KARELIA-AMMATTIKORKEAKOULU Etelä-Karjalan lypsykarjatilojen valmiudet nuorten työllistäjinä Maaseutuelinkeinojen koulutusohjelma\nDownload KARELIA-AMMATTIKORKEAKOULU Etelä-Karjalan lypsykarjatilojen valmiudet nuorten työllistäjinä Maaseutuelinkeinojen koulutusohjelma\nEtelä-Karjalan lypsykarjatilojen valmiudet nuorten työllistäjinä\nKaakkois-Suomen 4H-piiri, ProAgria Etelä Suomi\nOpinnäytetyössä kartoitettiin Etelä-Karjalan lypsykarjatilojen valmiuksia työllistää 15–24vuotiaita nuoria maatilayrityksiinsä. Tutkimuksessa kartoitettiin, minkälaisia työtehtäviä\ntilat voisivat nuorille tarjota. Pyrittiin myös selvittämään, mikä estää nuorten työllistymisen lypsykarjatiloille ja millaisia ominaisuuksia työllistettävältä nuorelta vaaditaan.\nTässä laadullis-määrällisessä tutkimuksessa tutkimusmenetelmänä käytettiin puhelimitse toteutettavaa puolistrukturoitua teemahaastattelua, joka suoritettiin 15 maakunnan\nlypsykarjatilalle. Haastattelut äänitettiin ja kysymysten ulkopuolinen teksti litteroitiin. Aineistoa analysoitiin lähinnä tunnusluvuin. Avoimille kysymyksille tehtiin aineistolähtöinen\nsisällönanalyysi. Aineiston pienuus mahdollisti haastattelujen keskinäisen vertailun. Tulokset esitettiin tekstinä, suorina lainauksina ja taulukoina.\nSuosituin nuorille tarjottava työtehtävä oli karjanhoitotyöt. Myös metsänhoitotöille ja siistimistöille olisi kysyntää. Kiinnostus maatalousalaa kohtaan on tärkein ominaisuus, jota\ntyöllistettävältä nuorelta edellytetään. Maatalousalan koulutusta ei pidetty niinkään tärkeänä. Merkittävimmäksi työllistämisen esteeksi nousivat työtehtävään sopivan nuoren\nlöytyminen ja nuoren työstä maksettava liian korkea hinta. Tilan toimiessa itse työnantajan nuorelle oltiin valmiita maksamaan 8,5 euron tuntipalkkaa. Useat tilat ovat työllistäneet nuoria. Kiinnostusta nuorten työllistämiseen on, mutta työllistämisesteet tulee saada poistettua.\nEtelä-Karjala, nuoret, työllistäminen, palkkaus\nDaily Cattle Farms’ Willingness to Employ Youth in South Karelia\n4H District Southeast Finland, ProAgria Southern Finland\nThe purpose of this thesis was to analyze the willingness of South Karelian daily cattle\nfarms to employ 15-24-year-old youth for their farm enterprises. The study examined\nwhat kind of duties daily cattle farms could provide the young. The study also cleared\nout what prevents farms to employ the young, and what kind of characteristics farmers\nIn this qualitative-quantitative research half structured phone theme interview was used,\nit was carried out to15 dairy cattle farms of the province. Interviews were recorded and\nthe text was transcribed. The material was analyzed mainly in identification numbers.\nMeans of content analysis were used with open questions. The small size of material\nallowed comparisons between interviews. The results were presented as text, direct\nquotation and tables.\nThe most popular duty/task for the young was cattle tending works. There would be demand also for the forestry and brushing up work. The most important characteristics\nwhich farmers demand the young is interest in agriculture. Agricultural education was\nnot considered so important. The most significant employment obstacle was to find a\nsuitable young and too high pay for work. When the farm is an employer, 8.5 euro per\nhour is a reasonable pay. Most farms have employed the young. There is an interest for\nemployment of young people, but employment obstacles must be removed.\nSouth Karelia, the young, employment\nPages of Appendices 9\n2 Etelä-Karjalan maakunta................................................................................ 7\n2.1 Etelä-Karjalan elinkeinorakenne ........................................................... 7\n2.2 Maatalous Etelä-Karjalassa .................................................................. 8\n2.3 Nuoret Etelä-Karjalassa ........................................................................ 9\n3 4H-nuorisotoiminta ....................................................................................... 11\n3.1 4H-järjestö .......................................................................................... 11\n3.2 4H-järjestö Etelä-Karjalassa ............................................................... 11\n3.2.1 Historiasta nykypäivään .................................................................. 11\n3.2.2 Nuorten työllistämistoiminta ........................................................... 12\n3.2.3 4H-yrittäjyys .................................................................................... 14\n4 Työnantajana toimiminen ............................................................................. 16\n4.1 Työnantajan oikeudet ja velvollisuudet ............................................... 16\n4.2 Palkkaus ............................................................................................. 18\n4.2.1 Palkanmaksu .................................................................................. 18\n4.2.2 Palkkakustannuksen muodostuminen ............................................. 21\n4.3 Poimintoja maaseutuelinkeinojen työehtosopimuksesta ..................... 22\n4.4 Nuorten työntekijöiden erityispiirteet työlainsäädännössä .................. 25\n5 Tutkimuksen tarkoitus,tavoitteet ja tutkimuskysymykset .............................. 27\n6 Tutkimuksen toteutus ................................................................................... 28\n6.1 Tutkimusmenetelmä ........................................................................... 28\n6.2 Tutkimusjoukon valinta ....................................................................... 29\n6.3 Aineiston keruu ................................................................................... 30\n6.4 Haastattelulomakkeen laadinta ........................................................... 31\n6.5 Aineiston käsittely ja analysointi ......................................................... 32\n7 Tulokset ja tulosten tulkinta .......................................................................... 33\n7.1 Haastattelutilat .................................................................................... 33\n7.2 Tilojen nykyinen työvoima................................................................... 33\n7.3 Nuorten työllistymismahdollisuudet tiloilla........................................... 35\n7.3.1 Nuorille tarjottavat työtehtävät ......................................................... 35\n7.3.2 Työtehtävien kesto .......................................................................... 39\n7.4 Työllistettävälle nuorelle asetut vaatimukset ....................................... 40\n7.4.1 Ikä ................................................................................................... 40\n7.4.2 Ominaisuudet .................................................................................. 41\n7.4.3 Taidot .............................................................................................. 43\n7.4.4 Muut vaatimukset ............................................................................ 44\n7.5 Työllistämisen kustannukset ............................................................... 46\n7.5.1 Tila työnantajana ............................................................................. 46\n7.5.2 4H-yhdistyksen työllistämistoiminta................................................. 47\n7.5.3 4H-yrittäjä ........................................................................................ 48\n7.6 Työllistäminen yhteistyössä muiden maatilayritysten kanssa ............. 49\n7.7 Nuorten työllistämisen esteet .............................................................. 50\n8 Valmiudet nuorten työllistäjinä ..................................................................... 53\n8.1 Työllistäminen nykytilanteessa ja tulevaisuudessa ............................. 53\n8.2 Potentiaaliset työllistäjät ..................................................................... 54\n8.3 Työllistämisesteiden poistaminen ....................................................... 55\n9 Päätäntä ...................................................................................................... 57\n9.1 Tulosten tarkastelu ............................................................................. 57\n9.2 Tutkimuksen luotettavuus ja pätevyys ................................................ 59\n9.3 Tutkimuksen eettisyys ........................................................................ 61\n8.4 Toimenpide-ehdotukset ...................................................................... 61\n8.5 Jatkotutkimusaiheet ............................................................................ 63\nLähteet .............................................................................................................. 64\nKuvat, kuviot, taulukot\nTutkimusjoukon jakautuminen kunnittain\nTyöpaikkojen lukumäärä toimialoittain vuonna 2011\n4H-yritysten lukumäärä vuosina 2009–2012\nHaastattelutilojen nykyinen työvoima\nNuorille tarjottavat työtehtävät\nTilojen nuorille tarjoama vuotuinen työmäärä\nNuorille tarjottavien työtehtävien sijoittuminen\nTyöllistettävältä nuorelta edellytettäviä ominaisuuksia\nTyöllistettävältä nuorelta edellytettäviä itsenäisesti suoritettavia\nTyöllistettävältä nuorelta edellytettävät ajokortit\n15–24-vuotiaat nuoret Etelä-Karjalassa vuonna 2012 ja ennusteet vuosille 2015 ja 2020\n15–24-vuotiaiden työttömien määrä kunnittain vuosina 2009–\n2012 (sisältää lomautetut)\nVaativuusryhmien tuntipalkat ajanjaksolla 1.6.2014–31.5.2015\n13–17-vuotiaiden nuorten työskentelyä koskevia rajoitteita\nNuorille maksettava tuntipalkka tilan toimiessa itse työnantajana\nNuoren työstä maksettava tuntipalkka ostettaessa työpalvelu\n4H-yrittäjänä toimivalle nuorelle maksettava tuntipalkka\nParas yhteistyökumppanien määrä\nNuorten työllistämisen tärkeimmät esteet\nMaaseudun rakennemuutoksen myötä maatilojen määrä vähenee ja tilakoko\nkasvaa. Tällöin tilojen työmenekki suurenee, vaikka toimintoja myös automatisoidaan. Lypsykarjatiloilla työmenekki on selvästi muita tuotantosuuntia suurempi. Etelä-Karjalan maatalous painottuu lypsykarjatalouteen. Myös nuorten\nmäärä maakunnassa vähenee vuosittain. Samaan aikaan nuorten työttömyys\nlisääntyy ja osa nuorten työttömyyttä kuvaavista tunnusluvuista on selvästi\nmuun Suomen lukuja korkeammalla.\nTässä tutkimuksessa kartoitetaan Etelä-Karjalan lypsykarjatilojen valmiuksia\nnuorten työllistäjinä. Työssä selvitetään, minkälaisia töitä maakunnan lypsykarjatilat voisivat tarjota 15–24-vuotiaille nuorille. Oletuksena on, että tiloilta löytyy\nnuorille soveltuvia työtehtäviä, mutta työnantajana toimiminen ja nuoren palkkaaminen koetaan haastavana. Työssä selvitetään, mikä estää lypsykarjatiloja\ntyöllistämästä nuoria tilan töihin. Samalla selvitetään, minkälaisia taitoja ja ominaisuuksia nuorella tulisi olla, että hän voisi työllistyä lypsykarjatilalle. Tutkimus\ntoteutetaan puolistrukturoituna teemahaastatteluna. Haastattelut suoritetaan\npuhelimitse 15 maakunnan lypsykarjatilalle.\nToimeksiantajina toimivat Kaakkois-Suomen 4H-piiri sekä ProAgria EteläSuomi. Työn aihe lähti muotoutumaan tutkijan suorittaessa harjoitteluaan Kaakkois-Suomen 4H-piirin hallinnoimassa Omalla Kylällä hankkeessa. Hankkeen\nyhtenä tavoitteena on löytää nuorille töitä ja tekemistä heidän omilta kyliltään.\nYhteisten keskustelujen pohjalta työn toimeksiantajien kanssa syntyi ajatus\ntyöstä, josta hyötyvät sekä Kaakkois-Suomen 4H-piiri että ProAgria EteläSuomi. Työssä yhdistyvät myös tutkijan omat mielenkiinnon kohteet. Saavutettujen tulosten pohjalta pyritään kehittämään muun muassa 4H-yhdistysten nuorten työllistämistoimintaa sekä maatilayrittäjien työnantajatietoutta.\n2.1 Etelä-Karjalan elinkeinorakenne\nEtelä-Karjalassa oli vuonna 2011 noin 52 400 työpaikkaa eri toimialoilla (kuvio\n1), joiden määrä kasvoi vajaalla 800 työpaikalla vuoteen 2010 verrattuna. Suurinta lisäys oli hallinto- ja tukipalvelutoiminnan (+15 %) sekä rakentamisen (+8\n%) toimialoilla. Työpaikkoja menetettiin eniten vesi-, viemäri- ja jätehuollon toimialoilta (-14 %). Kappalemäärällisesti vähennys oli suurinta terveys- ja sosiaalipalvelujen toimialalla (-250 kpl). Teollisuus on maakunnan suurin toimiala,\nvuonna 2011 vajaat 8 650 työpaikkaa. Sosiaali- ja terveyspalvelut tarjosivat samana vuonna hieman yli 8 000 työpaikkaa. Tukku- ja vähittäiskaupan työllistämisvaikutus on tärkeä, hieman vajaat 6 000 työpaikkaa. Maa-, metsä- ja kalatalous tarjosi reilut 2 100 työpaikkaa.(Etelä-Karjalan liitto 2014a.)\nVesi-, viemäri- ja jätevesihuolto ym.\nSähkö-, kaasu- ja lämpöhuolto ym.\nAmmatillinen, tieteellinen ja tekninen…\nKuvio 1. Työpaikkojen lukumäärä toimialoittain vuonna 2011 (Etelä-Karjalan\n2.2 Maatalous Etelä-Karjalassa\nVuonna 2012 Suomen kaikista vajaasta 59 000 aktiivimaatilasta eli maataloustukia hakeneista tiloista, yli 9 800 tilalla oli päätuotantosuuntana lypsykarjatalous. Samana vuonna lypsylehmiä oli koko Suomessa noin 280 000. (Elintarviketalous 2013, 30–33.) Kaikkien Suomen maatilojen keskimääräinen peltoala oli\n38,9 hehtaaria. Pinta-alallisesti suurimpia maatiloja olivat sikatilat. Yleisin tuotantosuunta oli viljanviljely, jota harjoitti 45 % tiloista. Lypsykarjatalous oli tuotantosuunnista toiseksi yleisin. Sitä harjoitettiin 17 %:lla tiloista. (Maatilatilastollinen vuosikirja 2013, 33.)\nEtelä-Karjalassa oli yli 1 700 maatilaa vuonna 2010. Tilojen keskipinta-ala oli\nkoko Suomen keskiarvoa pienempi, 32,1 ha. Yhteensä kaikilla maakunnan\nmaatiloilla oli peltoalaa yli 56 300 ha. Lukumäärällisesti maatiloja oli eniten Lappeenrannassa (633 kpl) ja Parikkalassa (312 kpl). Kyseisissä kunnissa maatilojen koot olivat maakunnan keskiarvoja suurempia, Lappeenrannassa 34,1 ha ja\nParikkalassa 34,9 ha. Vähiten maatiloja oli Imatralla (64 kpl) ja Rautjärvellä (71\nkpl), ottamatta huomioon nykyisin Mikkeliin kuuluvaa Suomenniemeä. Peltopinta-alan perusteella pienimmät tilat sijaitsevat Ruokolahdella. (Etelä-Karjalan\nKaikissa Etelä-Karjalan kunnissa harjoitetaan lypsykarjataloutta, vaikkakaan\nmaa- ja metsätalousministeriön tietopalvelukeskuksen kuntakohtaisissa maidontuotanto tilastossa ei löydy tietoa Imatran maidontuotannosta. Kiintiökaudella 2012/2013 maidontuotantoa harjoitettiin 257 maakunnan tilalla. Näillä tiloilla\ntuotettiin kyseisellä kiintiökaudella maitoa yli 53 miljoona litraa. Parikkala on\nmaakunnan suurin maidontuottaja yli 14 miljoonan litran tuotoksellaan. Toiseksi\nsuurin maidontuottaja on Lappeenranta yli 13 miljoonan litran tuotoksella. Vähiten maitoa tuotetaan Rautjärvellä ja Luumäellä, molemmissa kunnissa noin 2\nmiljoonaa litraa. (Maataloustilastot 2014b.) Myös naudanlihaa tuotetaan määrällisesti eniten Parikkalassa ja Lappeenrannassa. Koko maakunnan alueella tuotettiin vuonna 2013 yli 1,4 miljoonaa kiloa naudanlihaa. Sianlihaa tuotettiin Lappeenrannassa, Parikkalassa ja Luumäellä, yhteensä yli 2,6 miljoonaa kiloa.\n2.3 Nuoret Etelä-Karjalassa\nEtelä-Karjalassa asui vuoden 2013 alussa noin 132 300 henkeä (Etelä-Karjalan\nliitto 2014d). Vuoden 2012 lopussa 15–24-vuotiaita oli maakunnassa noin\n15 000 (taulukko 1).\nTaulukko 1. 15–24-vuotiaat nuoret Etelä-Karjalassa vuonna 2012 ja ennusteet\nvuosille 2015 ja 2020 (Paananen 2013, 21)\n15–24-vuotiaiden ikäluokka tulee pienenemään lähivuosina 6 %. Kyseisen ikäluokan arvellaan pienenevän suhteellisesti eniten Savitaipaleella ja lukumäärällisesti eniten Lappeenrannassa. Vuoteen 2020 mennessä ikäluokan arvelleen\npienenevän 18 %, jolloin vähennys on kaikissa maakunnan kunnissa koko\nmaahan verrattuna rajumpaa. Imatran seutukunnalla vähennystä tapahtuu noin\n20 %, kun taas Lappeenrannassa ikäluokka vähenee vuoteen 2020 mennessä\nnoin 10 % (Paananen 2013, 21.)\nVuonna 2012 Etelä-Karjalassa oli 930 työtöntä 15–24-vuotiasta (taulukko 2).