Showing results for tags 'mediji'. - Живе Речи Утехе\nShowing results for tags 'mediji'.\nтема је објавио/ла Avocado у Медији\nŠta jeste, a šta nije istraživačko novinarstvo Rad u bilo čijem interesu, osim interesa građana, je prekršaj osnovnog standarda novinarstva – novinari treba da rade za sve građane, a ne za političare, poslovne ljude ili kriminalce bilo koje afilijacije Ilustracija: Đorđe Matić Istraživačko novinarstvo se obično objašnjava poređenjem sa izveštačkim. Izveštačko je brzo, kada treba što pre preneti građanima šta se juče, danas ili malopre dogodilo. U takvim okolnostima, ono nema izbora nego da izveštava o površini događaja, onome što je očigledno ili lako i brzo dostupno i – proverljivo. Jer, iako je brzo, izveštačko novinarstvo ima jednaku odgovornost prema tačnosti kao i istraživačko i trebalo bi da je tako i u Srbiji. Ova je situacija puna izazova, a prvi je – kompletnost izveštavanja. Dobar primer su izbori. Na parlamentarnim izborima 2012. godine, mediji nisu imali izbora nego da prenesu nalaze međunarodnih i domaćih posmatrača kako su bili fer i po zakonima. U Zaječaru, na primer, iako je došlo do incidenta kada je lider „Pokreta radnika i seljaka“ Saša Mirković upao tokom noći u prostorije izborne komisije, rezultati izbora verifikovani su kao validni i život je nastavio da teče sa novom lokalnom vlašću. To je izveštačko novinarstvo, odnosno njegov najčešći domet i za to ga ne treba kriviti, takve su okolnosti. Potom bi, međutim, sa radom trebalo da počnu i istraživački novinari. Nakon mnogo meseci istraživanja, ceđenja dokumenata iz državnih institucija, razumevanja izbornih zakona i uloga institucija sistema, te raznih načina na koje se stiče nezakonita i nepravedna prednost na izborima, CINS je 2016. godine objavio kako su sve veće stranke tokom tri godine u kampanjama prikrivale nezakonito finansiranje aktivnosti, a na primeru Zaječara pokazao kako je SNS prednjačila, sakrivši 2013. godine više od hiljadu noćenja njenih aktivista u lokalnom hotelu i još po nešto. Povezane priče Etika u istraživačkom novinarstvu Finansiranje istraživačkog novinarstva i migracija u civilni sektor Put do evropskog Pulicera Naravno, to je samo jedan grad u Srbiji, pa se da pretpostaviti kako je stvar funkcionisala svuda, ali ne i – tvrditi. Tvrditi se može samo ono što se dokaže. Istraživačko novinarstvo zahvata činjenice i njihov značaj duboko i široko i na kraju sve svoje glavne tvrdnje i – dokazuje. A dokaz čini razliku između kratkotrajne buke u medijima i – krivične prijave i zakonskih kazni, nekad i zatvorskih. Ili bi bar tako trebalo da bude, ako bi institucije radile svoj posao, umesto da glume ukras na putu ka Evropskoj uniji (EU), a zapravo se trude da se ne zamere vlastima. Kada dokaza nema, to je u pravnom smislu kao da se događaj nije ni odigrao. Kada ih ima i kada se objave, zakonska obaveza državnih institucija je da reaguju, a ako to ne rade, onda su oni pred mogućim sankcijama i novinari su bar otkrili da sistem ne radi, ako ništa drugo. Više od toga, bez policijske ili tužilačke legitimacije, resursa i ingerencija, ne može se ni učiniti novinarstvom. Trebalo bi da je to dovoljno. Postoji mnogo definicija istraživačkog novinarstva, ali većina sadrži tri glavna elementa: Istraživačko novinarstvo se bavi važnim temama. Istraživačko novinarstvo otkriva nepoznate činjenice koje gotovo uvek neko moćan nastoji da sakrije. Istraživački