Ugens debat: Dansen om coronaen | Ingeniøren\nKåre Mølbak er faglig direktør for Infektionsberedskab på Statens Serum Institut (SSI). Ifølge SSI har social distancering vist sig som et supervåben mod covid-19 og gjort det muligt at undgå flokimmunitet. Illustration: Skærmdump fra pressemøde i Statsministeriet\nAf Redaktionen 25. apr 2020 kl. 09:18 6\nDet er så fantastisk! Nu er der håb forude! Der skal helt sikkert danses igennem nu. Det officielle Danmark, og dermed også Kåre Mølbak, skal have meget ros for, at selve indsatsen stort set har ramt plet under de givne forudsætninger.\nJeg håber, du har ret. Det er virkelig positivt at se kurven for indlæggelser falde. Det vil være utroligt deprimerende at se den graf stige igen.\nDu kan være helt sikker på, den vil stige igen.\nRos for at have forladt tanken om 10.000-20.000 dødsfald som pris for flokimmunitet.\nStor respekt for Ingeniørens journalister – i denne sag såvel som generelt! Godt at se, at SSI er ved at vågne op og klar til kamp – sådan da. Men hold da helt op, hvor har de været langsomme og snæversynede – og ikke mindst uklare i kommunikationen. Kom nu ind i kampen og lav en strategi med mange knapper (ikke bare afstand mv.), der kan sikre et fortsat smittetryk under 1, mens samfundet kommer i gang! Glem alt om at sigte mod 1,2 – det bliver en selvopfyldende profeti, som WHO siger. Vi kan spare 10.000 liv, og jeg ved ikke hvor mange lungeskader og triste skæbner, hvis vi er proaktive.\nDet kan blive et interessant efterår. Krudtet er vådt, kassen er tom, immuniteten er lav og en vaccine mange måneder væk. Godt, man ikke skal spå om fremtiden.\nDet bliver godt nok spændende at se, hvor meget man kan åbne op for samfundet, før R0>1! Selvom at det meste smitte sker i hjemmet, så er det en meget vanskelig størrelse at gøre noget ved i praksis, så det kan godt være, vi skal begrænse vores åbne samfund en del ? Det andet spændende spørgsmål er, hvornår vaccinen kommer, så vi igen kan besøge vores forældre, bedsteforældre m.v.\nEt andet spørgsmål kunne være, om mundbind kunne gøre, at vi kunne mødes med flere.\nMundbind er jo noget, man mest bruger i udlandet. Derfor kan det umuligt virke her.\nDet er faktisk rimeligt godt gået, at befolkningens adfærd har kunnet overbevise myndighederne om, at vi har flere muligheder. Endnu et eksempel på, at en af de bedste egenskaber, man kan have under en krise, er at kunne tilpasse sine holdninger, når fakta viser sig at være anderledes, end man troede.\nHvor er jeg glad for at læse en artikel hvor jeg kan være enig i 80% af det, Kåre Mølbak siger, hvor jeg tidligere var stort set uenig i det hele.\nOg de sidste 20%? Han siger, at med et lavt antal smittede kan vi ikke lave traditionel smitteopsporing. Det kan vi - netop fordi der et lavt antal smittede - og det skal vi, og det er effektivt. Hvis det følges op af isolation af de smittede. Også isolation fra familien.\nEmner : PolitikSygdomme\nUgens debat: Har restriktive indgreb i Norge og Danmark for lille effekt? 18. apr 2020\n#1 Nis Schmidt 25. april 2020 - 21:24\nDeception by clickbait? Kagle ...\nLæs JEL: Novacene og se eller gense: Star Trek Voyager S5 E14 "Bliss". Hvis man ser på JHU Corona, ser vores kurve (confirmed) nærmest ud til at være "stejlere end nogensinde". Lur mig om den 2. bølge nærmer sig - og hold ud, hvis karantænekulleren er til at bære;-) Hvor jeg dog hader, at fremstå pessimistisk. Men instinktet er vanskeligt, at undertrykke ...\n#2 Svend Ferdinandsen 25. april 2020 - 21:51\nRe: Deception by clickbait? Kagle ...\nHvis man ser på JHU Corona, ser vores kurve (confirmed) nærmest ud til at være "stejlere end nogensinde".\nDisse tal man ser på de forskellige oversigter skal tages med et vist forbehold og midling. Confirmed cases afhænger jo meget af hvem og hvor meget man tester. Som i Danmark har det sikkert også ændret sig i andre lande og der kan være huller i rapporteringen. Det er godt at tallene og kurverne er der, men jeg har svært ved at vurdere deres betydning. I gennemsnit dør der hver dag i Danmark 150 mennesker, fortrinsvis ældre mennesker, så at der dør 5 til 15 med covid hver dag er ikke så voldsomt i den sammenhæng, og heller ikke at det mest er ældre mennesker. Er der nogle bud på hvilke tal eller kombinationer der giver mening?\n#3 Nis Schmidt 25. april 2020 - 22:54\nEr der nogle bud på hvilke tal eller kombinationer der giver mening?\nDet siges at https://www.euromomo.eu/graphs-and-maps/#e... skulle være relativt pålidelig, men hvem ved? JHU sammenligner nationale oplysninger dag for dag, men det er den jeg har fuldt siden starten af marts.\n#4 Svend Ferdinandsen 26. april 2020 - 00:10\nJHU sammenligner nationale oplysninger dag for dag, men det er den jeg har fuldt siden starten af marts.\nDen følger jeg også plus https://mackuba.eu/corona/#italy Og af personlige årsager (familie) https://covid19.colorado.gov/ Colorado har ca. samme befolkning som Danmark. Et interessant tal kunne være hvor mange der i øjeblikket er detekteret smittede og altså kan smitte andre. Man kan vurdere det ud fra differensen mellem confirmed og recovered, men rapporteringen af recovered er sporadisk og lidt tilfældig.\n#5 Claus Christensen 26. april 2020 - 08:46\nJeg synes, der er en del\nJeg synes, der er en del argumenter for at inddæmme og udskyde spredning af covid-19 gennem testning og karantæne: Man undgår dødsfald og permanente lungeskader mv. Man kommer tættere på en vaccine Man kan åbne for mere økonomisk aktivitet, fordi de smittede hurtigt isoleres Der vil nok være nogle smittede, der ikke testes, men det vil være mildere tilfælde. Ved at sætte de mest syge i karantæne, får man formentlig reduceret udbredelsen af de værste versioner (mutationer) af virus. Hvis der kommer flere bølger af epidemien, vil disse sandsynligvis være en mildere mutation. Det modsatte skete efter sigende under den spanske syge under 1. verdenskrig, hvor de mest syge soldater blev sendt tilbage fra fronten, hvorfor det var de værste mutationer, der blev udbredt. i samfundet.\n#6 Flemming Bach Thomassen 26. april 2020 - 10:05\nDet er uklart om du tænker på Danmark, Europa eller verden. Situationen er jo ganske forskellig. Danmark, og flere af vore nabolande har epidemien nogenlunde under kontrol, med klart nedadgående kurver. Østeuropa har holdt epidemien på et lavt niveau, men det gør det også svært at se hvilken retning de bevæger sig i. De hårdest ramte lande som Belgien, Spanien og Italien har tydeligt fået vendt udviklingen, med nedadgående kurver de seneste par uger. Kun i UK og Sverige har vi ikke set en klar nedgang, kun en udfladning. Ser vi uden for Europa er situationen noget anderledes. USA viser en vis udfladning, men det skyldes specielt New York, som er sammenlignelig med de hårdest ramte lande i Europa. Men i mange af de ikke nær så ramte stater er smitten på vej op. Hvad vej det går er meget svært at spå om, også fordi der er så stor ueninghed om hvad der skal gøres. Asien er meget forskellig. Hvor flere af Kinas nabolande stort set har undgået smitten, stiger den stejlt i lande som Rusland og Indien med nabolande. Lande som tegner sig for en stor del af verdens befolkning. Fra Afrika og dele af Sydamerika er de tal vi får meget usikre. Og deres muligheder for at undgå epidemien dårlige. Så set på verdensplan er jeg bange for at vi er langt fra at have set det værste.


Optakt: AC Horsens - Vejle BK - ronaldo.com\nOptakt: AC Horsens – Vejle BK\nJonathan Egeris Groth 18. april 2019 12:00 18. april 201912:06\nHer får du optakt til Superligakampen mellem AC Horsens og Vejle BK med bud på kampens profiler, skader, karantæner og kampens resultat\nDato: Torsdag d. 18. april\nKamp: AC Horsens – Vejle BK\nAC Horsens er i krise. Kun én sejr i forårets foreløbige ni kampe er det blevet til for Bo Henriksens tropper, og med to nederlag på 0-3 mod først AGF og senest Vejle ser det alvorligt ud for Horsens.\nI tabellen ser det dog ikke alvorligt ud endnu. Trods de dårlige resultater har holdet fastholdt andenpladsen i nedrykningsgruppe 1, men med kun tre point til SønderjyskE på pladsen under skal der snart point på kontoen, hvis nedrykning skal undgås.\nFormkurve Alka Superligaen: T-T-U-T-T\nAC Horsens scorer ingen mål for tiden, men manden der måske kan låse modstanderen op, er midtbaneprofilen Hallur Hansson. Med syv mål og fire oplæg i denne sæson er han topscorer hos Horsens målt på begge parametre og om nogen en spiller, der kan holdes øje med i torsdagens kamp.\nMatej Delac – Michael Lumb, Mads Juel Andersen, Bjarke Jacobsen, Frederik Mortensen – Sivert Heltne Nilsen – Sebastian Avanzini, Hallur Hansson, Sammy Skytte, Mikkel Qvist – Kasper Junker\nVejle Boldklub har fundet formen på et rigtig godt tidspunkt af sæsonen. De seneste tre kampe har budt på først en uafgjort og siden to stensikre sejre på 4-1 og 3-0 og i torsdagens kamp mod kriseramte AC Horsens kunne der sagtens vente endnu tre point til kontoen.\nSom det ser ud lige nu har Vejle fem point til netop Horsens på den sikre side af nedrykningsstregen. Kravet er derfor også en sejr, hvis håbet om at undgå play off-kampe skal bevares, men med Vejles spillemæssige udtryk lige nu er det bestemt ikke utænkeligt, at holdet kan klare frisag.\nFormkurve Alka Superligaen: V-V-U-T-U\nSkader: Pavol Bajza, Adam Jakobsen\nI holdets seneste kamp viste Allan Sousa strålende takter og kronede en god indsats med to scoringer. Det bringer ham op på 10 for sæsonen, og han kan sagtens være manden at holde øje med, når Horsens igen er modstanderen.\nThomas Hagelskjær – Kerim Memija, Mads Lauritsen, Mads Greve, Malte Amundsen – Jacob Schoop, Melker Hallberg– Allan Sousa, Vladlen Yurchenko, Serhii Hryn – Kjartan Finnbogason\nBud på resultatet af AC Horsens – Vejle BK:\nMed krise i Horsens og fine takter fra Vejle kan vi ikke tro på andet end en sejr til gæsterne. Buddet herfra er en Vejle-sejr på 2-0.


Torsdag d. 10. juni 2021, kl. 07.52\nOpdateret torsdag d. 10. juni 2021, kl. 08.06\n»Det kan vi ikke nå, men vi kan forhåbentlig nå det til de to næste kampe,« siger Jakob Jensen.\n»Én ting er en politisk virkelighed. En anden er en virkelighed, hvor der er praktiske ting, der skal falde på plads, og det bliver ikke let.«\n»Vi vil gøre alt, hvad der står i vores magt. Vi har hele tiden arbejdet for flere fans. Men hvis man virkelig ville have haft 10.000 ekstra fans i Parken lørdag, skulle man have indgået en politisk aftale på et andet tidspunkt end i nat,« siger Jakob Jensen.\n»Det er rigtig, rigtig glædeligt, at der er flere danske fans, der kan få muligheden for at komme til EM,« siger Jakob Jensen.\n»Lige nu er stadion indrettet sådan, at der sidder et menneske på hvert andet sæde. Hvis vi skal have flere ind, skal der sidde et menneske på hvert sæde.«\n»Hvis man skal ind og se fodbold med konen, så skal man, som det er nu, sidde med en tom plads imellem sig. Hvis vi skal sælge en ekstra plads, skal der pludselig sidde en fremmed på det tomme sæde. Det vil ikke være helt lige så hyggeligt.«\n»Så kan man sige: 'Kan I så ikke bare bytte plads?' Nej, det må man ikke. Vi skal registrere og vide, præcis hvem der sidder på hvilken plads, og vi har lagt tidsplaner for, hvornår folk skal ankomme, så de ikke stimler sammen. Den plan skal så udbygges med 10.000 flere tilskuere,« siger Jakob Jensen.\n»Det er Uefas billetter, så vi skal snakke med dem, og det er vi allerede i gang med,« siger Jakob Jensen.


