Opeblogi: Yhteistoimin, yhteisvoimin\nLähettänyt Anne Rongas klo sunnuntaina, maaliskuuta 04, 2007\nTuo piirros kuvaa sitä tapaa, jolla toivon parantavani maailmaa. Luokanopettajana pyrin vaikuttamaan siihen ympäristöön, jossa toimin, luokkaani. Oppilaani vievät oppimaansa koteihin ja kyseenalaistavat asioita siellä; tv:n katseluun, energian säästöön, kierrätykseen ym.\nsunnuntaina, 04 maaliskuuta, 2007\nKerran olin Pomarkussa puhumassa henkisestä hyvinvoinnista muutosten ahdistamille maanviljelijöille. Sali oli täyteen ihmisiä, jotka kaikki kaipasivat kannustusta ja tukea. Pyysin nostamaan käden pystyyn, kuka on viikon aikana antanut kannustusta ja tukea edes yhdelle kaverille. Tulos oli alle 5%. Verkostojen ja rihmastojen suuruus on siinä, että sinun kylvämäsi hyvä viesti välittyy yhden kautta monelle. Valitettavasti kyynisyys ja evvk-asenne leviävät samaa reittiä. Mutta silti, hyvä alkaa pienistä todellisista teoista ja ajattelulla on väliä. Uskoa ja toivoa työhösi, opettaja jolla on ihanteita ja sanottavaa, jättää aina jälkiä pieniin mieliin :-)\n(Kuvassa muuten tarkoituksella ryhmän ympärillä on lämmintä ja aktiivista punaista.)\nOlipa kiva tuo poikasi kommentti armeijasta! Että siellä oppii yhdessä tekemistä. Näkikö hän sen positiivisena asiana? Oma esikoisemme lähtee kesällä armeijaan ja toden totta toivon, että yksinpuurtaja saisi vihiä kuinka hauskaa ja opettavaista on tehdä yhdessä asioita.\nkeskiviikkona, 07 maaliskuuta, 2007\nHeips! Minulla on tosiaan jo toinen poika armeijassa ja molemmilla on paljon myönteistä sanottavaa paikasta. Armeija on kouluttamisen ammattilainen. Se käsitys, mikä meillä ulkopuolisilla on, on usein hatarien mielikuvien mukaan syntynyt (tyyliin Uuno Turhapuro tai Joonas Hytönen armeijan leivissä).\nPari opiskelukaveriani (aikuiskasvatustiede) on ollut armeijalla töissä ja heidän esittelemiensä projektien kautta olen saanut vihiä, että esimerkiksi tieto- ja viestintätekniikan opetuskäyttö on aika mallikasta armeijassa. Esikoisenikin eräs muistorikkaimmista kokemuksista taisi olla simulaatiosota Suomenlahdella. Jotenkin rauhanaatteisena siviilinä nuo sisällöt tuntuvat hyytäviltä, mutta monta muuta asiaa näyttäytyy oikein hyvänä siellä sammaleenvihreissä. Toisaalta ei armeija sovi kaikille ja nykyään sieltä aika paljon laitetaankin pois niitä, jotka eivät systeemiin sopeudu. Hyvä juttu on myös se, että erilaisille tyypeille pyritään löytämään paras mahdollinen paikka eli suuntautumisvaihtoehtoja on aika paljon.\n24 h yhdessä hitsaa sakkia yhteen erikoisella tavalla.


Lue podcast 6. Milloin valokuva on fake news? | Suomen valokuvataiteen museo\n6: Milloin valokuva on fake news? / Lue podcast 6. Milloin valokuva on fake news?\nErja Salo: Tämä on Valokuvataiteen museon Kuva ois kiva –podcast, jossa pidetään ääntä kuvasta. Tänään me mietitään sitä, milloin valokuva on totta ja milloin ei, eli pitäisikö sanoa että on fake news. Sitten me varmaan kyllä puhutaan vielä kuvamanipulaatiosta, uskoisin. Lavastetuista tilanteista ja Instagram-filttereistä, koska meillä on täällä vieraana yliopiston tutkija, tohtori Eemeli Hakoköngäs. Onko sulla joku muukin titteli vielä?\nEemeli Hakoköngäs: No titteleitähän nyt aina voi keksiä, yliopiston lehtori ehkä vielä lisäksi. Kiitoksia kutsusta ja hauskaa olla täällä.\nE.S: Tervetuloa. Ja sitten Sofia Lahti, meidän Valokuvataiteen museon amanuenssi.\nE.S: Ja minä olen Erja Salo, juontaja jolle jokainen uutinen on totta. Hei Sofia, onko sulla Instatili?\nS.L: Kyllä on.\nE.S: No miten usein sä valehtelet siellä?\nS.L: Nyt kun keksisi jonkun mehevän, mulla on ehkä vähän tylsä Instatili kyllä. Mä en oikein ole osannut valehdella siellä ainakaan mitenkään jännittävästi. Jos mä lisään kirkkautta johonkin kuvaan, niin valehtelenko mä silloin siitä tilanteen valoisuudesta tai mun puhelimen kameran valoherkkyydestä?\nE.S: Entä uutisoitko sä siellä jotain?\nS.L: No enpä kyllä oikeastaan. Enemmän semmoisia pieniä huomioita, jotka huvittaa mua tai ihastuttaa mua jossain arjessa.\nE.S: No entäs Eemeli, sähän olet tehnyt väitöskirjan siitä, että puhuvatko suomalaiset nuoret vai onks se kaikki suomalaiset, totta, kun ne sanoo Instagramissa, että ne on onnellisia. Oliko se pelkkä nuoriin liittyvä tutkimus?\nE.H: Tähän voi korjata, että erillinen tutkimus, ei sinänsä väitöskirja.\nE.H: Joo, toi minkä Sofia nosti esille, että onko se kuvan filtteröinti tai korjaileminen tai muunteleminen, onko se jo sitten valehtelemista, niin se on tosi kiinnostava ja aika hankala kysymys. Ehkä tuollain yleisesti, että sinänsä ne kuvat siellä Instagramissa, niin ei ne ole sen valheellisempia kuin mikään muukaan inhimillinen toiminta. Tavallaan ne on vain ehkä areena harrastaa semmoista niin sanottua vaikutelman kontrollia, jolla voidaan toisille ihmisille viestiä sitä, miltä me halutaan näyttää, mutta ehdottomasti sitä mitä me oikeasti tunnemme. Uskon että ne kuvat onnellisuudesta oikeasti kuvaa semmoisia hetkiä jotka on tärkeitä ja merkityksellisiä.\nE.S: Nyt tuli ihan super hyvän kuuloinen sana toi vaikutelman kontrolli, sitä mä en nyt päästä. Vaikutelman kontrolli kaksoispiste, mitä sä tarkoitat?\nE.H: No et täähän on tavallaan ihan oikea tutkimuksellinen termi, semmoinen Edwin Kaufmanin termi ja hänen ajatus oli, että ihmiset aina pyrkii kontrolloimaan sitä vaikutelmaa mitä toisille annetaan. Ja tietysti tuo, jos puhutaan erityisesti kuvista, niin Instagram ja sosiaalinen media yleensähän on mahdollistanut tai tarjonnut tavallaan todella meheviä mahdollisuuksia siihen, että voi tosi helposti ylläpitää vaikutelmaa itsestään sellaisena, kuin haluaa sitä ylläpitää.\nE.S: Otetaan tähän väliin tämän jakson avainkuva, olkaa hyvä. Tuossa Sofia sulle ja Eemeli sulle. Niin nyt mukava asento ja ajatus vaan assosiaatiotasolla lentoon. Mitäs näette kuvassa?\nS.L: Mua kieltämässä tässä katsomisesta häiritsee se, et mä tiedän mistä tässä on kyse, mutta tota.\nE.S: Onko vaikea siis valehdella vai?\nS.L: Niin tai katsoa sitä nyt neutraalisti, mutta toi valo, joka tulee tuolta ikkunasta, niin se kertoo myös jotain tämän valokuvaajan taidosta. Koska silloin 1800-luvun lopulla kun tämä kuva on otettu, niin on ollut aika vaikea ottaa sisätilakuvaa sillä tavalla, että toi ikkuna esimerkiksi ei niin sanotusti pala puhki.\nS.L: Sieltä tulee huomattavasti enemmän valoa kuin mistään muusta kohdasta tuossa kuvassa.\nE.H: Kertooko se siitä valon tavallaan tarkoituksellisuudesta, että se valo on saatu. Että tämä kuva ei ole aivan symmetrinen, vaan nuo miehet istuu pikkusen tuolla oikeassa laidassa, mikä luo siihen vähän semmoista tunnelmaa, että olisi kuitenkin ehkä vähän räppästy nopeammin, eikä niinkään huolellisesti aseteltu ja hyvin hitaasti otettu.\nS.L: Niin se on totta, että oikeasti valotusaika on ollut varmasti pitkä.\nE.S: No tämä oli tosiaan hyvin tunnetun suomalaisen valokuvaajan I.K. Inhan valokuva Jamasen veljeksistä vuodelta 1894. Kuuluu Valokuvataiteen museon kokoelmiin ja tämä vaikuttaa ehkä nyt kovasti todelta. Tekin lähditte noihin kuvaustilanteen fiiliksiin, tuohon luonnonvaloon ja näiden kahden miehen väliseen suhteeseen, mutta tämä onkin tosiasiassa lavastettu. Eikö vaan Sofia?\nS.L: Joo, siis he on tosiaan oikeasti veljekset kyllä, Jamasen Veljekset Poavila ja Triihvo tuolta Vienan Karjalan Uhtuasta ja tämä muistaakseni nyt ihan on oikeastikin heidän kotoaan, mutta se mikä tässä on vähän eri tavalla kuin.. Tai se mikä tässä lavastettua on se, että Inha oli kauhean kiinnostunut tästä katoavasta runokylien perinteestä ja hän oli muualta oppinut, että runolaulajien asento on tällainen missä istutaan vastakkain ja pidetään toista molemmista käsistä. Ja hän suostutteli nämä veljekset laulamaan hänelle. Veljekset ei olisi halunnut laulaa ylipäätään lainkaan vaikka osasivatkin ja Inha joutui suostuttelemaan heidät myös tähän asentoon joka Inhan tietojen mukaan oli se oikea. Mutta näille veljeksille se asento olikin ihan vieras ja sen takia he oli aika vastahakoisesti tässä, ja se asento voi olla jossain muussa kylässä tai jossain muussa yhteisössä se oikea runonlauluasento, mutta se ei ollut heille se miten he olisi laulanut. Ja siitä huolimatta tämä kuva on aika laajalti levinnyt ikään kuin esimerkkinä siitä, että näin sitä laulettiin.\nE.S: Eli tässä kuvaaja Inha kontrolloi aika voimakkaasti kuvaustilannetta, vai mitä Eemeli?\nE.H: Joo minusta tämä on aivan loistava esimerkki siitä, miten tässä tapauksessa valokuvaajan ennakkotiedot ja ennakko-odotukset on johtanut varmasti aivan vilpittömästi, tai tässä ei ole ollut mitään pahaa tarkoitusta tai tarkoitusta valehdella, mutta johtanut kuitenkin väärän informaation syntymiseen. Että muuten tämä kuva on hyvin tämmöinen etnografialuonteinen, että tätä voisi lähestyä tämmöisenä historiallisena dokumenttina.\nS.L: Ja usein onkin lähestytty.\nE.H: Ja tavallaan tästä samasta on paljon keskusteltu varhaisten antropologien, heti kun kamera keksittiin, niin tavallaan tuolla antropologiassa ja myös sosiologiassa hoksattiin, että tämä on todella hyvä väline tutkimuksen kannalta, koska voidaan tallentaa tilanteita ja sitä kautta saadaan aidompi käsitys jostain tavoista tai muista kuin verbaalisella kuvauksella. Mutta valitettavasti kuten tässäkin tapauksessa monesti tutkijoiden ennakko-oletukset sitten jyräsivät ehkä ne ”todellisen tilanteen” ja tutkijat sitten järjestivät todellisuuden sellaiseksi kuin halusivat sen nähdä tai sellaisena kuin he olettivat sen olleen tai olevan.\nS.L: Joskushan näissä kansantieteellisissä kuvauksissa järjestettiin myös ihan vaan sen takia, että se tilanne ei luonnostaan olisi sillä hetkellä ollut kuvattavissa. Kuten just Inha täällä samalla seudulla halusi kuvata perinteisiä häämenoja, mutta ei ollut kellään nyt häitä sitten meneillään just silloin, joten ne järjestettiin sitten Inhaa varten. Eli siinäkin on sitten ehkä ainakin ripaus sellaista ikään kuin epäaitoutta.\nE.H: Kyllä varmasti monista hyvin tavallaan käytännöllisistä syistä, kun ei ole saatu siitä oikeasta tilanteesta vaikka vaan sitten uutiskuvaa, niin sitten ollaan voitu esimerkiksi pyytää ihmisiä menemään siihen tapahtumapaikalle tai muuta, tavallaan pienin teoin lavastaa sitä kuvaa ilman sen suurempaa tavallaan tausta-ajatusta.\nS.L: Tai mitään harhaanjohtamisyritystä varsinaisesti.\nE.H: Mutta ollaan ikään kuin vahingossa luotu epäaitoja tilanteita.\nE.S: Joskus tulee mieleen ihan noissa arkisissakin rituaaleissa, sukujuhlissa ja muissa, kun yritetään saada sitä..\nE.H: Joo noi on ihan hyviä esimerkkejä, jos halutaan kuva hääjuhlissa kakunleikkaamisesta ja se kuvaaja nyt ei satu olemaan siinä just sopivalla paikalla, niin leikataan sitä kakkua niin monta kertaa, tai hääpari on jähmettyneenä siihen niin kauan että..\nE.S: Harvemmin tulee kuitenkin sanottua, että toi on fake news, jos niin kuin tavallaan leikkaa leikisti uudelleen sen hääkakun palan. Milloin sitten sanotaan fake news? Mikä tämä termi oikein on?