\nTällöin maakunnan alle 25-vuotiaista nuorista työttömänä oli 6,2 %. Osuus oli\n4,9 % koko maata suurempi. Alle 25-vuotiaiden työttömien määrä vaihteli suuresti kunnittain: paras tilanne oli Parikkalassa (4,2 %) ja heikoin Imatralla (8,0\n%). Työttömien määrä kasvoi edelliseen vuoteen verrattuna 6 %. Valtakunnallinen kasvu on ollut 7 %, joten maakunnassa kasvu on ollut lievempää. Maakunnan nuorten työttömyystilanne on kuitenkin parantunut vuodesta 2009. Työttömyyden suhteellinen kasvu vuosina 2011 ja 2012 on ollut voimakkainta Luumäen kunnassa, kasvun ollessa 12 %. (Paananen 2013, 23–24.) Alle 25-\nvuotiaiden työttömien määrä on kasvanut vuodesta 2012. Vuonna 2013 15–24vuotiaita työttömiä oli lähes 1050 ja vuoden 2014 tammi-helmikuussa arviolta yli\n1100. (Etelä-Karjalan liitto 2014c.)\nTaulukko 2.15–24-vuotiaiden työttömien määrä kunnittain vuosina 2009–2012\n(sisältää lomautetut) (Paananen 2013, 23)\nVuonna 2012 maakunnan 15–24-vuotiaista työttömistä nuorista 68 %:lla eli suurimalla osalla oli hankittuna keskiasteen koulutus, joko ammattikoulu tai lukio,\nkoko maan prosenttiosuuden ollessa 64. Lähes 26 %:lla oli hankittuna pelkkä\nperusasteen koulutus. Suhteellisesti eniten tällaisia työttömiä nuoria oli Parikkalassa, Savitaipaleella, Lappeenrannassa ja Imatralla. Etelä-Karjalan tilanne on\nhieman parempi koko maahan verrattuna. Korkea-asteelle tai tutkija-asteelle\nkouluttautuneita alle 25-vuotiaita työttömiä oli maakunnassa vain hieman yli 3\n%. (Paananen 2013, 25.)\nMaakunnan alle 25-vuotiaista työttömistä 26 %:lla työttömyys kesti yli kolme\nkuukautta vuonna 2012, vastaavan osuuden ollessa koko Suomessa 19 %. Valtakunnallinen keskiarvo ylitettiin kaikissa maakunnan kunnissa, Parikkalaa lukuun ottamatta. Eniten yli kolme kuukautta työttömänä olleita nuoria oli Savitaipaleella ja Luumäellä. Työllistämistä edistävien toimenpiteiden, kuten työnhakuvalmennuksen ja urakokeilun, piirissä puolestaan oli 30 % kyseisistä nuorista,\nvaltakunnallisen osuuden ollessa 34 %. Parikkalassa nuorten aktivointiaste oli\njopa 40 % ja Savitaipaleella 38 %, Luumäen ja Lemin aktivointiasteen ollessa\n25 %. (Paananen 2013, 26–27.)\n4H-järjestö on Suomen suurin nuorisojärjestö, johon kuuluu lähes 70 000 jäsentä. Suomessa toimii 245 paikallista 4H-yhdistystä, joiden toimintaa tukee Suomen 4H-liitto. 4H:n toiminta-ajatuksena on, että lapsi ja nuori kasvaa kohti vastuullista ja yritteliästä aikuisuutta. 4H-toiminnassa kasvetaan itse tekemällä,\nerehtymällä, oppimalla ja oivaltamalla. 4H tekee pitkäjänteistä kasvatustyötä\nkäyttämällä kolmiportaista työelämään valmentavaa toiminta-mallia, joka koostuu kerhotoiminnasta, TOP-tehtävistä, työelämävalmiuksista ja työllistämisestä\nsekä nuorten 4H-yrityksistä. (Vuosikertomus 2012, 2–3.)\n4H-järjestön arvopohja koostuu neljästä H-kirjaimesta muodostaen pohjan 4H:n\nkasvatusajattelulle. Head eli harkinta kuvaa ihmisen oman ajattelun jatkuvaa\nkehittämistä sekä pyrkimystä rehellisyyteen ja oikeudenmukaisuuteen kaikessa\ntoiminnassaan. Hands eli harjaannus puolestaan tarkoittaa 4H-toiminnassa harjoiteltuja käytännön- ja kädentaitoja. Toisen ihmisen kunnioittamisesta ja huolenpidosta kertoo heart eli hyvyys. Health eli hyvinvointi liittyy ihmisen fyysiseen\nja henkiseen tasapainoon ja riittävään aineelliseen hyvinvointiin, jota 4Htoiminnassa mukana oleva henkilö luo sekä itselleen että muille. (Vuosikertomus 2012, 16.)\n3.2 4H-järjestö Etelä-Karjalassa\n3.2.1 Historiasta nykypäivään\n4H-toiminta sai alkunsa 1900-luvulla Yhdysvalloista. Toiminta laajeni Eurooppaan 1920-luvulla. Euroopasta saaduilla opeilla näytekasvimaakokeilutoiminta\nrantautui Etelä-Karjalaan, muun muassa Parikkalaan, jo vuonna 1925. Kivijalka\nnuorisotoiminnalle oli luotu. Toiminta laajeni ja organisoitui vuonna 1928 perustettaessa Suomen Maatalouskerholiitto. Vuotta myöhemmin Viipurin lääniin pe-\nrustettiin Karjalan Maatalouskerhopiiriliitto. Raskaina sotavuosina maatalouskerholaisten tekemä työ muodostui tärkeäksi avuksi. Nuoret hoitivat ja kasvattivat eläimiä ja osallistuivat erilaisiin talkoisiin. Sodan jälkeen kerholaiset olivat\nmukana jälleenrakentamassa Suomea. Tällöin Etelä-Karjalan maatalouskerhotoiminta oli huipussaan, eikä kaikkia halukkaita pystytty resurssipulan takia ottamaan mukaan toimintaan.(Puustinen 2014.)\nNykyään Etelä-Karjalan jokaisessa kunnassa on 4H-nuorisotoimintaa. Alueella\ntoimii kuusi 4H-yhdistystä: Parikkalan, Vuoksen, Etelä-Saimaan, Lemin, Luumäen ja Savitaipaleen 4H-yhdistykset. Vuoksen yhdistyksen toiminta-alueena\novat Imatran ja Ruokolahden kunnat. Etelä-Saimaan 4H-yhdistys puolestaan\ntoimii Lappeenrannassa ja Taipalsaarella. Maakunnan 4H-toiminta on monipuolista. Alkuaikoina oli kengityskursseja, sitten kudottiin kangaspuilla, myöhemmin\nopittiin raivaussahan käyttöä, saatiin neuvoja siivoamisesta ja vanhustyöstä.\nKouluyhteistyö aloitettiin 1990-luvulla. Nyt opitaan ajokorttia työelämään, työelämän valmiuksia ja 4H-yrittäjyyttä. Tärkeänä 4H:n toimintamuotona maakunnassa ovat edelleen erilaiset kerhot, leirit ja koulutukset. (Puustinen 2014.)\nEtelä-Karjalassa 4H haluaa olla mukana tukemassa lasten ja nuorten kasvua,\nkehitystä ja työllistymistä sekä tuomassa nuorille työelämän kokemuksia. Toiminnan tarkoituksena on omalta osaltaan ehkäistä syrjäytymistä sekä erilaisia\nmielenterveysongelmia. 4H:n arvot ovat kannatelleet toimintaa vaikeiden aikojen yli vaikuttaen monen nuoren elämään ja tulevaisuuteen Etelä-Karjalassa.\nNäin tapahtuu myös nyt ja tulevaisuudessa.(Puustinen 2014.)\n3.2.2 Nuorten työllistämistoiminta\nPaikalliset 4H-yhdistykset tukevat nuorten kasvua ja kehitystä ylläpitämällä\nnuorten työllistämistoimintaa. Monelle nuorelle 4H:n työllistämistoiminta on ensi\nkosketus työelämään. Nuorten työllistämistoimintaa pyöritetään jokaisessa Etelä-Karjalan 4H-yhdistyksessä. Yritykset, yhdistykset ja kotitaloudet voivat ottaa\n4H-yhdistykseen yhteyttä tarvitessaan nuoren suorittamaa työpalvelua, kuten\npihanhoitoa, lastenhoitoa tai siivousta. 4H-yhdistys etsii kyseiseen työtehtävään\nsoveltuvan nuoren työllistämistoiminnassa mukana olevien nuorten keskuudesta. Tällöin 4H-yhdistys toimii nuoren työnantajana hoitaen työnantajavelvoitteet,\nkuten työsopimuksen tekemisen ja palkanmaksun. Työtä tehdään eri tahoille,\nmutta varsinainen työnantaja on paikallinen 4H-yhdistys. Työn tilaaja ohjeistaa\nnuoren työtehtävään ja valvoo nuoren työskentelyä. 4H-yhdistys laskuttaa työn\ntilaajaa nuoren suorittamasta työstä tietyn tuntihinnan tai sovitun urakkahinnan\nmukaan. Laskutettu hinta koostuu nuorelle maksettavasta tuntipalkasta, palkan\nsivukuluista ja pienestä 4H-yhdistykselle jäävästä korvauksesta. Laskutettavat\ntuntihinnat vaihtelevat yhdistyksittäin noin 15–20 euron välillä. (Puustinen\nTyöllistämistoiminnassa mukana olevien nuorten ja työn tilaajien määrä vaihtelee yhdistyksittäin. Etelä-Saimaan 4H-yhdistyksen nuorten työllistämistoiminnassa on mukana vuosittain noin 30 nuorta, iältään 14–26-vuotiaita. Nuoret työllistyvät pääasiassa erilaisten 4H-kerhojen ohjaukseen, koiranhoitoon, pihanhoitotöihin sekä siivoukseen. Suurin osa Etelä-Saimaan 4H-yhdistyksen työllistämistoiminnassa mukana olevista nuorista asuu taajamissa tai sen välittömässä\nläheisyydessä ja mukana on myös muutama haja-asutusalueen nuori. Työllistämistoiminnassa mukana olevien työn tilaajien määrä vaihtelee vuosittain suurestikin ja keskimäärin mukana on noin 20 työn tilaajaa, maatilayrityksiä ei ole\nmukana. Enemmistö nuorista työllistyy kotitalouksiin. (Piutula 2014.)\nLemillä 4H-yhdistyksen työllistämistoimintaa on harjoitettu 1990-luvun alusta.\nToiminnassa on tällä hetkellä mukana 35 nuorta ja noin 15 työn tilaajaa, joista\nmaatilayrityksiä on viisi. Luumäellä nuoria on mukana 25 ja työn tilaajia noin\nneljä. Mukana on yksi maatilayritys. Savitaipaleella puolestaan työllistämistoiminnan kautta töitä saa vuosittain 20 nuorta ja työn tilaajia on noin seitsemän.\nSavitaipaleella työllistämistoiminnassa ei ole mukana yhtään maatilayritystä.\nNäiden kolmen 4H-yhdistyksen toiminta-alueilla työllistyvät nuoret ovat iältään\n13–19-vuotiaita asuen sekä taajamissa että haja-asutusalueilla. (Kuukka 2014.)\nParikkalan 4H-yhdistyksen työllistämistoiminnassa on mukana noin 10 nuorta ja\nsaman verran työn tilaajia. Vuoksen 4H-yhdistyksen toiminta-alueella mukana\non noin 20 nuorta ja vakituisia työn tilaajia noin viisi, joista suurin osa on kotita-\nlouksia, mukana on muutamia yrityksiä, joskaan ei yhtään maatilayritystä. Parikkalassa työllistämistoiminnassa mukana olevat nuoret asuvat melko tasaisesti sekä taajamissa että haja-asutusalueilla. Vuoksen 4H:n työllistämistoiminnassa mukana olevat nuoret asuvat pääasiassa taajamissa. (Vuorikoski 2014.)\n4H-yrittäjyydessä 13–28-vuotias nuori voi tutustua yrityksen perustamiseen,\nliiketoiminnan pyörittämiseen ja yrittäjänä olemiseen joko yksin tai yhteistyössä\nkavereiden kanssa. Yrittäjyyttä harjoitellaan ohjatusti ja omaan tahtiin. Jokaiselle yritykselle valitaan oma yritysohjaaja, joka tukee, ohjaa ja motivoi yrittäjää tai\nyrittäjiä. 4H-yrittäjyys eroaa 4H:n työllistämistoiminnasta muun muassa siten,\nettä 4H-yhdistys ei ole 4H-yrittäjänä toimivan nuoren työnantaja, eikä se tällöin\nmaksa pakollisia työnantajamaksuja. 4H-yrittäjänä toimiva nuori ei ole vakuutettu 4H:n puolesta niin kuin 4H:n työllistämistoiminnassa mukana oleva nuori. 4Hyrittäjä toimii kuin kuka tahansa yrittäjä. Mikäli yritys laskuttaa yrityksiä tai yhteisöjä yrityksellä tulee olla Y-tunnus. Kotitalouksilta laskuttaminen onnistuu ilman\nY-tunnusta. (4H 2014.)\nKuvio 2. 4H-yritysten lukumäärä vuosina 2009–2012 (Vuosikertomus 2012, 4)\n4H-yritysten määrä kasvaa vuosittain (kuvio 2). Vuonna 2013 Suomessa oli 455\n4H-yritystä, joiden yhteinen liikevaihto oli 280 000 euroa. Vuoden 2014 4Hyritykseksi valittiin 16-vuotiaan ruoveteläisen Eemeli Hurstin yritys Eemelin Metsäpalvelut. Neljä vuotta sitten perustettu yritys tarjoaa asiakkailleen muun muassa taimikonhoitoa, polttopuiden tekoa ja pihapuiden kaatoa. (Lehtonen 2014,\nEtelä-Karjalan alueella toimii tällä hetkellä seitsemän 4H-yritystä. EteläSaimaan 4H-yhdistyksen alueella toimivia yrityksiä on viisi. Nämä yritykset tarjoavat asiakkailleen puutarhanhoitotöitä, pitopalveluita, asiointiapua ja puusepäntöitä. (Piutula 2014.) Lemillä ja Luumäellä toimii molemmissa yksi 4H-yritys,\njoista toinen tarjoaa lemmikinhoitoa ja toinen myy kalastustarvikkeita. Savitaipaleen 4H-yhdistyksen alueella ei ole yhtään 4H-yritystä. (Kuukka 2014.) Myöskään Vuoksen ja Parikkalan 4H yhdistysten toiminta-alueilla ei ole toimivia 4Hyrityksiä (Vuorikoski 2014).\n4.1 Työnantajan oikeudet ja velvollisuudet\nTyönantajan velvollisuudet on määrätty työsopimuslain (L55/2001) toisessa luvussa. Työnantajan velvollisuudet ovat samalla oikeuksia työntekijälle. Työnantajalle on säädetty tiettyjä velvollisuuksia liittyen työsuhteen lisäksi myös työhönottoon sekä toimiin työsuhteen päättymisen jälkeen. Työnantajan päävelvoite työsuhteessa on palkan maksaminen ja työntekijän päävelvoite puolestaan\nsopimuksen mukaisen työn tekeminen. Näiden päävelvoitteiden lisäksi on olemassa tiettyjä laissa säädettyjä sivuvelvoitteita. Työsuhteen osapuolilla on oikeuksia toisiaan kohtaan myös yleisen sopimusoikeuden perusteella, ilman säännöksiäkin. (Paanetoja 2009, 45.)\nTyönantajan yleisvelvoitteena on kaikin puolin edistää suhteitaan työntekijöihin\nsekä heidän keskinäisiä suhteita. Työnantajan tulee huolehtia siitä, että työntekijä pystyy suoriutumaan työstään myös yrityksen toimintaa, tehtävää työtä tai\ntyömenetelmiä muutettaessa ja kehitettäessä. Työnantajan on pyrittävä edistämään työntekijän kehittymismahdollisuuksia työuralla. (L55/2001 luku 2 § 1.)\nTyönantaja ei saa ilman hyväksyttävää perustetta asettaa työntekijöitä eri asemaan iän, terveydentilan, vammaisuuden, kansallisen\ntai etnisen alkuperän, kansalaisuuden, sukupuolisen suuntautumisen, kielen, uskonnon, mielipiteen, vakaumuksen, perhesuhteiden,\nammattiyhdistystoiminnan, poliittisen toiminnan tai muun näihin verrattavan seikan vuoksi (L55/2001 luku 2 § 2).\nTyönantajan tulee lähtökohtaisesti kohdella kaikkia työntekijöitään tasapuolisesti, ellei menettelyyn ole hyväksyttävää tai asiallista syytä, liittyen esimerkiksi\ntyöntekijän tehtäviin, asemaan tai työoloihin. Työnantajan tulee toimia johdonmukaisesti ja yhtäläisesti. (Paanetoja 2009, 45.) Laki naisten ja miesten välisestä tasa-arvosta (L609/1986) kieltää sukupuoleen perustuvan syrjinnän ja säätää\ntyönantajan velvollisuudesta edistää sukupuolten välistä tasa-arvoa tavoitteellisesti ja suunnitelmallisesti. Syrjintäkiellosta on säädetty yhdenvertaisuuslain\n(L21/2004) kuudennessa pykälässä.\nTyösopimuslain (L55/2001) mukaan työnantajan tulee huolehtia työntekijän työturvallisuudesta suojelemalla tapaturmilta ja terveydellisiltä vaaroilta työturvallisuuslain (L738/2002) säädösten mukaisesti. Työnantajan tulee noudattaa yleissitovan työehtosopimuksen määräyksiä työehtosopimuslain (L436/1946) nojalla.\nTyönantajan on annettava työntekijälle, jonka työsuhde on voimassa toistaiseksi tai yli kuukauden pituisen määräajan, kirjallinen selvitys työnteon keskeisistä ehdoista viimeistään ensimmäisen palkanmaksukauden päättymiseen mennessä, jolleivät ehdot käy ilmi\nkirjallisesta työsopimuksesta (L55/2001 luku 2 § 4).\nSelvitys voidaan antaa asiakirjan lisäksi myös viittaamalla työsuhteessa sovellettavaan lakiin tai työehtosopimukseen. Selvityksessä tulee käydä ilmi ainakin\ntyönantajan ja työntekijän koti- tai liikepaikka, työnteon alkamisajankohta, määräaikaisen työsopimuksen määräaikaisuuden peruste ja sopimuksen päättymisaika tai sen arvioitu päättymisaika, koeaika, työntekopaikka, pääasialliset työtehtävät, työhön sovellettava työehtosopimus, palkan määräytyminen, palkanmaksukausi, säännöllinen työaika, vuosiloman määräytyminen, irtisanomisaika\nja sen määräytymisen perusteet sekä vähintään kuukauden mittaisen ulkomaantyön kesto, palkka ja kotiuttamisen ehdot. (L55/2001 luku 2 § 4.)\nTyönantajalla on velvollisuus tarjota lisätyötä osa-aikaisille työntekijöilleen, mikäli työnantaja tarvitsee työntekijää osa-aikaisille työntekijöille sopiviin työtehtäviin. Velvollisuutta lisätyön tarjoamiseen ei ole mikäli osa-aikainen työntekijä on\nilmoittanut haluttomuutensa lisätuntien tekemiseen. Työnantajan tulee ilmoittaa\nvapautuvista työpaikoista yrityksessä tai työpaikalla yleisesti omaksutun ja noudatetun käytännön mukaisesti siten, että tieto on kaikkien työntekijöiden saatavilla. (Paanetoja 2009, 47; L55/2001 luku 2 § 5–6.)\nTyösopimuksella työntekijä sitoutuu tekemään työtä työnantajan valvonnan ja\njohdon alaisena. Työnantajalle luodaan käskyvalta, jolloin työnantaja voi johtaa\nja käskeä työntekijää työntekoon liittyvissä asioissa. Työnantajalla on myös oikeus valvoa työntekoa sekä työntekijöiden työn tulosta. (Nettilaki 2014.)\n4.2.1 Palkan maksu\nTyön tekemistä palkkaa tai muuta vastiketta vastaan pidetään yhtenä työsuhteen tunnusmerkkinä (Koskinen & Ullakonoja 2012, 93). Palkan määrää ja rakennetta koskevat määräykset sisältyvät toimialakohtaisiin työehtosopimuksiin.\nTyösopimuslaissa (L55/2001) on säädetty palkan maksamista koskevista yleisistä määräyksistä, jotka eivät ota huomioon toimialakohtaisia erityistekijöitä.\n(Hirvonen, Tuomola & Tuominen 2007, 37.) Pääsääntöisesti työnantajan toimiala määrää sen, mitä työehtosopimusta työntekijän suorittamaan työhön sovelletaan. Eri työntekijäasemassa olevien henkilöiden kohdalla työnantaja voi joutua noudattamaan useita eri työehtosopimuksia. Työnantajan kuuluessa työehtosopimuksen solmineeseen työnantajajärjestöön, työnantaja on velvollinen\nkäyttämään kyseistä työehtosopimusta työehtosopimuslain (L55/2001) määräysten mukaisesti (Koskinen & Ullakonoja 2012, 94, 96.) Maaseutuelinkeinojen\nosalta sovelletaan maaseutuelinkeinojen työehtosopimusta.