Borovice limbovitá – Wikipedie\nBorovice limbovitá (Pinus cembroides) je velmi proměnlivá severoamerická tříjehličná borovice menšího vzrůstu, dobře přizpůsobená různým půdním podmínkám.\nPinus discolor – některými botaniky považována za samostatný druh.\nPinus johannis – některými botaniky považována za samostatný druh.\nPinus remota – některými botaniky považována za samostatný druh.\nStálezelený, jehličnatý, jednodomý a větrosprašný, pomalu rostoucí, dlouhověký (plné dospělosti dosahuje v 250–350 letech) strom nebo keř, dorůstající do výšky 15 m (25 m u poddruhu lagunae). Kmen je kuželovitý, přímý nebo pokroucený, často od země hodně zavětvený a dosahuje průměru do 30 cm. Větve jsou rozprostřené a stoupající. Koruna je široká a zaoblená, u mladých stromů hustá, u starších řídká a nepravidelná. Borka je červenohnědá až tmavohnědá, mělce a nepravidelně rozbrázděná, se širokými a šupinovitými hřebeny, tenká, tloušťky jen do 1,3 cm. Letorosty jsou zprvu červenohnědé, později šedé až šedohnědé, někdy jemně pokryté nepatrnými výstupky. Pupeny jsou vejčité až krátce válcovité, bledě červenohnědé, 0,5–1,2 cm, mírně pryskyřičnaté.\nJehlice jsou přímé až ohnuté vzhůru (u poddruhu lagunae hlavně přímé), ve svazečcích (Fasciculus) po 3 (vzácně též po 2 a 4); jsou 2–6 cm dlouhé a 0,6–1 mm široké, sbíhavé, 2–3 stranné, modrošedozelené barvy; na spodních površích s málo výraznými bílými proužky (či méně výraznými než na horních površích) průduchů (Stomata), často se 2 viditelnými podpokožkovými (subepidermálními) pryskyřičnými kanálky (pásky), na horních površích s viditelnými bílými proužky průduchů; s průduchy na všech třech površích. Okraje jehlic jsou celé až nepatrně jemně vroubkované, špičky jehlic jsou úzce kuželovité či šídlovité. Svazečkové pochvy jsou 0,5–0,7 cm dlouhé, se zahnutými a růžici tvořícími, brzy opadávajícími šupinami. Jehlice zůstávají na stromě 3–4 roky.\nSamčí (pylové) šištice (Microstrobilus) jsou eliptické, 10 mm dlouhé a žluté. Samičí (semenné) šištice – šišky (Megastrobilus) jsou souměrné, rozšířené, před rozevřením vejčité, po rozevření široce propadle vejčité až téměř kulovité, bledě žlutočervenohnědé, pryskyřičnaté, téměř beze stopky či s krátkou stopkou, 1–3,5 cm dlouhé a v rozevřeném stavu 6 cm široké. Vyskytují se po jedné nebo v přeslenech po 3–5 na koncích větví. Šišky dozrávají 2 roky a po vypadnutí semen brzy opadávají. Šupiny šišek jsou na vnitřní straně vypouklé. Výrůstky (Apophysis) jsou ztluštělé, mírně klenuté, s příčným kýlem, hranaté a žlutohnědé. Přírůstek prvního roku (Umbo) je blízce nebo téměř středový, mírně vyvýšený nebo snížený, zkrácený nebo podepřený středovým stonkem. Semena jsou vejčitá až obvejčitá, hnědá, 7–20 mm dlouhá a 6–10 mm široká, s 1,1 mm tlustým osemením, bezkřídlá (u poddruhu lagunae s křídly). Strom kvete v květnu až červnu. Semena dozrávají v říjnu. První šišky strom vytváří ve věku 25 let. Šišky dozrávají v srpnu až říjnu třetího roku.\nBorovice limbovitá se vyskytuje podle různých botaniků ve 2–3 poddruzíchː\nPinus cembroides poddruh cembroides: popisován v tomto článku\nPinus cembroides poddruh lagunae (Synonyma: Pinus cembroides varieta lagunae, Pinus lagunae): popisován v tomto článku\n(Pinus cembroides poddruh orizabensis – mnohými botaniky považován za samostatný druh – Pinus orizabensis)\nPinus cembroides poddruh cembroides: Mexiko (státy Baja California Sur, Chihuahua, Coahuila, Durango, Guanajuato, Hidalgo, Jalisco, Nuevo León, Puebla, Querétaro, San Luis Potosí, Sonora, Tamaulipas, Veracruz a Zacatecas) a Spojené státy americké (státy Arizona, Nové Mexiko a Texas).\nPinus cembroides poddruh lagunae: Mexiko – stát Baja California Sur, v horském pásmu Sierra de la Laguna.\nPinus cembroides poddruh cembroides: se vyskytuje v nadmořských výškách 800–2800 m, v přechodových oblastech mezi (polo)pouštními náhorními plošinami, údolími a vlhčími jehličnatými horskými lesy. Strom roste v různých typech půd, od naplaveninových až po půdy vzniklé z magmatických hornin. Klima horké a suché, roční srážky mezi 380–650 mm a s obdobím sucha trvajícím 7–8 měsíců, mráz pouze vzácně ve vyšších nadmořských výškách; borovice Pinus cembroides snáší mráz pouze kolem –5 °C až –10 °C. Strom tvoří samostatné porosty, nebo smíšené s borovicemi Pinus arizonica, Pinus engelmannii, Pinus leiophylla varieta chihuahuana, Pinus nelsonii, Pinus pinceana, Pinus pseudostrobus, cypřišem arizonským Cupressus arizonica, zimolezem Lonicera albiflora, pustorylem Philadelphus madrensis, dále například s rostlinami z rodů agáve Agave, planika Arbutus, jalovec Juniperus, dub Quercus, juka Yucca, z čeledi kaktusovité Cactaceae – například rod opuncie Opuntia, a další. Semeny stromu se živí mnoho malých savců, například různé druhy čipmanků Tamias, veverky, z větších hlodavců urzonovití Erethizontidae, dále medvěd baribal Ursus americanus, z ptáků například arara zelený Rhynchopsitta pachyrhyncha, krocan divoký Meleagris gallopavo a další. Nepříliš často si na semenech stromu pochutná také pekari páskovaný Tayassu tajacu. Strom je také spásán dobytkem, kozami a mulami.\nBorovice Pinus cembroides také poskytuje úkryt různým zvířatům, například jelenci běloocasému Odocoileus virginianus, vidlorohu americkému Antilocapra americana, fretu kočičímu Bassariscus astutus, skunku bělohřbetému Conepatus leuconotus, králíku horskému Sylvilagus nuttallii, syslu skalnímu Otospermophilus variegatus a dalším.\nPinus cembroides poddruh lagunae:\nVyskytuje se v nadmořských výškách 1600–2050 m v půdách batolitového žulového a sedimentárního původu, kterými je horské pásmo Sierra de la Laguna tvořeno. Strom roste v půdách písčitých, hrubých štěrkových a také mezi žulovými balvany a na žulových svazích. Strom zde roste s mnohem v této oblasti hojnějším dubem Quercus devia. Ve státě Baja California Sur neroste žádný jiný druh borovic. Podrost tvoří například rostliny z rodů kaliandra Calliandra, dodonka Dodonaea a juka Yucca. Klima subtropické, roční srážky kolem 750 mm, většina srážek spadne při letních bouřkách.\nBorovice Pinus cembroides je náchylná k napadení rzí Cronartium occidentale a borovicovým trpasličím jmelím Arceuthobium divaricatum.\nBorovice limbovitá udržuje přátelské mutualistické vztahy se sojkou křovinnou Aphelocoma coerulescens a sojkou modrou Gymnorhinus cyanocephalusː tito ptáci se živí semeny stromu, část semen také schovávají, a tím, že některá již nenajdou, a ta vyklíčí, přispívají k rozšířování semen a k rozmnožování stromu.\nPinus cembroides poddruh cembroides: Hlavní význam pro místní hospodářství mají výživná a jedlá semena tohoto stromu, která jsou pravidelně sklízena a prodávána. Semena obsahují kolem 19 % bílkovin, 60 % tuku a 14 % sacharidů. Strom je též, díky svému přizpůsobení polopouštním podmínkám a rozsáhlé oblasti výskytu, využíván v pozemkových úpravách, například jako ochrana proti erozi, k ochranám povodí či jako stínotvorná dřevina. Borovice Pinus cembroides není příliš pěstována a bývá většinou pěstována hlavně v arboretech a v botanických zahradách, na jihozápadě USA je někdy využívána při tvorbě sídelní krajiny. Též využíván pro své měkké a těžké dřevo.\nV minulosti byl kácen pro dřevo, dnes již kácen není.\nPinus cembroides poddruh cembroides je velmi rozšířený strom a není ohrožen. Vyskytuje se hlavně v Mexiku a zasahuje také do Spojených států amerických. Jeho populace je stabilní, strom roste v oblastech s minimem požárů a není pro svůj malý vzrůst a nízké a četné zavětvení příliš často kácen pro dřevo, nicméně v oblastech, kde nerostou žádné jiné borovice, je dřevo občasně využíváno v tesařství či jako řezivo, například ve státě Baja California Sur. Tento strom se vyskytuje v několika chráněných a odlehlých oblastech.\nPinus cembroides poddruh lagunae: Tento poddruh je považován za zranitelný pro omezený výskyt pouze v jedné oblasti v Mexiku. Jeho populace je stabilní, ale malá, a počet stromů je odhadován na minimálně 1000 jedinců. V minulosti byl strom občas kácen pro dřevo, dnes již kácen není a celá jeho populace se vyskytuje v chráněné oblasti, navíc je tato horská oblast velmi špatně přístupná. Možné problémy mohou způsobit požáry a přílišné spásání, pokud jejich četnost vzroste.\nBorovice limbovitá, jehlice v botanické zahradě Royal Botanic Garden Edinburgh, Edinburgh, Skotsko, Velká Británie.\nBorovice limbovitá, borka, v národním parku Big Bend National Park, Texas, USA\n↑ Archivovaná kopie. www.iucnredlist.org [online]. [cit. 2016-01-22]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2016-01-27.\nObrázky, zvuky či videa k tématu Pinus cembroides ve Wikimedia Commons\nCitováno z „https://cs.wikipedia.org/w/index.php?title=Borovice_limbovitá&oldid=17892829“\nNaposledy editováno 28. 11. 2019 v 18:57


Filtrační patrona PPHOT50 50mcr teplá voda Tmax 80°C | Filtrynavodu.eu\nFiltrační patrona PPHOT50 50mcr teplá voda Tmax 80°C\nFiltrační patrona USTM PPHOT50 50mcr Filtrační patrona určená do filtrační nádoby HOT (USTM) pro teplou vodu až 80°C. Používá se k odstraňování k... celý popis\nFiltrační patrona USTM PPHOT50 50mcr\nFiltrační patrona určená do filtrační nádoby HOT (USTM) pro teplou vodu až 80°C.\nPropustnost 50 mikronů. Složení - polypropylenové vlákno + polypropylen. Průtok 25 l/min\nDíky modernímu technologickému proces a nejvyšší kvalitě zpracování zachytí filtrační patrona tuhé znečišťující látky, jako jsou: rez, písek, bahno a kal o průměru až 50 mikrometru.\nKontaminovaná voda protéká patronou směrem k jejímu jádru. Usazeniny obsažené ve vodě jsou zadržovány mikropóry, jejichž průměr klesá směrem dovnitř. Velké molekuly jsou zachyceny blízko povrchu, zatímco malé molekuly jsou zachyceny v hlubších vrstvách. Výsledkem je zvýšení efektivního povrchu, účinnosti filtrace a životnosti kazety.\nFILTRAČNÍ PATRONY, KARTUŠE Filtrační patrony USTM Horká voda až 95°C Patrony USTM, SWISS AQUA HOT - horká voda 80-95°C


28. června 2013 14:40, aktualizováno 14:40\nSedmasedmdesátiletý řidič nestihl zareagovat na tři dívky, přecházejíci po vyznačeném přechodu pro chodce v centru Havlíčkova Brodu. Dvě dívky utrpěly těžká zranění.\n"Převezli jsme všechny tři školačky do havlíčkobrodské nemocnice, přičemž dvě jsme následně po dalším vyšetření v nemocnici transportovali jednu do brněnské a jednu do pražské nemocnice," sdělila ředitelka zdravotnické záchrané služby na Vysočině Vladislava Filová.\n"U dívky, která zůstala v Havlíčkově Brodě šlo o lehčí zranění, u dalších dvou o zranění spíše tězší," dodala Filová.\nPřechod v Bělohradské ulici se nachází hned vedle polikliniky. Ve špičce je to velice frekventované místo v prudkém kopci. A také značně nepřehledné. Za roh domu je špatně vidět, v místě se často tvoří kolony.\nRadnice za několik stovek tisíc nechala v loňském roce upravit sousední přechod v Nádražní ulici jen o několik metrů dál, na Bělohradskou se ale dosud nedostalo.\nTémata: Havlíčkův Brod, nehody, policista, radnice, Vysočina, Alkohol, Nehody Jihlava, Vysočina\nVážná středeční nehoda, při níž málem přišla v Dlouhé Brtnici na Jihlavsku o život osmiletá dívenka, rozčílila... celý článek


Bageterie Boulevard otevřela v Praze své první samostatně stojící restaurace s konceptem BB Drive. Pobočky postaveny přímo na míru se otevřely v Hornoměcholupské ulici v Praze 15 vedle nákupního střediska Kaufland a ve Vestci u Prahy ve Vídeňské ulici. Cílem Bageterie Boulevard je postupně rozšířit BB Drive restaurace do dalších měst a na nejfrekventovanější dálnice a dopravní uzly.\nAž doteď otevírala Bageterie Boulevard své pobočky v již vzniklých prostorách, ať už v kamenných nebo ve food courtech obchodních center. Provozovny na Hornoměcholupské a na Vídeňské jsou první, které vznikly na tzv. zeleném poli, tedy vybudovány zcela od základu. Obě restaurace mají velmi moderní design a svým vybavením splňují i požadavky náročných zákazníků. Jejich součástí je velká venkovní zahradka, dětské hřiště, dětský koutek i toaleta uzpůsobená pro děti. Nové restaurace nabízí rovněž samostatný Creperie pult se stále oblíbenějšími čerstvými palačinkami, ale také jinými dezerty z dílny Bageterie Boulevard.\n„BB Drive restaurace jsou pro nás milník v rozvoji konceptu. Už víme, jak fungují food courty a kamenné restaurace. Novým logickým krokem je oslovení dalšího segmentu zákazníků, kterými jsou řidiči. Dvě podobné pobočky už sice provozujeme v Plzni, ty ale nestojí samostatně a jsou součástí obchodního centra. Nový koncept volně stojících BB provozoven jsme poprvé v Čechách použili právě na nově otevřených pobočkách v Praze,“ doplňuje Jiří Štěpánek, provozní ředitel Bageterie Boulevard.\nSortiment BB Drive je stejný jako v ostatních restauracích. Novinka, která určitě osloví právě řidiče, je i tzv. Box4Family - speciální boxy pro celou rodinu. Ty jsou nabízeny v několika variantách a skvěle se hodí do auta na dlouhé cesty. V rámci upozornění na nově otevřené drive restaurace bude také probíhat v týdnu od 24. – 30. 9. 2018 speciální promo akce - 50% sleva na nákup pro všechny řidiče.\nZdroj, foto: www.bb.cz