\nE.H: Ehkä tavallaan siinä fake newsissä voi erottaa kaksi erilaista. Että voi olla tuommoinen tahaton aivan vilpittömästi syntynyt väärinkertominen tai totuuden muuntelu. Mutta ehkä miten yleisemmin fake news tai valeuutinen ymmärretään on tietysti se, että sitä totuutta on tahallisesti muunnettu, kuvaa on manipuloitu ja pyritty sillä tavoin sitten vaikka vaikuttamaan katsojiin. Luomaan joku intentionaalinen uusi todellisuus.\nE.S: Puhuttiinkin, että kuvaustilanteen voi kuvaaja ottaa kontrolliin, mutta mitä semmoisia valokuvan ilmaisukeinoja vois olla? Paitsi et photoshoppaus tulee mieleen. Mitä muita työkaluja on voinut käyttää siihen, että sitä todellisuutta vähän muunnellaan, feikataan?\nS.L: Kyllä ihan välineistön, kameran ja objektiivin valinnalla ja vaikka valotuksella pystyy vaikuttamaan aika paljon siihen mikä näkyy ja mikä ei. Mikä näyttää olevan oikeaa kokoaan suurempaa tai pienempää tai lähempänä tai kauempana ja sitten tietysti rajaaminen, mehän ei ikinä voida tietää hyvinkin todentuntuisesta kuvasta, että mitä olennaista siitä on jätetty ulkopuolelle.\nE.H: Kyllä rajaaminen on varmaan ensimmäinen keino, joka jo väistämättä vaikuttaa siihen minkälainen kuva tallennetaan filmille tai kameran kennolle, eli aina on pakko tehdä jonkinlainen rajaus. No Google Maps saa 360 astetta kuvattua, mutta tavallinen kamerakuva on aina johonkin suuntaan rajattu.\nE.S: Mitä se retusointi on sitten?\nS.L: No sitä on ehkä yleensä käytetty aika hyväntahtoisiin tarkoituksiin, eli ihmisten kaunistamiseen. Se on kuulunut ihan itsestään selvänä siihen, että kun on käyty muotokuvassa, niin on odotettu että sieltä saadaan sitten semmoinen mahdollisimman hyvä kuva itsestä. Ja siihen ei kuulu pelkästään se, että valokuvaaja on taitava ja valaistus on hyvä ja kuvakulma on otollinen, vaan myös se, että kaikki semmoiset ylimääräiset näpyt ja rypyt poistetaan sitten jälkeenpäin. Joko jo siitä negatiivista tai sitten vedoksesta.\nE.S: Onko meillä Valokuvataiteen museon kokoelmissa jotain hyviä esimerkkejä retusoinnista tai kuvamanipuloinnista?\nS.L: On kyllä. Esimerkiksi sellaisen Tenhovaaran valokuvaamon kuva noista, odotas nyt. Metrotytöt on kuvattu Tenhovaaran valokuvaamossa varmaan ihan mainos tarkoituksiin. Kolme nuorta kaunista naista, joista voisi ajatella, että heissä ei ole mitään retusoitavaa. Mutta sitten kun näkee sen alkuperäisen lasinegatiivin, niin se on täynnä semmoista pientä viivaa ja pistettä joilla se siellä kuvaamossa on luultavasti, ei edes välttämättä itse valokuvaaja, vaan kuvaamossa oli töissä retusoinnin ammattilaisia jotka oli just siinä hommassa tosi taitavia. Niin on tehnyt siitä sitten semmoisen aivan kiiltokuvamaisen hienon.\nE.S: Eli mitä niille naisille on tehty sitten?\nS.L: Siis ihan kaikenlaista pientä, epätäydellisyyttä ihossa tai vaatteissa tai hiuksissa, joita me ei oltaisi varmaan edes huomattu vaikka niitä ei olisi tehtykään. Niin se tarkka retusoijan silmä on huomannut, että tästä voisi vielä vähän silottaa.\nE.S: Vain taivas on rajana.\nE.H: Niin no varmasti vain taivas rajana, ehkä toinen semmoinen tavallaan toisen ääripään esimerkki löytyy vaikkapa Neuvostoliitosta, jossa historioitsija Peter King on tutkinut erityisesti kuvamanipulaatiota Neuvostoliitossa. Ja hän on todennut, että siellä kehittyi kokonainen koneisto kuvien retusointiin ja ne ei ollut ihan pelkästään näin hienovaraisia, vaikka myös tuota johtajien ryppyjä peiteltiin, mutta tunnettuja esimerkkejä ovat vaikkapa Stalinin valtakaudelta kuinka aina kun kollegat joutuivat epäsuosioon, niin heidät poistettiin kokonaan kuvista, eli muutettiin historiaa. Yksi tunnettu kuva on missä Stalin on 20-luvulla kolmen kaverinsa kanssa ja sitten siitä kuvasta on kolme eri vanhempaa versiota, joista jokaisesta yksi poistettu niin, että viimeisessä kuvassa on jäljellä pelkästään Stalin. Eikä kyse ole hyväntahtoisesta kuvien manipulaatiosta vaan todellakin siitä tarkoituksellisesta historian muuntamisesta, siitä että toiset ihmiset poistetaan kokonaan historiasta.\nE.S: Toi onkin kiinnostavaa. Siis sä sanoit, että se on just sitä kerronnan keinojen muuttamista ja sit tarinat muuttuu ja sitten niiden tarinoiden vastaanotto muuttuu. Onko se nyt niin, että sä olet tätä tutkinut siinä väitöskirjassasi?\nE.H: No ehkä osittain tätä. Eli tavallaan, kun me vaikkapa kuvitetaan nyt sitä kansallista historiaa, niin siinä joudutaan aina tekemään valintoja. Ketä sieltä nostetaan, nostetaanko niitä johtajia vai nostetaanko tavallisia kansalaisia. Kuvitetaanko sotaa vai kuvitetaanko arkea. Ja vaikka näissä tapauksissa monesti ne valinnat on nimenomaan niitä tavallaan hyväntahtoisia, niin toki on paljon esimerkkejä siitä miten sitä historiaa on erittäin tavoitteellisesti pyritty muokkaamaan vallitsevan poliittisen ideologian mukaiseksi ja tietysti oman vallan pönkittämiseksi.\nE.S: Sano jotain herkullisia mitä tässä meikäläinenkin on koulun historiankirjasta uskonut nyt sitten ihan sinisilmäisesti. Retusoidusti sinisilmäisesti ja ne ei olekaan nyt totta sitten, tai se on niin kuin valtaa ollut.\nE.H: Tavallaan jos ajatellaan niistä hyväntahtoisista valikoinneista, niin kyllähän siellä ne sotakuvat korostuu. Suomessa vaikkapa Kekkonen ylivoimaisesti tavallaan ylittää kuvamäärissä kaikki muut presidentit.\nE.S: Eli häntä ei ole koskaan rajattu pois?\nE.H: Harvemmin on. Toki hän oli myös henkilö, joka ehkä ensimmäisen kerran Suomessa sillain osasi kunnolla ottaa kuvan mahdollisuudet käyttöön. Klassinen esimerkki on tietysti hänen ensimmäisen presidentin vaalikampanjan ajoilta, jolloin luotiin se tarina siitä savupirtin pojasta ja mökin kuvasta retusoitiin savupiippu pois, ja siitä on sitten siitä asti väännetty kättä että onko hän savupirtin poika, jos se savupiippu rakennettiin sinne juuri syntymän jälkeen vai miten se asia nyt on. Se on ehkä semmoinen tunnetuin esimerkki.\nE.S: Ja kaikki ne hiihtokuvat ja kalastuskuvat ja.\nE.H: Toki niissä on jo kuvaajat sitten tehnyt paljon tuota itsesensuuria ja valintaa siitä mitä voidaan kuvata. Ehkä tällainen sieltä Kekkosen uran loppupuolelta tunnetuin esimerkki on kuva, jossa häntä talutetaan takaisin Tamminiemeen. Minkä sitten tuota julkaisua varmasti mietittiin aika huolella.\nS.L: Mulle tuli mieleen vielä yksi Kekkoskuva, se oli Kaius Hedenström kuva vuodelta 74. Se olikin valittu muistaakseni sinä vuonna vuoden lehtikuvaksi, jossa Kekkonen istuu yksinään kirkonpenkissä ja tausta on kokonaan tumma ja Sylvi Kekkonen on hiljattain kuollut ja sen kuvan nimikin taisi olla yksinäisyys. Ja sitten sen jälkeen, kun se kuva oli jo palkittu, niin sitten tuli esiin muistaakseni muiden lehtikuvaajien kuvia samasta tilanteesta jossa näkyy, että hän ei ollut suinkaan yksin vaan heti hänen takanaan penkissä istuu, olikohan nyt Kalevi Sorsaa, Ahti Karjalaista. Ja sitten alkoi vilkas keskustelu siitä, että onko Kaius Hedenström nyt ansainnut tätä palkintoa, koska hänhän on selvästi retusoinut ja manipuloinut saadakseen tämän yksinäisyyden vaikutelman tehostumaan. Ja ei häneltä sitten kuitenkaan otettu sitä palkintoa pois, koska todettiin että kilpailusäännöissä retusointi ei ole kiellettyä. Ja Kaius Hedenström itse sanoi, että hän ei ole retusoinut sitä, vaan pelkästään valotusta säätelemällä saanut aikaan tämän vaikutelman, että ne taustalla istuvat muut poliitikot katosivat näkyvistä.\nE.H: Aivan samanlaista keskustelua on käyty myöhemmin vaikkapa luontokuvauksen kohdalta, että mikä on se oikea ja aito kuvaustilanne, koska..\nS.L: Niin, että luontokuvassa joo on jonkin verran tehty sitä, että on manipuloitu kuvaa, jotta saataisi se vastaamaan enemmän sitä mitä ihmissilmä on nähnyt. Että vaikka jotkut kaksi pesästä lentävää linnunpoikasta näkyisi yhtä aikaa samassa kuvassa, vaikka ne ei ole ehtinyt tallentua siihen kameralle.\nE.H: Tai on yhdistetty vaikkapa taivas ja maa eri kuvista, jotta on saatu niistä mahdollisimman vaikuttavan näköiset. Ehkä kuitenkin siinä on jonkunlaiseen ehkä myös ammattiylpeyteen tai kuvaajien ammattiylpeyteen liittyvä itsesäätely siitä kuinka paljon tai pitääkö ne ilmoittaa, että jos kuvaa on manipuloitu.\nS.L: Joo ja siis luontokuvassahan siitä on keskusteltu tosi paljon joskus jo 90- ja 80-luvulla, koska luontokuvaan tavallaan myös liittyy sellainen välittömyyden ja aitouden tunne. Vaikka useinhan just se tilanne jossa vaikka pääsee kuvaamaan jotain petoeläintä ihan läheltä, niin eihän se ole millään tavalla autenttinen ylipäätään.\nE.H: Niin ja nytkin esimerkki, että haaskalla kuvaaminen…\nS.L: Niin tilannetta on jo manipuloitu.\nE.H: Niin mahtavia kuvia karhuista ja..\nE.H: Ja muista, mutta se ei suinkaan ole se, että kuvaaja on siellä tavallaan aidon luonnon keskellä.\nS.L: Niin, ja osana sitä.\nE.H: Törmännyt siihen luonnon otukseen.\nE.S: Tästä tulee mieleen, että kuvan vastaanottajan tai katsojan, niin pitää olla kauhean tietoinen aika monesta semmoisesta kuvanlukuun liittyvästä asiasta. Että pitäisi osata suhtautua kriittisesti niihin kuviin ja nähdä vähän niiden ulkopuolelle ja ymmärtää, mikä on asiayhteys ja mitä kerronnan keinoja tässä käytetään ja kuka on kuvassa, minkälaiset vallankäytön mahdollisuudet siinä on. Niin ja vielä nyt sitten somen aikana Instassa ja eri julkaisualustoilla, niin tuntuu että alkaa olla aika mahdotonta. Voiko sitä opetella tämmöistä kriittisyyttä tunnistaa feikkausta ja?\nS.L: Todellakin. No siis itseasiassa nykyään onneksi jo alakoulussa opetetaan lähdekritiikin perusteita ihan jo sitä, että mieti minkä takia tämä kuva on otettu tai minkä takia tämä uutinen on kerrottu. Minkälainen on sen lähde, kuinka luotettava se on, kenen näkökulmasta se on kerrottu ja niin edelleen. Mutta mä luin just tuollaista melkein kymmenen vuotta vanhaa tutkimusta, jossa Tampereen yliopiston tutkijat Liina Puustinen ja Janne Seppänen oli tutkinut vuonna 2010 sitä, että miten lehtikuvaan luotetaan nyt, kun digitaalinen kuvankäsittely on mahdollista ja se tiedetään. Tietysti kuvia on käsitelty tosiaan kuten sanottu ennenkin, mutta siinä oli todettu, että lukijoilla on ylipäätään aika hyvät kuvalukutaidot. Mutta niitä ei välttämättä koko ajan käytetä ja siis senhän oikeastaan tunnistaa ihan omastakin kokemuksesta, että ei jaksa kokoajan käydä läpi mielessään jokaisen lehtikuvan tai uutiskuvan tai somekuvan kohdalla aina sitä koko kysymyspakkia tästä, että mikä on. Että sit jos haluaa ja jos muistaa alkaa epäilemään, niin silloin aika moni meistä jo osaa kyseenalaistaa.\nE.H: Ja tuo on nimenomaan myös se haaste kriittisessä kuvanlukutaidossa. Niin kuin Sofia tosiaan sanoikin, niin selvästi tämä aihe on nyt noussut yleiseen tietoisuuteen ja ainakin Suomessa se on viime opetussuunnitelmissa huomioitu. Eli niin sanottua monilukutaitoa pitäisi kaikilla luokka-asteilla pyrkiä kehittämään, mutta miten sitä käytännössä opetetaan, se on sitten siinä mielessä hankalaa, että ihmisellä on nimenomaan taipumus luottaa varsinkin semmoiseen tietoon, johon haluaa uskoa. Eli semmoisia asioita, joita kohtaan on jo valmiiksi kriittinen, on paljon helpompi tarkastella kriittisin silmälasein. Mutta sit jos näkee semmoisia kuvia jotka sopii omaan aatemaailmaan tai omaan tavallaan aikaisempaan tietoon, niin ne on paljon helpompi hyväksyä ilman, että lähtee niitä puntaroimaan. Ja toki se juttu, että etenkin sosiaalista mediaa kuvaa se, että ei me jäädä niitä kuvia kovin pitkäksi aikaa tarkastelemaan, eikä me palata sinne uudestaan jonnekin fiidiin, että hetkonen, katsotaanpa vielä tämä kuva. Vaan aika nopeasti ne selataan, ja ne jättää jonkun muistijäljen tai ei, ja niistä voi aika huolettomasti tykätä tai jakaa ilman, että tosiaan käydään läpi sitä prosessia, että kuka oli lähettäjä ja mikä tämä alusta oli, ja mitkä mahdolliset motivaatiot tällä lähettäjällä on ja niin edelleen.