\nPääsääntöisesti palkkaa maksetaan tehdystä työstä. Työnantajan velvoitteena\non maksaa työntekijälle täysi palkka, mikäli hän on ollut työnantajan käytettävissä voimatta tehdä työtä työnantajasta johtuvasta syystä, ellei toisin sovita. (Hirvonen ym. 2007, 38; L55/2001 luku 2 § 12.) Työntekijälle, joka on sairauden tai\ntapaturman vuoksi kykenemätön tekemään työtä, on oikeus sairausajan palkkaan, mikäli hän ei ole aiheuttanut työkyvyttömyyttään tahallisesti tai törkeällä\nhuolimattomuudella (L55/2001 luku 2 § 11). Siihen kuinka monelta sairastumispäivältä palkkaa maksetaan, vaikuttaa työsuhteen kesto ennen työkyvyttömyyttä. Sairauden tai tapaturman vuoksi estyneen työntekijän tulee ilmoittaa asiasta\nviipymättä työnantajalle ja esittää työpaikan käytänteiden mukaisesti työnantajalle selvitys työkyvyttömyydestään.\nPalkkaa voidaan maksaa työhön käytetyn ajan perusteella. Tehtyihin työtunteihin perustuva tuntipalkka on yleisin palkkausmuoto työntekijäasemassa olevilla\nhenkilöillä. Toimihenkilöasemassa olevien työntekijöiden palkkaus perustuu\nuseimmiten kiinteäksi sovittuun kuukausipalkkaan. Maksettaessa palkka työntekijän aikaansaaman tuloksen mukaan, puhutaan suorituspalkasta. Urakkapalkkaus mahdollistaa usein työntekijälle paremman ansiotulon perustuen työntekijän työsuoritukseen. (Koskinen & Ullakonoja 2012, 98.) Palkkaustapoina käytetään myös yrityksen taloudelliseen tulokseen perustuvaa tulospalkkaa sekä toteutuneeseen myyntiin perustuvaa provisiopalkkaa (Hirvonen ym. 2007, 44).\nPalkka on maksettava palkanmaksukauden viimeisenä päivänä,\njollei toisin sovita. Jos aikapalkan perusteena on viikkoa lyhyempi\naika, palkka on maksettava vähintään kaksi kertaa kuukaudessa ja\nmuussa tapauksessa kerran kuukaudessa. (L55/2001 luku 2 § 13.)\nPalkka tulee maksaa työntekijän osoittamalle pankkitilille ja sen tulee olla työntekijän käytettävissä sen erääntymispäivänä. Työnantajan tulee antaa työntekijälle jokaisen palkan maksun yhteydessä laskelma, josta käyvät ilmi palkan suuruus ja sen määräytymisen perusteet. (L55/2001 luku 2 § 16.) Maaseutuelinkeinojen työehtosopimuksen (2014, 28) mukaan palkka maksetaan työntekijälle\nkahdesti kuussa, ellei asiasta ole sovittu toisin. Palkka tulee pääsääntöisesti\nmaksaa maan käyvässä rahassa. Rahapalkan lisäksi voidaan sopia muista\nmaksettavista vastikkeista, jotka ovat työntekijän saamia luontaisetuja, kuten\nlounas-, auto- tai asuntoetuja sekä mahdollisuus saada työnantajan tuotteita\nmuita edullisemmin. Vastikkeena voi olla myös sopijapuolien vastavuoroinen\ntyösuoritus, jota käytetään erityisesti maataloudessa sekä pienyrittäjä toiminnassa. (Koskinen & Ullakonoja 2012, 100.)\nTyöntekijän rahapalkkaan kuuluu yleensä myös erilaisia lisiä, jotka voivat perustua muun muassa työsuhteen kestoon, työn järjestelyihin, työn vastuullisuuteen\nja työn vaatimiin erityistaitoihin. (Koskinen & Ullakonoja 2012, 98–99.) Maaseutuelinkeinojen työehtosopimuksen (2014, 19) mukaan työntekijän henkilökohtainen tuntipalkka koostuu 1.6.2014 alkaen työnvaativuuden perusteella määräytyvästä vaativuusryhmän palkasta ja työntekijän työssään osoittaman ammattitaidon perusteella määräytyvästä ammattitaitolisästä. Palkan suuruus vaihtelee\nvaativuusryhmittäin. (taulukko 3.)\nTaulukko 3. Vaativuusryhmien tuntipalkat ajanjaksolla 1.6.2014–31.5.2015\n(Maaseutuelinkeinojen työehtosopimus 2014, 22)\nPalkka Ammattitaitolisän vä- Taulukkopalkka sisältäen 3\nhimmäistaso 3 % (€)\n%:n ammattilisän (€/h)\nVaativuusryhmäluokittelussa otetaan huomioon työn edellyttämä osaaminen,\nvastuu ja kuormitus. Työnantajan määrittelemä vaativuusryhmä määräytyy pääsääntöisesti työtehtävien perusteella. Vaativuusryhmän yksi työ edellyttää lyhyehköä perehtymistä, mutta ei aiempaa koulutusta. Työn kuormitus ja vastuu\novat vähäisiä. Vaativuusryhmän kaksi työ edellyttää aiempaa kokemusta työn\nkuormituksen ollessa vähäinen ja vastuun normaali. Vaativuusryhmän kolme\ntyö puolestaan edellyttää ammatillista tai vastaavaa koulutusta. Työn vastuu ja\nkuormitus ovat normaaleja. Ammatillista koulutusta sekä pitkää kokemusta\nedellyttää vaativuusryhmän neljä työ vastuun ja kuormituksen ollessa normaalia\nkorkeampia. Vaativuusryhmän viisi työ on työtä, jonka osaaminen edellyttää\nammatillista perus- ja täydennyskoulutusta sekä monipuolista pitkää työkokemusta. Työ on hyvin vastuullista ja itsenäistä, esimiesasemassa toimimista.\nTyön kuormitus on hyvin korkea. (Maaseutuelinkeinojen työehtosopimus 2014,\nTyönantaja määrittelee työntekijän ammattitaitolisän. Ammattitaitolisän myöntämisen perusteena voi olla esimerkiksi työkokemus, työsaatavuus, työn laatu,\nkehitys- ja yhteistyökyky tai erikoisosaaminen. Ammattitaitotaitolisän suuruus\nilmoitetaan rahamääräisenä työntekijän palkassa, ja se on vähintään 3 % vaativuusryhmän palkasta (taulukko 3). Ammattitaitolisä tulee määritellä ensimmäisen kerran viimeistään silloin, kun työsuhde on kestänyt 10 kuukautta. (Maaseutuelinkeinojen työehtosopimus 2014, 21.)\nAlan ammattioppilaitoksessa opiskelevalle opiskeluun liittyvää harjoittelua suorittavalle opiskelijalle tulee maksaa vähintään 85 % ensimmäisen vaativuusryhmän palkasta. Peruskoulussa, lukiossa tai muussa oppilaitoksessa opiskelevalle, oppilaitoksen loma- tai muina vapaa-aikoina, työskentelevälle nuorelle tulee\nmaksaa vähintään 70 % saman vaativuusryhmän palkasta. Sama käytäntö on\nvoimassa nuorelle, joka on kyseisenä vuonna päättänyt lukion tai peruskoulun.\nTyöntekijälle, jolla ei ole alan koulutusta tulee maksaa perehdyttämisajalta vähintään 90 % ensimmäisen vaativuusryhmän palkasta. Oppisopimusopiskelijoita\nkoskee omat säädöksensä. (Maaseutuelinkeinojen työehtosopimus 2014, 23.)\nLika- ja jätekaivojen, kellarilantaloiden ja käymälöiden tyhjennyksestä, likaviemärien korjauksesta ja painepesurilla tapahtuvasta pesutyöstä tulee maksaa\nlikaisen työn lisää, jonka suuruus on 1.6.2014 alkaen 0,48 €/h. Vuorotyötä tehtäessä iltavuorosta maksetaan 10 %:lla korotettu palkka ja yövuorosta 20 %:lla\nkorotettu palkka. Kotieläinten hoitotyöstä maksetaan kello 22–06 välillä 20 %:lla\nkorotettua palkkaa. Sunnuntaina, kirkollisena juhlapyhänä sekä itsenäisyyspäivänä tehdystä työstä maksetaan 100 %:n korvaus henkilökohtaisesta tuntipalkasta, poikkeuksena urakkapalkalla tehtävä marjojen, vihannesten ja juuresten\nsadonkorjuu työ. (Maaseutuelinkeinojen työehtosopimus 2014, 25, 27.)\nPalkanmaksukausi päättyy työsuhteen päättyessä. Työntekijän tulee saada loppupalkkansa työsuhteen viimeisenä päivänä. Jos palkan tai muun saatavan\nmaksaminen viivästyy työsuhteen päättyessä, työntekijällä on oikeus saada\nkorkolain (L633/1982) neljännen pykälän mukaisen viivästyskoron lisäksi täysi\npalkka enintään kuudelta kalenteripäivältä. (L55/2001 luku 2 § 14.) Usein työntekijä ja työnantaja sopivat viimeisen palkan maksamisesta yrityksen normaalina palkkapäivänä (Paanetoja 2009, 48). Maaseutuelinkeinojen työehtosopimuksen mukaan (2014, 29) lopputili tulee maksaa niin pian kuin mahdollista, viimeistään neljän työpäivän kuluessa.\n4.2.2 Palkkakustannuksen muodostuminen\nPalkan maksamisesta työnantajalle aiheutuu myös palkan sivukuluja. Näitä ovat\ntyösuhdeilmoitus, TyEL-vuosi-ilmoitus, tapaturmavakuutusmaksu, työttömyysvakuutusmaksu ja ryhmähenkivakuutus. Työnantajan sosiaaliturvamaksu perustuu ennakkoperintälain (L1118/1996) mukaiseen ennakkopidätyksen alaiseen\npalkkaan. Sosiaaliturvamaksu muodostuu sairausvakuutus- ja kansaneläkevakuutusmaksusta. Työnantajalla on velvollisuus järjestää työntekijöille eläketurva\ntyöntekijän eläkelain (L395/2006) eli TyEL:n mukaisesti. Työeläkelain piiriin kuuluu 18–68-vuotias työntekijä. Työsuhteen alkaessa ja päättyessä eläkelaitokselle tulee tehdä ilmoitus jokaisesta TyEL:n piiriin kuuluvasta työsuhteesta. Kalenterivuoden päätyttyä työnantajan tulee toimittaa kaikkien TyEL:n piiriin kuuluvien\ntyöntekijöiden palkkatiedot edelliseltä vuodelta eläkelaitokselle. Vuosi-ilmoitus\nvoidaan toimittaa myös kuukausittain. (Hirvonen ym. 2007, 48–50.) Alle 18vuotias nuori työntekijä ei kuulu työeläkelain piiriin.\nTyönantajaan työsuhteessa olevat työntekijät ovat lakisääteisesti tapaturmavakuutettuja. Vakuutuksen piiriin kuuluvat myös koulujen ja oppilaitosten oppilaat\nopetusohjelmaan kuuluvan harjoittelun aikana. Yksityinen työnantaja, hänen\naviopuolisonsa sekä työnantajan taloudessa elävät lähisukulaiset sekä tietynlaiset osakkaat ja yhtiömiehet eivät kuulu lakisääteisen tapaturmavakuutuksen\npiiriin. Vakuutusmaksun suuruus määräytyy työn vaarallisuusasteen perusteella. Työttömyysvakuutusmaksu peritään lakisääteisen tapaturmavakuutusmaksun yhteydessä, ja se jakautuu työnantajan ja työntekijän osuuksiin. Ryhmähenkivakuutus ei ole lakisääteinen vakuutus, vaan se perustuu työmarkkinajärjestöjen väliseen sopimukseen. Ryhmähenkivakuutuksen piirissä ovat ne työntekijät, joille työnantaja on velvollinen järjestämään työeläketurvan. Maksu ryhmähenkivakuutuksesta peritään lakisääteisen tapaturmavakuutusmaksun yhteydessä. (Hirvonen ym. 2007, 50.)\n4.3 Poimintoja maaseutuelinkeinojen työehtosopimuksesta\nMaaseudun työnantajaliiton ja puu- ja erityisalojen liiton välinen maaseutuelinkeinojen työehtosopimus on voimassa ajanjaksolla 1.2.2014–31.1.2017. Työehtosopimusta noudatetaan kaikissa Maaseudun Työnantajaliittoon kuuluvien,\nmaaseutuelinkeinoja harjoittavien jäsenyritysten ja näiden työntekijöiden työsuhteissa, paitsi johtavassa asemassa olevien työntekijöiden. Maaseutuelinkeinoja työsopimuksessa ovat:\njalostuskanalat ja siipikarjakasvattamot\nkalankasvattamot ja kalankäsittelylaitokset\nkone- ja muut urakointipalvelut\nkotieläintarhat ja kotieläinpuistot\nmaaseutumatkailun tilan liitännäiselinkeinona\nmaataloudelliset tutkimuslaitokset (yksityiset)\nmaatalous mukaan lukien tilalla pääosin tuotettujen tuotteiden\njatkojalostus, kauppakunnostus ja myynti osana maatilataloutta\ntai sen yhteydessä yhtiöitettynä\nmetsämarjojen, -sienien ja muiden luonnontuotteiden poiminta\nratsastustallit, ratsastuskoulut, harrastetallit ja ravitallit\nvihannes- ja muut alkutuotepakkaamot, joissa kauppa kunnostetaan ja varastoidaan omistajayrityksen tuotteita\nvihannesten, marjojen ja erikoiskasvien avomaaviljely maatilalla\n(Maaseutuelinkeinojen työehtosopimus 2014, 1.)\nTyönantajan palkatessa työntekijän yksinomaan metsätöihin sovelletaan tällöin\ntyöntekijään metsäalan työehtosopimusta. Maatilan palveluksessa oleviin, tilapäisesti metsätöitä tekeviin, työntekijöihin sovelletaan kyseistä työehtosopimusta. Työntekijän tulee olla töissä raittiina ja suorittaa kaikki hänelle annetut työt\nahkerasti ja huolellisesti työnantajan ja hänen edustajansa määräämiä ohjeita\nnoudattaen. (Maaseutuelinkeinojen työehtosopimus 2014, 2.)\nSäännöllinen työaika on enintään kahdeksan tuntia vuorokaudessa tai 40 tuntia\nviikossa. Säännöllinen viikoittainen työaika voidaan järjestää myös keskimääräisenä yrityksen tuotannollisten tarpeiden sitä vaatiessa. Tällöin säännöllinen\ntyöaika voi vaihdella neljästä tunnista kymmeneen tuntiin, mutta viikoittainen\ntyöaika saa olla enintään 50 tuntia. Maatalouden kylvö- ja sadonkorjuu töissä 10\ntunnin mittaisia työvuoroja voidaan yhtäjaksoisesti teettää enintään kolmen viikon ajan, muissa töissä enintään kahden viikon ajan. Eläintenhoitotöissä päivittäisestä työajan sijoittelusta voidaan sopia paikallisesti, jolloin vuorokautinen\ntyöaika voi olla yhtäjaksoisesti enintään viikon ajan 11 tuntia, eikä säännöllinen\nviikkotyöaika saa ylittää 55 tuntia. (Maaseutuelinkeinojen työehtosopimus 2014,\nKuuden tunnin tai yli kuuden tunnin työpäiviin työntekijälle annetaan työnantajan\nmääräämänä yksi työaikaan kuulumaton tunnin mittainen ruokatauko, jolloin\ntyöntekijä on oikeutettu poistumaan työpaikalta. Ruokatauko voidaan paikallisesti sopia lyhyemmäksi, mutta ei alle puolituntiseksi. Kahdeksan tunnin työpäivän aikana työntekijällä on oikeus kahteen 12 minuutin taukoon ja alle kahdeksan tunnin päiviä yhteen samanmittaiseen taukoon. Työpäivän pituuden ylittäessä 10 tuntia työntekijä voi pitää kolme 12 minuutin taukoa, jotka kuuluvat työaikaan. (Maaseutuelinkeinojen työehtosopimus 2014, 14.)\nTyöntekijälle tulee antaa sunnuntaiksi, tai jos sunnuntai ei ole mahdollinen, joksikin muuksi päiväksi, vähintään 35 tunnin mittainen yhtäjaksoinen viikkolepo.\nKiireellisissä maatalouden kylvö- ja sadonkorjuutöissä viikkolepo voidaan siirtää, mutta se on annettava käyttöön kahden kuukauden kuluttua siirrosta. Eläintenhoitotöiden osalta on omat säännöt viikkolepopäivien suhteen. (Maaseutuelinkeinojen työehtosopimus 2014, 14–15.)\nVuosiloman osalta noudatetaan vuosilomalain (L162/2005) määräyksiä. Työturvallisuutta koskee omat määräyksensä. Työnantajan tulee esimerkiksi antaa\ntyöntekijän käyttöön hengityssuojain, kuulosuojain tai suojalasit, mikäli tehtävä\ntyö tai käytettävä aine sitä vaatii. Työntekijä on velvollinen käyttämään annettuja\nsuojavälineitä. Vakinaisessa työsuhteessa olevalle työntekijälle työnantaja\nhankkii kalenterivuosittain kaksi suojapukua, jotka ovat työntekijän henkilökohtaisessa käytössä niin kauan kuin työsuhde kestää. Eläintenhoitotyötä tekeville\ntyöntekijöille työnantaja hankkii turvajalkineet, mikäli työturvallisuus sitä edellyttää. Moottori- ja raivaussaha töissä työnantaja varaa työntekijän käyttöön tarkoitukseen hyväksytyn suojakypärän kuulo- ja silmäsuojaimilla, talvella suojakypärän alusmyssyn, turvasaappaat sekä turvahousut ja käsineet viiltosuojilla.\n(Maaseutuelinkeinojen työehtosopimus 2014, 37–40.)\nNiistä työsuhteeseen liittyvistä oikeuksista ja velvollisuuksista, joita maaseutuelinkeinojen työehtosopimuksessa ei ole mainintaa, noudatetaan lakien ja\nasetusten määräyksiä. Työehtosopimuksen tulee olla sopivassa paikassa työntekijän nähtävillä. (Maaseutuelinkeinojen työehtosopimus 2014, 40.)\n4.4 Nuorten työntekijöiden erityispiirteet työlainsäädännössä\nLakia nuorista työntekijöistä (L998/1993) sovelletaan työhön, jota alle 18vuotias nuori tekee työ- tai virkasuhteessa. Lain mukaan työhön voidaan ottaa\n15 vuotta täyttänyt oppivelvollisuutensa suorittanut nuori. 14-vuotias tai samana\nkalenterivuonna 14 täyttävä nuori saa tehdä kevyttä työtä, joka ei vahingoita\nhänen terveyttään tai kehitystään, eikä haittaa koulunkäyntiä. Sosiaali- ja terveysministeriön asetuksen (A189/2012) mukaan nuorille työntekijöille soveltuvia\nkevyitä töitä ovat esimerkiksi puutarha- ja maataloustöissä istutus-, poiminta- ja\naputyöt sekä vaarattomien kotieläinten ruokinta tai puhtaanapito ja siivoustyö\nsellaisin ainein ja välinein, jotka eivät aiheuta terveydellistä vaaraa tai haittaa.\nKoulujen loma-aikoina 14-vuotias tai 14 vuotta täyttävä nuori saa työskennellä\nkorkeintaan puolet loma-ajasta. Koulutyön aikana nuorella on oikeus työskennellä tilapäisissä ja lyhytaikaisissa työsuorituksissa. Erityisestä syystä aluehallintaviranomaisen luvalla voidaan työhön ottaa 13-vuotias tai nuorempi nuori,\nkun työtehtävänä on tilapäinen esiintyjä tai avustaja erilaisissa taide- ja kulttuuriesityksissä tai muissa vastaavissa tilanteissa. (L998/1993 § 2.)\nTyösopimuksen saa itse tehdä, irtisanoa tai purkaa 15 vuotta täyttänyt nuori\ntyöntekijä. Huoltaja voi tehdä työsopimuksen alle 15-vuotiaan nuoren puolesta\ntai hän voi antaa luvan työsopimuksen tekoon alle 15-vuotiaalle nuorelle. Huoltajalla on oikeus purkaa nuoren työntekijän työsopimus jos se koetaan tarpeellisina nuoren terveyden, kehityksen tai kasvatuksen takia. Työnantajan tulee antaa nuoren tai huoltajan pyynnöstä kirjallinen selvitys työsopimuksen ehdoista\nennen sopimuksen solmimista. (L998/1993 § 3.)\n15 vuotta täyttäneen työntekijän säännöllinen työaika saa olla enintään sama\nkuin 18-vuotiaan työntekijän säännöllinen työaika samassa työssä. Oppivelvollisen työntekijän työaika koulun vapaapäivinä saa olla enintään seitsemän tuntia\nja koulupäivinä enintään kaksi tuntia. Koulupäivän ja työpäivän yhteispituus ei\nsaa ylittää kahdeksaa tuntia eikä viikoittainen työaika 12 tuntia. Nuoren työntekijän työaika ei saa olla yli yhdeksän tuntia vuorokaudessa eikä viikoittainen työaika saa ylittää 48 tuntia. (L998/1993 § 4, 6.) 13–17-vuotiaiden nuorten työ-\naikaa, ylitöitä, työajan sijoittelua, taukoja ja lepoaikoja koskevat rajoitteet havaitaan taulukosta 4.