Medie: Regeringen vil tvinge ledige til at søge i hele landet | LOCAL EYES\nHome Nyheder Medie: Regeringen vil tvinge ledige til at søge i hele landet\nMedie: Regeringen vil tvinge ledige til at søge i hele landet\nArbejdsløse skal fremover være villige til at tage job i hele Danmark for at bevare retten til dagpenge eller kontanthjælp, hvis det står til regeringen.\nDet skriver Ugebrevet A4, der citerer flere kilder tæt på trepartsforhandlingerne.\nI dag er reglen, at arbejdsløse skal være villige til at tage job, som indebærer daglig transport op til tre timer med bus, tog eller anden offentlig transport.\n- Med forslaget vil regeringen fjerne en hver form for rimelighed i forhold til begrebet om, at ledige skal stå til rådighed, siger Dennis Kristensen, der er formand for fagforeningen FOA, til Ugebrevet A4.\n- Man skal eksempelvis som ledig på Lolland tage et job i Skagen. Det uanset, at det kan betyde, at ægtefællen siger sit job op og flytter med til Skagen for så et halvt år efter begge to at stå og være arbejdsløse i Skagen.\nUgebrevet A4 er også kommet i besiddelse af en intern analyse fra forhandlingerne.\nDen viser, at 26,4 procent af jobansøgningerne fra de ledige i dag går til arbejdspladser, hvor den arbejdsløse skal regne med dagligt at bruge mere end tre timer på transport til og fra job.\nUdspillet vækker undren hos direktøren for a-kassernes brancheorganisation AK-Samvirke, Verner Sand Kirk.\n- Effekten af strammere regler vil højst sandsynlig være meget minimal, siger han til Ugebrevet A4.\nIfølge beskæftigelsesministeren er der dog et problem.\n- Vi kan se, at der er steder i landet og brancher, hvor virksomhederne har svært ved at finde ansatte, siger beskæftigelsesminister Jørn Neergaard Larsen (V) i et skriftlig svar til Ugebrevet A4.\n- Det vil vi gøre noget ved, så flaskehalse ikke risikerer at bremse væksten.\n- Derfor har vi netop fokus på tilstrækkelig og kvalificeret arbejdskraft, herunder mobilitet og rådighed, i de trepartsforhandlinger, som er i gang lige nu.\nDansk Arbejdsgiverforening ønsker ifølge Ugebrevet A4 ikke at udtale sig om sagen.\nOnsdag 15. jun 2016 / a17334\nNæsteTo skud affyret på Nørrebro: Ingen tilskadekomne\nForrigeMeldepligten er blevet brudt langt over tusind gange i år\nMcDonald’s forlader Rusland på grund af Ukraine-krigen


november 2018 – This is who i am\n19/11/2018 – Posted Under: Uden kategori Kommentarer lukket til Få et billigt og robust ståltag\nHar du bestemt dig for at få dit nuværende tag udskiftet med et nyt? Har du ikke den store viden om tagtyper, men har du hørt meget positivt om ståltage? Så er du absolut ikke på afveje, for det er et yderst interessant tag. For det første er det stærkt og langtidsholdbart. Du kan derfor se frem til at investere i et tag med en[…]\nSkal dit badeværelse være i dansk design? Badeværelset er et af husets vigtigste rum. Det er ikke det rum man opholder sig længst tid i, men det er det rum, man opholder sig i som det første om morgenen og det sidste om aftenen inden man lægger sig i soveværelset. På badeværelset får man øjne og vågner langsomt op til endnu en skøn dag og[…]


She was just another one - Justin Bieber. »13+« - Alkoholen. - Movellas\nJeg stod ude på pigetoilettet og ventede på, at Alex ville komme med noget papir til mig, da der ikke var mere papir tilbage på pigetoilettet. Der var ikke engang mere toiletpapir tilbage. Forbandede skole. Jeg havde taget min trøje af og prøvede på at vride så meget vand ud, som muligt. Jeg følte mig en smule utilpas, da jeg kun stod i BH og et par stramme lyseblå jens, som også var plaskvåde. ”Det ser godt ud,” stemmen lød alt for velkendt og jeg kneb øjne sammen, for at få det til at være en drøm, eller nærmere et marridt.\nMen jeg åbnede hurtigt øjne op, da jeg kunne mærke nogle varme hænder lagde sig på mine hofter bagfra. Jeg kiggede ind i spejlet, hvor jeg ganske vidst fik øje på Justins brune øjne der borede sig ind i mine, men jeg afbrød hurtigt øjenkontakten. ”Fjern dig fra mig,” min stemme var fraværende og på en måde, nød jeg hans varme hænder var placeret på mine hofter, men jeg vidste også hvor farligt det var og hvor forkert det var. Den dreng kunne påvirke en, som bare fanden.\nAlle pigerne på skolen savlede over ham og jeg ville nødig være en af dem. Justin ignorerede det jeg sagde til ham og blev ved med at have hans hænder på mine hofter, så jeg prøvede på at gøre det sammen. Hvis jeg også ignorerede ham, så ville han nok fjerne sig på et tidspunkt. Jeg begyndte igen at vride min trøje, så der kom vand ud og ned i håndvasken. Han lurede hurtigt, at jeg havde planlagt at ignorere ham, så han begyndte langsomt, at kysse min venstre skulder. Okay, det kildede en smule, så det resulterede i, at jeg kom til at grine. ”Det kilder!” Grinte jeg lavt og prøvede på at vride mig løs, men han var stærkere end mig.\nOverraskende, gav Justin slip. Jeg havde min våde trøje i hånden og tænkte hurtigt, at jeg kunne tage den på, men da jeg fik øje på Justin, som bevægede sig hen mod mig, fik jeg hurtigt en anden idé. Jeg fik jeg svinget min trøje, så den snorede sig, hvilket fik Justin til at lave blikket: ’det-gør-du-bare-ikke’. Jeg tog mig ikke af hans blik og begyndte at svinge min snoede trøje hen mod ham, i mens jeg grinte. Jeg morede mig med, at han så advarende på mig, i mens han prøvede på at holde hans bukser oppe, selvom han havde bælte i. Justin trådte et skridt tilbage, da jeg svingede den over mod ham anden gang.\n”Er du bange?” Spurgte jeg flabet og med en fristende stemme. Justin svarede mig ikke, men begyndte at træde hen mod mig, hvorefter jeg trådte tilbage. Tredje gang jeg svingede ud med min trøje, havde Justin alt for hurtige reflekser og fik fat i min trøje og hev den ud af mit greb så han havde trøjen i min hånd. Den havde jeg ikke lige set komme. Justin blev ved med at gå hen mod mig, indtil han stod helt op af mig, i mens jeg var presset op af muren, iført BH og et par jens. Jeg kiggede ham dybt i øjne, imens mit hjerte bankede på fuldt drøn. ”Du har en lækker krop,” konstaterede Justin med et smørret smil og kiggede ned af mig. Jeg løftede det ene øjenbryn og åbnede munden for at tale.\n”Du har kun set halvdelen af den,” min flabhed fik ham til at smile kækt. Han fik modstand. ”Er du sikker på det?” Hvorfor skulle jeg ikke være det? Var henholdsvis min første tanke, men lod hver med at kommentere det han lige havde sagt. ”Må jeg få min trøje?” Min stemme lød desperat, hvilket jeg også var. Det var ikke lige frem det fedeste, at fremvise min BH foran Justin, når jeg i forvejen vidste, hvor hurtigt et rygte blev spredt på denne latterlige skole. ”Hvad tror du selv?” Spurgte Justin som om svaret var indlysende, hvilket det også var, men man kunne vel altid forsøge. Jeg sukkede opgivende.\nEn klingende lyd lød og det ringede ind til time, hvilket bare fik mig til at sukke igen, men bare inden i. Jeg ville få ballade, det var sten sikkert. ”Hvad skal jeg så gøre, for at få min trøje tilbage, så jeg ikke stå og flasher halvdelen af min krop foran dig?” Spurgte jeg og formulerede mit spørgsmål på en anden måde. Justin grinte kækt og lavede hans charmerende, kække smil. ”Kevin holder en fest i aften,” jeg sukkede hurtigt ved tanken om, at jeg sikkert skulle til Kevins forpulede fest. ”Og du vil have mig med?” Gættede jeg med et løftet øjenbryn. ”korrekt,” svarede Justin tilfredsstillende og kiggede mig i øjne.\nJeg stod lidt og skævede med munden. Hvorfor var det lige, at han hele tiden ville have mig med til fester? Det interesserede mig ikke, men på den anden side, så ville jeg gerne have min trøje tilbage så jeg ikke fremviste min BH mere foran ham. ”Fint, jeg tager med til Kevins forpulede fest,” opgav jeg og sukkede. ”Jeg henter dig klokken otte, så vær klar.” Indskød Justin med et seriøst blik. Han troede sikkert, at jeg ville brænde ham af igen. Jeg himlede bare med øjne og lagde armene over kors, så jeg dækkede min BH, da jeg lod mærke til, at Justin stod og gloede. ”Min trøje, tak?” Spurgte jeg i håb om, at han ville give mig min trøje imens han stod stadig gevaldigt tæt på mig.\nHan rakte mig ufrivilligt trøjen og lænede hans hoved ned mod mig, hvorefter hans læber blev placeret på min kind. Jeg lukkede blidt øjne og kunne ikke rigtig finde ud af om jeg skulle skubbe ham væk, eller bare lade ham gøre det. Justin fjernede hans læber fra min kind og blinkede med hans højre øje og forsvandt ud af pigetoilettet. Okay, det var afgjort. Han flirtede med mig. Jeg bed mig blidt i min underlæbe, hvorefter jeg begyndte at rødme en smule. Godt der ikke var nogen mennesker ude på toilettet, ellers havde jeg bare rødmet endnu mere end jeg gjorde i forvejen, men der var bare et eller andet over Justin, som gjorde ham så pisse tiltrækkende. Måske var det hans charme?\nHvor blev Alex overhoved af med det papir? Jeg bevægede mig over mod vasken og prøvede endnu engang at vride vandet ud af min trøje, som stadig var våd. Jeg kunne da ikke gå rundt på skolen, med en våd trøje? Dog lyste der hurtigt en pære i mit hoved, som fortalte mig, at jeg havde fået en idé. Vi havde idræt i dag. Så kunne jeg jo bare tage min trøje på, som jeg rigtig skulle bruge til idræt. Jeg skyndte mig at lede efter den i min taske og fandt den, hvor jeg også fik taget mine grå jogging bukser op, da mine jens også var våde.\nKevins fest var godt i gang og alle omkring mig, var utrolig fulde. Dog var jeg ikke helt uskyldig. Jeg havde fået skyllet noget alkohol ned, som Justin havde givet mig og jeg vidste han prøvede på at gøre mig fuld. Det generede mig egentlig ikke, selvom jeg var lidt urolig for, hvilke dumme ting jeg ville få rodet mig ud i. Nogle hænder blev placeret på min røv, hvorefter jeg vendte mig om og fik øje på Justin, som stod og smilede lumsk, hvilket gjorde hans lumske smil charmerende. Det lignede ikke Justin var så påvirket af alkoholen som jeg var, men det var klart – han kunne kontrollere sig selv, det kunne jeg ikke.\nFør jeg vidste af det, stod jeg ude på dansegulvet og dansede op ad Justin, som så ud til at se tilfreds ud. Det var tydeligt at se, at Justin ikke var meget for at danse. Så det eneste han fortog sig ude på dansegulvet, var at have hans hænder placeret på min røv. Jeg vendte mig om, og kiggede ham direkte ind i øjne. Med hans hænder på mine hofter, skubbede han mig helt ind til ham, så vores læber var få millimeter for at røre hinanden. Det var fristende. Hans charme og måden han behandlede mig på, var på en eller anden mystisk måde tiltrækkende. Justin tog føringen og bevægede hans hoved hen mod mit, så han læber ramte mine og vi begyndte at kysse.\nJeg blev hurtigt revet med og lagde forsigtigt mine arme om hans nakke. Justin begyndte at kysse mere intenst og vores tunger begyndte langsomt at udforske hinanden. Jeg ville lyve, hvis jeg sagde jeg ikke nød det. For det gjorde jeg. I den grad. Justins hænder blev langsomt først ned på min røv igen. Jeg var ved at få ondt i fødderne af, at stop på tær imens vi kyssede, så for også at prøve at stoppe det intense kys, lod jeg mine fødder ramme jorde, men det standsede ikke Justin. Han bukkede sig bare en smule forover i steden, så kysset forsatte. Hvorfor skal han også kysse så fandens godt?