Murphyho zákony v praxi aneb Den ve znamení zábavy | Femina.cz\nFemina.cz > Zábava > Murphyho zákony v praxi aneb Den ve znamení zábavy\nMurphyho zákony v praxi aneb Den ve znamení zábavy\nMůže-li se něco pokazit, pokazí se to – základní Murphyho zákon znáš určitě velmi dobře. Leckdy zůstává rozum stát nad tím, jak skvěle tyhle zákony schválnosti fungují. Pojď se s námi dnes bavit na svůj účet!\nNejprve v sladkém snění přeslechneš budík (ta nová melodie je fakt super, ale bohužel nevzbudí). Hodíš na sebe včerejší šaty (není čas na obvyklou přehlídku před zrcadlem a finální výběrové řízení), fofrem si líčíš oči, když v tom kýchneš a rázem máš look jako africký kmenový náčelník. A dál? Opaříš si ruku vodou z konvice, krajíc ti spadne na zem – jasně že namazanou stranou, načež na tom nízkokalorickém zdravém margarínu uklouzneš a zjistíš, že jedeš fakt úplně jako po másle! Kulhající a zničená vejdeš do své open space, kde, jak na potvoru, šéf trčí u tvého pracovního stolu, a významně ťuká na své drahé Rolexky…\nZákon schválnosti funguje bezchybně\nZákladní Murphyho zákon zní: “Může-li se něco pokazit, pokazí se to…” Víš ale, jak to celé vzniklo a kdo je muž, který upoutal lidstvo takovou dávkou skepse a černého humoru?\nEdward Aloysius Murphy, Jr. byl Američan a narodil se v Panamě jako nejstarší z pěti dětí v roce 1918 a zemřel v roce 1990. Jako letecký inženýr byl u mnoha pokusů, které měly zajistit bezpečnost při létání. Šlo o to zjistit, jakým rizikům je při velkém zrychlení nebo prudkém zpomalení vystaven lidský organismus potýkající se s gravitační silou.\nDobrovolníci to neměli lehké, například letecký lékař John Paul Stapp měl po experimentu zlomené kosti, četné zhmožděniny a popraskavé cévy v očích. A právě proto, že k jeho tělu byly chybně připojeny senzory, které měly dodat vědecké důkazy, dílo se výzkumníkům příliš nedařilo, což přesně vystihla Murphyho věta. Ještě prý vznikl dodatek: “Pokud existuje nějaký způsob jak to udělat špatně, tak ho najdu…” Tak nějak vznikly Murphyho zákony…\nPodobná rčení shrnul a vydal knižně Arthur Bloch a po něm i další autoři. Dnes známe těchto legrácek nepřeberně, pronikly úplně do všech oborů lidské činnnosti, ba i nečinnosti.\nTvůj týden s Murphym\nPondělí: Pokud ti to na fotce extrémně sluší, okolí tvrdí, že si vůbec nejseš podobná.\nÚterý: Losos ti chutnal do chvíle, než sis přečetla kolik má kalorií.\nStředa: Zhubneš přesně v těch partiích, kde by sis ráda obliny ponechala.\nČtvrtek: Jdeš si koupit vyhlédnuté botičky a na parkovišti ti dají botičku na auto.\nPátek: Záříš, že ti vyznal lásku? S tebou se radují další holky. Jen o sobě nevíte.\nSobota: Neříkej hop, ani když jsi pracně přeskočila. Sádrovna je daleko.\nNeděle: Opět zjistíš, že nejlepší chlápci jsou zadaní nebo ženatí.\nMurphyho zákon v praxi\nPromotérka Aneta (22) se mi svěřila se svou poslední murphyovskou příhodou:\n“Předváděla jsem nový typ vysavače zákazníkům, a protože jsem si zapomněla nasadit oční čočky, viděla jsem všechno trochu v mlze. No a tím pádem se mi málem povedlo vyluxovat jedné paní čivavu. V poslední chvíli odvrátil neštěstí můj kolega, jinak by urozená psí slečna skončila ve vysavači. Místo ní jsem skončila já, byl z toho okamžitý vyhazov. Polehčující okolností nebylo ani moje vysvětlení, že čivava byla fakt mini a měla stejnou barvu jako koberec. Zkrátka – velikost psa byla nepřímo úměrná velikosti průšvihu.”\nTOP 10 nej Murphyho zákonů\nMy v redakci tyhle zákony schválnosti prostě milujeme. A tak jsme pro tebe sestavili desítku těch nejpovedenějších:\nProti blbům není ochrany, jsou příliš vynalézaví.\nSex je jako sněžení; nikdy nevíš, kolik bude centimetrů ani jak dlouho bude trvat.\nVlastnosti, které přitahuji ženu k muži, jsou obvykle ty samé, kvůli kterým ho za několik let nemůže vystát.\nMuži jsou bezesporu báječně vymyšlený vynález, jen k nim výrobci bohužel zapomínají přikládat návod k použití.\nZákon selektivní přitažlivosti: Předměty padají tak, aby napáchaly co nejvíce škody.\nA pokud pracuješ s počítačem, jistě oceníš i Murphyho popis osobního počítače:\nHardware – Ty části počítače, do kterých můžete kopnout.\nSoftware – Ty části počítače, které nefungují.\nPevný disk – Ta část počítače, která „zatuhne” v nejméně vhodnou dobu.\nPřídavná zařízení – Díly nekompatibilní s vaším počítačem.\nTiskárna – Součást výbavy počítače, která se ucpe, jakmile se nedíváte.\nNapájecí kabel – Ta část počítače, která je příliš krátká.\nZálohování – Operace, kterou nikdy nestihnete včas.\nRestore – Postup, který funguje bezvadně, dokud ho nepotřebujete.\nChybové hlášení – Žádost o potvrzení likvidace vašich dat.\nPaměť – Ta část počítače, které není nikdy dost.\nSoubor – Ona složka, kterou v počítači nikdy nemůžete najít.\nProcesor – Ta část počítače, která je vždycky zastaralá.\nNápověda – Ta součást programu, která je naprosto nesrozumitelná.\nPojď se s námi dneska bavit. Napiš nám do diskuze tvé oblíbené zákony schválnosti, které v praxi prostě fungují!\n30.6.2015 10:00| autor: Mirjana Červenková\nVíce o tématu: Murphyho zákonypanamaprávošaty


Villa La Mausse - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Berlou\nVilla La Mausse-, Berlou, Berlou, Francie, 34360 - Zobrazit na mapěVilla La MausseZobrazit více fotografiíBazénZobrazit více fotografiíZobrazit všech 24 fotografií\nVilla La Mausse – podrobnější informace\nVýhodně umístěný ve městě Berlou,je hotel Villa La Mausse skvělou základnou pro prohlídku tohoto živého města. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět. Zařízení a služby poskytované Villa La Mausse zajistí hostům příjemný pobyt. Nejlepší zařízení hotelu obsahují parkoviště. Všechno vybavení ubytovacího zařízení zajišťuje bezkonkurenční pocit pohodlí. Po celý den si můžete užívat pohodovou atmosféru venkovní bazén, zahrada. Villa La Mausse je ideálním místem k pobytu pro cestovatele hledající kouzlo, komfort a pohodlí ve městě Berlou.\nBerlou Ubytovacích zařízení


Mladou frontu opouští Hurta. Povede ji Mašek | Marketing & Media\nautor: foto: Mladá fronta\n27. 9. 2017 11:01 (aktualizováno 11:23)\nMladou frontu opouští Hurta. Povede ji Mašek\nJan Bredl\t# vydavatelství, personálie, Mladá fronta\nMašek se funkce ujme od 1. října 2017.\nVýkonný ředitel Jan Mašek povede od 1. října 2017 vydavatelství Mladá fronta. Do vydavatelství nastoupil už koncem letošního června. Dosavadní generální ředitel, David Hurta, po devíti letech mediální dům opouští. Odejde k 30. září.\nÚkolem Jana Maška bude rozvíjení obchodní strategie, přímého agenturního prodeje a oddělení Telesales.\nMašek se má zaměřit na posílení ekonomických titulů vydavatelství, projektů spojených s dětským titulem Puntík, uvedení novinek z divize Motor Media (motoristické časopisy) a další rozvoj divizí Medical Services a Knihy.\nNový výkonný ředitel dříve působil jako ředitel společnosti Versa Puls Media v Rumunsku. Ta patřila do skupiny vydavatelství Mladá fronta.


Státní štěnice ve všech autech. Že se to slušných řidičů netýká? | Pravý prostor\nJAN POLANECKÝ 27|09|2014\nŽijeme v opravdu podivné době. Neustále na nás dopadá rostoucí státní dirigismus, kontrola a represe. Je to o to nebezpečnější, o co více je tento tlak státu pro občany neviditelný, plíživě nastupující či dokonce bagatelizovaný.\nA tak jsme se v např. v tomto článku, dozvěděli, že krom již realizovaného záměru tzv. E-callu (povinné „bezpečnostní“ štěnice ve všech nových autech od roku 2015 – více zde), by podle cíle bruselských dirigentů měla policie nově nabýt pravomoci dálkově zastavovat vozidla (prý pirátů). Opět pomocí zařízení povinně montovaného do všech nových automobilů. Že jste slušný řidič a tak je vám to jedno nebo takové utahování šroubů dokonce schvalujete? To je ale fatální omyl.\nVždyť kolikrát jsme už slyšeli z úst mnohých spoluobčanů větu: „já nic špatného nedělám a tak mi to může být jedno, mě se to netýká“. Tento přístup je však velmi nebezpečný a dokládá přinejmenším ignoraci současné reality. Státní represe totiž dopadá v důsledku nejvíce právě na ty běžné, kteří „nic špatného nedělají“. Ti, kteří se potřebují takovým opatřením vyhnout, to vždy hravě zvládnou. Je to podobné, jako když centrální regulací omezíme počet legálně držených zbraní a vystavíme tak potenciální oběti nemožnosti se bránit. Zločinec si totiž zbraň vždy nějak opatří. To masa je tedy tím pravým terčem podobných regulací.\nFunguje to vše jako Trojský kůň. Bruselským byrokratům či lokálním politikům totiž nejde ani náhodou o naši bezpečnost či zdraví, či o účinný nástroj neutralizace skutečně nebezpečných řidičů. To je jen pouhá záminka, jak to celé snadno prodat lhostejné veřejnosti. Maximálně vedlejší efekt celé akce.\nJiž realizovaný systém E-call má prý zachraňovat životy při dopravní nehodě, neboť ušetří cenné vteřiny pro přivolání pomoci, pokud si ji nejsme schopni přivolat sami. Pěkný marketing pro veřejnost. Proč tedy nevadí, když se o celých pět minut prodloužila zákonná doba dojezdu záchranné služby? Nikomu nevadí, že zařízení nebude z logiky věci ani náhodou aktivní pouze v okamžiku krize, ale trvale? Že v autě bude fixně zabudován reproduktor a mikrofon, umožňující on-line průlom do našeho soukromého prostoru ve vozidle? Jsou podle mnoha kauz nejen naše bezpečnostní složky či jiné zvídavé skupiny natolik neděravé, abychom se mohli na deklarovanou neaktivnost spolehnout? Že systém v této první „marketingové“ fázi sice nebude zprovozněn s rozšířenými funkcemi, ačkoliv je bude od počátku umožňovat? Je libo např. monitoring rychlosti, kompletní mapu pohybu vozidla, monitorování počtu členů osádky vozidla apod.? Možnosti jsou neomezené. A to ani nezmiňuji, že celé toto povinné odnětí soukromí a svobody budeme nuceni zaplatit v ceně každého vozu a teoreticky také v jeho provozních nákladech.\nNový návrh na zavádění systému dálkového vypnutí elektroniky vozidla policejní hlídkou nebo centrálním dispečinkem (např. zapalování či palivového čerpadla), jde však ještě dál. Opět je veřejnosti vyprávěna marketingově ideologická pohádka o bezpečnosti pro všechny (ochraně před piráty), aby se to celé lépe prodalo. Umím si živě představit, jak po implementační fázi trvající několik let, kdy si na to motoristická veřejnost patřičně zvykne, se časem objeví závdavek nového a plíživě realizovaného požadavku na omezování mobility vybraných skupin obyvatel. Tak například se potřebujete se svým autem dopravit do centra města v době konání magistrátní akce „centrum žije bez aut“? Auto Vám na hranici konkrétní městské části prostě nepojede a hotovo. Přesvědčí např. zelení manipulátoři příslušné úředníky, že je potřeba trvale „regulovat“ (míněno likvidovat) provoz ve městech, ač auta ovzduší již dnes znečišťují jen minimálně nebo vůbec? Potřebuje papalášský primátor, nebo různí státní úředníci, policisté a mnoho dalších volný průjezd městem či volné parkování, aby je neotravoval běžný motoristický plebs? Není problém, vypneme celou oblast či vybraná vozidla, proč ne. Argumentace pro často stádní veřejnost se vždy nějak vymyslí a tzv. „užitečných aktivně spolupracujících idiotů“ je k dispozici také dost.\nA co například mírný „upgrade“ zařízení tak, aby automobil umožnil dosažení pouze nejvýše povolené rychlosti v místě na základě skenování dopravních značek či podrobných map satelitního systému? Integrace s E-callem bude jistě hračka. Rodí vám žena či jedete s dítětem akutně do nemocnice? Máte prostě smůlu, rychleji to nepůjde. A to zde ani nemluvím o reálném nebezpečí, které může nastat při vypnutí zapalování skutečně prchajícího vozidla, např. ve 200 km/h rychlosti. Nefunkčnost posilovače řízení, brzd a jiných asistentů pak způsobí, že se z auta stane smrtící neřízená střela.\nMožná Vám celý tento popis připadá jako značně přitažený za vlasy, jako paranoidní hledání něčeho, co vůbec není záměrem. V takovém případě doporučuji se zamyslet, jak bychom na něco takového nahlíželi v době, řekněme, 30 let nazpátek. Neříkali bychom si všichni, že to je čiré šílenství, science fiction, že se něco takového nemůže stát, aby nám někdo povinně montoval aktivní mikrofon do auta nebo nám svévolně za jízdy vypínal motor? Jenomže jsme si na celou tu současnou represi postupně zvykli a pod neutuchající mediální masáží následně otupěli ve vnímání nových absurdit.\nSkutečně tedy toto všechno chceme? Potřebujeme takové zásahy do našeho soukromí prodávané pod záminkou naší vlastní bezpečnosti? Nebo jsme jen líní se vzepřít? Jistě jsou na silnicích potřeba určitá pravidla. Jasná, logická, přirozená a rozumně vymáhaná. Nicméně, silniční provoz je velmi snadným terčem všemožných kontrolorů a dirigentů našich životů. Je současně velmi přesným lakmusovým papírkem, který signalizuje, že s celým systémem je něco v nepořádku.\nPoznámka autora: Článek byl napsán 3.2.2014. Komise posunula implementaci na 2017 – žádná výhra.\nCo mi vadí na „kavárně“\nAdministrace: Redakce on 27.9.2014.\nFrank\t 27.9.2014 07:44:37\nje to prostě svinárna a lidi si nechají kalet na hlavu.\nu mě to v autě nebude kdybych to měl vykousat zubama.\nEtien\t 27.9.2014 10:09:48\nZkurvení dobroserové nás svazují čím dál více, je škoda, že jediná pravicová strana před 5 lety posrala co se dalo a stala se z ní levicová. Další straně bude trvat nějaký čas, než si k ní slušní lidé najdou cestu. Tu dobu budou neokomunisti využívat k ničení tohoto národa ve jménu dobra…\nIvan Tichy\t 27.9.2014 10:33:26\nOdstraneni krabicky z auta bude samozrejme zlocin pod hrozbou velke pokuty, odebrani TP, prideleni tr. bodu, spravniho rizeni a verejne popravy.\nTo Etien – pravicova strana je nesmysl. Skutecny muz pravice nezaklada politicke strany a uz vubec ne demokraticke. Strany a -ismy vytvari vyhradne levice.\nOdin\t 27.9.2014 12:34:27\nNo jo, ale hýkající blahem většina ovčanů, tohle nikdy nepochopí. Velký bratr se dívá a vše vidí…\nPeTaX\t 27.9.2014 15:12:07\nTo je důsledek socialistických pojetí státu. Nic jiného v to není. Socialismus se ne náhodou podobá fašismu. Málokdo je ochoten uznat, že podporuje fašistický stát. Ale u socialismu se lidé nerozpakují.\nFrank\t 28.9.2014 08:53:39\nI. Tichy – mate pravdu.\nAle u mě to prostě NEBUDE.


