Dvojitá krádež | Jehane O´Tee - pro pro vás a pro radost...\nBlog.cz\t> Jehane O´Tee - pro pro vás a pro radost...\t> Archiv\t> Září 2011\t> Dvojitá krádež\n27. září 2011 v 12:24\t| Jehane\t| Povídání\n"Zaplatíme" houkl Marek na číšníka. Byl nejvyšší čas vyrazit domů.\n"Budete platit zvlášť nebo dohromady?" zazněla obvyklá otázka.\nNež jsem se stačila nadechnout k odpovědi, vyřešil to za mě Marek.\n"Dohromady" a vytáhl z peněženky patřičný obnos.\n"Marku, dohodli jsme se přece, že si bude platit každý sám za sebe!" zasyčela jsem na něho podrážděně, když se číšník vzdálil. Andrea a Janča se na sebe ušklíbly. Tyhle naše věčné tahanice už je pomalu přestávaly bavit. Jako by si říkaly: "už je to tu zase".\nVytáhla jsem z peněženky padesátku, že Markovi za svůj čaj zaplatím. "Necháš to!" nechtěl o něčem takovém ani slyšet a zatvářil se naoko pohoršeně. "Příště pozveš ty mě" pokrčil rameny. Oba jsme přitom dobře věděli, že příště bude platit zase on, ať si říká, co chce. Všechno bral vždycky na lehkou váhu. Šašek! Měl vlastní kapelu, kde hrál první housle. Doopravdy, byl to houslista! Ale na klasiku nesáhl už léta. Nicméně díky moderní hudbě - baskytara, klavír, nějaký ten buben, zpěvačka se sametovým altem, a k tomu romantické housle - měl na svých amatérských koncertech téměř vždy plno. Marek, tak trochu sebestředný, na první pohled jaksi plachý, ale to byla jen maska. Kosmopolitní - to označení jsem pro něj před časem vymyslela. Hodilo se k němu, myslím, že ho to slovo docela dobře vystihovalo. Všude byl, všechno znal a každý ho znal. Ale v něm samotném se člověk nevyznal. Nikdy jsem nebyla schopná zahlédnout byť jen na jedinou vteřinu jeho pravé já. Byli jsme kamarádi už od střední školy. Měl neuvěřitelné charisma a díky tomu spoustu kamarádů. Ale měl taky přátele?\nAť už však byl, jaký byl, bylo mi s ním vždycky příjemně. Dalo se s ním povídat prakticky o čemkoliv. Vzhledem k tomu, že jsme měli spoustu společných zájmů, témata se zdála být nevyčerpatelná. A když už jsme je přece vyčerpali, vždycky jsme se dokázali zabavit na dostatečně dlouhou dobu citací dialogů z našich oblíbených komedií. Nevídala jsem se s ním tak často, jak bych bývala chtěla, ale těch pár náhodných setkání a posezení u čaje mi muselo stačit. Byla jsem za to v duchu vděčná. Mé kamarádství za ta léta naprosto nepozorovaně přerostlo v něco hlubšího, ačkoliv jsem se ze všech sil snažila zakazovat si to. Ale člověk city neuhlídá. Zdivočelá chemie se nedá rozumem ovládnout, natož zkrotit. Za všechno mohly ty jeho šedé oči.\nUž zase jsem zabředávala do svých citových úvah točících se stále kolem jednoho tématu. Jako melodie, kterou posloucháte tak dlouho, až se vám omrzí. Nikam to nevedlo. Jen se mi rozostřil zrak a přicházela jsem o jedinečné okamžiky, kterých bylo tak zoufale málo. Na poslední chvíli jsem si uvědomila, že na mě sestra mluví. Asi svou otázku opakovala podruhé. Dívala se na mě lehce netrpělivě.\n"Tak co, Viky, zvedáme se?" vypoulila na mě Janča oči. Tohle měla ve zvyku od doby, co jí bylo asi deset let. Tehdy byla přímo posedlá jakýmsi seriálem. Bezhlavě se zamilovala do mužného, udatného a neohroženého hlavního hrdiny, jehož přízvuk, způsob mluvy, dokonce i gesta přijala bezvýhradně za své a ani se vzrůstajícím časovým odstupem se jich úplně nevzdala.\n"Jo, jo, jasně" snažila jsem se poslušně vrátit do reality. "Už se zvedám."\nNatáhla jsem se pro svetr a pospíchala za ostatníma. V poklusu jsem se snažila z kapsy kalhot vydolovat klíček ke kolu. Naše oblíbená kavárna nevlastnila stojan na kola, tak jsme je se sestrou musely zamykat ke sloupkům dopravního značení. Naštěstí si toho zatím žádný strážník nevšiml, anebo mu to bylo upřímně jedno. Každopádně tenhle stav věcí nám vyhovoval. Zvykly jsme si na tu trochu vzrušení v našich jinak nevýrazných životech.\nSlunce stálo nízko nad obzorem. Ještě tak půl hodiny a začne se smrákat. Měla jsem své dva roky staré kolo opravdu ráda, tak jsem s ním pro jistotu zajížděla za roh a přivazovala je ke sloupku schovávajícímu se zpola za křoví. Trochu jsem zalomcovala klíčem ve svém postarším, rezavějícím zámku, olámala pár větviček a odvedla si kolo k silnici, kde na mě čekal zbytek naší sešlosti.\n"Viki, někdo mi ukradl kolo" ozvala se Janča vedle mě.\n"Jasan, dobrý pokus", odbyla jsem ji. Ráda takhle vtípkovala, ale už jsem ji za ta léta společného dospívání přece jen znala natolik dobře, abych jí na to ještě skočila. Před pěti lety možná, ale teď už rozhodně ne.\n"Naskoč a uháníme domů. Víš, že rodičové už určitě přecházejí po domě jako lvi v kleci. Řekly jsme jim, že přijdeme už před deseti minutami." Otočila jsem se na sestru. Koukala na mě, v ruce rozbitý zámek od kola.\n"Zatraceně!" ulevila jsem si. Znala jsem desítky různých mnohem jadrnějších nadávek, ale nikdy jsem je nevyslovovala nahlas. A tak všechna ta jadrnost výbušně bublala někde uvnitř. Až jednou vybublá napovrch, lidi okolo pod tou tlakovou vlnou popadají na zem jako tabulky domina. Všichni tři jsme nevěřícně zírali na Janču a rozbitý zámek v její ruce. To jediné po jejím kolu zbylo.\nZačínala jsem se zahřívat. Kroť se! Uklidňovala jsem se. Jsem povahou mírná osůbka, ale nespravedlnost mě dokáže vytočit na takovou míru, že ze mě pak mají hrůzu i mí nejbližší přátelé, kteří jsou ode mě na leccos zvyklí.\n"Do háje! Řekni mi, kdo mohl chtít ukrást takovou herku!" soptila jsem. Nezuřila jsem ani tak kvůli tomu, že sestře kolo ukradli, jako spíš kvůli tomu, že nejsme kdoví jak zámožná rodina a nové kolo si prostě momentálně nemůžeme dovolit.\nRozzuřilo mě, že někdo může být tak arogantní, bezohledný a drzý! Co teď?\n"Nenahlásíme to na policii?" pokoušela se Andrea o racionální uvažování.\nMarek si promnul zátylek a ohlédl se na obě strany chodníku, jako by čekal, že se mu podaří zahlédnout mizejícího zloděje.\n"Policajti mají stanici nedaleko odtud, můžeme tam zaskočit rovnou" navrhl.\n"Nemá to cenu. To kolo už bylo stejně staré. Nebylo ani pojištěné" zavrtěla jsem hlavou.\nJanča se přehrabovala v kabelce. Nemohla najít papírové kapesníčky. V očích ji pálily slzy. Stejně jako já nesnášela brečet na veřejnosti. Docela jsem ji chápala, naprosto normální reakce, ale byla jsem si jistá, že rodiče to vezmou v pohodě. Byli to oba rozumní lidé, taková věc se může stát komukoliv. Ale stejně to byl blbý pocit, kdyby se to stalo mně, cítila bych se bezmocná, neschopná, naprosto k ničemu. Chápala jsem, jak se musí cítit moje mladší sestra. Měla jsem chuť něco pořádně nakopnout, uběhnout tryskem deset kilometrů nebo si z plných plic zakřičet. Neudělala jsem nic z toho, jen jsem zatínala pěsti, až jsem si od nehtů otlačila do dlaní drobné rýhy. Něco s tím přece musí jít udělat! Policie v tomhle nepomůže. Staré kolo nikdo hledat nebude. Zapíšou si to, zeptají se na tisíce nedůležitých podrobností a celý případ odsunou do kolonky "neobjasněno". Mají přece spoustu horších případů k okamžitému prošetřování. Kolo mělo cenu leda tak na to, aby se rozebralo a prodalo na součástky, a ani to by nikomu nevyneslo víc než pár usmolených korun. Proč se s tím dotyčný vůbec obtěžoval? Všechno to bylo tak zbytečné! Zbytečná krádež, zbytečné cokoliv podnikat.\n"Rozdělíme se" zasáhla jsem rozhodně do debaty, kterou ti tři během mého tichého uvažování stačili rozproudit. Janča už sahala po mobilu, aby informovala rodiče o svém nejnovějším problému. Nechápavě se ke mně otočili. Připadala jsem si jako hlavní hrdinka nějaké krimi epizody, kterou dávají na primě v půl páté večer. Tohle byla bohužel ta nejskutečnější realita.\n"Rozdělíme se" zopakovala jsem svůj návrh. "Sednu na kolo a budu pročesávat jednu část města. Ty", otočila jsem se k Markovi, "zaběhneš domů pro svoje kolo a vezmeš si další část města. Andy ty bydlíš daleko, ale mohla bys doprovodit ségru aspoň na půl cesty a koukejte při tom na všechny strany, oči otevřené. A pro všechny případy po cestě brnkněte domů, že nás zatím ještě nemají čekat." Připadala jsem si jako ostřílený vyšetřovatel. Vyhrabala jsem ze zaprášených koutků mé mysli všechny vzpomínky na své oblíbené, převážně britské, detektivní seriály a pokusila se tvářit aspoň trochu suverénně. No tak lidi, přece vím, co dělám. Nevím sice, ale kdo to na mě pozná? Pokud existuje alespoň nepatrná naděje, že by se kolo mohlo najít, tak jí musíme využít! Zmocnila se mě bojovná nálada, tep se zrychluje, bystří se smysly. Prostě to zkusíme. Celý život bych si vyčítala, že jsem mohla něco udělat a nechala jsem to plavat jen proto, že se mi zdálo, že na to nemám, že je to blbost.\nSilou vůle jsem se přinutila zklidnit roztěkané myšlenky. Kdybych chtěla ukrást kolo, jak bych na to šla? Ne nadarmo se mi říkalo Zlodějská sestra. Můj starší bratr byl mezi svými přáteli známý jako Zloděj. Nikdo už si nepamatoval, jak ta přezdívka vznikla, a ti tři zasvěcení, kdo si na to ještě vzpomínali, to tvrdošíjně odmítali nám ostatním prozradit. Podezírala jsem je, že v tom bude něco naprosto banálního, ale fakt, že mlčeli jako hrob, dělal celou věc ohromně tajemnou a zajímavou. Jedno však bylo jisté, přezdívka se svým prapůvodním významem rozhodně neměla nic společného.\nJakožto Zlodějská sestra jsem se pokusila vžít do své role a uvažovala jsem, co bych s kolem udělala. Jak už jsem podotkla, bylo to staré kolo, takové to tříčtvrteční. Janča se při jízdě na něm i při své drobné postavě téměř kopala kolenem do brady. Často si na to stěžovala, ale nic naplat. Ještě takové dva roky s ním měla vydržet, než se podaří při všech našich vysokoškolských a dalších výdajích uvolnit pár korun na nové, kvalitní kolo. Teď je odsouzená k tomu, aby celé ty dva roky prochodila pěšky. Bydleli jsme na malém městě, ale i tady kolo dost podstatně zkvalitňovalo život. Do centra to bylo přibližně deset minut po silnici, pěší si na to bude muset vyšetřit půl hodiny. Autobusy jsou drahé. Jednou či dvakrát do týdne se s hromadnou dopravou dalo počítat, ale každý den? To by se udělala díra do kapsy.\nZnovu jsem se podívala na zámek. Jednoduchý, obyčejný, drátěný obojek obalený plátem pružné gumy. Přesto ten člověk musel mít pořádnou páru. Zámek byl jednoduše roztržený. Tak, to bychom měli. Nějaký svalovec si to rázoval po poměrně využívané ulici, uviděl kolo, starou rozvrzanou herku, které rezaví řetěz, přehazovačka stávkuje a barva už dávno z červené oprýskala na prapodivnou změť fleků. Zkratuje mu v hlavě, roztrhne bezpečnostní řetěz poutající kolo k sloupku dopravní značky zákaz zastavení a... A co? Co dál? Nic mě nenapadalo. Nemáme na to. Všechno to je naprostá blbost, jen jsem si chtěla zahrát na profi vyšetřovatele, na které koukám každý pátek večer v televizi. Představuju si pohádky jako malé dítě. Co si chci dokázat?\nAndy, Marek a Janča na mě koukali, jako by čekali na další odborné pokyny vedoucí k dopadení zloděje a nalezení odcizeného kola. Oni mi věří! To uvědomění mě zasáhlo téměř stejnou silou jako zoufání sotva před pár okamžiky. Zkusíme to! I kdyby to byla jen pohádka, která nám po pěti minutách akce začne připadat příliš infantilní. Musíme to zkusit.\n"Tak jo, do toho!" zavelela jsem. Janě to kupodivu trochu zvedlo náladu. Oči už ztratily skelný lesk. Zavěsila se do Andy, mávla na mě a vydala se i s kamarádkou směrem k domovu, oči otevřené, ale v duchu zaobírající se spoustou sebeobviňujících výmyslů. Ta momentálně není dobrý pozorovatel. Ale co, třeba se ji Andrei aspoň podaří cestou uklidnit. To taky stojí za snahu.\n"Tak hodně zdaru" poplácal mě Marek po paži a ukázal palcem nahoru. Taky se otočil k domovu, aby vyvedl svého bujného oře, superkolo se spoustou chytrých udělátek a umělecky vyvedenou značkou Merida, za které utratil celé své letní úspory, co mu zbyly po koncertech, a vydal se spolu se mnou na beznadějný lov ničemných darebáků.\nNadechla jsem se. V očích odhodlání, v celém těle oheň spravedlivého rozhořčení. Já toho zmetka dostanu!\nProjela jsem kdoví kolik ulic, obhlídla nepočítaně temných zákoutí, ale kolo stále nikde. Pohled na hodinky, pohled k západu. Deset minut a bude po slunci. Až padne tma, budu muset celou akci odvolat. Nemá to cenu! Už zase jsem pomalinku podléhala panice. Nemá to cenu! Jezdím tady křížem krážem a nic. Ten, kdo kolo ukradl, ho určitě dobře schoval. Je to na nic. Nechtělo se mi však smířit s tím, že bych neuspěla. Prohra? Nepřípustné! Po městě tu běhá opravdový zloděj, který naši rodinu obral o poctivě vydřené úspory a já bych to měla nechat jen tak? Nikdy! A už se mě zmocňoval vztek. Ten nejlepší pocit pro vytrvání. Já ho dostanu! A až ho najdu, tak, tak...\nTak co? Co vlastně udělám, až toho zloděje najdu? Tak daleko jsem ve svých plánech nedošla. Dokázala jsem si živě představit, jak před sebou najednou spatřím rozložitého, ramenatého zloducha tlačícího vedle sebe mrňavé kolo mé sestry. Co udělám, až ho vypátrám? Přijedu k němu a řeknu: pardon, ale to kolo není vaše, okamžitě mi ho vraťte? Najednou mi to všechno přišlo směšné, absurdní, zoufale nedomyšlené.\nNakonec stejně budu muset zavolat policii. Přece si nebudu nic nalhávat. Jsem jenom obyčejná holka, slabá, netrénovaná. Nikdy jsem nedělala žádný bojový sport ani jsem nechodila do posilovny. Mimochodem u nás se tomu říká mučírna, což by mělo vypovídat mnohé o mém vztahu k posilovnám a tělocvičnám, a v neposlední řadě taky o mé tělesné konstituci. V životě jsem se prala jenom se sourozenci. Jak si představuju, že přemůžu nejméně stokilového vypracovaného svalovce? Jen jsem ze sebe přede všemi udělala blbce.\nAch, Bože, pomoz mi to kolo najít! Když už ne kvůli mně, kvůli mé ješitnosti a touze po slávě, tak alespoň kvůli mé rodině!