\nE.S: Otetaan tähän väliin meidän Valokuvataiteen museon äänitearkistosta pieni pätkä. Eli valokuvaaja Reijo Porkka haastattelee toista valokuvaaja Eino Mäkistä vuonna 1977.\nReijo Porkka: Tehtiinkö paljon tuommoista kikkaa sitten, kun kerroitte tästä muutosta?\nEino Mäkinen: Kyllä sitä tehtiin.\nR.P: Tehtiinkö sitä vastaavaa?\nE.M: En mä tiedä oliko tuo sama, oltiin paljon tekemisissä, valokuvaajia oli vähän täällä oikeastaan, mutta kyllähän sitä tehtiin. 1942 ilmestyi vielä sitten suuri lottakirja ja välirauhan aikana, siis -40 kesällä ja talvella -41, niin minä olin valokuvaamassa linnoitustöitä ja siellähän tehtiin sitten näitä rintamakuvia sitten rauhan aikana linnoitushommista. Valkoisia lottia valkoisten lumipuvuissa ja niin edes päin. Tuusulan lottaopistolta otettiin myöskin kuvia ja siis järjestettyjä tietenkin. Eihän siellä voi kuvitella, että tuolla rintamaoloissa vois tehdä kunnon kuvia. Sehän on mahdotonta.\nE.S: Tästähän me jo vähän alussa puhuttiin. Järjestettyjä kuvia sanottiin ja paljon on puhuttu nyt Kekkosestakin tässä. Tulisiko tuosta sulla Eemeli jotain mieleen vielä sotiin tai muuhun kuvatilanteisiin liittyen?\nE.H: Tietysti tosiaan kaikki tuommoiset poikkeustilanteet on tilanteita joissa tietoa sitten pyritään muuttelemaan kaikin tavoin tai esittämään itselle sopivaa tietoa ja valokuvaa. Toki otettiin tämmöisen sotapropagandan tai sitten myös omanpuolen hengen nostattamisen välineeksi oikeastaan heti kun se keksittiin ja ensimmäisessä ja toisessa maailmansodassa etenkin oli hyvät välineet myös levittää niitä manipuloituja ja valikoituja ja lavastettuja kuvia. Toki sitten myös jo silloin oli ihmisillä kriittistä kuvanlukutaitoa ja on sanottu, että vaikka toisessa maailmansodassa, niin neuvostoliittolainen propaganda ei oikein uponnut suomalaisiin sotilaisiin, että ei ne tavallaan lukenut niitä kuvia niin kuin niitä oli tarkoitettu lukea.\nS.L: Tuossa samassa haastattelussa, mä kuuntelin tuota pidemmälle tuolla museolla, niin Eino Mäkinen kertoo myös siitä kuinka tuossa alkuvaiheessa Suomella ei ollut oikein omaa järjestettyä valokuvapropaganda-toimintaa vielä, mutta sitten talvisodan aikana esimerkiksi Life -lehdessä Suomi sai paljon palstatilaa kun Thérèse Bonnay, joka kuvasi Lifelle, niin hän sai omilla kuvillaan tavallaan maailman sympatiat Suomen puolelle, mutta sitten rauhan jälkeen tai siinä paikkeilla, niin sen sijaan Lifessa oli venäläisen kuvaajan kuvia Viipurin valloituksesta sellaisella otsikolla, kun natsisota Suomessa. Ja sitten jo aika tehokkaasti tällä otsikoinnilla taas maailman mielipiteet kääntyivät.\nE.S: Kuulostaa klikkiuutiselta.\nS.L: Joo, niinpä. Mutta vielä..\nE.S: Parhaimmillaan, natsisota Suomessa, niinkö se meni?\nS.L: Joo, natsisota Suomessa, mutta mä haluaisin vielä sanoa, ennen kun mä unohdan, niin tästä organisoidusta kuvallisesta propagandasta niin, että vuoden 1918 sodassahan meillä ei vielä sellaista ollut, vaan ne kuvas jotka pystyi ja kuvien leviäminenkin meni vähän miten meni. Valkoisten puolella oli luultavasti vähän enemmän siihen resursseja, mutta kenellä oli jo järjestetty propagandakuvasysteemi niin saksalaisilla, joilla oli tämä Bild- und Filmamt eli Bufa ja siinä vaiheessa, kun saksalaiset tuli valkoisten apuun Helsinkiä valloittamaan, niin siinä vaiheessa viimeistään sitten heidän kuvaajansa tuli tänne ja heillä oli myös hyvin tehokas niiden kuvien levittämissysteemi. Vielä nykyäänkin niitä edelleen suomalaisessakin useissakin arkistoissa kuvia reiluista ja rehdistä saksalaisista sotilaista auttamassa suomalaisia, ja sitten onnellisista voittajista juhlimassa Helsingin valloitusta.\nE.H: Kyllä, ja siinä mielessä tuo Suomen sisällissota on aivan hyvä esimerkki, että vaikka siinä ei vielä ollut ehkä semmoista perinnettä semmoiselle kuvapropagandalle, sen myötä se rakennettiin. Sodan jälkeen ehdottomasti niiden kuvien avulla sitä voittajan totuutta ylläpidettiin ja toisaalta sitten myös säädeltiin sillä lailla, että sitten kun alkoi semmoinen sovinnon haun aika, niin sitten vähitellen päästettiin niitä punaisten kuvia myös vaikkapa koulukirjoihin ja niiden kautta tavallaan sitten uudelleen kerrottiin sitä tarinaa.\nE.S: Miksi tämmöiset valeuutiset ja kuvamanipulaatiot yleensä tuntuu liittyvän tämmöisiin sotiin ja luonnonkatastrofeihin?\nE.H: No ehkä tavallaan, jos ajatellaan vaikuttamisnäkökulman kautta. Pyritään vaikuttamaan mielipiteisiin, vaikkapa nyt kotirintaman mielipiteisiin tai pelottamaan niitä vastustajia. Niin tietysti kuvalla lähtökohtaisesti ajatellaan olevan suurempi totuusarvo kuin vaikkapa piirretyllä kuvalla ja siihen sisältyy myös suurempi tavallaan emotionaalinen voima, mitä esimerkiksi sisällissodassa käytettiin, että niitä kuvia toisen osapuolen tekemäksi väitetyistä raakuuksista käytettiin todisteena nostattamaan sitä vihaa sitten toisia vastaan ja samaten toki myös sitten myöhemmissä sodissa.\nE.S: Onko instituutioilla ja museoilla joku vastuu nyt fake newsistä?\nS.L: Ainakin se, että kun museot julkaisee verkossa ja tuo suuren yleisön käyttöön niitä kuva-arkistojensa sisältöjä, niin että ne olisi mahdollisimman hyvin luetteloitu ja niissä olisi se kontekstitieto niin pitkälti, kuin se museossa ollaan saatu selville. Että aina välillä tuntuu, että museoihin kohdistuu vähän sellaista painetta, että pitäisi mahdollisimman nopeasti digitoida ja tuoda julki ja vapaaseen käyttöön kuvastoa. Mutta jos sen vaan digitoi ja tuo ilman sitä taustatietoa niin silloin se voi johtaa sitten vääriin tulkintoihin, fake newseihin.\nE.S: Niin kuva ilman asiayhteyttä on semmoinen villihevonen, se voi olla laukata ihan mihin tahansa talliin. Tulipa tämmöinen uusi, nyt tuli uusi..\nE.H: Metafora. Ehkä tavallaan se, että nimenomaan se kuvan päätyminen fake newsiksi ei edellytä välttämättä minkäänlaista manipulaatiota, vaan se edellyttää vain sitä virheellistä kontekstualisointia, sitä että siihen on liitetty se väärä otsikko. Ehkä se on jopa yleisin valeuutiskuva, että kontekstista irrotettu tai väärin tulkittu kuva esitetään dokumenttina.\nS.L: Ja tavallaan just sen takia nykyään niiden fake newsien tuottaminen tällä tavalla on yhä helpompaa, koska verkossa on rajattomat määrät kuvia joita voi väärinkäyttää.\nE.S: Hei mä tiedän, että te olette molemmat tuonut nyt jonkun kuvan, ehkä olette sen jopa irrottaneet nyt asiayhteydestä. Katsotaas mitä teillä on siellä. Kerrotko sä Eemeli mitä sä olet tuonut meille?\nE.H: Tämä kuva on postattu Twitterissä marraskuussa 2016, päivä Yhdysvaltain presidentinvaalien jälkeen. Ja tässä on tavallisen kansalaisen ottama kuva, missä on erilaisia busseja jonossa kadun varrella. Ei mitenkään laadukas, kolmesta kuvasta tehty kuvakollaasi. Ja tosiaan silloin marraskuun 9. päivä semmoinen texasilainen Eric Tucker oli menossa töihin ja näki tuommoisia busseja ja sitten saman tien päässään yhdisti, että siellä oli käynnissä Trumpin vastaisia mielenosoituksia, ja sitten oli levinnyt semmoinen huhu, että demokraatit tuo busseilla niitä mielenosoittajia sinne, että ne ei ole orgaanisesti itsestään nousseita mielenosoituksia vaan järjestettyjä. Ja hän sitten teki myös vähän faktan tarkastusta ja googletti, että onko siellä lähistöllä menossa mitään muuta kokousta, ja kun ei löytänyt Googlesta vastausta, niin sitten yhdisti kaksi asiaa ja twiittasi neljällekymmenelle twitter-seuraajalleen, että tässä on esimerkki siitä, että miten niitä mielenosoittajia rahdataan ympäri maan sinne mielenosoituksiin. No hän ei ehkä sitten arvannut, että se homma karkaakin käsistä. Ja vaikka niitä seuraajia oli vain 40, niin seuraavana päivänä se kuva oli jaettu jo yli 300 000 kertaa ja presidentiksi valittu Trump itsekin siitä twiittasi. Ja sitten alkoi tv-yhtiöiden toimittajat soittelemaan tuolle miespoloiselle ja sitten myös saman tien bussiyhtiö totesi, että ei,ei ole totta. Että tämä oli tilattu, ihan tilauskuljetus aivan muuta varten ja sitten se ilmeni, että kyse oli yhden yhtiön asiakkaiden busseista. Ja se yhtiö tuli julkisuuteen ja sanoi että ei, heidän asiakkaat oli tulossa tämmöiseen itseasiassa 13000 hengen kokoukseen joka ei vain ollut osunut siellä Googlessa postailijan silmiin ja sitten varmaan hänellekin tuli jo vähän hätä, että miten tämä homma katkaistaan ja hän poisti sen twiitin kaksi päivää sen twiittauksen jälkeen ja latasi sen uudestaan sinne semmoisella fail- tarralla lisättynä tai filtteröitynä. Että tämä oli valeuutinen, mutta valitettavasti se korjattu uutinen sai enää 29 retwiittausta ja saman verran suunnilleen tykkäyksiä ja se kuva jatkoi elämäänsä ja varmaan jatkaa vieläkin, ja tavallaan ruokkii sitä salaliittoajatusta siitä, että tämä tapahtuma oli järjestetty.\nE.S: Niin, että Eric Trucker teki, kun hänessä eli pieni reportteri niin hän..\nE.H: Tämä oli ehkä tämmöistä kansalaisjournalismia ehkä pahimmillaan.\nE.S: Mitä sä olet Sofia tuonut?\nS.L: No tota, mä tykkään kauheasti tällaisestä Limb-O-Rama nimisestä Instagram-tilistä, jota pitää suomalainen valokuvataiteilija Utu-Tuuli Jussila, joka perustuu siihen, että Googlen Street viewsistä löydetään sellaisia kuvia joissa on eräänlainen glitch. Eli siihen on tallentunut jonkun ihmisen jalka tai käsi tai osa vartalosta, mutta ei sit sen enempää ja ne on musta tosi kiehtovia. Voin näyttää täältä esimerkiksi tällaisen jossa on tuolla Sibelius-monumentilla. On ihan kokonaisiakin ihmisiä, mutta sit siellä on yhdet irtonaiset kädet kännykällä kuvaa ottamassa siinä keskivaiheilla. Mä valitsin tän nyt vähän tällaisena filosofisteknisenä kommenttina tähän valokuvan totuudellisuuteen. Että näitä kuvia ei ole manipuloitu, vaan ne on ikään kuin hyvin neutraaliuuteen pyrkivän, sen Googlen katukameran ottamia taltiointeja todellisesta tilanteesta, mutta sitten kuitenkaan se mikä näkyy, ei ole se mitä me oltaisi ihmissilmällä nähty, jos me oltaisi oltu siellä. Nämä irtonaiset kädet ja jalat ei olisi kuitenkaan näkynyt meille ilman tätä kameran tällaista teknistä sattumaa.\nE.S: Eli varo mihin uskot. Koska tuntuu, että tässä on kaiken takana se, että jos johonkin haluaa uskoa, niin sitten sen näkee kuvassakin tai se kuvaan tuotetaan. Kiitos teille.\nE.S: Sofia Lahti ja Eemeli Hakoköngäs.\nE.H: Kiitos paljon.\nE.S: Kuuntelit Valokuvataiteen museon Kuva ois kiva -podcastia, jonka löydät Valokuvataiteen museon sivuilta www.valokuvataiteenmuseo.fi/podcast ja Spotifysta ja Apple –podcastista. Ja lisäksi meillä on nykyään palauteboksi, eli Palaute ois kiva. Ja jos haluat nähdä näitä kuvia mistä me juteltiin ja muuta aiheeseen liittyvää kuvastoa, niin löydät ne Valokuvataiteen museon sivuilta www.valokuvataiteenmuseo.fi/podcast. Kiva kun kuuntelit.