Domů Vrtáky nástroje do stavebních materiálů diamantové korunky,vykružovače děr Vykružovací korunka 75x110mm SDSplus\nVykružovací korunka 75x110mm SDSplus\nUrčeno k vrtání do cihel, tvárnic, zdiva, betonu a žuly. Šroubovice zvětšená o 28% s velmi rychlým\nodvodem odvrtané drtě. Extra krátká vrtací hlava je zárukou přímého odvodu odvrtaného materiálu\ndo šroubovice a sníženého rizika jejího ucpání. Samostředící hrot pro snadnější začátek vrtání.\nAgresivnější řezné úhly pro rychlejší vrtání. speciálně broušená karbidová destička vrtáku pro rychlé vrtání.\nPoužití: do cihel, tvárnic, zdiva, betonu a žuly\nVykružovací korunka 75mm samostatná\t předchozí produkt\t Vykružovací korunka 75x110mm SDSplus další produkt\t Vykružovací korunka diamantová 10mm 1bal/2ks


ELK Fertighaus vsadil na Software od firmy SEMA\nNová verze 18-2\nCo je nového v dané verzi. Přehled těch nejdůležitějších novínek dané verze.\nDoporučená a námi odzkoušená zařízení pro práci se softwarem SEMA.\nSEMA nastavuje nová měřítka s nejmodernější 4K technikou.\nStandartní řešení procesů zajišťuje vysokou produktivitu.\nVedoucí firma na rakouském trhu s montovanými domy, ELK Fertighaus GmbH, využívá letité zkušenosti dodavatele softwaru pro dřevostavby firmy SEMA pro důsledné standartizování svých výrobních procesů. Výsledkem je vysoké zvýšení produktivity.\nELK Fertighaus GmbH se sídlem ve Schremsu/Niederösterreich, je se svými třemi značkami „ELK Häuser fürs Leben“, „Zenker“ a „Hanlo Häuser“ vedoucí firma na trhu v Rakousku, a zároveň je jedním z předních výrobců prefabrikovaných domů v Evropě. Roční produkce 1000 prefabrikovaných domů vyžaduje vysokou úroveň standardizace. Neustále investuje do zlepšování svých výrobních procesů a meziprocesních pracovních postupů. „S firemní skupinou SEMA jsme získali silného partnera s 33 letými zkušenostmi v oboru dřevostaveb a montovaných domů. Jejich softwarové řešení zaručuje vysokou efektivitu celého procesu od výrobní dokumentace, přes přesné materiálové listy, až po ovládání CNC strojů ve výrobě, a tím i zajišťuje maximální produktivitu pro náše výrobní linky", zdůrazňuje DI Thomas Scheriau, ředitel technického oddělení a výroby společnosti ELK.\nAutomatické výrobní rocesy - Individuální koncepce zákazníků\n„Díky 3D CAD/CAM Softwaru nabízí SEMA optimální řešení pro standartizované procesy“, zdůrazňuje Alexander Neuss, CEO firmy SEMA. Software lze individuálně přizpůsobit pro každého zákazníka. Díky modulární koncepci a sofistikované datové technologii základních dat pro implementaci standardizovaných procesů, jsou všechny standartní pracovní kroky z velké části automatizované. Alexander Neuss: „Montované domy jsou kvalitní stavby. SEMA vytváří vazbu mezi širokými požadavky na intuitivní obsluhu". Ve výrobě se například střecha, strop a stěna vytvoří jako samostatné elementy“. Generování výrobních dat pro řízení výrobních linek a CNC strojů probíhá plně automaticky a dokončuje tak přípravu dat v moderním výrobním procesu. „S dalším rozšířením softwarového řešení můžeme využít synergické efekty v oblasti přípravy materiálů a napojení výrobních strojů. To je další krok k digitalizaci výroby.“, říká Scheriau. Společně s ELK sestavila SEMA plán průběhu tohoto velkého projektu. V současné době probíhají přípravy na první školení. Konečná implementace softwaru je plánována na polovinu roku 2018.\n„Jsme hrdí na to, že se přední firemní skupina mezi výrobci montovaných domů v Rakousku, ELK Fertighaus, rozhodla pro naše softwarové řešení," říká generální ředitel Neuss.\nsema-v181-pr1818.pdf | 280 KB\nsema-v181-pr1818.zip | 21 MB


Dvoukolka od Hyundai - MotoLife.cz\nDvoukolka od Hyundai\nFirma Hyundai se zaměřila na jednostopý trh a přišla s konceptem dvoukolky. Podle prvních informací má mít vozítko prostorový rám (pravděpodobně kompozitový), který bude zároveň sloužit jako ochrana jezdce. Motor, jak jinak než Hyundai, vypadá jako podélně uložený vidlicový šesti- až osmiválec (má vůbec Hyundai takový?)\nŘídítka ovšem pevně trčí z rámu, tak uvidíme, čím a jak se bude zatáčet, pokud se z konceptu stane prototyp.\n© 2008 - 2022 Bikes Media s.r.o. - publikování nebo šíření obsahu je bez písemného souhlasu zakázáno. Obsah vygenerován v 5:22 za 0.234 sekundy.


Michal Bobek, nový soudce NSS: Těším se na debaty s milými kolegy - Svět práva - Advokátní deník\n13. 5. 2022 Hana Saitzová\tŽádné komentáře\nPřed pár týdny byl Mgr. et Mgr. Michal Bobek, Ph.D., prezidentem republiky jmenován soudcem Nejvyššího správního soudu. Po letech strávených v zahraničí\nPřed pár týdny byl Mgr. et Mgr. Michal Bobek, Ph.D., prezidentem republiky jmenován soudcem Nejvyššího správního soudu. Po letech strávených v zahraničí, a to jak v roli pedagoga na vysokých školách ve Velké Británii či Belgii, tak na pozici generálního advokáta u vrcholné evropské soudní instituce, se „pachatel vrátil na místo činu“ – na NSS totiž Michal Bobek zahájil svou právní praxi jako asistent jeho předsedy. U příležitosti jeho jmenování požádal Advokátní deník doktora Bobka o krátký rozhovor.\nPo letech strávených v zahraničí jste se vrátil zpět do České republiky, nyní dokonce míříte do instituce, kde jste v roce 2005 zahájil jsou právní praxi – tedy na Nejvyšší správní soud. Jaké jsou Vaše pocity?\nSmíšené. Na jednu stranu se moc rád vracím na Nejvyšší správní soud, kde jsem byl před lety asistentem soudce. Díky doktoru Baxovi to byl a stále zůstává v pozitivním smyslu slova tak trochu jiný soud. Na druhou stranu je také pravdou, že práce generálního advokáta na Soudním dvoře mě velice bavila. Šestiletý mandát, který nelze opakovat, tedy pokud nejste generální advokát nominovaný větším členským státem, není úplně dlouhý.\nJak jste teď zmínil, v letech 2015–2021 jste působil jako generální advokát Soudního dvora Evropské unie. Za dobu své práce pro Soudní dvůr jste zpracoval přibližně dvě stovky stanovisek. Která z kauz byla z Vašeho pohledu nejsložitější?\nRozlišil bych různé typy složitosti: právní, společenskou či technickou. Ty se nemusejí v konkrétní kauze překrývat.\nMichal Bobek, ještě jako generální advokát SD EU, společně s generální advokátkou Eleanor Sharpston při otevření anglického soudního roku ve Westminster Abbey.\nMezi právně složité kauzy lze třeba zařadit otázku, zde lze – a případně do jaké míry – soudně přezkoumávat akty tzv. soft-law, tedy de facto regulaci ze strany orgánů evropské veřejné správy, která však není vydávána v podobě závazných aktů práva (věc C-911/19, FBF), či jak redefinovat vztah mezi vnitrostátními soudy posledního stupně a Soudním dvorem (věc C-561/19, Consorzio Italian Management), anebo rozsah ochrany ne bis in idem v evropském právním prostoru (věc C-117/20, bpost). To byly právně a strukturálně hutné věci, kde potřebujete zohlednit hromady judikatury z řady systémů a najít nějaké průsečíky pro smysluplné řešení.\nPak máte kauzy, které jsou sporné a citlivé společensky, protože vyžadují morální soud, na kterém nemusí panovat shoda, jako třeba kdo a do jaké míry má nést odpovědnost za zdravotní následky údajně vzniklé očkováním (věc C-621/15, W), anebo za jakých podmínek má transsexuál nárok na důchodové zabezpečení (věc C-451/16, MB).\nNu a třetí typ složitosti představují třeba kauzy, kde nebývá lehké uchopit výchozí technickou, vědeckou stránku předkládaného problému, kterou má právo regulovat, jako třeba ve sporech o kategorizaci nových technik genového inženýrství (věc C-528/16, Conféderation paysanne).\nOvlivní nebo ovlivnilo některé z Vašich stanovisek rozhodovací činnost NSS?\nStanoviska generálního advokáta sama o sobě nejsou závazná. To jsou rozsudky Soudního dvora. Stanoviska však mohou ovlivňovat vnitrostátní justiční praxi ve dvou rovinách: za prvé, v té části, ve které shrnují a vysvětlují stávající judikaturu Soudního dvora, může být dobře napsané stanovisko přístupnější, než samotná judikatura, kterou vysvětluje. Za druhé, stanovisko může vždy působit svou přesvědčivostí, především s ohledem na otázky doposud Soudním dvorem neřešené. V těchto dimenzích vnitrostátní soudy členských států Evropské unie stanoviska generálních advokátů občas ocitují; stejně tak činí i NSS.\nJak moc se liší systém soudnictví u evropské soudní instituce a v České republice?\nSpisy jsou všude. Rozdíl bývá v tom, co konkrétně s nimi máte dělat. To je dáno funkcí toho kterého soudního orgánu. Úlohou Soudního dvora v rámci řízení o předběžné otázce, která tvoří většinu jeho nápadu, není řešit konkrétní kauzy, ale sjednocovat výklad unijního práva napříč Evropskou unií. Z toho pak plyne trochu odlišná úloha: jednotlivý spis a příběh ustupuje trochu do pozadí, v popředí je dotváření práva. Rovina jednotlivé kauzy a zjednání spravedlnosti v konkrétním případě pak zase nabývají na významu v okamžiku, kdy se celá kauza po rozhodnutí Soudního dvora znovu vrací před předkládací vnitrostátní soud, který má na základě vodítek Soudním dvorem poskytnutých vyřešit konkrétní věc.\nDají se některé ze zkušeností, které jste získal u SD EU, přenést do práce soudce NSS?\nUrčitě. I přes zrovna zmíněné strukturální odlišnosti se stále jedná o vrcholné soudy, které se, ostatně jako všude v Evropě, potýkají s obdobnými problémy: od strukturálního přetížení a z toho plynoucích úvah nad odbřemenění těchto soudů přes vhodnost restrukturalizace uspořádání soustavy nižších soudů a nastavení přístupu k soudu nadřazenému až po problematiku vnitřního uspořádání soudu.\nNa druhou stranu ale právě v důsledku poznávání řady variací v různých systémech se člověk stává opatrnější při tvrzeních, že by měl na cokoliv zaručené recepty. Justiční systémy se chovají, i přes svoji deklarovanou karteziánskou racionalitu, spíše jako nelineární dynamické systémy: po vhození X na straně jedné patrně vypadne nějaké očekávané Z na straně druhé, ale často za cenu deformace A a D a nabobtnání T.\nNa co se nejvíce těšíte v novém působišti?\nUrčitě na debaty s milými kolegy.\nFoto: archiv Michala Bobka\nPředchozí Německo hlásí za loňský rok rekordní nárůst politicky motivované kriminality\nNásledující Vláda chystá novelu umožňující zvládat migraci bez stavu nouze\nNSS musí své rozsudky vyhlašovat včetně jejich nosných důvodů\nEva Dvořáková\t3. 7. 2019\nPhDr. Dagmar Koutská\t27. 3. 2020


