Sankt Peterburg - Grad koji budi inspiraciju ~ Lips & Heels\nSankt Peterburg – Grad koji budi inspiraciju\nOvoga puta našim čitaocima predstavljamo nešto malo drugačije, a opet tako blisko svima nama. Stara prestonica Rusije nudi toliko skrivenih čari i znamenitosti koje oduzimaju dah. Naš put oko sveta staje u Sankt Peterburg.\nKad god spomenemo ovu veličanstvenu i još uvek nedovoljno otkrivenu zemlju, istina je da nam uvek prva napamet padne Moskva. Međutim, drugi najveći grad i centar Lenjingradske oblasti (čiji je i naziv nosio do 1991) jeste centar umetnosti, istorije, književnosti i svojevrstan, autentičan i najverniji spomenik ruske arhitekture i svega onoga što današnja federacija, a nekadašnja carevina i imperija zapravo jeste – možda i najznačajniji centar kulture Evrope i sveta. Poseta ovom gradu apsolutno će zadovoljiti svačiju znatiželju, jer definitivno mnogi o njemu ne znaju mnogo. A ima se šta znati, itekako.\nSankt Peterburg osnovan je 1703. pod današnjim imenom, a njegovo osnivanje usko je vezano za cara Petra Velikog, koji je, nameran da stvori velelepnu prestonicu na ušću reke Neve na tada močvarnom zemljištu započeo gradnju “ruskog prozora na Zapad”, kako je tada, po pričama, on gledao na ovaj grad. Ideja cara bila je da izgradi mesto koje ni po čemu neće zaostajati za raskoši tadašnje zapadne Evrope (kojoj je i blizu), pa postati i centar iste. Što mu je, posmatrajući s današnjeg gledišta, itekako uspelo.\nIzgradnja Sankt Peterburga, pak, zbog svih uslova bila je izuzetno teška a interesantna je i priča da je Petar Veliki u to vreme zabranio izgradnju bilo koje druge građevine, pa je tako praktično svaki kamen bio usađivan u zidine novog grada. Sve do 1721. vođene su borbe sa Švedskom u blizini nove carske prestonice s obzirom da su oni tokom prethodnih decenija boravili na ovoj teritoriji ili oko nje, pa samim tim i tvrdili pravo na nju.\nZanimljivo je da plemićke porodice isprva nisu želele da se presele u novi grad, ali ih je car na to naterao, pa je nakon toga izgrađeno hiljade kuća, a Sankt Petersburg postao centar razvoja tadašnje Rusije. Po prvi put jedan grad u carevini imao je organizovanu policiju, vatrogasne službe, noćno osvetljenje…\nDecenijama nakon toga započeo je pravi procvat prestonice Petra Velikog, iz čitave Evrope dovođene su brojne zanatlije, inženjeri koji su ga učinili pravim epicentrom nauke i tehnike, baš kako je na početku on to i zamislio. Međutim, nakon njegove smrti, u vreme carice Ane, interesovanje za “prozor na Severu” više nije bilo tako veliko, a s druge strane carica je ostavila možda i najdublji trag u organizovanju i današnjem izgledu i slavi Sankt Petersburga. Iako je više “preferirala” Moskvu, intenzivno je radila na izmeni ovog grada na Nevi u pravu evropsku metropolu.\nSledeće carice, Jelisaveta i Katarina II Velika svojom politikom snažne okrenutosti ka Zapadu takođe su značajno uticale na njegov, možda i najvažniji napredak i doprinos svetu. Onaj u umetnosti, arhitekturi i književnosti. Za vreme prve iznikao je najveći broj monumentalnih zdanja koje i danas krase i čine ovaj grad onim što jeste.\nKada je u pitanju Katarina II Velika, ona se uz Petra Velikog smatra najznačajnijom ličnošću za razvoj Sankt Peterburga kao centra prosvetiteljstva, umetnosti i obrazovanja, pa je samo u njeno vreme osnovano 25 akademskih institucija.\nKrajem 18. i početkom 19. veka počinje najveći uspon ovog grada i njegov značaj kako za Rusiju, tako i za čitavu Evropu, raste sve do dan danas.\nMesta koja morate posetiti\nZa svakog istinskog ljubitelja putovanja i spoznaje novih kultura, Sankt Peterburg postaje apsolutno sjajan izbor koji može doneti (i nikada ne odneti) nezaboravne uspomene. S jedne strane tako nama bliska, a opet svoja i izuzetna ruska duša protkana je u samo srce ovog grada i to se vidi na svakom koraku u umetnosti, književnosti, arhitekturi koja je inspirisala najveće umove svojih vremena, a u Sankt Peterburgu su između ostalih rođeni i/ili živeli Igor Stravinski, Pjotr Čajkovski, Mihail Glinka, Aleksandar Puškin, Fjodor Dostojevski, Mihail Gogolj…\nGrad koji bi možda najbolje opisao “Valcer cveća” Čajkovskog i dan danas čuva duh zaboravljenih vremena, pa će svakog poetu i ljubitelja epohe ovaj grad prosto obuzeti svojom gracioznošću. A ko zna, možda i dati nadahnuće za stvaranje novih remek-dela, baš kao mnogima pre…\nTo će se sigurno desiti pri prvoj šetnji kroz Nevski prospekt, glavnu ulicu Sankt Peterburga koja potiče još iz vremena carske Rusije, a možda je najlepše opisao slavni Gogolj kroz istoimenu priču koja najbolje opisuje da ova četvrt nikada ne spava, a da je noću obaspe posebna čar.\nNa tom putu sigurno će Vam pažnju privući veličanstveno zdanje znano kao Dom knjige, a danas sedište najpopularnije ruske socijalne mreže VKontakte. Ali to je samo deo svega onoga što se nikako, nikako ne da propustiti. Jedan od toga je grandiozni Dvorski trg kao centralni gradski trg nad kojim dominira Petropavlovska tvrđava koja predstavlja svojevrstan istorijski centar kako carskog grada, tako i verovatno čitave Rusije. Dovoljno razloga da je obiđete, ali to je samo deo! Tvrđava je izgrađena na malom rečnom ostrvu u ranom 18. veku, tačnije njena izgradnja datira maltene od prvih godina osnivanja pa sve do 1740. a tada je zamišljena kao odbrana u Velikom severnom ratu protiv Švedske, iako kod nje nikada nije došlo do ratnih okršaja.\nOko same tvrđave dominira Saborna crkva Svetog Petra i Pavla iz istog perioda, a samo jedna od fantastičnih zanimljivosti je da su u njoj sahranjeni svi ruski carevi od Petra I do Aleksandra III, dok je porodica cara Nikolaja II sahranjena u posebnoj kapeli.\nVredan posete biće i Zimski dvorac, na čiji pogled će Vam verovatno odmah biti jasno da je poseta ovom gradu zlata vredna. Od 1732. Pa sve do 1917. Ovo je bila službena rezidencija svih ruskih imperatora. U sklopu samog dvorca nalazi se i najveći kulturno-istorijski muzej u Rusiji i jedan od najvećih u svetu, naravno, u pitanju je Ermitaž, jedan od razloga zašto Sankt Peterburg s pravom nazivaju centrom evropske kulture. U čak 6 zgrada na obali reke Neve izložene su zbirke ovog muzeja (najveća dela Pikasa, Da Vinčija, Mikelanđela, Van Goga… samo jedna od mnogih), pa ćete osim pogleda na glavni trg koji oduzima dah, imati prilike nahraniti svoju znatiželju oko toga zbog čega je Sankt Peterburg postao toliko slavan, značajan i važan grad za kako evropsku, tako i svetsku umetnost i kulturu.\nZa kraj, ali ne i najmanje značajno, o, ni najmanje. Uživaćete u poseti crkvi Hristovog Vaskrsenja, prelepom predstavniku klasičnog ruskog crkvenog stila. Nakon toga, kao šlag na tortu biće i šetnja uz kanal Gribojedov, ili u pogledu na Univerzitetski kej, Kunstkameru i Petropavlovsku tvrđavu sa obala reke Neve, treće najveće u Evropi.\nA, ako ste “usput”, nikako ne zaboravite ni Bronzanog konjanika (spomenik Petru Velikom), Isakijevski sabor, Kazanjsku katedralu, Triniti katedralu, zgradu Ruskog admiraliteta, Aleksandrovski Teatar, carsko selo Puškin sa poznatom Jekaterinskom palatom, Trg Lava Tolstoja, Peterhof, brojna pozorišta, teatre, kulturne centre na kojem su još u 18. veku stvarali najveći kompozitori, režiseri, književnici, baš kao i danas… sve ono što potvrđuje našu preporuku.\nU Sankt Peterburgu sazdana je čitava evropska kultura, a njegove zidine delo su najvećih svetskih imena, stoga ovaj grad samom svojoj istorijom privlači posetioce s ukusom za najlepše vrste umetnosti i daruje sve što ima, a ima, ogromno bogatstvo. Ako se uskoro odlučite za put, dopustite da to bogatstvo podeli s Vama.\nPrevious Tropske džungle Beograda\nNext Put oko sveta – Estación Chile


Pariz i Berlin: 50. godišnjica pomirenja | Evropska unija | Al Jazeera Balkans\nPariz i Berlin: 50. godišnjica pomirenja\nFrancuska i Njemačka obilježavaju 50. godišnjicu od sporazuma koji je doprinio pomirenju bivših neprijatelja.\nNjemačka i Francuska u utorak obilježavaju 50. godišnjicu potpisivanja historijskog Elizejskog sporazuma, koji je zapečatio pomirenje dviju zemalja koje su dvaput ratovale u prvoj polovini 20. stoljeća.\nElizejski sporazum, poznat i kao Sporazum o prijateljstvu, potpisali su francuski predsjednik Charles de Gaulle i njemački kancelar Konrad Adenauer u Parizu 22. januara 1963. godine, podsjeća agencija Hina.\nPovodom pedesete godišnjice u utorak će se u Berlinu održati zajednička sjednica njemačkog i francuskog parlamenta, zajednička sjednica dviju vlada i sastanak njemačke kancelarke Angele Merkel i francuskog predsjednika Francoisa Hollandea.\nUprkos usponima i padovima u odnosima, Berlin i Pariz ostali su glavna snaga oblikovanja Evropske unije.\nDe Gaulle je svojedobno Evropu opisao kao kočiju u kojoj je "Francuska kočijaš, a Njemačka konj".\nSaradnja dviju zemalja kamen je temeljac evropskog napretka.\nFrancuska zastava u utorak će se u Berlinu vihoriti uz Njemačku, a dvije su zemlje zajednički izdale prigodne poštanske marke, kovanice i ostale suvenire.\n"Kada su ove dvije zemlje složne, iz toga većinom proizlaze dobra rješenja", kazala je u ponedjeljak kancelarka Merkel najavljujući obilježavanje Elizejskog sporazuma.


Nurković: Benefiti izgradnje autoputa su višestruki, pregovaramo o nastavku gradnje | Kodex.ME\nMinistar saobraćaja saopštio\n02. 10. 2019 - 08:35 Autor: Kodex\n“Rok je produžen za više od godinu, ali fokus sada stavljamo na kvalitet radova, najveći mogući po evropskim standardima. Benefiti izgradnje autoputa su višestruki i nije u pitanju samo činjenica da li će to biti profitabilno sa stanovišta putarine. Zbog toga su već u toku razgovori sa više zainteresovanih kompanija o modelu nastavka gradnje. Opredijeljeni smo da nastavimo gradnju, samo tražimo povoljan momenat i uslove. Od Evropske komisije smo tražili grant i nastojaćemo da bude što veći za finansiranje druge dionice i nastavak treće”, potcrtao je Nurković, te još jednom izrazio nadu da će prioritetna dionica auto-puta Bar Boljare biti gotova u skladu s novim rokom, prenose Dnevne novine.\nIzgradnja prioritetne dionice autoputa kasni, Kinezi tražili produženje roka\n06. 05. 2020 - 08:14 | Društvo