Mukavuudenhalu on tämän lihoavan kansan helmasynti: Kuka sä oot?\nMä nään, että täällä joku lukee, mutta keitä te ootte? miks te luette? Olisi kiva tietää, sekä hyvässä että pahassa. Mä itse kun luen monenlaisia blogeja, tai no, samaa aihepiiriähän kaikki blogit koskee mulla, mut kuitenkin, ne on keskenään aika erilaisia.\nniin, kertokaa toki.\nOn blogeja, joihin kommentoidaan paljon, ja blogeja, joita ei kommentoida. Mää kyllä nään että teitä käy, mutta harvoin kukaan juttelee takas niin että saa jutella, olis kiva jos sieltä useamminkin koodailtas mulle päin. :)\nNii, miten te ootte tänne eksyneet?\nMä kävin tänään salilla, ja eilenkin kävin.\nEilen oli kinttupäivä, ja noi polvet, ne vaan vihottelee vaikka niitä kuinka lämmittelee ja venyttelee ja tekee lämppärisarjoja ja kaikenmoisia "lähestymissarjoja", plaah. Eilen meinas itku pari kertaa tulla kun nykäsin jotenkin niitä.\nTehdessä ei satu, koskaan, eikä oo pelekua että pettäs polovet tms. Mutta sarjojen välissä ja näin jälkikäteen ja etukäteen. PLAAH!!! en tajua mitä se voi olla?\nEiliseltä ei oo reenikuvia, on vaan jälkeiskuva:\nBulgarialaista, etukyykkyy, sumoprässii, reidet ojennus ja koukistus ja molempiin aika tiukat pudotussarjat pari kertaa. Sissyssä vähän kävin kans vemputtamassa. Teinköhän muuta? en muista. Hitoksee kumminki hikkoilin.\nTänään oli olkapäivä, ja se oli kyllä NIIN hyvä reeni, huhhelishuijjaa!\nPystyt smithissä, viparit sivuille ja eteen pudotuksina, takaolat taljassa, ojentajat taljassa ja smithissä ja sit vielä kikpäkkiä jossa huomasin että hitoksee kiva olis saada kuva mut ei tiätenkää siinä sit ollu siihen mahdollisuutta.\nNooh, sama se. Kuvasin, vaikkei se nyt niin näy:\nLuin sieltä vauva.fi:stä (mihin oon siis ihan koukussa jos muistatte kun kerroin) että miksi bloggaajat laittaa itestän huonoja kuvia? no miksi ei? mä en enemmänkin tajua sitä, että aina pitäs olla nii viimesen päälle nättinä. Mä en muutenkaan onnistu kuvissa, niin miksi mä en voisi laittaa sitte ihan överiksi?\nNythän siis ei ole kyse näinkin mitäänsanomattomasta blogista kuin omani, vaan puhuvat siis muotiblogeista (kai) ym joista mulla ei oo mitään ymmärrystä eikä tietoa.\nEn lue niitä siis ollenkaan, koska en jaksa, eikä mua kiinnosta.\nMutta siis siinä kun pyörittelen ja lueskelen monttu auki niiden juttuja, siis sielä vauvalassa, niin jään monesti pohtimaan, miksi itse teen jotain tai en tee. Ja tää kuva-asia nyt oli semmoinen mikä tuli mieleen. En nyt tiijä oisko tää parempi:\nkai toiki joku dakfeis on?\nNo mutta, treeni oli siis ihana ja kaikki oli ihanaa ja isot tuli tänään kotiin ja jeejeejee.\nSitä ennen me miehen, joka meillä asuu, kans siivottiin. Siis kaappeja. Alettiin kiroilla siinä että hitto kun tää keittiö on tämmöne ja ei oo pöytäpintaa ja jaadijaa. Noh, me siinä sit alettiin aukoa kaapinovia ja mietittii et nii, meijän kaapit näyttää tältä:\ntämä nyt on keskikerroksen vessasta. Mutta kuvastaa hyvin meidän kaappien sisuksia. Siellä on tavaraa joka veis puolet vähemmän tilaa jos se olis järjestyksestä. Mä oon tosi huono järjestämään mitään kaappeja.\nTai sit mä järjestän, ja sit lopuksi huomaan että mulla on keittiön pöytä täynnä roinaa mille en tiedä, mitä tehdä.\nNii, me sit vähä siivottii. Mut vähän vaan, koska en halua sitä kaaosta siihen pöydälle.\nMinkä lopulta työnnän takas niihin kaappeihin. XD\nTähän väliin. Mä löysin taas muutaman vanhan kuvan itestäni.\nOn niin pirun tärkeetä ottaa niitä kuvia! Aina välillä iteki hämmennyn taas että ai niin, joo joo, oikeesti olin paljon painavampi ku nyt.\nMua jännittää tosi paljon se kuntosalivalmentaja-näyttö sekä tentti. Mä oon just tämmöinen että meen ihan jäähän ja varmasti kämmään niin totaalisesti kuitenkin, jomman kumman tai molemmat. en tajua miksi mä en vaan voi olla rento. Oon ollu pennusta asti tämmönen paniikkipirkko.\nHirvee ressi, miten lie käy loppukokeessa jos jo tässä vaiheessa hermoilen näitä "välitenttejä."\nJa leivoin tänään. En JerkkuHerkkuja, vaan semmosia misson sokerii. :D\nJa mun tyty leikki kesäsäässä:\nOon tässä pohtinu josko vaihtas kaksijakoiseksi ohjelman. Siis neljä salipäivää viikossa, mutta kaksijakoisena. Hmm.. Yritän valmistautua nyt tähän, ku oon niin aivoihin ammuttu tän asian suhteen. Et mitä hittoo, pystynkö mä. Siis kun on tottunu hakkaamaan lihat ihan paloiksi, ja kaksjakosella se ei olis ihan sama asia.. Nooh, katsellaan!\nMahtaakohan meijän vauvasta tulla supersporttinen Niinku Pauliinasta kun seki on ollu vauvana salilla?\nEi tullu lasulasuja sillon.\nMutta Pauliinasta sporttinen ja urheilua rakastava.\nLähettänyt Fiinu klo 22.48\nEllu 4. heinäkuuta 2014 klo 9.16\nLöysin blogisi Facebookin kautta, kun ystäväni oli linkittänyt sen tuon kuuluisan lastensuojeluilmoituksen myötä. Tuon lasu -merkinnän luettuani luin kaikki muutkin blogisi tekstit ja jäin koukkuun! Mahtavaa blogia kirjoitat hyvällä huumorilla höystettynä. ;-) Itse olen harrastan myös aktiivisesti liikuntaa sekä olen äiti kahdelle lapselle. Kuopuksemme onkin vasta 2 viikon ikäinen! :-)\nFiinu 4. heinäkuuta 2014 klo 10.33\nMoi Ellu! Ihanaa kun kommailit! Ja etenkin, laittelit blogisi osoitteen, pääsee lukemaan uusia blogeja joihin en ole aiemmin päässy tutustumaan. Ja mikä iiiihana vauva sielä olikaan, kun kurkkasin!!! Lueskelen ajan kanssa lisää, mutta onnea ihanasta juhannusjätkästä!!! <3\nAnonyymi 4. heinäkuuta 2014 klo 10.42\nEn taida edes muistaa mitä kautta blogisi löysin. Surffatessa pisti silmään, varmaan joskus viime vuoden lopulla, reilusti ennen sitä lasu-ilmoitusta kuitenkin...\nTykkään hirveesti tyylistäsi kirjoittaa!\nOlen itsekin liikunnallinen ja minulla on 3 lasta (Tosin paaaaljon isompia! ) En itse saa salitreenistä kicksejä eli käynkin siellä vaan toisinaan tekemässä täsmäiskuja heikkoihin kohtiin. Olen selkeästi ryhmäliikkuja ja käynkin jumppaamassa 5-6 päivänä vkossa. Hulluna pitävät monet, mutta onneksi tuolta maailmasta on löytynyt samanhenkisiä kavereita laajalla ikäskaalalla. Ja tietysti sitä jollain tapaa nauttii tuloksista, että kroppa ehkä näyttä siltä, että sitä on tehty muutakin kuin maattu sohvalla (mitä en itseasissa tee juuri koskaan :-p) Sanokoon joku, että se on turhanpäiväistä, mutta minulle se ei ole.\nTunnut jo sen verran tutulta, että varmaan moikkaan, jos tulet joskus kadulla vastaan :-D\nFiinu 7. heinäkuuta 2014 klo 23.26\nmoi maarit ja ahana kuulla että koet noin! jos kerran täällä päin suomea asustelet niin millon ikinä törmätään niin hihkase että mää oon maaritti ja mää luen sun blogia! :D eikä se mun mielestä oo turhanpäivästä jos tykkää siitä että näyttää hyvältä. :)\nJerita 4. heinäkuuta 2014 klo 13.21\nMähän roikun täällä kyllä ja kommentoinkin :D (riesaksi asti)\nMä löysin sut, kun itse kommentoit mun blogiin joskus. Sun kirjoituksia ja kehitystä on mahtava seurata. Jalat maassa ja niin aito.\nFiinu 7. heinäkuuta 2014 klo 23.30\n<3 ja mä löysin sut keltabikinisenä muijana lavalta elokuussa ja miehen kanssa puhuttii että tollon ihan paras roppa noista. :D\nJerita 8. heinäkuuta 2014 klo 9.52\n:D kiitos, ei vaan käynyt sitten ennustusten mukaisesti. Onneks mä oon jo päässyt siitä yli.\nNiistä polvista kans sen verran että mulla ne on usein kans tuolla tavalla kipeenä ja jumissa ovat siksi ne vihmoo. Viimeksi kun hierottiin sivureittä niin polvi meni lukkoon ja kramppas siinä pöydällä maatessani :D\nJoka ilta venytän ja rullaan noita hiton kinttuja.\nAnonyymi 6. heinäkuuta 2014 klo 10.39\nMoikka. Löysin blogisi sen lasu-homman jälkeen ( kuinka joku edes kehtaa:/ ).. Olen itse 4 lapsen äiti, joka käy salilla, lenkillä ja ryhmäliikuntatunneilla 5-7 krt viikossa. Välillä tuntuu tuo syöminen olevan ongelma, tai siis syömättömyys, usein huomaan illalla et olen syönyt leivän ja juonut kahvia.. Siis uusia ideoita haen sun ihanasta blogista :)\nFiinu 7. heinäkuuta 2014 klo 23.32\n:) kiva kuulla. :) siis ei se että syöt liian vähän vaan toi kaikki muu. :) toivottavasti löydät täältä mukavia juttuja jatkossakin! :D\nAnonyymi 7. heinäkuuta 2014 klo 23.51\nJust sain myös tänään jumppaohjaajalta käskyn lisätä kaloreita ruokavalioon, ja varsinkin proteiinia. Täytyy huomenna alkaa sit rakentaa ruokavalioo uusiks. :)\nFiinu 8. heinäkuuta 2014 klo 0.02\nHyvä! Niin se pittää! Ruokaa vaan koneeseen ni hyvä tulee. :) paraskin sanoja täällä, kuumalla maistu mikään... :D\nAnonyymi 8. heinäkuuta 2014 klo 0.50\nJuu, kun tässä oon nyt 10 kg tiputtanu, ja usean viikon ajan paino junnannu paikoillaan. Pitäis toi aineenvaihdunta saada liikkeelle.. Kuumalla ei tosiaan maistu juuri mikään, makeen ystäväkään en ole..\nLihasoppaa ja lentäviä lauseita 7. heinäkuuta 2014 klo 13.32\nMoro! En ees muista miten eksyin sun blogiin, Voimariinin kautta ehkä? Tai sun miehen, joka teillä asuu blogin kautta? No eniveis. Tuosta polvikivusta! Mulla on nyt paskana tuo selkä ja polvetkin sitte vihoittalee, niin kysyin Napteekissa naprapaatilta että mikäs siinä on? Hän veikkas että etureisien lihaskalvot on niin jumissa, että ne kalvot kiertävät etureidestä myös polven alle ja sieltä ympäri, että kireys etureisissä aiheuttaa polvikipua. Käypä kokeile Napteekissa saisko ne sua autettua? Ajan saa tosi nopiaa sieltä ja Marko ja Jaakko on tosi mukavia heppuja. Ovat auttaneet kyllä mua ihan hirviästi :) Nii ja miks mää luen sun blogia? Noku sää oot aktiivinen postailija ja jotenkin kaikki koskettaa mun elämää kans tosi läheltä, samankaltaisuus. Sun tyyli on erilainen, välillä oon samaa mieltä ja välillä eri mieltä sun kans :D Tykkään!\nFiinu 7. heinäkuuta 2014 klo 23.33\nkuulostaapa toi polvihomma jännältä! tai siis siltä että tommonen sen saattaski aiheuttaa. pystyin samastumaan tunteeseen polvessa kun kuvailit tuota naprapaatin kertomaa.\npitääpä soittaa sinne tässä joku päivä kun olis aikaa varata aika. :D\nja, kiva kiva kiva että koet samastumista. :)


Uusi Rovaniemi - Lapin Kansa\nUusi Rovaniemi on kaupunkilehti rovaniemeläisten asialla. Uusi Rovaniemi on saavuttanut myös valtakunnallista mainetta: se on palkittu peräti viisi kertaa Suomen parhaana kaupunkilehtenä. Paikallisuuden pää-äänenkannattaja liikkuu korttelitasolla ihmisten arjessa ja kertoo kotikulmiensa ihmisten elämästä ja iloista.\nUusi Rovaniemi ilmestyy keskiviikkoisin ja lauantaisin – keskikesän aikaan vain keskiviikkoisin. Lehti tavoittaa keskimäärin 38 000 lukijaa jokaisella numerollaan.\nViikolla 52: Lehti ilmestyy vain la 29.12.


Kodin Ruhtinatar: Juhannus 2016\nLähettänyt Susanna Maalta klo 9.31\nHPöllö 25. kesäkuuta 2016 klo 10.50\nIhanaa, jossain on vielä oikeita heinäseipäitä :D Niistä tulee ihan lapsuus mieleen, kun muorin ja vaarin heinäpellolla olin "palikkatyttönä" (nomen est omen?) ja juoksutin niitä välikeppejä heinäseipäisiin sitä mukaa kun toiset hankosivat heinää seipäille. Sitä kuivan heinän tuoksua ja pölyä!\nJa kerran matkustin muorin (siis isän äidin) kanssa semmoiset 50 km traktorin lavalla, kun autoihin (meitä oli aina iso porukka heinää tekemässä ja perunoita nostamassa yms.) ei enää mahtunut. Me istuttiin muorin kanssa traktorin lavalla ja syötiin loput eväät kun vaari ajoi mummolaan :D Oi niitä muistoja *niisk*\nNiin ja minä bongasin luvun 9994 :D Melkein osui kohdalle!\nSusanna Maalta 25. kesäkuuta 2016 klo 11.54\nIhania muistoja! Minä olen allerginen heinille, joten en innostu kuivien heinien tuoksusta ja pölystä. Tuolla meidän kylän kokkopaikalla on joka vuosi tehty tilaa tapahtumalle niitttämällä heinät seipäille. Kokolla käy myös ulkomaisia vieraita, joille on elämys nähdä ekaa kertaa heinäseipäitä. Eipä noita heinäseipäitä juuri enää missään nää, kun nykyään tehdään säilörehua niihin valkoisiin palloihin.\nRed Dragon 25. kesäkuuta 2016 klo 11.01\nMe oltiin to-la mökillä. Hieman väsynyttä porukkaa tänään meillä.. Kohta toivottavasti jo nukkumaan. Itse en malta hengähtää/istahtaa, kun tuonne mennään.\nSusanna Maalta 25. kesäkuuta 2016 klo 11.57\nEli sinä olet yksi väsyneen porukan jäsen? Nyt ajoissa unille, että jaksat huomenna touhuta uusin voimin. Me ollaan menossa huomenna kesäteatteriin.\nRed Dragon 26. kesäkuuta 2016 klo 9.19\nJoo, kyllä olen yksi väsyneen porukan jäsenistä :D. Isäntä laittoi torstaina uima-altaan.. kuka kantoi muuripadasta lämmennyttä vettä? torstaina ei niin hirveästi , mutta perjantaina varmaan tyhjensin 5 kertaa.. Hullun hommaa XD\nTänään käytiin mökillä, että sain etupihan nurmikon leikattua.. Järkyttävä päänsärky ollut tähän asti.\nJään odottamaan pakettia :)\nSusanna Maalta 26. kesäkuuta 2016 klo 11.25\nToivottavasti päänsärkysi hellittää. Olen tänään pohduskellut palkintoasi. Mukava, kun tunnen sua, niin voin miettiä palkinnon just sua ajatellen. Olisko sulla mitään toiveita?\nRed Dragon 27. kesäkuuta 2016 klo 1.31\nEn toivo mitään, vaan odottelen mielenkiinnolla, mitä löytyy :)\nSusanna Maalta 27. kesäkuuta 2016 klo 3.40\nOk, yllätys siis tulossa.\nRed Dragon 27. kesäkuuta 2016 klo 4.23\nYllätykset ovat parhaita :)\nRed Dragon 25. kesäkuuta 2016 klo 11.02\nHPöllö 25. kesäkuuta 2016 klo 11.21\nSusanna Maalta 25. kesäkuuta 2016 klo 12.01\nOnnittelut Red Dragon! Ja vieläpä ihan tasaluku. Täähän ratkes äkkiä.Mietin sulle jonkun kivan palkinnon ja laitan tulemaan ensi viikolla.\nSun osoite mulla onkin.\nHelvetinpöllö; haluaisin kuulla myös sun ja AMn Juhannuksesta.\nSusanna Maalta 25. kesäkuuta 2016 klo 12.20\nNyt vastaa hoksasin, että tuollahan on ihan ekana Helvetinpöllön juhannusmuistot. Sori! Mä oon nyt näköjään ihan sekaisin. Taitaa olla parasta lähteä nyt suihkuun. Mites tää Juhannus sujui?\nHPöllö 25. kesäkuuta 2016 klo 16.03\nTämä juhannus meni ihan vaan kotona: Poika tuli eilen käymään ja oltiin kolmestaan tässä kotona; lähti illalla omaan kotiinsa siivoamaan ja pakkaamaan.\nMinä olin lauantaiaamuna reipas ja kävin lenkillä (käypä kurkkaamassa Jagulaarin touhuja joutessassas ;)..)\nIltapäivä jännitettiin pääseekö Poika ylibuukattuun koneeseen - pääsi! - ja nyt ollaan valvottu ja odotetetaan viestiä, että on päässyt perille Fukuokaan Japaniin.\nSieltä sitten tulee kotiin kuukauden päästä - ja äidin sydän on syrjällään vaikka aikuinen mies onkin :D\nEli ei sen kummempaa :D :D - kiitos kysymästä.\nSusanna Maalta 26. kesäkuuta 2016 klo 5.15\nKävin lukemassa päivityksesi ja toisenkin minulta väliin jääneen.\nJapaniin... menikö poika lomalle vaiko joku työjuttu? Jännää! Toivottavasti on päässyt onnellisesti perille. Kauanko sinne kestää lentää?\nKirsi 25. kesäkuuta 2016 klo 11.07\nIhania kuvia! Mun juhannus on mennyt rauhallisesti. Oon virkannut, katsellut Netfliksiä ja nyt illanpuolella lukenut. Oikein rentoa oleilua :)\nSusanna Maalta 25. kesäkuuta 2016 klo 12.04\nKuulostaa kivalta Jussilta. Kävinkin jo ihailemassa sun kaunista Simpukkahuivia. Mä en oo juurikaan ehtinyt käsitöiden pariin. Äsken neuloin vähän Tiskikukkasta ja katoin Salkkareita tallennuksista.\nKirsi 25. kesäkuuta 2016 klo 21.27\nMulla on vielä seitsemän työpäivää ja sitten alkaa loma. Heinäkuun loppuun tulee palkkaa mutta jatkosta ei tietoa. En saanut sitä paikkaa missä kävin haastattelussa :(\nSusanna Maalta 26. kesäkuuta 2016 klo 3.43\nNo voi itku. Onko sulla plan B? Onko muita paikkoja, joihin voisit päästä?\nKirsi 26. kesäkuuta 2016 klo 7.17\nHeittelin tuossa verkkoja vesille aamupäivällä. Avoimia hakemuksia....\nSusanna Maalta 26. kesäkuuta 2016 klo 11.26\nPidän sulle peukkuja.\nKirsi 25. kesäkuuta 2016 klo 11.10\nKännykällä töpeksin ja sain saman kommentin lähtemään kahteen kertaan :(\nievastiina 25. kesäkuuta 2016 klo 12.01\nKiitos kysymästä, ihan rauhallisesti on juhannus mennyt. Mökille olisin halunnut mennä kasvimaan kimppuun kun siellä olisi ollut puuhaa yllin kyllin. Miestä ajatus ei kiinnostanut, joten oltiin sitten ihan kotosalla. Minusta tällaiset mitäänsanomattomat ja liki toimettomat päivät ovat tylsiä, valitettavasti. No käsitöitä tietysti olisi voinut tehdä, mutta into niitä kohtaan on täysin kateissa.\nSusanna Maalta 25. kesäkuuta 2016 klo 12.09\nParastahan näissä juhlapäivissä on tehdä just sitä, mitä itse haluaa. Ettei tule tunnetta, että on pakko juhlia tai tehdä perinteisiä Juhannusjuttuja. Harmi homma, ettet saanut miestäsi innostumaan kasvimaasta. Minun miestäni kiinnostaa tällä hetkellä vain jalkapallo.\nievastiina 26. kesäkuuta 2016 klo 8.34\nEi kasvimaa minun miestäni kiinnosta, se on vain ja ainoastaan minun juttuni.Hän puuhastelee siellä kaikenlaista muuta- leikkaa heinikoita tai tekee polttopuita. Eilen vain oli liian kuuma päivä sellaisiin puuhiin, eikä tänäänkään paljoa viileämpi.\nSusanna Maalta 26. kesäkuuta 2016 klo 11.27\nVarmaan miehellesi kuitenkin maistuu kasvimaasi herkut. Etkö voi mennä kasvimaalle ilman miestäsi?\nAnonyymi 27. kesäkuuta 2016 klo 8.43\nIhana juhannus teillä, kokko ja kaikki. Jos ette karkaa vielä ensi viikolla maalle saataisiinko omatekoinen KIP aikaiseksi?Anne(npuuhat)\nSusanna Maalta 27. kesäkuuta 2016 klo 12.30\nOlemme mökkilomalla 4.- 18. 7 Punkaharjulla. Nähdäänkö sen jälkeen KIPin merkeissä?\nRed Dragon 30. kesäkuuta 2016 klo 10.49\nLakritsia syönyt jo jonkin verran.. Ja langalle pitäisi keksiä jotain kivaa <3\nSusanna Maalta 1. heinäkuuta 2016 klo 6.05\nKiva kuulla, että yllätyspalkintosi on onnellisesti perillä ja sisälsi sinulle mieluisia juttuja. Mielenkiinnolla odotan, mitä ihanaa loihdit langasta.\nRed Dragon 2. heinäkuuta 2016 klo 9.37\ntässä mietin, että kävisikö huivilangaksi?\nSusanna Maalta 2. heinäkuuta 2016 klo 13.11\nOnko liian karheaa? Voithan sä kokeilla. Löytyiskö googlettamalla ideoita kyseiselle langalle.\nRed Dragon 3. heinäkuuta 2016 klo 2.22\non tässä pientä tutkailua tehtykin :). Jospa saan muut työt valmiiksi ja sitten miettimään tarkemmin.\nSusanna Maalta 3. heinäkuuta 2016 klo 2.37\nMielenkiinnolla odotan, mitä keksit.