\nDobře. Ještě pět posledních minut a vzdám to, rozhodla jsem se. Nedalo se nic dělat. Slunce už zapadlo a město se pomalu utápělo v soumraku. Brzy se začnou žhavit pouliční lampy a já nedohlédnu dál, než kam mi posvítí baterka napojená na dynamo. Pět minut a budu muset utratit zbytek kreditu, který mi v mobilu zbývá, na odvolání pátrací skupiny. Byla to neradostná vyhlídka a já stále častěji volala k Bohu, aby se zastal práva proti bezpráví. Jsem věřící, volání o pomoc mi dodávalo velkou naději i tam, kde už lidé obyčejně žádnou nevidí. Poslední ulice vedoucí k náměstí. Pak to vzdám.\nZabočila jsem za roh. Přede mnou se rozevřelo náměstí v celé své kráse. Zašedlé koule pouličních lamp se sotva začaly zbarvovat do temně oranžové, než přejdou do oslnivě bílého halogenového odstínu. Nápisy nad hospodami, bary a restauracemi, kterých tu bylo dohromady asi pět, světla z oken bytovek a záře dohasínajících červánků podtrhovala podmanivou eleganci tohoto historického místa. Vždycky jsem obdivovala vysoký, barokní morový sloup uprostřed náměstí. Ohrazený zdobeným kovovým mřížovím dodával celému místu majestátní atmosféru s nádechem tajemna. Kdoví proč mi morové sloupy vždycky připadaly tak nějak zvláštně tajemné. Kolo...\nKolo? KOLO! Nemožné! Ve chvíli, kdy jsem odpískala celou akci jako zrušenou, tu najednou stojí přímo přede mnou, ledabyle opřené o zeď před zapadlou rohovou hospůdkou. Skoro jako by se mi vysmívalo. Ty sjíždíš celé město křížem krážem, rozčiluješ se, nervuješ, a já si tu zatím beze spěchu stojím opřené o zeď už kdoví kolik času...\nTak ten prevít se jenom potřeboval přepravit do hospody! Krev ve mně už opět pozvolně docházela k teplotě varu. Hospoda na rohu náměstí byla od místa krádeže vzdálená asi pět minut svižné chůze. Jaká ironie! Chtělo se mi mlátit hlavou o zeď. Chtělo se mi smát, křičet, nadávat a skákat. V prvním okamžiku nerozvážného usuzování mě to táhlo do hospody. Mé podvědomí volalo po odplatě, jako na divokém západě...\nRozrazím lítací dveře, vkráčím dovnitř s rukama připravenýma na koltech, těžké boty významně klapou při každém mém kroku ve ztichlé putyce. "Kdo to byl" přeplněným, zakouřeným lokálem se rozlehne můj dunivý hlas, který nenechá nikoho na pochybách, proč jsem přišel, já, ruka zákona. Od protějšího stolu obloženého špinavými sklenicemi naplněnými zlatavou tekutinou s větším podílem čistého líhu, než co by obyčejný člověk snesl, se zvedne chlap s mohutným knírem a kloboukem staženým do tváře. Pomalým, okázalým pohybem zakloní hlavu, aby na mě viděl, zpod klobouku se na mě dívají nelítostné oči zabijáka, v ústech líně převaluje párátko ...\nJe čas vrátit se zpátky do reality. Co by se asi stalo, kdybych provedla svou vysněnou přepadovou akci? Docela určitě bych skončila někde pod stolem, přinejmenším s rozbitou hlavou, kolem mě spousta střepů a krve. Spravedlnost si bude muset přijít na své docela obyčejnějším způsobem. Statečné hrdinské skutky dnes prostor pro seberealizaci nedostanou.\nPřede mnou stojí kolo. Vypadá jako kolo mé sestry, stejný tříčtvrťák s oprýskaným lakem, zarezlým řetězem, stejná přehazovačka, stejný výrobce, bez blatníků. Snažila jsem se rozpomenout na jakýkoliv výraznější detail, znamínko krásy, které by mi bezpečně potvrdilo, že je to beze vší pochyby kolo mé sestry.\nPřed hospodou stojí dva štamgasti. Dívají se po mně. Docela mě znervózňují.\nMám to! Pod sedlem je několik zářezů, nechtěně jsme je tam s taťkou před časem vyrobili, když jsme se snažili zvednout sedátko alespoň o pár centimetrů, aby se na tom křápu ještě chvíli dalo jezdit, aniž by si při tom člověk vymlátil veškeré kousací příslušenství. Nedočkavě jsem se sehnula, abych se přesvědčila. Vteřina napětí... Jsou tam! Hurá! Nemůžu tomu uvěřit! Našla jsem ukradené kolo, to snad není možné. Ještě chvíli jsem přemýšlela, jestli mě opravdu neklame zrak. Ne, nemůžu se mýlit. Stojí tady kolo nápadně podobné kolu, co patří mé sestře, není zamčené a jsou na něm jisté poznávací znaky. Díky, Bože! Co dál?\nNenapadlo mě nic chytřejšího než ukrást si kolo zpátky. Prostě ho seberu a zdrhám pryč. Štamgasti na mě stále podezíravě zírají. Aby tak na mě ještě zavolali policii! Jednou rukou přidržuji svoje kolo, druhou svírám řidítka kola čerstvě ukořistěného. Už ho nepustím! Krev stále ještě vaří, v tepnách to bublá. Pořád mám sto chutí provést to, co se dělalo na divokém západě. Zdravý rozum však má alespoň v tomhle navrch.\nV bojové náladě jsem se svižným krokem s oběma koly přesunula k dvěma štamgastům pozorujícím mě ostřížím zrakem.\n"Kdyby se tu náhodou někdo sháněl po tomhle kole," blábolila jsem rozhořčeně, "tak mu laskavě sdělte, že bylo ukradené a že jsem si ho odvedla domů!" Když se na to dívám zpětně, museli si myslet, že jsem přinejmenším podnapilá.\n"To kolo je mé sestry. Dneska jí ho někdo ukradl. Takže si ho beru zpátky!" Zřejmě jsem je dokonale vyvedla z míry. Pánové se nezmohli ani na slovo a já vítězoslavně odkráčela směrem k domovu.\nNějak se stalo, že jsem se v půli cesty potkala s Markem. Našla jsem ho, jak pročesává okolí kašny v městském parku. Když jsem mu vyprávěla, jak už jsem to málem vzdala a jak se kolo najednou objevilo přímo přede mnou, nestačil se divit. Když jsem pak přidala, jak jsem ve spravedlivém hněvu chtěla vběhnout do hospody a lynčovat provinilce, z obličeje se mu vytratila všechna barva.\n"Ještě žes to neudělala! Mohlo to s tebou skončit hodně špatně, vzpomeň si, jak vypadal ten zámek od kola!" vyrazil ze sebe zděšeně.\nA vida, tak přece jen mu nejsem tak docela lhostejná. Pro začátek to bude muset stačit. Věčně jsme na začátku. Dostaví se jednou i pokračování?\n"A víš ty co? Když se naštveš, vypadáš docela nebezpečně. Až jsem se tě bál" zasmál se.\nAno, to jsem od tebe opravdu potřebovala slyšet, pomyslela jsem si ironicky. No co se dá dělat. Pařez jeden!\n"Nechceš jít kousek se mnou?" nadhodila jsem nenápadně. "Ke křižovatce máme společnou cestu."\n"Já, víš, asi bych už měl uhánět domů, zítra toho ještě mám spoustu" omluvně pokrčil rameny, nasedl na kolo a zamával v oblaku prachu. "Ale jsem rád, že to všechno dobře dopadlo, jsi borka" zavolal na mě ještě přes rameno a byl pryč.\nCo jsem taky čekala. Nikdy se nezmění.\nDoma ze mě byla pochopitelně hrdinka. Jen taťka měl starost, jestli jsem nakonec při všem tom rozčilování neukradla cizí kolo. Já však měla celou cestu domů na to, abych se bezpečně ujistila, že to skutečně je kolo naší Jany. A tedy jsem si byla jistá. Mamča se rozhodla ničím nestresovat a udatný zachránce byl odměněn luxusním nanukem v ceně deseti korun, z Lidlu.\nKdyž potom večer rozruch utichl a já si mohla v klidu zalézt do své pohodlné postele, rozebírala jsem v duchu události celého dramatického večera. Nakonec jsem musela uznat, že to vlastně bylo úžasné dobrodružství. To si určitě říká každý člověk, když už je po všem a dobře to dopadlo. Kdesi uvnitř v sobě jsem si hýčkala takový zvláštní pocit zadostiučinění. Jen mě mrzelo, že jsem neodhalila pachatele. Kdyby se po ruce objevil alespoň jeden strážník, možná bych se odhodlala povyprávět mu celý příběh o odcizení stařičké rachotiny. Kdoví, jestli by potom se mnou šel do hospody, a jako správný šerif z divokého západu by suverénně odhalil nebezpečného kriminálníka, který vpodvečer ukradl první kolo, které bylo právě po ruce, aby se dopravil do 200m vzdálené hospody. Zřejmě musel být už v té době podnapilý. Jinak si totiž nedokážu vysvětlit, proč by se někdo obtěžoval s krádeží něčeho TAKOVÉHO.\n"A mimochodem, dík, žes mi našla to kolo," broukla z vedlejší postele usínající Janča.\n"Za to mi složíš velkolepou ódu na mou osobu. V jambickém pentametru. A bude to mít nejméně třicet slok..." rozhodla jsem a převalila se na druhý bok.\n1 Sabí ;) | Web | 27. září 2011 v 12:34 | Reagovat\nhttp://jeji-kecy.blog.cz/1109/look-0-05 názor prosím, mimochodem krásnej dess\na mimochodem, dokonale napsáno ♥ ;)\n2 anne theresie | 4. října 2011 v 12:03 | Reagovat\nNiko, moooc pěkné! Úplně slyším klapot těžkých bot ve ztichlé putyce, i ten smrad ke mně dolehl! Jak tam stojíš s rozkročenýma nohama a koltem si nadzvedáváš krempu kovbojského sombrera. A na kožené vestě se svítí šerifská hvězda. Jsi hvězda!\n3 Jehane | E-mail | Web | 4. října 2011 v 12:51 | Reagovat\nDíkes Anne Ten smrad jsem tam teda původně neplánovala, ale když už ho tam cítíš\n4 Tereza Matoušková | E-mail | Web | 16. ledna 2012 v 17:26 | Reagovat\nRáda bych ti nabídla výměnu kritik v rámci projektu KRITIKA. Moji povídku najdeš pod komentářem číslo 3 v Přihláškách nebo zde http://temnarka.blog.cz/1104/sexualni-praktiky-v-podmori-3.\n5 Tereza Matoušková | E-mail | Web | 17. ledna 2012 v 3:39 | Reagovat\n1. Srozumitelnost a přehlednost\nTroufám si tvrdit, že to rozhodně není autorčina prvotina, protože se povídka čte jedním dechem, nejsou tu výrazné stylistické kopance a člověk se při čtení neztrácí. V opačném případě má autorka výjimečný cit pro text. V tomto směru nemám výtek, můžu jenom chválit.\n2. Gradace a dynamika (pokud se jedná o povídku či novelu)\nDobře, od povídky o (dvojité) krádeži kola se nedá očekávat nějaká melodramatičnost. Nicméně, autorka i při výběru tohoto „banálního“ tématu dokázala udržet tempo a nenudit. Příběh má navíc hlavu a patu.\nMyslím, že prostředí maloměsta zde bylo popsáno velmi přesvědčivě, i když o nějaké výrazné atmosferičnosti (hororové, pohádkové, snové...) se tu mluvit nedá. Když pominu scénu z divokého západu, ta z hlediska atmosféry nemá chybu.\nTady mohu soudit jenom těžko, protože jsem čtenář fantastiky a s podobnou sortou příběhů se nesetkávám často. Co bych ale vyzvedla rozhodně, je osobitost, která se nezapře.\n5. Charaktery postav\nV tomto bodě budu asi o něco kritičtější. Kdyby autorka prezentovala postavy jako středoškoláky nebo mladší (starší sestra 15-16, mladší 13-14) neřeknu popel, ale na vysokoškolačky mi slečny přišly až moc nedospělé a hlavně nezkažené. Přece jenom být doma v určitou hodinu, za světla, způsob jakým spolu postavy komunikují, vztahy mezi dívkami a chlapci... Ne, takto se lidi kolem dvacítky obvykle nechovají.\nJistě, autorka zde zmiňuje, že hrdinka zřejmě pochází ze silně věřící rodiny, takže třeba přístup k vulgarismům a jistý odstup od Marka chápu, ale stejně bych v tomto případě doporučila věk hrdinů malinko snížit v rámci uvěřitelnosti.\nTady naopak musím pět chválu, autorka skutečně umí pracovat s jazykem a nejen pracovat – ona si s ním umí hrát! Text působí nenuceně, žádná křeč, prostě se to čte jedna báseň.\nGramatickou chybu jsem neobjevila snad žádnou (nebo si nepamatuji), jenom několik překlepů, ale nic, co by kazilo celkový dojem.\nKámen úrazu blog.cz, text tu, tuším, ani pořádně zformátovat nejde, třeba na odsazení odstavců jsem nedošla ani po třech letech blogování. Ta funkce tu prostě není.\nTakže se vyjádřím asi takto – v rámci možností je to naformátované na jedničku.\nVytknout mohu akorát zápis přímé řeči, chybí v něm čárka, správně to je:\n„Bla bla bla,“ řekl Tonda.\n„Bla bla bla“ řekl Tonda.\nSnové pasáže bych doporučila oddělit kurzívou.\nDodatek: Název mi přijde adekvátní k povídce, já osobně bych ho nechala tak.\nCelkové hodnocení: Velmi dobrá amatérská povídka, která zaujme spíše mladší ročníky a starší neurazí. Věkovou kategorii bych viděla mezi 7-15 lety. Napadlo autorku začít třeba psát příběhy pro děti? Dokážu si představit, že bych svému skříteti předčítala knížku v tomto stylu a že by to mě i dítko bavilo.\nOsobní dodatek: Jsem moc ráda, že ses do projektu přihlásila, jinak by mi tvá povídka v tom blogovém marastu asi unikla. Což by byla škoda, protože tohle většinu blogového marastu hravě strčí do kapsy. Líbilo se mi to.\n6 Jehane | Web | 21. ledna 2012 v 10:43 | Reagovat\n: Mockrát děkuji za úžasnou kritiku! Vynasnažím se to opravit jak nejlíp to půjde :)\n7 KatyRZ | Web | 24. ledna 2012 v 14:28 | Reagovat\nZdravím. Budeš mít ještě zájem o výměnu kritiky v rámci PK? Pokud ano - moje povídka začíná tady http://dostcasunalasku.blog.cz/1112/trochu-ucty-moji-vysosti-povidka (musela jsem ji rozdělit na víc částí, má rozsah 40tis znaků).\n8 KatyRZ | Web | 25. ledna 2012 v 17:10 | Reagovat\nTohle vypadá na pěkně vypsanou ruku a cit pro věc. Rozhodně přehledné, lehce čitelné, stylisticky nezadrhávající. Spousta drobných detailů, které přispívají k věrohodnosti vyprávění. Humorné okamžiky. Pocity popsané tak věrně, že bych si myslela, že autorce bylo kolo skutečně odcizeno (též to znám). Jen pro mě jako pro „dospěláka“ je to téma příliš banální (neříkám, že se v povídkách musí řešit zrovna záchrana světa ;) ), byla bych od tebe zvědavá na něco s nevšednějším námětem nebo vážnějším… Asi v tomto případě nejsem cílová skupina ;).\nJinak jestli můžu zmínit pár záležitostí z textu, které bych osobně napsala jinak:\n„Všude byl, všechno znal a každý ho znal.“ – každý znal jeho\n„Vyhrabala jsem ze zaprášených koutků mé mysli všechny vzpomínky na své oblíbené…“ - tady je slovíčko mé navíc, je tam zbytečné\n„Celý život bych si vyčítala, že jsem mohla něco udělat a nechala jsem to plavat jen proto, že se mi zdálo, že na to nemám, že je to blbost.“ – tady jsme si říkala, že celý život je trochu moc, na to, že se jedná jen o staré kolo, za měsíc by o tom nevěděla ;)\n„…a já si tu zatím beze spěchu stojím opřené o zeď už kdoví kolik času...“ – už kdoví jak dlouho…\nDíky za tvé hodnocení ;).\n9 Jehane | E-mail | Web | 25. ledna 2012 v 18:30 | Reagovat\nMoc děkuji za kritiku. Abych pravdu řekla, tak jsi vypíchla právě ty věty, se kterými jsem si sama nevěděla rady a nemohla jsem najít ta správná slova. Takže je konečně můžu spravit :\n10 KatyRZ | Web | 25. ledna 2012 v 20:52 | Reagovat\n: Tak to jsem ráda a není zač.


