiinteitä 5 kertaa päivässä ja maidot päälle. Enää ei ole nälkäinen heti herättyään. Öisin on ollut hereillä n. 45 minuuttia (+muutamat tutin laitot), mutta nukkunut 07 saakka (kahtena viime aamuna herätetty 7.15). Kahtena yönä on nukkunut läpi yön ilman pitkää herätystä, mutta silloin herännyt aamuun jo kuuden jälkeen.\nNyt jatketaan sinnikkäästi valitsemallamme tiellä, sillä tyttö on vaikuttanut niin paljon aurinkoisemmalta ja pirteämmältä. Yösyöttöjen poisjättäminen sujui meillä tässä vaiheessa melko helposti ja vaivattomasti, onneksi otettiin aikalisä niiden suhteen, oli se sitten hampaista tai ikävaiheesta johtuvaa. Nyt toiveena on, että tuo yön pitkä herääminen jäisi lopullisesti pois ja yritetään pitää mielessä, että uniasiat on todellakin opittuja juttuja.\nPalataanpa taas kuukauden päästä vauvan uniasioihin!


MouruCosplay: Luukku 6: Figuureja\nInnostumiseni figuureihin alkoi joskus muutama vuosi takaperin, ihan vainvihkaa. Sitä ennen suhtautumiseni niihin oli meiningillä turhaa, miksi pistää rahansa johonkin muoviin millä ei tee mitään. Noh, materianhimoni on sittemmin kasvanut ja unelmissani on isot vitriinit täynnä figuja, mitä mun ostolistalta löytyy melkein jo kolminumeroinen määrä.\nFiguurien myötä löytää usein myös kivoja hahmoja mitä cossata ja ehkä suurin ilo cosseja ajatellen on mahdollisuus saada kolmiulotteinen reffi hahmosta. Siksi usein, jos näen jostain hahmosta figuurin mikä löytyy mun suunnitelmakansiosta, sen pyrin hankkimaan kun itse hahmon tekeminen tulee ajankohtaiseksi. Kertoilen vähän löytämistäni figuista, mitkä on juuri sitä kautta löytäneet tiensä kansiooni (osan taas jätän kertaalleen mainitsematta, kun ne kuuluu toiseen luukkuun)\nHyakka Ryouran Samurai Girls on sarjana mulle lähes tuntematon, tiedän siitä juuri sen verran etten siihen tule sen kummemmin tutustumaan :D Siitä huolimatta, sarjan figuurit on ihan järjettömän viehättäviä ja juuri niiden takia kovasti harkitsen tästä sarjasta cossaamista. Gisen Yagyuu ja Naoe Kanetsugu ovat ne mitkä erottuu ja pidän molemmista cossimielessä eniten.\nToiset mitkä löysin figuurien kautta on God Eater pelisarjan ihanat tytyt, tarkemmin sanottuna God Eater 2.sen Nana ja Ciel. (kun vertaa edellisiin huomaa miten liike ja näyttävät propit figuissa vetää mua puoleensa). Nanan tekeminen on vähän epätodennäköistä, mutta Ciel himottaisi hyvin paljon miksipä se saattaa tulla ajankohtaiseksi jo ehkä ensivuonna.\nLähteensä puolesta tutuimmat ja lähimpänä sydäntä olevat cossihimofigut on Momohime Muramasa the Demon Bladesta ja Caster Fate/Extra CCC.stä. Olen syvästi tykästynyt molempiin ja Momohimeen vielä enemmän kun katsoin pelin läpipeluun youtubesta jonkin aikaa sitten. Momohime on varmanakki ensvuodelle ja Casteria yhdessä vaiheessa tosissaan suunnittelin tulevaan Frostbiteen, mutta sittemmin se listoilta tipahti. Caster on aikaisemminkin syyhyttänyt toisella perusasullaan ja figuja selatessa löysin tämän kyseisen asuversion, mihin ihanstuin ikihyviksi. Ehkä vielä joskus senkin pääsen toteuttamaan, toivottavasti vaikka 2016 vuoden Frostiin kun