Pozor, každá trouba peče jinak: Udělejte si včas test! | Kuchyně.cz\nPozor, každá trouba peče jinak: Udělejte si včas test!\nSpotřebiče | 27.11.2010\nŽádná trouba není dokonalá a žádná nepeče ideálně rovnoměrně. Rozdíly navíc nejsou jen mezi jednotlivými druhy trub (plynová, elektrická, horkovzdušná), ale také mezi modely. Prověřte si svou troubu dřív, než do ní vložíte vánoční cukroví. Tady je test!\nI sami výrobci trub tvrdí, že neexistují dva exempláře, které by pracovaly navlas stejně. Pokud už pracujete s vaší troubou řadu let, možná už víte, v kterých místech peče nejvíce a kde je naopak možné nechat pečeni jen takzvaně dojít.\nPokud máte ale troubu novou, přestěhovali jste se, nebo budete jen péci na návštěvě, možná oceníte náš jednoduchý test, který podobné rozdíly v pečení odhalí.\nVestavná parní trouba - u nás zatím tolik oblíbená není.\nTento test je opravdu velice rychlý, spolehlivý a levný. Budete k němu potřebovat jeden velký klasický mělký plech a jedno balení světlého toastového chleba. Nyní navolte na troubě funkci, kterou nejčastěji při pečení využíváte, a nechte troubu rozehřát na 180 stupňů (velice často se totiž peče právě při této teplotě).\nNež se trouba vyhřeje a zhasne světelná kontrolka, rozložte na plech toastový chleba pěkně jeden vedle druhého. Až bude trouba vyhřátá, vložte plech do trouby a sledujte proces pečení, dokud nezačnou první čtverce chleba hnědnout.\nNyní buďte velice opatrní, neboť se může stát, že se velice rychle některé kousky spálí – v takovém případě test ihned ukončete a plech vyjměte.\nPokud trouba bude péci rovnoměrně a chleba nebude hnědnout s takovými rozdíly, jste šťastnými majiteli poměrně rovnoměrně pečící trouby. Pokud vám nějaké chleby zbyly, můžete test vyzkoušet při dalších zapnutých funkcích, jako je horkovzduch nebo grilování, abyste i je mohli využívat co nejlépe.\nNa test potřebujete pouze plech na pečení a balení toastového chleba.\nCo prozradil náš test?\nČím tmavší chléb je, tím intenzivněji v daném místě trouba peče. Znáte-li rozložení intenzity pečení ve své troubě, můžete zhruba odhadnout, po jak dlouhé době můžete moučník nebo pečeni otočit a kde nehrozí jejich spálení.\nNáš tip! Výsledek testu si vyfotografujte nebo aspoň zakreslete na papír. Zaznačte si přitom směr, jakým jste plech do trouby vsunuli (lze očekávat, že nejtmavší budou chleby právě v zadní části trouby, naopak u dvířek lze čekat intenzitu pečení nejnižší). Pak už budete vždy vědět, jak vaše trouba peče.\nAni nová trouba není zárukou, že upečete cukroví na jedničku. Musíte s ní umět pracovat...\nKterá trouba je nejlepší?\nElektrická, plynová nebo horkovzdušná? Moderní technologie jsou již na takové úrovni, že některé domácnosti si dokonce vystačí pouze s kvalitní mikrovlnnou troubou, která zvládá také funkci pečení. Takových domácností je ale menšina.\nVětšinou tedy narazíme na problém, jakou troubu vybrat. Již několik let je nejoblíbenější trouba horkovzdušná, která umožňuje pomocí ventilátoru rovnoměrnou distribuci horkého vzduchu v troubě. Díky tomu můžeme péci více plechů najednou a minimalizuje se riziko spálení na místech, kde teplo působí nejintenzivněji. Proudící vzduch ale některá jídla vysušuje a nehodí se na ně. Počítejte také s tím, že horkovzdušná trouba pracuje intenzivněji a stačí cca o 10 až 15 % nižší teplota než u trouby klasické.\nTaké trouby plynové některé pokrmy vysušují, navíc jsou známy právě obtížnou regulací teploty a nerovnoměrností pečení. Jedinou výhodou plynových trub je tedy jejich nízká pořizovací cena a relativně levný provoz.\nKlasikou tak zůstává trouba elektrická, která ve své dražší verzi nabízí také funkci horkovzduchu. Výhodou elektrických trub je poměrně přesná možnost regulace teploty zpravidla v rozmezí od 50 do 250 stupňů. Další výhodou elektrických trub je velké množství funkcí (gril, horkovzdušná trouba, horní a spodní ohřev, ventilátor atd.). Zvážit můžete také nákup trouby parní, která zatím není u nás tak rozšířená, přestože nabízí rychlé a zdravé pečení.\nFoto: bestvacuum.com; mrpeacockstyle.blogspot.com; homeappliances.wordpress.com


Králové hazardu a jejich oběti - Novinové články - Zpravodajství - Město Bohumín\nDnes je Pondělí 21.10., svátek má Brigita.\n30.5.2013 - Králové hazardu a jejich oběti\nAutor: Luděk Staněk, Petr Kolář\nV Česku momentálně probíhá zuřivá bitva. Bojuje se doslova o každé větší město, každou vesnici. Ve hře je miliardový byznys z hracích automatů. Poprvé po roce 1989 je reálná možnost jej regulovat. Většina obyvatel je pro. Všichni provozovatelé jsou proti. Řežba to je, a ještě asi bude, nevídaná. VÍTEJTE V ČESKÉ REPUBLICE, ELDORÁDU HRACÍCH AUTOMATŮ\nJE ASI JEDENÁCT VEČER v jedné větší pražské herně. Před hracím automatem známým coby VLT sedí muž. Rozhodně nevypadá, že by si hrál. Svítící číslo označující, kolik peněz mu ještě zbývá, klesá s každým dalším stisknutím tlačítka Start. Muž ho mačká se stále větším zoufalstvím. Po nějakých třech minutách se výraz jeho obličeje mění ze zoufalství v pláč. Pozoruju tu scénu a není mi dvakrát dobře. Barman, jenž kolem mě projde, se podívá směrem, kterým se dívám já, a suše pronese: "To víte, dobře seřízená bedna dokáže rozbrečet i dospělýho chlapa." A s úšklebkem odchází vyndat sklenice\nze dřezu. Jiný muž, s nímž tu mám sraz, hraje automaty roky. Sám říká, že je to pro něj pouze "doplňkový sport" k jiným kasinovým hrám. Nechce se bavit o tom, kolik vyhrál nebo prohrál, ale rozhodně o světě hazardu, od devadesátých let prakticky neregulovaném eldorádu, ví hodně. "Těch historek jsou mraky. Viděl jsem na vlastní oči člověka, jenž přes automat, na kterém několik hodin systematicky prohrával, hodil ubrus,,aby si bedna odpočinula‘. Znám historku o člověku, jenž v hracích automatech nechal peníze na auto. Tak v zoufalství automat vytáhl z hospody na ulici a,otevřel‘ ho krumpáčem. Vím o městském strážníkovi, který v automatu prohrál několik výplat a v afektu automat zastřelil," říká. Dalších několik hodin mi vypráví mnoho dalších neuvěřitelných příhod. Všechny mají jedno společné – mohly se stát jen kvůli tomu, v jakém právním vakuu se tu hazard po roce 1989 nalézá.\nKaždý, kdo se trochu vyzná v herním průmyslu od Las Vegas po Rozvadov, vám řekne, že hrací auto maty jsou pro hráče nejméně výhodná, a tudíž pro provozovatele nejvýdělečnější věc, kterou v kasinu můžete najít. Je to hra, při níž hráč nemůže být v dlouhodobém horizontu ziskový. Kouzlo hracího automatu je pro provozovatele neoddiskutovatelné – stroje se snadno obsluhují; můžete jich na jedno místo postavit třeba sto. A stačí jeden člověk, aby na ně dával pozor. V mnoha ohledech nádherný byznys. Z hlediska provozovatelů je tahle pohoda vykoupena, tedy alespoň za normálních podmínek, jedinou věcí – legislativní nestabilitou. Ve většině zemí podléhá hrací byznys větší či menší formě regulace. Regulovat je přitom co. Hazard tradičně spadá do stejné kategorie, jako je třeba alko hol, cigarety, benzín nebo zbraně. Točí se v něm opravdu hodně peněz a stát chce svůj díl, respektive chce mít nad penězi dozor. Navíc – v každé hře mezi dvěma subjekty musí někdo sledovat dodržování pravidel. A v neposlední řadě může příliš mnoho hazardu za určitých okolností narušovat fungování společnosti, což je historicky doložitelný fakt. Stejně jako to, že lidé hrát chtějí a že hazard se nikdy nepodařilo vymýtit jakýmikoli zákazy úplně.\nObrovský porevoluční boom hracích automatů v České republice lze doložit čísly ministerstva financí. V roce 1992 prosázeli Češi celkově ve všech dostupných hrách přibližně devět a půl miliardy korun. V roce 2000 už to bylo šedesát a půl miliardy korun a o devět let později téměř 128 miliard. Podle Lucie Řezáčové, Lukáše Salivara a Martiny Vlasákové, kteří na Institutu sociálních studií UK v Praze zpracovávali analýzu chování českých hráčů, propadla ze zmíněných 128 miliard více než polovina hracími automaty. Ekonomická teorie praví, že pokud nějaké odvětví zažívá takový rozvoj, znamená to v zásadě dvě věci – že je ziskové a že není regulované. "Devadesátá léta byla v tomhle ohledu totální eldorádo. Fakticky se dalo postavit cokoli kamkoli. Hospodští se nebáli vlézt do automatů, které měli ve svém podniku, a upravovat ze zákona danou minimální výhernost 75 procent, protože technicky přístroje prakticky nikdo nekontroloval.\nTechnici za úplatu prodávali výherní sekvence konkrétních automatů, takže hráč věděl, kdy bude automat vyplácet, a tomu uzpůsobil výšku sázky," vypráví mi onen muž v kasinu. Jinak řečeno – hráči se pokoušeli okrást hospodské, hospodští se pokoušeli okrást provozovatele automatů a provozovatelé automatů se občas pokoušeli okrást hráče. Přesto trh pořád rostl. Bylo to dané i tím, že byl fakticky osvobozen od daní. Ty nahrazovaly poplatky obcím a povinné odvody na veřejně prospěšné účely – fantastické zákonné ustanovení, které umožňovalo například majiteli herny zřídit si bokem nadaci a do ní odvádět povinné odvody. Podle některých odhadů se koncem devadesátých let na českém herním trhu pohybovalo přes 600 subjektů provozujících hrací automaty. A to dokonce i po novele loterijního zákona z roku 1998, jež dávala možnost regulace automatů obcím. Těm se do toho ale moc nechtělo – jednak měly z automatů příjmy do obecních kas, jednak regulujte něco, v čem se točí tolik peněz. Zmíněná novela ale obsahovala ještě jeden důležitý detail. Defi novala jinou, výkonnější možnost, jak prohrát hodně peněz: VLT neboli videoloterijní terminál.\nJEŠTĚ KRÁSNĚJŠÍ BYZNYS\nPokud nehrajete automaty, je pro vás VLT stejný jako klasický automat. Jen má místo válců digitální monitor. Pro provozovatele je ale rozdíl skutečně velký. Má do přístroje na dálku přístup, může ho kdykoli vypnout, upravit software a podobně. Odpadají zlotřilí hostinští. Přístroje VLT jsou zkrátka pro provozovatele požehnání. Právní úpravou totiž jejich provozování "spadlo" pod ministerstvo financí. Není třeba se dohadovat s obcemi, stačí, když "umíte" jednoho úředníka. "U VLT navíc nebyl limit na prohru. Nebo byl tak vysoký, že vlastně žádný nebyl," říká Matěj Hollan, občanský aktivista, který dlouhodobě bojuje za regulaci hracích automatů. Dříve zmíněný nárůst peněz proházených hracími automaty mezi roky 2000 a 2009 souvisí právě s nástupem VLT. Díky VLT se zkrátka krásný byznys stal ještě krásnějším.\nJak k tomu došlo? Kolem roku 1998 si nechal tehdejší boss Sazky Aleš Hušák zpracovat posudek říkající, že staré "bedny" jsou vlastně něco úplně jiného než VLT. Na to konto vznikla výše zmíněná novela loterijního zákona, která hazard rozdělovala na tzv. malý (starší typy automatů) a velký (VLT). Zatímco povolování starých "beden" zůstávalo v pravomoci měst a obcí, "véeltéčka" začalo na základě zmocňovacího ustanovení povolovat přímo ministerstvo financí. Po počátečním oťukávání dochází v druhé půlce "nultých let" k masívnímu povolovacímu boomu, jenž podle některých aktivistů nebyl tak úplně košer. A nejen podle nich. Podle tehdejšího šéfa dozoru nad sázkami a loteriemi ministerstva Ondřeje Vltavského šla tehdy norma přímo proti koncepci resortu, jak se k hazardu postavit. "Nejen proti koncepci ministerstva, ale i proti zákonu," tvrdí dodnes Vltavský. Ten v roce 2008 razil postoj, že ministerstvo financí nemůže nové stroje typu VLT povolovat bez souhlasu obcí.\nPak ale prý přišlo pět největších provozovatelů hazardu v Česku, že chtějí povolit sázení přes internet. Vltavský jim opáčil, že to nelze, a krátce poté byl z postu vyhozen. Vše pak podepsal Kalousek osobně. "Sice je to velmi zjednodušené, ale v kostce to tak bylo," říká Vltavský. Sazka zkrátka v roce 1998 otevřela skulinu, do níž o deset let později vpadli provozovatelé hazardu všichni najednou a v plné parádě. Důsledky byly viditelné. Když se například v Bohumíně rozhodli, že nechají doběhnout roční smlouvy provozovatelům starých automatů a hazard z města vymýtí, objevila se na stejných místech "véeltéčka" povolená ministerstvem financí. To navíc ono povolení nezřídka udělovalo až na deset let. Představitelé měst a obcí s tím nemohli dělat vůbec nic, a ještě před svými obyvateli vypadali jako kašpaři.\nLID VERSUS AUTOMATY\nBoom znamenal přeorganizování trhu. Někteří větší hráči, například skupina Synot Iva Valenty nebo Slot Group Milutina Periče, toho využili k expanzi. Silní na trhu rostli, slabší postupně odpadali. VLT automatů přibývalo extrémně rychle. Všechny pokusy o regulaci končily ve sněmovně, jedna dokonce u prezidenta republiky Václava Klause. Kdyby se nic nedělo, asi bychom se konečně dostali do kýženého stavu, kdy by měl každý občan České republiky svůj vlastní automat. Za to, že k tomu nedošlo, můžou v zásadě dvě věci. Nastupující ekonomická recese a fakt, že náraz auto matů do společnosti už byl příliš tvrdý. V době, kdy se začalo mluvit o ekonomickém zpomalení, přestalo být únosné, aby tu byla skupina lidí, která s minimálním státním dozorem vydělávala fakticky nezdaněné ohromné částky. Automatů prostě začalo být tolik, že se to rychle stalo otravným.\n"V roce 2008, kdy jsem se začal věnovat boji proti hazardu, tu hazard fakticky oficiálně neexistoval. Nikdo s tím oficiálně neměl problém, nikomu nic nevadilo. To bylo na celé věci nejkrásnější," říká další protihazardní aktivista, Martin Svoboda, s pobaveným úsměvem. Směje se proto, že ví, o čem mluví – bývalý úspěšný tenisový trenér "prohodil bednami" skoro osm miliónů korun, přišel o všechno a skončil na léčení. Vydal autobiografickou knihu Já, hráč, v níž otevřeně popisuje svůj pád. Od zmíněného roku 2008 se aktivně věnuje boji proti hazardu. "Když se ptáte lidí na ulici, 95 procent z nich vám řekne, že ho nechce. Tak proč je tedy všude kolem," popisuje Svoboda, co ho donutilo vytáhnout do boje. Ministerstvo financí se tak koncem minulé dekády poprvé ocitlo pod opravdovým tlakem. Aktivistům, jako jsou Hollan nebo Svoboda, totiž došlo, že pokud není politická vůle situaci změnit, musí se legislativní proces obejít.\nNapadli nemožnost regulace VLT ze strany obcí a Ústavní soud jim dal v roce 2011 za pravdu. Ministerstvo financí reagovalo novelou, v níž dalo hazardní lobby tři roky jako přechodné období před tím, než bude možné regulaci ze strany obcí reálně provést. I tato přechodná výjimka byla aktivisty napadena a letos v dubnu bylo vymoženo její zrušení. Obce tedy mohou automaty VLT poprvé v historii regulovat a některé to také s gustem dělají. Ještě důležitější ale je, že od 1. 1. 2012 neplatí pro provozovatele možnost odvádět peníze na obecně prospěšné činnosti podle vlastního uvážení. Nyní platí dvacet procent z obratu plus klasickou daň z příjmu. A zatímco Hollan a Svoboda tvrdí, že právě ministerstvo financí svou střídavou nečinností a činností ve prospěch provozovatelů hazardu je v tomhle příběhu hlavním viníkem, to se naopak neopomene pochválit.\n"Díky nezměrnému úsilí ministerstva se podařilo zrušit zneužívaný institut odvodů na veřejně prospěšné účely, který suploval neexistující daňovou povinnost. Místo toho ministerstvo prosadilo zavedení speciální daně z provozování loterií a jiných podobných her a zrušilo do té doby platné osvobození subjektů provozující loterie a jiné podobné hry od daně z příjmu právnických osob. Jen na nově zavedeném odvodu bylo za rok 2012 vybráno 7,7 mld. Kč, přičemž 5,7 mld. Kč plynulo přímo do rozpočtů jednotlivých měst a obcí. Zpřísnění ekonomických podmínek provozování spolu s regulačním oprávněním obcí vedlo také k tomu, že ministerstvo financí zrušilo téměř 30 000 automatů na území ČR za poslední rok a půl. Tak si skutečně nepředstavuji regulátora, který jde někomu na ruku," říká Jan Řehola z ministerstva financí.\nPROVOZOVATELÉ SE BRÁNÍ\nŽádný byznysman, kterého chcete připravit o značnou část zisků, to nebude brát lehce. A ani provozovatelé automatů nejsou výjimka. Tyto subjekty se snaží na veřejnost působit prostřednictvím společnosti Spelos, sdružující většinu velkých hráčů na trhu. Výkonným ředitelem je Petr Vrzáň. Ten se nyní snaží veřejnost přesvědčit, že regulace je škodlivá a hazard je byznys jako každý jiný. Ivo Valenta, šéf Synotu, veřejně deklaruje, že změnu pravidel byznysu (jak regulaci nazývá s odvoláním na desetileté povolenky, které dříve od ministerstva financí na své automaty dostal) považuje za problém a bude se obracet na soudy, kam až to půjde. Problém ale je, že provozovatelé stojí jednak proti názoru veřejnosti (v nedávném průzkumu se přes 85 procent lidí vyslovilo pro omezení hazardu), jednak proti velké části politiků, protože přece jenom - volby jsou za rohem. Jediné, co tak provozovatelé mohou obcím nabídnout – a také momentálně nabízejí –, jsou peníze.\nPrakticky všichni lidé z herní branže, s nimiž jsem při psaní tohoto článku mluvil, přiznávali, že momentálně buď oni, nebo někdo z jejich okolí jezdí po Česku a tlačí na obce, aby si automaty nechaly. "Mnohé z obcí počítaly a počítají s příjmem z hazardu do rozpočtů nejen za letošní rok, ale i na rok 2014. Někde jde jen o statisíce, ale jinde to mohou být milióny, nebo dokonce desítky miliónů. No a nyní, kdy bude muset být hazard na jejich území ukončen dříve, jim tyto peníze logicky budou chybět. Proto také očekáváme, že některé obce či města svůj postoj ještě přehodnotí. Navíc na podzim roku 2014 budou volby do obecních zastupitelstev a jejich noví členové třeba můžou mít jiný názor …," říká mnohoznačně Petr Kozák z jedné ze společností zabývajících se provozem VLT. Na stole je také strašení nárůstem ilegálních heren, které byly už dokonce zjištěny prakticky souběžně lidmi ze Synotu a protihazardními aktivisty. Jenže představa, že ilegální herny masově vznikají v zemi, jež má stále jedno z nejhustších osazení automaty v Evropě, je tak trochu komediální sci-fi.\nJak je patrno, bitva stále probíhá a zjevně probíhat bude. Průběžné výsledky jsou vskutku různorodé. Například Praha 2 v čele se starostkou a poslankyní ODS Janou Černochovou už vyhlásila, že obvod od automatů vyčistí úplně. Další pražské městské části se je chystají omezit, například nucenou otvírací dobou či značným omezením míst jejich provozování. Ale pro většinu měst a obcí peníze z hazardu znamenají významné položky do ročního rozpočtu. Například ve Zlíně to činí zhruba padesát miliónů. Tam už představitelé města oznámili, že přechodnou dobu do roku 2015 s ohledem na "možné komplikace už tak složité situace podnikatelů z této branže" dodrží. Obdobně mluví i primátor Teplic a senátor za ODS Jaroslav Kubera. "U nás platí, že zákazy a regulace jsou to poslední, co by se tu mohlo stát. Navíc jde přece jen o legální podnikání," tvrdí Kubera, jehož město má z hazardu ročně zhruba 44 miliónů korun.\n"Provozovatele heren jsme si pozvali a dohodli se s nimi, že omezí vnější znaky. Aby byly herny co nejméně viditelné. Takže musely zmizet všechny neóny a podobně. Provozovatelé nesmějí ani nabízet ke hře alkohol zdarma, jako to dřív dělávali. To totiž lidi lákalo," dodal primátor Teplic, podle kterého by byl nejvhodnějším řešením tzv. americký model. Tedy že by se herny soustředily na jediné místo. Sám ale přiznává, že to je "běh na dlouhou trať", protože pro takovou věc nyní ani nemají prostory. "Korupční tlak na obce je teď brutální, to je zjevné," komentuje celou věc suše Hollan. Jak Hollan, tak Svoboda jsou smířeni s tím, že automaty tady budou vždycky. Podle vlastních slov jim jde jen o to, aby se trh dostal na úroveň běžnou v zemích okolo. "Já jsem připravený, že by se automaty mohly po počátečním úbytku vrátit. To ostatně uvidíme během následujících dvou let. Ale cokoli je lepší než stav, jenž je dneska," říká Svoboda.\nČESKO VS. EVROPA: JAK JSME NA TOM S AUTOMATY? V roce 2010, tedy těsně před koncem "krásného byznysu", měla ČR jeden hrací automat na 94 obyvatel – tedy nejvíc v Evropě. V Německu to bylo 417 obyvatel na jeden automat. V brutálně regulovaném Rakousku, kde v herní oblasti působí státní monopol, 1700 obyvatel na jeden automat a v liberálním Španělsku 192 obyvatel. Česká republika byla v té době vedle Finska (přes 5000 obyvatel na jeden automat) jedinou zemí, která automaty prakticky nedanila.