novinari do svojih saznanja i dokaza dolaze samostalno. Prvi element definicije istraživačkog novinarstva je, na prvi pogled, dosta jasan – ako ćete nešto raditi šest meseci, koliko prosečno traje istraživanje u CINS-u, bolje da je to važno, inače smo potrošili mnogo vremena i energije ni na šta. Ali, kako odlučiti šta je važno? Da li je, na primer, važno to što je ubijena pevačica „Granda“ Jelena Marjanović? Mediji su očigledno smatrali da jeste. Bacili su se na tu temu sa svom surovošću, neprofesionalnošću i energijom koju su imali, takmičeći se ko će imati više novih vesti, bez obzira što je brzo postalo očigledno da ni policija ne zna šta se dogodilo, a kamo li radnici tabloida. U 2016. godini Blic je imao više od 30 spominjanja ovog slučaja na naslovnoj strani, Kurir više od 70, a Alo i Informer po više od 90. Zvuči surovo, ali profesionalno gledano – ta tema nije važna na način koji bi opravdao istraživanje. Odnosno, važna je njenoj rodbini, poznanicima, tužilaštvu i policiji. Nikome drugom na ovom svetu, na žalost, život neće biti bitno bolji ili gori zato što je nesrećna žena srela nasilnu smrt ili zato što se o tome nešto više ili manje zna. Jedini profesionalno bitan aspekt tog tužnog događaja je što ubica slobodno živi i možda će ubiti još nekoga. Ali upravo kritika MUP-a je ono što ćete u izveštavanju o tom ubistvu retko i teško pronaći. Pseudo-istraživačko novinarstvo se pretvara, liči na pravo istraživačko, ali zapravo radi u interesu nekih od političkih, poslovnih, pa čak i kriminalnih centara moći. Najčešće, naravno, za vlast. Istovremeno, obično i krši neke od bitnih pravila profesije, što običan korisnik jednostavno ne može da prepozna tek tako. Za novinare bi trebalo da budu važne teme koje bitno utiču na živote velikog broja građana. Dakle, to je važno. Pored toga, važno je i da se izveštava o problemima najnezaštićenijih grupa u jednom društvu, jer novinari ne zastupaju interese samo većinskih grupa građana, nego svih građana. Dakle, nije sve što je zanimljivo i – važno. Često je slučaj i da nešto veoma dosadno – jeste važno. Kao ekonomija, složena pitanja pridruživanja Srbije EU ili sitne manjkavosti brojnih zakona. Sve to ima posledice po sve, ili skoro sve građane Srbije, ali ljudi prosto nemaju znanja, snage i interesovanja da se bave time. Posao istraživačkih novinara je zato, sve češće, i da nekako učine takve teme zanimljivijima. Drugi element definicije bi takođe trebalo da bude neupitan – o poznatim stvarima nije neophodno izveštavati, zar ne? Ne baš uvek. Kada je „Insajder“ emitovao svoj serijal o „fudbalskoj mafiji“, osim što nije bilo baš mnogo građana koji su smatrali da je u srpskom fudbalu sve zakonito i fer, sportski novinari su sedeli po kafanama i brundali kako su oni „sve to znali“, kako „ceo grad to sve zna“ i kako to „ni iz daleka nije sve“. Sve tri tvrdnje su bile licemerne. Prva zato što, ako su znali, a nisu objavili, onda i nisu baš neki novinari. Druga zato što nije tačna – to što njihov krug poznanika ogovara ne predstavlja nikakvo „znanje“, a još manje opšte društveno znanje. Treća zato što kolege iz „Insajdera“, kao ni drugi odgovorni novinari, ne objavljuju stvari koje ne mogu da dokažu, ili bar potvrde iz više nezavisnih izvora. Dokazati nešto je teško i policiji i tužilaštvu i kada zaista žele da nešto istraže, a novinarima – izuzetno teško jer nemaju prava i ingerencije represivnog aparata države. Kad već država