\nJeg prøvede på at tage mig sammen og lod mine hænder ramme Justins brystkasse, hvorefter jeg skubbede ham blidt væk. Det føltes så rigtigt, men samtidigt så forkert. Jeg burde finde Alex, som højst sandsynlig var sammen med Rex, men det kunne jeg ikke tænke på nu. Den eneste undskyldning jeg kunne bruge, var at jeg var fuld, men det kunne enhver jo sige. Jeg strøg frustreret mit brune hår tilbage og vidste ikke rigtig, hvad jeg skulle sige til Justin og om jeg overhoved skulle sige noget til ham. ”Jeg må finde Alex,” mumlede jeg fortvivlet og skulle til at gå, da Justin tog fat om mit håndled.\n”Alex tog hjem til Rex for en time siden,” forklarede Justin, da han åbenbart havde hørt min mumlen. Taget hjem? Kunne hun ikke i det mindste have sagt det til mig? Jeg følte mig på en måde forladt, hvilket jeg også var, men det lød bare forkert i mine ører. ”Hvor ved du det fra?” Spurgte jeg bebrejdende, da det lige så godt kunne være noget han stod og fyrrede af. ”Rex,” besvarede Justin med et ærligt smil. Jeg snak en klump, hvorefter jeg prøvede på at vride mig ud af Justins greb. ”Carly, lad mig køre dig hjem.” – ”Jeg har selv to ben jeg kan gå på, så ellers tak,” jeg var blevet en smule fornærmet over, at Alex bare var skredet hjem til Rex uden at konstatere mig om det.\n”Du kan ikke selv gå hjem, i den der tilstand!” Blev han ved og pegede over på mig, da han fik sagt ordrerne ’i den der tilstand’. ”Sidste gang du kørte mig hjem udnyttede du mig, ved at få lokket mig til at sige alt muligt pis,” en stor del af min vrede, skyldes nok alkoholen. ”Det var dig selv der plaprede løs!” Det var tydeligt at se, at Justin gik i forsvarsposition. Jeg svarede ham ikke, men vendte bare øjne i steden, som tegn på jeg syntes han var latterlig. Justin slap grebet om mit håndled, hvorefter jeg vendte mig om og gik.\nHan havde ret. Jeg havde svært ved at gå i den her tilstand, men jeg måtte bare prøve at overvinde mig selv og bare gå. Jeg følte stadig Justins blik hvilede på mig, men jeg prøvede bare at ignorere det. Folk stod og dansede på bordene og stolende, hvilket gjorde det ret upassende at være der. De kunne falde ned når som helst og jeg ville nødig være der landingspude. Det begyndte at flimre for mig, men det varede ikke længe, da en ukendt ung fyr ved et uheld, kom til at hælde hans øl ud over mig. lækkert. Han så ikke ud til at have opdaget det, da han stod og dansede, eller..nok mere hoppede i takt med den høje musik.\nPå 653 favoritlister


Evalueringen 2017 - Mandal - største indholdsside om Mandalselven\nForside Mandalselven Evaluering af sæsonen Evalueringen 2017 – Mandal\nEvalueringen 2017 – Mandal\nMandalselven har i sæsonen 2017 vist sig fra sin bedste side, og bevidst dens mulige potentielle der kan bygges videre på i fremtiden. Men lad os begynde hvor det hele startede d.1 juni til premieren på 2017.\nInden Premieren begyndte, havde man kort forinden, (helt præcist 13 dage) annonceret at til sæsonen 2017, vil der være helt nye stykker at fiske på i Sone 4. Disse stykker var der , man hidtil havde haft lukket for offentligt fiskeri, og i daglig tale var dette stræk fra mannflåvatn til Laudal, man kalder Mindstevandførings stykket. Her havde man som jeg tidligere har berettet om, fjernet mange af tersklerne for at lægge elven tilbage til sit naturlige leje, som bliver et kæmpe gydeområde for laksen. Samtidig med dette var planen at lukke op for offentligt fiskeri. Så efter 1 ½ års arbejde var man klar i 2017, til at lukke op for fiskeriet. Løsningen blev at man lavede 6 delsoner på dette lange stræk, og det var meget glædeligt for dette kunne være bindeleddet. Her mener jeg at rigtig mange laksefisker ved Mandalselven, ikke ved hvad der gemmer sig af fiskepladser i sone 4. Så disse delsoner kan være med til at, folk prøver lykken andre steder i sone 4. Jeg må dog sige at prisen på et dagkort til disse delsoner, ikke hænger sammen med kvaliteten af disse stykker. Hvis man har en forventning om ,at man kan fiske på samme måde som i sone 3, og til dels mange af delsonerne i sone 2. Hvor man kan få noget fiskeri med lange stræk, uden hele tiden at skulle rulle ind efter 5 kast, for at gå længere ned af elven. Dette er ikke for at smide malurt i bægeret, omkring disse nye delsoner. Men hvis man skriver der er 2 km fiskevand i Laksehylen, og der reelt kun er 50 m. Hvor man som fluefisker kan fiske som beskrevet ovenfor, og samtidig ikke sætter livet på spil som bjergged. Hvorfor så ikke bare beskriv sin delsone langt bedre, så man undgår skuffelser fra fisker der har købt et fiskekort.\nPremieren blev i år helt anderledes end tidligere år, og dette skyldes meget positivt en vandføring under 50 kubik. Helt præcist gik elven 42 kubik på den første fiskedag, og det havde gjort at det nu var muligt at fange laks i sone 3 og 4 så tidligt på sæsonen. Flotte blanke laks skabte stor glæde, og fra en erfaren dansker, der har fisket de sidste 12 år ved elven. Fik jeg melding om at han aldrig havde set så mange laks til en premiere som i år, plus at der var rigtig mange store flotte blanke laks. Dette var bestemt sød musik i ens øre, og dette var samme musik fra mange af de lokale langs elven.\nNår jeg ser tilbage på sæsonen 2017, så er der rigtig mange glædelige øjeblikke, fangster, mails fra fanger, billeder af elven, og mange andre stunder jeg tænker tilbage på. En som har givet rigtig mange glæder i løbet af sæsonen kommer man ikke uden om, er Vetle Kjærstad. Det er ikke mindre end imponerende hvad denne mand har givet af fiskelykke i form af de mange fangster han har haft. Men også en flot film om hans fiskeri med sin far og venner, plus fået folk til drømme sig hen, om det også kunne lykkes dem, at få sådan flotte fangster. For i sone 4´s delsone på anden dagen slog han til med sin første fangst, og siden den dag fortsatte det bare der ud af.\nMen hans helt store fangst, den gemmer jeg lige til lidt senere i denne artikel.\n10 dage inde i sæsonen kom så den første storlaks på land, og meget glædelig var det i en af sone 4´s delsoner, at en glad Odd Hjorteland fik en laks på 14,5 kg.\nSæsonen 2017 har budt på rigtig mange flotte fangster, og der har også været rigtig mange laksefisker ved elven i år. Til tider så mange at det var svært for nogle, at finde et sted (specielt i sone 3), hvor det var muligt at få nået fiskeri uden at skulle vente på, at kunne komme i gang. Eller være en af de første på sit favorit stykke den pågældende dag. Men for mit eget vedkommende var min to gange ved Mandalselven i år, ikke det jeg oplevede. Faktisk plejer der at være langt flere ved elven specielt i uge 33, men i år var der meget god plads på vores mange favorit steder i sone 3. Men som jeg skrev i løbet af denne sæson, at oplever du kø fiskeri i den uge man er ved elven, så søg enten op i sone 4 eller prøv nogle at de mange flotte delsoner i sone 2. For sone 2 byder på rigtig mange fine stræk, hvor du kan få det hele for dig selv, da der af en uforstået årsag i år, ikke har været booket på nogle af de mange gode delsoner. Selvfølgelig er det fortsat svært at få kort til Holmesland A, Hauge og Fuskeland sonerne. Men fine soner som Grimefossen A og Bringsdal delsoner, har ikke haft mange besøg i år. Så hvis dette er trenden for fremtiden, kunne dette være en oplagt mulighed. Det samme gælder de smukke hotspots i sone 4, hvor Trygsland er et rigtig godt valg. Men er du til lidt små fine stræk findes der nogle fantastiske perler i sone 4. Plus så vil du opleve en ro og idyl af en anden verden.\nHerunder kan du se fangst fra sone 4, hvor min gode ven Bjørgulv Foss leverede i år to flotte fangster heraf den ene på billedet. Billede to er af en anden god ven Ryan Marchese med fanger, som også har haft et fantastisk år som guide ved elven. Billede tre er af Frederik Øyslebø th , og Selvfølgelig skal årets vinder laksen i Fiskekonkurrencen i sone 4, fanget af min gode ven Ivar Eikeland naturligvis også med i denne artikel , samt billede fra præmie overrækkelsen.\nStatistik for sæsonen 2017 ved Mandalselven\nDer blev i alt fangede 10,395 tons laks som er helt ubeskriveligt flot. Man skal faktisk grave langt tilbage i arkiverne for at finde et år, der kan overgå 2017. Helt præcist skal man tilbage til sæsonen 2006, som dengang leverede 11,9 tons laks.\nDer blev fanget 3107 laks i 2017, hvor de 150 af dem var over 7 kg. 1458 af laksen lå mellem 3-7 kg, og 1499 laks lå under 3 kg. Dette giver en gennemsnitsvægt på 3,34 kg. Dette er ret så imponerende, for i de 21 år jeg har statistik fra, er 2017 det år med den højeste gennemsnitsvægt.\nGår man så ind og ser på gennemsnitsvægten i sone 3 og 4, så ser det således ud:\nSone 3: 3,34 kg\nSone 4: 4,01 kg\nTop 10 over størst fangede laks blev på 12,72 kg, som ligger den klart i spidsen som det bedste år helt tilbage fra 2008. Sone 4 har i år 4 laks i top 10, fanget af en mand Vetle Kjærstad. Sone 3 har 5 laks og sone 2 har 1 laks med i top 10. Det skal også siges til dette, at alle ti laks vejede fra 11 kg og op efter. Super Super flot.\nÅrets største laks blev nok som alle ved laksen på 16,2 kg , fangede af Vetle Kjærstad i Sone 4 delsonen Nodehylen.\nFremtiden ser rigtig lys ud for Mandalselven, der er gang i en masse gode ting i kulissen. Som helt sikkert vil give elven et løft på mange forskellige parameter.\nAllerede nu bør du begynde at tænke på sæsonen 2018, og mangler du overnatning er der her på hjemmesiden en masse forskellige muligheder til overnatning, og der ligger profil sider på de fleste. Så du i ro og mag kan sidder der hjemme ved skærmen, og finde netop lige den udbyder der dækker dit behov.\nJeg vil fra nu af og frem til foråret, komme med forskellige nye ting på Mandalselvens side. Så selvom sæsonen er slut, er det ikke ensbetydende med at siden ikke bliver opdateret. Klik endelig fortsat ind på siden.\nTak for en fantastisk laksesæson til Mandalselven, og til alle jer der igennem sæsonen trofast har besøgt siden. Tak for alle de mange fine mails og sms´er jeg har modtaget, lad dette fortsætte i 2018. Så skal jeg nok love, at gøre det lige så godt med opdateringer i 2018.\nNæste artikelPreben Torp Jacobsen\nEVALUERINGEN AF MANDALSELVEN 2018\nEvalueringen af 2016 – Mandal


Om IPUIPU tilbyder højt kvalificeret proces- og produktudvikling, rådgivning og samarbejde med specialister inden for ingeniørmæssige og kommuni-kationsteknologiske fagområder med innovation som vores speciale ProduktudviklingIPU skaber innovative løsninger baseret på anvendelse af de nyeste metoder og værktøjer til produktudvikling. IPU vælges ofte som samarbejdspartner fra de tidligste faser i udviklingsarbejdet. IPU's mangeårige erfaring med integreret produktudvikling, konceptskabelse, produktlivskonstruktion (DFM, DFA, DFQ, DFE, …), platformstankegang m.m. danner grundlag for opstilling af det optimale koncept i aktuelle projekter. Innovation og kreativitet suppleres med en metodisk indgangsvinkel til problemløsning i udviklingsarbejdet.