Slovenská J&T banka získala 3,7% Českých radiokomunikací - Patria.cz\nSlovenská J&T banka získala 3,7% Českých radiokomunikací\nMinoritní podíl v Českých radiokomunikacích získala slovenská J&T banka. Podle dnešních LN získala banka 3,7% akcií v Čra díky tzv. buy-sell operaci, a nyní podíl drží jako zástavu pro jiného klienta. Mluvčí skupiny J&T Málek dodává: "(akcie) nejsou tedy přímo naším majetkem, ale budou prodány zpět". Jméno investora, pro kterého J&T podíl koupila, Málek nesdělil.\nPodle LN měla zhruba stejný podíl v ČRa minulý rok firma Netla Management, která je registrovaná v zahraničí, ale spojována s finančníkem Pavlem Tykačem. Tykač prý zároveň stojí za EC Group, která loni získala od ČKA balík pohledávek ve výši 3,4 mld. Kč, na který si podle zdroje LN část peněz půjčila právě od slovenské J&T banky.


Jaroslav Straka / 100 studentských revolucí\nv listopadu 1989: student Pedagogické fakulty v Plzni\nv listopadu 2019: administrátor a programový manažer, Generální ředitelství pro regionální politiku\nrealizace rozhovorů: Lucie Marková, Praha, říjen 2017 a leden 2018\nHelena Stejskalová Zpět na seznam Martin Tér\nMožná se mi vybaví slovo naděje, protože tak, jak jsem se možná zmínil při našem prvním rozhovoru, já jsem sledoval dění tehdy v Evropě a ve světě, a i vlastně u našich sousedů, a i u nás s nadějí, že v Československu dojde ke změně a ona pořád nepřicházela. A během toho listopadu jsme dohnali to zpoždění, které Československo vůči těm ostatním zemím mělo. Ale otázka je vzhledem k dnešku, že jsme ho dohnali možná jen opticky. Ale jestli jsme ho dohnali každý mentálně jako uvnitř, to si nejsem jist, protože na jednu stranu mně to přišlo příliš rychle a příliš nechci říct snadné, ale když po něčem člověk dlouho toužil, pak najednou z ničeho nic se mu to vyplnilo a potom… V podstatě se ukazuje, že ten život a historie přináší nějaké uzlové body a je otázka, jestli třeba nejsme už dost daleko od toho roku, abychom zase možná nedospěli směrem opačným. (smích) Ona ta historie se vlastně nikdy neopakuje, ale není to jednosměrný proces. Ona se opakuje v nějaké trošičku jiné podobě a myslím si, že zdaleka ne všem v Československu se ten listopad spojoval se slovem naděje. Je spousta lidí, kteří se více či méně identifikovali s minulým režimem z různých důvodů, tak si myslím, že ti ty změny nesli velmi nelibě. A že dodnes se s nimi nesrovnali a nesmířili.\nMyslíte, že nastal čas předat štafetu mladším generacím?\nBylo by to tak dobře, jestli je to tak, tak si myslím, že by to bylo dobře. Ne, že bychom se snad jako naše generace považovali za už příliš staré, ale na druhou stranu teď, když jsem nedávno byl v Belgii, tak jsem četl článek nějakého belgického sociologa, který se vlastně zamýšlel nad historií střední Evropy v kontextu toho, co se děje v Polsku, v Maďarsku, na Slovensku, u nás. A měl zajímavý koncept, že říkal – Polsko a Maďarsko jsou země, které nikdy nepřijaly osvícenství, a v podstatě se nedivil, že tam ten vývoj v současné době alespoň vypadá tak, jak vypadá. O České republice se zmínil v tom, že říkal – no za těch 30 let, kde je nějaký český Macron?,… 30 let je dlouhá doba, to už jsou možná skoro generace dvě, a kde je prostě někdo, kdo ten vývoj posouvá dál? Já nikoho takového nevidím. Ale myslím si, že k nějaké generační výměně je nejvyšší čas, aby došlo.\nPtají se vás děti na listopad 1989? Zajímá je to?\nZajímá, ano. Dcera je tady v Praze, kde pracuje a při práci studuje, tak ta už samozřejmě má svůj názor, ta už se tolik neptá.\nKolik je dceři, jestli se můžu zeptat?\n27 let. A synovi je 10, bude mu 11. A ten má historii rád, takže se zajímá… samozřejmě otce vidí jako nějakého praještěra. (smích) Když třeba řekne – tati, tak ty ses měl, za tvých časů bylo všechno ruční práce a dneska všechno dělají roboti, a ty to nedělají kvalitně, za těch komunistů, alespoň… bylo to sice špatný, ale spousta věcí byla ruční práce. (smích) Já to považuju za důležitý, takže se snažím nějak historickou zkušenost sdělovat.\nJá jsem měl milníky asi, že jsem dostudoval, to byl první. Pak jsem začal pracovat na městě Plzeň, v Útvaru koncepce a rozvoje. To pro mě byla výborná zkušenost a dodnes tam někteří kolegové, s kterými jsem pracoval, jsou pořád a myslím, že dělají městu velmi dobrou službu. A můj šéf, který mě tam tehdy přijímal, říkal – no tak tady budeš pracovat pět let a pak se někam posuneš. Já jsem se na něj tehdy díval a říkal jsem si – ježiš marja, kam bych chodil? A potom jsem si říkal, že jsem tam těch pět let akorát měl zůstat, zůstal jsem tam asi šest. Pak jsem přešel do Prahy, to byl takový další milník, že jsem si myslel – bylo by možná dobře, kdybych z Plzně vytáhl paty. Možná, že jsem to udělal trošku později, než jsem měl, ale možná ne. (smích) A další milník byl, že jsem získal tu práci v Bruselu, zase v té oblasti regionálního rozvoje, která mě bavila celý život, takže to je veliká příležitost a veliká změna. A pak už jsem se oženil za rok na to a v roce 2007 se nám narodil syn, tak to je zase velká změna soukromá. A to bych tak viděl jako ty hlavní milníky. Možná budou nějaké další, o kterých zatím naštěstí nevím.\nA kdybychom odhlédli od všech politických problémů, jste osobně spokojený?\nUrčitě. Určitě si myslím, že zaplaťpánbůh ano, protože mám krásnou rodinu, jsme všichni zdraví, mám práci, která mě baví, manželka je zapojená v instituci, kterou v Bruselu sama vytvořila a vede, jmenuje se to Česká škola bez hranic. A to je výuka českého jazyka pro děti primárně v manželství, kde jeden z rodičů není Čech. Takže si myslím, že se v tom našla, že má i uplatnění odborné, a tak je myslím také spokojená, protože není snadný ten přechod tady odsud do jiné země. Takže já jsem osobně zaplaťpánbůh spokojený. Ještě žije moje mami. Nedávno jsem četl článek plzeňského biskupa a on říkal – no, jestliže by společnost chtěla směřovat k ideálu, tak skončí v totalitě, protože ten ideál není možný. Já taky, že bych si projektoval nějaký ideál a řekl bych si – když nebudu takový, tak se budu bičovat. Prostě musím se snažit, ale je to proces, být lepší, ale ne všechno se daří, ale má to své příčiny. (smích) A musí člověk s tím žít. Takže si myslím, abych nebyl neobjektivní, když přijíždím do Čech, tak musím říct, že spousta věcí se tady změnila, nejenom v materiálnu, ale když vidím i ty projekty, o kterých jsme mluvili na začátku, infrastruktura, někdo by řekl – dobře, nestaví se. Ale když jsme byli na dovolené v Čechách, tak jsem obdivoval, co všechno dokázali tady lidi vydupat ze země. Protože když už je člověk starší, tak ví, že ten život letí rychle, že toho času není zase moc. A tak v tomhle ohledu si myslím, že za ten krátký čas relativně, se povedlo spousta perfektních věcí.\nJaroslav Straka (*1966) absolvoval základní školu v Plzni, následně nastoupil na gymnázium. Po maturitě pracoval chvíli jako pomocný strojvedoucí na motorových lokomotivách a později nastoupil na vysokoškolská studia. Po skončení školy zastával v Plzni pozici vedoucího úseku marketingu, angažoval se také v regionální politice a působil jako člen Zastupitelstva obvodu Plzeň 3. S komunální politikou skončil v roce 2001, formálně je však stále členem ČSSD, do které vstoupil hned po listopadu 1989. Velký zlom u něj nastal v roce 2003, kdy se s rodinou přestěhoval do Bruselu a začal pracovat pro Generální ředitelství pro regionální politiku.