Frosinone v Genoa - jalkapallon vedonlyöntivinkit\nKoti › Ennusteet › Jalkapallo › Italia › Serie A › Frosinone – Genoa\nFrosinone – Genoa -ottelun esikatselut\nFrosinone ja Genoa välinen ottelu pelataan 2018-09-30. Tämä Serie A ottelu alkaa 13:00 GMT. Valmentaja M. Longo luotsaama joukkue on napannut 0 voittoa viidestä viime pelistä, kun taas Genoa on voittanut 3 pelin viidestä.\nEdellisissä Frosinone ja Genoa kohtaamisissa Frosinone on saanut 0 kotivoittoa, kun taas Genoa voittanut 0 pois peleistä.\nFrosinone – Genoa keskinäiset tulokset\nSeuraavasta taulukosta voit tarkistaa neljän edellisen Frosinone and Genoa -tapaamisen tulokset::\nJos olet kiinnostunutjokaisen joukkueen keskinäisistä tuloksista ja liigatilastoista, suosittelemme katsomaan Frosinone vs Genoa H2H -sivua.\nFrosinone vs Genoa ennusteet & todennnäköisyydet\nFrosinone vastaan Genoa — Vedonlyöntivinkit\nOEnnusteemme Serie Assa 2018-09-30 pelattuun Frosinone vastaan Genoa -otteluun perustuu kutakin joukkuetta koskeviin tilastoihin sekä H2H-tietoihin. Napsauttamalla Paljasta Ennuste -painiketta näet tuoreimmat vedonlyöntivinkkimme.\n*Otathan huomioon, että ylläolevat todennäköisyydet olivat voimassa tämän artikkelin julkaisuajankohtana. Todennäköisyydet saattavat vaihtua artikkelin kirjoittamisesta siihen, kun Frosinone – Genoa -peli alkaa. Jos jonkun vedonlyöntipaikan kohdalla ei ole todennäköisyyksiä, tiedon keräämisessä on ollut ongelma. Klikkaa ”Bonus Button” -painiketta vieraillaksesi operaattorin sivuilla, josta saat ajankohtaiset todennäköisyydet Frosinone – Genoa -peliin. Sopimusehdot pätevät. Ikäraja: 18+. Panosta vaastuullisesti!\nMitkä ovat kommenttisi ja ennustuksesi Frosinone vs Genoa -peliin?\n‹ Fiorentina – Atalanta\nParma – Empoli ›\nJulkaistu kohteessa Serie A Merkitty: Frosinone, Genoa


Reformaation juhlapäivä - Markku kirkolliskokouksessa - Vuodatus.net -\nReformaation juhlavuosi huipentui tähän päivään. Eri seurakunnissa vietettiin juhlamessuja ja reformaatiojuhlia. Näin myös Turussa: aloitimme kirkolliskokouksen juhlamessulla Turun tuomiokirkossa, joka myös televisioitiin. Jos se meni sinulta ohi, hae Areenasta. Kannattaa.\nArkkipiispa Kari Mäkinen saarnasi tekstinä Joonan merkki, joka on kertomus armosta, joka on suurempi kuin ihminen ymmärtää ja joka koko ajan yllättää ihmisen. Saarnan voi lukea vaikka os. www.arkkipiispa.fi.\nYmmärsin arkkipiispan sanat niin, että Joonan kirjan mukaan armo koskee heitäkin, joita meidän ihmisten mittapuiden mukaan ei pitäisi sen piiriin kuulua. Jumala armahtaa, miksei myös ihminen. Ehkä odotin saarnalta vähän jykevämpää tai selkeämpää ajankohtaista sanottavaa. Reformaatiosaarna se kyllä oli.\nIltapäivällä osallistuimme Logomossa huikeaan reformaation juhlaan. Juhlassa puhunut Tasavallan presidentti Sauli Niinistö kertasi reformaation saavutuksia ja perään kuulutti hyvää elämää kaikille.\nJuhlassa nähtiin ja kuultiin kavalkadi reformaation ja kirkon historiaa ja tulevaisuutta. Esiintyjinä oli kirkon parhaita voimia perheittäin: Löytyt, Simojoet, Kaskiset, Nymanit, lapsi- ja nuorisokuorot ja orkesterit. Kasvu, tulevaisuus ja luonto olivat ihmisarvon ohella juhla teemoja. Mieleen jäi mm. "ihmisarvoa ei voi jakaa" ja "muutosta ei pidä pelätä".\nKohottavaa ja innostavaa.\nHuomenna pidetään varsinaiset istuntoviikon avajaiset ja aloitetaan työskentely. Muutama valiokunta ehti kokoontua jo tänään.\nLähettänyt: Vesa - 5.11.2017 klo 19.44


Suomi kouluttaa ensivaiheessa 18 F-35-lentäjää – kuusi hävittäjää aluksi käyttöön Yhdysvalloissa | lentoposti.fi\n12.12.2021 - 23:06\n(Päivittynyt 7.45) Suomen ensimmäiset Lockheed Martin F-35A -hävittäjäohjaajat koulutetaan odotetusti Yhdysvalloissa. Heistä ensimmäiset 18 saavat koulutuksen loppuvuodesta 2025 alkaen eli samaan aikaan, kun Suomi vastaanottaa ensimmäisen uuden koneensa. Todennäköisesti kuusi ensimmäistä hävittäjää sijoitetaan koulutuskäyttöön Yhdysvaltoihin. Tavoitteena on mahdollistaa ensimmäisen F-35A-laivueen IOC-kyky (Initial Operational Capability) Suomessa 2028.\nLentoposti.fi -toimittajien kanssa saman pöydän ääreen istuivat Puolustusministeriön Vartiotuvalla 10. joulukuuta pian HX-hankkeen voittajan julkistamisen jälkeen ilmavoimien komentaja kenraalimajuri Pasi Jokinen, Ilmavoimien esikuntapäällikkö ja HX-hankejohtaja prikaatikenraali Juha-Pekka Keränen, Puolustusvoimien logistiikkalaitoksen johtaja insinöörikenraalimajuri Kari Renko sekä Puolustusministeriön strategisten hankkeiden ohjelmajohtaja Lauri Puranen. Uutisessa on käytetty myös muita lähteitä.\nSuomen poliittinen johto sai tarkan briiffauksen hankittavasta suorityskyvystä\nPuolustusvoimien HX-hankkeen suorituskykyesitys eteni Puolustusministeriöön, josta se vietiin valtionjohdolle. Poliittinen johtoon kuuluvat saivat perusteellisen brieffin ja kaikki mahdolliset vastaukset kysymyksiinsä. Heillä oli mahdollisuus tutustua kaikkeen materiaaliin. Ratkaisua esiteltiin poliittiselle johdolle kokonaisuudessaan 1,5 päivää.\nMedia sai kutsut HX-hankkeen voittajan julkistamistilaisuuteen hieman ennen varsinaista päätöksentekoa Suomen uudesta hävittäjästä. Konevalmistajat saivat tiedon heti päätöksenteon jälkeen siitä, olivatko ne päässeet pakollisista vaatimuksista läpi ja edenneet sotilaallisen suorituskyvyn arviointiin.\nHX-hanketiimi oli briiffannut poliittista johtoa ja eduskunnan eri valiokuntia jatkuvasti kuluneiden vuosien aikana. Poliittinen johto on ollut hankkeen alusta alkaen mukana eikä eteneminen tullut siten yllätyksenä.\nPitkä hanke suorituskyvyn korvaamiseksi\nEsiselvitystyöryhmän perustaminen lokakuussa 2014 käynnisti tähän mennessä jo reilut seitsemän vuotta käynnissä olleen HX-hankkeen. Konevalinnan jälkeen edessä on vielä paljon työtä ennen kuin täysi operatiivinen FOC-suorituskyky (Full Operational Capability) saavutetaan vuoteen 2030 mennessä. Silloin F/A-18 Hornet -monitoimihävittäjät on korvattu uusilla Lockheed Martin F-35A -hävittäjillä.\nPaljon tapahtuu myös ennen ensimmäisen koneen toimitusta Suomelle. Ensimmäisenä allekirjoitetaan Suomen ja Yhdysvaltain hallituksien välinen Letter Of Acceptance (LOA) vuoden 2022 ensimmäisen neljänneksen aikana.\nSen jälkeen keskitytään hankkeen hallintaan ja koordinointiin sekä teollisen yhteistyön hankkeista sopimiseen sekä toimiin moottorintuotantokyvyn ja eturunkojen valmistuksen käynnistämiseksi Suomessa.\nIlmavoimien nykyisistä Horneteista seitsemänen ensimmäiseksi käyttöön saatua kaksipaikkaista F-18D-konetta rakennettiin Yhdysvalloissa. Yksipaikkaisten F-18C-versioiden loppukokoonpano tapahtui Valmet Lentokoneteollisuudessa Jämsän Hallissa.\nNyt suomalaishävittäjät valmistetaan Yhdysvalloissa Lockheed Martinin Forth Worthin tuotantolinjalla, mutta hävittäjien moottorit kootaan Suomessa. Patria tekee myös 400 eturungon osasarjaa F-35-koneiden tuotantoon. Aikanaan Hornet-kaupan yhteydessä Suomessa valmistettiin eturungon puolikkaita (Forward Fuselage Side Panels) yli sataan koneeseen.\nEnsimmäinen F-35A-suomalaishävittäjä valmistuu LOT17-tuotantoerästä ja viimeiset LOT18-erästä tai sen jälkeen. Tällä hetkellä käynnissä on LRIP14-tuotantoerä. (Low Rate Initial Production). Suomi maksaa ilmoitetun kokonaishinnan mukaan 64 tilattavasta hävittäjästään noin 74 miljoonaa euroa per kappale.\nMaailmanlaajuisen tukiverkoston eli Global Sustainment System -järjestelmän lisäksi Suomi saa laajat omat varaosavarastot ja kyvyt huoltaa koneita sekä sen järjestelmiä Suomessa ja toimia myös osana maailmanlaajuista tukiketjua. Hankintasopimus kattaa uusien hävittäjien ylläpidon kustannukset vuosina 2025-2030.\nEnsimmäisten hävittäjäohjaajien koulutus käynnistyy loppuvuodesta 2025\nEnsimmäiset suomalaiset F-35A -hävittäjälentäjät koulutetaan Yhdysvalloissa. Vaihtoehtoina ovat Arizonan Phoenixissä sijaitseva Luken lentotukikohta ja Floridassa Pensacolan läheisyydessä sijaitseva Eglin.\nIlmavoimat vastaanottaa ensimmäisen F-35A -hävittäjänsä vuoden 2025 viimeisen neljänneksen aikana. Sitä seuraa suomalaislentäjien koulutuksen käynnistyminen Yhdysvalloissa aivan loppuvuodesta 2025. Täyteen vauhtiin päästään vuoden 2026 alussa.\nSuomen Ilmavoimat sijoittaa näillä näkymin kuusi ensimmäistä uutta hävittäjäänsä koulutuskäyttöön Yhdysvaltoihin. Ensimmäisessä vaiheessa koulutetaan 18 ohjaajaa. Tiettävästi ainakin norjalaislentäjien koulutuksessa Luken lentotukikohdassa käytettiin myös muiden valtioiden kuin Norjan omia hävittäjiä.\nTähän mennessä suomalaiset eivät ole päässet lentämään oikealla F-35A-hävittäjällä, mutta kokemusta on kertynyt F-35A-koulutussimulaattoreissa. Niissä on selvitetty mm. uudenlaisen kypärän ja sen visiiriin heijastettavan kuvan toimintaa ja soveltuvuutta Suomen olosuhteisiin. HX Challengen aikana visiirinäyttöä päästiin koekäyttämään Suomessakin, mutta vain koneen ollessa maassa.\nHenkilöstön koulutus Suomessa käynnistyy vuoden 2026 aikana. Varusmiehet ja reserviläiset pääsevät mukaan noin 1,5 vuotta kotimaisen koulutuksen käynnistymisen jälkeen.\nEnsimmäinen Suomen Ilmavoimien Lockheed Martin F-35A Lightning II -hävittäjä laskeutuu kotimaan kamaralle vuonna 2026. Viimeistään tuolloin julkistetaan myös uuden konetyypin Suomessa käytettävä tunnus, joka Hornetilla on HN. Sosiaalisessa mediassa aiheesta on jo runsaasti veikkauksia, samoin koneen mahdollisesta lempinimestä.\nIlmavoimat ei ole vielä tehnyt päätöstä mihin lennostoon ensimmäiset Suomeen saapuvat uudet F-35A -hävittäjät sijoitetaan. Tästä tehdään vielä erillinen analyysi. Nykyiset Rissalan Karjalan lennosto ja Rovaniemen Lapin lennosto jatkavat F-35-aikana edelleen hävittäjälentolaivueina.\nAlustava eli IOC-suorityskyky F-35A-hävittäjillä on tarkoitus saavuttaa vuonna 2028. Tuolloin Suomella odotetaan olevan riittävä konemäärä, jotta toinen hävittäjälennostoista operoi pelkästään uudella konetyypillä.\nVielä HX Challenge -testaustapahtuman aikaan IOC:n ajankohtana esillä oli myös vuosi 2027. Ilmavoimat ei ainakaan tässä vaiheessa kommentoi hävittäjien tarkempia toimitusaikatauluja. Koronapandemia on aiheuttanut pieniä viivästyksiä HX-hankevertailun aikatauluun.