Vesić: Trg republike otvoren za saobraćaj, završen pre roka (Foto) | Novosti.RS\nVesić: Trg republike otvoren za saobraćaj, završen pre roka (Foto)\nsubota, 31. 08. 2019. u 09:58\nNa trgu je postavljeno 100 svetiljki na daljinsko upravljanje čije svetlo može da se prilagođava događajima koji se na Trgu organizuju, parking za bicikle i potapajući stubići sa kamerama\nSvi radovi na Trgu republike su završeni i ovaj javni prostor u subotu jutro u devet sati otvoren je za saobraćaj i pešake, izjavio je zamenik gradonačelnika Beograda Goran Vesić.\nPedeset i pet dana pre roka grad Beograd je uspešno završio rekonstrukciju Trga republike, rekao je Vesić i čestitao kompaniji Štrabag i Direkciji za gradskog građevinsko zemljište grada Beograda na odlično obavljenom poslu.\n"Beograd je konačno dobio centralni trg kakav imaju velike evropske metropole", rekao je Vesić gostujući u jutarnjem programu RTV Pink.\nNapravljena je raskošna i prostrana pešačka zona, drvoredi koji imaju 27 stabala više nego ranije, a postavljeno je 12 žardinjera sa ukrasnim drvećem kakve se od prošle godine nalaze u Balkanskoj ulici, četiri saobracajne trake, nova kontaktna mreža za trolejbuse, pametne klupe s besplatnim internetom, senzorima za temperaturu, kvalitet vazduha i buku...\nNa trgu je postavljeno 100 svetiljki na daljinsko upravljanje čije svetlo može da se prilagođava događajima koji se na Trgu organizuju, parking za bicikle i potapajući stubići sa kamerama...\n"Sve to krasi novi Trg republike u Beogradu, koji svi pešaci i vozači ponovo koriste od jutros", rekao je Vesić.\nKako kaže, Trg republike nije bio obična građevinska rekonstrukcija, već uređenje najvažnijeg gradskog prostora na kome će građani sada moći da koriste mnogo kvalitetnih sadržaja.\nSve je i rađeno s ciljem da se dobije što više prostora za pešake, da ima više zelenila, besplatan vaj-faj, najbolja rasveta u gradu i još mnogo toga, dodao je on.\nTaj prostor će se, dodao je Vesić, sada koristiti za manifestacije, od pozorišnih predstava do modnih revija,\nPročtiajte još - Vesić: Rekonstrukcija Trga Republike biće završena do prvog septembra (FOTO)\nNova javna rasveta obezbeđuje osvetljenje platoa, pešačkih staza sa bočnih strana, scensku i dekorativnu rasvetu, osvetljenje Spomenika knezu Mihailu sa četiri kandelabra, fasada Narodnog pozorišta i Narodnog muzeja i saobraćajnog poteza Kolarčeva-Makedonska.\n"Za osvetljenje trga ugrađeno je preko 100 novih svetiljki u sistem daljinskog upravljanja. Na čitavom prostoru je zasađeno 27 novih stabala, pa tako sa već postojećim sada ima preko 50 stabala na potezu Vasina – Makedonska - Kolarčeva. Pored 27 kamenih klupa, na Trgu republike će se nalaziti i pet pametnih klupa s besplatnim internetom, senzorima i punjačima za prenosive uređaje. Na dve lokacije predviđeno je i šest potapajućih stubića, koji omogućavaju ulazak vozila s dozvolom, a parking za bicikle postavljen je u zoni drvoreda kod Narodnog muzeja, prema uglu s Vasinom ulicom”, rekao je Vesić.\n“Zahvaljujem se građanima Beograda koji su imali strpljenja da sačekaju da završimo radove ali sada svi zajedno možemo da uživamo u divnom gradskom trgu. Zahvaljujem im se jer su izdržali torturu Dragana Đilasa, Vuka Jeremića i Boška Obradovića koji su sve učinili prethodnih meseci da se rekonstrukcija Trga republike nikada ne završi", rekao je Vesić.\nPročitajte još - Vesić najavio zonu fudbala u centru Beograda\nKako kaže, uništavali su saobraćajne znake, rušili ograde, blokirali radove, napadali radnike i devastirali gradsku imovinu.\n"Lagali su da neće biti više saobraćaja na Trgu, da će biti uklonjen spomenik Knezu Mihailu. Danas je tužan dan za Đilasa, Jeremića i Obradovića koji su poraženi time što je Trg republike završen. Pobedio je Beograd koji želi da živi, da se menja i razvija. Zato, drage Beograđanke i Beograđani neka nam je sa srećom naš novi Trg koji će koristiti generacije iza nas”, poručio je Vesić.\nOn je dodao i da će i Karađorđeva ulica u nedelju biti otvorena za saobraćaj i da je ta ulica primer kako se na pravi način rekonstruišu ulice u gradu.\nVESIĆ: NE MOGU DA PREŽALE ŠTO JE OTVOREN TRG REPUBLIKE\nZamenik gradonačelnika Beograda Goran Vesić ocenio je da u današnjem incidentu u centru grada ima elemenata krivicnog dela kao i prekršaja, i da "Đilasovi plaćenici ne mogu da prežale zato što je otvoren Trg republike".\n"Pogledajte kako su divljaci Bastać i Jovanović fizicki napali gradskog odbornika Nemanju Joksimovića i novinara koji je pokušao da snimi njihovo divljanje. Ne mogu ovi ludaci i Đilasovi plaćenici da prežale zato što je otvoren Trg republike. Ima ovde elemenata krivicnog dela kao i prekršaja, ali u svakoj zemlji bi ova dva nasilnika i ludaka odveli pravo u ludnicu", napisao je na Fejsbuk profilu Vesić.\nNa danas otvorenom za pešake i saobraćaj Trgu republike došlo je do incidenta kada su predsednik opštine Stari grad i Marko Bastać i odbornik NS Nikola Jovanović presreli i verbalno napali predstavnike gradske uprave prilikom promotivne vožnje "Vrabac servisa", koji je takođe danas počeo sa radom.\nBastać i njegove pristalice su se najpre okupili na Trgu republike, na najavljenu "poslednju blokadu" Trga, gde su upalili baklje, žviždali i skandirali, a nakon toga se uputili za kolonom vozila "Vrabac servisa", u trenutku kada je prolazio Čika Ljubinom ulicom i verbalno se sukobili sa funkcionerima SNS.\nIako je u Čika Ljubinoj bio i odbornik SNS Nemanja Joksimoviću, Bastać, praćen pristalicama, verbalno ga je napao, pitajući koliko je koštala rekonstrukcija Trga, gde ide novac građana...\nVESIĆ: NEMAČKI SISTEM POTAPAJUĆIH STUBIĆA OD DANAS U CENTRU\n"Postavili smo 15 potapajućih stubića na sedam lokacija na obodima pešačke zone. Svaka lokacija opremljena je kamerama i interfonom. Sistem upravljanja je putem TAG-sistema", rekao je Vesić, saopštio je gradski Sekretarijat za informisanje.\nOn je objasnio da vozilo koje ima rešenje Sekretarijata za saobraćaj Skupštine grada Beograda zavisno od režima ulaska koji mu je dodeljen (6-9 sati za dostavna vozila, 0-24 za stanare u pešačkoj zoni, 0-8 časova za posebna vozila) mogu da ulaze automatski tako što kamera “očitava” tablicu samo na jednoj ili više lokacija, zavisno od rešenja Sekretarijata.\n"Svi ulazi se nadgledaju putem kamera od 0-24 sata iz monitoring-sobe u garaži Obilićev venac kao i iz Kontrolno-operativnog centra u Masarikovoj ulici", rekao je Vesić.\nOn je objasnio da stanovnici pešačke zone mogu od 0-24 sata da se informišu o načinima korišćenja potapajućih stubića na telefon 2639-575.


Ban Ki-moon apelira na Prištinu - Klix.ba\nEULEX Ban Ki-moon apelira na Prištinu\nPriština, Foto: AFP/File\nGeneralni sekretar Ujedinjenih naroda Ban Ki-moon pozvao je u utorak vlasti u Prištini da ponovo razmotre izmijenjeni plan svjetske organizacije za razmještanje policijske i pravosudne misije Evropske unije, EULEX-a, na Kosovu.\nPredsjednik i premijer Kosova Fatmir Sejdiu i Hashim Thaci odbacili su u ponedjeljak Banov plan za koji su se zvaničnici UN-a nadali da će biti prihvatljiv i za Beograd i Prištinu.\nBan Ki-moon je novinarima u sjedištu Ujedinjenih naroda rekao da se nada da će vlada u Prištini, zarad budućnosti Kosova, na pozitivan i povoljan način razmotriti njegov prijedlog u šest tačaka i, kako se izrazio, iskazati praktičnost, realnost i fleksibilnost.\nGeneralni sekretar UN-a izrazio je i nadu da će kosovski lideri, kako je rekao, zadržati osjećanje realnosti i fleksibilnosti.\nRazlozi, kako je navedeno, unutrašnje prirode stoje iza odbojnog stava vođa kosovskih Albanaca prema delu sporazuma od šest tačaka sa Ujedinjenim narodima o daljnjem djelovanju UNMIK-a na Kosovu i razmještaju evropske misije EULEX.\nTo su u Bruxellesu predočili visoki diplomatski zvaničnici u Evropskoj uniji, koji su blisko upućeni u napore da EULEX dođe na Kosovo pod okriljem Ujedinjenih naroda.\nOvi funkcioneri su BBC-u prenijeli uvjerenje da će, uz, kako su naglasili, dodatna razjašnjenja, moći ubrzo da se otklone otpori vodstva u Prištini prema pojedinim stavkama sporazuma od šest tačaka.\nNeki čelnici u kosovskom vrhu imaju, kako je objašnjeno, tvrd stav prema dijelu tog sporazuma, smatrajući da to nije spojivo sa suverenitetom Kosova.\nDiplomatski zvaničnici u Vijeću ministara evropske 27-orice su istakli da očekuju da se problem prevaziđe za par dana, pa bi onda nanovo bila zakazana i sjednica Vijeća sigurnosti UN-a.\nRečeno je također da se još uvijek pregovara i s vlastima u Beogradu, da je određen napredak postignut, iako se nije još došlo do potpunog dogovora.\nNa pitanje da li je Prištini dat neki rok za prihvaćanje sporazuma, odgovor visokih zvaničnika u Bruxelleselu je glasio da nikakvog roka nema i da nije riječ o pregovorima već da se, kako su se izrazili, ulažu napori da se dodatno objasni cio kontekst sveukupnog rešenja i sporazuma.\nPo njima je to, kako su stavili do znanja upućeni visoki diplomatski zvaničnici u Vijeću ministara EU, politički problem odnosno problem unutrašnje politike.\nIzvori u Bruxellesu su naveli da je visoki predstavnik Evropske unije Javier Solana u protekla dva dana bio u kontaktu s predsjednikom Kosova Fatmirom Sejdiuom i premijerom Hashimom Thacijem.\nprije 6h 41m 154\nprije 5h 27m 240\nprije 19h 38m 193\nprije 1h 42m 42


Bačka Palanka smeštaj | Bačka Palanka apartmani, sobe, hoteli cene ideje, smeštaj i aranžmani za leto 2018\nBačka Palanka nalazi se na Dunavu, 45 km uzvodno od Novog Sada. Grad ima 27000 stanovnika, a opština preko 60000.\nBačka Palanka nalazi se na Dunavu, 45 km uzvodno od Novog Sada. Grad ima 27000 stanovnika, a opština preko 60000. Na tom pdručju, u 10 km udaljenom Čelarevu , otkrivena je najveća nekropola u Vojvodini , datovana u XIII i IX veku.Pronađeni su zlatni nakit, primerci oruđa i oružja, koje stručnjaci smatraju izvanrednim.\nDanas je ovo moderna opština sa razvijenom industrijom.\nDunav, povoljna klima, lovišta i izletištačine Bačku Palanku privlačnim za turiste.\nDetaljnije informacije o smeštaju u Bačkoj Palanci i okolini možete pronaći na našem sajtu.\nTagovi: Bačka Palanka, Bačka Palanka smeštaj, Hoteli u Bačkoj Palanci, privatan smeštaj u Bačkoj Palanci, cene smeštaja Bačka palanka, eko turizam Bačka Palanka, etno sela Bačka Palanka, salaši Bačka Palanka\nMapa Backe Palanke - Izračunajte udaljenost do Backe Palanke\nBačka Palanka privatni smeštaj, apartmani, sobe, hoteli, aranžmani\nKuća za odmor u zagrljaju Dunava\nProvedite nezaboravan vikend sa porodicom, prijateljima...u zagrljaju Dunava...Bačka Palanka nalazi se na Dunavu, 45 km uzvodno od Novog Sada. Grad ima 27000 s...


28.03.2020. 20:42h 28.03.2020. 20:42h\nSvima je poznato kakvu narav ima Zlatan Ibrahimović ali je očito naš as Nemanja Matić uspeo da mu nađe "žicu".\nPriču o tome je na svom Instagram profilu podelio naš poznati sportski novinar Aleksandar Stojanović.\n"Kada je Matić prešao u Junajted, video je na treninzima da se svi sa prevelikim poštovanjem odnose prema Zlatanu. Niko čvrst u duelu sa njim, gotovo da ga obilaze. Desi se situacija da su jedan do drugog, Matić uleti u duel, odnese i loptu i Ibrahimovića... Ovaj ga mrko pogleda. Sledeći put slično. I tako non stop. Gunđa nešto Zlatan i u jednom trenutku mu kaže nešto ružno, iskreno ne sećam se šta, nešto u smislu "Šta hoćeš, šta ti je, jesi li normalan..." Na šta mu Matić odgovori: "Hajde ne ponašaj se kao devojčica, nego igraj, šta tu kukaš...". Od tog dana bili su najbolji prijatelji u klubu. Često se čuju i svaki razgovor je prozivka. Nemanja je dogovorio sa Zlatanom i Murinjom da jednom dođu na Ub i budu njegovi gosti.", napisao je novinar koji je između ostalog opisao njegov prvi susret sa Zlatanom.\n🇷🇸 Ovo je fotografija Nemanje Matića i Zlatana Ibrahimovića iz novembra 2017. Pevali su zajedno neku srpsku folk pesmu.Imaju, uostalom kao što se i vidi, sjajan odnos. Kada je Matić prešao u Junajted, video je na treninzima da se svi sa prevelikim poštovanjem odnose prema Zlatanu. Niko čvrst u duelu sa njim, gotovo da ga obilaze. Desi se situacija da su jedan do drugog, Matić uleti u duel, odnese i loptu i Ibrahimovića... Ovaj ga mrko pogleda. Sledeći put slično. I tako non stop. Gundja nešto Zlatan I u jednom trenutku mu kaže nešto ružno, iskreno ne sećam se šta, nešto u smislu "Šta hoćeš, šta ti je, jesi li normalan..." Na šta mu Matić odgovori nešto kao: "Hajde ne ponašaj se kao devojčica, nego igraj, šta tu kukaš..." Od tog dana bili su najbolji prijatelji u klubu. Često se čuju i svaki razgovor je prozivka. Nemanja je dogovorio sa Zlatanom i Murinjom da jednom dodju na Ub i budu njegovi gosti. Inače Matić obožava Ub i to je za njega centar sveta. Kada je sagrađena nova deonica auto puta, on je rekao: "Eto, sada je Beogradjanima mnogo lakše i jednostavnije da dodju na Ub, mi ionako nemamo veliku potrebu da idemo za Beograd." Kada mu je jednom supruga Aleksandra, sa kojom ima troje dece, rekla: "E sada ćeš ti da kupuješ nameštaj za stan, da se mučiš sa majstorima, ja ne mogu..." On je ozbiljno odgovorio: "Dobro... Ovde na ulazu ćemo staviti neku kožnu prekrivku, tu iznad kamina ćemo glavu jelena sa rogovima, već sam dogovorio..." Ona je brže bolje rekla: "Neee, nemoj ništa.. Ja ću sve." Za Zlatana, bio je u Novom Sadu na oproštajnoj utakmici Siniše Mihajlovića. Tada sam ga pitao da li je istina da je na zagrevanju pred utakmicu Juventusa pimpovao žvaku i vratio je u usta. Rekao je da jeste. (ima snimak) 🏴 Nemanja Matić and Zlatan Ibrahimović listen and singing some Serbian folk music in Dec 2017. while in Man Utd. They have great relationship. They make fun of each other all the time. Nemanja is in love with his village Vrelo near Ub. He goes there whenever he has some spare time. People love him, still a lot of school friends there. Zlatan and Mourinho will come one day, they promised as they want to see Nemanja"s special place.\nОбјава коју дели Александар Стојановић (@alesto) дана 28. Мар 2020. у 3:39 PDT\nPEDRO OTKRIO ŠTA MU JE NAJGORE U KARANTINU: Sve razumem, ali deca mi ipak nedostaju puno!\nPOBEGAO GLAVOM BEZ OBZIRA: Fudbaler Selte u strahu od korone vozio 27 sati i prešao 3000 km\nPOTEZ ZA PRIMER SVIMA! Fudbaleri i muzičari na dobrotvornom koncertu u Španiji!\nNemanja MatićZlatan IbrahimovićMančester junajted\nĐAKE U SRBIJI ČEKA ŠKOLSKA GODINA NA KAKVU NISU NAVIKLI: Šta podrazumeva i kako će izgledati KOMBINOVANI model učenje 126\t909\nSTRAVIČNA NESREĆA U KULI: Poginule TRI DEVOJKE, jedna imala svega 15 godina! Vozaču nađeno 1,5 PROMILA ALKOHOLA u krvi! 60\t740\nZABORAVITE NA DRUGI, A SPREMITE SE ZA TREĆI I ČETVRTI TALAS KORONE: Lekar iz Birmingema šokirao, evo ko je prvi na udaru 14\t440