nije uradila svoj posao sama, morala bi to da uradi jednom kada istraživački novinari otvore temu. To se, na žalost, dešava izuzetno retko. Ali jedno je sigurno – ono što „svi znaju“ i ono što je dokazano nisu iste stvari. Zato se istraživački novinari ponekad bave dokazivanjem više ili manje poznatih anomalija u društvu. Tako informišu građane, ali i nastoje da nateraju institucije da urade nešto. Institucije bi, recimo, mogle da dobiju podatke sa bankovnih računa firmi mlađeg brata Aleksandra Vučića, Andreja, kao i njemu bliskih osoba. Za njega „se priča“ da se na nelegalan način, koristeći političku moć svog brata, strašno obogatio. To bi, naravno, bilo veoma, veoma loše, pošto to znači da je ovo zemlja političara na vlasti, a ne njenih građana, jer ovi prvi imaju dozvolu za nelegalno bogaćenje, što automatski znači i da se to dogodilo na račun građana Srbije. Građani do kojih dođu ovakve priče se opravdano pitaju – zašto o tome mediji ćute? Infografika: Andrija Ćeranić Znate šta? Andrej Vučić je nevin dok ga sud za nešto ne osudi. A novinari ne bi smeli da objavljuju informacije o njegovom navodnom nelegalnom bogaćenju dok za to ne pronađu nesumnjive dokaze. I tačka. Istraživački novinari su samo novinari i ima ih malo. Rade fantastičan posao u Srbiji, ali neke stvari mora da uradi država. CINS i ostali mogu samo do dokaza koji su dostupni zakonitim putem, a taj je put sve uži i zavojitiji u poslednjih nekoliko godina. Naravno, kada se istraži nešto nepoznato, to ima posebnu korist po društvo. CINS je, na primer, otkrio i godinama istraživao poslove Branislava Švonje, kojeg je vlada Vojvodine postavila za vršioca direktora Fonda za pružanje pomoći izbeglim, prognanim i raseljenim licima. Njegove i njemu bliske firme su varale preduzeća, ustanove i druge organizacije godinama i jedino što se o tome moglo saznati, ako baš vas direktno ne prevare, bilo je iz upornih, detaljnih i dokazanih priča na veb sajtu CINS-a. Naš je posao da potpuno informišemo građane, a ne da im bacimo neki komadić slagalice i da ih pustimo da se sami snalaze u potrazi za njegovim značenjem. Jer – kontekst činjenicama daje značenje. Konkretni postupci državnih organa na osnovu pisanja medija toliko su retki da smo se u martu 2017. našli u istinskom šoku. Prosto nismo mogli da poverujemo da je Branislav Švonja – uhapšen. Jer, njega je nedugo pre hapšenja, iako su svi sve o njemu mogli da pročitaju na našem sajtu, pokrajinska vlada postavila za odgovornu funkciju. Ali ipak je uhapšen i naša istraživanja su tome sigurno doprinela. Treći element definicije je već manje jasan „nenovinarima“. Naime, jedno je kopati za dokazima mesecima, a drugo kada vas politički ili poslovni protivnik moćne osobe pozove i dostavi vam neka dokumenta. Ne bi istraživački novinari odbili ta dokumenta, naprotiv. Ali bi to za njih bio tek početak dugog puta do potpuno dokazane priče, sagledane sa svih strana i nezavisne potvrde dokumenata, kao i njihovog konteksta. Da se ne bi dogodilo da su to samo neka dokumenta, ili lažna, ili da je dokazani problem samo manji deo mnogo kompleksnije priče. Naš je posao da potpuno informišemo građane, a ne da im bacimo neki komadić slagalice i da ih pustimo da se sami snalaze u potrazi za njegovim značenjem. Jer – kontekst činjenicama daje značenje. Brzi mediji će često samo pozvati osobu o kojoj su dokumenta u potrazi za reakcijom i objaviti to sutra sa minimalnim kontekstom. To