siinä on kivasti pikkutuhmaa meininkiä mikä sopii K18 coniin :DD (jos Frosti yhä on sillonkin k18)\nViimeisenä on Metallia pelistä The Witch and The Hundred Knight. Tämä itse figuurina on yksi suurimmista must have figuista ja jotenkin samalla päähäni on syöpynyt halu cossata hahmoa. Hahmo on täynnä kaikkea luonnonvoimia uhmaavaa mikä pistää kapuloita rattaisiin pääseekö Metallia koskaan toteutukseen asti, mutta aina saa haaveilla? Ainakin se vielä joskus pääsee vitriiniäni koristamaan.\nLähettänyt Mouru klo 11.09\nTunnisteet: avautumista, ennakkohöpinää, Fiilistelyä, Joulukalenteri 2014, Random, suunnitelmia


Teemu Suninen haluaa olla paras suomalainen - "Käynnissä on vielä iso taistelu" – Rallit.fi\nTeemu Suninen haluaa olla paras suomalainen – ”Käynnissä on vielä iso taistelu”\n8.11.2019 09:00 9.11.2019 Aki Hietavala Australian MM-ralli, M-Sport Ford, Rallin MM-sarja, Teemu Suninen\nM-Sportin Fordin tallissa ajava Teemu Suninen starttaa ensi viikolla Australian MM-ralliin toista kertaa urallaan.\nEnsimmäinen visiitti Australiaan ei sujunut viime kaudella kovin ruusuisesti, kun Suninen keskeytti laturivikaan ennen viimeistä erikoiskoetta. Siinä vaiheessa jokelalainen oli kisassa seitsemäntenä.\nNyt Suninen suuntaa kaukoralliin kuitenkin paljon kokeneempana. Nopeat Australian soratiet ovat Ford-kuskin mieleen.\n– Tämä on vasta toinen kertani Australiassa, mutta odotan innolla kisaa yhdessä Jarmon (kartanlukija Lehtinen) kanssa. Tykkään todella teistä siellä. Reitti on aika pitkälti sama kuin viime vuonna ja se on hyvä juttu, Suninen summaa.\n– Pätkät ovat vaihtelevia, mutta isoin haaste on muutokset valossa. Aurinko paistaa ja valo voi vaihdella paljon riippuen siitä, ajetaanko puiden välissä vai aukealla. Silloin voi olla vaikea lukea tietä. Keskittymiskyvyn pitää olla tapissa ja nuottiin on todella luotettava, Suninen jatkaa.\nKatso alla olevalta videolta, mitä Australian MM-rallissa on luvassa. Juttu jatkuu videon jälkeen.\nSuninen haluaa olla kauden päätteeksi paras suomalainen MM-taulukossa. Tällä hetkellä paras sinivalkoinen kuski on Toyotan Jari-Matti Latvala, joka on seitsemäntenä. Suninen on viisi pistettä Latvalaa perässä kahdeksantena. Citroenin Esapekka Lappi on kymmenentenä kuusi pistettä Sunisen takana.\n– Käynnissä on vielä iso taistelu suomalaisten välillä MM-sarjassa. Toki haluaisin menestyä siinä kamppailussa. Lähten viikonloppuun rennoin mielin ja toivon hyvää tulosta, Suninen toteaa.\n← Rallicrossin MM-sarjassa luvassa huikea mestaruustaisto päätöskisassa – Grönholm haikailee vielä mitalia\nTommi Mäkisen unelma elää – ”Tällä kertaa olemme jahtaajia” →\nTommi Mäkinen kertoi mielipiteensä Ruotsin MM-rallista – ”Täytyisi tehdä jotain”\nWRC-tiimien kritiikistä opiksi – Walesin MM-ralliin muutos\nTässä se on: Suomen MM-rallin juhlakilpailun reitti julki\nHyundai nimesi kuljettajansa Meksikon ralliin – Dani Sordolle kauden ensimmäinen MM-osakilpailu\nMihin Eerik Pietarisen vauhti on kadonnut? – ”Olen melko pettynyt omaan ajooni”\nM-Sportin nokkamies tylytti Teemu Sunista, suomalaiskuski puolustautui – ”Veitsenterällä pitää ajaa”\nKalle Rovanperä ylsi podiumille toisessa WRC-startissaan – muistatko, kuka tunnettu suomalaiskuski onnistui ensiyrittämällä?