Nevěsty maturantky. Je tu ještě nějaká kromě mě? -... - str. 45\n« Předchozí 1 ... 43 44 45 46 47 ... 165 Další »\nemmili Tak to snad radši koupim webkameru a uděláme nějakou pařbu online\n28. dub 2009 v 18:24 • Odpověz • To se mi líbí •\nadelka89 em. prosim te nevis kde bych sehnala nejake pekne levne krajkove bolerko a zavoj. nechce se mi to pujcovat za pujceni bych vyhodila dohromady 1000kč a blbec jsem si to nenechala usit u asapa\n28. dub 2009 v 18:24 • Svatba byla v říjnu 2009 • Odpověz • To se mi líbí •\nadelka89 taky dobry napad em.\nemmili Tak já musííím rychle běžet...\nAdel, to nevím . Závoj na ebay, ale bolerka bych tam neriskovala, to spíš tady v bazaru...\n28. dub 2009 v 18:25 • Odpověz • To se mi líbí •\n28. dub 2009 v 18:27 • Svatba byla v říjnu 2009 • Odpověz • To se mi líbí •\nadelka89 zase mrtvooo?\n29. dub 2009 ve 12:12 • Svatba byla v říjnu 2009 • Odpověz • To se mi líbí •\nemmili Já tu jsem, ale neměla bych\n29. dub 2009 ve 12:14 • Odpověz • To se mi líbí •\nemmili Zkouším prstýnek a Kořen mě včera dostal a asi 3× ho taky zkoušel, to jsem teda nečekala. Dokonce řekl, že se mu líbí a zkoušel mi ho navléct na prst. A vrchol všeho - nechal se s ním vyfotit\n29. dub 2009 ve 12:15 • Odpověz • To se mi líbí •\nadelka89 em, kraaasne fakt vam seknou?\na proc jste na nich nechteli datum a jmeno?\nnaucila ses uz dneska neco ? ja jsem prosla pravni vztahy a podnikani ale zatim nic moc teda, dneska dojede zlato,takze za chvilku budu koncit\n29. dub 2009 ve 13:03 • Svatba byla v říjnu 2009 • Odpověz • To se mi líbí •\nemmili Adel, to možná ještě necháme dodělat, ale datum ještě není ani zamluvené, tak raději nee...\nJá se nenaučila nic, teď musím doupravit četbu a odpoledne se snad naučím aspoň něco do školy, zítra už jdu ...\n29. dub 2009 ve 13:07 • Odpověz • To se mi líbí •\nadelka89 em ja budu delat taky dneska vecer cetbu :( vubec se mi do toho nechce, to je jedina nevyhoda,ze jsem tech knizek precelta fakt dost,snad mi to aspon k necemu bude...\nja na to kaslu i zitra v patek mam scia,takze musim jeste mrknout na to\n29. dub 2009 ve 13:24 • Svatba byla v říjnu 2009 • Odpověz • To se mi líbí •\nemmili Ty máš scio ve svátek???\n29. dub 2009 ve 13:50 • Odpověz • To se mi líbí •\n29. dub 2009 ve 14:10 • Svatba byla v říjnu 2009 • Odpověz • To se mi líbí •\nemmili Já vůbec nevím, co mám dělat, vím jen, že k učení se prostě nedokopu . Já ti tak strašně závidím, že jsi tak poctivá ...\n29. dub 2009 ve 14:14 • Odpověz • To se mi líbí •\nzirafka89 Tak se neučte,já už to taky vzdala...Katastrofa,no nějak to dopadne. Holky zítra jedu na ten pohovor kvůli práci do Prahy, tak mi držte pěsti. Vrátím se v pátek odpoledne, pak vám řeknu jak jsem dopadla... Už se těšim na noc u mužíčka...\n29. dub 2009 v 17:05 • Odpověz • To se mi líbí •\nemmili Luci, tak to budu držet .\n29. dub 2009 v 17:07 • Odpověz • To se mi líbí •\nzirafka89 Děkuju, ty jo mě je taková zima dneska...Hloupý počasí...\n29. dub 2009 v 18:02 • Odpověz • To se mi líbí •\nadelka89 ahoj holky, uz spinkate?\nMuj drahy se prave diva na hokej,takze budumuset jeste do konce tretiny pocka,prestoze je jasne,ze prohrajem\n29. dub 2009 ve 22:35 • Svatba byla v říjnu 2009 • Odpověz • To se mi líbí •\nzirafka89 ahoj holky,tak mi to vyšlo, v práci mě vzali\n1. kvě 2009 v 11:02 • Odpověz • To se mi líbí •\nemmili Ziraf, no super!!! A co teda budeš přesně dělat???\n1. kvě 2009 v 11:07 • Odpověz • To se mi líbí •\nzirafka89 Budu v nemocnici Motol v Praze, na oddělení dětského kardiocentra... je to jediný pracoviště v ČR, který se zabývá dětskýma vadama srdce u dětí... je to krásný oddělení, docela i veselý jak jsem koukala, jsem z toho nadšená.... 15.8. nastupuju... přístup úžasnej,vrchní naprosto skvělá.... už mám i sepsanou pracovní smlouvu...musela jsem oběhat snad 7 kanceláří a ještě si musim nechat udělat odběry a zajít na vstupní prohlídku...\n1. kvě 2009 v 11:45 • Odpověz • To se mi líbí •\nemmili Tak to je fajn . A hlavně aby tě to bavilo . To je super, já chci taky nějakou práci . Ale já můžu s gymplem jít akorát tak do Kauflandu za pokladnu\nzirafka89 Gympl je blbej no,ted jsem docela ráda že mě na něj v 5. třídě nevzali....\n1. kvě 2009 v 11:49 • Odpověz • To se mi líbí •\nzirafka89 A měla jsem z toho děsnou radost že mě vzali... A udělala jsem si ještě větší radost... Šli jsme s Ondrou mrknout do obchodáku a měli tam krásný bodíčka 3ks za 75,- v akci,protože tu prodejnu ruší...Neodolala jsem...Tak jsem udělala smutný oči...a..."No tak dobře no,tak já ty bodíčka koupím no.." Je sladkej...\n1. kvě 2009 v 11:51 • Odpověz • To se mi líbí •\nemmili Jako bodíčka na mimi?\n1. kvě 2009 v 11:52 • Odpověz • To se mi líbí •\nzirafka89 No,já už mám asi 4 bodíčka, budlík, 2 bryndáčky a botičky. Blázníme takhle se švagrovou,nevim jestli jsem to už říkala... Je jí 25 a už jí parádně tikaj biol.hodiny. Tak vždycky když někde něco třeba vidí a nejsem tam s ní,tak to automaticky vezme i mě. A tohle jsou první bodíčka který jsme koupili s Ondrou...kdyžtak pak někdy vyfotim a strčim do alba na chvilku.\n1. kvě 2009 v 11:57 • Odpověz • To se mi líbí •\nemmili A švagrová bude mít mimi kdy?\nMůžeš si to strkat do alba na koníka\n1. kvě 2009 v 11:58 • Odpověz • To se mi líbí •\nzirafka89 Švagrová ho bude mít nevim kdy,ona má totiž takovýho blbce... Co ho moc nechce... Ona by se i vdávala ale minule když se bavili o zásnubáku tak jí řekl že až se ona bude vdávat,tak už dávno nebudou moderní...Tím dál najevo že se asi jen tak žádosti nedočká... On je takovej ten typickej pražskej nafoukanej pracháč a ona je slepá,zamilovaná a holt ty špatnosti jeho nevidí no, oni ho jako ani příbuzní nemají rádi.. Takže ta se asi jen tak miminka nedočká. I když už toho má taky požehnaně. Má úžasnou plyšovou kombinézu,vypadá to jako medvídek.\nJééé vidíš,koník, to mě nenapadlo,hlavně že jsem si tam už album udělala.\n1. kvě 2009 ve 12:03 • Odpověz • To se mi líbí •\nemmili Jé, tak to je mi líto švagrové . No třeba ten její překvapí, takovýmhle týpkům zničehonic občas něco přeskočí v hlavě a bude chtít honem honem rodinu\n1. kvě 2009 ve 12:05 • Odpověz • To se mi líbí •