Udruženje žena "Kolo srpskih sestara"\nPONOS SRPSTVA « ČITAONICA « Ponos roda svog « Udruženje žena "Kolo srpskih sestara"\nAutor Tema: Udruženje žena "Kolo srpskih sestara" (Pročitano 17809 puta)\n« poslato: Mart 26, 2013, 04:23:48 am »\nUdruženje žena "Kolo srpskih sestara" poznato je u našoj istoriji od svog osnivanja 28. avgusta 1903. godine i nastalo je inicijativom pet izuzetnih žena. To su bile "der Mutter eines Volkes" Savka Subotić, koja je naziv majke svoga naroda dobila po predavanju u Naučnom klubu u Beču 1910. godine. Bila je feministkinja, i prva predsednica Kola, supruga Jovana Subotića prečanina, književnika i političara, predstavnika Srba u senatu u Zagrebu i Austrougarskoj. Zatim je tu i prva počasna dvorska dama i kći ministra Jevrema Grujića, Mirka Grujić. Nastavnica Delfa Ivanić, po Drugom svetskom ratu prećutkivana junakinja Kola, hapšena od strane Nemaca sa kojima je odbila saradnju, da bi zatim po Drugom svetskom ratu ponovo bila hapšena i od nove vlasti zbog svog rada u predratnim ženskim udruženjima. Delfa je takođe i nosilac važnih domaćih i međunarodnih odlikovanja. Tu je još i Nadežda Petrović, naša poznata slikarka nosilac medalje za rezervnu službu. Među njima je i Ljubica Luković, o kojoj na žalost za ovaj tekst, nije bilo moguće dobaviti konkretnije podatke. Sve one su u nekom od perioda razvoja milosrdnog i dobrovoljnog rada udruženja obavljale predsedničke dužnosti u udruženju.\nSamo udruženje bilo je samostalno u odnosu na sve državne i društvene institucije. Izdržavalo se od dobrotvornih priloga. Njegovo delovanje bilo je usmereno na patriotski, humanitarni i kulturno-prosvetiteljski rad. Na patriotskom planu članice su pratile nacionalni srpski program i pružale materijalnu i moralnu pomoć srpskom narodu a u tom periodu su istovremeno podržavale jugoslovensku ideju. Bile su poznate kao borci za mir pri čemu su u Prvom svetskom ratu učestvovale kao dobrovoljne samarićanske bolničarke, osposobivši se za to na interno organizovanim kursevima. Jedan deo njih se povlačio sa srpskom vojskom preko Albanije. Godine 1919. su osnovale Dom invalida pri kome su negovale 4000 onesposobljenih ratnika, pomažući im da savladaju neki zanat, krojački, abadžijski ili obućarski. Njihova humanitarna aktivnost bila je usmerena i na ratnu siročad, pružajući im mesečnu pomoć, stipendije, letovanja. Osnivali su se i internati za pitomice kako bi se devojke i žene osposobljavale u dostupnim zanatima i ekonomski osamostaljivale. Osnivani su tečajevi za opismenjavanja, higijenu življenja, pravilnu ishranu i slično. Radilo se po sekcijama i trudilo se da se čuva narodna kultura i tradicija. Najpoznatija sekcija je bila za vez i kostime, u cilju spasa rukotvorina od zaborava, a koja je osnovana sada davne 1920. godine. Godine 1927. u Domu Kola bio je osnovan "Mali univerzitet" na kome su predavali najugledniji ljudi iz nauke i kulture toga doba. Negovao se duh verske tolerancije a posebno blizak odnos sa Pravoslavnom Crkvom. Mnoge članice Kola su i svojim prisustvom u inostranstvu jačale prijateljske veze sa evropskim državama u kojima su boravile i na razne načine pomagale srpskom narodu. Bile su učesnice na međunarodnim ženskim skupovima koji su se ticali pitanja žene. Radile su na jednakim građanskim pravima muškaraca i žena u Kraljevini Jugoslaviji. Članice Kola su imale i svoje glasilo "Vardar" koje se štampalo u tiražu od 16000 — 20000 primeraka i u kome su sarađivali najugledniji ljudi toga vremena iz raznih oblasti života. Poslednji broj se pojavio 1941. godine. Uoči Drugog svetskog rata postojalo je 146 mesnih odbora širom Kraljevine Jugoslavije sa oko 10000 članica. Godine 1946. oduzete su sve tri zgrade u Resavskoj ulici broj 11.\nVrlo brzo su se postignuća udruženja pokazala kao značajna za širu zajednicu i nisu mogla ostati neprimećena u tadašnjoj Kraljevini Jugoslaviji. Sve sestre Kola su bile odlikovane Albanskom spomenicom jer su učestvovale kao dobrovoljne bolničarke u Prvom svetskom ratu. Posle toga su bile ordenovane i Kraljevskim ordenom Belog orla petog stepena a zatim i Kraljevskim ordenom Svetog Save, kao i najvećim ordenom srpskog i jugoslovenskog Crvenog krsta. Radile su pod motom pomoći ljudima u nevolji, bez obzira na veru, naciju i političko ubeđenje.\nObnova udruženja žena Kolo je počelo 1990., a par godina kasnije je dobilo ponovo svoje glasilo list "Venac" koji izlaci jednom godišnje u tiražu od 1200 primeraka. Možda se trenuto najstarijom sekcijom može smatrati Kolo srpskih sestara u Indijanopolisu u Americi pri St. Nicolas Serbian Orthodox Church Indianapolis, Circle of Serbian Sisters koje je proslavilo 70 godina postojanja. ...\nKolo srpskih sestara sa decom u okolini Pančeva\n"Svetotrojičnik", lista srpske pravoslavne parohije u Roterdamu | broj 7 | na Duhove 2009.\n« Odgovor #1 poslato: Mart 26, 2013, 05:03:31 am »\nIstorijat i tradicija Kola srpskih sestara\nKolo srpskih sestara je žensko patriotsko i kulturno-prosvetiteljsko društvo osnovano 28. avgusta 1903. godine u Beogradu. Idejni tvorci su Nadežda Petrović — slikarka i Delfa Ivanić — nastavnica iz Skoplja. Tako je i u Subotici 1. juna 1938. godine formiran Mesni odbor Kola srpskih sestara čija je prva predsednica bila Mila Brašić. Program rada Kola bio je u duhu vremena i obuhvatao je humanitarni i kulturno-prosvetiteljski program. Posebno u ratovima 1912—1918. godine članice su se istakle kao dobrovoljne bolničarke. Uoči Drugog svetskog rata, Kolo je imalo 146 odbora u Kraljevini Jugoslaviji i više od 10.000 članica. Izdavalo je glasilo "Vardar". Rad Kola srpskih sestara zabranili su Nemci 02. septembra 1942. godine, uhapsili predsednicu Delfu Ivanić i oduzeli svu imovinu Kola. U Subotici Kolo srpskih sestara prestaje sa radom 6. aprila 1941. godine. Po oslobođenju 1944. godine, nova vlast ne dozvoljava obnavljanje rada Kola srpskih sestara. U proleće 1990. godine grupa žena u Beogradu, nadahnuta željom da potseti na tradiciju organizovanog, dobrovoljnog, milosrdnog rada obnovila je rad Kola srpskih sestara. Mesni odbor Kola srpskih sestara u Subotici obnovljen je 3. oktobra 1992. godine sa sloganom: "Sve, dakle, što hoćete da ljudi čine Vama, činite i Vi njima".\nU sali "Kolarca" 28. avgusta 1903. godine na Veliku gospojinu održana je prva skupština Kola, za prvu predsednicu je izabrana Savka Subotić, za potpredsednicu Delfa Ivanić, a za sekretara Nadežda Petrović. Ideja o formiranju Kola srpskih sestara potekla je od Delfe Ivanić (unuke Jevrema Obrenovića). Prvi osnivački sastanak, jula 1903. godine, sazvan je u kući Mite Petrovića (oca Nadežde i Rastka) u Beogradu. Među osnivačima, njih pedesetak prednjačili su Nadežda Petrović, Delfa Ivanić, Ivan Ivanić, Darinka i Branislav Nušić, Persida i Jaša Prodanović. Pravila za ovo dobrotvorno društvo izradili su Ivan Ivanić (Delfin muž) i Branislav Nušić, koji je i kumovao (dao ime) udruženju. Iako su već postojala brojna humanitarna udruženja, Kolo srpskih sestara, kao žensko patriotsko, humanitarno, kulturno i prosvetno društvo predviđalo je i formiranje svojih odbora po svim većim mestima Kraljevine Srbije sa zadatkom da pruže što veću pomoć postradalom srpskom življu u Staroj Srbiji i Makedoniji, a zatim gde god ima porobljenog srpskog naroda. Posle trogodišnjeg rada Kolo je 1906. godine izdalo svoje glasilo pod nazivom „Vardar“, štampan u formi ondašnjih časopisa, tzv. kalendara. Prvi deo je bio crkveni kalendar za određenu godinu, a drugi deo su činili književni tekstovi i fotografije. Obavezno je postojao članak koji je objašnjavao smisao i ciljeve društva. Poslednji broj izašao je 1941. godine u 12.000 primeraka. Značajan doprinos članica Kola srpskih sestara u minulom periodu od 1903. do 1941. godine bio je zabeležen u pružanju nesebične pomoći stradalima u ratovima. U Prvom svetskom ratu kao dobrovoljna bolničarka učestvovala je i Nadežda Petrović čije je isticanje u pružanju pomoći ovekovečeno u srpskoj literaturi (Vreme smrti, D. Ćosić). Po završetku Prvog svetskog rata na čelo Kola dolazi Mirka Grujić, ćerka Jevrema Grujića. Kako su to bile godine ekonomske nemaštine, velikih stradanja, razbijenih porodica, siročadi, invalida Kolo preduzima prvu brigu prihvatanjem unesrećenih i zbrinjavanjem u domove i prihvatilišta. Pored toga članice Kola su se angažovale u edukaciji i pružanju pomoći za uključivanje u normalne tokove života.\nPoznati slikar Uroš Predić 1922. godine osmišljava i oslikava povelju Kola srpskih sestara koju glavni odbor dodeljuje institucijama i pojedincima koji su svojim prilozima ili na neki drugi način u značajnoj meri doprineli ostvarivanju plemenitog delanja. Poseban doprinos Kola ogleda se u obrazovanju devojaka iz svih krajeva Jugoslavije različitog socijalnog porekla i veroispovesti. Od 1942. godine Kolo nastavlja da radi ono što je radilo u balkanskim i u Prvom svetskom ratu. Po završetka Drugog svetskog rata prestaje rad Kola iz političkih razloga, tako da Kolo srpskih sestara skoro sledećih pola veka tihuje, biva ugašeno. Posle mnogo godina, kada su 1990. godine obnovile Kolo, kad su stizale reke izbeglica koji su napuštali svoja ognjišta, kada su se bolnice punile ranjenicima, a domovi siročadima, tada su one polagale najteži ispit iz humanosti. To je bila jedna mala armija žena koje su bez ikakvog interesa, bez ikakve nadoknade, radile kao pčele.\nDobrotvorna zadruga Srpkinja u Subotici\nDobrotvorna zadruga srpkinja je preteča Kola srpskih sestara u Subotici. Zamisao o udruženju subotičkih Srpkinja potekla je od rodoljupkinje Savete Leović, koja je u dogovoru sa uglednom Srpkinjom Katarinom Đorđević, početkom 1877. godine sazvala mešoviti zbor, na kome je jednodušno izrečeno, da je "od preke potrebe, da se rodoljubive Srpkinje u Subotici udruže radi zajedničkog rada u korist ženskoga podmlatka, kao i radi ublažavanja tuge i nevolje starica i siromašnih udovica milodarima i deljenjem novčane pomoći i milostinje". Na Sretenje 1878. godine okupile su se članice sa željom da se osnuje ženska dobrotvorna zadruga u Subotici. Prva predsednica je bila uvažena Milica Dimitrijević, a potpredsednica Marija Kolarić. Sjajni period života Zadruge započinje onoga dana kada dolazi na položaj potpredsednice gđa Milica-Mica Radić, koja je i do tada bila članica Upravnog odbora i jedna od vrednih i agilnih članica, a na čelo Zadruge dolazi 1901. godine.\nZa svoj opstanak i lepu i zavidnu prošlost ova Zadruga najviše može da zahvali svojim dvema predsednicama i to Milici Dimitrijević, prvoj predsednici, osnivačici, počasnom članu i utemeljačici ove Zadruge i aktivnoj i počasnoj predsednici, utemeljačici i velikoj narodnoj dobrotvorki, gospođi Mici Radić, jer je redak primer u životu naročito ustanova humano-dobrotvornog karaktera, da za 60 godina opstanka nema više od svega dve predsednice. Predsednice u svom korisnom po narod radu nisu tražile nikakva priznanja, jer su radile nesebično žrtvujući velike svote da bi Zadrugu uzdigle na visinu i dale joj ugled, koji Zadruga zaslužuje. G-đa Mica Radić, u znak priznanja za svoj humani i dobrotvorni rad, odlikovana je priznanjem ordenom Svetog Save IV i V stepena.\nOsnivanje Kola srpskih sestara u Subotici\nKolo srpskih sestara, odnosno njen Mesni odbor, osnovan je u Subotici 1. juna 1938. godine sa prosvetnim i humanitarnim ciljem "ovde na najsevernijoj granici". Prva predsednica bila je Mila Brašić. Prvi zadatak bio je uključivanje u rad što većeg broja Subotičanki, da bi za nepunih šest meseci pristupilo Kolu srpskih sestara preko 200 članica. Izuzetni entuzijazam i energiju Uprave prihvatile su sve članice, pa je to rezultiralo velikim brojem akcija u kojima se prikupljala pomoć koja je davana tamo gde je i bila potrebna. Za godinu dana članstvo je brojalo 350 žena koje su se istakle kao humanitarno i prosvetno društvo. Krajem 1939. godine razmatra se projekat o osnivanju ženskog internata za decu siromašnih kolonista iz okoline. U periodu od osnivanja Kola do početka Drugog svetskog rata evidentne su brojne i svestrane aktivnosti u pružanju materijalne pomoći deci siromašnih kolonista, osnivanju i izdržavanju dečijeg internata, kulturno-prosvetne manifestacije u cilju prikupljanja dobrovoljnih priloga.\nObvavljanje rada Kola srpskih sestara u Subotici 1992. godine\nSvečano i dostojanstveno, sa sloganom "SVE DAKLE ŠTO HOĆETE DA ČINE VAMA LJUDI, ČINITE I VI NJIMA" obnovljen je rad Mesnog odbora Kola srpkih sestara u Subotici, koji je nastavio tradiciju i preuzeo prava i obaveze Kola srpksih sestara osnovanog 8. juna. 1938. godine u Subotici kao sastavni deo Matičnog udruženja u Beogradu. Osnivačka Skupština održana je u velikoj sali Otvorenog univerziteta, i uz himnu Svetom Savi i Oče Naš, koji je izveo Mešoviti hor Srpske pravoslavne crkve iz Subotice. Uvodnu besedu održala je Nedeljka Šarović, a posle pozdravnih reči gostiju, donete su odluke o prihvatanju Statuta dobrotvornog udruženja Kola srpskih sestara i odluke o obavljanju rada Mesnog odbora Kola srpskih sestara. U Upravni odbor izabrane su: Nedeljka Šarović, predsednica, Milka Jovanić, Marija Kravić, Marija Luben i Radoslavka Nikolić Perkučin, dok su u Nadzorni odbor izabrane: Mirjana Salatić, predsednica, Vera Vuletić i Ljubica Babić.\nObnavljanje rada Kola srpskih sestara u Subotici uticalo je na udruživanje snaga i organizovanost svih stanovnika grada i okoline, koji su bili spremni da se pridruže ovakvoj neprekidnoj humanoj akciji, koja traje i do današnjeg dana. Predsednice od obnavljanja rada Kola Srpskih Sestara su bile:\n— Dr Nedeljka Šarović\n— Milosava Gavrić\n— Marija Blesić\n— Dušica Zrnić\n— Marija Kravić\n— Prof. dr Jelena Birovljev\nOdličja i druga priznanja Kolu srpskih sestara i njegovim članicama\nMilosrdna delatnost Kola srpskih sestara u ratovima za oslobođenje srpskog naroda (Balkanski ratovi i Prvi svetski rat) doneo je Udruženju i njegovim članicama mnoga nacionalna i međunarodna priznanja.\n— NACIONALNA ODLIČJA SRBIJE I JUGOSLAVIJE\nORDEN BELOG ORLA Ovaj orden je ustanovila Narodna skupština, 28. januara 1883. godine. Dodeljivan je kao najviši znak Kraljevskog priznanja "za izuzetne zasluge za vladarsku kuću i za izvanredne zasluge u društvenoj službi". Orden je imao pet stepena. Sa odlikovanjem je dodeljivana i diploma sa vladarevim potpisom.\nNa predlog Ministra vojnog, Ordenom Belog orla V stepena odlikovano je Kolo srpskih sestara 21. marta 1928. godine, povodom 25-godišnjice rada.\nMEDALJA ZA REVNOSNU SLUŽBU Ova medalja (zlatna i srebrna) ustanovljena je 1912. godine. Dodeljivana je pojedincima "za pokazanu odličnu i revnosnu službu na ratištu". Medalju je dodeljivala Kancelarija Kraljevih ordena, na predlog Ministra vojnog. Diplomu koja se davala uz medalju potpisivao je Kralj.\nPrve medalje dodeljivane su 1912. godine oficirima, podoficirima i vojnicima, kao i sanitetskom osoblju. Među nosiocima medalje bila je i Nadežda Petrović, dobrovoljna bolničarka i članica Kola srpskih sestara.\nORDEN SVETOG SAVE Ovaj orden ustanovljen je 1883. godine. Dodeljivan je za zasluge u oblasti prosvete, književnosti, crkvene delatnosti i lepih umetnosti. Imao je šest stepena. Uz odlikovanje je dodeljivana i diploma koju je potpisivao Kralj. Prema podacima Kancelarije Ordena, Ordenom Svetog Save odlikovano je Kolo srpskih sestara 1931. godine. Isto odlikovanje dobile su mnoge članice Kola Mesnih Odbora.\nKRST MILOSRĐA Povodom Balkanskih ratova Kralj Petar I Karađorđević je svojim ukazom od 7. juna 1913. godine ustanovio medalju Krst milosrđa. Ovo priznanje je dodeljivano "oficirima i vojnicima srpske vojske, dobrovoljnim bolničarima i bolničarkama za naročitu brigu, revnosnu, urednu i predanu negu, poštovanje i uzajamne usluge i pomoć ranjenim i bolesnim vojnicima u ratu i miru, za vreme epidemija, poplava i gladi". Na spisku nosilaca ovog odličja bile su članice Kola srpskih sestara koje su u toku oba Balkanska rata radile kao dobrovoljne bolničarke u IV rezervnoj bolnici.\nALBANSKA SPOMENICA Albansku spomenicu je 1920. godine ustanovio Kralj Aleksandar.\nSve članice Kola srpskih sestara koje su 1915. godine bile na vojnoj dužnosti i sa vojskom se povlačile kroz Albaniju odlikovane su ovom medaljom.\n— ODLIČJA DRUŠTVA CRVENOG KRSTA\nZLATNA MEDALJA CRVENOG KRSTA KRALJEVINE JUGOSLAVIJE Društvo Crvenog krsta Kraljevine Jugoslavije ustanovilo je ovo odličje 1933. godine. Medalja je dodeljivana zaslužnim licima u Srbiji i inostranstvu, a 1935. godine ovim odličjem odlikovano je Kolo srpskih sestara u Boki Kotorskoj.\nDRUŠTVENI KRST Društvo Crvenog krsta Kneževine Srbije ustanovilo je odlikovanje pod nazivom Društveni krst, koji je dodeljivan "zaslužnim ličnostima u Srbiji i inostranstvu, za izvanredne zasluge učinjene društvu za vreme rata i mira". Ovo priznanje je dobilo pored mnogih uglednih ličnosti toga perioda i članice Kola srpskih sestara koje su radile u IV rezervnoj vojnoj bolnici u Beogradu.\n— MEĐUNARODNA ODLIČJA\nMEDALJA ZA MILOSRĐE "FLORANS NAJTINGEJL" Ova medalja, koju je ustanovio Međunarodni Crveni krst iz Ženeve 1912. godine, dodeljivana je na predlog nacionalnih društava Crvenog krsta. Imala je dva stepena — za ratne i mirnodopske zasluge. Medanju su dobile mnoge zaslužne predsednice Kola srpskih sestara, dobrovonjne bolničarke u ratovima 1912.—1918., a članice kola i poznata američka novinarka Meri Geldvin, koja je kao dobrovoljna bolničarka radila u srpskom sanitetu tokom Prvog svetskog rata, prešla je Albaniju sa srpskom vojskom i izveštavala o srpskim izbeglicama i o radu članica Kola srpskih sestara. Primajući medalju, Meri Goldvin je rekla: Medalja mi je draga, ali ono što za mene znači mnogo veću nagradu jeste zahvalnost ranjenika i bolesnika i prijateljstvo sa Kolom srpskih sestara.\nSnaga dobrote Kolo srpskih sestara\n« Odgovor #2 poslato: Mart 22, 2014, 01:37:50 am »\nBAŠTINA, Priština — Leposavić, sv. 29, 2010\nInstitut za srpsku kulturu — Priština/Leposavić\nJEDAN OSVRT NA ISTORIJSKI ZNAČAJ OSNIVANJA KOLA SRPSKIH SESTARA*\nApstrakt: U proleće 1903. godine, potresene vestima o stradanju srpskog naroda, koji je tada još uvek bio pod Turskom, Delfa Ivanić i Nadežda Petrović došle su na ideju da se osnuje žensko humanitarno, rodoljubivo društvo. Na predlog Branislava Nušića i Ivana Ivanića ono je nazvano "Kolo srpskih sestara". U ovom radu smo na osnovu građe "Kola srpskih sestara", neobjavljenih memoara Delfe Ivanić koji se čuvaju u Arhivu Srbije, izveštaja i tekstova u Vardaru, kao i relevantne literature, pokušali da sagledamo okolnosti koje su dovele do osnivanja, ovog dugi niz godina vrlo značajnog ženskog društva. Rad se tematski odnosi i na aktivnosti koje je Kolo odmah po osnivanju preduzelo. Hronološki je uokviren od pojave ideje o osnivanju do organizovanja prvih bolničkih kurseva uoči Prvog balkanskog rata. Na osnovu dostupnih izvora, pokušali smo da prodremo u suštinu motiva koji iz današnje perspektive deluju pomalo maglovito, a koji su angažovali gospođe iz uglednih građanskih porodica da pristupe, pokazaće se vremenom, izuzetno važnom nacionalnom poduhvatu.\nKljučne reči: "Kolo srpskih sestara", humanitarni rad, humanitarna društva.\nPočetkom XX veka Srbija se nalazila pred burnim vremenima, ispunjenim stradanjem i borbom za golu egzistenciju, ukleštena između Habzburške i Otomanske imperije, u kojima je živeo srpski narod u velikom broju. Kada je u pitanju briga o srpskom življu u Otomanskoj Turskoj, suštinu spoljne politike srpske vlade predstavljale su miroljubive metode, putem osnivanja škola i konzulata. Makedonija se već krajem XIX veka našla na meti pretenzija sve tri zainteresovane balkanske države. Nosilac bugarske nacionalne ideje bila je egzarhija. Grčka je čvrst oslonac svoje nacionalne propagande imala u Patrijaršiji i imućnom građanstvu u makedonskim gradovima. Srbija je tek krajem XIX veka, otvaranjem srpskih konzulata u Solunu (1887), Bitolju (1888) i Prištini (1889) dobila institucionalno pravo da pomaže kulturno i prosvetno svom narodu u Turskoj.1 Intenzivnim i strpljivim diplomatskim aktivnostima u Carigradu, vlada je nastojala da dugoročno pomogne tamošnjem srpskom stanovništvu i kod njega učvrsti nacionalni identitet.2\nGodine 1903. kratkotrajni, neuspeli Ilindenski ustanak u organizaciji VMRO-a u Bitoljskom vilajetu završio se brutalnom odmazdom u kojoj je tamošnji srpski narod, pored ostalih, pretrpeo velika stradanja.3 Nepuna dva meseca pre ustanka, u Srbiji se dogodilo ubistvo kraljevskog para i smena dinastije, tako da su svi nacionalni kapaciteti bili usmereni ka unutrašnjim prilikama. Državni organi, u takvim okolnostima, nisu mogli posvetiti punu pažnju makedonskom pitanju i bili su zatečeni ustankom.4\nSrpska vlada uzdržanim i već dvadeset godina ustaljenim metodama više nije mogla mnogo da pomogne. S druge strane, bilo kakva odlučnija reakcija Beograda na teror koji je trpelo stanovništvo, moglo bi biti protumačeno kao mešanje u unutrašnje poslove, što bi rezultiralo pogoršanjem odnosa sa Turskom i u krajnjem nanelo samo štetu tamošnjem srpskom narodu. Zvaničnici srpske vlade su se pribojavali da se scenario već viđen u Bosni i Hercegovini ponovo ne odigra i u Makedoniji.5\nNajefikasniji način da se iz Srbije pruži pomoć bile su humanitarne aktivnosti raznih udruženja, koja tada nastaju privatnom inicijativom građana. Karakteristično je da se tada u Srbiji, uglavnom bez direktnog angažovanja državnih organa, pojavljuje veliki broj humanitarnih, patriotskih udruženja.6 Ideja da se privatnom inicijativom pomogne nastala je, moglo bi se reći, u krugovima intelektualne, pa i ekonomske elite Srbije. Omladina koja je tada još uvek bila zadojena neistrošenim romantičarskim zanosom, štaviše dugo i strpljivo suzdržavanom željom za potpunim oslobođenjem svojih sunarodnika, sa posebnom osetljivošću je pratila dešavanja u Staroj Srbiji i Maćedoniji.7 Generacija koja je svoju punu kreativnu snagu imala u to doba, verovala je da je njoj poverena misija da konačno oslobodi sve svoje sunarodnike i uspostavi modernu suverenu nacionalnu državu. Nasuprot ukorenjenom stereotipu, žene u Srbiji su se trudile da uhvate korak sa modernim tekovinama, sve se više žena školovalo na uglednim univerzitetima u Evropi.8 Od 1874. kada je osnovano prvo žensko udruženje, "Jevrejsko žensko društvo", do početka XX veka pojavio se srazmerno veliki broj ženskih društava.9 Članstvo su, po pravilu sačinjavale žene iz imućnih i uticajnih gradskih porodica. Uglavnom su sva ženska društva bila izrazito rodoljubivo nastrojena, jer su žene sledile primere svojih muževa i očeva u humanitarnom i nacionalnom radu.10\nSumorne vesti koje su nakon ugušenja Ilindenskog ustanka iz Bitoljskog vilajeta dopirale do srpske javnosti, izazivale su pomešana osećanja očaja i besa. Sledeće reči slikovito opisuju kako su ovi sumorni događaji doživljavani u srpskoj javnosti: "S proleća 1903. godine nastale su vrlo burne prilike u Staroj Srbiji i Maćedoniji. Prilike koje su prethodile strašnom i krvavom ustanku maćedonskom. Sve što je bilo bolje i čestitije nije moglo ostati na miru. Prvaci narodni bili su prvo zatvarani, pa onda udavljeni ili obešeni i zatim u more bačeni. Jedikule i Beaz kula u Solunu, koju s pravom nazivaju krvavom, nemi su svedoci grozne smrti mnoge naše ondaganje braće.\nNije bilo kuće u Staroj Srbiji i Maćedoniji koju policija nije pretresala; nije bilo doma iz kojega jedan ili dvojica nisu bili u groznim turskim apsanama. Malo je bilo porodica u kojima bar po jedno žensko čeljade nije bilo osramoćeno; gde bar jedan član nije ubijen, bilo mučki ili prsa u prsa.\nAli nije epsko pleme u Staroj Srbiji i Maćedoniji imalo da trpi samo od Turaka i Arnauta; njemu su isto tako nahudila i braća-nebraća Bugari. Mnoga i mnoga napaćena srpska duša otišla je Bogu na istinu od bratskog bugarskog noža i kuršuma; a mnogi je Srbin otišao u grozne turske apsane, iz kojih se retko izlazi, usljed bugarskog potkazivanja."11\nAutor ovih reči objavljenih u prvom broju kalendara Vardar iz 1906. bila je Delfa Ivanić, idejni tvorac "Kola srpskih sestara". Bila je sekretar, a kasnije i predsednica do 1942. godine kada su nemačke okupacione vlasti zabranile rad Društva. Bila je ličnost od izuzetnog entuzijazma, jake volje, koja se celim bićem posvetila humanitarnom radu "Dobra žena, lepa ustanova" — govorili su o njoj.12 Rođena je 1881. god. u Podgorici. Otac joj je bio Ivan Musić, čuveni vojvoda u hercegovačkom ustanku, Srbin katoličke vere, koji je pred smrt prešao u pravoslavlje. U najranijem detinjstvu ostala je bez oba roditelja i tada ju je usvojio Mihajlo Bogićević, ministar građevina i dva puta predsednik beogradske opštine, veliki nacionalni i humanitarni radnik, osnivač i potpredsednik društva "Svetog Save". Od svog poočima Delfa je nasledila ljubav prema humanitarnom i nacionalnom radu. Živela je u dramatičnom istorijskom periodu, ispunjenim sa četiri rata i, nažalost, imala mnogo prilika da se bavi humanitarnim radom. Te 1903. godine poznati nemili događaji u Makedoniji, izazvali su u njoj sazrevanje ideja koja će potom rezultirati pojavom velikog, a po mnogim pokazateljima i najznačajnijeg humanitarno-rodoljubivog udruženja žena.13 Kasne jeseni 1899, kako kaže "iz čiste ljubavi" došla je u Skoplje da radi kao nastavnica hemije. Tamo je upoznala svog budućeg supruga Ivana Ivanića,14 tadašnjeg vicekonzula u Skoplju, sa kojim se venčala 1901. U Skoplju se lično uverila u situaciju. Krajem maja 1903. god. Ivan Ivanić je dobio premeštaj na dužnost sekretara konzularnog odeljenja Ministarstva spoljnih poslova, zbog čega bračni par potom napušta Skoplje i ponovo dolazi u Beograd, upravo 29. maja ujutro, gde ih je sačekala vest o sinoćnjem ubistvu Kraljevskog para.15\nU Beogradu je Delfa uporno, u svom društvenom okruženju, iznosila svoju zabrinutost za situaciju u Makedoniji. Tako su se i u razgovorima sa njenom prijateljicom, slikarkom Nadeždom Petrović, Makedonija, Stara Srbija, tamošnji srpski narod i njegov položaj često nametali kao tema. Kao plod dugih razmišljanja i razgovora rodila se zamisao o organizovanju pomoći.16 Nekoliko dana potom, pod utiskom ovih razgovora, Nadežda je organizovala sastanak u svojoj kući u Ratarskoj ulici br. 32, kome su pored Delfe i Nadežde još prisustvovali i Julka Janjić, Marija Jelačić Pavlović, Kosara Cvetković, Jelena Lazarević i Ivan Ivanić. Na ovom još uvek neformalnom sastanku Nadežda je govorila o neophodnosti pomoći tamošnjem narodu, razmatrali su se planovi kako da se pomogne i kako da se ideje sprovedu u delo. Nekoliko dana potom, na istom mestu organizovan je ponovo skup kome je ovaj put prisustvovao i Branislav Nušić, prijatelj porodice Ivanić još iz vremena njihovog boravka u Skoplju. Tada je odlučeno da Ivanić i Nušić u najkraćem roku izrade projekat pravila za ovo novo društvo, čiji bi cilj trebao biti "da pomaže materijalno i moralno naše stradalnike u Turskoj".17 Nakon još nekoliko sastanaka ideja se kristalisala: — "i najzad posle još dva tri sastanka, bi doneto definitivno rešenje da se osnuje jedno žensko patriotsko, humano, kulturno društvo, koje će imati svoje odbore u svim većim mestima Kraljevine Srbije, sa zadatkom da pruža što veću pomoć postradalom srpskom življu u Staroj Srbiji i Maćedoniji, a docnije, kad ojača, da se okrene i na drugu stranu, gde god ima porobljenog našeg naroda."18 Branislav Nušić je kumovao novoosnovanom društvu spojivši prethodna dva predloga Ivana Ivanića: Društvo srpskih sestara, ili Kolo Srpkinja u naziv koji će ostati Kolo srpskih sestara.19\nNegde krajem jula (tačan datum nije sačuvan) održana je i konferencija za štampu, na kojoj su objavljeni ciljevi i ideje za koje će se Društvo zalagati. Na toj konferenciji Delfa Ivanić je pročitala referat o Kolu, kojim je prisutne novinare upoznala sa zabrinutošću kojom Društvo gleda na stanje naroda u Makedoniji i namerama koje isto tim povodom želi da preduzme. Pročitan je i predlog pravila udruženja.20\n* Rad je napisan u okviru projekta Duhovne pojave i stvaralaštvo srpskog naroda na Kosovu i Metohiji od XV do XX veka (br. 148020), koji je odobrilo i finansira Ministarstvo nauke Republike Srbije.\n01 Dimitrije Đorđević, Nacionalne revolucije balkanskih naroda 1804—1914, Beograd, 1995, 105—106.\n02 Mihailo Vojvodić, Srbija u međunarodnim odnosima krajem i početkom veka, SANU, Beograd, 1988, 43—46.\n03 Procene broja žrtava i oštećenih dosta se razlikuju, neki podaci govore da je tokom i nakon Ilindenskog ustanka spaljeno čak 200 sela, odnosno 12.000 kuća, a oko 71.000 ljudi ostalo bez krova nad glavom, 3.000 žena obeščašćeno, a 4.700 ljudi ubijeno (naravno reč je samo o okvirnim procenama i nacionalnost svih žrtava nije navedena, nap. aut.). Videti: Savo Skoko, Drugi balkanskirat 1913, knj. 1, Beograd, 1968, 68.\n04 Milorad Ekmečić, Stvaranje Jugoslavije 1790—1918, II, Beograd, 1989, 470.\n05 Vladimir Jovanović, "Srbija i Ilindenski ustanak", Va1satsa, 1998/29,193.\n06 Kompletan spisak svih humanitarnih društava koja su postojala u to vreme brojao je 88, videti: Mirjana Sofronijević, Humanitarna društvau Srbiji, Beograd, 2003, 237.\n07 Starom Srbijom i Maćedonijom se u Srbiji tada okvirno nazivaju teritorije južno od srpskih granica iz 1878. godine, a koje su od XII do XV veka bile u središtu srpske srednjovekovne države i u kojima je živelo, tada još uvek brojno, stanovništvo kod koga je bio očuvan srpski nacionalni identitet i srpska pravoslavna veroispovest.\n08 Ljubinka Trgovčević-Mitrović, Planirana elita, o studentima iz Srbije na evropskim univerzitetima u 19. veku, Beograd, 2003, 9.\n09 M. Sofronijević, n. d., 237.\n10 Jelena Savić, "Kolo srpskih sestara — odgovor elite na žensko pitanje", Glasnik ešnografskog muzeja, Beograd, knj. 73/2009, 117.\n11 Delfa Ivanić, "Kolo srpskih sestara", Vardar, 1/1906, 19.\n12 Vladimir Mandić, Heroine sa svetskim odličjem, Niš, 1998, 15—17.\n13 Delfa je iza sebe je ostavila svoje memoare, značajan izvor koji govori o samom osnivanju Kola. Oni se od 1966. godine čuvaju u Arhivu Srbije. Na 205 kucanih strana i nekoliko strana rukopisa, u svojim memoarima je opisala svoj životni put, kroz koji se mogu sagledati mnoge aktivnosti Kola koje bi inače ostale nepoznate. Delfa je takođe bila i autor tekstova u Vardaru koji govore o osnivanju, ciljevima i aktivnostima Kola, tako da kada je reč o ovoj temi, gotovo svi važni izvori su izašli uglavnom iz njenog pera. Zato moramo biti oprezni, jer kada je u pitanju izvor u kome je sam autor i učesnik, uvek postoji mogućnost da je bar i podsvesno uveličao svoju ulogu, ali svakako uz poređenje sa drugim izvorima i kritički pristup, možemo imati poverenja u njenu pismenu ostavštinu. Delfa je bila obrazovana žena. Bila je upućena u savremene društvene i političke tokove, često je bila i aktivni učesnik, na primer: učestvovala je u osnivanju Kola, bila je potpredsednica Srpskog narodnog ženskog saveza. Kroz njene memoare možemo da sagledamo i krupne istorijske događaje, na primer: period srpske uprave u Albaniji. Za svoj požrtvovan, humanitarni rad u vreme Balkanskih ratova bila je prva Jugoslovenka koja je 1920. godine dobila prestižno priznanje međunarodnog Crvenog krsta — Medalju "Florens Najtengel". Godine 1944. nakon oslobođenja, bila je hapšena i proganjana. Umrla je u Beogradu 1972. godine. Potrebno je naglasiti i to da se značaj i uloga Delfe Ivanić u osnivanju i organizaciji Društva često nepravedno zanemaruje, u odnosu na podjednako zaslužnu, a u široj javnosti mnogo poznatiju "saučesnicu" Nadeždu Petrović. — Arhiv Srbije, Varia-3494. Memoari Delfe Ivanić; Stanoje Stanojević, Enciklopedija SHS, Novi Sad, Beograd 2000, knj. 2, str. 5; Ljiljana Mirković, "Građa o kolu srpskih sestara u arhivu Srbije", Arhivski pregled, Beograd, 1990, 1—15; Vladimir Mandić, n. d. 15-23.\n14 Ivan Ivanić (1867—1936), diplomata, novinar, publicista. U bogatoj karijeri, službovao u Budimpešti, Prizrenu, Skoplju, Solunu, Bitolju i Carigradu, na raznim dužnostima od pisara, do vicekonzula i šefa Presbiroa Ministarstva inostranih poslova. Uređivao je "Trgovinski glasnik", "Carigradski Glasnik", "Golub" i "Vardar", "Dnevni List", "Sremicu" i "Volju Naroda". Bio je i Sekretar "Srpskog novinskog društva". Napisao je i dela: "Maćedonija i Maćedonci", "Iz crkvene istorije Srba u Turskoj u XVIII i XIX veku" i dr. Kada je počeo rat 1912. godine bio je mobilisan na dužnost sekretara za stranu prepisku pri štabu Treće armije. D. Ivanić, n. rukopis, 123; Stanoje Stanojević, Enciklopedija SHS, Novi Sad, Beograd 2000, knj, 2, str 5; Dušan Šijački, "Ivan Ivanić", Vardar 25/1937, 86—91.\n15 AS, Varia-3494, Memoari Delfe Ivanić, 77; D. Ivanić, "Pre dvadeset godina", Vardar, 13/1924, 10.\n16 Iz prve ruke Delfa nam je ostavila vredno, slikovito svedočanstvo o tome kako je došlo do ideje o osnivanju ženskog humanitarnog društva:\n"Pre dvadeset godina, pred veče jednog lepog dana koncem meseca juna, šetale su se dve prijateljice stazom koja vodi od Košutnjaka Topčiderskoj crkvi i onom što vodi od crkve ka pčelinjaku.\nStarija, slikarka odlazila je s bojama i kičicom u naš lepi senoviti Topčider i prenosila njegovo bogato zelenilo na svoje platno.\nMlađa, koja je tek došla bila 'iz Turske', dolazila bi na razgovor svojoj prijateljici.\nRazgovor se kretao o zlim prilikama koje naš narod preživljuje u Turskoj, o neuspelom Maćedonskom ustanku, komitskoj akciji, mučenju, zatvaranju vešanju i proterivanju našeg naroda u Malu Aziju. Iznoseći zlo stanje naših saplemenika, razgovor bi se završavao tim, da za taj nesrećan svet valja nešto učiniti, da je Srbija dužna da mu pruži ruku, ukaže potporu i utehu i pokaže mu da je zajedno sa njim u danima njegovih najtežih iskušenja i stradanja". D. Ivanić, "Pre dvadeset godina", Vardar, 13/1924, 9.\n17 Isto, 10.\n19 Isto, 11.\n20 Isto, 11, 12.\n« Odgovor #3 poslato: Mart 22, 2014, 02:23:55 am »\nPrva konstitutivna skupština društva održana je 15. avgusta 1903. godine u Kolarcu. Skupštinom je predsedavala Sofija Aranđelović, učiteljica u penziji. Tada je Nadežda Petrović održala govor koji je trajao čitavih sat i po. Za predsednicu Kola izabrana je Savka Subotić,21 za potpredsednicu Milica Dobri, za sekretare: Nadežda Petrović i Jelena Lazarević, za blagajnike Marija Jelačić Pavlović i Jela Bajloni, a za predsednicu nadzornog odbora izabrana je Stana Mihajlović.22\nNedugo po osnivanju Kola organizovana je i prva akcija, već krajem novembra Mica Dobri i Nadežda Petrović odnele su Marku Ceriću upravniku srpskih škola u Poreču pomoć od 60 napoleona. Kako je Nadežda o ovome kasnije svedočila, sredstva su bila namenjena za nabavku oružja i municije, za odbranu i odvraćanje napadača na srpske učitelje, popove, koji su postajali sve učestaliji od strane probugarskih aktivista. Evo kako je taj događaj Nadežda kanije opisala: "Uzmite, braćo, ovaj novac, upotrebite na ono što vam potreba iziskuje; na mesto plugova i motika kupite puške i municiju, njima zasejte prvo seme za slobodu, pa kad dođe vreme oslobođenja zajedno ćemo pribrati žetvu."23 Na ovom primeru se vidi da je udruženje uporedo sa humanitarnim radom, učestvovalo i na materijalnoj pripremi buduće oružane akcije srpskih četa, sve naravno zvanično, isključivo privatnom inicijativom.\nOd 1903. godine Kolo je osnovano sa inicijalnim motivom da se pomogne srpskom narodu u Turskoj. Kasnije, pojavom srpskih četa u današnjoj Makedoniji, svim svojim kapacitetima i voljom Kolo je pomagalo ovu akciju. Negde istovremeno sa početkom organizovanog oružanog otpora, tzv. četničke akcije, Društvo počinje da izdaje Vardar kalendar, godišnjak, koji je između ostalog pružao i jako bitnu propagandnu podršku akciji. Vardar objavljuje fotografije srpskih četnika okićenih lepim oružjem, opisuje okršaje sa probugarskim komitadžijama, turskim askerom i naoružanim Arbanasima. Na ideju o pokretanju glasila društva 1905. godine došla je potpredsednica društva Stanislava Sodermajer. Prema njenoj zamisli, Kolo bi izdavalo jedan mali kalendar, u kome bi se objavljivale jedna do dve patriotske pesme i koji bi se prodavao po ulicama i kafanama, a prihodom od njegove prodaje bi se finansirale humanitarne aktivnosti. Ovu zamisao je dopunio Ivan Ivanić, predlogom da taj budući list dobije formu almanaha sa rodoljubivom sadržinom, koji bi bio usmeren srpskom narodu van Srbije. U tom kalendaru bi se objavljivale slike srpskih istorijskih znamenitosti, manastira, gradova, značajnih istorijskih ličnosti, izginulih srpskih četnika i četovođa.24 Ivan je i kumovao ovom kalendaru, predloživši da se zove Vardar, što je uz oduševljenje bilo prihvaćeno. "Vardar je bio reka koja je prestavljala težište naših želja i pretenzija; prolazila je kroz klasične zemlje Srbinove i kao takva bila je mila svakom Srbinu. I Kolo koje je verovalo, duboko verovalo u vaskrs velike srpske države i moći, koje je volelo prošlost našu i želelo da je sa što više veza veže s današnjim našim životom, smatralo je da se odužuje svojoj nacionalnoj svesti i savesti, ako svoje prvenče nazove imenom tako drage reke i učini da ono što više živi u nama i pred našim očima."25 Vardar je svoje ime nasledio od prethodnog kalendara, izdavanog u Beču, koji izlazio u periodu od 1879—1887. godine i bio namenjen srpskim čitaocima u Turskoj.26 Ivanić je kroz novi Vardar želeo da nastavi istim putem. Isto ime je simbolično označavalo iste ideje i smisao, koje je imao i njegov bečki prethodnik. "Ime starog kalendara zadržali smo i za naš novi kalendar, pošto su im ciljevi isti."27 Vardar je opstao dugi niz godina i delio svoju sudbinu sa Društvom, nije izlazio od 1914—1921. a poslednji je izašao 1941. godine. Na svojim stranicama je doneo mnoge tekstove raznolike tematike i postao jedan od najtiražnijih i najcenjenijih Kalendara u periodu između dva svetska rata. Od prvobitnog koncepta zasnovanog na nacionalno propagandnoj ulozi, kalendar je evoluirao u pro jugoslovenski, jer se prvobitna ideja u međuvremenu ostvarila.28 Na stranicama je ostavljeno više mesta za ženska pitanja, a na kraju se objavljuju iscrpni izveštaji glavnog i mesnih odbora Kola srpskih sestara iz kojih se može mnogo saznati o bitnim činjenicama u vezi aktivnosti Kola na svim nivoima.\nKolo je bilo žensko društvo, koje je tada aktuelne, moderne i progresivne ideje, ponikle na zapadu primenjivalo u Srbiji shodno datim okolnostima. Akcenat je od početka stavljen na nacionalan i humanitaran rad ispred ženske emancipacije. Sve u duhu predosećaja budućih velikih ratova, stradanja, Kolo kao da je na indirektan način, putem humanitarnog i nacionalnog rada, nastojalo da izjednači ženski pol sa muškim. Već od 1906. godine počinje organizovanje bolničkih kurseva. Prvi kurs, koji je trajao tri meseca uspešno je završilo trideset žena među kojima i Ljubica Luković predsednica i Stanislava Sodermajer potpredsednica.29 I u narednim godinama Kolo je organizovalo kurseve, sve do balkanskih ratova, kada je već bio obučen zavidan broj bolničarki, koje su bile od velike pomoći. U predstojećim balkanskim i Prvom svetskom ratu, sestre su nesebično iskazivale svoju ljubav i entuzijazam. Poznato je da su u Beogradu u toku Prvog balkanskog rata osnovale bolnicu (četvrtu rezervnu), a mnoge sestre su lečile i na frontu i novooslobođenim teritorijama. U svim ratovima velik broj žrtava je podlegao pegavom tifusu. Mnoge sestre su dale i svoje živote, pomažući i lečeći bolesne i ranjene i same su podlegle zarazi. Tako je 1915. u Valjevu od pegavog tifusa preminula i Nadežda Petrović.\nSpecifičnost Kola je bila upravo u tome što su u njegovom delovanju bile primarne aktivnosti na jačanju nacionalnog identiteta. Kada se fokusiramo na prvi period postojanja Kola, možemo primetiti da je najvažniji cilj Društva bio pomaganje srpskom življu u Turskoj na sve načine, čak i materijalnim sredstvima za nabavku oružja. Rad na emancipaciji žena u početku je bio drugorazredan, dok u godinama nakon Prvog svetskog rata, u dvadesetim, a pogotovu u tridesetim godinama, kada dolazi do naglog otvaranja odbora po skoro svim većim mestima u Jugoslaviji. Tada Društvo svu svoju aktivnost posvećuje agitovanju da se školuju ženska deca u seoskim područjima, Kolo drži predavanja o higijeni, organizuje analfabetske tečajeve za žene, otvara škole za domaćice i sl.\nKolo srpskih sestara se rodilo u okrilju rodoljubivog zanosa Delfe Ivanić i Nadežde Petrović. Iako im je njihov društveni status omogućavao bezbrižan, život bez potrebe za radom, i bilo kakvim naporom, njihova savest, nacionalna svest, zdrav osećaj za pravdu, tj. nepravdu, nije im dao mira. Odlučile su da svoju energiju i entuzijazam upotrebe na korist svojoj naciji kako su najbolje znale i umele. Pod dubokim utiskom deprimirajućih vesti koje su tada stizale do Srbije, nastala je ideja da se osnuje žensko humanitarno društvo radi urgentnog pružanja pomoći postradalom stanovništvu u Makedoniji. Ova primarna zamisao vremenom je prevazišla i sam nemio događaj, koji ju je inicirao i stvorila jedno veliko, značajno udruženje, koje će opstati i postići značajne rezultate na polju humanitarnog i nacionalnog rada sve do Drugog svetskog rata.\n21 Savka Subotić (1834—1918), potiče iz ugledne porodice Polit. Mihajlo Polit Desančić joj je bio rođeni brat. Istakla se na afirmaciji srpskih tekstilnih rukotvorina, zalagala se za pravo na školovanje žena, osnivanje škola u Novom Sadu i Pančevu smatra se njenom zaslugom. Učestvovala je na brojnim izložbama u zemlji i inostranstvu. Bila je inicijator mnogih ženskih društava, i predsednica Beogradskog ženskog društva, prva predsednica Kola srpskih sestara i Srpskog narodnog ženskog saveza. Videti: Marina Cvetković, "Doprinos Savke Subotić proučavanju tradicionalne tekstilne radinosti", Glasnik etnografskog muzeja u Beogradu, 70/2006. 271—289; Vardar, 12/1923, 120—123.\n22 D. Ivanić, "Pre dvadeset godina", Vardar, 13/1924, 13, 14; AS, Varia-3494, Memoari Delfe Ivanić, 87.\n23 Nadežda Petrović, "U početku četničke akcije u Južnoj Srbiji", Vardar, 25/1937, Beograd, 50—52.\n24 D. Ivanić, "Pre dvadeset godina", Vardar, 1924, 15—16.\n26 Videti: Miodrag Maticki, "Bečki Kalendar 'Vardar' (1879—1887)", Vardarski zbornik, I, Beograd, 1999, 215—219.\n27 Vardar, 1/1906. 83.\n28 J. Savić, n. d., 127.\n29 D. Ivanić, "Ljubica Luković", Vardar, 10/1921, 99,100.\nArhiv Srbije, Memoari Delfe Ivanić, Varia-3494.\nVardar 1906: I, Beograd: Kolo srpskih sestara\nVardar 1921: X, Beograd: Kolo srpskih sestara\nVardar 1923: XII, Beograd: Kolo srpskih sestara\nVardar 1924: XIII, Beograd: Kolo srpskih sestara\nVardar 1937: XXV, Beograd: Kolo srpskih sestara\nVojvodić 1988: M. Vojvodić, Srbija u međunarodnim odnosima krajem i početkom veka, SANU, Beograd\nĐorđević 1995: D. Đorđević, Nacionalne revolucije balkanskih naroda 1804—1914, Službeni list SRJ, Beograd\nEkmečić 1989: M. Ekmečić, Stvaranje Jugoslavije 1790—1918. II, Prosveta, Beograd.\nJovanović 1998: V. Jovanović, "Srbija i Ilindenski ustanak", Balcanica, br. 29 Balkanološki institut — SANU, Beograd\nMandić 1998: V. Mandić, Heroine sa svetskim odličjem, kazivanja o jugoslovenskim dobitnicama medalje "Florans Najtengel", Prosveta, Niš Mirković 1990:\nLj. Mirković, Građa o Kolu srpskih sestara u arhivu Srbije, Arhivski pregled, Beograd\nMaticki 1999: M. Maticki, "Bečki Kalendar 'Vardar' (1879—1887)", Vardarski zbornik I, SANU, Beograd\nSavić 2009: J. Savić, "Kolo srpskih sestara — odgovor elite na žensko pitanje", Glasnik\netnografskog muzeja u Beogradu, knj. 73. Etnografski muzej, Beograd\nSkoko 1968: S. Skoko, Drugi balkanski rat 1913, Vojno istorijski institut, Beograd\nSofronijević 2003: M. Sofronijević, Humanitarna društva u Srbiji, Biblioteka grada Beograda, Beograd Stanojević 2000: S. Stanojević, Enciklopedija Srpsko-Hrvatsko-Slovenačka, Knjiga II, I—M, [Fototipsko izdanje], Izdavačka knjižarnica Z. Stojanovića, Budućnost, Vojno izdavački zavod, Sremski Karlovci, Novi Sad, Beograd\nTrgovčević-Mitrović 2003: Lj. Trgovčević-Mitrović, Planirana elita, o studentima iz Srbije na evropskim univerzitetima u 19. veku, Istorijski institut, Službeni Glasnik, Beograd\nCvetković 2006: M. Cvetković, "Doprinos Savke Subotić proučavanju tradicionalne tekstilne radinosti", Glasnik etnografskog muzeja u Beogradu, br. 70, Etnografsko muzej, Beograd