\nTaulukko 4. 13–17-vuotiaiden nuorten työskentelyä koskevia rajoitteita (Työsuojeluhallinto 2014)\nSäännöllinen työaika (h/vrk)\nSäännöllinen työaika (h/vko)\nkielletty max 80\nKeskeytymätön vuorokausilepo (h/vrk)\nTyönantajan tulee huolehtia, ettei työ vahingoita nuoren henkistä tai fyysistä\nkehitystä, eikä työ ole liian vaativaa tai vastuullista työntekijän ikään tai voimiin\nnähden. Erityisen tapaturmavaaran tai terveyshaitan aiheuttavat työt, jotka voivat olla vaarallisia työntekijälle tai muille, voidaan teettää alle 18-vuotiaalla vain\ntietyin edellytyksin. (L998/1993 § 9.) Valtioneuvoston asetuksessa (A475/2006)\non määritelty nuorille työntekijöille erityisen haitalliset ja vaaralliset työtehtävät.\nNäitä ovat esimerkiksi teurastus, sukellus, kuolleiden käsittely ja kuljetus, psykiatristen potilaiden hoito ja huolto ja yksin työskentely, kun siihen liittyy ilmeinen\ntapaturman tai väkivallan vaara. Myös työt, joissa esiintyy nuoren kokemukseen\nja ikään nähden liiallista rasitusta tai huomattavaa vastuuta omasta ja muiden\nturvallisuudesta tai huomattavaa taloudellista vastuuta tai vaaroja, joita nuori ei\npysty tunnistamaan, ovat erityisen haitallisia. (A475/2006 § 3.)\nAmmattitaidotonta ja kokematonta nuorta työntekijää tulee opastaa työssään,\nettei hän aiheuta vaaraa itselleen tai muille. Työntekijälle on tehtävä terveystarkastus työnantajan kustannuksella ennen työsuhteen alkamista tai kuukausi\ntyösuhteen alkamisen jälkeen. Tarkoituksena on selvittää nuoren soveltuvuus\ntehtävään ja varmistaa, ettei työ ole vahingollista nuoren terveydelle tai kehitykselle. Ennen työhön ottamista nuoren iästä ja oppivelvollisuudesta tulee olla\nluotettava selvitys. Työnantajan tulee pitää kirjaa niistä nuorista työntekijöistä,\njotka ovat töissä toistaiseksi tai vähintään kahden kuukauden ajan. Luetteloon\nmerkitään työntekijän henkilötiedot ja tiedot työtehtävistä (L998/1993 § 10–13.)\nTutkimuksen tarkoitus, tavoitteet ja tutkimuskysymykset\nTutkimuksen tarkoituksena on kartoittaa Etelä-Karjalan lypsykarjatilojen valmiuksia työllistää 15–24-vuotiaita nuoria maatilayrityksiinsä. Tutkimustulosten\npohjalta Etelä-Karjalan alueen 4H-yhdistykset pyrkivät kehittämään yhdistyksissä tapahtuvaa nuorten työllistämistoimintaa. Työllistämistoiminnassa mukana\nolevia nuoria asuu myös haja-asutus alueilla lähellä maatilayrityksiä. Yhdistyksillä on kontakteja nuoriin, jotka voisivat työskennellä maatilayrityksissä. Ongelmana on ollut, että maatilayritykset eivät tiedä mahdollisuudesta työllistää\nlähialueensa nuoria 4H-yhdistysten työllistämistoiminnan kautta. He voivat pitää\nkyseistä työllistämisvaihtoehtona kalliina, eivätkä halua maksaa kouluttamattomalle työntekijälle kovinkaan suurta korvausta. Saatujen tulosten pohjalta maakunnan 4H-yhdistykset pyrkivät löytämään nuoria, jotka olisivat kiinnostuneita\nperustamaan omia, maatilayrityksille erilaisia työpalveluja tarjoavia, 4Hyrityksiä.\nKaakkois-Suomen 4H-piirin hallinnoiman Omalla Kylällä hankkeen yhtenä tavoitteena on löytää nuorille työpaikkoja heidän omilta kyliltään. Hankkeen piti\nloppua joulukuussa 2013, mutta sille saatiin jatkoaikaa vuoden 2014 lokakuulle.\nVuoden 2014 aikana hankkeen yhtenä tavoitteena on löytää työpalvelua tarvitsevat maatilayritykset sekä työnteosta kiinnostuneet nuoret.\nHanke valmentaa nuoria maatilayritysten tarjoamiin työtehtäviin yhteistyössä\nProAgria Etelä-Suomen kanssa. Jos maatilayritysten havaitaan olevan kiinnostuneita nuorten työllistämiseen liittyvästä koulutuksessa ProAgria Etelä-Suomi\njärjestää koulutuksen. Tutkimuksen myötä ProAgria pyrkii omalta osaltaan helpottamaan nuorten työllistymistä maatilayrityksiin.\nTutkimuksella pyritään saamaan vastaukset seuraaviin tutkimuskysymyksiin:\nMinkälaiset lypsykarjatilat ovat potentiaalisia nuorten työllistäjiä?\nMinkälaisia nuorille soveltuvia työtehtäviä lypsykarjatiloilta löytyy?\nMillaisia ominaisuuksia työllistettävältä nuorelta edellytetään?\nMitkä seikat estävät lypsykarjatiloja työllistämästä nuoria?\nLaadullinen tutkimus auttaa ymmärtämään tutkimuskohdetta, sen käyttäytymistä sekä päätöksen teon syitä. Laadullisessa tutkimuksessa käytetään suppeaa,\nharkinnanvaraisesti koottua näytettä, joka pyritään analysoimaan mahdollisimman tarkasti. Määrällistä tutkimusta voidaan nimittää myös tilastolliseksi tutkimukseksi. Sen avulla selvitetään lukumääriin ja prosenttiosuuksiin liittyviä kysymyksiä tai asioiden välisiä riippuvuuksia. (Heikkilä 2008, 16–17.) Suoritettu\ntutkimus on luonteeltaan laadullis-määrällinen eli kvalitatiivis-kvantitatiivinen\ntutkimus. Tutkimusmenetelmäksi valikoitui puhelimella toteutettava puolistrukturoitu teemahaastattelu.\nHaastattelu on ollut kvalitatiivisen tutkimuksen päämenetelmä (Hirsjärvi, Remes\n& Sajavaara 2010, 200). Puhelinhaastattelun etuna pidetään korkeaa vastausprosenttia, vastaustensaannin nopeutta sekä hyvää vastausten saannin tarkkuutta. Lisäksi voidaan tietää, kuka haastatteluun osallistuu. Puhelinhaastatteluissa haastateltavia tarvitaan huomattavasti vähemmän kuin esimerkiksi henkilökohtaisissa haastatteluissa. Puhelinhaastattelussa ei kuitenkaan voida käyttää\npitkiä kyselylomakkeita tai arkaluontoisia kysymyksiä, eikä oheismateriaalin\nkäyttömahdollisuutta ole. Puhelinhaastattelussa voidaan käyttää avoimia kysymyksiä ja kysymysten väärinkäsitys mahdollisuus on melko pieni. (Heikkilä\n2008, 20.) Haastattelututkimuksessa aineiston keruuta voidaan säädellä tilanteen edellyttämällä tavalla. Haastateltavat voidaan tarpeen vaatiessa tavoittaa\nhelposti myöhemminkin. (Hirsjärvi ym. 2010, 201–202.)\nPuolistrukturoidussa haastattelussa kaikille haastateltaville esitetään samat tai\nlähes samat kysymykset samassa järjestyksessä. Puolistrukturoitu haastattelu\nsoveltuu tilanteisiin, joissa haastateltavilta halutaan saada juuri tietynlaista tietoa. Tällöin haastateltavalle ei haluta antaa tai ei ole tarpeellista antaa kovinkaan suuria vapauksia haastattelutilanteessa. (Saaranen-Kauppinen & Puusniekka 2006.)\nTeemahaastatteluille on tyypillistä se, että haastattelun teemat ovat tiedossa,\nmutta kysymysten tarkka muoto tai järjestys saattaa muuttua (Hirsjärvi ym.\n2010, 204–205). Teemahaastattelu sopii käytettäväksi erityisesti silloin, kun halutaan tietoa vähemmän tunnetuista ilmiöistä tai asioista. Teemahaastattelun\netuihin kuuluu muun muassa se, että teemoihin kohdistuvaa haastattelua on\nhelppo lähteä analysoimaan teemoittain. (Saaranen-Kauppinen & Puusniekka\n6.2 Tutkimusjoukon valinta\nEtelä-Karjalan alueella on paljon lypsykarjatiloja ja tilojen tuottama maitomäärä\non merkittävä. Lypsykarjatilojen ihmistyömenekki on suurempi verrattuna muihin\ntuotantosuuntiin. Näin ollen oletetaan, että lypsykarjatiloilla on tarvetta lisätyövoimalle. Tutkimus pidetään tarpeeksi selkeänä ja hyvin rajattuna keskityttäessä\nainoastaan yhteen tuotantosuuntaan.\nNäistä syistä tutkimusjoukoksi valittiin\nmaakunnan lypsykarjatilat. Tutkimustilat valittiin ProAgria Etelä-Suomen asiakasrekisteristä, eli tutkimusjoukko muodostui ProAgria Etelä-Suomen asiakkaina olevista Etelä-Karjalan alueen lypsykarjatiloista.\nOtantamenetelmänä käytettiin ositetun satunnaisotannan ja systemaattisen satunnaisotannan välimuotoa. Tutkimustilat valittiin siten, että ensin asiakasrekisterin 161 lypsykarjatilaa lajiteltiin postinumeron mukaiseen järjestykseen kunnittain. Tämän jälkeen jokaisen kunnan lypsykarjatilat lajiteltiin aakkosjärjestykseen. Jokaisesta maakunnan yhdeksästä kunnasta tutkimustilaksi valikoitui\naakkosjärjestyksessään neljäs tila. Lisäksi molemmista suurimmista maidontuottaja kunnista, Parikkalasta ja Lappeenrannasta, valittiin tutkimukseen aakkosjärjestyksessään neljännen tilan lisäksi kahdeksas, kahdestoista ja kuudestoista tila. Tutkimusjoukko koostui siten 15:stä maakunnan lypsykarjatilasta (kuva 1).\nKuva 1. Tutkimusjoukon jakautuminen kunnittain (Etelä-Karjalan liitto 2014b)\nKäytettyyn otantamenetelmään päädyttiin, koska haluttiin saavuttaa tutkimuksen kannalta mahdollisimman edustava ja käyttökelpoinen otos. Otosta haluttiin\npainottaa suurimpiin maidontuottajakuntiin, koska niiden oletetaan olevan potentiaalisimpia nuorten työllistäjiä. Parikkalan ja Lappeenrannan lypsykarjatilat\nlajiteltiin aakkosjärjestykseen, koska tutkimukseen haluttiin saada erilaisia tiloja\neri puolilta kuntaa. Mikäli lajitteluperusteena olisi käytetty pelkästään postinumeroa, tutkittavat tilat olisivat voineet sijaita maantieteellisesti hyvinkin lähellä toisiaan. Otos toimi hyvin, ainakin Parikkalan osalta, jossa tutkimustilat sijaitsivat eri\nTarvittava tutkimusaineisto kerättiin puhelinhaastatteluilla. Tutkimustiloiksi valikoituneille tiloille soitettiin joulukuussa 2013. Puhelussa kerrottiin yleistietoa\nsuoritettavasta tutkimuksesta sekä kysyttiin halukkuutta osallistua tutkimukseen.\nTutkimustiloille päätettiin soittaa etukäteen, koska ilman soittoa olisi voinut käydä niin, että jo ennestään pieni tutkimusjoukko (n=15) olisi voinut pienentyä entisestään. Samalla varmistettiin, että tutkimuksessa saavutetaan korkeavastausprosentti. Etukäteissoitolla vältyttiin myös turhilta postituksilta. Ennakkosoiton\navulla tutkimustilojen kanssa voitiin jo etukäteen sopia varsinaisen puhelinhaastattelun ajankohta. Kaksi tutkimustilaa kieltäytyi ennakkosoitossa osallistumasta\ntutkimukseen. Kieltäytyneiden tilojen tilalle valittiin uudet tutkimustilat käytössä\nTutkimustiloille lähetettiin tutkimusta pohjustava saatekirje (liite 1) sekä haastattelulomake (liite 2) postitse viikolla 1. Haastattelulomakkeeseen pyydettiin perehtymään etukäteen täyttämällä lomake valmiiksi. Varsinaiset puhelinhaastattelut suoritettiin viikoilla kaksi ja kolme tammikuussa 2014. Suoritetut haastattelut nauhoitettiin, ensimmäistä haastattelua lukuun ottamatta. Alun perin haastatteluja ei ollut tarkoitus nauhoittaa, mutta ensimmäisen haastattelun pohjalta todettiin, että haastattelutilanteessa saadaan paljon myös kysymysten ulkopuolista tietoa sekä perusteluja annetuille vastauksille. Tästä syystä lopuilta haastateltavilta tutkimustiloilta pyydettiin lupa haastattelun äänittämiseen, johon kaikki\nloput tutkimustilat antoivat suostumuksen. Haastattelujen keskipituus oli noin 15\n6.4 Haastattelulomakkeen laadinta\nHaastattelulomake laadittiin yhteistyössä ohjaavan opettajan ja toimeksiantajien\nkanssa. Myös opinnäytetyön tarkastava opettaja antoi hyviä kommentteja haastattelulomakkeen laadintaan liittyen.\nHaastattelulomakkeesta haluttiin selkeä ja se päätettiin jakaa seitsemään eri\nosioon: perustiedot, tilan nykyinen työvoima, nuorten työllistymismahdollisuudet\ntilalla, työllistettävälle nuorelle asetetut vaatimukset, työllistämistyypit, nuorten\ntyöllistämisen esteet ja jatkotoimenpiteet.\nKysymyksistä pyrittiin laatimaan helppolukuisia ja nopeasti vastattavia. Tästä\nsyystä haastattelulomakkeessa käytettiin monivalintakysymyksiä sekä muutamia avoimia kysymyksiä. Asteikkoihin perustuvia kysymystyyppejä ei käytetty.\nMonivalintakysymysten vastausvaihtoehtoina käytettiin pääasiassa vaihtoehtoja: kyllä, ei ja en osaa sanoa. Työllistämistyypit osiossa päädyttiin käyttämään\nkysymyksiä pohjustavaa tekstiosiota, helpottamaan osion kysymysten ymmärtämistä.\nLopullinen lomake saatiin jäsenneltyä kahdeksansivuiseksi haastattelurungoksi.\nHaastattelulomakkeen lisäksi laadittiin erillinen saatekirje, jossa kerrottiin muun\nmuassa tutkimuksen tavoitteista, tarkoituksesta ja toteuttajista. Saatekirjettä\nlaadittaessa pyrittiin siihen, että vastaanottaja saa tiiviissä yhden sivun mittaisessa saatekirjeessä tietoonsa kaikki tutkimukseen osallistumisen kannalta tärkeät tiedot. Valmiissa saatekirjeessä sekä haastattelulomakkeessa käytettiin\nProAgria Etelä-Suomen kirjepohjaa.\n6.5 Aineiston käsittely ja analysointi\nPuhelimitse saadut vastaukset kirjattiin puhelinhaastattelussa paperisiin haastattelulomakkeisiin. Saatu tutkimusaineisto purettiin Microsoft Office Excel taulukkolaskentaohjelmaan. Saadut vastaukset tarkistettiin ja avoimet kysymykset\nlitteroitiin ääninauhalta Word-tekstinkäsittelyohjelmaan. Kahdelle avoimelle kysymykselle tehtiin aineistolähtöinen sisällönanalyysi, jonka avulla etsittiin esimerkiksi yhtäläisyyksiä vastausten kesken. Tämän lisäksi kysymysten ulkopuolinen teksti, kuten annettujen vastausten perustelut, litteroitiin.\nKerättyä tutkimusaineistoa analysoitiin lähinnä tunnusluvuin. Riippuvuuksia etsittiin tutkimustulosten suorista jakaumista. Tutkimusaineiston pienuus mahdollisti käsin tehtävän aineiston lomakkeiden keskinäisen vertailun. Tutkimusaineiston pienuuden takia tilastollisia testejä ei tehty.\nTulokset ja tulosten tulkinta\nTutkimukseen osallistui 15 maakunnan lypsykarjatilaa, Parikkalasta ja Lappeenrannasta molemmista neljä tilaa ja muista maakunnan kunnista yksi tila. Tutkimuksen vastausprosentti oli 100 %, sillä jokainen tila, joka oli ennakkosoitossa\nilmoittanut halukkuutensa osallistua tutkimukseen, antoi haastattelun. Tutkimuksessa haastateltiin 13 miestä ja kaksi naista. Kahdeksalla tilalla sukupolvenvaihdos oli toteutettu 1980-luvulla, neljällä tilalla 1990-luvulla ja kolmella tilalla 2000-luvulla. Kahdeksan tutkimustilaa oli kahden omistajan yhteisomistuksessa. Kuudella tilalla omistajia oli yksi ja yhdellä tilalla kolme.\nVastaajien keski-ikä oli 46 vuotta. Nuorin haastateltava oli 24-vuotias ja vanhin\n61-vuotias. Vastaajilla oli keskimäärin 35 lypsylehmää. Suurimmalla tilalla oli 65\nlehmää ja pienimmällä 17. Nuorkarjaa tiloilla oli keskimäärin saman verran kuin\nlypsylehmiä. Haastattelutilojen peltopinta-ala oli keskimäärin 66 ha, joka on lähes puolet suurempi kuin maakunnan kaikkien maatilojen keskipinta-ala. Suurin\nhaastattelutila oli peltopinta-alaltaan 125 ha ja pienin 30 ha.\nTilojen metsäpinta-ala vaihteli 5–150 hehtaariin. Keskimääräinen haastattelutilojen metsäpinta-ala oli 59 ha. Tämä on suurempi kuin yksityisten henkilöiden\nomistamien metsien keskipinta-ala, joka vuonna 2011 oli 30,3 ha (Metsätilastollinen vuosikirja 2013, 36). Tulos oli arvattavissa, sillä oletettiin, että maatalousyrittäjät omistavat suurempia metsätiloja kuin yksityiset metsänomistajat.\n7.2 Tilojen nykyinen työvoima\nHaastattelutilojen nykyisen työvoiman sijoittuminen havaitaan kuviosta 3. Tiloista 14 ilmoitti tilan kaikkien omistajien työskentelevän tilalla (n=15). Kaikki nämä\ntilat, yhtä tilaa lukuun ottamatta, vastasivat kieltävästi kysymykseen tilan omistaja tai omistajat työskentelevät tilan ulkopuolella. Toisin vastanneella tilalla oli\nomistuksessaan myös toinen maatilayritys, jossa omistajat työskentelivät. Yksi\nvastaaja ilmoitti, että tilan kaikki omistajat eivät työskentele tilalla, vaan tilan ulkopuolella.\nEdellinen omistaja(t) tilalla\nOmistaja(t) tilan ulkopuolella\nUlkopuolista työvoimaa tilalla\n15–24-v. lapset auttavat tilalla\nKuvio 3. Haastattelutilojen nykyinen työvoima (n=15)\nVain yksi haastateltava ilmoitti tilan edellisen omistajan työskentelevän tilalla\npäätoimisesti. Tällä tilalla sukupolvenvaihdos oli toteutettu lähiaikoina. Kolme\ntilaa mainitsi haastattelun yhteydessä, että tilan edellinen omistaja tai omistajat\nauttavat tilan töissä satunnaisesti. Tilan edellisten omistajien mainittiin tekevän\nerilaisia aputöitä tarpeen vaatiessa.\nKahdeksan vastaajaa ilmoitti tilan omistajien 15–24-vuotiaiden lasten auttavan\ntilan töissä. Näillä tiloilla sukupolvenvaihdokset oli toteutettu 1980-luvulla tai\n1990-luvun alussa. Kaksi myönteisesti vastannutta tilaa ilmoitti lapsilta saadun\navun olevan satunnaista, koska lapset eivät asu enää kotona. Tilan töissä auttavien lasten keski-iäksi muodostui 21 vuotta. Kolme myönteisesti vastannutta\ntilaa ilmoitti, että tilalla työskentelee myös yli 24-vuotiaita lapsia. Seitsemällä\ntilalla tilan omistajien 15–24-vuotiaat lapset eivät auttaneet tilan töissä. Muutama kielteisesti vastannut tila perusteli valintaansa yksinkertaisesti sillä, että heidän lapsensa eivät kuulu edellä mainittuun ikähaarukkaan. Yksi kielteisesti vastannut haastateltava ilmoitti, että kyseiseen ikähaarukkaan kuuluva lapsi on\nmukana vanhempien ja lapsen muodostamassa maatalousyhtymässä.