Annelilmoes - Bog: Steppernes Datter\nEn serie af Anne Lilmoes\nSteppernes Datter er en genudgivelse af Yaxhiri bøgerne 1-3 som billigbøger\nOm Yaxhiris barndom fra hun som spæd kommer flydende i en kurv på floden og bliver fundet af bonden Sigvard fra Lindegården. Han bliver hendes højtelskede far, og hans kone, Katrine bliver hendes mor. Hun får også en søster, Sisse-Mi, og de to følges altid ad. Yaxhiri og Sisse-Mi. Da Yaxhiri er ganske ung, forelsker hun sig, men hun må kæmpe hårdt for kærligheden. Det ender dog med, at hun får sin Zacharias. Kun for at opdage, at hun derved har gjort Sisse-Mi ulykkelig. Og Yaxhiri ender med at følge den skæbne, hun egentlig altid har vidst, var hendes. Hun forlader Lindegården og rejser ud i verden. Alene.\nYaxhiri kommer til et land, hvor to brødre kæmper om magten. Først forelsker hun sig i Den Gyldne Ørns Søn, som er konge i Den Hellige By. Men da hun opdager, hvilke barbariske skikke han støtter, bliver hun så rystet, at hun må flygte. Ud i skovene. Ud til Den Snigende Panters Skygge, den yngre broder, som prøver at tage magten. Det viser sig dog, at der også foregår grusomheder i skovene, og Yaxhiri må flygte igen. Ingen af de to brødre vil dog give slip på hende, og i et sidste lidenskabeligt opgør ender det med, at de slår hinanden ihjel…\nYaxhiri kommer til De Grønne Engles Dal. Der møder hun den unge shaman, Zuresh, som bliver hendes livs store kærlighed. Men deres betingelser er meget vanskelige. For Zuresh er forfalden til stjernestøv, og i et forsøg på at redde ham må Yaxhiri gå igennem de frygteligste prøvelser, hvor hun møder både elvere og zombier. Og så mislykkes det alligevel. Først da Zuresh selv beslutter sig, kan det unge par drage ud i verden. Sammen.\nYAXHIRI 1, 2 og 3 som billigbøger\nUdgivet: 1998 - 1999\nOmslagsillustrationer Thomas Balle


Danskerne om livet med sygdom og død - PDF\nDownload "Danskerne om livet med sygdom og død"\n1 Sundheds- og Forebyggelsesudvalget SUU Alm.del Bilag 370 Offentligt Danskerne om livet med sygdom og død Undersøgelse af danskernes viden om livstruende sygdomme og mulighederne for lindring, samt vores ønsker for den sidste del af livet.\n2 2 i denne pixi-rapport er fremhævet resultater vedrørende 11 temaer om danskernes forhold til livstruende sygdom, lindring og død. du kan læse lidt mere om spørgeskemaundersøgelsen på side 14 og endnu mere om både metode og resultater i en rapport på her kan du for eksempel finde svar på: - hvor gamle danskerne forventer at blive - om danskerne forbereder sig på deres egen død - hvad danskerne tror, der sker, når man dør\n3 3 Forord Sundhedspolitisk og professionelt er der stadigt mere opmærksomhed på at udvikle og udbygge den lindrende (palliative) indsats for mennesker ramt af livstruende sygdomme. En del af formålet med Palliativt Videncenter (PAVI) er at kortlægge og beskrive den palliative indsats i Danmark og der er heldigvis meget lindrende indsats at beskrive, selv om tilbuddene er ujævnt fordelt. Men hvad mener borgerne? Hvad ved danskerne generelt om livstruende sygdomme og om mulighederne for lindring? Hvilke forestillinger gør vi os om den sidste del af vores eget liv? PAVI og TrygFonden har spurgt danskerne om deres viden og forestillinger om livet med sygdom og død. Undersøgelsens resultater giver ny indsigt: Danskernes faktuelle viden om, hvilke sygdomme, der er livstruende, om dødsårsager og dødssted er generelt stor. Når det gælder mulighederne for lindring og støtte fra sundhedsvæsenet er vi mere usikre eller pessimistiske. Det er tankevækkende, at selv om danskerne ved, hvad der gælder for de fleste (dødsårsager, dødssted m.v.), så håber de fleste på noget andet for sig selv. Danskerne betragter døden som et privat emne. De fleste ønsker først viden om lindring, når de selv får brug for den. Det giver betydelige udfordringer for sundhedsvæsenet og andre, der ønsker at forberede danskerne bedst muligt på livet med livstruende sygdom og den sidste tid før døden. Undersøgelsen er den første af sin art herhjemme og resultaterne kan bruges til at målrette både udviklingen af den palliative indsats og formidlingen om den, så den passer bedst muligt til danskernes behov. Vi glæder os til at samarbejde med mange herunder interesseorganisationer, patientforeninger m.v. om denne opgave. Tak til alle, der har bidraget til undersøgelsen. Helle Timm Centerchef Palliativt Videncenter Ulrik Kampmann Udviklingschef TrygFonden\n4 4 Sygdom og død er en del af livet Viger danskerne tilbage for at beskæftige sig med livstruende sygdom, og det at vi er dødelige? Nogle af de, der blev bedt om at deltage i denne undersøgelse, gav udtryk for, at deres egen situation, påvirkede deres lyst til at diskutere emnet. Her er et par eksempler: Spændende undersøgelse, I laver! Og vigtigt at få folk til at overveje et ellers i høj grad tabubelagt tema! Har selv haft spørgsmålene for tæt inde på livet og ønsker ikke at deltage. Vi ved godt, at vi alle sammen skal dø en dag. Langt de fleste af os dør som ældre og efter et kortere eller længere sygdomsforløb. I det forløb har mange syge og nogle af deres pårørende brug for professionel hjælp og støtte. Undersøgelsen viser, at alvorlig, livstruende sygdom og død er et emne, som optager danskerne. Det er en erfaring, som viser sig at være en del af de fleste voksnes liv. Og det er et emne, vi i forskelligt omfang tænker over, bekymrer os om og taler om. God idé at lave denne undersøgelse, fik mig til at tænke over et par ting. Vi er i vores bedste alder, så det ønsker jeg ikke at svare på. palliation palliation er det sundhedsfaglige ord for lindring, og bruges i forbindelse med lindring af livstruende sygdom. den palliative indsats defineres af sundhedsstyrelsen således: den palliative indsats har til formål at fremme livskvaliteten hos patienter og familier, som står overfor de problemer, der er forbundet med livstruende sygdom, ved at forebygge og lindre lidelse gennem tidlig diagnosticering og umiddelbar vurdering og behandling af smerter og andre problemer af både fysisk, psykisk, social og åndelig art. 1)\n5 5 1. næsten alle danskere over 18 år (91%) har eller har haft livstruende sygdom inde på livet 7% af alle deltagere i undersøgelsen har lige nu selv en livstruende sygdom 10% har haft en livstruende sygdom 39% har pårørende med en livstruende sygdom I alt lever 42% af deltagerne i undersøgelsen lige nu med egen og/eller pårørendes livstruende sygdom 63% har mistet en pårørende på grund af livstruende sygdom Vores møder med sygdom og død vil generelt stige med alderen og de, der ikke har haft livstruende sygdom og død inde på livet, vil typisk være yngre mennesker. Undersøgelsen viser, at livstruende sygdom og død ikke kun er et eksistentielt livsvilkår eller noget, der bliver relevant i sidste del af danskernes liv: Det er en konkret erfaring for næsten alle voksne danskere. Når borgere mener noget eller forestiller sig noget i relation til livstruende sygdom og død, kan det derfor også formodes at hænge sammen med konkrete erfaringer. 2. døden er tilsyneladende for danskerne mere et privat emne end et tabu Godt halvdelen af alle danskere (59%) taler med andre om døden og det, at vi skal dø. De, der taler med andre om døden, taler først og fremmest med den nærmeste familie (83%), med venner (57%) og med kollegaer (22%). Kun få procent angiver, at de taler med professionelle som fx læge og andet sundhedspersonale (2%). Vi taler således om døden og det, at vi skal dø, i private fællesskaber. 44% angiver, at vi i Danmark taler tilstrækkeligt/tilpas om døden, 33%, at vi taler for lidt eller alt for lidt om døden og 3%, at vi taler for meget eller alt for meget om døden. En tredjedel af danskerne ville altså gerne tale mere om døden og det at vi skal dø. fig. a. taler du med andre om døden og det, at vi skal dø? Ved ikke, 2% Meget ofte, 2% Ofte, 5% Af og til, 52% Aldrig/sjældent, 39%\n6 6 Livstruende sygdomme og mulighederne for at få hjælp og støtte Danskerne lever generelt længere, den gennemsnitlige levealder er nu 79,5 år; 81,6 for kvinder og 77,3 for mænd 2). De fleste af os kommer til at leve og dø med alvorlige sygdomme. Både i Danmark 1) og internationalt 3) er det nu målet, at en lindrende indsats skal være tilgængelig for alle ramt af livstruende sygdom. Det er derfor vigtigt at vide, hvilke sygdomme, det drejer sig om. Hidtil er det først og fremmest kræftsygdomme, der er blevet opfattet som livstruende. Det gælder også i denne undersøgelse, men herudover kender danskerne også de mest udbredte øvrige livstruende sygdomme. Samtidig svarer kun 24% ja til, at de på nuværende tidspunkt ønsker mere viden om mulighederne i den sidste tid med en livstruende sygdom. Det betyder en særlig udfordring for sundhedsvæsenet, patientforeninger og Palliativt Videncenter, der har til opgave at informere borgerne eventuelt også før, de står i situationen om livstruende sygdomme og muligheder for lindrende indsats i forbindelse med sygdom og død: Hvis døden betragtes som et privat emne, og 76% først ønsker mere viden om lindrende indsats, når de har brug for den, hvordan og af hvem formidles den relevante viden så bedst? 3. danskerne ved godt, hvilke sygdomme, der er livstruende og de er bekymrede for at blive ramt af dem Næsten alle danskere (96%) mener, at kræft er en livstruende sygdom, og mange (85%) mener også, at hjertesygdomme er livstruende, mens færre (66%) betragter lungesygdomme som livstruende. Demens, herunder Alzheimers sygdom, vurderes som livstruende af 34% af danskerne. Danskerne bekymrer sig om, hvorvidt de selv og ikke mindst deres pårørende bliver\n7 7 fig. b. Hhvilke af følgende sygdomme vil du betegne som nogle, der kan være livstruende, dvs. som man kan dø af? % 85% Demens/alzheimers Hjerte-karsygdomme 38% 96% 66% Parkinsons sygdom Sukkersyge/diabetes Kræft Lungesygdomme AIDS Astma Sclerose Muskelsvind Ved ikke ramt af livstruende sygdom. 55% tænker ofte på at de selv kan blive ramt af livstruende sygdom og 14% tænker meget ofte på det. 55% tænker ofte på, at deres pårørende kan blive ramt af livstruende sygdom og 25% tænker meget ofte på det. Et er at kende til og bekymre sig om livstruende sygdomme. Noget andet er forventningen om hjælp og støtte i den situation. 57% 12% 43% 28% 36% 20% 4. kun 1/5 af danskerne har fuld tillid til hjælp fra det offentlige sundhedsvæsen ved en livstruende sygdom Kun 21% af danskerne har i høj grad tillid til, at det offentlige sundhedsvæsen tager sig godt af mennesker, der får en livstruende sygdom. 57% har nogen grad af tillid, 17% har mindre grad af tillid og 3% har slet ikke tillid til at sundhedsvæsenet kan hjælpe, når mennesker bliver ramt af livstruende sygdom. Bekymringen og den manglende tillid kan være velbegrundet og bygge på konkrete erfaringer og forestillinger, men den kan også bygge på manglende viden og forestillinger om, hvilke muligheder for hjælp og støtte, der findes. fig. c. har du tillid til, at det offentlige sundhedsvæsen er i stand til at tage godt hånd om mennesker, der får en livstruende sygdom? Ved ikke, 2% Slet ikke, 3% I mindre grad, 17% I nogen grad, 57% I høj grad, 21%\n8 8 5. ved livstruende sygdom regner danskerne først og fremmest med hjælp og støtte fra den allernærmeste familie, egen læge og hospital Danskernes bud på, hvor de først og fremmest ville kunne få hjælp og støtte er den allernærmeste familie, hvilket næsten alle (94%) regner med, egen læge (75%) og hospital (69%). Danskernes forventninger til, hvor de kan hente hjælp og støtte i forbindelse med livstruende sygdom afspejler dels, at vi stadig er et familieorienteret samfund, dels at hjælp og støtte fra sundhedsvæsenet i forbindelse med alvorlig sygdom først og fremmest forbindes med egen læge og hospitaler, hvilket vil sige behandling. Der er dog også over en tredjedel (36%), der forventer hjælp og støtte fra den kommunale hjemmepleje/ sygepleje og en mindre del, der forventer hjælp og støtte fra de specialiserede palliative tilbud. 