Auto Finesse MPX Dual Action Polisher EU Plug - Univerzální orbitální leštička na lak.\nMPX Dual Action Polisher je kompaktní leštiička pro korekci laku, ideální pro práci jak na malých plochách, tak i rozměrných panelech. Díky kmitu 9 mm poskytuje práci s dokonalou přesností ale s přidanou efektivitou potřebnou k dokončení celého vozidla! MPX je vyvinuta jako cenově nejvýhodnější strojní leštička s kmitem 9 mm pro intenzivní restaurování a zušlechťování laku a je dodáváno včetně 3 a 5 palcových unašečů se suchým zipem, které jsou navrženy tak, aby jakýkoliv uživatel mě dokonalou možnost výběru leštících kotoučů. Více\nVýrobce: Auto Finesse Kód produktu: AF135\nUniverzální orbitální leštička s průměry unašečů 3" (75 mm) a 5" (130 mm) a orbitem 9 mm.\nMPX Dual Action Polisher je kompaktní leštiička pro korekci laku, ideální pro práci jak na malých plochách, tak i rozměrných panelech.\nDíky kmitu 9 mm poskytuje práci s dokonalou přesností ale s přidanou efektivitou potřebnou k dokončení celého vozidla!\nTento vysoce všestranný stroj, který je vybaven výkonným motorem 650 W a 6ti-stupňovým nastavením rychlosti (2 000–6400 ot / min), má pomalý a plynulý rozběh (tzv. soft start) a tělo s měkkou rukojetí pro snadné a pohodlné používání.\nZahrnut byl také extra dlouhý kabel, který zajišťuje, že při dokončování vyšších částí karoserie, jako jsou sloupky a střechy, nebudou žádné problémy.\nMPX lze použít s dodávanou D rukojetí nebo bez ní\nDíky přednímu úchytu, který není u leštiček s 75 mm unašečem obvyklý, nabízí dokonalé a všestranné řešení leštění na jakémkoli typu panelu nebo laku.\nVýborná jako druhá leštička k Auto Finesse DPX Dual Action Polisher\nAuto Finesse DPX Dual Action Polisher EU Plug\nDostupná orbitální leštička, která vykouzlí profesionální výsledek i v rukou začátečníka. Za pomoci této leštičky se zbavíte poškrábaného…\nForce Drive je extrémně silná orbitální leštička s výkmitem 8 mm. Tato leštička je univerzálním strojem pro efektivní leštění všech typů…\nVertool 21e Dual Action Polisher\norbitální leštička Vertool nastavuje jedinečný standard v nekomrpomisně přijatelné ceně. S efektivním orbitem 21 mm nabízí jedinečnou…\n© 2019 - 2022 David Rohan, system pronájem e-shopu Upgates, Mapa stránek, RSS