\nLähivuosina koulutuspolku etenee varusmiespalveluksesta uuden hävittäjän ohjaimiin\nIlmavoimat arvioi kouluttavansa ohjaajansa vielä aika pitkään Hornet-hävittäjien kautta F-35 -koneisiin. Kyseessä on tämänhetkinen arvio, mutta periaatteessa jo vuosina 2023-2024 lentoreserviupseerikurssille tulevat lento-oppilaat saattavat olla ensimmäisiä, jotka pääsisivät koulutuksesta suoraan uuden hävittäjätyypin ohjaimiin.\nKoulutuspolku on nykyisin viisivuotinen, johon sisältyy vuoden mittainen lentoreserviupseerikurssi ja neljä vuotta kadettikoulua. Näiden vaiheiden jälkeen alkaa Hornet-koulutus.\nAjatus on siis kierrättää ensimmäiset F-35-ohjaajat Hornetien kautta ja laajentaa sitä kautta kokemusta. Kaikki on kuitenkin kiinni myös Hornet-laivaston alasajosuunnitelmasta.\nTodennäköisesti vuosina 2025-2026 aloittavat koulutettavat siirtyisivät suoraan F-35 -hävittäjiin. Suomen viimeiset Hornetit poistuvat käytöstä vuonna 2030.\nHajautettu toimintapa edelleen kaiken keskiössä\nSuomen Ilmavoimien hajautettuun taistelutapaan soveltuva F-35A-hävittäjä kykenee käyttämään kaikkia olemassa olevia kiitoteitä maantietukikohdat mukaanlukien. Suuntavakautta maassa tuo Suomen lisävarusteena valitsema jarruvarjo, jolle on käyttöä erityisesti märissä ja liukkaissa kiitotieolosuhteissa.\nVastaava ratkaisu on käytössä Norjan F-35A -hävittäjissä. Norjalaislentäjien mukaan jarruvarjo tuo merkittävän parannuksen suuntavakauteen liukkaalla alustalla ja ohjattavuus on parempi kuin Norjan käyttämillä F-16 -hävittäjillä.\nTarvittaessa jarruvarjon avulla voidaan käyttää lyhyempiäkin kiitoteitä. Tukikohdissa tulee huomioitavaksi uuden aiempaa painavamman hävittäjän aiheuttama pintapaine eli riittääkö lentopaikkojen ns. PCN-arvo (Pavement Classification Number).\nLisäksi uuden koneen suurella massalla on vaikutuksensa myös lentotoimintaan. Siksi on tarpeen vaatiessa huomioitava tehtävälle lähdettäessä hävittäjän polttoainemäärä ja asekuorma.\nUuden hävittäjän käännöt maassa onnistuvat arvioiden mukaan nopeasti. Vertailussa käytettiin kääntökyvyn ja tukeutumisen osalta koneellisesti avustetun lastaustoiminnan arvoja. F-35-hävittäjien aseistamiseen on eri toimijoilla käytössä vaihtoehtoja kuten vinssausjärjestelmiä ja nostureita. Lähtökohtaisesti uuden hävittäjän kanssa toimitaan koneellisesti, kuten aluksi tehtiin Hornetinkin kanssa.\nLopullinen ratkaisu jää nähtäväksi, sillä Hornetin aseistuksen todettiin aikanaan onnistuvan nopeasti myös viiden hengen varusmiesryhmän tekemänä. Samankaltainen ratkaisu on mahdollinen F-35:n käännössä, vaikka hävittäjässä onkin sisäiset asekuilut luukkujen takana.\nTuleviin käytäntöihin vaikuttavat myös aseiden painot. Esimerkiksi 160-kiloinen AMRAAM-ilmataisteluohjus on vielä viiden hengen kuljetettavissa, mutta Meteor-ohjus puolestaan painaisi jo 200 kg.\nAmerikkalaisia aseita – mahdollisuus myös eurooppalaisten vaikutuskykyjen hankintaan\nSuomen valinta perustui suorityskykyyn, jota tarjosi ehdokkaista suurin kone ja laajin tarjottu asevalikoima. Ilmavoimat totesi F-35:n vaikuttamiskyvyn ilmaan, maalle ja merelle parhaaksi tarjolla olleista konetyypeistä.\nF-35A voi kuljettaa tarvittaessa sisäisissä kuiluissa ja ulkoisissa ripustimissa jopa 10 tonnia aseita. Sisäisen kuorman avulla voidaan suorittaa ilmanherruuden haltuunotto häiveominaisuuksia hyödyntäen.\nNiin sanotun Beast Moden eli ulkoisten ripustimien käytöllä voidaan jatkaa kun ilmaherruus on turvattu. Ulkoisten ripustimien käyttö nimittäin lisää merkittävästi hävittäjän tutkapoikkipinta-alaa.\nHX-hankkeen evaluoinnit tehtiin tarjouksessa esitetyistä vaikutuskykyjen perusteella. Suomi seuraa edelleen mitä tulevaisuudessa on kehitteillä. Aseostot jaksotetaankin pitkälle ajanjaksolle, joten riski esimerkiksi ohjusten varastossa vanhenemiseen pienenee.\nSuomi seuraa ainakin alkuvaiheessa mahdollisimman pitkälle konetyypin pääkäyttäjää ja hankkii sen myötä ainoastaan amerikkalaisvalmisteisia ilmataisteluohjuksia. Luonnollisesti pyritään valitsemaan uusimmat ja parhaimmat tarjolla olevat aseet.\nKehitystä seurataankin tarkasti ja ilmataisteluohjuksiakin voidaan tarvittaessa vaihtaa. Myös eurooppalaisaseiden kehityshankkeita siis seurataan ja pätevän järjestelmän löytyessä sellaisenkin hankintaa harkitaan. Yhdysvaltalaisaseista ei kuitenkaan tarvitse maksaa erikseen integrointikustannuksia.\nNyt hankintaan sisältyvät Raytheonin lyhyen kantaman lämpöhakuinen Sidewinder AIM-9X Block II+ (Plus) -ilmataisteluohjus, joka on yhteensopiva JHMCS-kypärätähtäimen (Joint Helmet-Mounted Cueing System) kanssa.\nTämä versio laajasti käytetystä infrapunaohjuksesta on rakennettu uuteen runkoon, jossa on aiempaa pienemmät evät ja canardit. Ohjus on myös aiempaa ketterämpi ja se voidaan laukaista myös ennen lukitusta.\nToisena ilmasta-ilmaan -vaikutuskykynä Suomi hankkii aiempana asiakkaana tutkahakeutuvia Raytheon AMRAAM AIM-120 -ilmataisteluohjuksia (Advanced Medium-Range Air-to-Air Missile). Niitä käytetään näköyhteyden ulkopuolella tapahtuvassa torjunnassa.\nSuomen koneisiin asennetaan myös ns. Sidekick-laukaisuteline, joka mahdollistaa kuuden AIM-120 -ohjuksen asentamisen sisäiseen asekuiluun aiemman neljän asemasta. Hyöty on merkittävä, sillä ilmataisteluohjusten määrä kasvaa 50 prosenttia ilman, että menetetään häiveominaisuuksia.\nSuomi hankkii edellämainittuja ilmataisteluaseita ensimmäisen tilauksen yhteydessä enintään 755 miljoonalla eurolla. Ilmasta-maahan -vaikutuskykyä hankintaan vasta myöhemmin. Lopullinen parhaiten Suomen puolustusjärjestelmää tukevat järjestelmät päätetään aikanaan pääesikunnan johdolla.\nSuomen asepaketti optimoidaan lopullisten sopimusneuvotteluiden yhteydessä parhaan mahdollisen suorituskyvyn ja kustannustehokkuuden saavuttamiseksi. Lisäksi Suomi sovittaa hankintoja koneiden toimitusaikoihin, mikä varmistaa osaltaan vaikutuskykyjen olevan käytössä oikea-aikaisesti ilman että ne vanhenevat varastoissa.\nRatkaisu mahdollistaa myös viimeisimpien aseversioiden hankinnat sekä asekustannusten hajauttamisen niitä aikanaan uusittaessa. Myöhemmin tehtäviä sopimuksia ja sopimusmuutoksia varten on varattu 823,8 miljoonaa euroa.\nMyöhemmässä vaiheessa tehdään siis erilliset sopimukset lisähankinnasta ilmasta-ilmaan, ilmasta-maahan ja ilmasta-pintaan käytettävien vaikutuskykyen osalta. Tuolloin hankinnan kohteena voisi olla mahdollisesti myös suunnitteilla oleva amerikkalainen tutkahakuinen AIM-260 JATM -ilmataisteluohjus (Joint Advanced Tactical Missile).\nIlmasta-maahan vaikutuskykyinä Suomelle tarjottiin HX-hankkeessa SDB I (GBU-39, Small Diametre Bomb) ja II (GBU-53 StormBreaker) sekä JDAM-pommisarjoja. Risteilyohjuksista vaihtoehtoina ovat tällä hetkellä amerikkalainen Lockheed Martin Joint Air-to-Surface Standoff Missile-Extended Range (JASSM-ER) AGM-158B-2 -risteilyohjus sekä norjalainen häiveteknologiaa hyödyntävä Kongsberg Joint Strike Missile (JSM) -risteilyohjus.\nNykyisin Horneteissa käytössä olevien AGM-158 JASSM -ohjuksen siirtämistä F-35A -hävittäjiin harkitaan. Toistaiseksi integrointimahdollisuudesta suoraan uusiin koneisiin on saatu kahta eri tietoa. Haarukka vastausten välillä on laaja: onnistuu ja ei onnistu.\nSuomi hankkii asekokonaisuuden HX-hankkeen rahoituksen käyttöoikeuden aikana vuoden 2035 loppuun mennessä. Optimoiduilla hankinnoilla maksimoidaan järjestelmän suorituskyky Suomen toimintaympäristössä ja turvataan F-35-järjestelmän elinkaari mahdollisimman pitkälle ajalle.\nLockheed Martinin mukaan F-35 -hävittäjän pitkän aikavälin kehityssuunnitelma sisältää myös sellaisia vaikutuskykyjä, joiden kehitystyötä ei ole vielä edes aloitettu.\nSuomen hävittäjät ovat uusinta Block 4 -versiota\nPuolustusvoimien hävittäjävalinta perustui sotapelien tuloksiin, mutta myös arvioon F-35A -hävittäjän tulevaisuuden kehityspotentiaalista. Jo nyt toteutusvaiheessa olevien hankkeiden myötä hävittäjä on tulevaisuudessa merkittävästi suorituskykyisempi kuin millaiseksi se alunperin suunniteltiin.\nLockheed Martin toteuttaa LOT15 -tuotantoerästä lähtien hävittäjiin TR3 (Technical Refresh) -päivityksen, joka mahdollistaa uusien Block 4 -suorituskykyjen integroinnin hävittäjään. TR3 tuo hävittäjään uuden avoimen järjestelmäarkkitehtuurin sekä uudet tietokoneet, jotka kasvattavat mm. laskentatehoa sekä muistikapasiteettia. Laskentateho on jopa 25-kertainen nykyisten hävittäjän tietokoneisiin verrattuna.\nBlock 4 ei ole vain yksittäinen päivitys vaan tuo hävittäjään kaikkiaan yli 80 erilaista vaiheittain asennettavaa uudistusta. Päivityksistä suurin osa on jo käytössä, kun Suomen hävittäjien valmistus alkaa LOT17 -tuotantoerässä. Kaikki uudet suorituskyvyt ovat Lockheed Martinin mukaan mukana LOT18 -tuotantoerän valmistuksen käynnistyessä.\nUusien tietokoneiden lisäksi Suomen hävittäjiin on luvassa LOT17-erään mennessä uusia aseintegraatioita, ohjaamonäytön päivitys, pidempi toiminta-aika, paremmat jäähdytysominaisuudet elektronisen sodankäynnin järjestelmille, kehittyneempi Northrop Grumman’s AN/ASQ-242 -kommunikaatiojärjestelmä sekä ratkaisu tekoälyllä toimivien miehittämättömien ilma-alusten kanssa toimimiseksi.\nMukana on myös Raytheonin kehittämä uuden sukupolven DAS-järjestelmä (Distributed Aperture System), uudistettu GPS- ja inertianavigointijärjestelmä, modernisoidut elektronisen sodankäynnin vaikuttamiskyvyt kuten BAE Systemsin AN/ASQ-239 Electronic Warfare/Countermeasures (EW/CM) ja aiempaa parempi videokuvanvälityskyky.\nSuomen hävittäjiin tulee käynnissä olevista kehityshankkeista riippumatta nykyisin käytössä oleva Pratt & Whitneyn F135 -moottori. Valmistajan mukaan kyseessä on edelleen maailman tehokkain hävittäjän voimanlähde, joka tarjoaa merkittävän muutoksen edelliseen sukupolven moottoreihin. Tässä vaiheessa Yhdysvallat ei ole edes voinut tarjota muuta vaihtoehtoa.\nF135-moottori on laajasti käytössä ja se on asennettu jo yli 730 F-35 -hävittäjään. Niillä on lennetty jo yli 430 000 lentotuntia. Moottorin suorituskyky ja mahdolliset haasteet siis tunnetaan jo tarkasti.\nKokonaan uusi moottorityyppi, joka olisi otettu käyttöön vain vähän aiemmin Suomen koneiden tuotantoa toisi merkittäviä riskejä suorituskykyyn. Ilmavoimat ei halua ainakaan tässä vaiheessa hävittäjiään erilaisilla moottoreilla varustettuina.