\nRallimestarilta rehti tunnustus Kalle Rovanperälle – ”Se oli siinä minun osaltani”\nKalle Rovanperän luottomies paljastaa – edessä isoja haasteita: ”Ehkä vähän yllättäenkin”\nToyotan isolta pomolta lupaus Jari-Matti Latvalalle – ”Nauttikaa mahdollisimman paljon”\nTommi Mäkisen tiimin uusi tähti pisti…\nKalle Rovanperän luottomies paljastaa – edessä isoja…\nWRC-tiimin omistajalta karu arvio suomalaiskuskin…\nM-Sportin nokkamies tylytti Teemu Sunista,…\nKalle Rovanperä murskasi multimestarin – teki…\nRallimestarilta rehti tunnustus Kalle Rovanperälle –…\nTallipomo Tommi Mäkinen ällisteli Rovanperän…\nToyotan isolta pomolta lupaus Jari-Matti Latvalalle…\nKalle Rovanperä ylsi podiumille toisessa…\nMarcus Grönholm ylisti luokkavoittoon ajanutta…


Mutta kun juttu iltaa kohden pysyi aiheessa - sovittiin kundin kanssa että "leikin" hänelle huoraa, siis ilman omaa halua saada tarpeet tyydytetyksi. No lähdettiin. ja kyllä monesti sai kuulla, että vaimot pihtaa ja ei välitä sheivata itseään ja eivät harrasta vaihtelua. Joten kannattaa hiukan panostaa seksiin ja itseensä ja. marraskuu panomieees. en ihan kaikkea ketjuun kirjoitettua lukenut, mutta yleisesti ottaen sanoisin, että tuo maksullinen seksi ei ole asia.\nMaksullinen seuralainen ilmasta seksiä -\nSitäpaitsi lakikin jo olisi ainakin sitä nyrkkiä vastaan. Tiputetaan punaisen ristin keräyslippaaseen ne pussin pohjalla olevat sentit, tai ehkäpä jopa pari euroa. Miehet eivät ymmärrä monestikaan naisia. Ei tarvitse jäädä löysään hirteen roikkumaan ja ihmettelemään että missä mennään. joulukuu Pekka, 42, on käynyt maksullisissa luvun puolivälistä alkaen. – Kukaan ei tiedä tästä harrastuksestani. ”Seksinostajia on laidasta laitaan. marraskuu panomieees. en ihan kaikkea ketjuun kirjoitettua lukenut, mutta yleisesti ottaen sanoisin, että tuo maksullinen seksi ei ole asia. toukokuu Nuori nainen kertoo ansainneensa varakkaiden miesten maksullisena seuralaisena Maksettuna seuralaisena hän harrasti seksiä enemmän tai Miehille järjestely tarkoittaa sitä, että he saivat naisseuraa ilman.\n: Maksullinen seuralainen ilmasta seksiä\nPROSTITUUTIO VIRO ILMAISTA SUOMALAISTA PORNOA 430\nPILLU KARVAT ONLINE CHAT ROOMS Suuressa maailmassa maksullisten ystävien löytäminen ei välttämättä ole vaikeaakaan, mutta Suomessa kaupallistettu ystävyys on vielä vierasta. Fetissipalveluiden tarjoamisesta saa enemmän rahaa kuin tunnin seksistä, Iiris kertoo. Tämä sama ilmiö näkyy joka asian suhteen, kuten vaikka yksinäisyyden. Kaikki miehet eivät tietenkään veljeyteen usko, mutta eivät kaikki naisetkaan taistelleet tasa-arvon puolesta. Me sentään puhumme lajista, jonka käyttää krääsään esimerkiksi joululahjoihin enemmän rahaa kuin tarvittaisiin äärimmäisen köyhyyden hävittämiseen maailmassa.\nPORNO VIDEOT COM FINLAND SEX Seksi naiset sex tv 1\nMaksullinen seuralainen ilmasta seksiä 899\nNAINEN RUNKKAA MIESTÄ SEISOVA PENIS 893\nPillua nussitaan kyrpä seisoo\nPanotarinoita alastomat naiset rannalla\nEturauhas orgasmi porno com\nNainen panee miestä video sex