\nHaastattelutiloista viisi ilmoitti käyttävänsä tilan ulkopuolista työvoimaa. Kaikki\nmyöntävästi vastanneet tilat ilmoittivat tilan ulkopuolisen työvoiman käytön olevan satunnaista; kausityöläisiä tai kiireapulaisia. Kahdella tilalla tilan ulkopuolisena työntekijänä oli 18-vuotias nuori. Yksi myönteisesti vastannut tila ilmoitti\nkäyttävänsä lähinnä 15–45-vuotiaita talkootyöntekijöitä, eikä tilalla ollut sillä hetkellä palkattua työvoimaa. Yksi tila ilmoitti olevansa mukana neljän tilan yhteisessä piikaringissä, jossa työllistetään 37-vuotias henkilö, joka työskentelee\ntilalla yhden viikon kuukaudesta. Yhdellä tilalla, tilan ulkopuolisen työvoiman ikä\non ollut keskimäärin 25 vuotta. Nämä nuoret ovat olleet tilan omistajan vanhoja\ntuttuja ja työskennelleet tilalla aiemmin.\nNo ne on oikeestaa semmosia ko näillä nuorilla sattuu olemaa tilanteita kun heillä ei ole töitä. Sit ne tarjoutuu meille töihin. Nää on sellasia keskimäärin 25-vuotiaita. Et ne on aikanaa olleet joskus jotkuu\npidempiäkii jaksoja tässä meillä töissä. Mut ovat nytte ni muissa\nViidestä ulkopuolista työvoimaa käyttävästä tilasta kahdella tilan omistajien lapset auttoivat tilan töissä. Kolmella myönteisesti vastanneella tilalla lapset eivät\nauttaneet tilan töissä. Edellinen omistaja tai omistajat eivät työskennelleet yhdelläkään myönteisesti vastanneella tilalla. Kahdella ulkopuolista työvoimaa\nkäyttävällä tilalla tilan omistaja tai omistajat työskentelivät tilan ulkopuolella.\nKymmenen haastattelutilaa ilmoitti, etteivät he käytä tilan ulkopuolista työvoimaa. Osa kielteisesti vastanneista ilmoitti kuitenkin käyttävänsä urakointipalveluita tai lomituspalveluita. Kaksi tilaa mainitsi, että heillä on ollut harjoittelijoita.\nHarjoittelijoiden käyttöä ei käsitelty haastattelussa erikseen, joten voi olla, että\nuseammalla haastattelutilalla on ollut harjoittelijoita.\n7.3 Nuorten työllistymismahdollisuudet tiloilla\n7.3.1 Nuorille tarjottavat työtehtävät\nHaastattelutiloilta (n=15) kysyttiin, millaisia työtehtäviä he voisivat tarjota 15–24vuotiaille nuorille. Tutkimuksessa kartoitettiin kuviossa 4 esitettyjen työtehtävien\ntarjottavuutta haastattelutiloilla. Tarjotuimmaksi työtehtäväksi osoittautuivat karjanhoitotyöt. Haastattelutiloista 11 voisi tarjota nuorille karjanhoitotöitä. Näistä\nmyönteisesti vastanneista tiloista yhdeksän oli yli 25 lypsylehmän lypsykarjatiloja. Kaksi tilaa ilmoitti, ettei heillä ole karjanhoitotöitä tarjolla. Kaksi tilaa ei osannut sanoa, voisivatko he tarjota nuorille karjanhoitotöitä. Nämä edellä mainitut\nneljä tilaa olivat kooltaan alle 25 lypsylehmän karjatiloja. Haastattelemistani lypsykarjatiloista lehmämäärältään suuremmat tilat voisivat tarjota nuorille karjanhoitotöitä pieniä tiloja todennäköisemmin.\nKuvio 4. Nuorille tarjottavat työtehtävät\nMetsänhoitotyöt ja siistimistyöt nousivat karjanhoitotöiden jälkeen suosituimmiksi työtehtäviksi, joita tutkimustilat voisivat nuorille tarjota. Metsänhoitotöitä voisi\ntarjota 10 haastattelutilaa. Metsänhoitotöitä tarjoavien 10 lypsykarjatilan metsäpinta-ala vaihteli 17 ja 150 hehtaarin välillä. Keskimääräiseksi metsäpintaalaksi metsänhoitotöitä tarjoavilla lypsykarjatiloilla muodostui 76 hehtaaria. Viisi\ntilaa ilmoitti, että heillä ei ole tarjota nuorille metsänhoitotöitä. Näiden tilojen\nmetsäpinta-ala oli huomattavasti metsänhoitotöitä tarjoavia lypsykarjatiloja pie-\nnempi, 26 hehtaaria. Haastatelluista tutkimustiloista sellaiset tilat, joilla on suuri\nmetsäpinta-ala, voisivat tarjota nuorille metsänhoitotöitä todennäköisemmin,\nkuin pienen metsäpinta-alan omaavat tilat.\nMyös siistimistöitä voisi tarjota 10 haastattelutilaa. Lypsylehmien määrällä tai\ntilan peltopinta-alalla ei havaittu olevan yhteyttä siistimistöiden tarjottavuuteen.\nSiistimistöitä tarjoavilla haastattelutiloilla oli keskimäärin 35 lypsylehmää ja 68\nhehtaaria peltoa. Kyseiset keskiarvot ovat lähes samat kuin luvussa 7.1 mainitut\nkoko tutkimusjoukon (n=15) keskiarvot. Kolme haastateltavaa ilmoitti, että heiltä\nei löydy siistimistöitä, kaksi tilaa ei osannut sanoa voisivatko he tarjota nuorille\nSeuraavaksi eniten nuorille voitaisiin tarjota kodinhoitotöitä ja pihanhoitotöitä.\nNäiden kahden työn vastausjakaumat olivat identtiset. Yhdeksän tilaa voisi tarjota nuorille kyseisiä työtehtäviä. Viideltä tilalta ei löytynyt kodinhoito- ja pihanhoitotöitä. Molempien töiden kohdalla yksi tila ei osannut sanoa voisivatko he\ntarjota kyseisiä työtehtäviä.\nMyös peltotöiden ja kunnossapitotöiden vastausjakauma oli identtinen. Seitsemän tilaa voisi tarjota kyseisiä työtehtäviä nuorille. Peltotöitä tarjoavien seitsemän tilan keskimääräiseksi peltopinta-alaksi muodostui 60 hehtaaria, kaikkien\nhaastattelutilojen keskimääräisen peltopinta-alan ollessa 66 hehtaaria. Peltotöitä tarjoavien tutkimustilojen peltopinta-alat vaihtelivat 30 ja 125 hehtaarin välillä.\nSeitsemän tutkimustilaa ilmoitti, etteivät he voi tarjota nuorille peltotöitä tai kunnossapitotöitä. Näiden seitsemän peltotöitä tarjoamattoman tilan keskimääräiseksi peltopinta-alaksi muodostui 75 hehtaaria, joka on suurempi kuin kaikkien\nhaastattelutilojen keskimääräinen peltopinta-ala. Peltotöitä tarjoamattomilla\nhaastattelutiloilla oli siis enemmän peltoa kuin tiloilla, jotka voisivat tarjota nuorille peltotöitä. Tämä on tuloksena hieman yllättävä, sillä oletuksena oli, että mitä\nenemmän tilalla on peltoa, sitä suuremmalla todennäköisyydellä se voisi tarjota\npeltotöitä myös nuorille. Peltopinta-alan ollessa suuri tila tarvitsee myös suurempia ja arvokkaampia koneita. Voi olla, että kielteisesti vastanneet haasteltavat eivät halua laittaa kokematonta nuorta peltotöihin arvokkailla ja suurilla ko-\nneilla. Eräs kielteisesti vastannut haastateltava kuitenkin perusteli kantaansa\naivan päinvastaisesti sillä, että heidän koneensa ovat pieniä ja vanhanaikaisia.\nTila käyttää urakoitsijaa, eikä tila näin ollen ole halukas tarjoamaan peltotöitä\nnuorille. Peltotöiden ja kunnossapitotöiden osalta yksi haastateltava ei osannut\nsanoa, voisiko tila tarjota kyseisiä työtehtäviä nuorille.\nRakennustöitä ja lemmikinhoitotöitä olisi tarjolla kuudella tilalla. Kahdeksan tilaa\nkuitenkin kertoi, että heillä ei ole tarjota nuorille rakennustöitä tai lemmikinhoitotöitä. Yksi tila ei osannut sanoa, löytyisikö heiltä kyseisiä työtehtäviä. Muita konetöitä sekä koneenkorjaus/huoltotöitä oli tarjolla vain viidellä tilalla. Näiden\nkahden työn vastausjakauma oli identtinen. Enemmistöllä tiloista eli yhdeksällä\ntilalla ei ollut tarjota nuorille muita konetöitä tai koneenkorjaus/huoltotöitä. Yksi\nvastaaja ei osannut sanoa, voisiko tarjota nuorille kyseisiä töitä.\nLastenhoitotyöt eivät osoittautuneet kovinkaan suosituksi nuorille tarjottavaksi\ntyöksi. Haastattelutiloista yksitoista kertoi, että heillä ei ole tarjota lastenhoitotöitä. Kielteisesti vastanneiden keski-iäksi muodostui 47 vuotta. Keski-ikä on sen\nverran korkea, joten ei ole ihme, että kyseisillä tiloilla ei ole tarjota nuorille lastenhoitotöitä. Neljä tilaa voisi tarjota nuorelle lastenhoitotöitä. Kyseisiltä tiloilta\nainakin kahdelta löytyy alle 10-vuotiaita lapsia.\nYlivoimaisesti epäsuosituimmaksi nuorille tarjottavaksi työtehtäväksi osoittautui\nkirjanpito/toimistotyöt. Vastaajista peräti 14 kertoi, ettei heillä ole tarjota nuorille\ntoimisto/kirjanpitotöitä. Vain yksi haastattelutila ilmoitti, että voisi tarjota nuorille\nkyseisiä työtehtäviä. Näiden töiden osalta vastausjakauma ei yllätä. Useat viljelijät ulkoistavat suurimman osan kirjanpitotöistä ja tekevät itse vain pakolliset\ntyöt. Tästä syystä on ymmärrettävää, että töitä ei haluta antaa nuorelle, jolla ei\nvälttämättä ole riittävän suurta ammattitaitoa kyseisten töiden hoitamiseen.\nMuiden töiden osalta kahdeksan tilaa vastasi, ettei heiltä löydy muita töitä. Neljä\ntilaa ei osannut sanoa, löytyisikö heiltä muita töitä. Kolme tilaa kertoi, että he\nvoisivat tarjota nuorille myös muita töitä. Muina töinä mainittiin esimerkiksi hevosten liikutus ja roskien poltto.\n7.3.2 Työtehtävien kesto\nHaastattelutilat arvioivat, kuinka moneksi työpäiväksi he voisivat tarjota nuorille\ntöitä vuodessa. Tuloksia tarkasteltaessa kolmen tilan antamat vastaukset jätettiin tarkastelun ulkopuolelle. Tämä johtui kysymyksen väärinymmärryksestä sekä siitä, että yksi tutkimustila ei voinut tarjota nuorille minkäänlaisia työtehtäviä,\neikä näin ollen vastannut kyseisiin kysymyksiin. (kuvio 5; n=12.)\nKuvio 5. Tilojen nuorille tarjoama vuotuinen työmäärä\nNeljä haastattelutilaa voisi tarjota vuodessa nuorille töitä 100 työpäiväksi. Nämä\nkaikki tilat voisivat tarjota nuorille karjanhoitotöitä. Näistä neljästä tilasta kaksi\nilmoitti tarjoavansa nuorille ainoastaan karjanhoitotöitä ja näillä tiloilla 100 työpäivän työrupeama koostuisi pääasiassa karjanhoitotöistä. Kolme tilaa puolestaan kertoi, että voisivat tarjota työtä vuodessa 90 työpäiväksi. Näillä seitsemällä 100–90 työpäivää vuodessa töitä tarjoavalla tilalla, neljällä tilalla tilanomistajien 15–24-vuotiaat lapset eivät auttaneet tilan töissä, joten heillä on oletetusti\ntarve lisätyövoimalle ja he voisivat työllistää nuoria noin kolmeksi kuukaudeksi.\nNäistä tiloista kolme voisi työllistää nuoria 100–90 työpäiväksi, vaikka omat lapset auttavat satunnaisesti tilan töissä. Loput viisi haastattelutilaa pystyisivät tarjoamaan vuotuista työtä 20–40 päiväksi. Haastattelutilat (n=12) voisivat työllistää nuoria keskimäärin 68 työpäiväksi vuodessa.\nTasaisesti Kevät, Kesä,\nKevät, Kesä Kevät, Syksy\nKuvio 6. Nuorille tarjottavien työtehtävien sijoittuminen\nHaastateltavat arvioivat, mihin vuodenaikaan suurin osa heidän tarjoamista työtehtävistä sijoittuisi ja kuinka pitkäkestoisia ne olisivat. Kuviosta 6 havaitaan,\nettä suurin osa tilojen tarjoamista työtehtävistä sijoittuisi tasaisesti koko vuodelle\ntai yhtäjaksoisesti kevääseen, kesään ja syksyyn. Neljästä tilasta, jotka kertoivat\ntyötehtävien sijoittuvan tasaisesti koko vuodelle, kolme voisi tarjota työtä 100\ntyöpäiväksi vuodessa ja tarjottavat työtehtävät koostuisivat karjanhoitotöistä,\njotka luonnollisesti sijoittuvat tasaisesti koko vuodelle. Sen sijaan yksikään\nhaastateltava ei ilmoittanut, että suurin osa työtehtävistä sijoittuisi talveen. Tämä on luonnollista, koska talvella lypsykarjatilan työt koostuvat lähinnä karjanhoitotöistä ja muista pakollisista töistä, eikä niin sanottuja ylimääräisiä töitä juurikaan ole talven aikana.\n7.4 Työllistettävälle nuorelle asetut vaatimukset\nHaastateltavilta kysyttiin, minkä ikäisen nuoren he palkkaisivat mieluiten tilallensa. Seitsemän vastaajaa kertoi, että nuoren iällä ei ole merkitystä. Loput kahdeksan tilaa palkkaisivat mieluiten nuoren, joka on iältään noin 18-vuotias. Osa\nvastaajista ei osannut määritellä työllistettävälle nuorelle tiettyä ikää.\nEt joku 16-vuotias voi olla yhtä pätevä ko 18-vuotiaskii. - - Mut ei\noikei alle 16-vuotiasta.\nNo mielellää yli 18 vuotias tietyst olis niiko oma ajokortti tai semmone, että pystyy liikkumaa. Et oikeestaa iällä ei muuta väliä ole\nsillee mut tuota. Onha se nyt tietysti nuorempia jos on mopoja ja\nskoottereita on semmosen matkan pääs et pystyy sillee käymää\ntöissä ni sillo ei periaattees ole iällä väliä. Et kyyti pitää olla omasta\ntakaa se on niiko tavallaa este.\nMieluiten yli 18 vuotta. Täysikäne että. Mut tietysti se, että pystys\nliikkumaa omin voimin.\nHaastateltavilta kysyttiin, edellyttävätkö he työllistettävältä nuorelta kuviossa 7\nesitettyjä ominaisuuksia. Tärkeimmäksi ominaisuudeksi osoittautui kiinnostus\nmaatalousalaa kohtaan, jota jokainen haastateltava nuorelta edellyttää. Kiinnostuksen merkitys korostui myös haastattelun avoimessa kysymyksessä: Minkälaisia muita ominaisuuksia ja taitoja vaatisitte työllistettävältä nuorelta? Puolet\nvastaajista korosti kiinnostuksen merkitystä myös avoimessa kysymyksessä,\nvaikka asiasta oli kysytty kertaalleen jo osion alussa. Työllistettävällä nuorella\ntulee siis olla kiinnostusta maatalousalaa kohtaan.\nSe on vähän vastenmielistä jos se ei tunnu omalle alalle, se on vähä vaikeeta.\nTärkeäksi työllistettävälle nuorelle asetetuksi vaatimukseksi avoimen kysymyksen perusteella osoittautui myös oma-aloitteisuus. Seitsemän haastateltavaa\nedellyttää työllistettävältä nuorelta oma-aloitteisuutta. Oma-aloitteisuudesta ei\nkysytty osion aiemmissa kysymyksissä.\nKuvio 7. Työllistettävältä nuorelta edellytettäviä ominaisuuksia\nSen sijaan hieman yllättävää oli että, maatalousalan koulutusta ei pidetty kovinkaan tärkeänä. Enemmistö vastaajista, kahdeksan vastaajaa, oli sitä mieltä, että\nnuorella ei tarvitse olla maatalousalan koulutusta. Muutama kieltävästi vastannut perusteli vastaustaan sillä, että koulutus ei ole välttämätön. Lähes kaikki\nvastaajat, jotka eivät osanneet sanoa edellyttävätkö he työllistettävältä nuorelta\nmaatalousalan koulutusta, perustelivat vastaustaan sillä, että koulutus ei ole\nvälttämätön. Eräs vastaaja ei osannut vielä sanoa kantaansa asiaan, mutta\nSe maatalousalan koulutuskii on nii, jos hää on saanu jonkun kasvinviljelyalan koulutuksen ni siitä ei oo karjanhoitotöissä apua, mut\njos hää on käyny karjanhoitokoulun ni siit on tietenkii paljokii apua\nja tuokii on en osaa sanoa. Riippuu paljon henkilöstä.\nHaastateltavista peräti kuusi ei osannut sanoa, edellyttääkö työllistettävältä nuorelta aiempaa kokemusta maatalousalan työstä.\nJos tää nuori on innostunut tai kiinnostunut nii se kyllä oppii nää\nhommat aika nopeesti. Et se ei sillä tavalla ihan välttämätöntä ole.\nMut tää on vähä semmone tähä vois vastata kylläkii kyllä. Mieluummi tietysti maatalouskokemusta ko ei.\nYksi vastaaja perusteli vastaustaan omalla kokemuksella.\n- - kokemus on osottanu sen, että vaikka oliskii kokemusta ni se ei\nvälttämättä vaikuta. On ollu semmosiaki, jolla ei oo ollu minkäälaista kokemusta mutta ne on ollu muutaman viikon jälkee erittäin motivoituneita ja miten mä nyt sanosin, erittäin hyviä työntekijöitä.\nTuohon mä nyt en osaa sanoa muuta ku en osaa sanoa. Se riippuu\nniin paljo siitä henkilöstä.\nKolmannes vastaajista kuitenkin edellyttää, että nuorella on aiempaa kokemusta maataloustöistä. Kokemusta edellyttäneiden tilojen nuorille tarjottavat työtehtävät vaihtelivat. Yksi tila ei voisi tarjota nuorille minkäänlaisia työtehtäviä, vaikka edellyttääkin kokemusta maataloustöistä. Nämä viisi myönteisesti vastannutta tilaa edellyttävät nuorelta aiempaa kokemusta maataloustöistä, mutta yksikään tila ei voisi tarjota nuorelle kirjanpito/toimistotöitä.\nAvoimessa kysymyksessä tuli ilmi myös muita nuorelta vaadittavia ominaisuuksia. Eläinrakkaus toistui kolmessa vastauksessa. Ominaisuuksista joustavuus,\nvastuullisuus, huolellisuus, halukkuus ja motivaatio esiintyivät avoimessa kysymyksessä kaksi kertaa. Kerran mainittuja ominaisuuksia olivat työteliäisyys, innokkuus, terveys ja maalaisjärki.\nHaastateltavia pyydettiin arvioimaan, tuleeko työllistettävällä nuorella olla kuviossa 8 esitettyjä taitoja. Tärkeäksi taidoksi osoittautui itsenäinen traktorinajotaito. Hieman yli puolet haastateltavista, kahdeksan vastaajaa, edellyttää, että\ntyöllistettävä nuori osaa entuudestaan itsenäisesti ajaa traktoria. Itsenäistä traktorinajotaitoa perusteltiin muun muassa seuraavasti.\nKyllä jossain määrin. Ei niinko kovin haasteellisia tehtäviä, mut et\npystyis siirtämää tarvittaessa. Et sais liikkeelle.\nNäistä kahdeksasta vastaajasta viisi tilaa voisi tarjota nuorelle peltotöitä tai muita konetöitä. Kaksi vastaajaa edellytti itsenäistä traktorinajotaitoa, vaikka heillä\nei ole tarjota nuorelle peltotöitä tai muita konetöitä. Haastattelutiloista, jotka\nedellyttävät nuorelta itsenäistä traktorinajotaitoa, seitsemän edellyttää nuorelta\nmyös taitoa käyttää traktorin työkoneita itsenäisesti.