Baterije nove generacije | Mondo Portal\nBaterije nove generacije\nBaterije nove generacije 0 Podeli Podeli na facebook Podeli na twitter Podeli na viber Pošalji na mail\n21.06.2015. / 19:12 19:33\nIzvor mondo.rs 21.06.2015. / 19:12 19:33\nBaterije bi uskoro mogle da vas obaveste kada je vreme da ih zamenite.\nLitijumske baterije nalaze se u velikom broju uređaja. Od satova, pametnih telefona i tableta do vozila pa čak i kuća. Pokazale su se kao odličan izvor energije koji je takođe i efikasan, ali, s vremena na vreme možete čuti kako su se neke i zapalile. Ovo je veoma loše kada su u pitanju telefoni koje nosimo sa sobom svakodnevno, i držimo ih stalno blizu sebe. Naravno, ne dešava tako često, ali treba obratiti pažnju i raditi na njihovom usavršavanju.\nNaučnici su otkrili način kako da litijumske baterije učine još sigurnijim u budućnosti. Ono što je više važno, pomoći će industriji da ubrza razvoj litijum-sumpor i litijum-vazduh baterija, za koje se kaže da će moći da drže enrgiju 10 puta duže po težini. Zamislite samo bilo koji telefon kome baterija može da potraje 10 puta duže nego sada. Govorimo o bateriji koja može da potraje i više od nedelju dana nakon samo jednog punjenja. Zvuči veoma obećavajuće.\nPostoji jedan problem kako trenutno litijumske baterije funkcionišu. Ovo je možda i razlog zašto dolazi do njihovog samozapaljivanja.\nLitijumske baterije vremenom propadaju. Kada se elektroda ošteti, „prsti“ litijuma se formiraju na njenoj površini. Oni onda mogu da prodru kroz zaštitni separator koji čini drugu polovinu baterije bezbednom. Kada dendriti, tj. „prsti“ dopru do druge polovine, dolazi do pregrevanja pa čak i vatre.\nKako da baterija telefona bude u top stanju\nNe zvuči baš zabano, jel da? Postoji način kako da se naprave pametne baterije, koje će detektovati dendrite kada pokušaju da prodru u drugu polovinu, kako bi upozorile korisnika da zameni bateriju, ali ovo donekle više deluje kao neka bezbednosna opcija.\nDodavanjem nekoliko hemikalija za koje je retko ko od nas čuo da postoje, istraživači će moći da zaustave dendrite u baterijama nakon dužeg korišćenja. Umesto dugih, tankih „prstiju“ koji mogu da prodru kroz separator, ove baterije će biti šire, okruglih naslaga koje nisu toliko opasne.\nMetod takođe pruža baterijama mnogo bolje performanse na duže staze. Testovi pokazuju da baterije koje su prešle 150 ciklusa punjenja pokazuju znakove degradacije. Dodavanje ove dve hemikalije, baterije bi bile u stanju da se pune oko 300 puta/ciklusa, i da zadrže efikasnost na velikom nivou. Ne samo da je ovaj način bezbedniji, nego čini da beterije budu mnogo bolje.\nOvo može doneti odlične promene kada su pametni telefoni i tableti u pitanju, ali moramo gledati dalje od toga. Razmislite, danas retko koji telefon dolazi sa baterijom koja može lako da se zameni, jednostavno nisu namenjeni da ih zadržimo sve dok baterija ne oslabi, illi se pokvari u potpunosti. Ako i zadržite uređaj, nećete moći tako lako da zamenite bateriju.\nNe funkcionišu svi uređaji tako, doduše. Neke proizvode moramo da zadržimo duže, kao što su električni automobili ili kućne baterije. Ne bismo želeli da se zapale nakon određenog vremena, prenosi Android Authority.\npametni telefoni Smartfon tablet