Jauhelihapata – Hellapoliisi\nViikon ruokalista® vko 33/2020\nKasviksia ja dippikastikkeita\n(142 arvostelua. Keskiarvo: 3,69/5)\nTehnyt Hellapoliisi 25.9.2014\npaprikajauhe - 2 tl\ntacomauste - maun mukaan\npätkäspagetti - 3 dl\npakastemaissi - 3 dl\nvesi - 6-7 dl\nTämä arkiruoka on helppo ja nopea valmistaa. Lisää joukkoon halutessasi muita kasviksia oman makusi mukaan. Jauhelihapata neljä annosta 2 rkl öljyä 400 g jauheliha 1 sipuli silputtuna 2 tl paprikajauhetta taco- tai burritomaustetta maun mukaan 3 valkosipulinkynttä hienonnettuna 100 g tomaattipyreetä 3 dl pätkäspaghettia 3 dl pakastemaissia 6-7 dl vettä (suolaa) Kuumenna öljy kattilassa. Paista […]\nTämä arkiruoka on helppo ja nopea valmistaa. Lisää joukkoon halutessasi muita kasviksia oman makusi mukaan.\ntaco- tai burritomaustetta maun mukaan\n3 dl pätkäspaghettia\n3 dl pakastemaissia\nKuumenna öljy kattilassa. Paista jauheliha ja sipulisilppu. Lisää paprikajauhe, taco- tai burritomauste ja hienonnetut valkosipulinkynnet. Lisää tomaattipyree, spaghetti, maissit ja vesi. Anna kiehua, kunnes spaghetti on kypsää.\nTarkista maku, lisää tarvittaessa suolaa.\nArkiruoka, Jauheliharuoathellapoliisi, suosikki\nMausteiset jauhelihakebakot ja paistettua riisiä\n← Värikkäät valkosuklaapopsit\nNaudan ulkofileetä, valkosipulipapuja ja piparjuuriperunasalaattia →\nAleksandra January 7.9.2015 at 15:22 Reply\nkuinka suuri määrä ruokaa tulee? ja käykö että tomaattipyreen sijasta laittaa dolmion valmis blognese kastiketta?\nHellapoliisi 11.9.2015 at 13:05 Reply\nAnnos riittää nälän tasosta riippuen 2-4:lle. Voit käyttää valmistomaattikastikettakin, mutta tomaattipyree on tuhdimpaa ja tekee hieman vahvemman lopputuloksen.\nesa 6.12.2014 at 12:47 Reply\nJenna 24.11.2013 at 12:52 Reply\nSukulaispoikien suosikki! …ja ehkä vähän omakin 😉 Perus helppo ja hyvä kun ei aina jaksa panostaa 🙂


Dramaattinen video: Lentokoneen etupyörät eivät toimineet – sankaripilotti ohjasi turvallisesti maahan - Ulkomaat - Uutiset - MTV.fi\nTapaus sattui jo maaliskuun lopulla, kun Bek Air -lentoyhtiön pilotti huomasi, että lentokoneen etupyörien laskuteline ei toiminut.Sankaripilotti onnistui laskeutumaan ilman eturenkaita Astanan kansainväliselle lentokentälle. Koneessa oli yli 100 matkustajaa ja laskeutuminen tallentui videoille ja on katsottavissa muun muassa RussiaTodayn Youtube-tililtä. Mainos (uutinen jatkuu alla)\nKone oli lähtenyt Kazakstanin Kyzylordasta. Lähestyessään Astanan lentokenttää pilotti huomasi etulaskutelineen olevan rikki. Lentäjä suuntasi koneen takaisin yläilmoihin ja tiedotti tilanteesta kentälle.Viranomaiset levittivät kentälle vaahtoa, joka pienentää kitkaa ja ehkäisee tulen leviämistä. Paloautot hälytettiin kiitotien reunaan valmiiksi.Kone laskeutui lopulta turvallisesti vain tunnin aikataulustaan myöhästä. 116 matkustajasta tai viiden hengen miehistöstä kukaan ei loukkaantunut laskeutumisessa.Kapteeni Dmitry Rodin kertoi Daily Mailin mukaan seuranneensa vain ohjeita. 35 vuoden lentäjäkokemuksensa jälkeen, hän ei itsekään olisi uskonut käyttävänsä oppeja, joita oli lentäjäkoulussa aikoinaan harjoitellut.– Seurasin vain ohjekirjan ohjeita ja onneksi se toimi.\nBrasilia vajoaa syvemmälle kaaokseen – jos presidentti saa syytteen, ei sijaista löydy helposti Mitä ihmettä? – Tuhansia merileijonanpoikasia huuhtoutuu Kalifornian rannoille Uusimmat uutisvideot