\nTraktorin työkoneiden käyttö\nKuvio 8. Työllistettävältä nuorelta edellytettäviä itsenäisesti suoritettavia taitoja\nHaastattelutiloista kahdeksan edellytti, että työllistettävä nuori osaa entuudestaan itsenäisesti hoitaa lehmiä. Yksi myönteisesti vastannut haastateltava perusteli valintaansa sillä, että lehmiä ei saisi ainakaan pelätä. Näistä kahdeksasta\ntilasta seitsemän voisi tarjota nuorelle karjanhoitotöitä, yksi tila ei osannut sanoa. Sen sijaan lehmien itsenäistä lypsytaitoa ei pidetty kovinkaan tärkeänä,\nvaikka 11 haastateltavaa voisi tarjota nuorille karjanhoitotöitä. Lehmänlypsytaitoa edellytti vain viisi haastateltavaa. Haastateltavista seitsemän oli sitä mieltä,\nettä itsenäistä lehmänlypsytaitoa ei tarvita. Yksi haastateltava perusteli kielteistä\nvastaustaan sillä, että heidän tilalla lypsyn hoitaa lypsyrobotti.\nAvoimessa kysymyksessä haastateltavilta kysyttiin minkälaisia muita ominaisuuksia ja taitoja he vaatisivat työllistettävältä nuorelta. Annetut vastaukset\nkoostuivat lähinnä nuorilta vaadituista ominaisuuksista. Yksi vastaaja mainitsi,\nettä työllistettävällä nuorella tulee olla kyky työskennellä yksin. Muita vaadittuja\ntaitoja haastateltavat eivät maininneet.\n7.4.4 Muut vaatimukset\nKuviosta 9 havaitaan, mitä ajokortteja haastattelutilat edellyttävät olevan työllistettävällä nuorelta. Tärkeänä pidettiin, että työllistettävällä nuorella on traktorin\najamiseen oikeuttava T-ajokortti. Haastateltavista 12 tilallista edellyttää nuorelta\nT-ajokorttia. Näistä tiloista puolet edellytti korttia vaikka he eivät voisi tarjota\ntyöllistettävälle nuorelle peltotöitä tai muita konetöitä. Liikennetraktorin ajamiseen oikeuttavaa C-ajokorttia edellytti vain kolme haastateltavaa. Näistä kolmesta tilasta kaksi tilaa voisi tarjota nuorelle peltotöitä tai muita konetöitä. Peräti\nkymmenen vastaajaa oli sitä mieltä, että liikennetraktorin ajamiseen oikeuttavaa\nC-ajokorttia ei tarvita. Vastausta perusteltiin muun muassa sillä, että tilalla ei ole\nkäytössä liikennetraktoreita. Henkilöauton ajamiseen oikeuttavaa B-ajokorttia\nedellytti 11 vastaajaa. Vastausta perusteltiin lähinnä liikkumisella.\nJos tääl töis käy ni on aika vaikee jos ei ite pääse liikkuu.\nLiikkumisen takia ja et saattaa tulla et pitää autolla hakea jotaki. Ni\nse on eduksi.\nKuvio 9. Työllistettävältä nuorelta edellytettävät ajokortit\nHaastateltavilta kysyttiin edellyttävätkö he, että työllistettävä nuori on suorittanut\nhygieniapassin. Enemmistö vastaajista, 10 vastaajaa oli sitä mieltä, ettei hygienia passia tarvita. Vain kaksi vastaajaa edellyttää hygieniapassia. Kolme ei\nosannut sanoa kantaansa.\nTutkimuksessa kartoitettiin edellyttävätkö haastattelutilat nuorelta kiinnostusta\npidempiaikaiseen työskentelyyn eli onko hän kiinnostunut työskentelemään tilalla satunnaisin väliajoin. Vastaukset jakautuivat tasaisesti. Kuusi vastaajaa edel-\nlyttää kiinnostusta pidempiaikaiseen työskentelyyn, kuusi vastaajaa taas ei\nedellytä. Kolme haastateltavaa ei osannut sanoa kantaansa.\n7.5 Työllistämisen kustannukset\n7.5.1 Tila työnantajana\nHaastateltavia pyydettiin arvioimaan, minkä suuruista tuntihintaa (ei sis. ALV)\nhe olisivat valmiita maksamaan työllistettävälle nuorelle toimiessaan itse työnantajana (taulukko 5; n=13). Kaksi haastattelutilaa ei osannut kertoa tarkkaa\ntuntihintaa, vaan he antoivat tuntihintahaarukat: 10–15 euroa ja 8–15 euroa.\nNämä tilat jätettiin taulukon 5 ulkopuolelle.\nTaulukossa 5 esitettyjen tuntipalkkojen keskiarvoksi muodostui 8,5 euroa. Suosituimmaksi nuorelle maksettavaksi tuntipalkaksi muodostui kahdeksan euroa.\nViisi tilaa maksaisi nuorelle kahdeksan euroa tunnilta. Neljä tilaa olisi valmiita\nmaksamaan nuorelle 10 euroa tunnilta. Useat haastateltavat kuitenkin korostivat, että kyseessä on lähtöpalkka, jota voidaan tarpeen mukaan korottaa.\nEt sitte tietysti ni kokemuksen mukaa lähtee nostamaa.\nSitä mukaa mitä hommat lähtee luistamaa ni vois nostaa.\nTaulukko 5. Nuorille maksettava tuntipalkka tilan toimiessa itse työnantajana\nVastauksia tarkasteltaessa tulee muistaa, että nuorelle maksettava palkkakustannus muodostuu suuremmaksi, lisättäessä siihen arvonlisävero\nHaastateltavilta kysyttiin, maksaisivatko he tuntipalkan sijaan mieluummin urakkapalkkaa toimiessaan itse työnantajana.\nSuurin osa vastaajista, yhdeksän\ntilaa, maksaisi nuorelle mieluummin tuntipalkkaa kuin urakkapalkkaa. Vain neljä tilaa valitsisi tuntipalkan sijaan urakkapalkan. Kaksi tilaa ei osannut sanoa\nSe nyt riippuu työnlaadusta että mikä on helppo urakkapalkkana\nmaksaa tai sitte myös tuntitaksalla onnistuis. - - jos ajattelee että\njoku rakennushomma tai joku korjaushomma, tyyliin maalaus. Tälläne. Ni se nyt on selkeetä ottaa urakkapalkalla tai joku kasvimaan\nkääntämine tai joku tälläne nurmikonajaminen ni semmoset. Mut\nsitte joku karjahoitotyötkii ni se on tuntipalkka.\n7.5.2 4H-yhdistyksen työllistämistoiminta\nOstaessaan palvelun paikallisen 4H-yhdistyksen nuorten työllistämistoiminnan\nkautta, haastattelutilat olisivat valmiita maksamaan nuoren suorittamasta työstä\nhieman korkeampaa tuntihintaa kuin toimiessaan itse työnantajana (taulukko 6).\nYksi haastattelutila ei osannut päättää tarkkaa tuntihintaa, vaan antoi vastaukseksi tuntihintahaarukan 8–15 euroa. Tämä tila jätettiin taulukon 6 (n=14) ulkopuolelle. Kuusi tilaa olisi valmiita maksamaan nuoren tekemästä työstä 10 euroa tunnilta. Tällöin tuntihinta maksettaisiin paikalliselle 4H-yhdistykselle, joka\nmaksaa nuorelle palkan. Nuorelle työstä käteen jäävä osuus on pienempi kuin\n10 euroa tunnilta, koska hinta sisältää myös palkan sivukulut ja pienen korvauksen 4H-yhdistykselle. Kolme tilaa olisi valmiita maksamaan nuoren suorittamasta työstä 15 euroa tunnilta. Annetut tuntihinnat eivät sisällä arvonlisäveroja, joten todellisuudessa työstä maksettava hinta muodostuu hieman korkeammaksi.\nTaulukko 6. Nuoren työstä maksettava tuntipalkka ostettaessa työpalvelu paikalliselta 4H-yhdistykseltä\nUseat haastateltavat kokivat tässä kysymyksessä tuntihinnan määrittämisen\nhankalaksi. 4H-yhdistyksen työpalvelu tuntui olevan lähes kaikille vastaajille\nentuudestaan tuntematon. 4H-yhdistyksen työllistämistoiminnan tuntemuksesta\ntai käytöstä ei kysytty erikseen, mutta useat antoivat ymmärtää, että eivät tienneet kyseisestä palvelusta. Näin ollen joillekin haastateltaville piti hieman avata\nkysymyksen taustaa ennen kuin he antoivat lopullisen vastauksensa. Haastateltavan johdattelua pyrittiin välttämään.\nMyös tässä kysymyksessä kartoitettiin urakkapalkkahinnoittelun mahdollisuutta.\nYli puolet vastaajista, 10 haastateltavaa, piti tuntikorvausta urakkapalkkaa parempana. Vastausta perusteltiin samalla tavalla kuin kysyttäessä urakkapalkan\nmahdollisuutta toimiessa itse työnantajana. Yksi tila perusteli vastaustaan kokemuksen puutteella.\nNo mieluummi tuntikorvausta. Et meil ei oo tästä urakkakorvauksesta nii kokemusta et se varmaa juontaa siitä et sen takia se ei\nNäistä kymmenestä tilasta yhdeksän tilaa piti tuntikorvausta parempana myös\ntoimiessaan itse työnantajana. Kolmen tilan mielestä urakkapalkkaus olisi tuntipalkkausta parempi. Kaksi tilaa ei osannut sanoa kantaansa.\nSuurin osa vastaajista, 10 haastattelutilaa, olisi valmiit ostamaan tarvitsemansa\ntyöpalvelun 4H-yrittäjänä toimivalta nuorelta. Valintaa perusteltiin muun muassa\nJos olis hyvä joku tietyn alan, osais jonkuu vaikka yhenkii alan\nesim. metsäala. taimikonraivaus ni kyllä oisin valmis ostamaa.\nKaksi haastateltavaa vastasi kysymykseen kieltävästi ja kolme tilaa ei osannut\nsanoa kantaansa asiaan.\nTaulukosta 7 havaitaan, että 4H-yrittäjänä toimivalle nuorelle maksettava tuntipalkka vaihteli melko suuresti vastaajien kesken. Yksi haastattelutila ei osannut\nsanoa tarkkaa tuntihintaa, joten se jätettiin taulukon 7 (n=14) tarkastelun ulkopuolelle. Haastattelutiloista peräti viisi ei osannut sanoa kuinka suurta tuntihintaa he voisivat maksaa 4H-yrittäjän suorittamasta työstä. Tätä perusteltiin muun\nmuassa sillä, että nuoren ammattitaito ja aktiivisuus vaikuttaa nuorelle maksettavaan palkkaan. Muiden vastaajien tuntihinnan suuruudet vaihtelivat kahdeksan euron ja 20 euron välillä.\nTaulukko 7. 4H-yrittäjänä toimivalle nuorelle maksettava tuntipalkka\n7.6 Työllistäminen yhteistyössä muiden maatilayritysten kanssa\nHaastateltavilta kysyttiin olisivatko he valmiita työllistämään nuoren yhteistyössä\nmuiden maatilayritysten kanssa. Yhdeksän haastattelutilaa vastasi kysymykseen myöntävästi. Kolme tilaa ei työllistäisi nuorta yhteistyössä muiden maatilayritysten kanssa. Kolme tilaa ei osannut sanoa kantaansa asiaan.\nTaulukko 8. Paras yhteistyökumppanien määrä\nMaatilayritys (kpl) Vastaajia (kpl)\nKysyttäessä parasta yhteistyökumppanien määrää, määrä vaihteli myönteisesti\nvastanneiden tilojen (n=9) osalta kahden ja neljän tilan välillä (Taulukko 8).\nKaikki eivät osanneet sanoa tarkkaa yhteistyökumppanien määrää, koska pitävät sitä tapauskohtaisena. Pääasia, että työllistämisestä saataisiin toimiva kokonaisuus, johon kaikki osapuolet olisivat tyytyväisiä.\n7.7 Nuorten työllistämisen esteet\nHaastateltavilta kysyttiin mikä estää nuorten työllistämisen heidän maatilayrityksessään. Vastaajille annettiin viisi valmista vastausvaihtoa, joista tuli valita kaksi tärkeintä työllistämisen estettä. Haastateltaville annettiin myös valittavaksi\nvaihtoehto muu, mikä. Kolme haastattelutilaa valitsi ainoastaan yhden työllistämisen esteen. Loput 12 tilaa valitsivat kaksi tärkeintä nuorten työllistämisen estettä. Vastauksissa ei eroteltu sitä, kumpi valituista työllistämisen esteistä on\npainoarvoltaan tärkeämpi. Vastausten jakautuminen eri vaihtoehtojen kesken\nhavaitaan taulukosta 9.\nTaulukko 9. Nuorten työllistämisen tärkeimmät esteet\nLiian korkea hinta ja sopivan nuoren löytyminen\nPuutteellinen ammattitaito ja sopivan nuoren löytyminen\nLiian korkea hinta ja työllistämisprosessin monimutkaisuus\nSopivan nuoren löytyminen ja työllistämisprosessin monimutkaisuus\nLiian korkea hinta ja puutteellinen ammattitaito\nSopivan nuoren löytyminen\nMerkittävimmiksi työllistämisen esteiksi haastateltavien keskuudessa osoittautui\ntyötehtävään sopivan nuoren löytyminen ja liian korkea hinta. Kymmenen haastattelutilaa valitsi kahden tärkeimmän esteen joukkoon työtehtävään sopivan\nnuoren löytymisen. Asiaa perusteltiin muun muassa aiemmin mainituilla työllistettävältä nuorelta edellytettävillä ominaisuuksilla, kuten kiinnostuksella ja omaaloitteisuudella. Eräs vastaaja pohti, löytyykö nykyisin maataloudesta kiinnostuneita nuoria. Toista puolestaan mietitytti vieraan ihmisen palkkaaminen tilalle\nJos iha tuntematonta ihmistä alkaa, ettei tunne entuudestaa, ni vähä pelottaa se et siit tulee jonkiilaista sotkua et se ei ookkaa sitte\nsopiva henkilö siihe hommaa. Etukätee aateltuna pitää sitä niiko\nsemmosena kynnyskysymyksenä. Ko ei tiijä etukätee et minkälaine\nHaastattelutiloista kahdeksan oli sitä mieltä, että nuoren työstä maksettava liian\nkorkea hinta on kahden tärkeimmän työllistämisesteen joukossa. Asiaa perus-\nteltiin muun muassa sillä, että maataloudesta jää tuloa yrittäjälle vähän, eikä\ntällöin jää paljoakaan rahaa nuoren palkkakustannuksen maksuun. Eräs vastaaja puolestaan pohti asiaa sillä, että hyvä palkka motivoisi nuorta työskentelyssä.\nKun haastateltavilta kysyttiin maksettavia tuntipalkkoja eri työllistämismuodoissa, useat vastaajat pohtivat, että ammattitaidottomalle nuorelle ei oltaisi valmiita\nmaksamaan korkeaa palkkaa, mutta taitojen kehittyessä palkkaa voitaisiin nostaa. Useat vastaajat siis olivat sitä mieltä, että liian korkea hinta liittyy nuoren\nNeljä vastaajaa valitsikin kahden tärkeimmän työllistämisesteen joukkoon puutteellisen ammattitaidon. Yksi haastateltava perusteli vastaustaan sillä, että heillä ollaan väsyneitä nuorten opettamiseen. Opettaminen koetaan raskaana ja\naikaa vievänä, mutta toisaalta sen ymmärretään kuuluvan asiaan ja olevan tärkeää. Näistä neljästä tilasta yksikään tila ei kuitenkaan edellyttänyt nuorelta\nmaatalousalan koulutusta, kun asiasta kysyttiin aiemmin haastattelussa. Näin\nollen nämä vastaukset ovat hieman ristiriidassa keskenään. Puutteellinen ammattitaito koetaan esteenä, mutta maatalousalan koulutusta ei kuitenkaan vaadita.\nTyöllistämisprosessin monimutkaisuus valikoitui neljällä vastaajalla kahden tärkeimmän työllistämisesteen joukkoon. Tätä vastaajat perustelivat muun muassa\nlisääntyneillä paperitöillä; pitää tehdä ilmoitukset vakuutusyhtiöihin, huolehtia\npalkanmaksusta ynnä muista vastaavista toimista. Asiaa perusteltiin myös sillä,\nettä tilalla ei ole oikein perehdytty siihen, mitä työllistäminen maatilayritykseltä\nYksi vastaaja tila ilmoitti työllistämisen esteeksi muun syyn. Syynä olivat tilan\nvanhanaikaiset maatalouskoneet ja urakointipalveluiden käyttö. Vanhanaikaisia\nmaatalouskoneita pidettiin jopa työturvallisuusriskinä. Muutama haastateltava\nkertoi kysymyksen yhteydessä, että vieraan nuoren työllistämisen esteenä on\nse, että omat lapset työskentelevät tilalla. Eräs haastateltava mainitsi, että jos\nnuori ei pysty kulkemaan tilalle töihin omilla kulkuneuvoilla, se voi toimia työllistämisen esteenä.\nHaastateltaville annettiin valittavaksi myös vastausvaihtoehto: yrittäjän työnantajatietouden puute. Yksikään haastateltava ei valinnut kyseistä vaihtoehtoa\nkahden tärkeimmän nuorten työllistämisesteen joukkoon. Toisaalta voi olla, että\njotkut haastateltavista ovat ajatelleet työllistämisprosessin monimutkaisuuden ja\nyrittäjän työnantajatietouden puutteen melko samanlaisiksi vastausvaihtoehdoiksi. Oli kuitenkin hieman yllättävää, että yrittäjän työnantajatietouden puute\nei ollut kahden tärkeimmän esteen joukossa. Etukäteisolettamuksena oli, että\nmonet maatilayrittäjät eivät tiedä minkälaisia velvoitteita työnantajalle kuuluu tai\nmitä toimenpiteitä nuoren palkkaaminen vaatii.\nValmiudet nuorten työllistäjinä\n8.1 Työllistäminen nykytilanteessa ja tulevaisuudessa\nHaastattelutilanteessa tutkimustiloilta ei ymmärretty kysyä, ovatko he työllistäneet nuoria aiemmin. Tutkimuksen kannalta olisi ollut hyvä tietää, minkä ikäisiä\nnuoria tilat ovat työllistäneet, mitä töitä nuoret ovat tehneet ja miksi nuoret on\npalkattu tilalle töihin. Onko nuori ollut tutustumassa työelämään tai vaikkapa\nammattiopintoihin kuuluvassa harjoittelussa? Onko tila käyttänyt 4H-yhdistysten\ntarjoamaa nuorten työllistämistoimintaa? Näitä tietoja tiloilta ei siis suoranaisesti\nsaatu, mutta asioista saatiin jonkin verran tietoja tarkastelemalla nauhoitetuista\nhaastatteluista litteroituja aineistoja.\nHaastattelun alussa tiloilta kysyttiin, auttavatko tilan omistajien 15–24-vuotiaat\nlapset tilan töissä. Tiloista yli puolet, kahdeksan tilaa, ilmoitti lasten auttavan\ntilan töissä. Tällöin kyseiset tilat ovat työllistäneet nuoria aiemmin tai työllistävät\nheitä parasta aikaa. Lopuilla seitsemällä tilalla tilan omistajien 15–24-vuotiaat\nlapset eivät auttaneet tilan töissä. Kysymysten ulkopuolisen tiedon perusteella\nkuitenkin havaittiin, että neljä tilaa oli työllistänyt nuoria aiemmin. Yksi vastaaja\nilmoitti, että nuoria on ollut mukana talkoohommissa. Muutama alle 18-vuotias\nnuori on ollut tilalla myös palkattuna työvoimana. Eräs tila on työllistänyt nuoren\nrakennustöihin. Yhdellä tilalla nuori työskentelee koulun ohella. Yhdellä tilalla oli\nollut harjoittelijoita. Näiden neljän tilan lisäksi yksi vastaaja oli iältään 24-vuotias,\njoten myös tämän tilan oletetaan työllistävän nuoria, koska vastaaja itse on nuori aikuinen. Kahden vastaajatilan osalta haastatteluista ei suoranaisesti ilmennyt\novatko he työllistäneet nuoria aiemmin. Toinen vastaaja kuitenkin totesi, että\nhänellä ei ole kokemusta työnantajana toimimisesta, joten voidaan olettaa, että\nkyseisellä tilalla ei ole työllistetty nuoria.