Penzion U Tří jasanů, Nový Šaldorf-Sedlešovice | HOTELY.cz\nNový Šaldorf-Sedlešovice - penziony\nPenzion U Tří jasanů na vás čeká ve vsi Nový Šaldorf-Sedlešovice, což je v blízkosti Národního parku Podyjí. Penzion U Tří jasanů disponuje dvoulůžkovými, třílůžkovými a čtyřlůžkovými pokoji, které jsou standartně vybaveny a mají vlastní koupelnu. Pro příjemné posezení u dobrého jídla můžete využít zdejší restauraci s krbem, barem a letní terasou. Hosté také mohou využít místo pro uschování kol i možnost bezplatného parkování.\npůjčovna jízdních kol - 299 Kč\nPenzion stojí v obci Nový Šaldorf-Sedlešovice.\nCelkové hodnocení Penzion U Tří jasanů od ubytovaných zákazníků\nPenzion U Tří jasanů hodnotil 1 zákazník, % tento hotel doporučuje.\nKlient Ing. Jiří L.\nKlady - velmi dobrá restaurace, penzion v příjemném prostředí pro cykloturistiku a milovníky vína. Zápory - při příjezdu naší skupiny (večer) nebyl jeden pokoj uklizen vůbec, nepřevlečeno, špinavá koupelna, staré ručníky, 2 pokoje měly již použité povlečení, v ostatních pokojích vždy nějaké odpadky. Pokoje velmi malé, bez možnosti usušení oblečení z cyklovýletů, plavek apod., alespoň přidat pár věšáků a nějakou skříňku. Poměr služby-cena naprosto neodpovídající! Byli jsme před tímto pobytem 4 dny v hotelu U Kapličky v Zaječí, za stejné peníze, ubytování a služby se naprosto nedají srovnat.


Dobrá vůle pro Emičku Jahoďák + Rybízák 11,5% obj. - Rybízák.cz\n› Tekutá pomoc v lahvi › Dobrá vůle pro Emičku Jahoďák + Rybízák 11,5% obj.\nDobrá vůle pro Emičku Jahoďák + Rybízák 11,5% obj.\nUčiň něčí život o kapku snazší\nJahodovo-rybízové duo z charitativní edice Auto pro Emminku\nDáš si dobré ovocné víno, a navíc pomůžeš\nOvocná polosladká vína z pečlivě vybraných jahod a černého rybízu\nJak popíjet: vychlazené, jako svařák či punč, v míchaném koktejlu a nebo s ním vařte a pečte dle našich receptů\nZ každého prodaného balíčku "Dobrá vůle pro Emičku" půjde 30 Kč za tebe a 30 Kč za nás. Sbírka probíhá do 19. září a hned poté celou částku odevzdáme mamince Emmy.\nKdyž můžeme, tak pomůžeme. A co vy?\nEmma trpí vážnou a dosud nepojmenovanou genetickou vadou. Má vykloubené kyčle, takže se bez pomoci nepostaví a ani neudrží v sedě. Základem jejich života se stalo dojíždění do různých ambulancí, které jsou pro Emmy vývoj velice důležité, na hipoterapii a další rehabilitace. K tomu potřebují dostatečně velké auto vyhovující Eminným speciálním požadavkům. Více se o Emmě, její mamince a celé situaci dozvíte tady: www.znesnaze21.cz/sbirka/auto-pro-emminku\nBarva Růžové, Červené


Super 10: Pacifik sílí, Západ slibuje boj o špici | NHL.com\nSuper 10: Pacifik sílí, Západ slibuje boj o špici\nHokejisté Washington Capitals jako jediní překročili stobodovou hranici, jako jediní si zajistili postup do play off a vedou i v žebříčku Super 10 mapujícím formu deseti aktuálně nejsilnějších týmů NHL.\nPodívejte se, o co v závěrečných třech týdnech základní části budou hrát ostatní z nich a jak vypadá pořadí Super 10 podle NHL.com/cs.\nŽebříček síly nemusí odrážet postavení v tabulce, ale hledí i na aktuální a dlouhodobou formu jednotlivých týmů. Statistiky a bilance jsou uvedeny po skončení čtvrtečních zápasů NHL. Čísla v závorce znamenají (výhra-prohra-prohra v prodloužení nebo v nájezdech).\n1. Washington Capitals (50-14-5)\nPřed týdnem: 1.\nCapitals jedou metodou start - cíl, od konce první třetiny sezony vládnou celé NHL a udržují si víceméně stabilní formu před play off. V závěru základní části jim jde už jen o to uhájit Presidents' Trophy, což se zdá téměř jisté.\n2. Los Angeles Kings (43-22-5)\nPřed týdnem: 7.\nLos Angeles vyhrálo z posledních 10 zápasů sedm a prohrálo jen dvakrát. Díky tomu nejen navýšilo náskok na čele Pacifiku na šest bodů, ale také stáhlo Dallas Stars na čele Západní konference na dva body, přičemž na ně má dva zápasy k dobru.\n3. Anaheim Ducks (38-22-9)\nPřed týdnem: 2.\nDucks v posledních zápasech trochu zpomalili, ale s opětovně nabytým sebevědomím jsou znovu mocným týmem. Na první celek Pacifické divize Los Angeles Kings jim však chybí šest bodů a mají zápas k dobru, na čelo Západní konference ztrácejí osm.\n4. St. Louis Blues (41-22-9)\nPřed týdnem: 4.\nBlues si hlídají pozici na dostřel od špičky Centrální divize i Západní konference. Na jejího lídra Dallas jim chybí dva body, stejně jako on mají odehraných 72 zápasů. Mají však nejnižší počet výher ze hry (36 proti 41 u Los Angeles a 40 u Dallasu a Chicago Blackhawks).\n1 Michael Frolík (Calgary Flames)\nJako kdyby se s příchodem jara probudil. V posledních třech zápasech nasbíral sedm bodů. V pondělí dal hattrick St. Louis, ve středu s Winnipegem měl 1+2.\n2 Jaromír Jágr (Florida Panthers)\nLegendární útočník se s bilancí 24+31 vyšvihl do čela bodování Čechů. V Montrealu nahrál na gól, v Torontu jeden sám dal.\n3 David Krejčí (Boston Bruins)\nElitní centr Bruins je v dobré pohodě a znovu je také produktivní. V posledních třech zápasech nasbíral čtyři body (1+3).\n4 Tomáš Hertl\nMladý forvard hraje s energií a sebevědomím. K tažení San Jose vzhůru pomohl třemi body ve třech utkáních.\n5 Radko Gudas\nŘízný obránce ukázal, že dovede přispět i v ofenzivě, když gólem rozhodl poslední zápas Flyers v Chicagu.\n5. San Jose Sharks (39-25-6)\nPřed týdnem: mimo top 10\nSharks pod vedením skvělého veterána Joe Thorntona vyhráli v sedmi z posledních 10 zápasů a konečně vylepšili i domácí bilanci. Díky tomu si prakticky zajistili play off (na 3. místě divize mají náskok 15 bodů) a na Kings v čele divize jim chybí sedm bodů.\n6. Dallas Stars (42-21-9)\nPřed týdnem: 8.\nDallas nehraje momentálně v superoslnivé formě, ale s náskokem dvou bodů se drží na čele Západní konference. Pomáhají k tomu vylepšené přesilovky: Stars je využili ve všech pěti posledních zápasech a celkem v nich zužitkovali šest výhod ze 17.\n7. Nashville Predators (36-22-13)\nPřed týdnem: 9.\nJen kvůli síle Centrální divize je Nashville v této skupině až čtvrtý a zatím to vypadá, že musí jít do play off přes divokou kartu - na týmy pod čarou tu má náskok 10 bodů. Zároveň však útočí na Chicago Blackhawks na třetím místě divize, ztrácí už jen tři body.\n8. Pittsburgh Penguins (38-24-8)\nPenguins vyhráli čtyři zápasy za sebou a sedm z posledních deseti. Díky tomu nejen udržují čtyřbodový náskok na první tým pod čarou postupu Philadelphia Flyers, ale zároveň mají už jen bodovou ztrátu na třetí celek Metropolitní divize New York Islanders.\n9. Tampa Bay Lightning (40-26-5)\nPřed týdnem: 3.\nTampa Bay zpomalila, trápí se v přesilovkách a prohrála dvakrát po sobě. Přesto se drží na dostřel od špičky Atlantické divize, na lídra Florida Panthers ztrácí čtyři body. Musí však dávat pozor také na týmy bojující o postup - na Detroit Red Wings má náskok už jen čtyř bodů.\n10. Philadelphia Flyers (34-23-12)\nFlyers vyhráli osm a bodovali v devíti z posledních 10 zápasů. Díky tomu jsou jediný bod za Detroitem - držitelem druhé divoké karty ve Východní konferenci - přičemž na něj mají dva zápasy k dobru. Na Pittsburgh jim chybí čtyři a na Islanders pět bodů.\nVypadli z top 10: Chicago Blackhawks, New York Rangers, Boston Bruins


Seat představil speciální edici @Mii - Autozine\n20.6.2012 25.6.2020 - Jan Mička\nMožná o tom ani nevíte, ale Škoda Citigo není jediným vozem, který vychází z Volkswagenu Up!. Koncern si stále udržuje svůj počet tří prakticky stejných modelů, leč poslední, španělským sluncem nažhavený Seat Mii není pro náš trh k dispozici. Není však rozhodně od věci si jej krátce představit a to hned v zajímavé limitované edici, se kterou přišel Seat před pár dny.\nPokud alespoň trochu sledujete designové kreace modelů Citigo a Up!, jistě víte, že se mnohdy nejedná o nic agresivního. Také Seat se drží této tradice a limitované edici dopřál speciální lak Night Blue, bílé lakování vnějších zpětných zrcátek a 14“ litá kola. Interiér je doladěn bílým obložením přístrojové desky, chromovanými detaily, volantem s perforovaným koženým potahem a přenosnou satelitní navigací. V jednoduchosti je krása!\nLimitovaná edice @Mii dostala pod kapotu silnější z řady litrových tříválců. Maximální výkon 55 kW je přenášen na přední kola skrze pětistupňovou manuální převodovku a výrobce udává kombinovanou spotřebu 4,7 l/100 km.\nLimitovaná edice Seat @Mii je dostupná pouze na online objednávku. Ceny ve Španělsku startují na 11 420,- eurech (336 923,- Kč).\nPředchozí článek Nový Aston Martin Vanquish zachycen bez maskování!\nDalší článek Mazda – Dvě ocenění za technický pokrok!


Aktuální nabídka byty 1+kk na prodej Rebešovice denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si byty 1+kk na prodej Rebešovice než Vás někdo předběhne.\nKategorie byty 1+kk na prodej Rebešovice se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele byty 1+kk na prodej Rebešovice neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je byty 1+kk na prodej Rebešovice právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné byty 1+kk na prodej Rebešovice\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii prodej bytů 1+kk Rebešovice nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích byty 1+kk Rebešovice, byty 1+kk na prodej Rebešovice, pronájem bytu 1+kk Rebešovice, dražby bytů 1+kk Rebešovice.\nNehledáte byty 1+kk na prodej Rebešovice ?\nPokud jste v této kategorii byty 1+kk na prodej Rebešovice omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :


„Pojď!” začal mě tahat do ložnice a sundaval ze mne šaty, sotva jsem odložila tašky s nákupem. Podvolila jsem se jeho tahu a, už nahá, lehla na postel. „Co to děláš?!” vykřikla jsem, když mě chytil za ruku, nasadil mi na ní kožené pouto a uvázal ho k čelu postele. „Pššššt! Uvidíš, jak se ti to bude líbit!” dal mi vášnivý polibek a stejně upoutával i druhou ruku. Když jeho rty sjížděly stále níž a níž, začala jsem vzdychat vzrušením.„Ááááá!” vykřikla jsem, když se jeho rty přisály k mé, už promáčené, kundičce. Zvedla jsem nohy a široce je roztáhla, aby mi tam mohl lépe zajet jazykem. Celá vzrušená jsem snad ani nevnímala, že mi podobná pouta nasazuje i na kotníky. Potom mi nohy upoutal tak, že jsem měla kolena skoro pod bradou, zadeček se mi zvednul a nohy byly roztažené tak, až to bolelo. Přisál se mi ke kundičce a zajel do mne jazykem tak, jak to mám nejraději. „Úúúáááííí!” začala jsem, zatím tiše, kvílet slastí. Proto jsem ani neprotestovala, když mi pusu přelepil širokou náplastí. „Alespoň ta bába odvedle zase nebude mít řeči, že při tom ječím!” pomyslela jsem si. Ale hned vzápětí mi, tentokrát zaplaťpánbu polštářkovou náplastí, zalepil i oči. „Uuuhu!” chtěla jsem protestovat. „Neboj, bude to něco, co jsi ještě nezažila!” řekl a jeho jazyk mi opět zajel do kundičky. „Ááá-áéééííí!” náplast účinně tlumila můj jekot, když jsem konečně dosáhla odkládaného orgasmu. „Kde jsi?” chtěla jsem křičet, když se jeho ústa odtrhla od mojí roztoužené kundičky, která se tolik těšila na jeho horké kopí. Ale náplast tlumila všechny zvuky, které jsem se snažila vydávat. Místo toho jsem uslyšela zaklapnutí dveří a potom děsivé ticho. „Uhuuhuhu!” chtěla jsem křičet a snažila se zbavit pout. Ale dr-žela tak pevně, že jsem neměla žádnou šanci. „Ten hajzl mě tu nechal a někam šel!” hučela jsem do náplasti a marně přemýšlela, co udělat. Napnuté ruce i silně roztažené nohy už mě začínaly hrozně bolet a on stále nikde. Marně jsem se snažila zbavit pout, až jsem, úplně vysílená, usnula. „Jsi to ty?” chtěla jsem se zeptat,když mě probudil nějaký zvuk. Nevěděla jsem, jak dlouho jsem tam ležela, ale někdo mi znovu lízal kundičku. Jeho horké tělo bylo přitisknuté k mému a jazyk mi rejdil v kundičce. Byl to on, to jsem s jistotou poznala! Nikdo jiný to určitě neumí jako on! A když mi jazykem zabrnkal o poštěváček, bylo to zcela jasné. Z kundičky se mi valila úplná Niagara a cítila jsem, jak mi hladově mlaská. „Tak už mi ho tam vraž!” mému hučení sice nebylo rozumět, ale jeho rty se, sice zoufale pomalu, posunovaly vzhůru. Když mi začal žužlat bradavky, už jsem se neovládla a cítila, mi z kundičky tryská moč. „Ty zvíře!” stačila jsem vykřiknout, když mi strhnul náplast z pusy a přisál se mi k ní. Zároveň mi horkou kládou zašpuntoval kundičku a ta ho nedočkavě vsála, jako tu nejlepší lahůdku. „Ááá-úúíí!” chtěla jsem ječet slastí, ale jeho jazyk mi rejdil snad až někde u mandlí. „Nééé! To nééé!” chtěla jsem vykřiknout, když mi ho vytáhnul z kundičky a opřel o kaďáček. Ale znovu mě umlčel polibkem a jeho doslova rozžhavený pyj mi zajel do zadečku jako po másle.„Proč jsem se tomu pořád bránila, když je to tak hezké?” pomyslela jsem si, překvapená tím nezvyklým pocitem. Sice to trochu bolelo, ale když mi palcem opět zabrnkal o poštěváček, znovu mi musel ucpat pusu jazykem. „Pusť měééé!” vykřikla jsem, když mi na chvilku uvolnil pusu a plnil mi střeva. Nebylo to jenom semeno, ale poslal za ním i vařicí tekutinu, která mi střeva naplnila k prasknutí. „Klid, nebraň se tomu!” chlácholil mě a znovu mi jazykem dělal inventuru ústní dutiny. Marně jsem zadeček svírala, stejně se z něj, přestože byl zašpuntovaný jeho čurákem, všechno začalo nezadržitelně drát. „Ty ses zbláznil! Jak to tu bude vypadat!” vykřikla jsem, ale u-mlčel mě dalším polibkem. „Pššššš!” hladil mě po hlavě, přecházel níž, k bradavkám, až jeho ruka znovu zavadila o poštěváček. To už jsem věděla, že jsem znovu ztracená! Tvrdnoucí pyj prudce vytrhnul a než jsem stačila protestovat, otočil se a dal mi ho do pusy. Zároveň se mi přisál k poštěváčku a já si vůbec neuvědomila, odkud ten pyj vytáhnul. Cítila jsem ho až u mandlí a on mi zase tak nádherně lízal kundičku, že jsem nevnímala svět… Když jsem se probrala, ležela jsem volná vedle něho a ten zážitek mi připomínala jenom bolest v namožených kyčlích a chuť jeho spermatu v ústech. „Líbilo se ti to?” s úsměvem se zeptal. Olízla jsem se, abych vychutnala poslední kapky té lahůdky na svých ústech a také se usmála. „To pořád ležíme v tom, co ze mne vyteklo?!” náhle jsem si s hrůzou uvědomila, odhodila jsem deku a podívala se pod sebe. „Ne, ty jsi vůbec nevnímala, když jsem to uklízel, odpoutával tě a otíral!” smál se mému zděšenému pohledu. „A co jsi s tím udělal?” znovu jsem se zděsila, co všechno by se mohlo stát. „Ty bys neměla klid, tak pojď do koupelny, stejně se musíme osprchovat!” vstal, chytil mě za ruku a vytáhnul z postele. Ve vaně bylo prostěradlo a starý ručník, které už byly osprchované od všech zbytků našich hrátek a také kus silného igelitu.„Prostěradlo a ručník hodíme do pračky a igelit usušíme, aby byl připravený na další hrátky!” přivinul mě k sobě a dal mi pusu, po které se mi zase začala podlamovat kolena…


Studentská postel ve skandinávském designu Delia | Nábytek Aldo\nnosnost postel 130 kg, rošt v ceně postele\npostel dostupná i v dalších rozměrech místa na spaní\nKvalitní postel je v dětském pokoji dospívajícího dítěte zásadní\nNetradičně v jedné kolekci představuje belgický výrobce postel, kterou můžete pořídit ve všech dostupných rozměrech místa na spaní. Od nejmenšího rozměru postele pro děti, až po velkou manželskou postel. A my vám nyní nabízíme jeden z možných dostupných rozměrů a to pro matraci o velikosti 120x200 cm, která je ideální volbou pro dospívající děti. V podstatě čas na změnu postele je víceméně v době, kdy dítě opouští základní školu a chystá se v pokračování studia už na střední škole. Ale samozřejmě, že některé děti vyrostou rychleji a tak pořízení většího místa na spaní je individuální záležitostí.\nPostel z kolekce Delia musíme říci patří k velmi kvalitním. Především způsob zpracování, ale rovněž materiál mdf desky, který v exponovaných místech dosahuje tloušťky až 25 mm, přispívají k pevnosti a stabilitě postele. Příjemné, tradiční skandinávské odstíny jsou vhodné i do tmavšího interiéru dětského pokoje bez sluníčka. K posteli si můžete zároveň pořídit také matraci, vše s dopravou zdarma. A pokud vás design a kvalita belgického výrobce oslovily, pak v kolekci Delia najdete celou řadu dalších dílů nábytku nejen pro vybavení dětského pokoje, studentského pokoje, ale také ložnice. Tento vzájemně se prolínající design vám může ušetřit také nemalé finanční prostředky i díky tomu, že jak dítě roste, kromě postele nemusíte v podstatě nic měnit. A potěší také velmi snadná montáž, která je dána právě vysokou kvalitou.\nKdy pořídit dítěti postel s větším rozměrem místa na spaní\nv momentě, kdy dítě dosáhne výšky 160 cm, je čas pomýšlet na větší postel\npro dospívající dítě je ideální rozměr 120x200 cm (pokud máte místo, tak i 140x200 cm)\nna posteli a matraci nikdy nešetřete, dítě roste a pro správný růst je kvalitní spaní zásadní\npostel Delia nabízí rozměr pro matraci 120x200 cm\nnosnost postele 130 kg, rošt v ceně postele\nzakulacené hrany jsou bezpečné a komfortní\nspaní je vyvýšené, pohodlné vstávání\nvysoká kvalita dána také materiálem mdf desky až 25 mm\npevné spoje, hladký povrch


Ostrovský Jarmark – eostrov.cz\nPrvní letošní Jarmark radosti se uskutečnil v sobotu 16. března v Domě kultury. Téměř sedmdesát zručných rukodělných výrobců z města i okolí zde opět představilo své originální výtvory.\nJarmark radosti se v Ostrově koná již posedmé. Ten březnový se nesl tradičně v duchu jara a návštěvníci se mohli těšit na široký výběr velikonočních dekorací ze všech možných materiálů a v různých výtvarných provedeních.\n„Úžasné je, že jarmark se neustále rozrůstá, takže i když se to zdá nemožné, tak se nám podařilo zase vlastně posílit ty kapacity. Opět se nám podařilo rozšířit vlastně tu řadu těch prodejců o další novinky a o další zboží, přízemí ve vestibulu se nám rozrostlo o stánky s workshopy, takže probíhají tam i dětské dílničky a myslím si, že už pomalu nemáme s jarmarkem kam růst“ řekla Eliška Failová – pořadatelka.\nDalší novinkou letošního jarmarku byl i bazar s dámským oblečení, takzvaný Fešnčenž, který rozšířil prostory kavárny.\n„Co se týče té škály toho výběru, takže vlastně je tu nepřeberné množství šperků. Podařilo se nám získat velkou řadu nových prodejců zaměřených vlastně na textil, dětské oblečení, oblečení pro dospělé, máme tu kožené výrobky a je tu i na výběr z řady druhů kabelek, ať už kožených nebo šitých textilních a v letošním roce tu máme vlastně i stánek, který má výrobky pro pejsky nebo oděvy pro cvičitele psů“ uvedla Eliška Failová – pořadatelka.\nKromě originálních výrobků nechyběl na sobotním jarmarku ani stánek s vynikající kávou a lahodnými zákusky. Na další letošní jarmark, tentokrát s nádechem Vánoc, se návštěvníci mohou těšit opět na podzim.


Kraj si letos důkladně pohlídá firmy, které budou bojovat s bolševníkem - iDNES.cz\nDo závěrečné fáze letos vstupuje „operace bolševník“ v Karlovarském kraji. Až skončí, bude agresivního plevele o desítky procent méně, než před třemi lety. Čeká se už jen na lepší počasí.\nBolševník se likviduje mačetami i chemickou cestou. | foto: Martin Stolař, MAFRA\nS mačetami i chemickými přípravky vyrazí sekáči do 29 vybraných míst v Karlovarském kraji. Třetím a také posledním rokem tam budou hubit rozpínavý bolševník i další takzvané invazivní rostliny - tedy křídlatku a netýkavku.\nDo boje se opět pustí, jakmile to dovolí počasí, což bude na konci dubna či na začátku května. Kraj si podle radního Josefa Hory letos dobře ohlídá všechny společnosti, které vyhrály výběrové řízení.\n„Loni byly problémy s tím, že se ne všechny firmy věnovaly likvidaci tak, jak se zavázaly ve smlouvě. Čili šlo o jistou liknavost,“ uvedl. Se zástupci devíti vítězných firem už si dal schůzku, aby je upozornil jednak na podmínky smlouvy, a pak také na kontroly, které bude kraj provádět.\nBolševník velkolepý zavlekl do Lázní Kynžvart v roce 1862 coby okrasnou rostlinu kníže Metternich.\nAgresivní rostliny se najaté firmy snaží zbavit na celkem 63 kilometrech čtverečních plochy.\nKromě bolševníku nyní bojují sekáči také proti křídlatce a netýkavce žláznaté.\nO hubení nepříjemného plevele se má prostřednictvím informačních letáků tentokrát dozvědět mnohem více obcí a jejich úředníků.\n„Z oblastí, kterých se likvidace týká, jde například o okolí Mariánských Lázní, Kynžvartu, Pramenů, Mnichova či bývalého města Čistá za Krásnem. Bohužel se tyto rostliny vyskytují také u Sokolova, u Chebu a podél Ohře,“ vyjmenoval Josef Hora.\nPodle manažerky projektu Lenky Pocové je cílem, aby v případě chemického hubení klesl počet výskytu bolševníku o pětaosmdesát procent, v případě mechanického hubení o šedesát procent. „Nyní je asi deset centimetrů vysoký,“ podotkla.\nKřídlatky by mělo v případě chemického i mechanického hubení zmizet sedmdesát procent, u netýkavky není potřeba procenta stanovovat. Kraj by měl mít od agresivních rostlin klid deset let.\nVznikne i příručka\nZkušenosti z unikátního pokusu o vymýcení roztahovačných rostlin si účastníci projektu nenechají pro sebe. V letošním roce chtějí natočit video a sepsat o likvidaci příručku, která bude určená pro majitele pozemků zarostlých například bolševníkem.\nDalší pak vznikne pro úředníky a bude o tom, jak mají po vlastnících zaplevelených pozemků vymáhat nápravu.\nKarlovarský kraj patřil před začátkem pokusu k nejzamořenějším invazivními rostlinami v zemi. Pokud by se tehdy zaplevelená místa spojila, zabrala by plochu 63 kilometrů čtverečných.\nCelý projekt likvidace oproti původním odhadům zlevnil. Zatímco před jeho spuštěním mluvili zástupci kraje o 170 milionech korun, vloni už odhadovali náklady na zhruba polovinu. Většinu přitom zaplatí dotace.\nZákrok je unikátní nejen v České republice, ale v rámci celé Evropy.\nTémata: kraj, Josef Hora, Mariánské Lázně, Mnichov, Cheb, Sokolov, Ohře, Pramen, Kynžvart, Lázně Kynžvart, Karlovarský kraj, dotace, Karlovy Vary, výběrové řízení


Kočky Žikov - Aktuality - Dnešní příjem - ,,dědictví,, po zemřelém majiteli\nÚvod » Aktuality » Dnešní příjem - ,,dědictví,, po zemřelém majiteli\nDnešní příjem - ,,dědictví,, po zemřelém majiteli\nDnešní příjem - ,,dědictví,, po zemřelém majiteli.\nKoťátka bylo nutné odvézt, všechna potřebují akutní léčbu a pravidelné krmení. Zůstávají dospělé kočky, kolik uvidíme, odchytáme, přeléčíme, odčervíme, odblešíme, vykastrujeme a ...Zůstává velký otazník co dál. Pokud půjde o divoké kočky a zatím to tak vypadá, po kastraci se vrátí zpět a naštěstí je v sousedství pán ochotný kočky pravidelně krmit, ale jde také o staršího člověka a určitě to není řešení navždy.\nDivoké kočky prostě není možné zavřít dovnitř, kde by se se utrápily. Řešením je stodola se zajištěným krmením a veterinární péčí, ale hledá se velmi těžko a nejdříve kočky musí být zavřené aby si zvykly nové prostředí.\nPokud budou alespoň trošku přístupné, pokusíme se socializovat, ale je to velká neznámá, nikdy nejde říci co zvítězí, nicméně uděláme co jde, držte jim prosím všem palce.


Aktuální nabídka dražby skladů Holyně, Praha 5 denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si dražby skladů Holyně, Praha 5 než Vás někdo předběhne.\nKategorie dražby skladů Holyně, Praha 5 se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele dražby skladů Holyně, Praha 5 neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je dražby skladů Holyně, Praha 5 právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné dražby skladů Holyně, Praha 5\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii dražby skladů Holyně, Praha 5, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující sklady Holyně, Praha 5, a to sklady na prodej Holyně, Praha 5, pronájem skladu Holyně, Praha 5, dražby skladů Holyně, Praha 5.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii sklady k dražbě Holyně, Praha 5 nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích sklady Holyně, Praha 5, sklady na prodej Holyně, Praha 5, pronájem skladu Holyně, Praha 5, dražby skladů Holyně, Praha 5.\nNehledáte dražby skladů Holyně, Praha 5 ?\nPokud jste v této kategorii dražby skladů Holyně, Praha 5 omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí dražby skladů Holyně, Praha 5\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii dražby skladů Holyně, Praha 5, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr dražby skladů Holyně, Praha 5. Určitě lépe naleznete dražby skladů Holyně, Praha 5, který hledáte.