Linnea borealis: Talitiaisten kirmailuja\nLähettänyt Kirlah klo torstaina, maaliskuuta 17, 2016\nOnkhaan kukkotaistelua:) Hieno kuva.\n17. maaliskuuta 2016 klo 11.24\n17. maaliskuuta 2016 klo 11.51\nEikös sitä sanota, että odottavan aika on pitkä. Sama vika täällä, millään ei malttaisi odottaa muuttolintuja. Tänään näkyi maakotka, kun lähistöllä oltiin lokkeja etsimässä. Aivan upea tintti kuva (`v`)\n17. maaliskuuta 2016 klo 17.37\nHieno toimintakuva! Eipä noita lintuja pahemmin ole polkunikaan varrelle ilmaantunut. Nekin tiaiset, jotka sattuvat lähistöllä olemaan, kaikkoavat kyllä saman tein. Ikkunan takaa sain 8!harakan ilonpitoa katsella, mutta kuvaamatta jäi. Olenpahan kuitenkin nähnyt ensimmäiset muurahaiset! :)\n17. maaliskuuta 2016 klo 19.20\nTsemppiä, kyllä ne linnut vielä ilmaantuvat sinne teillekin. Täällä on mustarasta lauleskellu jo pari viikkoa pitkin iltaa, kuulostaa ihnalta =). Rentouttavaa viikonloppua sinulle <3!\n17. maaliskuuta 2016 klo 20.37\nMukava tilannekuva tinteistä! Ei enää ole pitkä odotus: kyllä ne linnut tulevat pian!\n18. maaliskuuta 2016 klo 6.25\nHieno kuva talitiaisista. Kävin alkuviikosta Elfvikin lintutornissa tuossa Espoon puolella. Aurinko paistoi mukavasti ja lintuja oli yhtä monta kuin aurinkoja taivaalla, eli yksi varis. Pöllön huhuilua kuulin ja joku tikka hakkasi puuta. Eli ei täälläkään vielä mitään suurta muuttoa ola havaittavaissa.\n18. maaliskuuta 2016 klo 7.58


Oman itsensä herra\nAihe: Oman itsensä herra\nKirjoittaja Aihe: Oman itsensä herra (Luettu 12053 kertaa)\nVs: Oman itsensä herra\n« Vastaus #15 : 21.05.2017 kello on 22:51 »\nTässä kaksi kaverusta tekevät retkeilyauton vai voisiko sanoa harrasteauton, unelmien reissua varten.\nVähän erilaisesta perspektiivistä, kuin yleensä, mitä tulee automatkailuun.Ihan mielenkiintoinen\nJatko osa, kun auto on valmis.Skeittarin unelmapirssi ...\n« Viimeksi muokattu: 21.05.2017 kello on 23:02 »\n« Vastaus #16 : 21.05.2017 kello on 23:40 »\n"Kalareissumies"amerikan maasta. Iso on asuntoauto mutta aika isoja on kalatkin. Hauska pätkä alan harrastajille jotka tykkää matkailuautoista, veneistä ja kalastuksesta.... Kundi tekee sitä mistä tosiaa tykkää.\n« Vastaus #17 : 31.05.2017 kello on 09:28 »\nPisti miettimään että passaakohan nämä bongaaman ohjelmat tänne. Mutta kun luki että kertomuksia maailmalta jne. No mutta kuitenkin. Näitä voi aina siirtää tottakai sitten sopivampiin "lokeroihin", jos ei tässä sovi oleen.