LEKI SPARK LITE 6406749 sjezdové hole black-bright anthracite-white-yellow 19/20\nLEKI SPARK LITE sjezdové hole black-bright anthracite-white-yellow 19/20\nLEKI SPARK LITE 6406749 sjezdové hole black-bright anthracite-white-yellow 19/20 110 cm\n110 cm 1 890,- Kč skladem\n115 cm 1 890,- Kč skladem\nLYŽOVÁNÍ - Hole - Unisex a dámské hole\n4 neklouzavé prohlubně na prsty a přídavná opěrná plocha poskytují optimální oporu a maximální komfort. Dokonalá kombinace. Hole a rukavice Trigger S zajišťují maximální zážitek z lyžování a nepřekonatelný komfort.\nIdeální na sjezdovku. Talířky lze snadno vyměňovat, aniž byste k tomu potřebovali jakékoli nářadí.\nRukojeť Trigger S (All Mountain - Slalom)\nHmotnost 249 g / Kus bei einer Länge von 120 cm\nVáš dotaz LEKI SPARK LITE 6406749 sjezdové hole black-bright anthracite-white-yellow 19/20\nPodívej se na https://eshop.vanclsport.cz/leki-spark-lite-6406749-sjezdove-hole-black-bright-anthracite-white-yellow-19-20/\nROSSIGNOL ALLTRACK PRO 110 sjezdové boty white 18/19\nLUSTI RC GS 70 VSP 412 + Speedcom sjezdové lyže set 19/20\nSCHÖFFEL LEWIS čepice tyrkysová\nLANGE RS 70 S.C. sjezdové boty power blue 18/19


Půltuctu mláďat u vzácných vodušek abok\nwww.Veverušák.cz → Články → Vzácné vodušky\nMláďata přišla na svět během února. Jako první se 8. února narodil sameček, pak čtyři samičky (14., 15., 17. a 22. února) a poslední 23. opět sameček. Vzhledem k tomu, že vodušky abok jsou velmi plachá zvířata, byl nějakou dobu uzavřen i Pavilon afrických zvířat. Nyní už ale všichni pobývají často i ve venkovním výběhu, který obývají také antilopy losí a skupina pštrosů dvouprstých. Kromě šesti mláďat a jejich matek tvoří stádo chovný samec a dvě mladé samičky.\nTento druh má mezi voduškami nejvýraznější pohlavní dvojtvárnost: samec má dlouhé lyrovité rohy a je větší, zbarvení srsti je čokoládově hnědé s bílou skvrnou přes ramena a s malými bílými skvrnkami kolem očí. Samice jsou zlatohnědé s bílým bříškem a jsou bezrohé. Je také ze všech pěti druhů vodušek nejvzácnější.\nVoduška abok (Kobus megaceros) se vyskytuje na poměrně malém území v Jižním Súdánu a jihozápadní Etiopii. Obývá travnatá území v okolí sladkých vod. Údaje o početnosti volně žijící populace z roku 1980 hovoří o 30 000 až 40 0000 jedincích, v roce 2007 činil odhad již jen asi 5 000 jedinců. V Červeném seznamu IUCN je zařazena v kategorii „Ohrožený“ (Endangered). Největší hrozbou pro tyto vodušky je vysoušení mokřadů a jejich přeměna na pastviny a také lov pro maso.\nVydáno: 15. 3. 2020


Zentiva si najala EMD consultants k budování image | EMD consultants\nZentiva, přední dodavatel účinných, vysoce kvalitních farmaceutik v západní, střední a východní Evropě, patří od dubna do portfolia klientů EMD consultants. Firma s českými kořeny se rozhodla využít služeb konzultantů EMD k vytvoření a implementaci korporátní komunikační strategie včetně profilace managementu společnosti a firemní sociální zodpovědnosti. Zentiva je od roku 2009 součástí skupiny Sanofi.\n„Rádi poskytneme dlouholeté zkušenosti našich konzultantů z oblasti korporátní komunikace a farmacie firmě, která – ač se to málo ví – má u nás svoji téměř pětisetletou historii a patří mezi nejúspěšnější firmy s českým původem. Našim cílem je vybudovat Zentivě image silné a úspěšné mezinárodní firmy, která začala svoji historii právě v Československu. Takovou má například Škoda, “ uvedl Milan Deutsch, ředitel EMD consultants.\nKomunikace bude cílena převážně na ekonomická media od tištěných, přes online a rozhlas i televizi.\nZentiva, součást skupiny Sanofi, je přední dodavatel účinných, vysoce kvalitních farmaceutik v západní, střední a východní Evropě.\nZentiva v současné době působí na více než 30 trzích s populací téměř 800 milionů lidí a má vedoucí postavení na farmaceutických trzích v České republice, Slovensku, Rumunsku a Turecku.\nZentiva si klade za cíl zlepšit přístup k vysoce kvalitním a zároveň cenově dostupným lékům pro více lidí na více trzích. Produktové portfolio firmy zahrnuje více než 400 položek ve více než 800 lékových formách. Mezi její produkty patří léky na kardiovaskulární onemocnění, bolesti, poruchy centrálního nervového systému, ženské zdravotní péče, nemoci dýchacího ústrojí, gastrointestinální onemocnění stejně jako léky proti infekcím. Zentiva zaměstnává téměř 6500 lidí a má výrobní závody v Česká republice, Turecku, Rumunsku a na Slovensku.\nSpolečnost EMD consultants nabízí komplexní služby v oblasti public relations a public affairs. Tým zkušených konzultantů, složený z bývalých novinářů, tiskovým mluvčí, zaměstnanců marketingových a PR oddělení, nabízí flexibilitu lokální firmy, ale zároveň zkušenosti a kvalitu služeb velkých mezinárodních sítí. Staví na 14leté zkušenosti v poradenství pro přední světové značky v České republice a dalších zemích střední a východní Evropy. Na trh vstoupila v květnu 2010. EMD nabízí své služby také v dalších zemích střední a východní Evropy. Prostřednictvím sítě partnerů nyní pokrývá vedle České republiky také trhy Polska, Maďarska, Slovenska, Bulharska, Rumunska a Ruska.


Uničovští fotbalisté jdou potřetí na rezervu - Olomoucký deník\nUničovští fotbalisté jdou potřetí na rezervu\nUničov -Do třetice všeho dobrého. Nebo snad zlého? Potřetí za sebou narazí Uničov na B- tým mužstva z vyšší soutěže. Po utkání s béčkem druholigového 1. FC Slovácko a remíze s rezervou 1. FC Brno, který hraje nejvyšší soutěž, je na řadě juniorka Baníku Ostrava.\nUničvoský Stanislav Krpec se snaží zastavit Dalibora Košťuříka z Fulneku. Foto: DENÍK/Petr Pelíšek\nPravděpodobně nejlepší z výše jmenovaných mužstev. V současnosti je Baník B desátým týmem třetí ligy.\n„Nezbývá než zopakovat slova z minulých dvou týdnů. „Znovu nás čeká těžký zápas. Stejně jako Brno a Slovácko i Baník má v juniorce spoustu mladých nadaných fotbalistů, kteří čekají na svou ligovou šanci. Takže rozhodně nehrozí, že bychom něco podcenili,“ říká trenér Uničova Zdeněk Strouhal.\nPoslední duel s Brnem jeho svěřencům moc nevyšel. Aktivnější soupeř šel do vedení a domácím se povedlo chytit otěže zápasu až v poslední půlhodině, což stačilo jen na vyrovnání. „Potvrdilo se, že zvlášť u těchto mladých mužstev postavení v tabulce zas až tak moc roli nehraje,“ uvedl Strouhal.\nZvrat v zápase přivodilo nasazení Tomáše Večeři, který se vrací po vleklém zranění kolena. „Zatím má naběháno tak na třicet minut, takže to jeho střídání přišlo trochu dřív, než mělo. Zápas se ale pro nás nevyvíjel dobře, tak jsme to riskli a vyplatilo se. Doufáme, že se do hry bude dostávat čím dál častěji a na delší čas,“ řekl Strouhal.\nDrobné problémy trápí před utkání stopera a kapitána Romana Vejvodu, který měl i úlevy v tréninku. K utkání by však měl být připraven.\n„Rádi bychom si zpátky domů odvezli alespoň bod. Prvořadé ale pro nás musí být opakování kvalitních výkonů, pak se výsledky jistě dostaví,“ poznamenal uničovský trenér.\nV prvních dvou jarních zápasech se uničovským fotbalistům dařilo vizi svého kouče naplňovat. Břeclav na domácím trávníku přehráli hladce a poslali soupeře na dlouhou cestu domů s debaklem 4:0. Pak přišlo vítězství na půdě Slovácka. S Brnem už to ale žádná velká sláva nebyla.\nJak dopadne nedělní dopolední zápas s Baníkem?


Výrobní výsledky Kia Motors Slovakia v roce 2020 – FeedIT.cz\nVýrobní výsledky Kia Motors Slovakia v roce 2020\n– Kia Motors Slovakia vyrobila v roce 2020 celkem 268 200 automobilů\n– Elektrifikované modely tvořily téměř 20 % výroby\n– Největším exportním trhem zůstala Velká Británie, Německo před Ruskem\n– Společnost a odbory podepsaly deklaraci o spolupráci při překonávání krizových situacích\nPraha, 4. února 2021 – Kia Motors Slovakia vyrobila pro své zákazníky v závodě v Tepličce nad Váhom v roce 2020 celkově 268 200 automobilů. Počet vyrobených vozidel byl o 22 % nižší než v rekordním roce 2019. Pokles výroby v roce 2020 byl způsoben pandemií nového typu koronaviru a jejími negativními dopady na automobilový průmysl. Více než polovinu (54 %) vyrobených automobilů v roce 2020 tvořil u zákazníků dlouhodobě oblíbený model Sportage. Zbývající část tvořila modelová rodina Ceed. Nejvíce vyráběným modelem byla klasická pětidvéřová karosářská verze tohoto modelu těsně následovaná crossoverem XCeed. Elektrifikované modely Ceed Sportswagon Plug-in Hybrid a XCeed Plug-in Hybrid tvořily téměř 8 % a milld hybridní verze modelů Sportage a Ceed představovaly 11,9 % všech vyrobených vozidel.\n„Máme za sebou náročný rok 2020. I navzdory všem obtížím a nástrahám se nám podařilo vyrobit 268 200 vozů a téměř 275 tisíc motorů. Jsem velmi rád, že i novinky jako crossover XCeed a elektrifikované plug-in hybridní modely si našly své příznivce. Zákazníci oceňují vysokou kvalitu a spolehlivost automobilů vyrobených v Kia Motors Slovakia. Věřím, že celková situace se v roce 2021 zlepší a budeme pokračovat v investicích s cílem zlepšit naši konkurenceschopnost,“ řekl Seok Bong Kim, prezident Kia Motors Slovakia.\nRok 2020 byl v důsledku pandemie obdobím lokálních a globálních krizových situací, které negativně ovlivňovaly výrobu v závodě. Vedení společnosti spolu s nově zvoleným výborem odborové organizace ZO OZ KOVO Kia se dohodlo na spolupráci při překonávání náročných situací v roce 2021 a zlepšování konkurenceschopnosti na evropském trhu. Společnou deklaraci podepsali Martin Čech, předseda odborové organizace ZO OZ KOVO Kia, a Dušan Dvořák, vedoucí Oddělení vztahů se zaměstnanci. Obě strany jsou přesvědčeny, že vzájemná důvěra a aktivní spolupráce spolu s pružným výrobním provozem jsou základem pro úspěšné překonávání rychlých změn v automobilovém průmyslu. Klidný dialog a spolupráce bude zaměřena hlavně na stabilizaci zaměstnanosti, bezpečnosti pracovního prostředí, udržení konkurenceschopnosti a úspěšnou transformaci závodu při naplňování environmentálních standardů či implementaci průmyslu 4.0.\nInvestice a modifikace výrobních linek ve více výrobních halách byly realizovány také v roce 2020. Během pravidelné zimní odstávky se díky instalaci robotů zvýšila automatizace na lakovně a byla realizována úprava linek na svařovně. Hlavním cílem investic bylo zvyšování konkurenceschopnosti, modernizace výrobního procesu, snižování nákladů a zvyšování efektivity výroby. Během čtyř měsíců se na motorárně č. 2 uskutečnila dlouhodobě plánovaná modifikace linek. Šlo o investici o objemu více než 70 miliónů EUR, díky které Kia Motors Slovakia vyrábí od podzimu 2020 benzínové agregáty nové generace.\nV roce 2020 vyrobila Kia Motors Slovakia celkem téměř 275 tisíc motorů. Ve srovnání s rokem 2019 činil pokles výroby hnacích agregátů téměř 37 %. Podíl benzínových motorů, které mají zákazníci v modelech Kia dlouhodobě v oblibě, byl 57 %. Téměř polovina vyrobených hnacích jednotek byla použita do automobilů vyrobených v Tepličce nad Váhom. Do sesterského závodu Hyundai Motor Manufacturing Czech putovalo asi 42 % vyrobených motorů. Zbývající vyrobené agregáty byly exportovány do sesterských závodů v Turecku a Indii.\nVýraznější změny nezaznamenala Kia Motors Slovakia mezi zeměmi kam nejvíce exportuje své automobily. V loňském roce vozidla nejčastěji směřovala do Velké Británie, následovalo Německo, Rusko, Španělsko a Polsko. Do žebříčku deseti největších exportních zemí se dostalo i Turecko, kam bylo vyvezeno dvaapůlkrát více automobilů než v předchozím roce. Na domácím slovenském trhu zůstalo necelých 5 tisíc vyrobených automobilů Sportage a Ceed.\nI přes globální pandemii se v roce 2020 zvýšil evropský prodej modelové rodiny Ceed o 4,1 % na 114 759 kusů. Ceed se stal v minulém roce nejprodávanějším modelem značky Kia v Evropě. Zvýšený zájem o rodinu Ceed následuje po úspěšném zavedení nových plug-in hybridních variant modelů Ceed Sportswagon a XCeed. Stále populární SUV Sportage a druhý model vyráběný v Kia Motors Slovakia si udržuje pozici třetího nejprodávanějšího modelu Kia v Evropě.\nOznačeno tagem Kia Motors\nPředchozí příspěvekNárůst kybernetických útoků stoupl loni o více než 40 %. Práce online odkryla řadu fatálních rizik\nNásledující příspěvekNejnovější firewall Fortinet spojuje síťové a bezpečnostní funkce do jediné platformy, ochrání libovolné okraje sítě a velké počty pracovníků připojených na dálku