Tisk z adresy http://rivers.raft.cz/forum-Re--packrafty.aspx?ID_prispevku=4701\nDiscussion forum Ruské packrafty\nRuské packrafty, Martin, knihy.ubrany~volny.cz, 12/19/2020 9:19 AM\nRozhodl jsem si udělat radost a pořídit si packraft. Vzhledem k vysokým cenám Alpack, MRS a pod. a mně nepříliš vyhovujícímu stylu Robfina, jsem se porozhlédl na východě. Rusové mají docela širokou nabídku v různých cenových relacích. Ale i ty nejdražší jsou, i s poštovným, clem a daní docela dost zajímavé.\nZákladní přehled najdeme tady: packraft.club/obzor-pakraftov/...\nPo shlédnutí mnoha videí a přečtení mnoha testů a zkušeností jsem dospěl k tomu, že má cenu se zaobírat následujícími výrobci:\nSergej Karžajev a jeho Birdy packrafts (\nwww.birdypackraft.com/ ). Otec ruského packraftingu a výrobce asi nejdražších a materiálově nejlepších lodí. Osobně jsem se rozhodl jít do jeho Ivolgy. Má tedy poněkud specifickou špricku, ale podle všeho je to dobře vymyšlené. Dvoukomorový systém, materiál kvalitní nylon s TPU vrstvou, délka 270 cm, dobře vymyšlené dno, vysoká nosnost, hmotnost necelé tři kila (s obaly, šprickou, sedátkem cca 3 a půl). Lze leccos nechat udělat na míru.\nCena s platbou přes Pay Pal, poštovným a clem někde okolo 16000,- korun.\nTime Trial - to už je docela velký podnik, vyrábějící rafty a širokou paletu PVC a TPU loděk. ( timetrial.ru/produktsiya/sverk... ) Dost dlouho jsem přemýšlel o jejich Sputniku 1 se šprickou. Je dost těžký (skoro čtyři kila, s obalem, šprckou atp. skoro šest), ale robustní. Bohužel má méně kvalitní materiál dna než Karžajev a pár mušek. Dělá se i ve vylehčené verzi, a i ta by podle vyjádření výrobce, s nímž jsem si dopisoval v klidu dává ww3. Ceny (bez cla poštovného atp.) začínají lehce nad 5000,- korun. Zaslání do čech, platba přes Pay pal a individuální úpravy nejsou problém.\nBiluty od River Fordu ( xn--b1aeck6aidb8a.xn--p1ai/sho... ) - dle všeho slušné Nylon/PVC rafty za velmi slušné peníze. Prodávají i přes e-bay.\nTriton ( triton-ltd.ru/pakrafti/pakraft... ) - trochu těžké, materiálové průměrné.\nSplav dělá slušné kopie Alpacky Llama za slušný peníz: www.splav.ru/catalog/snaryazhe...\nA pro šetřílky jsou ukrajinské výrobky Red River - těžké, ale začínající na cenách lehce nad 2000,- kč. redriver.com.ua/g46214829-pakr...\n|_Re: Ruské packrafty, Vladimír, 12/20/2020 11:45 AM\nJá si myslím, že i když jsou ruské pakrafty (cituji) " dle všeho slušné Nylon/PVC rafty za velmi slušné peníze", neměl by si je nikdo pořizovat, protože hrozí zvýšení naší závislosti na Rusku (zvláště vodáků), jsou vysoce rizikové z hlediska naší národní bezpečnosti a majitelé takového packraftu budou vydíratelní (nejen na mělčinách).\n|_Re: Ruské packrafty, Ivis, 12/30/2020 9:48 PM\nPřesně . Krásně jsi vypíchnul Vladimíre, co nám servírují v novinách a televizi.\n|_Re: Ruské packrafty, Vladimír, 12/30/2020 10:42 PM\nTo máš těžký, jako pamětník a samorostlý protestant s filosofickým a informačním vzděláním jsem na některé věci alergický. Navíc nejsem rád, když ze mně někdo dělá vola.\nChvála Bohu všechny mé lodě jsou ideologicky nezávadné. Stavěl jsem je buď sám, anebo mají prokazatelně tuzemský původ.\n|_Re: Ruské packrafty, Střelec, 12/31/2020 4:30 PM\nVladimíre, pokud si stavíš lodě sám, byl bys v Německu na policejním seznamu podezřelých extrémistů - kromě preperů a členů různých pofidérních hnutí se do něj zařazují už i kutilové a zahrádkáři. Zkrátka každý, kdo něco umí a dokáže bez státního dohledu a kontroly korporací.\n|_packrafty z Tramtárie, Eki, 1/1/2021 5:47 PM\nAhoj a hezký Nový rok.\nVladimíre, dobrý vtípek, na takové tvrzení jsem samozřejmě nikde nenarazil, lze koupit cokoli, nafukovačka prostě není atomka .\nNa druhou stranu nákupem do určité míry něco a někoho finančně podporuju. Letos máme 30.výročí ukončení naší okupace, a ne všechny země mají to štěstí . Podpora toho či onoho režimu je samozřejmě otázkou svědomí každého jednotlivého soudruha\n|_Re: packrafty z Tramtárie, Vladimír, 1/1/2021 9:53 PM\nAhoj Eki! Když něco kupuji, myslím především na svůj prospěch anebo na prospěch těch, pro které kupuji a nepletu do toho ideologii. Slyšel jsem hezkou definici ideologie, že když nemůžeme poznat vše, poznáme to co umíme a povýšíme to na celek. Jsi taky pamětník a jako starý chlap jistě víš, kolikrát jsme se pletli, kolik věcí bylo (je) jinak, než nám říkali a než jsme si mysleli. Takže kupuji podle potřeby, ceny a vkusu a svědomí do toho nepletu. Pošetilost nechávám mladším.\n|_Re: packrafty z Tramtárie, Dobrý vodák, 1/2/2021 9:05 AM\nono je vždy jednodušší ukázat na cizí vinu než si přiznat, že nebýt našich vlastních lidí, jak říkáš jednotlivých soudruhů, tak by nebylo možná co oslavovat. Možná když je ten Nový rok, tak nejlepší si přát, abychom časem nemuseli oslavovat ukončení ekonomické závislosti na opačné straně, kterou vedou jen dobré úmysly.\n|_Re: packrafty z Tramtárie, Eki, 1/2/2021 10:55 AM\nAhoj Vladimíre a Dobrý vodáku, jsem moc rád, že i v novém roce si tu můžeme svobodně a v klidu vyměňovat názory, ikdyž nás občas nějaký Petr onálepkuje za "chudáky" a označí za pacienty léčebny\nJsem taky rád, že mohu, ale nemusím, kupovat nějaké produkty. Převažující názor v Česku je bezpochyby takový, jak píše Vladimír - starat se jen o svůj okamžitý prospěch. To, co nechápu, je prezentovaný pocit hrdosti, který to doprovází. Některé ruské produkty jsou světoznámé - napadá mě třeba vodka, Kalašnikov, Novičok a rakety Bug. Byl bych raději, kdyby byly světoznámé ty packrafty. Přeju vše dobré v Novém roce\n|_Re: packrafty z Tramtárie, Pepura, 1/2/2021 7:54 PM\nMám s tím problém, mezi Ruskými vodáky mám kamarády a nerada bych je bojkotovala. Myslim, že výrobci plavidel se rekrutuji z nich. A co se materiálu týká, byly doby, kdy Rusko bylo TOP.\nPřiznám se, že odmítat vše ruské mi přijde trochu zjednodusujici.\n|_Re: packrafty z Tramtárie, Petr, 1/2/2021 10:00 PM\nCo se týká ruských produktů, které jsi zde uvedl, zcela jistě jde ve všech případech o špičkové a světem uznávané výrobky.\nPokud jde o ty rakety, tak je to typ BUK, nikoli BUG.\nJe to sice skoro padesát let stará technika, ale jak vidno, stále plně funkční.\nPokud nebudeš číst pouze bulvární listy a Bakalovy plátky, zjistíš, že těch výrobků je mnohem více a možná mezi ně patří i ty packrafty.\nZkus se někdy zvednout ze židle a do toho Ruska se zajeď podívat.Nádherná příroda, přátelští lidé a v krámech? Naprosto to samé co u nás. Ceny - poloviční. O kulturních památkách ani nehovořím, to je kapitola sama pro sebe.\nMěj se, otevři oči a nevnímej svět černobíle.\n|_Re: packrafty z Tramtárie, Guma, guma.plovouci~seznam.cz, 1/2/2021 11:20 PM\nSamozřejmě, proto, kdo může, chce bydlet v Rusku. Ti, co jsou tady, plní pouze úkoly!\n|_Re: packrafty z Tramtárie, Vladimír, 1/3/2021 10:16 AM\nNo tak Gumo, to snad ne.\n|_Re: packrafty z Tramtárie, Eki, 1/3/2021 11:32 AM\nAhoj Vladimíre, u vás v Brně to je jinak. My v Praze máme desetitisíce Rusů. Nemám nic proti nim, zvyšují ceny bytů a tak, ale většinou se chovají slušně. Pak tu máme i velkou ambasádu, stovky zaměstnanců. Občas někoho pošlou domů kůli špionáži. Nesmí moc, aby nám v Moskvě zbyl alespoň velvyslanec .\nPetrovi dík za pozvání, by jsem v Rusku 2x - na Urale i u Bajkalu bylo docela hezky. Komu by šly peníze z mého víza? Do války na Ukrajině?\nRaději třeba Kanada nebo Chile, tam to ještě neznám\n|_Re: packrafty z Tramtárie, Guma, guma.plovouci~seznam.cz, 1/3/2021 11:45 AM\n|_Re: packrafty z Tramtárie, Cesky Andrej, 1/3/2021 1:25 PM\nPajo,za chvili ti zacina demonstrace Milionu chvilek,tak at to neprosvihnes. Pak nam napis co je noveho,kolik nasli spionu a tak.\n|_Re: packrafty z Tramtárie, Buzna, 1/3/2021 2:36 PM\nAndreji, zeptej se svého velícího důstojníka, kam máš jít trollit ted. Tady už to vyhasíná.\n|_Re: packrafty z Tramtárie, Tonda, Polasekantonin02~gmail.com, 1/3/2021 1:50 PM\nRacku moc kecáš a málo píšeš domu ale más pravdu ti lidé tam nemůžou za ty režimu co je pronásledují už víc jak sto let u nás ten bordel nebyl ani polovinu a dáváme se z toho dohromady už přes třicet let\n|_Re: packrafty z Tramtárie, Aleš N., 1/3/2021 11:10 AM\nvážím si toho, že se můžeme svobodně rozhodovat, jak a podle čeho se budeme rozhodovat .\nKdyž se budeme bavit třeba o těch státech, tak většina má nějaké mouchy, stačí jít dostatečně hluboko do historie. Třeba to Rusko, ale i Čína, Německo, USA…, všechny mají nějaké škraloupy. Teď jsem např. dlouho vybíral mobil, měl jsem nějaké parametry a mezi nimi bylo i to, aby pokud možno nebyl z Číny. No, a nakonec z Číny je, co nadělám (a hlavní důvod rozhodně nebyla cena). Většina mobilů, co máme po kapsách, jsou z Číny (bez ohledu na značku).\nAsi nejsem natolik odhodlaný, abych vždy dokázal nadsadit morální rozměr nad všechny ostatní zájmy - technické, kvalitativní, odborné, ekonomické…\nMožná nám tu chybí silné a viditelné morální autority?\nNavíc, představují lidi/firmy v konkrétním státu to samé, co stát samotný? Asi ne.\nProč bych pak nemohl jezdit na ruském packraftu? Klidně\n|_Re: packrafty z Tramtárie, Ivis, 1/3/2021 6:38 PM\naby mobil pokud možno nebyl z Číny... . Teda ne, že bych preferoval zrovna čínskou značku mobilu, ale myslím, že nás sleduje mnohem mín než ten americký... I když se nám to američtí soudruzi snaží namluvit. A když se jim to náhodou uplně nedaří, tak se to snaží všemožně zakázat... nebylo to už jednou zde v jiné formě před těmi 30 a více lety?\n|_Re: packrafty z Tramtárie, Guma, 1/3/2021 8:18 PM\nKapitalista sleduje zákazníka, aby na něm vydělal. Komunista/imperátor, aby jej kontroloval. Vzhledem k tomu, že všichni mobilní operátoři v ČR díky své hlouposti a nenažranosti svou kompletní síťovou infrastrukturu nabídli Huawei, od které ji nyní (už mnoho let) zpětně outsourcujou a jsou na ní závislí, tak si nedělej iluze ani o jednom.\n|_Re: packrafty z Tramtárie, kavol, 1/3/2021 9:43 PM\npokud jsme u těch iluzí, tak nevím, jestli je větší omyl, že by kapitalista nechtěl kontrolovat, anebo to, že by zde snad v současnosti vládnul klasický kapitalismus ...\n|_Re: packrafty z Tramtárie, Guma, guma.plovouci~seznam.cz, 1/3/2021 10:52 PM\nAle jo, kapitalista chce kontrolovat, pokud z toho něco bude mít.\nJak nazvat současný systém fakt nevím. Tržní kapitalismus to není, když ztráty podnikatele teď hradí daňový poplatník.\n|_Re: Ruské packrafty, Petr, 1/1/2021 8:29 PM\nnaprostý souhlas, lépe to snad ani napsat nelze. A nejhorší jsou ti chudáci, kteří do nákupu vodáckého materiálu montují okupaci, politickou orientaci výrobce atd. To jsou pacienti zralí na léčbu.\nJinak co se týká nákupu samotného uvedeného packraftu, rozhodně bych se toho nebál.A pokud je za solidní cenu šel bych do něj.\n|_Re: Ruské packrafty, Guma, 12/20/2020 9:48 PM\nA jak to teda Martine po tom roce hodnotíš? Zejména mě zajímá, zdali je to dobře vyrobené a jak to reaguje na českou šutrovanou v řece.\n|_Re: Ruské packrafty, Václav, 1/3/2021 7:27 PM\nDocela by mě zajímaly ty ukrajinské produkty - za plus mínus čtyři tisíce packraft se šprajdou, váha do šesti kilo je pořád slušná. Navíc Ukrajina není Rusko Má někdo zkušenost?\n|_Re: Ruské packrafty, Václav, 1/5/2021 1:02 PM\nPsal jsem dotaz na redriver (s gůgl ukrajinským překladem), zatím řádná reakce...\n|_Re: Ruské packrafty, Martin, 1/5/2021 3:57 PM\nS těmi jsem osobně nekomunikoval. Pouze s Birdy Packraft a Time Trial. Berte to ale tak, že do 6.ledna mají vánoce.\n|_Re: Ruské packrafty, Jirka, sagvan09~seznam.cz, 1/11/2021 2:39 PM\nJak to dopadlo s Redriver ,odpověděli Ti?Kdyžtak bych se přidal k objednávce.\n|_Re: Ruské packrafty, Viktor, 1/13/2021 6:28 AM\nJá jim psal mail a taky bez odpovědi. Snad leda si to poslat k někomu do Zakarpat a udělat si tam po skončení čínský chřipky výlet.\n|_Re: Ruské packrafty, Vaclav, 1/13/2021 7:13 AM\nUK bez odpovědi...\n|_Re: Ruské packrafty, Martin, 1/5/2021 4:08 PM\nTrochu mě překvapilo, kam se směr této debaty posunul...\nTento příspěvek byl míněn jako určitá pomoc těm, kteří by rádi packraft, a nejsou moc ve vatě. Kdyby je dělali zajimavé v Zimbabwe, postnul bych to taky. Opravdu jsou nutné všechny ty kecy okolo?\nPokud vás zajímají recenze vlastníků a vládnete azbukou, zadejte do vyhledávače yandex.ru, jméno firmy, či výrobku a slovo обзор (recenze) - něco vám určitě vyplave.\nPS: V Rusku jsem kdysi strávil skoro rok svého života, spřátelil se se spoustou skvělých lidí, prošel spoustu míst (Altaj, Sajany,Centrální Sibiř, Bajkal, Ural, Karélie, Solovky atp.), v devadesátých letech odtud kamarádům přivezl spoustu věcí (třeba cepíny měli skvělý a levný), ale z hlediska geopolitického ho pro nás považuji za hrozbu.\n|_Re: Ruské packrafty, Aleš N., 1/5/2021 6:44 PM\nMartine, pro někoho je důležitý cíl, pro někoho cesta...\nSouhlasím, že kecy jsou nadbytečné, naopak neurážející diskuze je žádoucí .\n|_Re: Ruské packrafty, Ivis, 1/5/2021 6:48 PM\nškoda, že jsi neodpověděl na otázku, jak se ptal Guma, viz :\n|_Re: Ruské packrafty, Martin, 1/5/2021 8:55 PM\nŠpatně jsme si rozuměli. Já jsem teprve objednal. Vycházím z recenzí, videí a diskuzí na ruském webu. Takže osobní zkušenosti předám za rok. Vzhledem k tomu, že většina lidí na tom jezdí řeky na Sibiři, Altaji a pod,tak třeba Birdypackrafts z toho vycházejí v recenzích velmi dobře. Zkus použít tu metodu, o které jsem psal - yandex.ru (pro vyhledávání na ruském webu mnohem lepší než Google).\n|_Re: Ruské packrafty, Martin, 1/5/2021 9:05 PM\nOpravdu neznám detaily pro všechny výrobce. Je to prostě zmapování trhu. Mně osobně zaujaly ty nejdražší od Karžajeva. Až bude chvíle, pokusím se dohledat pár recenzí po několika letech užívání, co jsem četl. Nejsem prodejce, nabízím pouze možnost náhledu na některé, v Čechách ne úplně známé možnosti.Pokud to někoho zaujalo, je na něm, aby pátral dál.\n|_Re: packrafty, Eki, 1/6/2021 1:44 PM\nAhoj, neurážející debata je přínosná a to, že se tu občas vzhledem k reakcím někam stočí, je taky normální.\nJak vidíš přednosti a slabiny packraftu obecně? Chápu, že na Aljašce či v Rusku si často musíš loď nosit na zádech, do letadla ti taky 17 kg pálavy většinou zadara nevezmou...\nCo na tom kusu gumy (která vypadá jako kříženec kajaku a pneu od traktoru ) stojí přes 16 tisíc Kč? Je ta cena vyšponovaná kůli módě či značce? Dočkáme se tím pádem okopírovaných levných packraftů v prodeji i u nás?\n|_Re: packrafty, Aleš N., 1/6/2021 8:13 PM\nty odkazy ruských a ukrajinských výrobců, co tu Martin dal, jsou zajímavý, prozkoumal jsem je.\nKámoš má 2 poměrně kvalitní (a drahý) packrafty, oba z materiálu klasického pro tyto produkty, totiž takového toho lehkého (a hodně slabého) materiálu, množná nylon? - když tak mě opravte. Asi je to tak správně, páč co jsem tak navnímal, tak hlavní, a pro někoho možná rozhodující parametr, je hmotnost - co nejnižší.\nNa mě to ale prostě nepůsobí dobře, mám radši věci festovnější, což v tomhle případě znamená silnější a těžší, v tom mi jsou třeba sympatičtější ty ukrajinský Red River. Ne že bych ho chtěl zítra koupit, ale zkusím pohledat nějaké henty recenze .\n|_Re: packrafty, Guma, guma.plovouci~seznam.cz, 1/6/2021 10:06 PM\nFaktem je, že by to nějakou konkurenci chtělo. To co letos předvedl Gumotex se zdražením o cca 25% mi připadá jako trestuhodnost. Ten český packraft Robfin mi připadá taky předražený...\n|_Re: Ruské packrafty, Mirčus, 1/7/2021 1:49 AM\nAhoj Martine, velice si vážím Tvého úsilí a vložené energie do hledání "yandexování" veškerých informací ohledně ruských a ukrajinských packraftů. Navíc podělit se o získané informace s ostatními a nenechat si je jenom pro sebe Přišlo mi to zajímavé hned jak jsi napsal svůj první příspěvek 19.12.2020 ve kterém píšeš, že zvažuješ koupi ruského packraftu. Nechtěl jsem se k tomu vyjadřovat z důvodu, že ortodoxně zastávám výhody pevné lodi, ať už kajaku, singlu či ócéčka. Ale reakce lidí, které v debatě následovaly a které jsou úplně mimo dané téma lidí, kterých si jinak upřímně vážím a věřím, že to nemysleli nikterak zle mě přiměli svěřit se s vlastní zkušeností s packraftem jako takovým a možná i podat odpověď na některé otázky, které zde již zazněly, jako přednosti a slabiny packraftu obecně a použití versus české řeky... Když vynechám ruské vodáky, kteří to v tomto směru mají opravdu zmáknuté : přejdou pěšky s packraftem či katamaránem přes vysoké hory obtížným terénem, aby se po několika dnech pěšího putování nalodili na pramínek, potok o šíři metru a půl, který se za další den vleje do říčky a za týden pak do Jeniseje po kterém proplují stovky kilometrů liduprázdnou nehostinou tajgou, což je po vodě mnohem jednoduší než po souši (tedy s vyjímkou nevodáků, kteří mají strach z početných parogů pojmenovaných většinou po utonulých vodácích), obzvláště s veškerou bagáží. Protože né nadarmo se říká, že Rusko je balšoje. Ale vrátím se k tématu, kdy nemusím z čech chodit daleko a sice průkopníci packraftů ze sousedního Německa. V roce 2010 jsem potkal na Bahře s Gottleubou Svena z Německa, který splouval málo známé divoké řeky a potoky v Sasku na packraftu. Jeho veliké nadšení mu vydrželo až do dnes a na packraftu splul opravdu kde co viz. www.packrafting.de/2016/05/tou...