\nKun tuota tuupia tulee selailtua paljonkin iltaisin, niin tällaisen sarjan löysin eilen. Mielestäni on hyvä videosarja sellaisille jotka suunnittelee ja tekeekin autojansa itse, mielenkiintoinen katsottava. Jaksojakin vaikka kuinka. .Suomesta löytyy varmaan samanlaisia ihmisiä, jotka tekee miltei kaiken itse. Jäin kyllä hiukkasen ns. "koukkuun". Sen verran ideoita ja niiden toteutuksia on tällä ohjelman miehellä. Ja matkaileekin sitten perheensä kanssa myös. Sadepäivien ratoksi tässä. Sarjaan "oman itsensä herra".Aika alkutekijöissä on auto kun sarja alkaa. Videotkin on vähän hakkusessa mutta paranee projektin edetessä. Liikkuva matkamökkihän siitä sitten tulee.Vastoinkäymis istä huolimatta.\nTuossa linkki jaksoihin.Voi vaikka nonstoppina katsoa.\n« Viimeksi muokattu: 31.05.2017 kello on 11:52 »\n« Vastaus #18 : 1.01.2019 kello on 22:59 »\nPariskunta reissussa Bimobililla Alaskan maisemissa\n« Vastaus #19 : 2.01.2019 kello on 08:25 »\nLainaus käyttäjältä: ***** jus66si - 1.01.2019 kello on 22:59\nViimeksi paikalla:eilen kello 22:18\n« Vastaus #20 : 2.01.2019 kello on 17:37 »\nTympeä katsoa vaan tuommosta videoo joka seilaa laidasta laitaan nopealla liikkeellä (ei johdu auton tärinästä), eli rauhalliset liikkeet kun käännetään.\n« Vastaus #21 : 8.03.2019 kello on 14:56 »\nNäkökulma amerikkalaiseen vanivillitykseen, kuten toimittaja kuvailee.\n« Vastaus #22 : 12.03.2019 kello on 14:35 »\nPitkä on ura miehellä. Ja vielä haluaisi Lapin kiertää matkailuautolla.\n« Vastaus #23 : 12.03.2019 kello on 16:58 »\nLainaus käyttäjältä: ***** jus66si - 12.03.2019 kello on 14:35\nKova äijä,varmaan ostan ihan mielenkiinnosta kirjan,kunhan ilmestyy.


dodge -uutiset - Sivu 1 - Uutisvirta.fi\nHae blogeista sanalle dodge\nKeskisuomalainen\t- 11.02.2018 08:33\nHenkilöauto ja iso jenkkilava-auto törmäsivät Lohikoskentiellä\nTuulilasi\t- 21.10.2017 13:50\nChrysler ja Dodge ison tuotantomuutoksen edessä – moni automarkkina kärsii\nFiat Chrysler Automobiles on ilmoittanut, että se lopettaa Kanadan tehtaillaan sellaisten autojen valmistuksen, missä ratti on oikealla puolella. Muutos koskee tehtailla valmistettavia Chryslereita...\nIltalehti\t- 21.10.2017 11:14\nTopGear Suomi\t- 04.09.2017 16:48\nTämän on määrä olla maailman nopeimmin kiihtyvä auto, mutta et ole varmaankaan kuullut siitä: Aspark Owl\nsähköautot Frankfurtin autonäyttelyyn on tulossa mielenkiintoinen auto Japanista. Kyseessä on vuodesta 2014 asti kehitetty Aspark Owl. Auton luvataan kiihtyvän nollasta sataan km/h alle kahdessa sekunnissa. Frankfurtin autonäyttely järjestetään syyskuussa ja sinne saapuu mielenkiintoinen auto Japanista. Aspark -niminen yritys on kehitellyt sähköautoa vuodesta 2014 ja on nyt valmis esittelemään luomuksensa. Vielä ei ole selvää, että onko tulossa oleva auto konsepti vai...\nTopGear Suomi\t- 31.08.2017 13:48\nBemarin mainos: BMW i3s ottaa kiihdytyskisan Dodge Chargeria vastaan\nBMW Dodge BMW esittelee sporttisemman version i3:sta ja malli tunnetaan nimellä i3s. Saksassa esitettävässä mainoksessa BMW i3s ottaa kiihdytyskisan klassikkoauto Dodge Chargeria vastaan. Eihän siinä mitään järkeä ole, mutta osoittaapa, miten paljon autojen kehitys on edennyt 50 vuoden aikana. Itse asiassa kaikkiin katsojiin mainos ei vaikuttanut toimivan, sillä YouTuben kommenttiosiosta löytyy myös kommentti ”kiitos BMW, nyt haluan Dodge Chargerin”… Voit katsoa mainoksen...