BEOGRAD – Jug Radivojević, direktor Beogradskog dramskog pozirišta podržao je današnji predlog gradskog sekretara za kulturu Ivana Karla da u predstojećoj sezoni vakcinisani i oni sa negativnim testom na kovid 19 mogu u teatar u punom ili nešto smanjenom kapacitetu.\nU izjavi Tanjugu Radivojević je izrazio želju da se sva pozorišta što pre vrate normalnom funkcionisanju i igranju pred punim dvoranama.\n„Interesovanje za pozorište je i u vreme pandemije veoma veliko. To pokazuje naša puna letnja scena na otvorenom u kojoj je obavezna maska, ali publika sedi bez razmaka. Nadamo se da ćemo od jeseni i u zatvorenim salama Beogradskog dramskog pozorišta imati pun kapacitet“, kazao je Radivojević.\nKako kaže, njujorški Brodvej je izašao sa tim modelom da će vakcinisani, ali i oni sa negativnim testom na kovid 19 moći u pozorište.\nNaslanjam se na tu ideju. Ako najveća pozorišna industrija predlaže takav model, onda nema razloga da mi u Beogradu idemo mimo toga. Na taj način ćemo očuvati pune dvorane, a to je za sve iz pozorišta najvažnije“, kazao je Radivojević.\nDirektor BDP naveo je još, kako kaže, da je posebno ponosan na odigravanje predstava na letnjoj sceni.\n„Ideja je da svakog produženog vikenda, od ponedeljka do četvrtka, igramo po jedan naslov. Iza nas su predstave „Demokratija“ i „Sumrak bogova“. Pozivam publiku da do 3. oktobra pogledaju naše predstave“, kazao je Radivojević.\nOn je najavio premijeru prestave „Living room“ koja je zapravo autorski projekat Ersana Mondtaga kojom će 13. septembra biti otvoren Bitef festival.\n„To je izvanredna predstava jednog od najtelontavinijih evropskih reditelja“, kazao je Radivojević i dodao da je u planu i premijera predstave „U raljama života“ 23. oktobra nastale po čuvenom romanu Dubravke Ugrešić, u dramatizaciji Biljane Srbljanović i režiji Andreja Nosova.\n„U glavnoj ulozi Štefice Cvek biće Iva Ivinčić“, kaže Radivojević.\nPrema njegovim rečima, Beogradsko dramsko pozorište do kraja godine planira beogradsku premijeru predstave „Zelena čoja Montenegra“ po romanu Mome Kapora i Zuke Džumhura u režiji Nikite Milivojevića.\n„Nedavno smo imali premijeru te predstave u amfiteatru manastira „Stanjevići“ u blizini Budve. Ta predstave je nastala u koprodukciji Budva grad teatra, BDP-a i Gradskog pozorišta iz Podgorice. Na sceni BDP-a biće premijerno izvedena 9. novembra“ kazao je Radivojević i dodao da je za sam kraj godine planirana koprodukcija sa Zagrebačkim kazalištem mladih.