\nspousta vodáckých terénů, který zná velká většina z vás : Ploučnice, Ohře, Sázava, Kwisa, Bobr a další v packraft reportážích zde : www.packrafting.de/2012/\nSven došel na cestě packraftingu dokonce tak daleko, že provozuje v Dráždanech obchod s veškerým poradenstvím viz. www.packrafting-store.de/#\nTolik ze starší historie našich německých sousedů. U nás však celkem nedávno rozšířil výrobu na packrafty ROBfin, který má dlouholetou praxi s nafukovačkami a Robert Kazík si dal na svém packraftu opravdu záležet a snažil se vychytat vše do posledního detailu v praxi na vodě. Což je dobře vidět i z jejich videa : www.youtube.com/watch?reload=9...\na není to pouze reklamní trik, že materiál vydrží skoro všechno. Měl jsem s jejich pacrafty ROBfin možnost seznámení na divoké vodě v Gruzii a vážně hodně dobrý. Jak zmiňoval zde v debatě Aleš N. že má raději festovnější materiál, tak to je přesně packraft ROBfin hodně festovní materiál s kompromisem váhy okolo 5kg. Martine Ty jsi psal, že Ti ROBfin nesedl. Proč? Za cenu okolo 16000kč se totiž aktuálně dá koupit i jejich starší modelová řada 2020 viz. www.kajakarshop.cz/packrafty/p...\na za poslední dva roky musím říci, že se na vodě u nás v čechách hojně rozmnožili. Packrafty ROBfin jsem potkával jak na turistické Vltavě, kde na nich pádlovali převážně děti(například: pod Č.Krumlovem klučina 10-let v packraftu s Tátou plovoucím vedle něj v singl kánoi)tak i na divoké vodě Kamenice a Jizera z Mýta ostřílení borci, kteří na stará kolena vyměnili kajak za packraft. A zde se dostávám k tomu proč někdo přešel z pevné lodi právě na packraft anebo proč jiný rovnou s packraftem začal a nesedl raději do kajaku. Zde jsou nejprve přednosti či výhody packraftu, jako takového : úplně stejně, jako každá nafukovačka Ti zkrátka odpustí chyby za které by Tě okamžitě trestala pevná loď zvrhnutím, jako špatný náklon a průjezd válcem. Všichni zasvěcení mi dají za pravdu. Co kdy snadno a lehce propluli na nafukovačce, ať už velké vlnoválce nebo jámy jak kráter po granátu tak to proplavali následně v pevné lodi hlavou dolu.Když to velmi zveličím, tak je to hodně podobné jako s raftem plným pacošů, který se řítí dolu jako tank, hlava nehlava a jedno jestli někde udělá chybu a najede do vlny bokem. Né nadarmo se říká, že s nafukovačkou roste na vodě falešné sebevědomí. Její přednosti jsou zkrátka lepší stabilita a odpouštění chyb. Avšak celková výhoda packraftu a využití pro který vznikl je právě jeho fantastická mobilita a transport, kdy ho složíš do batohu a přejdeš přes hory do dalšího údolí, kde pramení řeka po které popluješ divočinou. Není to loď, kterou si dovezeš na střeše svýho auta na otvírání řeky Doubravy, ale její využití je právě v objevování méně dostupných potoků a horských řek v neprobádaných končinách, kde cesta je cíl. Putování na několik dní. Expediční využití, kde není možnost dopravy jinak, jak po vlastních to je hlavní předností packraftu. A slabiny bych viděl v tom, že si na něj rychle zvykneš a nebudeš chtít měnit. Protože my lidé jsme od přírody pohodlný a líný tvorové a jakmile si můžeme vybrat pohodlnější a lehčí cestu před námahou a dřinou, strmou kopcovitou cestou, která se navíc stále klikatí a je samá díra, tak zvolíme tu snazší cestu. Někdy svou roli sehraje i strach, který se dostaví úměrně s pokročilým věkem a stářím. Teď se dostávám k příkladům ze skutečného vodáckého života, proč někteří ostřílení vodáci a vodačky přešli z kajaku na packraft. Jedna kamarádka nadaná celoživotní kajakářka z oddílu se mi svěřila proč jezdí už druhým rokem pouze v packraftu :zkrátka v kajaku začala mít strach při plavbě na divoké vodě byla najednou posedlá strachem a nemohla se soustředit. Na packraftu si byla zase jistá a mohla dál pádlovat na divoké vodě... Stejně tak jeden kajakář se mi svěřil, že to co pádluje v packraftu by s kajakem nikdy nesplul. V packraftu se cití bezpečně. Další příklad za všechny z vlastního kmene : můj syn Jonáš 9-let bojoval s kajakem a nezvládal náklony a neuměl eskymovat, kvůli tomu sedal pokaždé do kajaku se strachem v očích, že se cvakne. Pak mu loni v létě na Soče pujčili packraft a najednou byl na koni. Nebál se a cítil se v něm lépe stabilně a bezpečně. Na konci řijna za nadlepšeného vodního stavu v packraftu sám splul Koritnici (sice proplaval soutěsku, ale sednul a jel dál) viz. www.youtube.com/watch?v=AjPE3T...\nProto i pro začínající vodáky-děti je packraft pohodlnější a lehčí cesta k samostatnosti, kdy už přestanou dělat tátovi háčka v debl kánoi a začnou pádlovat sami za sebe Otázkou zůstává jestli ta pohodlnost a falešný pocit bezpečí v tomhle případě u dětí je ta správná cesta? Nebo je raději nepřestat drilovat v kajaku a rovnou dál učit těm správným návykům? U nás dospělých už je přirozené, že se s věkem začínáme více bát a přestáváme být tkzv. mladí a nebojácní naopak se stává to, že nám strach stále častěji zastře naší mysl a těžké místo na řece, které jsme ještě před pár lety bez rozpaků jeli skoro po slepu, teď raději přeneseme Proto nic proti nikomu, kdo hledá cestu bezpečí a přejde na stará kolena do packraftu určitě je daleko důležitější hlavně nepřestat pádlovat a splouvat dál všechny ty nádherné, čisté a kouzelně šumící vodní toky, řeky a potoky seskakující po kamenech z hor do údolí\n|_Re: Ruské packrafty, Aleš N., 1/7/2021 12:11 PM\nAhoj, velikej, ale fakt velikej klobouk dolů! O kolik zkušeností ses dokázal podělit, nelitovals času otevřeně popsat pocity a vlastnosti...\nRozhodně jsem se packraft nechystal a ani nechystám (teď) koupit, ale někde vzadu v hlavě to pro mě byla jedna z možných budoucích cest. Asi tak, jak trefně popisuješ s tím zvyšujícím se věkem .\nTakže možná někdy v budoucnu? Proč ne. Teď sice taky stále ještě jednoznačně preferuji pevné lodě (i když mám i Rio, na kterém taky občas pluji), ale člověk nikdy neví, jak se věci vyvinou .\n|_Re: Ruské packrafty, kavol, 1/7/2021 8:32 PM\nprosímtě, nějak mi v tom textu uniklo, jaká je teda ta výhoda packraftu proti klasické vzducholodi, kromě té hmotnosti - jak je to s tou odolností, a co jízdní vlastnosti (jasně, u klasiky taky nemůžu porovnávat Pulsar se Seawave, ale tak obecně, jak si vůči sobě stojí modely podobného zaměření)?\nohledně výchovy se raděj nebudu rozepisovat, snad jen že základ je učit používat hlavu, že je vždy potřeba hodnotit konkrétní okolnosti ... a na vodě že první je otázka, jak zvládnu případný průšvih, a teprve potom jak moc je pravděpodobné, že se do něj dostanu v závislosti na typu plavidla\n|_Re: Ruské packrafty, Martin, 1/8/2021 2:57 PM\nmoc díky za úžasnou reakci.\nJá jsem taky pán středního věku a blbovzdornost už tak nějak potřebuju :-).\nAle hlavně mě láká ta možnost donést si plavidlo někam, kam se s pevnou lodí jen tak nedostanu. V devadesátých letech jsem zažil, jak si vodáci na Kučerlu na Altaji tahali kajaky dva dny na zádech. Ti movitější na koni...\nTřeba v norských horách mě to vždycky strašně cuká, co všechno by se dalo sjet. Nebo naopak Laponsko (nebo třeba Karélie), kam taky rád vyrážím, by se stalo mnohem průchodnější. A mimo expedice - je fajn sednout na motorku, nebo vlak, něco si v neděli odpoledne sjet, a pokud jede člověk sám, nemuset řešit nandavání na střechu, na konci cesty uschování lodě, a návrat pro auto a cestu pro plavidlo.\nK tomu RobFinu - je to samovylévací a těžké (a samozřejmě robustní). A spíš na divokou vodu, něž expediční Já radši něco ze šprickou. Kvalitní ekvivalent k němu koupíš v Rusku za 8000,- kč. Ten nejkvalitnější, s poloviční váhou (Datel,) vyjde na 12000,- (www.birdypackraft.com/%D0%BF%D... ).\nTady je video s Datlama www.youtube.com/watch?v=VIgk7a...\nI když si samozřejmě velmi vážím toho, že se do toho u nás někdo pustil, nést na delší túře packraft s pádlem a vybavením o 3,5 kila těžší je rozdíl.\nCestovnější Ivolga (žluva) už je váhově i materiálově téměř na úrovni MRS, Alpacky apod. A tam jsou ceny jinde. Pokud by teď nebyl problém s cestováním, tak mi to někdo se známých přiveze a bez poštovného a cla jsem taky někde u 12000,-.\nA dokáže víc, než na co se já budu kdy ochoten pustit.\n|_Re: Ruské packrafty, Petr, 1/8/2021 9:17 PM\ntoho Robfina jsem taky zkusil a mám z toho obdobné poznatky jako ty. Poměrně těžký, i když festovní, ale nejvíce mně vadí, že člověk je prakticky neustále ve vodě. Pokud bych si měl něco takového pořídit, tak jedině v provedení se šprickou. Moc si nedovedu představit na tom jet třeba Salzu na podzim v dešti. To by byl člověk vymrzlej jak sobolí h.... Já jezdim převážně na pevný lodi a tam je člověk pokud nevykrysí relativně v teple a suchu.Ale všechno má své pro i proti.\nTy Ruský produkty na který jsi dával odkazy vypadají hodně dobře. Tohle až sem začne někdo vozit, tak budou mít místní výrobci velkej problém, ale konkurence je potřeba.\n|_Re: Ruské packrafty, Mirčus, 1/11/2021 10:21 PM\ntak to potom neni co řešit a určitě Ivolga se šprickou dobrá volba. Zhlédl jsem všechny ty videa i mnohé další od Ded Medved a je vidět, že tyhle Birdy packrafts od Sergej Karžajev jsou nejlepší z trhu v Rusku, kvalitní a váhově hodně nízko. Určitě splňují zmíněné požadavky, jsou lehké, snadno zbalitelné a hlavně dobré jízdní vlastnosti, jak je vidět mají to vyzkoušené v praxi při putování po Sibiři. U toho ROBfina je pravdou, že sedíš často v bazénku zalitý studenou vodou a pokud nemáš kvalitní suchý oblek řádově od 20tisíc kč výše tak dost trpíš, vůbec nemluvě o mokré kombinaci kalhoty neopren+suchá bunda=masakr. Ale to je ten Datel od birdypackraft stejný typ, také nemá špricku a použití spíše na divokou vodu, kde to hodně šplouchá. Pravda je cena někde jinde. Kdežto Ivolga je turistika na pohodu s plnou bagáží, přesně jak píšeš Norsko nebo Laponsko, kde dojdeš pěšky k jezeru kam by jsi se musel jinak nechat dopravit z Kiruny hydroplánem za nemalé peníze a ještě né všude. Nafoukneš packraft a plavíš se dolů neznámou krajinou a když se vyskytne překážka v dalším plutí, sfoukneš packraft, dáš do batohu a jdeš po svých, než se nalodíš na jinou řeku či jezero. To je přesně smysl packraftingu. Cestování zdar\n|_Re: Ruské packrafty, Lubor, lubor~kanoe.cz, 1/16/2021 7:19 PM\nAhojte, dám jsem zcela hloupou otázku, je možné nebo existuje nějaká varianta, aby se v tom dalo klečet a pádlovat pádlem s jedním listem? Nejsem militantní antikajakář, ale z kajaku mě bolí záda po půl hodině už od mlada. Packraft přitom považuju za dobrej vynález a podle mě by stačilo mít fixaci popruhů uprostřed, pro nás, co bychom se na tom chtěli i naklonit, jinak vím, že kamasutra je na tom taky lepší při klečení\nViz fotka dole 2 lidi, 2 kola a kdoví co dále na jednom packraftu a týpek klečí s jednolistým pádlem.\nMá tedy nějaký z zěch všech PR možnost se připnout tak, aby byly nohy u kraje = popruhy ve dně? Nevíte někdo?\nMimochodem, nesnášel jsem klečení v nafukovačkách a až jsem od Roberta pořídil tu Ameriku, která má popruh ve dně pro každou nohu poctivě a zvlášť, tak jsem změnil názor.\n|_Re: Ruské packrafty, Václav, 1/16/2021 11:00 PM\nTo byl taky jeden z důvodů, proč jsem pekraft dal stranou. Za celou dobu jsem ale jednolisté pádlo nikde nezaregistroval a je otázka, jestli by ta lodice s jedním poctivým listem nedělala brikule...\n|_Re: Ruské packrafty, žralok, zralok~email.cz, 1/17/2021 5:38 PM\nO tvar pacraftu aby fungoval jako C1 ( sedačka a popruhy nejsou všechno ) se už leta snaží výrobce přesvědčit Martin Taichman\n|_Re: Ruské packrafty, Klasik, klasik~machr.cz, 1/13/2021 2:20 PM\n1)bych se chtěl přidat k poklonu od Aleše N.\n2)bych se rád podělil o jednu zkušenost z loděnice v Blankenesse (pro potočníky to je krásná čtvrť na spojeném Labi v Hamburku ... docela čilý provoz včetně záoceánských lodí ... dle větru a přílivu něco mezi Dunajcem a Nechranicema s provozem, který asi nejde v Čechách k ničemu přirovnat). Čekal jsem tam až poteče voda opět dolů. Po proudu ve směru od Cuxhaven přijela dáma v nejlepších letech na onom kapesním plavidle. Vyfoukla všechno jedním ventilem a rozepla zip a vyndala nějakou bagáž. Klíče neměla, ale do sprchy trefila ... Říkala, že někam dojela vlakem a vrátila se po vodě. Na moji poznámku, že se ještě teď za ni bojím, když vidím na čem přijela, tak se smála a ukázala mi, že v tom uvnitř má něco další vak, kdyby náhodou (jestli to je standard netuším, jsem neznalý). Myslím, že by ji to i s tím vakem vozilo přílivem nahoru a dolů, než by ji někdo vytáhnul, nebo přejel. Dodneska jsem se přes ten zážitek zcela neprokousal, když si vezmu, jak divokou tvář mi tam ten "rybník" ukázal, tak se v duchu klaním její odvaze (či nerozvážnosti?). Je fakt, že já jsem zjevně měl velké "štěstí" na počasí (vítr, skočný příliv, ...) a obvyklé zážitky z úseku od Hamburku do Cuxhaven až tak veselé nejsou.\nPS: Mimochodem, tvoje rady a odkazy mi tenkrát moc pomohli. Ještě jednou dík.\n|_Re: Ruské packrafty, Klasik, 1/13/2021 2:59 PM\n... ale fuj ... taky to nyní vidím.\n|_Re: Ruské packrafty, Viktor, 1/18/2021 6:11 PM\nVtipný, jak to pár dnů po zmíňce tady, že starý model Robfin za 16000 Kč, zdražili o cca 2000 Kč. www.kajakarshop.cz/packrafty/p...\nA to jsem o něm celkem uvažoval.\n|_Re: Ruské packrafty, Karlos, 1/18/2021 10:50 PM\nDočkej času, blýská se na lepší zítřky a vypadá to, že co nevidět zde bude dostupný kvalitní vodácký materiál za solidní ceny.\n|_Re: Ruské packrafty, Viktor, 1/19/2021 2:42 PM\nAle ale, že by se Red river někomu uráčil odpovědět? Jsem napnutej jak kšandy. Kdo se má furt tahat s tim 25Kg Scoutem\n|_Re: packrafty, Eki, 1/7/2021 7:52 PM\nPěkný, dík za zpracování, něco jsem se dozvěděl. To by bylo skoro na samostatný článek\n|_Re: Ruské packrafty, Miro, 1/14/2021 8:33 PM\nNasiel som v Rakusku predavane packrafty sputnik, cena je o nieco vacsia ale stale polovica americkych: www.sputnikraft.com/phone/abou...\n|_Re: Ruské packrafty, Martin, 1/15/2021 3:21 PM\nPřidávám další recenze na ruské packrafty. Jsou tam i další, které nemám ve svém přehledu.\n|_Re: Ruské packrafty, Václav, 1/16/2021 12:15 AM\nMě tedy packrafting zaujal již někdy kolem roku 2012, kdy se tu objevily články o plavidlech tohoto typu. Staří klasici se jim v komentářích trochu vysmívali ve smyslu, že kvalitou odpovídají dětskému nafukovacímu člunku, ve kterém již o nějaký ten rok zpátky (pack)raftoval Otakar Štěrba po českých potocích a rozvodněných říčkách. Potom se packrafty objevovaly čím dál častěji i na splutích atp. Od nákupu mě kromě lenosti a ceny americké produkce odradil i fakt uvedený v jednom článku o splouvání severské řeky na packraftech. Totiž že člověk sice ušetří na váze lodi při jejím transportu na zádech, ale stejně musí táhnout neoprén, vestu, pádlo. Tzn. že představa o absolutní volnosti "jdu si lehký jako pták, uvidím potok, hup do lodi a dál po ní"je trochu iluzorn, protože k váze člunu musím připočítat další pomůcky. Pořád samozřejmě lépe, než transportovat Baraku na hřbětě, když se o člověka pokouší infarkt po pár stech metrech....\n1/7/2021 4:42 PM Druhá vydání knih Bezpečně na tekoucí vodě i Záchrana z válce byla kompletně rozebrána. Mezi vodáky je tak přes 5 000 ks těchto knih a svými počty se jedná o velmi úspěšná vydání. Podpořte další vydání svou reklamou.\n12/11/2020 12:35 PM Pígo vydal další knihu vodáckých povídek s názvem Vlnožrouti. Spolu s předchozími tituly ze stejné série se může jednat o pěkný vánoční dárek.\n12/9/2020 12:22 PM V kalendáři akcí naleznete podrobné pokyny k Vánoční Sázavě, která by se měla konat 19.12.2020.\n12/3/2020 9:20 AM Poslanci i Senát schválili novelu vodního zákona včetně vodáckých pozměňovacích návrhů. Stačí podpis od prezidenta a uveřejnění ve sbírce, aby začala platit. Díky AVTS jsme dosáhli toho nejvyššího možného cíle. Podpořte AVTS svým členstvím nebo jen finančním darem.\n12/1/2020 8:55 AM Sice nám už vodácké muzeum zavřelo, ale pojďte nahlédnout s pořadem Toulavá kamera do jeho krásných expozic.\n11/19/2020 9:18 AM 17.11. byla překročena hodnota 1 miliónů návštěv webu raft.cz v kalendářním roce. Minulých několik let počet osciloval okolo 900 000 za rok, letos poprvé jsme se dostali nad tuto hranici. Děkujeme všem za přízeň.\n10/27/2020 1:54 PM Pobavte se videem z Kurzu vodní turistiky, na kterých děláme krizové situace podobné reálným nehodám. Účastnici tak musí řešit někdy i náročnější situace, ale pak budou dobře připraveni na skutečné nehody a hlavně na jejich předcházení.


Ochrana osobních údajů a mimosoudní vyrovnání | PRO-DRONY.cz\nVyplněním formulářů prostřednictvím těchto webových stránek (pro-drony.cz) poskytujete své osobní údaje dle ustanovení §4 zákona č. 101/2000 Sb., o ochraně osobních údajů. Jako provozovatelé si uvědomujeme důvěrnost osobních údajů a respektujeme právo na soukromí.\nVeškeré osobní údaje osob zaregistrovaných prostřednictvím internetových stránek www.pro-drony.cz jakožto i ostatní osobní údaje získané registrací uživatele na semináře či další akce provozovatele, považujeme za vysoce důvěrné a zpracováváme je pouze k vlastním marketingovým účelům a ke zlepšení našich služeb, a to po dobu neurčitou, do odvolání souhlasu registrované osoby.\nOsoby poskytující své osobní údaje berou na vědomí, že svůj souhlas mohou kdykoli písemně odvolat (info@workstool.eu) a portál pro-drony.cz údaje zlikviduje. Portál pro-drony.cz se zavazuje, že osobní údaje nebudou bez souhlasu dané osoby poskytnuty další osobě či společnosti.