Oris Big Crown ProPilot Limitka - Prodám - Chronomag fórum\nOris Big Crown ProPilot Limitka\nMarch 15 in Prodám\nNabízím Oris Big Crown ProPilot v edici Air Racing Edition IV, což byla limitka o 1000 kusech. Jedná se o pěkné a přehledné pilotky s ocelovým pouzdrem s černou DLC povrchovou úpravou. Sklo je safírové s oboustranným antireflexním nátěrem. Vodotěsné jsou do 100 m. Uvnitř pouzdra o velikosti 45 mm tepe automatický strojek s označením Oris 735, jehož základem je cal. SW220. Hodinky jsou na originálním textilním řemenu který se kolem zápěstí zapíná velice originální překlápěcí sponou v designu spony, kterou známe všichni z pásů v letadle.\nHodinky byly kupovány v Koscomu - tedy v ČR u autorizovaného dealera a na ruku se dostaly jen málo. Tomu pak odpovídá i stav, který je, dovolím si tvrdit, skvělý - viz. fotky. K hodinkám je krabice, včetně manuálu, certifikátu o limitované edici a také vyplněná záruční karta.\nNové stály něco přes 50 tis. Nejblíže nás jsou jedny jeté v Něměcku, kde si za kousek bez papírů říkají 40 tisíc Korun. Já bych za kousek s kompeltním balením, jasným původem, a ve velmi pěkném stavu (jeden majitel) poptával 36.900,- Kč. Rychlost umím ocenit ještě nějakou mírnou úpravou ceny.\nKrásné pilotky v limitované edici, kompletním balení a s mega slevou oproti retailu. Nabídky do SZ\nUp a sleva na 35.500,- Kč.\nUp na parádní Orisky v limitované edici, super stavu a za krásnou cenu.


Pronajatý byt: Kdy máte právo na soukromí a kdy dovnitř může majitel? - Bydleme.cz\nPronajímání bytu se řídí občanským zákoníkem. Do něho byste měli nahlédnout vždy, když řešíte spory s nájemníkem, a naopak, když si byt pronajímáte a domníváte se, že majitel překračuje svá práva. V jistých otázkách – a je to právě otázka soukromí – hraje roli i další legislativa. Například „nedotknutelnost“ obydlí je jednou ze základních lidských svobod, která je zakotvena v Listině základních práv a svobod. Pokud se kdokoli cizí rozhodne do vašeho domova vstoupit, musí mít vše podložené zákonem. Porušení tohoto práva je z ústavně-právního hlediska přijatelné jen na základě zákona.\nCo říká na vstup majitele bytu zákon\nPodívejme se proto, co říká na vstup majitele do pronajímaného bytu zákon. Podle současné legislativy má pronajímatel právo vstoupit do nájemního bytu, pokud k tomu má oprávněný důvod. „Svou návštěvu by měl nájemci oznámit předem v přiměřené době, která není zákonem přesně stanovena. Mnoho smluv o nájmu bytu ale obsahuje například pravidlo, že pronajímatel má právo zkontrolovat byt, oznámí-li termín 14 dní dopředu,“ konstatuje Eduarda Hekšová, ředitelka organizace dTest.\nJiná je ale situace, pokud by neprodleně hrozilo poškození majetku a vybavení v bytě (například kuchyňské linky) nebo nemovitosti samotné. V takovém případě není čas na ohlášení kontrolní návštěvy. Vlastník tak nemusí svůj vstup hlásit předem, pokud hrozí, že v bytě dojde ke škodě na majetku. Například když ho sousedi upozorní, že z bytu vychází kouř a nájemce není doma, pak není radno s kontrolou otálet.\nSamostatnou kapitolou je pak situace, kdy se nájemník stěhuje a vlastník bytu připravuje nemovitost k dalšímu pronájmu. „Podle občanského zákoníku je nájemník povinen umožnit vlastníkovi vstup v době tří měsíců před skončením nájmu, a to za účelem prohlídek dalších zájemců o nájem bytu. Uvedené ustanovení je podle mého názoru aplikovatelné také na případ prodeje bytu,“ informuje advokát Tomáš Pokorný.\nPokud chce tedy majitel byt prodat, je nájemce povinen umožnit prohlídky i v případech, kdy mu nájemní smlouva nekončí. „Nelze samozřejmě spolehlivě stanovit tříměsíční lhůtu před prodejem bytu a bude nutné hledat lhůtu přiměřenou,“ dodává právník.\nNájemce bytu má právo na soukromí\nSoučasně je ale třeba vzít v potaz právo nájemníka na soukromí. Příliš časté návštěvy majitele mohou být otravné. Příkladem je třeba situace, kdy chce úzkostlivě střežit svůj majetek a do bytu vstupuje velmi často a neohlášeně. Nájemce má pak podle Eduardy Hekšové právo na slevu z nájemného, a to v případě, že mu činností pronajímatele vzniknou podstatné obtíže.\n„Podstatné obtíže lze v praxi vyložit i tak, že pronajímatel chodí do luxusně vybaveného bytu na obhlídky velmi často, jelikož chce mít přehled, že vybavení bytu nebylo poškozeno. V takovém případě by se ovšem dalo uvažovat o slevě z nájemného jako o protihodnotě k obtěžování častými kontrolami pronajímatele,“ konstatuje.\nSnaha chránit svůj majetek může být pochopitelná, a proto lze takovou situaci vyřešit rovnou ve smlouvě o pronájmu. „Pokud pronajímatel ví, že chce byt pravidelně kontrolovat, měl by frekvenci návštěv dohodnout s nájemcem dopředu v nájemní smlouvě,“ vysvětluje Eduarda Hekšová a dodává: „Obdobně lze uvažovat o slevě z nájemného také tehdy, kdy se nájemní vztah chýlí ke konci a pronajímatel či pracovník realitní kanceláře byt opakovaně představuje potenciálním budoucím nájemcům.“\nKdyž nájemce bytu najednou zmizí\nŽivot přináší různé situace, a tak se může stát, že nájemník prostě jednoho dne odcestuje – třeba na delší dobu. I taková situace může být dalším důvodem ke kontrole bytu. „Pronajímatel má právo vstoupit do bytu, jestliže nájemce ví, že bude po dobu delší než dva měsíce nepřítomen v bytě, a pronajímateli nedá kontakt na osobu, která zajistí vstup do nemovitosti, bude-li to zapotřebí,“ říká Eduarda Hekšová.\nJiná je ovšem situace, pokud bude v bytě po dobu nepřítomnosti pobývat jiná osoba, například rodinný příslušník nájemce. V takovém případě nájemce nemusí pronajímateli svou nepřítomnost v bytě oznamovat. Nájemce také nemusí předem oznamovat svou dvouměsíční nepřítomnost, jestliže ji nepředpokládal, například při pobytu v nemocnici po náhlém úrazu.\nA co dělat, když nájemce z bytu jednoho dne zmizí? Pronajímatel je pak pochopitelně v obtížné situaci nejen proto, že nájemce mohl nechat dluhy na nájemném, ale také proto, že nájem není řádně ukončen třeba písemnou dohodou. „Pronajímatel mnohdy váhá, zda je možné do bytu vstoupit, vyklidit ho a znovu pronajmout. V takovém případě by se měl pokusit nájemce kontaktovat a domluvit se s ním na předání bytu. Pokud nájemce nereaguje, může do bytu vstoupit,“ doplňuje Eduarda Hekšová.\nSamozřejmě, pokud jsou s nájemníkem problémy, majitel bytu tuší, že je vybavení bytu ničeno a zároveň je mu nájemcem odpírán vstup do nemovitosti, je řešením výpověď nájemní smlouvy.\nAť tak, či onak, vztah majitele a nájemníka může být složitý a napjatý. „Je neustále nutné hledat rovnováhu mezi ochranou vlastnického práva na straně jedné a ochranou domovní svobody na straně druhé. Je však otázkou, zda by neměl mít vlastník nemovité věci přístup ke svému majetku i proti vůli uživatele, pokud k tomu má legitimní důvod,“ uzavírá Tomáš Pokorný.\nTagy:kontrola bytuprávo majitele na kontroluprávo nájemce na soukromípronájem bytu


Uzbekistán - VIOLA travel s.r.o.\nHlavním lákadlem Uzbekistánu je bohaté a časem téměř nedotčené architektonické dědictví této starobylé orientální země. Architektonické a kulturní památky, náměstí, pevnosti a zříceniny dávných měst představují skutečné kamenné stránky historie. A třebaže neúprosný tok času neušetřil většinu velkolepých staveb, přesto i dnes vzbuzují díla středověkých architektů zasloužený obdiv. Historické kulisy měst dosud kypí životem a nezúčastněný divák si připadá jako v seriálu ze středověku. Kromě architektonických památek lze do pamětihodností Uzbekistánu směle zahrnout i unikátní přírodní rezervace, jako třeba Nuratinské hory, kde mezi strmými svahy již více než 1500 let roste kolosální strom – horský jalovec arča (obvod jeho kmene je 24 m a po jeho větvích můžete bezpečně chodit jako po chodníku), Čimganské hory, kde skály tvoří tajemné basreliéfy či starobylá Bričmulla v údolí Čatkala, kde bylo objeveno obrovské množství archeologických nalezišť.\nDnes je Uzbekistán moderní republikou s rozvinutou turistickou infrastrukturou. Každý si zde může dovolit rekreaci podle své kapsy - ať už v pětihvězdičkovém komfortním prvotřídním hotelu, nebo ve skromném národním domě, prožít vzrušující dobrodružství na džípech nebo při turistice v horách, dopřát si odpočinkovou dovolenou na pláži nebo aktivní túru po starobylých městech s nesčetnými památkami. Zveme Vás na návštěvu do této pohostinné asijské země!\nTaškent, mnohotvárné hlavní město moderního Uzbekistánu, je centrem kulturního a politického života republiky. Pamětihodnosti Taškentu jsou překvapivě rozmanité: najdete zde archeologické památky zoroastriánského období, staré více než 2200 let, stejně jako architektonická díla středověku a monumentální paláce z konce 19. století, avšak rovněž neméně půvabné moderní stavby. Kulturní život v hlavním městě se nezastaví ani na vteřinu: město je bohaté na muzea, divadla a výstavní centra, kavárny, restaurace a noční kluby, hotely, parky a náměstí.\nBuchoro-i-Šarif („posvátná a vznešená Buchara“) je jedním z nejznámějších měst Uzbekistánu, kterým procházela slavná Hedvábná stezka. Buchara je jedním z hlavních středisek islámu, a to nejen ve Střední Asii, ale v celém muslimském světě. Ve středověku se na území Buchary nacházelo více než 350 mešit a 80 madras, z nichž mnohé se dobře zachovaly až do našich dnů. Kromě rozsáhlých komplexů, madras, mešit, a slavného minaretu Kaljan se v Buchaře dokonale zachovala středověká pevnost Ark, fungující středověké lázně a kopulemi krytá tržiště – celkem více než 140 architektonických památek!\nPamátky města Chiva\nChiva je jedním z hlavních měst starověkého Chorezmu a jediným městem v současném Uzbekistánu, které si zachovalo v téměř nedotčeném stavu rozsáhlou část středověkého šachristánu - Ičan-Kalu („vnitřní město“). Celé hodiny zde můžete bloudit ulicemi s kamennou dlažbou a obdivovat bohatě vyřezávané dřevěné sloupy mešity Džuma, prokličkovat až do samého srdce Ičan-Kaly, k pevnosti Kuňa-Ark s velkolepou vyhlídkovou terasou, nebo můžete vyšlapat po úzkém točitém schodišti až na vrchol minaretu Islam Chodža, odkud se otvírá úžasné panoráma starodávného města, rozkládajícího se v těsném sousedství obrovské pouště Kyzyl-Kum.\nTak jako si v Orientu nelze představit oblohu bez měsíce nebo čaj bez čajovny - čajchany, tak si nelze představit samotný Orient bez tržišť - bazarů. Ó Asie! Tvoje bazary – to jsou drahokamy na křižovatkách Hedvábné stezky, kotle, ve kterých se mísí kultury. To nejsou jen místa, kde se prodává zboží nebo obchody pod širým nebem. To jsou centra přitažlivosti a rozvoje asijských kultur, kde probíhají energetické toky, interakce lidí, myšlenek, emocí a jazyků. Orientální bazary jsou jako spařené krystaly cukrového navatu – symbolizují koncentrovanou duši národa. Jeho hrany odrážejí celou hloubku života a podstatu existence Orientu.\nPoušť byla vždy tím místem na zemi, před níž lidé cítili posvátnou bázeň. Říká se, že poušť je živý tvor, který může buď přijmout cizince, který vtrhl na jeho území, nebo ne, vše závisí na charakteru a náladě obou stran. Toto přesvědčení bylo nepochybně kdysi aktuální, ale zůstává relevantní i dnes, a to navzdory skutečnosti, že dnes lidé nechodí do pouště s prázdnýma rukama - mají solidní vybavení, potraviny, stroje a navigátory.