26% angiver, at de ville forvente at kunne få hjælp i en patientforening. Man kan formode, at den hjælp og støtte, som danskerne regner med at få her er en anden end den, de får fra familie og sundhedsvæsen. Det rejser spørgsmålet, om patientforeningerne er klædt på til at hjælpe også i forbindelse med sygdom, der truer en på livet og lindring og livskvalitet i denne del af livet. fig. d. hvor ville du først og fremmest forvente at få hjælp og støtte fra, hvis du eller dine nærmeste fik en livstruende sygdom? Privat netværk Den allernærmeste familie 94 % Andre familiemedlemmer 23 % Venner 54 % Kolleger 13 % Det offentlige sundhedsvæsen Egen læge 75 % Hospital 69 % Hospice 22 % Palliativt (lindrende udgående) team 18 % Palliativ hospitalsafdeling 12 % Plejehjem 11 % Hjemmepleje/hjemmesygeplejerske 36 % Andre Frivillige 10 % Patientforeninger 26 % Trossamfund 5 % Støttegrupper på Internettet 10 % Andet 3 % Jeg ved ikke, hvor jeg ville hente hjælp og støtte 12 %\n9 9 6. danskerne regner særligt med professionel hjælp til fysiske problemer Danskerne regner først og fremmest (96%) med at kunne få hjælp til fysiske symptomer, ca. halvdelen regner med at kunne få hjælp til psykiske og sociale problemer, og ret få regner med at sundhedsvæsenet kan hjælpe med eksistentielle problemer. Både i Danmark og internationalt sidestilles lindringen af fysiske, psykiske, sociale og eksistentielle problemer i forbindelse med livstruende sygdomme. Det er derfor tankevækkende, at danskerne ikke har en forventning om, at sundhedsvæsenet kan imødekomme disse dimensioner i lige omfang. Der er dog forskel på forventningerne i forhold til alder; de yngre har i højere grad end de ældre en formodning om at kunne få hjælp til andet end de fysiske symptomer. Den sidste tid og døden De mest udbredte dødsårsager i Danmark er kræftsygdomme (ca. 28%), hjerte-karsygdomme (ca. 28%) og lungesygdomme (ca. 11%). 4) 7. danskerne ved godt, hvad de fleste dør af og regner selv med at dø af alderdom Danskerne ved, at de fleste dør af enten kræft, hjerte-kar sygdomme eller alderdom. Ca. halvdelen af danskerne mener, at alderdom er en udbredt dødsårsag og det er også rigtigt, da langt de fleste danskere dør som ældre, om end der altid skal angives en medicinsk dødsårsag (fx hjertestop) ved dødsfald i Danmark. Danskerne har altså kendskab til, hvilke livstruende sygdomme, der er mest udbredte, og hvilke sygdomme de fleste dør af. fig. e. hvilken hjælp tror du, man kan få fra det offentlige sundhedsvæsen, hvis man får en livstruende sygdom fig. f. hvad tror du flest dør af i danmark? % Lindring af fysiske sympomer 55% Lindring af psykiske symptomer 50% Lindring af sociale symptomer 16% Lindring af eksistentielle/ åndelige problemer % 15% Alderdom Uheld/ulykker 2% AIDS 70% 61% 20% 6% Kræft Lungesygdomme Hjerte-karsygdomme Demens/alzheimers\n10 10 De regner dog ikke selv med at dø af dem eller de svarer ved ikke (38%). 41% regner med selv at dø af alderdom, 7% regner med selv at dø af kræft, 8% af hjerte-kar sygdom og 2% af lungesygdom. En del af de relativt få danskere, der regner med selv at dø af en af disse sygdomme, har dem allerede inde på livet. I forhold til den specialiserede hjælp som er hospice, palliativt team og/eller en palliativ afdeling, er det tankevækkende, at flere både her og tidligere angiver at forvente hjælp i højere grad fra hospice end fra et palliativt team; reelt får flere danskere konfig. g. hvor tror du, at man kan få professionel hjælp i hverdagen, i den sidste tid med en livstruende sygdom? % 44% 52% 28% 17% 26% 57% 8. danskerne har mange bud på, hvor de kan få professionel hjælp og støtte, når de eller deres nærmeste skal dø af sygdom 10 0 Egen læge Hospital Hospice Palliativt team Palliativ hospitalsafdeling 2% Plejehjem Hjemmepleje/ hjemmesygeplejeske Forventer ikke hjælp 8% Ved ikke 2% Andet Danskerne har andre forventninger til den hjælp, de kan få, når de skal dø af deres sygdom, end når de er ramt af livstruende sygdom. Når det kommer til den allersidste del af livet, regner flere med, at man kan få hjælp fra hjemmesygepleje/hjemmepleje, plejehjem og specialiserede enheder, særligt hospice. Danskerne regner i mindre grad med, at man kan få hjælp af egen læge og hospital i denne del af sygdomsforløbet. Disse resultater kan måske tolkes sådan, at danskerne særligt forbinder den palliative indsats med den sidste tid. Samtidig svarer et flertal at den sidste tid forbindes med måneder (44%) og med år (29%). takt med et palliativt team end med et hospice. Hospicerne ser ud til at have en større plads i danskernes bevidsthed, mens nogle af de andre tilbud måske ikke er kendte nok i forhold til den plads, de faktisk udfylder. 9. danskerne ved godt, hvor vi typisk dør, men vil helst selv dø hjemme eller på et hospice Danskerne ved godt, at de fleste af os dør på hospital, en del dør på plejehjem, og nogle dør i eget private hjem, mens kun ca. 3% dør på en specialiseret palliativ enhed, fx hospice. Dog mener danskerne, at flere dør hjemme og færre på hospital, end tilfældet er. Som andre undersøgelser har vist, er der stor forskel på, hvordan virkeligheden er,\n11 11 og hvad folk ønsker for sig selv, hvad angår dødsted. I denne undersøgelse angiver de fleste danskere (55%), at de helst ville opholde sig i eget hjem, hvis de var døende. 27% ville helst være på en specialiseret afdeling (fx et hospice). Signifikant flere mænd end kvinder ønsker at dø i eget hjem og signifikant flere kvinder end mænd ønsker at dø på hospice. Kun meget få danskere vil helst være på et hospital (5%) eller et plejehjem (1%), hvis de var døende. Disse resultater kan pege i flere retninger; dels mod at gøre det mere realistisk for danskerne at blive i eget hjem, når vi er døende, dels mod at gøre det, at være døende på et hospital eller et plejehjem, til en mere attraktiv mulighed for danskerne. Faktiske dødssted 5) Ønskede dødssted I denne undersøgelse Hospital 48,5 % 5 % Eget hjem 21,9 % 55 % Plejehjem 26,1 % 1 % Hospice Tallet er indeholdt i hospital det anslås at være 3 % 27 % Andet 2,6 % 4 % Uoplyst 0,9 % Ikke registreret Ved ikke Ikke registreret 8 % fig. h. 10. danskerne lægger mere vægt på livskvalitet end livslængde 81% af danskerne svarer, at god livskvalitet er vigtigere for dem, end at leve så længe som muligt. 5% svarer, at det er vigtigst for dem at leve så længe som muligt. Den store gruppe af danskere, der angiver, at kvalitet i livet er vigtigere end længere levetid, kan tale for, at den lindrende indsats anses for vigtigere, end en indsats, der kun har til formål at forlænge levetiden. fig. i. hvilket udsagn passer bedst på dig? A. Det er vigtigt at leve så længe som muligt, 5% B. God livskvalitet er vigtigere end at leve så længe som muligt, 81% Jeg ved ikke, om A eller B passer bedst, 14%\n12 danskerne kan godt forestille sig at komme i en situation, hvor de ville bede om at modtage aktiv dødshjælp 71% af danskerne giver i denne undersøgelse udtryk for, at der skal være mulighed for at yde aktiv dødshjælp til mennesker med livstruende sygdom, hvis de ønsker det. 7% er uenige eller meget uenige. Og 22% er enten i tvivl eller har ikke taget stilling. Herudover kan 64% af danskerne forestille sig at komme i en situation, hvor de ville bede om at modtage aktiv dødshjælp. 9% kan ikke forestille sig at komme i den situation, og 27% har enten ikke taget stilling eller ved ikke. fig. j. jeg kan godt forestille mig, at jeg selv kunne komme i en situation, hvor jeg ville bede om at modtage aktiv dødshjælp? Meget enig, 30% Enig, 34% Hverken enig eller uenig, 12% Uenig, 5% Den store gruppe af danskere, der er positive overfor muligheden for aktiv dødshjælp kan være bekymrede for og måske have erfaring med, at der mangler mulighed for hjælp og støtte i forbindelse med sygdom og død. De kan også mangle viden om de muligheder for lindrende indsats, der faktisk findes. Meget uenig, 4% Ved ikke, 15%\n13 13 Lidt mere om palliativ indsats Den palliative indsats er: en tværfaglig lindrende indsats, der retter sig mod både fysisk, psykisk, social og eksistentiel lidelse ikke rettet mod diagnoser, men mod de lidelser, der kan være forbundet med alle livstruende sygdomme en mulighed i hele sygdomsforløbet både for den syge og de pårørende Den palliative indsats varetages af det offentlige sundhedsvæsen, og kan inddeles i en basal indsats, og en specialiseret indsats. Den basale palliative indsats dækker de fleste behov for lindring hos de fleste patienter. Den specialiserede palliative indsats kan være nødvendig ved mere komplekse eller særligt alvorlige symptomer og problemer. Den specialiserede palliative indsats kræver henvisning og visitation. Den basale palliative indsats varetages især af Hospitaler Plejehjem Praktiserende læger Kommunale hjemmesygeplejeenheder/ hjemmeplejeenheder fig. k. Den specialiserede palliative indsats varetages af Hospicer Palliative afdelinger Udgående palliative teams På kan du læse mere om palliation og palliativ indsats og i Palliativguiden kan du finde en oversigt over alle specialiserede tilbud og enkelte andre tilbud i Danmark.\n14 14 Om undersøgelsen Undersøgelsen går tæt på danskernes viden og forestillinger om samt ønsker til livet med livstruende sygdom og den sidste del af livet frem til døden. Undersøgelsen er gennemført som en spørgeskemaundersøgelse i Spørgeskemaet blev sendt ud til 2000 repræsentativt udvalgte danskere over 18 år, via Sundhedsstyrelsens CPR register personer deltog i undersøgelsen og det giver en svarprocent på 51. Deltagerne i undersøgelsen fordeler sig nogenlunde som den voksne befolkning generelt i forhold til køn, alder og geografi, og en bortfaldsanalyse viser, at der ikke er forskel på de, der deltog og de, der ikke gjorde i forhold til disse variable. 55% af respondenterne er kvinder, 45% er mænd. Den yngste deltager i undersøgelsen er 18 år, den ældste 93 år, og gennemsnitsalderen for respondenterne er ca. 52 år. Omkring en fjerdedel af alle besvarelserne er fra personer over 65 år. Spørgeskemaundersøgelsen er gennemført på initiativ af Palliativt Videncenter og i samarbejde med Rådgivende Sociologer. Undersøgelsen er finansieret af TrygFonden, og udviklingschef Ulrik Kampmann har sammen med Stine Kendal, Mandag Morgen, fungeret som styregruppe for Julie Hagedorn-Møller og Helle Timm, der har forestået undersøgelsen i PAVI. Spørgeskemaundersøgelsen bygger på et litteraturstudie og en interviewundersøgelse. Referencer: 1) Sundhedsstyrelsen. (2011). Anbefalinger for den palliative indsats. København: Sundhedsstyrelsen. 2) Danmarks Statistik, middellevetid for 0-årige ( ) 3) WHO definition of palliative care 4) Sundhedsstyrelsen (2011). Dødsårsagsregisteret København: Sundhedsstyrelsen. (Tal og analyse) 5) Tal oplyst fra Sundhedsstyrelsen dec\n15 15 Kolofon Undersøgelse af danskerens viden om livstruende sygdomme og muligheder for lindring samt ønsker til den sidste del af livet ISBN: Redaktion Helle Timm og Julie Hagedorn-Møller, Palliativt Videncenter i samarbejde med Rådgivende Sociologer. Styregruppe Ulrik Kampmann, TrygFonden og Stine Kendal, Mandag Morgen. Undersøgelsen er finansieret af TrygFonden. Design: Beyer Design Foto: Trille Skjelborg Tryk: Arco Grafisk A/S Rettigheder Mekanisk, fotografisk eller anden gengivelse af rapporten eller dele heraf er tilladt med kildeangivelse. Alle rettigheder forbeholdes. Rapporten kan downloades på Adresse Palliativt Videncenter, Strandboulevarden 47B, 2100 København Ø. Pavi.dk. Januar 2013\n16 Palliativt Videncenter Strandboulevarden 47B 2100 København Ø T E H Palliativt Videncenter (PAVI) er et nationalt center, der har til formål at sikre udvikling, høj faglig kvalitet og spredning af viden i det palliative felt i Danmark. Se mere på Palliation handler om lindring og livskvalitet. Palliation betegner den professionelle indsats for at forebygge og lindre lidelse hos mennesker med livstruende sygdom og deres nærmeste. PAVI har i 2013 lanceret hjemmesiden som er målrettet borgerne. Her findes information om bl.a.: - Palliation - Livet med sygdom - Den sidste del af livet - At være pårørende - Tilbud til efterladte i sorg - Guide til lindring