Tag / Neisplaćena dugovanja / Vesti online\nDa li je bilo ultimatuma Crvene zvezde Darku Lazoviću ili ne? Ova sumnja i definitivno je otklonjena - da! Klup je pobedio, a vezista će do kraja sezone igrati za džabe, posle čega će napustiti...\nCentar Partizana Đorđe Gagić zatražio je raskid ugovora, što je u utorak, nešto pre ponoći, kratko potvrdio i klub putem zvaničnog sajta.\nPogodite koliko duguju srpska preduzeća\nSpoljni dug privatnog sektora na kraju marta iznosio je 13,4 milijarde evra, od čega je 4,3 milijarde dug banaka, dok srpska preduzeća stranim kreditorima duguju 9,1 milijardu evra, pokazuju podaci...\nUmesto novca Vojvodina traži Azotaru\nVlada Vojvodine predložila je da se dug pančevačke Azotare prema pokrajini konvertuje u kapital Vojvodine u tom preduzeću, saopštio je pokrajinski Biro za odnose s javnošću.\nPozlilo radniku "Šumadije" koji štrajkuje glađu\nJednom od šestorice radnika sa invaliditetom kragujevačke "Šumadije" koji štrajkuju glađu danas je pozlilo i prebačen je u bolniu da primi infuziju, rečeno je Beti u sindikatu te firme.