\nPratt & Whitney kertoo tarkastelevansa optioita moottoripäivityksen osalta Block 4 -versioiden jälkeen. Valmistaja kehittää moottoria jatkuvasti, jotta se täyttäisi annetut vaatimukset. Lockheed Martinin mukaan F135-moottori täyttää kaikki viimeisetkin Block 4 päivityksien vaatimukset (moottorihankkeista voi lukea lisää laajasta F-35 artikkelista, johon on linkki tämän uutisen lopussa).\nHornetit tuskin lentävät 2030 jälkeen – hävittäjien järjestelmät myytäneen varaosiksi\nSuomella on yhä käytössä 62 F/A-18 Hornet -monitoimihävittäjää, joille on suunniteltu niiden jäljellä oleva lento-ohjelma ja missä vaiheessa ne poistuvat käytöstä. Alunperin koneita oli 64, mutta kaksi niistä on menetetty onnettomuuksissa.\nEnsimmäiset Hornetit poistuvat käytöstä vuodesta 2025 lähtien. Se mitä niille fyysisesti sen jälkeen tapahtuu, on vielä osin auki.\nKoneet on käytöstä poiston aikaan lennetty rakenteellisesti loppuun eikä niistä ole silloin enää iloa esimerkiksi harjoitusvastustajaksi ns. Aggressor-palveluja tarjoaville yhtiöille. Yksi syy hävittäjäuudistukseen oli nimenomaan Hornetien runkojen elinkaaren päättyminen. Suomi ei niitä kykenisi kustannustehokkaasti korjaamaan lisäkäyttöä ajaltellen, joten tuskin siinä onnistuisi mikään toinenkaan taho.\nTällä hetkellä todennäköisin vaihtoehto on se, että hävittäjistä irrotettavia käyttökelpoisia laitteita hyödynnetään Ilmavoimien viimeisten Hornetien käytön turvaamiseen. Ylimääräiset myydään muille käyttäjille esimerkiksi Yhdysvaltoihin. Jäljelle jäisivät siis vain pelkät kuoret, joista osa sijoitetaan museoihin ja muistomerkeiksi.\nSuurin osa Horneteista päätyy lähes varmasti suurten metallikourien käsittelyyn eli romutukseen ja sitä kautta kierrätysmateriaaleiksi. Siihen saakka elinkaarensa suorituskyvyn huipulla olevat F/A-18 Hornet -monitoimihävittäjät jatkavat merkittävänä osana Suomen puolustuskykyä. MH TT\nUutinen päivittynyt 13. joulukuuta 7.45: lisätty tietoa eturunkojen valmistuksesta Suomessa.\nF-35 -hankinta tuo Suomen ilmailuteollisuudelle merkittävästi työllistäviä hankkeita


Tampere Thai Hieronta Tantra Massage Forum / Punaportti\nOn 03/07/2018 By Shala Vanmatre In Nuru-hieronta Ylivieska\n— (0) Comments — By tantra massage forum porno rovaniemi pillu omakuva thai massage tampere barona areena tapahtumat kauris ja. helmikuu Tantra massage forum sexy erotic massage Karviainen sukupuolitautitesti hinta Tampere Kolmannessa raskaudessa tuli ihan kunnolla verta paperiin Happy ending tarkoittaa thai-hieronnassa nyt tätä — videolinkki!. helmikuu Tantra massage forum seksi chat inka tuominen alasti huijaus fin tv elokuvat tantrahierontaa tampere jeppe porn lomi lomi hieronta tallink big.\nTampere thai hieronta tantra massage forum -\nKun maksamasi aika on suurin piirtein kulunut - joissakin paikoissa on kello asiakkaankin näkyvillä - hierojatar pyytää asiakasta kääntymään selälleen. Ja tapahtuu muiden asiakkaiden nähden eikä missään sperman tahrimassa kopissa. Sen silittelyn jälkeen pyydettiin kääntymään ja siliteltiin sukuelintä kysymällä "Tuleeko muuta". Minä astun ovesta sisään ja kysyn paljonko seksi maksaa. Sovi aina hinta etukäteen ja eikun nauttimaan. Jonkin ajan kuluttua varsinainen moldova escorts ilmaisiaseksikuvia ilmaantuu. Hieronta hierontana ja lisäpalvelun saa jos tajuaa kysyä.\n: Tampere thai hieronta tantra massage forum\nTampere thai hieronta tantra massage forum 968\nSUOMALAINEN PORNOVIDEO SEKSITRE Erottele useat käyttäjänimet pilkulla. Kertaakaan en ole jäänyt ilman jostain otsikossa mainitusta. Olen yli 10 vuotta käynyt thaikuilla noin paikassa ja noin naisen pakeilla yhteensä yli kertaa. Isommissa paikoissa on "emäntä", joka yleensä varmistaa, että olet oikealla asialla kysymällä: Alkuun hierotaan tai sivellään ja sitten seuraa kysymys; talvitseeko tama hielontaa, annakko tippia? Siistejä paikkoja ja paljon naisia rivissä odottamassa. Moni mies taitaa yksin ollessaan suostua.\nSEX VIDEO SUOMI PÄIVÄKAHVIT LAHTI 663\nSuihinotto kondomi tallinna yökerhot Pesälle pääsyyn on sitten omat paikat ja kuviot. Kyllä Siaminkissalle suomimakkara maistuu. Kun se on myös naisille onko hieroja mies? Kaikki tietää, mutta selvän kauran piti silti tuoda junttiutensa esille Seksiä saa aivan missä tahansa, kunhan on rahaa maksaa siitä, olkoon sit hierontapaikkoja tai mitä tahansa paikkoja. Jos kyseessä on pieni, yhden naisen paikka, kohtaat hierottajaresi saman tien. Osassa paikoista lantiollesi laitetaan pieni pyyhe.\nTampere thai hieronta tantra massage forum Ovi voi olla raollaan, jos sisällä ei ole asiakasta. On ihanaa laueta thaihin! En ole kokeillut, voisiko sen maksaa jo aluksi etuhuoneessa. Thaimaassa thaihierontaa on tarjolla jokaisella ostarilla monessa paikassa. Siistejä paikkoja ja paljon naisia rivissä odottamassa. Kun se on myös naisille onko hieroja mies?\nmarraskuu Happy ending tarkoittaa thai-hieronnassa nyt tätä — videolinkki! Porno helsinki tantra massage forum, Skip to content Home. oulu hotmail salasanan vaihto tampere riipputissit thai hierontaa helsinki suomiporno elokuvat. elokuu Nordic hotel forum kokemuksia thai hieronta tampereella massage amateur live sex seksitreffit kuopio tantra hieronta tampere nordic hotel. marraskuu By thai hieronta vihti fleshlight forum; In Escort-puhelinnumero Helsinki Bondage pics fleshlight forum Tampere Kolmannessa raskaudessa tuli ihan Omalla miehelläni kuola valuu anaali videot tantra video, kun hän näkee.\npanna porno www sihteeriopisto net\nmilf prostitute tantra video\ntrans escort as\nCupola tampere latex pics\nSihteeriopisto forum czech escort anal\nThai pic kyrvän keskipituus\nSuomi kirjaudu meeme escort


Lukioiden ja ammattioppilaitosten opiskeluhuoltopalvelut heikkenivät jyrkästi viime keväänä | Uutissuomalainen | Kymen Sanomat\nEtusivu » Uutissuomalainen 11.5.2021 8:39 | Päivitetty 11.5.2021 10:59\nVastausten perusteella lääkärin ja terveydenhoitajan palvelujen saatavuus heikkeni noin puolessa oppilaitoksista. Vesa Moilanen / LEHTIKUVA\nLukioiden ja ammattioppilaitosten lääkärin, terveydenhoitajan, psykologin ja kuraattoreiden palvelujen saatavuus heikkeni merkittävästi koronaepidemian ensimmäisen aallon aikana keväällä 2020. Tulokset käyvät ilmi Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen (THL) ja Opetushallituksen tekemistä tiedonkeruista. Tiedonkeruuseen vastasivat viime syksynä lähes kaikki Manner-Suomen lukiot ja ammattioppilaitokset.\nVastausten perusteella lääkärin ja terveydenhoitajan palvelujen saatavuus heikkeni noin puolessa oppilaitoksista. Psykologipalvelujen saatavuus heikkeni noin joka neljännessä lukiossa ja noin joka kolmannessa ammatillisessa oppilaitoksessa. Kuraattoripalvelut supistuivat joka viidennessä oppilaitoksessa.\nTiedotteen mukaan lääkäripalveluita ei ollut lainkaan 16 prosentissa lukioista ja 14 prosentissa ammattioppilaitoksia keväällä 2020.\n– On voinut olla sellaista vaikutusta, että jos opiskelija on jo ollut jonkun opiskeluhuoltopalvelun tai -tuen piirissä, vaikka niin, että hänellä on ollut säännöllisiä käyntejä kuraattorille tai terveydenhoitajalla, niin on mahdollista, että nämä käynnit ovat loppuneet. Tuki on siis voinut katketa, ja hän on jäänyt ikään kuin tyhjän päälle, THL:n ylilääkäri Marke Hietanen-Peltola arvioi STT:lle.\nHietanen-Peltola muistuttaa, että korona-aika on lisännyt nuorten ahdistuneisuutta.\n– Oppilaitoksen palvelut ovat opiskelijan näkökulmasta ne helpoiten lähestyttävät palvelut, joista voi mennä hakemaan apua, jos on vaikka paha olo. Ja jos siellä ei olekaan ollut sitä tuttua terveydenhoitajaa, niin onhan se iso juttu, kun nämä ovat ihan niitä ensi linjan palveluita.\nPalvelujen saatavuutta on Hietanen-Peltolan mukaan heikentänyt terveydenhoitajien ja lääkärien siirtäminen muihin tehtäviin sekä kuraattori- ja psykologipalvelujen tarjoaminen etäpalveluina. Muutos on ollut samansuuntainen myös perusopetuksessa.\nOpiskelijalla oikeus nopeaan opiskelijahuoltoon\nOpetushallitus muistuttaa tiedotteessaan, että opiskelijalla on oikeus terveydenhoitajan, lääkärin, kuraattorin ja psykologin palveluihin. Opiskelijalle tulee järjestää mahdollisuus keskustella henkilökohtaisesti kuraattorin tai psykologin kanssa viimeistään seitsemäntenä työpäivänä pyyntönsä jälkeen. Kiireellisessä tapauksessa keskustelu tulee järjestää samana tai seuraavana työpäivänä.\nTerveydenhoitajan työaika tulee puolestaan järjestää niin, että opiskelija voi päästä vastaanotolle myös ilman ajanvarausta. Opiskelijalle tulee järjestää mahdollisuus saada arkisin virka-aikaan välittömästi yhteys opiskeluterveydenhuoltoon.\nKyselyssä kävi ilmi, että noin 90 prosentissa lukioista ja ammatillisen koulutuksen toimipisteistä on sovittu kevään 2020 poikkeusaikana, miten he pitävät yhteyttä niihin opiskelijoihin, jotka eivät osallistuneet etäopetukseen. Lukioissa tämä kuului yleisimmin opettajille ja ammatillisen koulutuksen toimipisteissä vastuuohjaajalle tai -opettajalle.\nTiedonkeruusta selviää, että opiskeluhuoltoryhmät kokoontuivat liian harvoin, jotta ryhmä pystyisi huolehtimaan kaikista sille asetetuista lakisääteisistä tehtävistä. Toiminnan järjestämisessä on vaihtelua toimipisteiden välillä.\nHyvinvoinnin ja terveyden edistämisen kehitys pysähtyi lukioissa\nTiedotteen mukaan oppilaiden hyvinvointia, terveyttä ja yhteisöllisyyttä edistävän toimintakulttuurin pitkään jatkunut hyvä kehitys näyttää pysähtyneen. Tämä ei selity yksin koronaepidemialla. Lukioissa hyvinvoinnin ja terveyden edistämisen kehitys on tiedonkeruun mukaan pysähtynyt, ja joissain lukioissa se on jopa vähentynyt.\nSamalla erot oppilaitosten välillä ovat kasvaneet. Ammatillisessa perustutkintokoulutuksessa vastaavaa muutosta ei ollut nähtävissä, ja hyvinvointia ja terveyttä edistävä toiminta on osittain jopa parantunut.\nSen sijaan liikuntaa on lisätty sekä lukioissa että ammatillisessa perustutkintokoulutuksessa opiskelupäivään. Yli puolet lukioista ja ammatillisen koulutuksen toimipisteistä ilmoitti, että sisäliikuntatiloja hyödynnetään opiskelupäivän aikana muulloinkin kuin liikuntatunneilla.\nPuolet lukioista ja yli puolet ammattioppilaitoksista tekee yhteistyötä opiskeluterveydenhuollon kanssa opiskelijoiden liikkumisen edistämiseksi.\nTHL:n ja Opetushallituksen tiedonkeruut tehtiin syksyllä 2020.