Bøger – Flemming Kloster Poulsen\nGrundtemaerne i mine bøger er tro, eksistens og fortælling. De tager alle udgangspunkt i store væsentlige fortællinger om det at være menneske og om at hente tro og livsmod i gode fortællinger fra litteraturen, Bibelen og hverdagen.\nSE OP OG ELSK VERDEN – fortællinger om liv, tab og tro\n242 sider. Forlaget Eksistensen, 200 kr.\nUdover indledningen består bogen af 60 korte historier som jeg har samlet op fra mødet med mennesker, kunst, litteratur og eget liv. Historierne kredser om liv, tab og tro og sætter de store eksistentielle spørgsmål ind i konkrete og genkendelige rammer. Den røde tråd i bogen er enkel: Se op og elsk verden! Løft blikket og få øje på tilværelsens gaver og opgaver.\n“Fortællerpræsten i London er ude med nye fortællinger.” – Bjarne Nørum, Kristeligt Dagblad\n“En bog der går til mennesker, livet og Gud med et optimistisk, nysgerrigt blik, en bog man bliver håbefuld og glad af at læse.” – Jakob Holm, Kirkebladet, Den Danske Kirke i London.\n“En læseværdig og velskrevet bog. “ – Harmide Kara, Bibliotekernes lektørudtalelse\n“Flemming Kloster Poulsen mestrer kunsten at fortælle. … Bogens fine fortællinger vil sikkert kunne finde vej til mange samtaler og prædikener.” – Lars Mandrup, Præsteforeningens Blad\n“Stærke, livsnære refleksioner og erfaringer fra forfatterens eget liv og hans møde med mennesker.” – Morten Bay-Mortensen, Djursland Lokalavis\n220 sider. Forlaget Jensen og Dalgaard. 280 kr\nBogen handler om hvordan man kan bruge litteraturens fortællinger i sit livtag med tilværelsen. Litteraturen inspirerer os til at få noget godt og stærkt ud af tilværelsen, til at stille krav om væsentlighed i livet. Jeg forsøger at vise, hvordan man i selskab med romaner af bl.a. Dostojevskij, Ida Jessen, Jens Chr. Grøndahl og Kerstin Ekmann kan hente livsoplysning og blive klogere på sit eget livtag med tilværelsen.\n“Kloster Poulsens projekt er ikke blot prisværdigt, det er afgørende og væsentligt” * * * * (Fire stjerner) – Svend Skriver, Kristeligt Dagblad\n“Jordnær og uakademisk bog (…) Bør få en plads på alle biblioteker” – Laura Michelsen, Lektørudtalelse\n“Smukt og bevægende” – Kristian Østergård, Sorø Avis\n“Der er ikke noget facit, vi bliver bare klogere” * * * * (Fire stjerner) – Hans Gregersen, Nordjyske Tidende\n“En hyldest til forestillingsevnen og fortællingen” – Gudmund Rask Pedersen, Røsten\n“Litteratur er bedre end piller” * * * * (Fire stjerner) – Steffen Lange, Midtjyllands Avis\n274 sider. Forlaget Alfa. 250 kr.\nI bogen tager jeg udgangspunkt i 42 af dagligsprogets bibelske udtryk som fx “skriften på væggen”, “fra Herodes til Pilatus” og “det store dyr i åbenbaringen” og genfortæller de historier, som udtrykkene kommer fra. Dernæst udlægger jeg på personlig vis, hvordan disse årtusindgamle fortællinger taler ind i det moderne menneskes liv.\n“… det bibelske stof får nerve og nyt liv, Kloster Poulsen formår at påkalde hele det eksistentielle register fra fortvivlelse til jubel … gribende, præcist og smukt”.\n♥♥♥♥ (fire hjerter) – Ole Fogh Kirkeby, Politiken\n“Kristendommen som alternativ til overfladiske selvhjælpsbøger – det er hverken mere eller mindre, hvad Kloster Poulsen byder ind med. Og det gør han klogt”.\n∗∗∗∗∗ (fem stjerner) – Lone Nørgaard, Jyllandsposten\n“Flemming Kloster Poulsens bog bør blive læst af mange. Her kan kvinder bliver klogere på mænd og mænd klogere på sig selv.\nKristian Østergaard, Kristeligt Dagblad\n“… en smuk humanisme, der her bæres oppe af det, man kunne kalde det humane potentiale i det bibelske erfaringsdepot”.\n∗∗∗∗∗ (fem stjerner) – Hans Gregersen, Nordjyske\n150 sider. Religionspædagogisk Forlag. 175 kr.\nI 2008 udgav jeg bogen: Kunsten at fortælle. Jeg skrev den for at samle mine egne erfaringer, men også fordi jeg gerne vil medvirke til at den folkelige fortællekunst stadig må have en stærk placering i skole, kultur og kirke.\nBogen handler især om hvordan man kan arbejde med den livsoplysende fortælling – særligt fortælling af litteratur, bibelhistorie og livshistorier.\nMed tråde fra Aristoteles fortællemodel til nutidens fortællinger, giver bogen tips og fiduser til hvordan man kan arbejde med den mundtlige fortællings komposition og fortællevinkel, historiens personer, og hvordan man husker lange sammenhængende fortællinger.\nFortælling kan være stor kunst, men det er også et håndværk, og som ved alle andre håndværk, kan man altid blive bedre.\nBogen henvender sig til alle der arbejder med mundtlig fortælling i skolen, kirken, forsamlingshuset eller hvor man nu er sammen med tilhørere.\nHistorien bag ordet\nHistorien bag ordet – 42 videofortællinger\nProducer: Caspar Kock\nProduceret med støtte fra Det danske Bibelselskab og Nordea Danmark Fonden\nI 2010 lavede jeg en cd med 42 videoer på hver 2-3 minutter. I hver video fortæller jeg historien bag et af dagligsprogets bibelske udtryk. Fx “Skriften på væggen” eller “Kamelen og nåleøjet”.\nHistorierne viser hvor dybt vores moderne sprog og tankegang er præget af Bibelens fortællinger, livsforståelse og visdom.\nKonceptet er det samme for samtlige 42 videoer: et stramt minimalistisk format, hvor jeg forsøger at skære direkte ind til hver histories essens. Ingen dekorationer, billedfyld eller kulisser, kun en superenkel form, hvor selve historien får fuld opmærksomhed – og indbyder til eftertænksomhed og refleksion.\nVideoerne blev publiceret på Randers Amtsavis´ hjemmeside med en video pr dag i perioden 6. oktober – 23. november 2010. Alle videoerne ligger på KonfirmandCenterets hjemmeside. Mange af dem ligger spredt på nettet i cyberspace.\nFåes ved henvendelse til fortælleren. Send en mail: fkp@km.dk\nFortællingerne henvender sig til alle der vil vide mere om sproget og bibelen.\nSe og hør f.eks. om Skriften på væggen:\nDu kan også prøve disse links (åbner i nyt vindue):\nKamelen og nåleøjet: https://www.youtube.com/watch?v=6leTECdikkQ\nAt bære sit kors: http://www.youtube.com/watch?v=r8SrqDTyE5c&feature=related\nEller finde links til alle videoerne på KonfirmandCenterets hjemmeside her


Tidens kvinder - Nordic Women's Literature\n1900-1910, 1900-1960, 1910-1920, 1920-1930, 1930-1940, 1940-1950, 1950-1960, Anne Birgitte Richard, Annelise Ebbe, Arbejderkvinder, Børnebøger, Danmark, Familie, Far-datterforholdet, Identitet, Journalister, Kærlighed, Kønsroller, Moderskab, Mor-datterforholdet, Nazisme, Norge, Noveller, Romaner, Seksualitet, Storbyer, Uddannelse, Ungdomsbøger, Universiteter, Ægteskab\nI Aase Hansens (1893-1981) debutroman Ebba Berings Studentertid, 1929, kommer den unge provinsstudine Ebba til København for at læse statsvidenskab. Forventningerne til det nye liv er høje efter studentertalen om den frigjorte kvinde, »som for Alvor kan dele med os, fordi hun har faaet Lod og Del i Altet omkring os«. Men nedturen bliver ubønhørlig, byen og de mandlige kammerater opfylder ikke Ebbas drømme. Byliv og studieliv giver ikke livet fylde, her er kun tomhed, jazz, løs seksualmoral og ulykkelig kærlighed til de mænd, der ikke vil dele alligevel. Og Ebba lader sig resigneret forføre af en gift mand fra barndomsbyen, da alle illusioner er bristet.\nElse på gaden i København, mens hun var på postelevkursus. 1932. Fotografi s/h. Kvindemuseet, Århus\nFortællingen handler imidlertid ikke kun om den moderne tids tomhed, men også om Ebbas og fortællerens tøven over for dens løfter. Livet i storbyen ses i skæret af det forladte provinsliv og det tabte, ulige, men værdige forhold mellem kønnene. Dette ambivalente forhold mellem kvinderne og den nye tid bliver det stadige tema for Aase Hansens forfatterskab fra uskyldstabet – overgangen fra uvidenhed, provinsliv og ungdom – til intellektuel og seksuel erfaring.\nAase Hansen var selv universitetsuddannet, i dansk, engelsk og tysk, da hun som 36-årig debuterede med sin universitetshistorie. Den lidt ældre Ellen Raae (1885-1965) var uddannet i dansk og engelsk. De tilhører en generation af kvinder, for hvem statsborgerskabet var blevet erobret, uden at denne erobring føltes som en personlig sejr. Sammen med forfattere som Johanne Buchardt (1908-48), Ellen Duurloo (1888-1969), børnebogsforfatteren Estrid Ott (1900-1967), arbejderforfatteren Caja Rude (1884-1949) og Karen Bjerresø (1922-2004) udgør de en gruppe forfattere, der er optaget og anfægtet af spillet mellem kvindernes krav til livet – og den nye tid som et løfte og en trussel.\nDet er en gruppe forfattere, hvis litteraturhistoriske skæbne i høj grad har været tavsheden. I Politikens Forlags Dansk Litteraturhistorie fra 1967 nævner Torben Brostrøm kun Aase Hansen, der har »udsendt en lang række tematisk nært beslægtede romaner, som kan være vanskelige at skelne fra hinanden«. Bøgerne er »handlingsfattige«. »Det intime og private fremhæves ved det kun spinkle samtidspræg; de kunne i og for sig foregå når som helst«.\nByliv og kærlighedsliv\nJohanne Buchardt var født på en fattiggård af en tysk mor, kendte ikke sin far og voksede op som plejebarn på landet. Fra 1939 til 1948 udgav hun seks romaner, der alle er båret af samme stærke længsel efter at blive synlig, værdifuld og anerkendt. Buchardt og hendes personer vil på den ene side gerne anerkendes som moralsk overlegne, bærere af traditionens værdier, men på den anden side også belønnes ved gedigen økonomisk og karrieremæssig succes. Byen bliver da på samme tid sjælløshedens og forløsningens arnested.\nJohanne Buchardts personlige arveløshed viser sig på flere måder. En tone i værkerne er oplevelsen af tomhed, mangel og depression, en følelse hun søger at flygte fra gennem »lånt« arvegods. I debutromanen Født til Graad, 1941, om den forældreløse Lene lader hun heltinden mislykkes i sit forsøg på at klare sig i den moderne byverden. På dødens rand beskrives hun i sin totale lidelse som en Kristus, der martres for at genopstå på landet med naturen, moderskabet og manden Sejr.\nMens Berlingske Aften karakteriserede debutanten Johanne Buchardt som »dilettant«, der låner fra Anton Nielsen, Skjoldborg og Aakjær (»der er naturligvis ogsaa noget af Johanne Buchardt selv, men det er ikke det bedste«), gav Hakon Slangerup (Nationaltidende den 10.2.1941) hende mere opmuntrende ord med på vejen: »Johanne Buchardts Bog giver Løfter – fordi den ikke bare er en Fortælling om hende selv, men har sine største Værdier i det, den fortæller om andre. Denne unge Forfatterinde har et skarpt Blik og en formende Evne. Hun behøver ikke at blive hængende ved den ene Roman, som alle Mennesker kan skrive om sig selv«.\nI hovedværket Der gaar ingen Vej tilbage, 1944, overvinder pigen Ingeborg den personlige arveløshed og skaber sin egen identitet som selvstændig, synlig og økonomisk succesrig kvindelig hattedesigner ud af tilsyneladende ingenting. Hun må lægge afstand til umulige moderbilleder: Hendes mor er en af Johanne Buchardts mange elendige biologiske mødre. Omvendt har Ingeborgs første arbejdsgiver opgivet kærligheden for karrieren i Ingeborgs symbolske fødselsår 1914. Tilsammen udgør de to moderfigurer selve splittelsen mellem kærlighed og karriere, mens en tredje, hendes københavnske arbejdsgiver, forener de to sider i en mandhaftig lesbianisme.\n»Kun naar han om Natten tog hende i sine Arme, brast Ømheden ud i en svimmel Lidenskab, der drev dem mod hinanden i en Forening, der syntes naturlig som deres egne Legemer, varig som deres eget Blods Røster og uundgaaelig som selve Døden, der engang ventede dem. Deres Følelser for hinanden blev fornyede i disse Timer, naaede en Højde, de aldrig før havde naaet – og som de aldrig mere skulle naa, og som næsten syntes at skulle fortære dem. De vidste ikke, ingen af dem vidste, at en saadan Ild, der i sin flammende Vildskab stiger op mod selve Himlen, altid er et Varsel om Død«. (Johanne Buchardt: Der gaar ingen Vej tilbage, 1944).\nSom hos Aase Hansen er der en mistanke om, at de nye kærlighedsformer mellem mand og kvinde yder mindre garanti for kvindens værdighed og lighed end det traditionelle ægteskab. Ingeborg gør sig fri af sin seksuelle lidenskab og vender sig mod en mand, hvis ar, dvs. symbolske kastration, er garant for en begærløs kærlighed, der bygger på næstekærligheden. Med denne løsning bliver hun også et levende paradoks, der skal forene det smukke, inderlige kærlighedsforhold med drømmen om en succesrig karriere, der kan aflæses i den flotte dragt, hvormed hun overstråler sin misundelige mor.\nSocialistisk moral for unge piger\nEt tvillingepar i et vindue, Fredericia, u.