\nTopGear Suomi\t- 11.08.2017 14:46\nautovarkaus Taannoin kerroimme kaverista, joka varasti harvinaisen 1966 Ford GT40 replikan ja luuli uuden maalipinnan hämäävän kaikkia. Nyt kaveri on saanut kilpailua hölmöimmän autovarkaan tittelistä. Tämä porukka varasti autoja, ajoi niillä kiihdytyskisaa ja yritti lunastaa ilmaisen vahauksen autolle – samasta paikata, mistä olivat sen varastaneet! Tämä kaikki tapahtui El Pasossa Teksasissa pidemmän ajan kuluessa. Motor1.com kertoo, että neljän miehen porukka käytti...\nTopGear Suomi\t- 03.08.2017 15:31\nNyt voit omistaa James Bond -leffasta tutun auto: 1974 AMC Hornet, jolla tehtiin legendaarinen ”tynnyrikierrehyppy”\nAMC Hornet James Bond Kerroimme juuri, että Death Proof -leffassa ollut Dodge Challenger on myynnissä. Tämän lisäksi myyntiin on tulossa toinen leffa-auto. Kyseessä on 007 ja kultainen ase -elokuvasta tuttu AMC Hornet, jolla tehtiin ikimuistoinen stuntti. Yksi Bond-leffojen tunnetuimmista stunteista on ”tynnyrikierrehyppy” (barrel roll jump) vuoden 1974 leffassa 007 ja kultainen ase . Kyseinen stuntti tehtiin kuvauksissa oikeasti ja oikealla autolla. Nyt kuvauksista selvinnyt vuoden...\nHelsingin Sanomat\t- 03.08.2017 10:30\nTopGear Suomi\t- 02.08.2017 19:33\nQuentin Tarantinon leffassa käytetty Dodge Challenger myynnissä – tarjottu tähän mennessä 16 100 dollaria\nDodge Challenger Aina silloin tällöin tulee saataville leffoissa käytettyjä autoja. Nyt myynnissä on Quentin Tarantinon Death Proof -leffassa käytetty Dodge Challenger. Tähän mennessä autosta on tarjottu hieman yli 16 000 dollaria. Vuonna 2007 leffateattereihin tulleessa elokuvassa Death Proof -elokuvassa esiintyivät vuoden 1969 Dodge Charger ja vuoden 1971 Dodge Challenger. Kurt Russelin näyttelemä hahmo ajoi tumanpuhuvaa Dodge Chargeria ja myös Dodge Challengerilla oli tärkeä...\nTopGear Suomi\t- 25.07.2017 00:38\nDodge Viperin joutsenlaulu: kierrosennätysyritys Nürburgringillä\nDodge Viper Dodge Viperin tuotanto lopetetaan elokuun lopussa. Ryhmä innostuneita harrastajia aikoo antaa autolle arvoisensa jäähyväiset. Porukka on kerännyt rahat ja suunnannut Nürburgringille kahden Viper ACR:n kanssa, aikomuksenaan napata kierrosennätys eläköityvälle autolle. Dodge Viperin tuotanto päättyy elokuun lopussa. Viper on yksi amerikkalaisten urheiluautojen suuruuksista ja Viper ACR (American Club Racer) on edelleen nopein amerikkalainen auto Nürburgring...\nTopGear Suomi\t- 11.06.2017 14:48\nDodge Viper ACR teki taas kierrosennätyksen – tällä kertaa melko tuntemattomalla radalla\nDodge Viper Dodge Viper ARC on tehnyt aiemmin 13 kierrosennätystä. Nyt auto on lisännyt jälleen yhden ennätyksen listaansa. Kyseessä on hieman tuntemattomampi rata Yhdysvalloissa. Dodge Viper ARC:n esittelyn yhteydessä kerrottiin auton tehneen 13 eri rataennätystä ympäri Yhdysvaltoja. Nyt listaan on lisätty jälleen yksi rata – tosin harvemmat ovat ikinä kuulleet tästä radasta. Kyseessä on New York Safety Track jolla on pituutta hieman alle 3.4 km ja se sijaitsee Albanyn...