\nTutkimukseen osallistuneista tiloista suurin osa, yksitoista tilaa, pitää nuorten\ntyöllistämistä maatilayrityksiinsä realistisena vaihtoehtona. Kaksi tilaa oli sitä\nmieltä, että nuoren työllistäminen ei ole realistinen vaihtoehto. Asiaa perusteltiin\nsillä, että tilan nykyinen työvoima on riittävä. Kaksi tilaa ei osannut sanoa, onko\nnuoren työllistäminen realistinen vaihtoehto. He pohtivat kantaansa esimerkiksi\nsopivan nuoren löytymisellä. Haastateltujen lypsykarjatilojen voidaan todeta\nsuhtautuvan positiivisesti nuorten työllistämiseen maatilayrityksissään.\n8.2 Potentiaaliset työllistäjät\nSitä minkälaiset Etelä-Karjalan alueen lypsykarjatilat ovat potentiaalisia nuorten\ntyöllistäjiä, on hankala arvioida näin suppean otoksen perusteella. Lähtöoletuksena oli, että tilakooltaan ja lypsylehmämäärältään suuremmat tilat voisivat työllistää nuoria pienempiä tiloja todennäköisemmin. Oletettiin, että 2000-luvulla\nsukupolven vaihdoksen toteuttaneet ja viime vuosina investointeja tehneet tilat\nvoisivat olla potentiaalisimpia nuorten työllistäjiä kuin tilat, joilla ei ole esimerkiksi jatkajaa ja toimintaa ollaan näin ollen pikku hiljaa supistamassa.\nTutkimukseen osallistuneet 15 maakunnan lypsykarjatilaa olivat peltopintaalaltaan huomattavasti suurempia kuin Etelä-Karjalan maatilat keskimäärin.\nTutkimukseen valikoitui siis mukaan keskimääräistä suurempia tiloja. Tämä johtui osittain varmasti siitä, että tutkimuksen otos painottui suurimpiin maidontuottajakuntiin, Parikkalaan ja Lappeenrantaan.\nKaikki tutkimukseen osallistuneet yli 30 lypsylehmän tilat pitivät nuorten työllistämistä maatilayritykseensä realistisena vaihtoehtona. Näiden tilojen nuorille\ntarjoamat työtehtävät kuitenkin vaihtelivat laajasti. Osa suurimmista tiloista voisi\ntarjota nuorille ainoastaan karjanhoitotöitä, osa puolestaan lähes kaikkia haastattelutilanteessa mainittuja työtehtäviä. Tarjottavien työpäivien kestot sen sijaan eivät vaihdelleet niinkään paljon. Tutkimukseen osallistuneet yli 30 lypsylehmän tilat voisivat tarjota nuorille töitä vuodessa keskimäärin noin 70 työpäiväksi. Alle 30 lypsylehmän tiloilla töitä puolestaan tarjottaisiin keskimäärin noin\n50 työpäiväksi. Kyseisen tutkimuksen osalta oletus siitä, että tilakooltaan suuremmat lypsykarjatilat ovat potentiaalisimpia nuorten työllistäjiä kuin pienemmät\nlypsykarjatilat, näyttää pitävän paikkaansa, mutta väitettä ei voida yleistää näin\npienen otoksen perusteella.\nKolmella haastattelutilalla sukupolvenvaihdos oli toteutettu 2000-luvulla. Nämä\nkolme tilaa olivat kooltaan yli 30 lypsylehmän tiloja. Haastattelutilojen viime\nvuosina tekemien investointien määrää tai kustannuksia ei ymmärretty kartoittaa haastattelutilanteessa. Tästä syystä on hankala arvioida, ovatko 2000luvulla sukupolvenvaihdoksen tehneet ja viime vuosina investoineet tilat potentiaalisimpia nuorten työllistäjiä kuin kauemmin nykyisellä omistajalla olleet ja\nvähemmän investointeja viime vuosina tehneet tilat.\nLähes jokainen tutkimustila suhtautui suoritettuun tutkimukseen sekä nuorten\ntyöllistämiseen positiivisesti. Sillä perusteella lähes jokaista haastateltua 15 Etelä-Karjalan lypsykarjatilaa voitaisiin pitää potentiaalisena nuorten työllistäjänä.\nKyseiset tilat voisivat olla vieläkin merkittävämpiä nuorten työllistäjiä, mikäli tutkimuksessa havaitut työllistämisen esteet pystyttäisiin poistamaan.\n8.3 Työllistämisesteiden poistaminen\nKysyttäessä kahta tärkeintä työllistämisen estettä esiin nousivat vaihtoehdot\ntyötehtävään sopivan nuoren löytyminen sekä nuoren työstä maksettava liian\nkorkea hinta. Näiden kahden työllistämisesteen nousu kahden tärkeimmän työllistämisesteen joukkoon oli arvattavissa, sillä ennakko-oletuksena oli, että ammattitaidottomalle nuorelle ei olla valmiita maksamaan kovinkaan suurta palkkaa. Arveltiin myös että maatilayrityksissä työskentelystä kiinnostuneet nuoret ja\ntöitä tarjoavat maatilayritykset eivät kohtaa toisiaan.\nKuinka näitä työllistämisesteitä voitaisiin poistaa siten, että saavutettaisiin tilanne, jossa nuorille saataisiin töitä ja maatilayrityksille, erityisesti lypsykarjatiloille,\nlisätyövoimaa? Tilallisten tulisi ensimmäisenä miettiä, minkälainen nuori on heidän mielestään sopiva tarjottaviin työtehtäviin. Tutkimuksessa kävi ilmi, että\ntyöllistettävältä nuorelta ei välttämättä edellytetä maatalousalan koulutusta. Havaittiin myös, että nuorten työllistämiseen lypsykarjatiloilla vaikuttaa nuoren persoonallisuus ja luonne. Halutaan, että nuori on kaikin puolin sopiva tarjottaviin\ntyötehtäviin. Asiasta ei suoranaisesti kysytty haastateltavilta, mutta havaittiin,\netteivät kaikki haastateltavat välttämättä tienneet, minkälainen työllistettävän\nnuoren tulisi olla, että hänet työllistettäisiin tilalle.\nOn ymmärrettävää, että vallitsevassa taloustilanteessa ja epävarman tukipolitiikan aikana tilalliset eivät ole valmiita maksamaa nuoren suorittamasta työstä\nkovinkaan korkeaa hintaa. Useat maatilayrittäjät saattavat ajatella, että nuoret\nvaativat automaattisesti korkeaa palkkaa tehdystä työstä. Tämä tuskin pätee\nkuitenkaan jokaisen nuoren kohdalla. Voi olla, että monelle nuorelle pienikin\nansio koulun tai opiskelun ohella on tärkeää. Palkkakustannuksesta olisi hyvä\npuhua avoimesti heti alusta saakka, vaikka työllistäminen ei olisi vielä täysin\nvarmaakaan. On myös tärkeää kertoa nuorelle, mistä palkkakustannus kokonaisuudessaan muodostuu. Nuoren on hyvä ymmärtää, että työnantajalle kertyy\ntyöllistämisestä kuluja hieman enemmän kuin mitä nuorelle työstä maksetaan.\nPalkka on aina neuvoteltavista. Työehtosopimusta tulee noudattaa ja sen sisältöä olisi hyvä käydä yhdessä nuoren kanssa läpi. Myös palkitseminen on tärkeää. Minimipalkalla on hyvä aloittaa, mutta ammattitaidon karttuessa palkkaa on\nmyös perusteltua nostaa.\nTietyn henkilön sopivuutta kyseiseen työtehtävään ei toisaalta voi tietää, ennen\nkuin henkilö on kyseistä työtä tehnyt. Työehtosopimuksessakin on säädetty\nkoeajasta ja siihen liittyvistä käytännöistä. Koeaika on hyvä mittari, sekä nuorelle itselleen että työnantajalle, mitata työhön sopivuutta ja siinä viihtyvyyttä.\nTyönantaja voi tutustua nuoreen myös etukäteen ennen työsuhteen solmimista\nja näin voidaan varmistaa onko kyseinen nuori luonteeltaan ja persoonallisuudelta työhön sopiva. Myös nuorelle tulee varmasti luottavaisempi olo, kun työnantaja on muodostunut jo hieman tutummaksi.\n9.1 Tulosten tarkastelu\nAinakin haastatelluilla maakunnan lypsykarjatiloilla näyttää olevan kiinnostusta\nnuorten työllistämiseen maatilayrityksissään. Asiaan ja koko suoritettuun tutkimukseen suhtauduttiin odotettua positiivisemmin. Useat tilat olivat työllistäneet\nnuoria jo aiemminkin, lähinnä omia lapsiaan tai nuoria, jotka ovat olleet suorittamassa ammatillisiin opintoihin liittyvää harjoittelua.\nNuorille voitaisiin tarjota hyvin erilaisia työtehtäviä, mutta karjanhoitotyöt, metsänhoitotyöt ja siistimistyöt nousivat tarjotuimmiksi töiksi. Karjanhoitotöiden ja\nsiistimistöiden osalta tämä oli oletettua, mutta metsänhoitotöiden kysyntä yllätti.\nKirjanpito- ja toimistotöitä kovinkaan moni tila ei ollut halukas tarjoamaan nuorelle. Tämä oli odotettavissa, vaativathan kyseiset työt tietoa, taitoa ja tarkkuutta. Pelto- ja konetöiden vähäinen tarjonta oli hieman yllättävää, sillä oletuksena\noli, että varsinkin keväisin kone- ja peltotöissä tarvittaisiin lisätyövoimaa. Tutkimuksessa ei selvitetty tilojen urakointipalvelujen käyttöä. Voi olla, että useat\nhaastattelutilat käyttävät kyseisiin töihin urakoitsijoita. Toisaalta kyseiset työt\nvaativat myös perehdyttämistä ja ammattitaitoa sekä sisältävät paljon vastuuta.\nNäistäkään syistä kyseisiä töitä ei ehkä haluta tarjota nuorelle, vaan vaihtoehtoisesti palkataan lisätyövoimaksi ammattitaidon jo valmiiksi omaava työntekijä.\nTyöllistettävällä nuorella tulisi olla kiinnostusta maatalousalaa kohtaan, että hän\ntyöllistyisi lypsykarjatiloille ja muihinkin maatalousalan yrityksiin. Muita ominaisuuksia ja taitoja ei pidetty yhtä tärkeinä. Koulutuksen merkitystä ei korostettu,\ntoisin kuin ennakolta oletettiin. Suurimmalla osalla maakunnan 15–24-vuotiaista\ntyöttömistä nuorista on ainoastaan perusasteen koulutus. Löytyisikö maakunnan työttömiltä nuorilta kiinnostusta maatalousalalla työskentelyä kohtaan? Jos\nkiinnostusta löytyy, löytyy varmasti myös työllistämisestä kiinnostuneita maatilayrityksiä.\nKaikissa Etelä-Karjalan kunnissa, Imatraa lukuun ottamatta, on enemmän maatiloja kuin 15–24-vuotiaita työttömiä nuoria. Esimerkiksi Savitaipaleella on ollut\n181 maatilaa vuonna 2010 ja samana vuonna alle 25-vuotiaita työttömiä kunnassa oli 17. Parikkalassa on puolestaan ollut samana vuonna 312 maatilaa ja\n24 alle 25-vuotiasta työtöntä. (Etelä-Karjalan liitto 2014a; Paananen 2013, 23.)\nTilastotietojen perusteella ainakin maakunnan asukasluvultaan pienemmissä\nkunnissa nuorisotyöttömyys voitaisiin ratkaista jo yksinomaan maatilayritysten\ntarjoamilla työpaikoilla. Maatiloja on kyseisissä kunnissa niin paljon enemmän\nkuin työttömiä nuoria, että töitä voitaisiin tarjota useista maatilayrityksistä yhdelle työttömälle nuorelle. Yhdeltä tilalta ei välttämättä tarvitsisi löytyä kovinkaan\npaljon nuorelle tarjottavia työtehtäviä, vaan töitä voitaisiin jakaa eri tilojen kesken ja nuori voisi työskennellä usealla tilalla piikarinki- tai renkirinkiperiaatteella. On selvää, että nuorisotyöttömyyden poistaminen ei ole näin yksioikoista, mutta varteen otettava vaihtoehto.\nOli oletettua, että ammattitaidottomalle nuorelle ei olla valmiita maksamaan suoritetusta työstä kovinkaan suurta korvausta. Tutkimuksessa saavutettujen tulosten mukaan työllistettävälle nuorelle ollaan valmiita maksamaan keskimäärin\n8,5 euron tuntikorvausta, silloin kun tila toimii itse nuoren työnantajana. Yritykset, myös maatilayritykset, voivat saada palkkakustannuksen maksuun TEtoimiston myöntämää palkkatukea. Tukea voidaan saada palkattaessa työtön\ntyönhakija, jonka työllistymistä vaikeuttaa esimerkiksi pitkä työttömyys tai ammattitaidon puute. Tuki koostuu perustuesta ja lisäosasta. Perustuen suuruus\nvuonna 2014 on 32,66 euroa päivältä. (TE-palvelut 2014.) Tuntipalkan suuruuden ollessa 8,5 euroa palkkatuella pystytään kattamaan lähes neljän tunnin työsuoritus. Tuen merkitys on suuri, ja se voisi omalta osaltaan helpottaa nuorten,\nvarsinkin työttömien nuorten, työllistymistä lypsykarjatiloille ja myös muihin\nTutkimuksessa käsiteltiin myös nuorten työllistämistä 4H:n työllistämistoiminnan\nkautta sekä 4H-yrityksissä. Kyseisten työllistämisvaihtoehtojen tunnettavuutta ei\nkartoitettu, mutta kävi ilmi, että kyseisiä työllistämisvaihtoehtoja ei juurikaan\ntunnettu. Mikäli maakunnan alueella toimisi maatilayrityksille erilaisia työpalvelu-\nja tarjoavia 4H-yrityksiä, niille olisi kysyntää, ainakin haastattelutilojen keskuudessa. Palveluista maksettava hinta saattaa kuitenkin nousta kynnyskysymykseksi. Niiden haastattelutilojen, jotka ilmoittivat 4H-yrittäjälle maksettavan tuntihinnan, 4H yrittäjille maksettavan tuntihinnan keskiarvoksi muodostui 12,5 euroa. On varmasti myös niin, että mitä pienempi hinta sitä suurempi kysyntä,\nmutta yrittäjällehän tämän kaltainen toiminta ei ole enää kannattavaa. Myös\n4H:n työllistämistoiminnan osalta osoittautui, että palvelusta ei olla valmiita\nmaksamaan kuin keskimäärin 11,5 euroa.\nLiian korkea hinta nousikin toiseksi tärkeimmän työllistämisesteen joukkoon\nasiasta kysyttäessä. Työtehtävään sopivan nuoren löytyminen osoittautui tärkeimmäksi työllistämisen esteeksi. Esteet olivat odotettuja. Yrittäjän työnantajatietouden puutetta yksikään haastattelutila ei pitänyt työllistämisen esteenä. Siltä osin valmiuksia nuorten työllistämiseen haastattelutiloilla siis on. Työllistämisesteiden poiston myötä useat maakunnan lypsykarjatilat olisivat varmasti kiinnostuneita työllistämään nuoria, mutta asiaan tarvitaan mitä luultavimmin tukea\nmyös muilta toimijoilta. Nuorten työllistämisen kynnystä madaltaisi myös se, että\nnuori työllistettäisiin yhteistyössä muiden maatilayritysten kanssa. Tällöin töitä ja\nvastuita voitaisiin jakaa eri työllistäjä tilojen kanssa.\n9.2 Tutkimuksen luotettavuus ja pätevyys\nTutkimuksen luotettavuudella eli reliabiliteetilla tarkoitetaan tulosten tarkkuutta.\nLuotettavan tutkimuksen tulee olla toistettavissa samanlaisin tuloksin. Tutkijan\ntarkkuus ja kriittisyys lisäävät tutkimuksen luotettavuutta. Saavutettujen tulosten tarkkuus riippuu osittain myös otoksen koosta. Pienellä otoksella saadaan\nsattumanvaraisia tuloksia.(Heikkilä 2008, 30, 187.) Toistettavuuden osalta suoritetun tutkimuksen tuloksia voidaan pitää luotettavina. Valitun tiedonkeruumenetelmän takia tutkimusjoukko koostui 15 maakunnan lypsykarjatilasta kattaen\nvain vajaat 5 % maakunnan kaikista lypsykarjatiloista. Saadut tulokset ovat hyvin satunnaisia eikä niitä voida yleistää. Kyseessä on siis vain pieni otos kaikista maakunnan lypsykarjatiloista, eikä tutkimusta voida pitää kokonaistutkimuksena.\nVideoimisen ja nauhoittamisen voidaan ajatella lisäävän tutkimuksen luotettavuutta (Saaranen-Kauppinen & Puusniekka 2006). Suoritetut haastattelut nauhoitettiin, yhtä haastattelua lukuun ottamatta. Lomakkeisiin kirjatut tiedot tarkistettiin äänitteistä ja kysymysten ulkopuolinen teksti litteroitiin äänitteiden avulla.\nMikäli havaittiin tarvetta tarkentaa jotain kohtaa, se voitiin tehdä äänitteiden\navulla. Tutkimukseen osallistuminen oli vapaaehtoista ja kaikki haastateltavat\nsuhtautuivat toteutettuun tutkimukseen vakavasti ja antoivat rehellisiä vastauksia. Haastateltaville annettiin mahdollisuus perehtyä haastattelulomakkeeseen\nennen varsinaista haastattelutilannetta, joten myös tästä syystä vastausten voidaan olettaa olevan rehellisiä ja harkittuja.\nTutkimuksen pätevyys eli validiteetti kuvaa sitä, kuinka hyvin tutkimus mittaa\nasiaa, jota tutkimuksessa haluttiin mitata. Validiteetti kärsii, mikäli tutkimukselle\nei ole asetettu täsmällisiä tavoitteita. Tällöin saatetaan tutkia vääriä asioita.\n(Heikkilä 2008, 29, 186.) Suoritetussa tutkimuksessa tutkimuskysymykset tarkentuivat jo hyvin varhaisessa vaiheessa, mikä mahdollisti tutkimuksen huolellisen suunnittelun ja tutkimukseen sopivan tiedonkeruumenetelmän valinnan.\nTutkimuksen pätevyyttä lisäävät myös perusjoukon tarkka määrittely, korkea\nvastausprosentti ja oikeita asioita mittaavat tutkimuslomakkeen kysymykset\n(Heikkilä 2008, 30).\nEdellä mainitut seikat otettiin suoritetussa tutkimuksessa huomioon. Tutkimusmenetelmän ja otantamenetelmän valintaan käytettiin aikaa. Eri vaihtoehtoja\npohdittiin yhdessä toimeksiantajien ja ohjaavan opettajan kanssa. Valituilla menetelmillä saatiin aikaan edustava tutkimusjoukko. Haastattelut saatiin kaikilta,\njotka ilmoittivat ennakkosoitossa halukkuutensa osallistua tutkimukseen eikä\nkatoa aiheutunut. Haastattelulomake laadittiin yhdessä toimeksiantajien ja ohjaavan opettajan kanssa. Hyviä kommentteja lomakkeeseen saatiin myös työn\ntarkastajalta. Lomake pyrittiin laatimaan siten, että sen avulla saadaan vastaus\njokaiseen asetettuun tutkimuskysymykseen. Tutkimuksen edetessä havaittiin,\nettä kaikkia tarvittavia tietoja ei ymmärretty kysyä haastattelutilanteessa. Kaikkiin asetettuihin tutkimuskysymyksiin löydettiin kuitenkin vastaukset, toisiin ky-\nsymyksiin hieman paremmin kuin toisiin. Näillä perusteilla suoritetun tutkimuksen validiteettia voidaan pitää hyvänä.\n9.3 Tutkimuksen eettisyys\nJokaiselta tutkimustilalta tiedusteltiin etukäteen halukkuutta osallistua tutkimukseen. Osallistuminen oli vapaaehtoista eikä ketään pakotettu mukaan. Kieltäytyneiden tutkimustilojen tilalle valittiin uudet tutkimustilat, jotka ilmaisivat halukkuutensa osallistua tutkimukseen.\nHaastateltaville esiteltiin tutkimukseen osallistumisen kannalta oleelliset tiedot\netukäteissoiton lisäksi myös saatekirjeessä (liite 1). Haastateltaville annettiin\nmahdollisuus kysyä tutkimukseen liittyvää lisätietoa tutkijalta joko puhelimitse tai\nsähköpostitse. Haastattelun tapahtuessa puhelimitse tutkija tiesi vastaajien\nhenkilöllisyyden. Tietoa ei käytetty hyväksi tutkimuksessa, vaan annetut haastattelut käsiteltiin luottamuksellisesti ja nimettömästi. Haastateltavia ja heidän\nantamiaan vastauksia ei voida tunnistaa. Haastateltavien yhteystiedot ja haastatteluista saatu aineisto lomakkeineen ja äänityksineen tullaan hävittämään\nasianmukaisesti tutkimuksen valmistuttua. Saatua tutkimusaineistoa käsiteltiin\nrehellisesti, vastauksia vääristelemättä.