å. Fotografi s/h. Danske Kvinders Fotoarkiv, KVINFO, København\nI Caja Rudes (1884-1949) forfatterskab præsenteres den socialdemokratiske bevægelse som en løsning på de unge arbejderkvinders livskamp. Som ene kvinde i den lange række af danske arbejderforfattere debuterede hun 1929 med novellesamlingen Skyggebilleder, og allerede året efter startede hun sin række af fortællinger for unge piger om den rette forståelse af arbejderpigens rolle, i familien, på arbejdspladsen og i forhold til det andet køn. Bøgerne skal også læses som svar på et behov: i hendes bedst kendte roman, Kammerat Tinka, 1938, lader hun sin hovedperson efterlyse tekster, der fortæller om arbejdernes liv og om pigernes. Tinka kan pege på Karin Michaëlis, men Caja Rudes romaner bliver også selv et æstetisk univers, hvor arbejderpigerne kan se deres eget liv spejlet og fortolket.\nDet pædagogiske aspekt er centralt: I Magasinets Else, 1936, holder heltinden foredrag for sine kammerater om det farlige i at være så forfængelig og forlystelsessyg, at man indleder et forhold til en mand for at få tøj og natklubbesøg igen. Nydelsessygen fører til uønsket graviditet og social degradering. Arbejderpigen må lære at beherske sig og styrke sit selvværd gennem viden, dygtighed og arbejde. Elses veninde er på vej ind i murerfaget. Moderen derimod er hjemmegående, men Caja Rude skildrer det som en nødvendig og en uproblematisk udvikling, at den nye generation af piger er på arbejdsmarkedet.\nModerskabet har en central placering i Caja Rudes visioner, i det ligger både mandens og kvindens redning fra de faldgruber, der lurer på de to køn: den aggressive drift og det asociale anarki.\nArbejdet har også en funktion i forhold til mændene, der tvinges til at respektere deres stærke koner. Igennem forfatterskabet udvikler moderskikkelserne sig. I begyndelsen er mødrene svage og syge. Senere i forfatterskabet inkarnerer mødrene en særlig kvindelig autonomi, kulminerende i Tinkas mor, der hver gang vinder over sin lidt gammeldags mand. Arbejdet og selvdisciplinen bliver Caja Rudes løsning på kønskampen, på etableringen af et seksuelt forhold til mændene og en ideel arbejderfamilie. Hun kan godt skildre udnyttelsen af pigerne og kvinderne på barske fabrikker, men den udnyttelse, hun især vil lære pigerne at undgå, er mændenes. Kernen i kvindernes liv er familien, og det er deres status dér, hun først og sidst vil forbedre og beskytte. Den velfungerende arbejderfamilie er på samme tid målsætning og målestok for individernes liv og midlet til at skabe de gode og sunde mennesker.\nHos Caja Rude finder man derfor ingen tale om fri seksualitet og fri abort, tværtimod skriver hun flere artikler om kammeratægteskabets ødelæggende indflydelse. Det frie forhold ser hun som en rus af vellyst, der breder sig over alle livets områder, fra det erotiske til overforbrug af restaurationsbesøg, spiritus og taxikørsel, og derfor fører det i sin konsekvens til økonomisk og moralsk ruin. Kammeratægteskabets store problem er, at det ikke er baseret på børn og derfor fratager kvinden moderskabet, »og den Form for Askese kan slaa enhver normal Kvinde til hysterisk Vanvid«, siger Caja Rude.\nI Kravet, 1931, kastes den purunge Agnes ud i livet, da hendes fader bliver alkoholiker. Moderen er hjælpeløs og skamfuld over sin erotiske dragning mod manden, og Agnes er i starten selv et lille Guds lam, et offerlam, for faderens vildskab og moderens umyndighed. Det bemærkelsesværdige er da, at Caja Rude i romanens løb lader sin unge pige undergå en forvandling, der sluttelig skal vise hende som en kæk heltinde på vej ind i både ægteskab og arbejdsliv. I romanens første del betragter fortælleren med gru og fascination mændenes overgreb mod kvinderne. Beruset af spiritus og dyriske drifter ødelægger og undertrykker de kvinderne og bliver derigennem også årsag til arbejderfamiliens sammenbrud.\nForestillingen om disciplineringens nødvendighed deler Caja Rude med andre dele af de socialistiske bevægelser. Arbejderpartierne vil også gerne kunne præsentere deres egen klasse som den moralsk overlegne. Men samtidig spiller der, som vi har set, en række fantasier med om mænds og kvinders natur og om driftens mulige retninger i familietrekanten. Der er hos Caja Rude ingen formidlende instans mellem billedet af den ydmygede, umyndige kvinde, hvis krop er hærget af mandens drifter, og den spejderkække oplyste pige, på vej ind i et ægteskab defineret af lige dele kammeratskab og moderskab.\nDriften og moderskabet er genkommende temaer i tidens tekster, selve familien bliver smertepunktet. Ellen Raaes forfatterskab er en kæde af historier om unge piger, der kommer til byen for at blive uddannet og forsørge sig selv, men byen bliver fatal, fordi den bliver udtryk for deres historie- og rodløshed: familien, de bryder op fra, giver dem ingen ballast med til det nye liv. I pensionatets parodihjem agerer værtinden snarest bordelmutter, der udleverer den unge pige til forførerne. Den voldtægtslignende og fornedrende forførelse er et genkommende tema, der understreges af, at den forførende mand kommer inde fra huset som fader eller broder.\nForførelsen bliver både en kamp mellem pigen og manden og en kamp i pigen mellem hendes afsky og hendes lyst, som manden i tale, skrift og handling provokerer frem. Ellen Raae fortolker kvindernes problemer driftspsykologisk, med inspiration fra psykoanalysens begreb om spaltning, fortrængning og terapeutisk konfrontation med barndommen. I Frigørelsen, 1949, lader hun den unge kvinde møde en del af sig selv i en yngre pige, for hvem det lykkes at etablere et harmonisk forhold til en mand. Hovedpersonen selv får i stedet »eget værelse«, en smuk og velindrettet lejlighed, men i bogens slutlinjer lader Ellen Raae de to smelte sammen til én utopisk hel kvinde.\nI Gæsten, 1955, bliver kampen mellem manden og kvinden – og i kvinden – sat på spidsen. Fortællingen består af tre samtaler med og om den samme mand, der kaldes gæsten. Kampen mellem kønnene bliver hos Ellen Raae en kamp i og om sproget. Manden og kvinden argumenterer ikke blot med ordene, men søger også at læse den andens begær bag ordet. Og netop mandens læsning af kvindens krop og seksualitet bliver kvindens svaghed. Kvindens drift mod manden bliver til et nederlag for hende og for kvindelige principper og værdier. Uafhængighed og frihed finder kvinderne kun i deres eget, ensomme, rum. I forhold til dette hårdt tilkæmpede kvinderum er mændene uansvarligt barnlige, men magtfulde snyltere, eller omvendt som ægtemanden i Tidens Tryllespil, 1941, patriarker, der selv indretter rummene til kvinderne.\nHun slutter sig til Johanne Buchardt i forståelsen af det kvindelige begær som en trussel mod den kvindelige selvrespekt. Kærligheden er farlig, balancen besværlig, og hos Ellen Raae er vi fjernt fra Aase Hansens billeder af en svunden tids idyl. Selve kvindeskæbnen er problematisk.\n»Kun nuet var virkeligt, og nuet var Mogens, der mumlede små kælende ord, ikke løfter, aldrig løfter, aldrig kærlighedsord, blot de kære intime ord som hun kendte så godt, og som altid gjorde hende svag, også nu. Hans små hårde hænder rørte ved hendes hud – også dem kendte hun, hendes hud kendte og huskede dem, de havde engang for længe siden rørt ved hende, og siden måtte hun altid længes efter dem. Nu kom de og løsnede hendes klæder, løftede og bar hende, lagde hende ned.\n– Kom, hviskede han, – kommer du nu? Hendes mund gav ikke noget svar, men hendes legeme var svar nok, hun gjorde ikke modstand mere, hun kom«. (Ellen Raae: Gæsten, 1955).\n»Da Mor var Dreng«\nStillbillede, Mille, Marie og mig. 1937. Fotografi s/h. Billede leveret af Det Danske Filminstitut / Billed- og Plakatarkivet\nDet er den også hos børnebogsforfatteren Estrid Ott (1900-1967), der i sine pigebøger fremhæver den fysisk aktive, modige pige, der har en uspoleret appetit på livet, til det voksne kvindelivs krav melder sig.\nSelv debuterede Estrid Ott allerede som 17-årig, hun havde været spejder (jvf. Spejderminder, 1919), blev student, journalist og rejste jorden rundt. Og netop spejderlivets udfordringer, uddannelsen og de små eller lange rejser bliver centrale elementer i hendes fortællinger om pigelivet til pigerne i mellemkrigstiden og via de mange genoptryk langt op i 1960’erne. På bibliotekernes hylder finder man i dag endnu hendes småbørnsbøger, hvor tøjelefanten Bimbi fortæller om sit livlige liv hos pigen Babsi (1936-1947).\nDen vilde drengepige rendyrkes i skildringen af den 14-årige Kari, der bor i Norges fjelde i 1850’erne. Hun kan ikke koncentrere sig om vævningen, men vil hellere med drengene ud for at se efter en bjørn, de har opdaget. Pludselig kommer hun for tæt på bjørnen, den vil gå til angreb – og hun skyder den og får sit navn, Bjørne-Kari, som også er bogens titel, 1945. I sin naturlighed og stærke oppositionstrang står hun centralt i rækken af piger, der absolut er mest interesseret i livet uden for husets stille sysler.\nBag de kække pigebilleder ligger imidlertid en konflikt, der tydeligst kommer til udfoldelse i den tidlige del af forfatterskabet. Den handler om den unge piges trængsler i valget mellem faderens verden med dens frie liv og moderens verden, der implicerer en langt tungere kvindeskæbne. Før pigebogsproduktionen for alvor kom i gang, skrev Estrid Ott sammen med sin mor Olga Ott Vi tre. En Roman i Breve, 1923, en beretning for voksne om den unge journalistelev med det symbolske navn Vera, der befinder sig i en klemme mellem sine (ad)skilte forældre. Hendes mål bliver at vende sig fra faderen mod moderen, men også at retablere en familieenhed, et »vi tre«, der har været slået i stykker gennem flere generationers splid og hævnakter.\nVi tre er en dybt alvorlig roman, holdt i en lidenskabelig tone, der er sjælden for Estrid Ott i hendes ungpigebøger. Man genfinder dele af alvoren og af samme konflikt i Skal – skal ikke, 1930, med fortsættelsen Kære Chester, 1931, hvor den unge pige er i klemme mellem faderens ønsker for hende om en mandlig karriere i forlængelse af hans egen og den nervesvage moders drømme om at se sin datter i smukke balkjoler, dvs. i en erotiseret, men også mere passiv kvinderolle.\nSonjas mareridt: »Hun drømte, at hun havde Slæbkjole paa. Et Slæb saa vægtigt, at det næsten ikke var til at hale over Gulvet. Pludselig blev hun en Hest, der trak et tungt Læs. Hun lagde sig forover i Selen og halede til; men det var ikke til at rokke. Saa stod hun i en stor Sal med mange Spejle; stod som naglet til Gulvet, fordi Slæbet var af Bly. Hun saa sit eget Spejlbillede; saa ogsaa en anden i Spejlet bag sig. Chester Gordon, der lo og lo. Chester Gordon, som havde plantet sig paa hendes Slæb, saa hun ikke kunne røre sig ud af Stedet«. (Estrid Ott: Skal – skal ikke).\nDen meget omfattende pigebogsproduktion er lysere og lettere i tonen, men bag de mange glade pigebilleder ligger en mærkelig blanding af dyb foruroligelse ved kvindelivet overhovedet – og en selvfølgelig accept af familielivet, der stort set altid skildres som muntert, ofte uortodokst med meget lidt autoritære forældre.\nModerskab og fadermagt\nEstrid Ott stiller med flere af sine moderportrætter op i rækken af forfattere, for hvem moderskabet bliver et smertenspunkt. Både Aase Hansen, Johanne Buchardt og Ellen Raae skildrer vejen til moderskabet som spærret af dybt tvetydige moder- og faderbilleder. Mødrene er en sjælden gang idylliserede, oftest afvises de som ubrugelige, mens faderbilledet er forvirrende, forførende, almægtigt og tit skræmmende. Bag de nyvundne sociale rettigheder står gamle, uforløste billeder af manden, faderen og moderen og blokerer for den lystfyldte erobring af fremtiden. De kan læses som indre traumer, som bindinger til faderlig autoritet, men også som billeder på mere omfattende konflikter mellem kønnene.\nDet er de konflikter, der martrer den unge Karen Bjerresøs heltinde, tandlægen Birgit, og som romanerne om hende, Men der kom ingen, 1945, og Ene mod mange, 1946, med mange anstrengelser søger at redde hende ud af.\n»Nu staar min Mor for mig med luende Øjne, jeg synes næsten, hendes sparsomme Haar – for i Øjeblikket har hun hverken Tørklæde eller Kappe paa – rejser sig paa hendes Hovede som vrede ildspyende Slanger, jeg føler igen lidt af min Barndoms og Ungdoms Rædsel for Troens hellige Vrede. Hvis jeg nu lader det hvidglødende, jeg føler nede i mig, boble op, saa kan jeg gøre mig selv gal som en dansende Dervish, og saa vil jeg se Ilden slukkes i hendes Øjne og vige for en undrende Forfærdelse, hendes Arme vil falde matte ned, og hun vil bede mig om at blive den mig, hun kender. Jeg har prøvet det en Gang og to i svundne Tider. «. (Aase Hansen: En Kvinde kommer hjem, 1937).