Podruhé na slavnostech v Táboře | Pivní slavnosti | Pivní.info\nPodruhé na slavnostech v Táboře\nNa přelomu ledna a února se ve dnech 29.1.-1.2. 2008 konal již 18. ročník Reprezentačních slavností piva v Táboře. Jsou to slavnosti, kam se sjíždějí pivovarští z celé republiky. Takže první únorový den vyrážíme autem (v kufru čekají dvě prázdné basy na naplnění) do jižních Čech. Po šestnácté hodině se ubytováváme v hotelu Palcát, který slavnosti hostí. Ještěže máme lístky zamluvené, protože pro náhodné příchozí již není šance se dostat dovnitř, což pro přespolní může být velkým zklamáním.\nPrvně vyrážíme do patra a zastavujeme se u stánku Pivovaru U bojiště 1866, dříve Sousedského pivovaru, Miletín, který mě osobně velice příjemně překvapil. K mání totiž byla lahvová Chmelka plněná ve fungl nových eurolahvích, tj. lahváč jako za mlada. A aby radosti nebylo málo, zakoupil jsem Chmelku rovnou ve dvojím provedení etiket. Na čepu byl ležák Pytlák, který měl u mě premiéru. Čekal jsem hořké pivo, ale charakterizoval bych jej jako pivo jemné, u kterého by se dalo vydržet celý večer.\nSvatý Norbert Strahov\nHned naproti se čepovalo pivo ze Strahova. Svatého Norberta jsem také ještě neměl. Takže směle do něj. Pivo je zde cenově příjemnější než v Praze. Vybírám si polotmavé a zakupuji láhev do sbírky. Vlastně jsem zapomenul ještě na jednu moji premiéru - Zvíkovského Raráška, osvěžující to pivo. Zvíkovští trošku zklamali cenou svých lahví, dávat za prázdnou láhev od 80 Kč se mi opravdu nechce.\nSestupujeme do hlavního sálu a dáváme pelhřimovský speciál Poutník. Škoda, že nejsou kvasnice. Další na řadě je Ježek, který nám točí Martin Povýšil (SPT Jihlava). Nejdřív na ošmak kvasnicová 18, pak čtrnáctka a musím říct, že Ježek opravdu bodne. Hned vedle se zastavujeme na Ferdinanda. Dalším pivem je dražíčský Lipan, který si již léta drží velmi vysoký standard, prostě mi chutná.\nA to už si objednáváme kvasnicového Rychtáře Natur, vybírám lahve a dozvídám se, že snad již brzy se začne vařit pravý dobrušský Rampušák. A pokračujeme v kvasnicích - Rebel, Harrach a Regent. Všechno výborná piva. Teď je pravý čas na chvilku opustit český ležák a vydat se společně s Primátorem na výlet. Točený English Pale Ale mi moc chutnal na VPT v Praze. Ani v Táboře nezklamal a snad šmakoval ještě lépe z originální sklenice. Nevím, čím to je, ale lahvový mi moc nechutná. Dalším osvěžením se stává náchodský točený Weizenbier.\nZ narůstajícím počtem vzorků (dnes však pijeme jen třetinky) dochází k oslabení chuťových buněk a možná i paměti, takže poslední páteční pivečka si chuťově již moc nepamatuju. Ale musím uznat, že mě letos žádné pivo nezklamalo, u všech by se dalo posedět a kéž bych mohl mít tu příležitost strávit večer vždy s jednou značkou. Takže ještě jsme ochutnali Konrad 11, Kvasar z Černé Hory, nefiltrované výčepní z Nové Paky a speciál z Pivovarského domu s přídavkem tokajského vína.\nPáteční program v hotelu Palcát není jen ochutnávání piv, ale i různé soutěže či taneční zábava. Vyvrcholením večera je pak vyhlášení soutěže minerálních vod Zlatý český pramen a hlavně degustační soutěže piv Česká pivní pečeť. Celkové výsledky se jistě dozvíme z tisku. Osobně mě potěšilo, že se neztratila ani piva ze západu Čech, z Plzeňského kraje. Tentokráte zabodovala v kategorii tmavé pivo z minipivovaru, třetí místo získal plzeňský (černický) Purkmistr a druhé místo pak Grádl ze Železné Rudy. Obě ceny přebíral pan doktor Strnad z pivovaru Belveder.\nPivní pečeť pro Železnou Rudu\nPlno piv jsme vůbec nestačili ochutnat, např. Bakalář, Postřižinské, Bernard, Budvar, Dudák, Eggenberg, Platan, Kaltenecker, Holba, Drinks Union, Steiger a dost možná i další. Prostě se to za jednu návštěvu všechno stačit nedá.\nNejvětším problémem z mého hlediska, jako přespolního, zůstává doba, kdy jsou slavnosti přístupné veřejnosti. Začátek o 16. hodině je prostě jen pro místní. Ale obávám se, že se nic nezmění, protože zájem je i tak veliký a pořadatelé nemají důvod se moc snažit.\nTakže snad se zase za rok v Táboře potkáme ...\nDalší fotografie si můžete prohlédnout zde ...\n[Richard Chodora] [Zobrazeno 8427x] [3. únor 2008]\nCelkové výsledky letošní degustační soutěže najdete ve formátu .pdf zde ...


Proč jsou snadno manipulovatelní Češi dobrovolnými vazaly nejen EU, ale hlavně USA…? – Nová republika\nProč jsou snadno manipulovatelní Češi dobrovolnými vazaly nejen EU, ale hlavně USA…?\n1. 3. 2015 blog idnes\nPrezident Miloš Zeman dnes odletí do USA, kde ho sice nepřijme žádný z hlavních amerických představitelů, ale za to zítra vystoupí na konferenci AIPAC (Americko-izraelském výboru pro veřejné záležitosti) ve Washingtonu. Mluvit bude jako hlavní řečník o nebezpečí mezinárodního terorismu a naváže na svůj projev z pražské konference Let my people live. U pomníku u Pentagonu poté uctí oběti 11. září 2001 a položí věnec u washingtonské sochy Tomáše Garrigua Masaryka. Zeman by se měl setkat též s izraelským premiérem Benjaminem Netanjahuem.\nZeman bude tedy na návštěvě Spojených států a protizemanovská mediální hysterie vrcholí, byť ho většina soudných občanů považuje za nejvýraznější osobnost loňského roku. Tvrdí to Centrum pro výzkum veřejného mínění Sociologického ústavu Akademie věd ČR. Přesto deník Právo jeho cestě do USA věnoval včera zhruba tři věty. “Odměna” pro Zemanův pravdivý výrok za článek Práva o údajném zákazu obsluhy handicapovanými během oběda v Křinickém pivovaru v Krásné Lípě při návštěvě Zemana v Ústeckém kraji.\n“Až do dnešního dne jsem Právo považoval ze jeden ze slušných deníků. Po dnešku vím, že jde o prolhaný plátek, který se vrátil do nejtemnějších dob, kdy se říkávalo: Lže, jako když tiskne Rudé právo…” Proč ta nevraživost médií? Protože je to pro mnohé “havloidy” jen zlomyslná senzace; Obama nepřijme Zemana. Potupa? Pro koho? Dle psychopatů může být Miloš Zeman rád, že je rád; za oceán by se měl letos vypravit ještě jednou, když se v září zúčastní v New Yorku zasedání OSN.\nA to ani nepomyslím na to, co by se stalo, kdyby prezident Zeman přiletěl do USA a začal kritizovat mučení vězňů, scházející zdravotní pojištění, potravinové lístky či se zeptá, o jakápak lidská práva jde, když vadí, že v Rusku je 47 politických vězňů, zatímco v USA je jedno, že mají 248 nevinných odsouzených na doživotí a k trestu smrti? Vzkázal by do Bílého domu: “Poslyš Baracku Husseine, zameťte si před vlastním prahem; kritizujete pro lidská práva Čínu, která ale zrušila feudální otroctví v Tibetu, zatímco vy jste naopak začali ve třetím tisíciletí se středověkým mučením v desítkách tajných věznic po celém světě…” Byla by z něj za tuto troufalost bryskně “persona non grata”; a to nemluvím o zasloužené kritice desítek amerických anexí a státních převratů… Bush ml., Cheney i Riceová věděli\nK čemu vůbec potřebujeme nejzadluženější zemi široko daleko? Aby nám poskytla protiraketový radar v Brdech, nebo vojenskou základnu NATO? Nikdo ale nepřipomene Zemanovu cesty do Číny, odkud přivezl desítky obchodních smluv a memorand za zhruba 200 miliard… Že to bylo na úkor uznání celistvosti ČLR včetně Tibetu a Tchaj-wanu? Tibet je zásluhou Pekingu nejúžasnější ukázkou zrestaurovaného buddhismu na světě; že by proto, jak jsou v něm porušována lidská práva? A co Norsko, které pragmaticky vyměnilo přijetí Dalajlámy za slanečky a lososy. Ani papež František v rámci míru mezi národy nepřijal vášnivého tibetského marxistu, ať se to někomu líbí nebo ne. Avšak prezidenta Zemana přijme; brzy totiž zavítá na pozvání papeže také do Vatikánu… Dalajláma “personou non grata”;\nBěhem návštěvy v USA tedy Zemana nepřijme žádný z hlavních amerických představitelů, ani Obama, který nedávno o Netanjahuovi nestydatě prohlásil, že „je jako osina v pr.eli…“ Čí je to ostuda? Zemana rozhodně ne. Podle tisku není český prezident kvůli svému postoji k Ukrajině, Rusku a protiruským sankcím ve Spojených státech na oficiálních místech příliš vítán, podobně jako Netanjahu, jehož vztahy s vedením USA jsou v poslední době napjaté. Proto ve fázi, kdy teče Spojeným státům nejen ve střední Evropě do bot, poslal Obama do Česka svého spolužáka Schapira, co se jeho židovská matka narodila v ČSR, že snad Čechy zlomí a přivede je zpět do náruče pravdoláskové. Bílý dům je podle něj ve zmatku; Češi kopou za Putina.\nUvítání Zemana v Číně… https://www.youtube.com/watch?v=dZCm8dR-vBU\nA velvyslanec USA v Praze Schapiro tvrdí, že chce Česko odnaučit korupci. A že se pražské velvyslanectví USA snaží, to dokázalo i dalším jucháním na Hradčanském náměstí. A zpoza oceánu se nechal slyšet i americký senátor John McCain byl velmi znepokojen postojem českého prezidenta Miloše Zemana vůči Rusku a jeho prezidentovi Vladimíru Putinovi. Západ by měl podle McCaina, co byl podporovat zločince na Majdanu, dodávat Ukrajině zbraně. A Maruška ze Smíchova, která byla u bombardování Bělehradu, mu jen přikyvovala. Co by dělal svět, kdyby zjistil, že má Rusko jako USA na dvacet tajných věznic v Afghánistánu, v iráckém Abú Ghrajb, na Guantánamu, v Polsku, Pákistánu, Jordánsku a nejnověji i na Ukrajině, všude tam, kde neplatí americké pokrytectví, že mučení je proti lidským právům… Zde…\nKalousek prskal jako pominutý; vlastizrada – prezident Zeman v Pekingu prohlásil, že bychom se od Číny měli učit jak ekonomicky prosperovat a jak stabilizovat společnost. Stalkerka Němcová si přiložila polínko; Zeman prý nehájí zájmy České republiky, dělá zemi špatné jméno doma i v zahraničí, jedná v rozporu s dobrými mravy a zásadami slušného chování. Přitom řekl jen pravdu. Ryzí pravdu. Od koho se máme učit, jak ekonomicky prosperovat?\nČínská ekonomika dělá obří skoky, proto mohl MMF nedávno ohlásit, že po 142 letech ekonomické nadvlády USA se státním dluhem kolem 18 bilionů dolarů, je vystřídala Čína. A nejde o žádný průzkum veřejného mínění, který si objednává ČT, levice či pravice, Kníže Karel Spáč I. nebo jeho nohsled Kalousek. A nyní opodstatněnost Zemanova tvrzení, že se máme od Číny učit stabilizovat společnost. Chánov, Varnsdorf, Šluknovsko, ostravské Přednádraží či ulice Čujkovova, Janov… Tisíce policejních těžkooděnců, stovky zraněných kvůli jedné rvačce a útoku mačetami, přičemž nebyl nikdo mrtvý.\nProč jsou Češi dobrovolnými vazaly nejen EU, ale hlavně USA? Moudrý politolog řekl: “Češi byli vybráni z důvodu nízké schopnosti fyzického odporu a snadné manipulovatelnosti, což bylo pro americké investory, kteří si tento pokus objednali, rozhodující. Bylo nutné vybrat národ, který nebude příliš agresivní v poslední fázi experimentu při očekávaných sociálních nepokojích. Češi byli vybráni také proto, že jejich vlastnost zaprodat se za vlastní loajalitu k systému a drobné výhody svého bližního, je nebývale silná. Najde se u každé národnosti, ale Češi jsou individualisté s nízkou soudržností. Navíc po nadvládě silně autoritativního socialistického státu měli američtí investoři do tohoto experimentu jistotu, že se národ ani po 10 letech neoklepe a nezačne svorně novou “revoluci”…”\nInu, když se soudný člověk zamyslí nad výše uvedenými slovy, musí být potěšen, že se náš prezident vyhne v USA ostudným análním projevům, kterým se jako prezident všech Čechů vždycky urputně bránil… a úspěšně… Prostě se nechce vrátit ani teď do nejtemnějších dob, kdy se říkávalo: “Lže, jako když tiskne Rudé právo…” http://www.youtube.com/watch?v=W5Unk0MDTsE\nOmluva Zemanovi; zprostředkoval v Číně obchody\nPutin je zkrátka Hitler, Rusko je Třetí říše, Krym je Rakousko, Donbas Sudety a v USA byl policí zastřelen už třetí neozbrojený černoch, byl osvobozen policista, co jednoho z nich zastřelil, a proto se nepokoje stupňují už v celých Spojených státech, včetně největšího města New Yorku; protestují od Pacifiku po Atlantik statisíce nejen černošských občanů…\nUkrajina náš svět volby migrace neziskovky NATO manipulace a lži Výběr redakce Afghánistán tajné služby fašizmus demokracie USA Rusko ekonomika spravedlnost terorizmus EU média historie