/Vene tarvikkeet/Vene tarvikkeet (Duell)/Tarvikkeet\nSivupyörä 120 x 70 x 17mm\nU-kiristin SS kumisuojalla. 60 mm\nU-kiristin SS kumisuojalla. 50 mm\nU-kiristin SS kumisuojalla. 46 mm\nU-kiristin SS kumisuojalla. 40 mm\nU-kiristin SS kumisuojalla. 36 mm


> Gérard Bertrand Terroir Picpoul de Pinet 2016 (0.75 l) | Valkoviinit | Ranska | Viinikartta.fi\nValkoviinit, Picpoul (päärypäle), Kuiva, 0.75 l, 10-15 €\n12.95 € -> 12.49 € (18.11.2017)\nValmistus: Viileä käyminen, jonka jälkeen kypsytys terässammioissa sakan päällä. Tuottaja: Gérard Bertrandin viinitalo on perustettu vuonna 1992. Se sijaitsee Château l'Hospitalet'ssa lähellä Narbonnen kaupunkia. Viinitalo omistaa 325 hehtaaria tarhoja Languedocissa. Lisäksi Gérard Bertrand käyttää sopimusviljelijöitä ja yhteistyöosuuskuntia.\nPicpoul de Pinet'n alueen rantakivikoilla on viljelty viiniköynnöstä jo oli 2000 -vuoden ajan. Gerard Bertrand saa rypäleensä tarhoilta jotka sijaitsevat Thau järven ja välimeren välisellä maakaistaleella. Mereltä puhaltavat tuulet viilentävät ilmastoa päivän paahteelta ja järvi toimii lämmönvaraajana viileinä öinä. Rypäleet on kerätty joko yöllä tai varhain aamulla ja puristettu mehuksi välittömästi, jotta vältetään riski viinin hapettumisesta ennen käymistä.Aromien maksimoimiseksi viinin on käynyt hitaasti viilennetyissä terästankeissa 16-18 C -lämpötilassa ja kypsynyt käymisen jälkeen 4-5 kuukautta sakkansa kanssa.\nKirkkaan keltainen väri, Intensiiivinen kukkea ja hunajainen tuoksu on sitruunan ja persikan sävyttämä. Eloisa ja mineraalinen, raikkaan hapokas maku on hienostunut ja persikan sävyttämä.\nPaikalliset nauttivat Picpoulin merenherkkujen kumppanina, mutta se sopii erinomiasesti myös vaalean lihan sekä kasvisruokien kumppaniksi. Erinomainen myös riisi- ja pastaruokien kanssa nautittuna.\nMiellyttävä, hyvät hapot, hyvä hedelmä. Pitkä jälkimaku. 11/20 pistettä. On hintansa arvoinen. (Kauppalehti Optio 10/2016)\n05.06.2016 klo 19:52 Muokkaa Poista\nOmaperäinen valkoviini sopii kalan seuraan. Paikallinen erikoisuus Languedocista. Picpoul-rypälettä näkee hyvin vähän muualla. Tuoksu on haastava tulkita, hedelmä on saatu hyvin esiin. Kuin tehty kotimaisille tuoreille kaloille. 3/5 tähteä. (www.hs.fi, julkaistu 17.7.2014)\n23.07.2014 klo 19:30 Muokkaa Poista\nLuokka: AOP Picpoul de Pinet\nViinin rypälekoostumus: Picpoul


Valentina's Web Diary - Puerto Madryn\nDate: 10 Oct 2010 01:40:44\nLukijapalautteen mukaan edellinen blogi ei ollut tullut kokonaan läpi, joten tässä loppuosa:<?xml:namespace prefix = o ns = "urn:schemas-microsoft-com:office:office" />\nYhteyskin saatiin vähän erikoisella tavalla. Venekerhon toimisto ei vastannut VHF:ään. Prefectura ei pystynyt (tai halunnut) auttaa meitä saamaan kontaktia. Mutta Malevolla oli kotonaan VHF päällä ja kuuli kun me kutsuimme Marinaa ja otti itse meihin yhteyttä ja tuli kaverinsa ja kumiveneensä kanssa sukellusvarusteissaan auttamaan.\nEnsin saimme apuköydellä otettua vedon pois poijuköydestä. Siitä huolimatta käysi oli niin tiukasti jumittunut, että Malevon piti veden alla vasaralla hakkaamalla irroittaa se. Hän sanoi minulle, että yksikseen minulla ei olisi ollut mitään mahdollisuuksia saada sitä irti. Vähän samaan lopputulokseen olin itsekin tullut yöllä. Tai ehkäpä sahan kanssa 10-30 minuutia työskentelemällä vedessä valoisaan aikaan se olisi onnistunut. Köyden hakaisija kun on noin 10cm. Venekerho ei varmaan olisi ilahtunut tästä toimenpiteestä.\nNyt sitten hartaasti toivomme, että peräsin on kunnossa. Malevo sanoi, että ulkoisesti kaikki on ok ja peräsintuntuma on minusta normaali.\nPahempiakin asioita voi sattua ja paljon on sattunut näillä vesillä. Niille, jotka eivät vielä ole pitkästyneet lukemaan jaarituksiani, kerron toisen tarinan.\nKun eilisaamuna tulimme kumiveneellä rantaan, meillä oli edessä sadan metrin matka kantaa venettä. Täällä vuorovesivaihtelu on viisi metriä, ja pitää varautua siihen, että rantaviiva siirtyy noin 100 metriä. Vene on Helinälle aika raskas ja yksin sitä ei pysty kantamaan.\nMutta saman tien meitä vastaan tuli nuori hollantilainen kaveri trailerin kanssa, johon nostimme kumiveneen ja kerhon traktori tuli noutamaan sen. Tutustuimme nuoreen hollantilaispariskuntaan, joka olosuhteiden pakosta on joutunut jäämään tänne veneensä kanssa. He sanoivat ilahtuneensa tulostamme, koska kuuteen kuukauteen täällä ei ole poikennut yhtään ulkomaalaista venettä. Kutsuimme heidät veneellemme illalliselle. Tämä oli kuitenkin peruuntua, koska oli kova aallokko ja meidän pikku dingillämme ja sähköperämoottorilla ei kovassa kelissä ole juuri asiaa vesille. Koska he kuitenkin ovat jo kokeneita merenkulkijoita, sovimme, että he laittavat sopivat asusteet, ja yritämme. Matka rantaan oli myötätuulessa helppo, mutta täydessä lastissa vastatuuleen takaisin oli jo vaikeampaa. Yksi hoiti perämoottoria ja kaksi meloi rivakasti ja niin lopulta saavuimme perille ja kuulimme heidän tarinansa.\nHe olivat ostaneen 33 jalkaisen vanhan teräsjoolin, jota olivat kunnostaneet antaumuksella viisi vuotta ennen lähtöään maailmalle. Tämä kymmenen tonnia painava pitkäkölinen vene on jämäkkä alus. Se ei ole mikään nopea menopeli, mutta hyvin merikelpoisen näköinen.\nViime helmikuussa he olivat tulossa pohjoisesta kohti Puerto Madrynia aivan kuten mekin toissapäivänä. Mutta 35 mailia ennen lahden suuaukkoa tuuli kääntyi ja lounaismyräkkä alkoi. Heillä ei ollut äkkiä enää mitään mahdollisuuksia päästää sisään suojaisampaan lahteen.\nHe olivat tuntitolkulla piissä ja sea anchorin varassa. Kunnes äkkiä peräsin petti, kun aalto heitti alusta taaksepäin. Peräsinakselissa on kannen sisäpuolelta nivel, joka muuttaa akselin kulmaa ja ohjaa sen mesaanin etupuolella olevalle pinnalle. Tämä hyvin järeä nivel ei kuitenkaan lopulta kestänyt vaan petti ja peräsin pääsi vapaasti liikkumaan ja sen seurauksena peräsimen ylänurkka melkein hakkasi reiän runkoon. Kovan uurastukseen jälkeen he onnistuivat lukitsemaan peräsimen sisälle tulevan akselin irtonaisen haarukan niin, että peräsin ei enää päässyt liikkumaan.\nMutta nyt heillä oli ohjailukyvytön alussa myrskyn riepoteltavana. He pyysivät apua Prefecturalta ja vastaus oli, että heidät voidaan pelastaa, mutta alus on jätettävä. Koska alus ei ollut uppoamassa he torjuivat tämän vaihtoehdon ja kun myrsky tyyntyi, pursi päästiin hinaamaan Puerto Madryniin.\nTäällä he monta kuukautta odottivat poijussa (siinä samassa, jossa me nyt olemme), että tulisi sopiva hetki tuulen ja vuoroveden kanssa, jotta vene päästäisiin nostamaan läheistä laiturista paikalla tilatulla autonosturilla. Mutta koskaan tämä ei onnistunut. Oli vain läheltä piti yrityksiä.\nSitten he näkivät, kun eräs kalastusalus hinattiin traktorilla ja trailerilla maihin, mikä on täällä vuorovesialueella mahdollista toteuttaa ilman varta vasten rakennettua luiskaa. He saivat ajatuksen tehdä oman trailerin. Tuumasta toimeen ja monta viikkoa töitä tarvikkeita hankkien ja itse hitsaamaalla he rakensivat varsin hienon trailerin, jossa vene on nyt marinassa. Peräsinkonstruktiota on muutettu paremmaksi ja korjattu runko on nyt maalausta vaille valmis. Ja lisäksi veneeseen on tulossa uusi kone, koska sattumalta vanha moottori sanoi sopimuksen irti. Jos se kerta oli rikki mennäkseen, niin tämä olikin paras hetki. Heidän vakuutusyhtiönsä korvasi heille heidän itsensä tekemät työtunnit ja tällä rahalla he saivat hankittua uuden Yanmarin. Kuukauden parin päästä he toivovat voivansa jatkaa matkaa etelään.\nMainittakoon lisäksi, että he etenivät tänne saakka yhtä matkaa erään tanskalaispariskunnan kanssa. He pääsivät Chilen Patagoniaan asti, jossa heillä moottori sanoi sopimukseen irti. Nyt he ovat monta kuukautta olleet jossain ankkurilahdessa keskellä ei mitään. Lähistöllä asuu vain kolme ihmistä. Tällä hetkellä he elävät toivossa, että saisivat järjestettyä uuden koneen ja sen kuljetuksen ja asentaisivat sen sitten itse paikoilleen.\nTälläisiä ovat olosuhteet täällä. Sää voi olla mitä vain ja on joka tapauksessa hyvin arvaamaton. Ja jos vaikeuksia tulee, niin apua ei ole samalla tavalla saatavissa kuin mitä me onneksemme tänään saimme. Siksi en mielelläni kyselijöille kerro, mitä seuraavaksi teemme, koska suunnitelmat voivat saada hyvinkin äkkinäisiä käänteitä, kun kohtalo puuttua asiaan. Meilläkin on mietittynä useampia vaihtoehtoja, mutta kuka tietää, toteutuuko mikään niistä. Tämä on purjehdusalueena hyvin haasteellista, aivan eri luokkaa kuin joku Atlantin ylittäminen pasaatituulivyöhykkeessä. Alueen merenkulun historia on synkkää luettavaa. Laivoja ja kokonaisia laivastoja on satojen vuosien varrella täällä menetetty. Tänä päivänä meillä onneksi on sentään olemassa kartat ja sääennusteet, vaikka vain suuntaa-antavatkin.\nJa sitten tämänpäiväiseen blogiin:\nEnsiksi haluan tunnustaa, että sukeltelu kylmässä vedessä oli typerää. Tein kaksi virhettä. Ajattelin, että saattaisi olla nopea toimenpide irrottaa köysi ja turhaan jatkoin sitä, kun olisi pitänyt tunnustaa, että ei irtoa. Toinen virhe oli, että annoin hyvänolon tunteen hämätä. Kylmä tuli vasta kymmenen minuuttia sen jälkeen kun olin lopettanut. Malevo ammattilaisena sanoikin minulle heti, että oli virhe lähteä veteen ilman neopreenipukua.\nPurjehdussuunnitelmiemme ylle on kasautunut synkkiä pilviä. Ja kaikki kun tuntui taas kerran olevan vihdoinkin kunnossa, eilisen päivän aikana yhtäkkiä usea asia meni vikaan. Ensimmäisen ongelman, peräsimen ympärille jumittuneen poijuköyden onnistuimme selvittämään, sitten huomasimme, että watermakerin yksi osa vuotaa, toistaiseksi vielä vähän, mutta kokemuksemme mukaan vuoto usein kehittyy nopeasti pahemmaksi. Näköpiirissä on siis purku ja kasaustöitä. Toistaiseksi olemme odottavalla kannalla, koska ei ole varmaa korjauksen onnistumisesta. Parempi hieman vuotava laite, joka toimii, kuin laite, joka ei vuoda, mutta ei myöskään toimi.\nKolmantena yllätyksenä tuli se, että runsas viikko sitten hankittu kaasupullo on tyhjä. Meidän käytössä sen tulisi kestää kuukauden. Olemme siirtyneet argentiinalaisten käyttämään järjestelmään peräti kolmen eri sovitepalan avulla. Vuotaako siis joku liitoksista kaasupullolla pikku hiljaa?\nSitten tuli se kaikkein pahin takaisku: moottori ei lähtenyt käyntiin. Näillä nurkilla fanaattisinkaan purjehtija ei selviä ilman moottoria kaikista satamiin ja ankkuripaikkoihin tuloista ja lähdöistä (ihme miehiä ne, jotka täällä aikoinaan purjelaivoilla liikkuivat … mutta alus ja mies tappiot olivat kyllä suuria). Ja on se moottori tarpeen usein merelläkin, kun tuuli hiipuu, ja lisäksi helpottaa purjeiden vaihto-operaatioita.\nKone lähtee käyntiin vasta monen pitkän starttauskierroksen jälkeen. Mutta kun sen on saanut lämpimäksi, niin sitten se taas toimii. Itse päättelin tästä, että kyseessä täytyy olla hehkutukseen liittyvä ongelma. Ja kun soittelin Suomeen, niin siellä Timo Louhelainen epäili hehkutustulppia. Näitä asioita tässä nyt selvitellään.\nItse Puerto Madryn on viihtyisä paikka ja varsin tunnettukin etelän mustavalaita, jotka tulevat tänne lisääntymään. Ja turisteja laukkaa tietysti katsomassa. Valaita on jonkin verran pyörinyt välillä veneenkin lähellä. Tämä lahti on sellainen 50 km halkaisijaltaan oleva valaiden pikku kutuallas. Lisäksi täällä on merileijonia, merielefantteja ja merisusia sekä miekkavalaita, jotka ahdistelevat kaikkien edellisten jälkikasvua. Lintuosastolla täällä löytyy paljon magellanin pingviinejä. Kummallista tuo evoluutio. Ensiksi ryömitään vedestä kuivalle maalle ja jotkut lajit oppivat jopa lentämään. Ja sitten palataan taas mereen.\nJos täällä olisi kunnon Marina, niin tämä olisi erinomainen matkapurjehtijan kohde ja kyllä nytkin monet ohikulkevat veneet poikkeavat 30 mailia sivuun reitistään ihan mielenkiinnosta tai sääolosuhteiden pakottamana. Ankkuripaikkana tämä on varsin tuulinen, enkä mielelläni olisi ankkurin varassa, kun tuuli tulee milloin mistäkin suunnasta ja usein navakasti ja koko ajan joutuu olemaan lähtövalmiina, jos keli liikaa huononee. Poijussa olo on muuten ok, mutta välillä olosuhteet ovat sellaiset, että kumiveneellä on vaikea päästä rantautumaan. Tai sitten kun on päässyt hyvällä kelillä rantaan, niin tilanne voi olla sellainen, että on vaikea päästä takaisin veneelle. Nytkin kun tätä kirjoittelen, tuuli puhaltelee navakasti puuskissa yli 15 m/s mereltä päin ja 50 km matkalla aalto ehtii jo kasvamaan. Rantautuminen aallokossa ja sieltä lähtö vastatuulen on varsin ikävä ja käytännössä mahdoton toimenpide.


Doro liberto 825 – Myydn iso paellapannu\nSe on ensimmäinen älypuhelin, joka . Voit rauhoittua tämän helposti asetettavan ja erittäin kestävän, . Doro Liberto 8(musta teräs) – Käytännöllinen Doro Liberto 8älypuhelin Bluetooth ja NFC-yhteyksillä.\nPääsy moniin sovelluksiin suoraan aloitusnäytöltä. Nopea toimitus ja jopa kk korotonta maksuaikaa. Olisko kellään käyttökokemuksia otsikon puhelimesta. Lähinnä et onko jotain bugeja ja miten päivitykset hoituu yleensäkin Dorolla ?\nTänään puh pysähtyi poikani soitti ääni ei tullut jäi punainen luuri vilkkumaan edelleen. En pääse soittamaan enkä voi sulkea vilkkumista. Halvin hinta 2€ (2€ toimituskuluineen). Osta DORO LIBERTO 8MUSTA ÄLYPUHELIN Powerilta!\nJälkimmäisiä varten markkinoille on ilmaantunut kaksi matalan kynnyksen älypuhelinta. Laajat valikoimat edullisin hinnoin Mobile Funissa! Keskimääräinen antama arvosana tälle tuotteelle on 4. Share you thoughts and opinions by commenting below.\nUusi Doro Liberto helppokäyttöinen älypuhelin. Kaupan mukana normaalit lisätarvikkeet eli laturiteline, verkkolaturi, . All the product specifications, dimensions and features for the Doro 8product. Käytä tärkeimpiä yhteyshenkilöitä ja toimintoja suoraan . Kumisen pehmikkeen ansiosta otteesi on . Kosketusnäyttöpuhelimen toimintalogiikka ja . Free delivery and returns on eligible orders.\nPrevious Post Previous post: Bosch pll 360 ristilinjalaser\nNext Post Next post: Astianpesukone termostaatti