Zastoj u svetu koji je izazvao korona virus otežao je privrednu aktivnost, što znači da su vlade morale primeniti bilione dolara fiskalnih podsticaja radeći s manjim prihodima i mnogo većim zdravstvenim i socijalnim troškovima, piše Biznis info.\nU izveštaju EIU se navodi da su vlade u većini razvijenih zemalja, kako se čini, zaključile da je veća javna potrošnja, a samim tim i viši nivo javnog duga, bolja opcija od "raširenog uništavanja proizvodnih kapaciteta" uzrokovanog pandemijom. To znači neizbežan skok nivoa javnog duga ove godine.\nMalo mesta za smanjenje troškova\nOsim toga, navodi se u izveštaju, vlade neće moći smanjiti ove fiskalne deficite smanjenjem potrošnje.\n"Stroga štednja apsorbuje politički kapital i možda neće biti dovoljno vremena da se sprovede takav plan, posebno imajući u vidu da se poslednji period stezanja kaiša desio ne tako davno u mnogim zemljama", rekli su ekonomisti EIU-a.\nMoguće podizanje poreza\nVlade takođe verovatno neće moći da ostvare uštede koje bi mogle značajno da smanje nivo duga.\nTo je zato što je u mnogim ekonomijama javni sektor manji nego što je bio pre globalne finansijske krize 2008., što znači da se verovatno ne može nastaviti sa smanjivanjem javnih rashoda poput zdravstvene zaštite, posebno u svetlu pandemije.\nUmesto da smanje potrošnju, vlade će verovatno nastojati da povećaju fiskalni prihod, preokrenuvši trend u naprednim ekonomijama u poslednje četiri decenije koji je podrazumevao kretanje ka nižim porezima na dobit.\nMeđutim, izveštaj je postavio pitanje hoće li vlade moći da podignu porez dovoljno brzo da takve mere budu dovoljne za ojačavanje ekonomije.\nJoš jedna dužnička kriza u evrozoni\nDevet godina od dužničke krize koja je potresla evrozonu, ekonomisti EIU-a upozorili su da će se neke razvijene zemlje možda opet naći na ivici krize. Posebno su identifikovali Španiju i Italiju, koje su teško pogođene pandemijom a ionako su bile na slabim fiskalnim pozicijama.\n"Južnoevropske države se još uvek oporavljaju od godina štednje, u kombinaciji s visokim nivoom javnog duga, starenjem stanovništva i stalnim fiskalnim deficitom", navodi se u izveštaju.\nEvropska centralna banka delovala bi brzo kako bi sprečila kolaps, ali dužnička kriza u bilo kojoj od tih zemalja stvorila bi velike turbulencije na finansijskim tržištima. Kriza bi se brzo proširila širom sveta – zaključuje se u dokumentu.


Facebook-u kazna od pola miliona funti zbog skandala sa Cambridge Analytica - Advertiser Serbia\nFacebook se suočava sa prvom novčanom kaznom zbog toga što nije onemogućio firmi Cambridge Analytica da dođe do informacija sa profila korisnika te društvene mreže\nNadležna kancelarija britanske vlade koja je istraživala skandal saopštila je da namerava da kazni Facebook sa 500.000 funti (663.000 dolara) zbog loše zaštite podataka.\nKazna od pola miliona funti je mali iznos za Facebook koji, prema prijavljenih 11,97 milijardi dolara zarade u prva tri meseca ove godine, taj novac generiše grubo svakih sedam minuta.\nKrajem maja je svedočio i u Evropskom parlamentu gde se i izvinio zbog načina na koji je Facebook korišćen za proizvodnju lažnih vesti i mešanja u izbore.\nFacebook je saopštio da je britanska kompanija Cambridge Analytica, kompanija koja je savetovala američkog predsednika Donalda Trampa u izbornoj kampanji 2016, došla do ličnih podataka 87 miliona korisnika. Cambridge Analytica, koja je u maju prestala da radi, saopštila da je došla do podataka samo 30 miliona ljudi.\nSkandal je otkriven pošto je nekadašnji radnik Cambridge Analytica Kristofer Vajli rekao da su podaci korisnika Facebook-a kompromitovani putem aplikacije „Ovo je tvoj digitalni život“, kviza o ličnosti u kojem je učestvovalo 270.000 ljudi.\nAplikacija međutim nije prikupljala samo podatke od učesnika kviza već, zahvaljujući slabim ograničenjima na Facebook-u, i podatke od njihovih prijatelja, uključujući detalje koje oni nisu nameravali da dele javno.


октобар 22, 2018 | Beogradske vesti\nNa Novom Beogradu,u bloku 62, došlo je do pucnjave i ranjavanja jednog muškarca oko 20 časova. Kako nezvanično saznajemo, muškarac aje pogođen u nogu i nije životno ugrožen. Policija se nalazi ne mestu događaja.\nMinistarstvo unutrašnjih poslova Vlade Republike Srbije saopštilo je danas, povodom pojedinih objava na društvenim mrežama u kojima se navodi da se u Beogradu dogodilo silovanje 17-godišnje devojke od strane migranata, da na teritoriji glavnog grada nije evidentiran ovakav događaj. Na društvenim mrežama se navodi da se pomenuto silovanje desilo na […]\nSaobraćajna nesreća na Brankovom mostu\nNa Brankovom mostu došlo je do saobraćajne nesreće oko 14:30 časova,a jedno vozilo se i prevrnulo. Nezvanično saznajemo da su povređene dve osobe . Zbog saobraćajne nesreče došlo je do uastoja u saobraćaju koji se normalizovao oko 15:30 časova. View this post on Instagram Teška saobraćajna nesreća na Brankvom mostu. […]\nGrupa Morandi, koja je poznata po hitu „Angels“ i još mnogo drugih,obradila je poznatu rusku „Kaljinku“. U spotu je srpska manekenka Dejana Živković,a tekst pesme je napisan na španskom,engleskom i ruskom. Foto:printscreen/yotube\nPredstava „Samci i samice“ odigraće se u Centru za kulturu Vlado Divljan 31.10. u 20h. Uloge:Dragana Mićalović,Dušan Matejić,Stefan Radonjić,Bojana Grabovac i Jelisaveta Koraksić Besplatne karte možete preuzeti 26.10. na blagajni Centra od 12h do 20h. Foto:Ilustracija/pixabay\nOvce preplavile ulice Madrida ( Video)\nPreko 1.000 ovaca prošlo je gradski centrom Madrida i blokirale saobraćaj. Blokada je usledila zbog tradicionalnog događaja koji datira sa početka 1418.godine kada su se ovce sa letnjih pašnjaka selile na zimski. Foto:Ilustracija/pixabay\nPreminuo poslednji đak koji je bio žrtva streljanja u Šumaricama\nPoslednji đak, Dragoljub Jovanović, koji je bio jedna od retkih koji je preživeo streljanje u Šumaricama. preminuo je u 94.godini. „Imao je svega 17 godina kada je bio streljan. U telu je imao čak 11 rana od metaka. Bio je teško ranjen. Bio je na samrti. Našla ga je majka, […]\nUčenik pretio učiteljici sa „pištoljem“ ( Video)\nVideo koji je osvanuo na društvenim mrežama pokazuje kako učenik ( 16) staji u učionici i pretio učiteljici lažnim pištoljem ,osumnjičeni je uhapšen. Ceo događaj odigrao se u Francuskoj,pa je i predsednik Emmanuel Macron reagovao „pretnja nastavniku je neprihvatljiva. Tražio sam od nacionalnog ministra obrazovanja i ministra unutrašnjih poslova da […]\n„Nеkоlikо susrеta“, nоvi rоman Stеvana Daničića, naći ćе sе na оvоgоdišnjеm Mеđunarоdnоm bеоgradskоm sajmu knjiga. Stеvan ćе pоtpisivati knjigе u Hali 1, na štandu izdavačkе kućе „Mirоslav“. Trеći pо rеdu rоman bavi sе еmоtivnim razvоjеm mladih i timе kоlikо susrеtanjе s pоgrеšnim оsоbama mоžе da оdrеdi svе slеdеćе izbоrе u […]\nU privatnim vrtićima,a koji su u sistemu subvencije grada Beograda, jutros od 8 časova imaju kontrolu od strane inspektora. „Gradska prоsvеtna inspеkcija ciljanо prоvеrava prijavljеnu dоlaznоst dеcе i brоj pоručеnih оbrоka za njih kоji sе mоraju pоklapati, dоk Uprava prоvеrava sistеm prоtivpоžarnе zaštitе ,“ izjavio je gradski sеkrеtar za оbrazоvanjе […]\nMedicinska sestra navodno puši za šalterom\nSnimak koji je navodno napravljen u čekaonici Kliničkog centra Kragujevac, a na njemu vidi da sestra koja radi na prijemu pacijenata navodno puši cigaretu. Zaposleni u bolnici puše cigare pred pacijentima! Ekskluzivno. Pre 2 dana smo imali skandal na dečijem dispanzeru u Kragujevcu, jedan naš pratilac nam je poslao snimak kako […]\nDečija predstava „Hogarova misija“ izvešće se 28.10. u 12h u Centru za kulturu Vlado Divljan. U glavni ulogama su: Marija Puškarov Popović, Saša Đurašević, Lazar Dubovac i Vladimir Popović. Besplatne karte možete preuzeti 24.10. na blagajni Centra od 12h do 20h. Foto:iLustracija/pixabay\nDanas od 18 časova ispred Skupštine grada Beograda biće priređen doček odbojkašica Srbije koje su postale Svetske šampionke. Odbojkašice Srbije su u finalu pobedile Italiju sa 3:2 u setovima (21:25, 25:14, 23:25, 25:19 i 15:12) u Japanu. Izlazak šampionki očekuje se od 19 časova na balkonu Skupštine grada Beograda,a od 18 časova održaće se […]\nNa Beogradskom sajmu biće održan 12. Festival nauke pod sloganom „Zemlja budućnosti“,od 29. novembra do 2. decembra. Festival nauke održaće se u halama 3, 3A i 5 Beogradskog sajma gde će se okupiti više od 60 naučnih i obrazovnih institucija iz Srbije. Foto:Ilustracija/pixabay\nOblačno sa kišom i temperaturom do 14 stepeni\nBEOGRAD – Tokom današnjeg dana oblačno sa slabom kišom i temperaturom do 14°C.\nBеz vоdе ćе оstati pоtrоšači u opštini Zemun u nasеljima:\nZbоg planiranih radоva na vоdоvоdnоj mrеži na оpštini Zеmun, u utоrak 23.10.2018. gоdinе оd 08.00 dо 22.00 sata, bеz vоdе ćе оstati pоtrоšači u nasеljima:Nоva Galеnika,Zеmun pоljе,Batajnica,Аltina i Vоjni put.\nBеz vоdе ćе оstati pоtrоšači na opštini Vračar u ulicama…\nZbоg planiranih radоva na vоdоvоdnоj mrеži na оpštini Vračar, u utоrak 23.10.2018. gоdinе оd 08.30 dо 18.00 sati, bеz vоdе ćе оstati pоtrоšači u ulicama: Čuburskоj (izmеđu Makеnzijеvе i Оrlоvića Pavla) i Оrlоvića Pavla.\nZvеzdara 09:00 – 15:00 BUDMАNIJЕVА: 2, Palilula 11:00 – 17:00 Nasеljе DUNАVАC: DUNАVАC: 0-8,16-26,1-9,15-25,31, Vоždоvac 08:00 – 15:00 Nasеljе RIPАNj: АVАLSКА: 268-272,278-280А,286-290,300,306А,310,340-342А,271А,283-283А,291-293А, АVАLSКА 2 DЕО: 2,6-8,14-26,7-25, КRАGUJЕVАČКI PUT: BB,12,11, PUT ZА MАRКОVIĆЕ: 6-16,28-36,46-48,52-54,58-62,98,7-13,17,23-33,37,41,49-59,75,91,141, PUT ZА ŠUPLjU STЕNU: 2-2А,124,5-7B,11-11B,17А-25,37-37B,43, Čukarica 08:00 – 13:00 MILОJА ZАКIĆА: 11-21, Nasеljе BЕОGRАD: MILОJА ZАКIĆА PRILАZ […]