\nSuoritetun tutkimuksen perusteella havaittiin, että suurin osa haastatelluista lypsykarjatiloista on jo työllistänyt nuoria tai on kiinnostunut nuorten työllistämisestä. Tulosten pohjalta kävi ilmi, että 4H-yhdistysten nuorten työllistämistoiminnasta ja 4H-yrittäjyydestä ei tiedetty kovinkaan paljoa. Nuorten erilaisista työllistämismahdollisuuksista tulisi siis tiedottaa enemmän. Maatilayritysten tarjoamista\ntyöllistymismahdollisuuksista tulisi informoida erityisesti maakunnan työttömiä\nnuoria sekä haja-asutusalueilla asuvia nuoria. 4H:n työllistämistoiminnan ja 4Hyrittäjyyden markkinointiin tulisi panostaa entisestään. Kyseisiä toimintoja pitäisi\nmarkkinoida sekä maatilayrityksille että nuorille. Oletuksena on, että useat nuo-\nret eivät ehkä tiedä mahdollisuudesta työllistyä maatilayrityksiin. Heillä ei myöskään saata olla tietoa 4H:n työllistämistoiminnasta tai mahdollisuudesta perustaa oma 4H-yritys. Sama pätee maatalousyrittäjiin.\n4H järjestää koko Suomen alueella erilaisia työelämäkursseja, joissa opitaan\nhevostaitureita. Voitaisiinko perustaa kokonaan uusi työelämäkurssi nimellä 4Hkarjanhoitaja tai 4H-maataloustaitaja? Palvelulle olisi varmasti kysyntää maaseutumaisissa kunnissa koko Suomessa. Myös metsätyökursseja järjestetään.\nHaastateltavien keskuudessa metsänhoitotöille havaittiin olevan kysyntää. Uuden metsänhoitokurssin järjestämiselle Etelä-Karjalassa olisikin tarvetta.\nOlisi tärkeää saattaa maatilayrityksissä työskentelystä kiinnostuneet nuoret ja\ntyömahdollisuuksia tarjoavat maatilayritykset yhteen. Eräs haastateltava ehdottikin tähän ongelmaan ratkaisuksi listaa, josta löytyisi kunnittain työskentelystä\nkiinnostuneet nuoret sekä työtä tarjoavat maatilayritykset yhteystietoineen. Näin\nyhteyttä voitaisiin ottaa tarpeen vaatiessa puolin ja toisin. Lista voisi olla saatavissa esimerkiksi Internetissä tietyn käyttäjätunnuksen takana tai esimerkiksi\nHaastattelujen yhteydessä eräs haastateltava korosti nuorten tehokkuutta ryhmätyöskentelijöinä. Ryhmässä työskennellessä hieman ikävämmältäkin tuntuva\ntyö sujuu nopeasti ja tehokkaasti. Myös nuorten ryhmätyöskentelyn mahdollisuuksia olisi hyvä miettiä. Nuoret voisivat tehdä pieninä ryhminä esimerkiksi\ntaimien istutusta, kiven keruuta tai hukkakauratarkistuksia. Ryhmätyöskentelyn\nmyötä nuoret voitaisiin saada kiinnostumaan maatilayrityksissä työskentelystä.\nVaikka haastateltavat eivät pitäneet nuoren maatalousalankoulutusta kovinkaan\ntärkeänä, voisi olla hyvä, että nuorille järjestettäisiin jonkinlaisia koulutuksia joko\n4H työelämäkurssin tai jonkinlaisen muun kurssin muodossa. Nuorten työllistämiseen valmentavaa koulutusta olisi hyvä järjestää myös maatilayrittäjille. Näin\nollen nuorten työllistämiseen annettaisiin hyvät lähtökohdat sekä nuorelle itselleen että työnantajalle. Etelä-Karjalan osalta mallia voitaisiin ottaa myös muista\nmaakunnista. Työllistyvätkö nuoret muissa maakunnissa maatilayrityksiin?\nOvatko 4H tai ProAgria mukana tämän kaltaisessa toiminnassa muualla Suomessa?\nMuutaman vuoden mittainen elinkeinojen kehittämishanke voisi olla hyvä keino\nlähteä viemään eteenpäin osaa edellä mainituista toimenpide-ehdotuksista.\nHankkeessa voitaisiin suunnitella toimintamalli nuorten työllistymiseen maatilayrityksissä. Voitaisiin selvittää toimintamallin mahdollisuuksia ja edellytyksiä\nmaakunnassa tarkemmin. Toimintamalli laitettaisiin hankkeessa myös käytäntöön. Tämänkaltaisella toiminnalla voitaisiin auttaa maakunnan nuoria mukaan\ntyöelämään. Samalla voitaisiin ehkäistä nuorten mielenterveys- ja päihdeongelmia ja syrjäytymistä sekä parantaa maatilayrittäjien työssä jaksamista.\nSuoritettu tutkimus ei koskenut koko Etelä-Karjalan alueen lypsykarjatiloja, vaan\nperustui pieneen, suuntaa antavaan, otokseen. Olisi mielenkiintoista tietää minkälaisia tulokset olisivat, jos kyseinen tutkimus suoritettaisiin kokonaistutkimuksena joko kaikille Etelä-Karjalan lypsykarjatiloille tai kaikille maakunnan maatiloille tuotantosuuntaan katsomatta. Myös maatilayrittäjien työnantajatietoutta\nvoitaisiin tarkastella omassa tutkimuksessaan. Onko todellakin niin, että maatilayrittäjillä on riittävästi työnantajatietoutta?\nOlisi mielenkiintoista kartoittaa maakunnan nuorten kiinnostusta työskennellä\nmaatilayrityksissä. Samalla voitaisiin selvittää, löytyykö kiinnostuneilta nuorilta\nmaatilayrittäjien toivomia ominaisuuksia ja taitoja. Löytyisikö nuorten joukosta\nsellaisia nuoria, jotka olisivat halukkaita perustamaan omia, maatilayrityksille\nerilaisia työpalveluja tarjoavia, 4H-yrityksiä? Ovatko työttömät nuoret kiinnostuneita maatilayritysten tarjoamista työtehtävistä?\nLaajempana tutkimusaiheena voitaisiin kartoittaa, olisiko uudelle maataloustöihin painottuvalle 4H-työelämäkurssille tarvetta maakunnallisesti tai koko Suomen laajuisesti. Voitaisiin selvittää, kuinka uuden työelämäkurssin toteuttaminen tapahtuisi ja minkälaisia toimenpiteitä sen toteuttaminen vaatisi.\n4H. Oma yritys. 2014. http://www.4h.fi/oma-yritys/. 18.3.2014.\nElintarviketalous 2013. Elintarviketalouden tuotanto-, kulutus-, markkinointi- ja\nhintatilastoja 2007–2012. 2013. Suomen Gallup Elintarviketieto Oy.\nEtelä-Karjalan liitto. 2014a. Elinkeinot.\nEtelä-Karjalan liitto. 2014b. Karttapankki.\nEtelä-Karjalan liitto. 2014c. Työvoima ja työllisyys.\nEtelä-Karjalan liitto. 2014d. Väestö.\nHeikkilä, T. 2008. Tilastollinen tutkimus. Helsinki: Edita.\nHirsjärvi, S., Remes, P. & Sajavaara, P. 2010. Tutki ja kirjoita. Helsinki: Tammi.\nHirvonen, M. Tuomola, A. & Tuominen, R. 2007. Työnantajan ABC – pkyrityksen työsuhdekirja. Helsinki: Tietosykli Oy.\nKoskinen, S. & Ullakonoja, V. 2012. Oikeudet ja velvollisuudet työsuhteessa.\nKuukka, M. 2014. Toiminnanjohtaja. Lemin, Luumäen ja Savitaipaleen 4Hyhdistykset. Sähköpostikysely 14.3.2014.\nLehtonen, S. 2014. Eemelin Metsäpalvelut on vuoden 2014 4H-yritys. Maaseudun tulevaisuus 19.3.2014: 13.\nLaki naisten ja miesten välisestä tasa-arvosta 609/1986.\nLaki nuorista työntekijöistä 998/1993.\nMaaseudun työnantajaliiton ja puu- ja erityisalojen liiton välinen maaseutuelinkeinojen työehtosopimus 1.2.2014–31.1.2017. 2014.\nMaataloustilastot. 2014a. Alueittainen lihantuotanto.\nMaataloustilastot. 2014b. Alueittainen maidontuotanto.\nMaatilatilastollinen vuosikirja 2013. 2013. Tike, Maa- ja metsätalousministeriön\ntietopalvelukeskus. Tampere: Suomen yliopistopaino Oy.\nMetsätilastollinen vuosikirja. 2013. Metsäntutkimuslaitos. Sastamala: Vammalan\nNettilaki. 2014. http://www.nettilaki.com/. 7.4.2014.\nPaananen, T. 2013. Raportteja 41/2013. Kaakkois-Suomen nuorisotilastoja.\nPaanetoja, J. 2009. Työoikeus tutuksi. Helsinki: Edita Publishing Oy.\nPiutula, M. 2014. Toiminnanjohtaja. Etelä-Saimaan 4H-yhdistys. Sähköpostikysely 13.3.2014.\nPuustinen, H. 2014. Järjestöpäällikkö. Suomen 4H-liitto. Henkilökohtainen tiedonanto. 8.1.2014.\nSaaranen-Kauppinen, A. & Puusniekka, A, 2006. KvaliMOTVMenetelmäopetuksen tietovaranto. Tampere: Yhteiskuntatieteellinen\nSosiaali- ja terveysministeriön asetus nuorille soveltuvien kevyiden töiden esimerkkiluettelosta 189/2012.\nTE-palvelut. 2014. Palkkatuki.\nTyöntekijän eläkelaki 395/2006.\nTyösuojeluhallinto. 2014. http://www.tyosuojelu.fi/fi/nuoret_tyontekijat. 4.4.2014.\nValtioneuvoston asetus nuorille työntekijöille erityisen haitallisista ja vaarallisista\nVuorikoski, P. 2014. Toiminnanjohtaja. Vuoksen ja Parikkalan 4H-yhdistykset.\nVuosikertomus 2012. 2012. Suomen 4H-liitto. http://4h-fibin.directo.fi/@Bin/58c48ea588b1d00295242b47e60a61f5/13953082\nOlen Karelia-ammattikorkeakoulun neljännen vuosikurssin agrologiopiskelija. Laadin opintoihini\nkuuluvaa opinnäytetyötä aiheesta Etelä-Karjalan lypsykarjatilojen valmiudet nuorten työllistäjinä.\nOpinnäytetyön toimeksiantajina toimivat ProAgria Etelä-Suomi sekä Kaakkois-Suomen 4H-piiri.\nTutkimuksen tarkoituksena on selvittää Etelä-Karjalan lypsykarjatilojen valmiudet työllistää nuoria\nyrityksiinsä. Tutkimuksella kartoitetaan, minkälaisia töitä lypsykarjatilat voisivat tarjota nuorille.\nSamalla pyritään löytämään mahdolliset esteet nuorten palkkaamiselle. Saatujen tutkimustulosten\npohjalta nuorten työllistymistä maatilayrityksiin pyritään kehittämään.\nTutkimus toteutetaan puhelinhaastattelulla. Yrityksenne on valikoitunut yhdeksi haastattelukohteeksi. Yhteystietonne on saatu ProAgria Etelä-Suomen asiakasrekisteristä. Puhelinhaastattelu\ntoteutetaan viikoilla 2-3, jolloin allekirjoittanut soittaa teille suorittaen haastattelun. Antamanne\nvastaukset käsitellään nimettöminä ja ehdottoman luottamuksellisina.\nLiitteenä haastattelulomake, jonka pohjalta haastattelu toteutetaan. Toivon, että perehdytte lomakkeen kysymyksiin etukäteen täyttämällä lomakkeen. Tällöin haastattelun kulku sujuu jouhevasti, eikä haastattelu vie paljon aikaanne. Mikäli teille herää jotain kysyttävää tutkimuksestani tai\npuhelinhaastattelun ajankohta ei sovi teille, älkää epäröikö ottaa minuun yhteyttä.\nKiitos vastauksistanne ja antamastanne ajasta jo etukäteen!\nProAgria Södra Finland\nVanajantie 10 B, FI-13110 TAVASTEHUS, FINLAND\nProAgria Southern Finland Vanajantie 10 B, FI-13110 HÄMEENLINNA, FINLAND\nLappeenranta, Y 0242886-0\nPuh./Tel. +358 20 747 3000\nFaksi/Fax + 358 20 747 3090\nKotipaikka Lappeenranta, Y 0242886-0\nHemort Villmanstrand, Y 0242886-0\nwww.proagriae-s.fi Place of domicile\nKirjoittakaa vastaus sille varattuun tekstikenttään tai rastittakaa sopivin vaihtoehto.\nOsio 1 Perustiedot\n1) Vastaajan ikä\nLypsylehmiä yhteensä ______ kpl\nNuorkarjaa yhteensä ______ kpl\nPeltoa yhteensä ______ ha\nMetsää yhteensä ______ ha\nTilan omistaa ______ hlö(ä)\nSukupolvenvaihdos toteutettu ______ vuonna.\nOsio 2 Tilan nykyinen työvoima\n1) Tilan kaikki omistajat työskentelevät tilalla.\n2) Tilan omistaja/omistajat työskentelevät tilan ulkopuolella.\n3) Tilan edellinen omistaja/omistajat työskentelevät tilalla.\n4) Tilanomistajien 15–24-vuotiaat lapset auttavat tilan töissä.\nLasten ikä/iät __________ v.\n5) Tila käyttää tilan ulkopuolista työvoimaa.\nTilan ulkopuolisten työvoiman ikä/iät _________ v.\nOsio 3 Nuorten työllistymismahdollisuudet tilalla\n1) Voisin tarjota nuorelle (15–24 v) seuraavanlaisia työtehtäviä:\nMitä muita töitä?\n2) Kuinka moneksi työpäiväksi tarjoaisitte töitä vuodessa?\n3) Mihin vuodenaikaan suurin osa tarjoamistanne työtehtävistä sijoittuisi ja kuinka pitkä kestoisia ne olisivat?\n tasaisesti koko vuodelle___________ työpäivää.\nOsio 4 Työllistettävälle nuorelle asetetut vaatimukset\n1) Minkä ikäisen nuoren palkkaisitte mieluiten tilallenne?\n ___________ vuotta.\n iällä ei ole merkitystä\n2) Edellytättekö työllistettävältä nuorelta\na) aiempaa kokemusta maataloustöistä?\nb) maatalousalan koulutusta?\nc) kiinnostusta maatalousalaa kohtaan?\nd)kiinnostusta pidempi aikaiseen työskentelyyn?\n3) Tulisiko työllistettävällä nuorella olla\na) traktorin ajamiseen oikeuttava T-ajokortti?\nb) liikennetraktorin ajamiseen oikeuttava C-ajokortti?\nc) henkilöauton ajamiseen oikeuttava B-ajokortti?\n4) Tulisiko työllistettävän nuoren osata entuudestaan itsenäisesti\na) ajaa traktoria?\nb) käyttää traktorin työkoneita?\nc) lypsää lehmiä?\nd) hoitaa lehmiä?\n5) Minkälaisia muita ominaisuuksia ja taitoja vaatisitte työllistettävältä nuorelta? Kertokaa omin\nOsio 5 Työllistämistyypit\nNuoren työllistämiseen maatilayrityksiin on useita vaihtoehtoja:\n1. Yrittäjä voi itse palkata nuoren töihin toimien nuoren työnantajana työnantajavelvollisuuksia\nnoudattaen. Työnantajana toimiessa työnantajalle kertyy kuluja työntekijälle maksettavasta\nbruttopalkasta sekä lakisääteisistä sosiaalivakuutuksista, kuten sosiaaliturva-, työeläke- ja tapaturmavakuutusmaksuista. Työnantajana toimiessaan yrittäjä voi ulkoistaa tietyt osa-alueet, kuten palkanmaksun muille toimijoille, esimerkiksi tilitoimistoille. Nuori voidaan myös työllistää yhteistyössä muiden maatilayritysten kanssa.\n2. Nuori voi työllistyä Etelä-Karjalan alueen 4H-yhdistysten työllistämistoiminnan kautta. Tällöin\ntyövoimaa tarvitseva maatilayritys voi ottaa yhteyttä paikalliseen 4H-yhdistykseen, joka etsii kyseiseen työtehtävään soveltuvan nuoren. 4H-yhdistys ja nuori ovat työsuhteessa, eikä työn tilaajan tarvitse huolehtia esimerkiksi nuoren vakuuttamisesta. Työn tilannutta maatilayritystä\nlaskutetaan nuoren suorittamasta työstä tietyn tuntihinnan tai sovitun urakkahinnan mukaan.\n3. Nuoret voivat perustaa omia 4H-yrityksiä, jolloin he toimivat itse itsensä työnantajina ja samalla myyvät tuottamaansa palvelua, esimerkiksi lastenhoitoapua, sitä tarvitseville. 4H-yrittäjä\ntoimii minkä tahansa yrittäjän tavoin huolehtien itse erilaisista vakuutusmaksuista sekä muista\nvastaavista kuluista. 4H-yritys laskuttaa asiakasta suoritetusta työstä sovitun hinnan mukaan.\n1) Minkä suuruista tuntipalkkaa (ei sis. ALV) olisitte valmiit maksamaan työllistettävälle nuorelle\ntoimiessanne itse työnantajana?\n2) Maksaisitteko nuorelle tuntipalkan sijaan mieluummin urakkapalkkaa toimiessanne itse työnantajana?\n3) Minkä suuruista tuntihintaa (ei sis. ALV) olisitte valmiit maksamaan työllistettävän nuoren\nsuorittamasta työstä ostaessanne palvelun paikalliselta 4H-yhdistykseltä? Tällöin 4H-yhdistys\netsisi työhön sopivan nuoren ja hoitaisi palkan maksun eli 4H-yhdistys ja nuori olisivat työsuhteessa. Teidän tulisi perehdyttää nuori tehtävään, seurata työn etenemistä ja maksaa 4Hyhdistyksen lähettämä lasku suoritetusta työstä.\n4) Ostaessanne työpalvelun paikalliselta 4H-yhdistykseltä toivoisitteko palvelun hinnoittelun perustuvan tuntikorvauksen sijaan urakkakorvaukseen?\n5) Olisitteko valmiita ostamaan tarvitsemanne työpalvelun 4H-yrittäjänä toimivalta nuorelta?\n6) Minkä suuruista tuntihintaa (ei sis. ALV) olisitte valmiit maksamaan ostaessanne tarvittavan\ntyöpalvelun 4H-yrittäjänä toimivalta nuorelta?\n7) Työllistäisittekö nuoren yhteistyössä muiden maatilayritysten kanssa?\n8) Työllistäessänne nuoren yhteistyössä muiden maatilayritysten kanssa, kuinka monen maatilayrityksen yhteistyötä pidätte parhaana vaihtoehtona?\n ___________ maatilayritystä.\n yhteistyökumppanien määrällä ei ole väliä\nOsio 6 Nuorten työllistämisen esteet\n1) Mikä mielestänne estää nuoren työllistämisen tilallenne? Valitkaa kaksi tärkeintä vaihtoehtoa.\n liian korkea hinta\n puutteellinen ammattitaito\n työtehtävään sopivan nuoren löytyminen\n yrittäjän työnantajatietouden puute\n työllistämisprosessin monimutkaisuus\n muu, mikä ___________________________________\n2) Perustelkaa omin sanoin, miksi valitsitte kahdeksi tärkeimmäksi vaihtoehdoksi juuri kyseiset\nOsio 7 Jatkotoimenpiteet\n1) Koetteko nuoren työllistämisen tilallenne realistisena vaihtoehtona?\n2) Oletteko kiinnostuneet maatilayrittäjille suunnatusta nuorten työllistämiseen valmentavasta\n3) Haluatteko, että teihin otetaan yhteyttä nuorten työllistämiseen liittyvissä kysymyksissä? Antamanne vastaukset käsitellään nimettöminä ja ehdottoman luottamuksellisina. Puhelinnumeronne tallentuu vain yhteydenottoa varten.\n4) Onko mielessänne jotain muuta nuorten työllistämiseen liittyvää ajatusta tai kommenttia?\nKertokaa omin sanoin.\n(http://www.theseus.fi/) kevään 2014 aikana. Voitte halutessanne käydä tutustumassa valmiiseen työhön.\nKARELIA-AMMATTIKORKEAKOULU Pohjois-Karjalan vihannesviljelijöiden yhteistyön kehittämisalueet Maaseutuelinkeinojen koulutusohjelma\nKARELIA-AMMATTIKORKEAKOULU MAATALOUDEN NYKYTILA JA TULEVAISUUDEN NÄKYMÄT KESKI-KARJALASSA 2010\nMinna Sarajärvi MAATILAN PAPERITTOMAN TALOUSHALLINNON KEHITTÄMINEN\nTyöllistämisen monipalvelukeskus Woimala Lehikoinen Päivi 2013 Hyvinkää\nVuorotteluvapaan hyödyt ja haitat; Vuorottelijalle, työnantajalle ja sijaiselle Case: Helen Oy\nARJEN AAKKOSISTA TYÖELÄMÄN TAITAJAKSI Työvalmennus sosiaalisen työllistämisen toimialalla Anna-Maija Koskenlahti