\nDen veluddannede Birgit med egen klinik er i klemme mellem kravene fra forældrene, som hun stadig bor hos, og kroppens ubesvarede kalden på erotik og svangerskab. I sin frustration søger hun at løse alle sine konflikter med ét slag ved at vælge at få et barn alene: Herigennem vil kroppen få sin ret, og hun vil på samme tid kunne frigøre sig fra forældrene og skænke sin far det barnebarn, han drømmer om. Men dette tvetydige projekt kommer til at slå fejl, da faderen afviser hende, og moderskabet er i Karen Bjerresøs fortælling da på én gang et svar på kvindens længsel, et billede på hendes sociale lidelse og kernen i hendes – uforløste – opgør med den faderlige autoritet.\nDen morale bliver ekstra tydelig i lyset af Ellen Duurloos forfatterskab. Hun havde en større børnebogsproduktion bag sig, da hun i 1939 debuterede som voksenforfatter med trilogien Han skal herske over dig, 1939-41. Anden del hedder At elske, tredje del Gud er Kærlighed. Den blev starten til et langt og populært forfatterskab, der har kærligheden og den forvirrede drift som centralt tema, eksempelvis mandlig homofili i Dømt til Undergang, 1945, mandlig donjuanisme i Elsket og savnet, 1947. Temaet behandles fascineret, seriøst, men også af og til for pirringens skyld. Driftens sære veje bliver da til pikant underholdning som i Fru Ellermans pensionat, 1949, der er en veritabel rundvisning i menneskelig perversion og afstumpning. I det store debutværk er hun imidlertid dødsens alvorlig.\nHistorien er én lang gennemskrivning af kampen mod en autoritær far og et autoritært faderbillede, der ganske overskygger moderen og hovedpersonen Elses egen moderrolle. Faderen er beskrevet som videnskabeligt oprørsk og fremskridtsvenlig, og i lyset heraf bliver hans autoritetsudøvelse over for datteren endnu mere paradoksal. Han anbringer hende på et indremissionsk opfostringshjem for »faldne« piger og overgiver hende hermed også til den kvindelige stedfortræder, en grum og aseksuel, magtfuld moderskikkelse, der stiller sig hindrende mellem faderens og datterens omfavnelser. Efter disse ungdomsår går resten af datterens liv med at finde en fadererstatning, hun både kan elske og leve med. Det umådeholdne begær og den umådeholdne angst binder hende til en syg og sadistisk ægtemand, indtil deres fælles datter symbolsk dør som tegn på deres forholds destruktive karakter. Som hos Ellen Raae bliver begæret en selvdestruktiv kraft, der gør kvinden til den voldelige mands nemme offer.\nMødrene arv og digtekunst\nHos Ellen Duurloo bliver Elses stadige uro og længsel efter at blive behersket og finde fred et udtryk for en omfattende fremmedfølelse.\nMest gennemarbejdet er dilemmaet i Aase Hansens store forfatterskab, der som udgangspunkt netop har kvindens manglende identitet med sig selv og sin tid. Kvinderne kan, i hendes fortolkning, vælge at leve som elskende uden styr på deres eget begær eller som tænkende, lyttende og skrivende kvinder, der gør afstanden til profession. Med en vis melankoli tager Aase Hansen den sidste kvinderolle på sig, efter at hun i sine første værker har raset mod det moderne, intellektuelt nervøse kvindeliv. For hører intellektet og ordet ikke faderen til? Kan det moderne kvindeliv overhovedet betragtes som en kontinuitet i forhold til mødrenes liv, de mødre, der bliver glemt, tabt, fornægtet, fortiet og afskyet i kvindernes skildringer?\nI En Kvinde kommer hjem, 1937, lader hun fortælleren nærme sig en forsoning ved at konfrontere sig med den mor, hun er flygtet fra, og som hun atter opsøger for at lære at forstå. Det er en beretning om en frustreret, arbejds- og kæresteløs moderne kvinde, der vender hjem til sin mor i en periode, hvor hun rekreerer sig fra sine nederlag og søger nyt arbejde. Moderen er en sær, religiøs og noget vredladen kvinde, som datteren i sin ungdom har vendt sig fra for at tilslutte sig faderens mere realistiske lærdom om verden. Hun er altså langtfra et idealbillede, hvortil der sentimentalt kan søges tilbage, når livet med karriere og fri kærlighed skuffer. Moralen bliver, at hun alligevel kan arves, hvis datteren skifter syn på hende, ikke længere med barnets øjne ser hende som den voldsomme, ofte vrede moderkrop. Datteren må med et voksent blik se, at moderen er lille og ikke angstvækkende, men i al sin særhed i besiddelse af en styrke, en integritet i forhold til faderens verden, som hun giver videre til sin datter ved at støtte hendes uddannelse. Da dette nye modersyn er kommet på plads, kan datteren forsone sig med sig selv, mændene og arbejdet, og hun rejser væk – for atter at blive kaldt tilbage til moderens dødsleje, hvor det endelige fortolkningsgennembrud sker. Hun indser dér, at hun kan vende sig mod livet skyldfrit og derigennem følge moderens værdier – trods deres forskellighed. At hun ved at leve sit eget liv understøtter moderens parti. At moderen har været på livets side. Og mor og datter vender hjem, hver til sit.\nEne mod mange udkom netop et år efter, at den 42-årige ugifte skoleinspektør Inge Merete Nordentoft havde meddelt, at hun ventede et barn. Det førte til en voldsom debat i hele skoleverdenen og til krav om afskedigelse, men 1200 ud af skolens 1900 forældre støttede hendes forbliven som inspektør.\nHer er Aase Hansen tæt på en udsoning mellem kvinden, fortiden og fremtiden, selv manden forsoner og forener fortælleren sig med uden at føle sig truet. I hendes næste romaner falder det fortællende jeg og den fortalte kvinde ofte fra hinanden. Den ene har bevidstheden og skriften, den anden det stormfuldt levede kærlighedsliv, og ofte kan de, som i Drømmen om igaar, 1937, ikke hjælpe hinanden. Den fortællende kvinde bliver den betroede, men magtesløse, hvis eget liv ligger mørkelagt og ubeskrevet hen, mens det kvindeliv, der leves i kærlighedens tegn, er langt fra idyllen. Her optræder kvinder, der bukker under for forførere og for deres egne indre besættelser. Hos Ellen Raae splittes kvinderne mellem det skæbnesvangre begær og den kølige ensomhed, mens Ellen Duurloos Else går til bunds i den uforløste drift uden at turde tage intellektet på sig.\nFaldet er, i Aase Hansens regi, blevet en del af kvindeligheden selv, og fortælleren redder sig ofte kun med nød og næppe fra selv at bukke under. Digtningen bliver på ét plan en fremmedgørelse fra kvindeskæbnen. Men den bliver også en redning fra den. At blive »A Woman of Profession« (Skygger i et Spejl, 1951) giver en respit og et rum, hvor fortælleren med varsomhed kan holde stand, mod tiden, mod kvindehjertets uro, mod fortidens traumer.\nNationalisme, racisme og sexisme\nPresse-Bild-Zentrale (ty.): Gymnastik i BDM-regi, Hitlerjugend. 3.4.1940. Fotografi s/h. Frihedsmuseet, København\nOlga Eggers (1875-1945) beskæftiger sig allerede i debutromanen Zigøjnerblod, 1903, med kvinders seksuelle frigørelse, der danner et hovedtema i den skønlitterære del af forfatterskabet, tilføjet stadig større desillusion over for de muligheder, som det eksisterende samfund tilbyder kvinderne. Hendes forfatterskab, der strækker sig fra 1903-42, spænder over både fiktion, journalistik – og nazistiske kampartikler. Den skønlitterære del kulminerer og slutter med romanen Erotik, 1932, der behandler kærlighedens vilkår og angriber de indsnævrende og borgerlige fordomme, der præger tiden.\nHvad lidenskaberne, overraskelserne, de fantasifulde brud og spring angår, er Olga Eggers’ liv fuldt på højde med de romaner, hun skriver. Hendes far var rigsfriherre og kaptajn på en af de danske kolonier, Sankt Thomas, hvor hun også blev født. Allerede i hendes barndom flyttede familien dog hjem til Danmark. Som 26-årig blev hun gift med en forfatter og redaktionssekretær på Familie-Journalen, Ludvig Ferdinand Adolf Rosenberg, fra hvem hun dog relativt hurtigt lod sig skille. I 1912 blev hun gift igen. Denne gang med en mand, der senere blev professor i filosofi, dr. phil. Anton Ludvig Christian Thomsen. Efter hans død i 1915 levede hun sit liv alene. En kvinde fra det pænere borgerskab, der langsomt, men sikkert brød med den livsstil og de livsvilkår, som hun var født til.\nI Zigøjnerblod udtrykker hun en vis optimisme i forhold til kvinders seksuelle frigørelse, men allerede i den anden roman, Moderne Ægteskab, fra 1904, går længslen i retning af det hjem, der før blev opfattet som et fængsel.\nLige fra forfatterskabets start fremgår det, at Olga Eggers opfatter mænd og kvinder som væsensforskellige. Kvinder er mere stabile i deres følelser, kan også kun elske én gang i livet, hvilket udtrykkes utvetydigt i romanen Den røde Synd, 1908.\nMen frem for alt er moderskabet og moderfølelsen kvindens særlige fortrin. Moderfølelsen opfattes som iboende alle kvinder og kan derfor også udløses over for adoptivbørn som i En Mor fra 1919 og En grim Kvindes Bekendelser fra 1909.\nI romanen Erotik behandler Olga Eggers en række af de temaer, der er gennemspillet i det tidligere forfatterskab. Temaerne belyses gennem tre forskellige kvinder og deres vidt forskellige livsvilkår: To søstre, der gifter sig, den ene ulykkeligt med en mand med penge, den anden lykkeligt med en fattig mand, med hvem hun får fem børn. Endelig er der en tredje kvinde, de to søstres fælles veninde, der engang har oplevet en stor kærlighed, men har resigneret og nu forsøgsvis lever en uafhængig tilværelse, hvor hun har frihed som selvforsørgende kvinde, men må give afkald på tryghed og moderskab.\nOlga Eggers viser igennem romanen, hvordan disse tre kvinder på hver deres måde låses fast af omstændigheder, de ikke selv har magt over. Den ene af søstrene er ulykkelig og lukket inde i et kærlighedsløst ægteskab, som hun bryder ud af, da hun for første gang bliver lidenskabeligt forelsket i en anden mand. Men denne lidenskab opfattes i forfatterskabet som mørk og destruktiv, og affæren ender, da kvinden, som har givet sig sine lidenskaber i vold, forlades af både elskeren og ægtemanden.\nDen anden søster lever i et lykkeligt forhold til en mand, som dårligt kan forsørge deres fire børn. Hun havner i hænderne på en kvaksalver, da hun bliver gravid med barn nummer fem. Abort bliver det dog ikke til, fordi det ikke lykkes for kvaksalveren at afbryde svangerskabet, men barnet bliver skadet.\nDiplom for »Den tyske Moder«. 1939. Frihedsmuseet, København\nEn læge udtrykker bogens ideologiske budskab, der lidt overraskende indledes med et varmt forsvar for racehygiejne for derefter at gå videre i en fortale for udbredelse af oplysning om prævention. Han er for abort på social indikation og ender med at tale om statens forpligtelser over for mødrene.\nI 1935 meldte Olga Eggers sig ind i et af de danske nazistpartier, N.S.A.P., National Socialistisk Arbejder Parti, og i 1939 blev hun redaktør af det nazistiske tidsskrift, Kamptegnet. I sine artikler i Kamptegnet fremkommer hun med synspunkter på moderskabet, der ligger i umiddelbar forlængelse af dem, der præsenteres i det skønlitterære forfatterskab.\nDe danske nazister har som deres tyske forbillede racismen som et vigtigt ideologisk fundament. Nationalisme, racisme og sexisme er den nazistiske ideologis tre støttepiller, og hvad det angår, udgør Olga Eggers’ holdninger ikke en undtagelse.\nRacehygiejnen, reguleringen af den menneskelige arvemasse, som blev drevet ud i sin yderste konsekvens i Tyskland, blev introduceret allerede i Erotik, men de ekstremt racistiske synspunkter, som kommer til udtryk i Olga Eggers’ artikler efter 1935, står i direkte modstrid til de ganske vist naive, men også åbne, tolerante og ikke-diskriminerende holdninger, der udtrykkes f.eks. i hendes rejsebeskrivelse fra 1931, Ene Hvid gennem Liberias Urskove.\nI slutningen af 1920’erne kommer et af de store spring i Olga Eggers’ egen tilværelse. Hun tog på en opdagelsesrejse til Liberia. I bogen Ene Hvid gennem Liberiets Urskove, 1931, beskriver hun sine oplevelser på turen. I denne bog taler hun imod racisme, imod fordommene over for de sorte i Afrika.\nMan kan vælge at læse disse modsætninger som et klart brud i Olga Eggers’ tilværelse. Men man skal måske snarere se dem som et udtryk for den glidende proces frem mod større og større mistro og desillusionering. Olga Eggers nåede at opleve nazismens sammenbrud. Hun blev arresteret umiddelbart efter befrielsen og døde kort efter i Vestre Fængsel, 69 år gammel.