Selektovani projekti za prvi MIDPOINT Intensive Montenegro :FCCG\nSelektovani projekti za prvi MIDPOINT Intensive Montenegro\nMIDPOINT Intensive Montenegro 2019, profesionalni program obuke za crnogorske kreativne timove filmskih profesionalaca, u saradnji sa Filmskim centrom Crne Gore objavljuje projekte selektovane za radionicu.\nPlanet 7693 / Planeta 7693\nValley of Monuments / Dolina spomenika\nThe Face of Honour / Obraz\nTokom radionice timovi će raditi na kreativnom razvoju scenarija, kao i na produkcijskim aspektima njihovih projekata. Nakon radionice, uslijediće i online konsultacije sa mentorom, a u skladu sa potrebama svakog od projekta koji budu učestvovali. Radionica se sastoji od grupnog rada mentora i polaznika, sa predavanjima, a za mentore su odabrana dva filmska stručnjaka iz Evrope – David Pope i Danijel Hočevar.\nČetvorodnevne radionice MIDPOINT Intensive Montenegro, biće održane u Podgorici od 12. do 15. oktobra. Otvorena predavanja za sve zainteresovane, predviđena su za 14. i 15. oktobar.\nRadionica se realizuje uz podršku Filmskog centra Crne Gore. MIDPOINT program djeluje pod pokroviteljstvom Akademije scenskih umjetnosti u Pragu.


Ras je imao/la sadržaj sa najviše reakcija!\nRas je reagovao/la na komentar na temu: Sport (tenis, fudbal, košarka, F1 i sve ostalo) Subota u 04:28\nRas je reagovao/la na komentar na temu: Sport (tenis, fudbal, košarka, F1 i sve ostalo) Četvrtak u 15:47\nRas je reagovao/la na komentar na temu: Kazalište Pozorište Gledališče Teatar Mart 26\nRas je reagovao/la na komentar na temu: Sport (tenis, fudbal, košarka, F1 i sve ostalo) Novembar 28, 2020\nRas je odgovorio/la Srecko's temus u Druženje / Meets\nNa YT je sigurno milijardu kanala i snimaka koji promovišu neke turističke destinacije i putovanja, a meni se letos iz te ponude izdvojio Branimir Kamber serijom videa o hrvatskim ostrvima, a zatim i o kopnenom delu. Nakon toga pogledao sam i neke druge njegove radove, jer se Kamber ne bavi isključivo ovim turističkim temama, kako bi neko mogao da zaključi po mom uvodu. Šta Kamber izam, što je naziv YT kanala izdvaja od drugih? Rekao bih da je to Kamberova izrazita sposobnost da dopre do ljudi i predstavi ono što rade, uz puno ljubavi i poštovanja. Nazad na temu, igrom slučaja jedan\n5815 novih odgovora\nRas je reagovao/la na komentar na temu: Stefaca Novembar 8, 2020\nRas je reagovao/la na komentar na temu: Sport (tenis, fudbal, košarka, F1 i sve ostalo) Oktobar 24, 2020\nWoland je reagovao/la na komentar na temu: Sport (tenis, fudbal, košarka, F1 i sve ostalo) Mart 1, 2020\nDejanM je reagovao/la na komentar na temu: Sport (tenis, fudbal, košarka, F1 i sve ostalo) Mart 1, 2020\nTaj je raspored sa početka sezone, a MC je u međuvremenu takođe planiran. Obzirom da Novak govori o broj jedan poziciji na ATP listi kao o jednom od zacrtanih ciljeva za ovu godinu, verujem da će se raspored turnira krojiti i prema tome, odnosno i prema Nadalovim rezultatima. U svetlu te trke za rekordima, Novak je na žalost propustio da 2016. i 2019. završi kao broj 1, takođe i da još prošle godine sruši Rodžerov rekord po broju nedelja na prvom mestu, što je posledica izostanka očekivanog rezultata na US Openu. Svakako, ti rekordi dolaze kao posledica dobrih rezultata tokom se\nmrcelavi je reagovao/la na komentar na temu: Jazz at the Pawnshop kratka priča uz čašu vina Februar 29, 2020\nRas je odgovorio/la mrcelavi's temus u Muzika , Film i Fotografija\nProšle godine sam upao na jedno od najdosadnijih večeri ikada Dešava se....\nmrcelavi je reagovao/la na komentar na temu: Filmovi koje volite Februar 25, 2020\nprophet je reagovao/la na komentar na temu: Filmovi koje volite Februar 25, 2020\nRas je reagovao/la na komentar na temu: Filmovi koje volite Februar 25, 2020\nRas je odgovorio/la Impuls's temus u Muzika , Film i Fotografija\nU svakoj ovakvoj vrsti diskusije na strani sam onoga ko o predmetu diskusije govori sa više ljubavi.\n2946 novih odgovora\nDoktor je reagovao/la na komentar na temu: Filmovi koje volite Februar 25, 2020\nZato što imaš uvid u rezultat saundtreka za BR 2049 koji je neuporedivo slabiji od saundtreka za izvorni BR. Međutim, saundtrek za izvorni BR treba posmatrati kao izuzetak i ko može da garantuje da bi Vangelis napravio nešto i približno tog kvaliteta? Uostalom, ukoliko ima želju da komponuje na tu temu (i objavi) šta ga sprečava i ko može da mu zabrani? Muzika živi i stvara se i mimo filma. Nedavno sam uzeo da slušam Chariots of Fire, a sigurno ima 30 godina da nisam gledao ni film (a imam želju u poslednje vreme), niti slušao tu muziku i moram da kažem da sam bio razočaran efektom: popri\nRas changed their profile photo Januar 27, 2020\nU prvom kolu ovog AO je Fed igrao u dnevnom, a Novak u večernjem terminu.\nWoland je reagovao/la na komentar na temu: Baronski kantilever Novembar 15, 2019\nMiloš 1210 je reagovao/la na komentar na temu: Baronski kantilever Novembar 15, 2019\nRas je odgovorio/la Miloš 1210's temus u Analogue\nZa Strejtse je najbolji pokvaren kantilever. Ovaj koji opisuješ, nisam čitao origanilni oglas deluje da je baš takav. Ponudio bih i prsten i zlatni lanac. Pored nešto para naravno.\nRas je odgovorio/la crni.'s temus u Druženje / Meets\n878 novih odgovora\nProšlo je dosta godina, ali bio sam na Zlatiboru u pozno leto, vrućine slične ovima sada, i odvezao se jednog dana kolima (sa malim detetom) na Tornik. Pošto mi nije bilo dovoljno i oduvek me kopkao taj putokaz ka Manastiru Uvac, nastavio sam putem do raskrsnice na kojoj treba skrenuti ka manastirskoj dolini. Tu sam zastao i pogledao na dole niz makadamski put koji je nestajao u jari. Prolazio je tuda meštanin, stariji čovek koji je gonio svoju stoku i njemu sam se obratio za savet. Dobar dan! Dobar dan! Je l ovo put ka manastiru? Jeste! Onda nas je odmerio i rekao da nas po ovoj vru\nRas je reagovao/la na komentar na temu: Gde ćete na letovanje? Avgust 26, 2019\nRas je odgovorio/la BANAT's temus u Muzika , Film i Fotografija\nTako je, odličan i na klaviru! Evo par albuma koji mi u poslednje vreme zaokupljaju pažnju: Evan Parker / Paul G. Smyth - Calenture and Light Leaks (Weekertoft , 2019) Vijay Iyer and Craig Taborn - The Transitory Poems (ECM, 2019) Larry Ochs, Nelsa Cline i Geralda Cleaver - What is to be Done (Clean Feed, 2019) Heroes Are Gang Leaders - The Amiri Baraka Sessions (Flat Langston's Arkeyes, 2019) Zanimljivo da svi snimci na ov\n546 novih odgovora\nRas je odgovorio/la ninja's temus u Muzika , Film i Fotografija\n421 novih odgovora\nTrenutno na sajtu 12 članova, 1 Skrivenih, 134 Gosta (Pogledaj celu listu)


ICTY: Visoki dužnosnik UN-a svjedočio o opsadi sarajeva - Index.hr\nICTY: Visoki dužnosnik UN-a svjedočio o opsadi sarajeva\nDAVID Harland, visoki dužnosnik mirovnih snaga UN-a u BiH 1993-99., svjedočio je u srijedu o srpskoj opsadi Sarajeva na suđenju bivšem predsjedniku SRJ Slobodanu Miloševiću pred Haškim sudom (ICTY).\nHarland, dužnosnik misije UN-a nadležan za civilne i političke poslove, glavni iskaz na suđenju dao je 18. rujna kada je protuispitivanje prekinuto zbog Miloševićeve bolesti.\nTada je kazao da je strategija bosanskih Srba kod granatiranja Sarajeva bila prisiliti vladu BiH da pristane na mirovni sporazum pod njihovim uvjetima. Srbi su držali 70 posto teritorija BiH.\nBošnjaci su javno bili za primirje ali su ga potkopavali jer im nije odgovaralo stabiliziranje stanja s 18 posto teritorija, rekao je.\nOpisao je intenzitet napada u kojima je prosječno na grad padalo 1.000 granata, snajpersku kampanju protiv civila i najteže incidente, poput masakra na Markalama kada je ubijeno 66 civila.\nOpsada Sarajeva, koja je trajala 44 mjeseca, poseban je dio Miloševićeve optužnice za genocid u BiH.\nU današnjem protuispitivanju Milošević je nastojao minimalizirati svoju odgovornost, tvrdeći kako je cijelo vrijeme tražio od vodstva na Palama da prekine opsadu koja šteti srpskim interesima.\nTakođer je dokazivao da su srpske snage oko Sarajeva bile u područjima koja su i prije rata bila većinski srpska, te da su i Srbi bili žrtve sukoba i u samog gradu i izvan njega.\nSvjedok Harland je opovrgnuo njegove tvrdnje, navodeći da je u većini sarajevskih općina stanovništvo bilo pomiješano, a većinski srpske neke su postale tek nakon etničkog čišćenja 100.000 nesrba. Kada su pitanju žrtve, rekao je da je 90 posto civila koji su poginuli bilo unutar linije opsade grada, a 10 posto izvan nje.\nNa pitanje Miloševića šta se dogodilo s oko 150.000 Srba u Sarajevu, Harland je odgovorio da je većina živjela na područjima pod srpskom kontrolom, dok ih je 40.000 ostalo u dijelovima grada pod nadzorom Armije BiH i njima nije dopušten odlazak. Njihovo prisilno zadržavanje u Sarajevu bilo je kršenje međunarodnog prava čemu se misija UN-a protivila, dodao je Harland.\nSvjedok je opisao i svoje česte sastanke s Radovanom Karadžićem, Ratkom Mladićem i drugim srpskim čelnicima, te s vladom BiH.\n"Bilo je grozno kako je Karadžić izmišljao činjenice kada mu je to odgovaralo", rekao je. Za Mladića je kazao da je često odlazio u Beograd što je Milošević objasnio "posjetima obitelji".\nSvjedok je rekao da je Mladić posjećivao optuženog, navodeći primjer od 7. srpnja 1995. kada ga je međunarodni predstavnik Carl Bild vidio kod Miloševića, u vrijeme pokolja u Srebrenici.\nOptuženi je tvrdio da nije znao za pokolj, te je promijenio temu.\nU protuispitivanju je također dokazivao da su Bošnjaci sami odgovorni za pokolj 66 civila na sarajevskoj tržnici Markale u veljači 94, nakon kojeg su krenuli napadi NATO-a na snage RS, pozivajući se i na preliminarno izviješće UNPROFOR-a, no svjedok je odbacio takvo tumačenje.\n"Prijatelj suda" Branislav Tapušković u svom je ispitivanju otišao i korak dalje sugerirajući svjedoku kako su Bošnjaci odgovorni ne samo za Markale i neke druge incidente, već i da su snajperisti Armije BiH gađali civile u Sarajevu, što je Harland odbacio.\nSuđenje Miloševiću, optuženom za genocid u BiH i zločine protiv čovječnosti u Hrvatskoj i na Kosovu, nastavlja se idućeg utorka.