nije novinarstvo, nego senzacionalizam i brzi mediji u razvijenim demokratijama to nikada ne bi učinili, bar ne oni profesionalni, a u većini razvijenih demokratija, ne bi ni tabloidi, osim ako nisu spremni na ogromne sudske odštete. Pseudo-istraživačko novinarstvo Istraživačko novinarstvo u Srbiji ima mnogo problema. Najveći su svakako ovi: Nema ga dovoljno; Nije mu dozvoljen pristup u medije koje prati najviše građana (televizije sa nacionalnom frekvencijom); Pro-vladini mediji ga satanizuju; Nema dovoljne i adekvatne zaštite novinara, pa ni istraživačkih; Tržište reklama nije ravnopravno i slobodno. Ali, u tekstu koji nastoji da pomogne onima koji nisu profesionalni novinari da raspoznaju kredibilno istraživačko novinarstvo, najvažnije bi bilo istaći problem pseudo-istraživačkog novinarstva. Ono se pretvara, liči na pravo istraživačko novinarstvo, ali zapravo radi u interesu nekih od političkih, poslovnih, pa čak i kriminalnih centara moći. Najčešće, naravno, za vlast. Istovremeno, obično i krši neke od bitnih pravila profesije, što običan korisnik jednostavno ne može da prepozna tek tako. Rad u bilo čijem interesu, osim interesa građana je, naravno, prekršaj osnovnog standarda novinarstva – novinari treba da rade za sve građane, a ne za političare, poslovne ljude ili kriminalce bilo koje afilijacije. I to su, doduše građani, ali oni imaju moć – legalnu ili nelegalnu – i mediji bi trebalo da nastoje da zloupotrebu te moći izlože javnosti bez obzira na lična politička i druga opredeljenja samih kolega, a posebno ne za – novac i usluge. Ako neki odluče da izlažu javnosti samo zloupotrebe jednog kraja političkog spektra, mogu da napišu tehnički izvanrednu istraživačku priču, ali su prekršili jedno od osnovnih načela – nepristrasnost. Upravo u tome je i glavni problem sa pseudo-novinarstvom – uvek ga se može uhvatiti u nepoštovanju standarda profesije, ali građani nisu, niti treba da budu, stručnjaci za medijsku etiku i pravila našeg posla. To bi profesija, pod uslovom da za to ima podršku države i bar nezavisno sudstvo, morala da reši sama. Znate šta? Andrej Vučić je nevin dok ga sud za nešto ne osudi. A novinari ne bi smeli da objavljuju informacije o njegovom navodnom nelegalnom bogaćenju dok za to ne pronađu nesumnjive dokaze. I tačka. Dobar primer za pseudo-istraživačko novinarstvo je pitanje koje su u presedničkoj kampanji pokrenuli novinari „Centra za istraživanje korupcije“ (CIK): odakle kandidatu Saši Jankoviću „skupoceni ‘audi A6’ kojim se vozi po Srbiji“. To pitanje izgleda kao sasvim legitimno – trebalo bi da znamo koliko kandidati troše u kampanji i odakle im te pare. Zato je CINS i istraživao finansiranje političkih kampanja. Ali, pitanje samo o Jankovićevom automobilu nije bilo legitimno zbog nepoštovanja jednog neobično važnog novinarskog standarda, takozvanog – adekvatnog konteksta. Naime, ostavimo po strani činjenicu da Jankovićev štab nije odgovorio na njihovo pitanje o tom automobilu, kao i to da je automobil na besplatno korišćenje dao običan građanin Srbije, što se kasnije saznalo (trebalo je da odgovore odmah na to pitanje). Ako se bavite finansiranjem kampanje, bavite se svim akterima, počevši od onih koji su potrošili najviše novca. Za to ne treba biti stručan, to bi svaki amater smislio. Dakle, prizovimo profesionalne standarde u pomoć, stavimo činjenice u adekvatan kontekst, istražimo “audi A6” kojim se vozi Saša Janković, ali i troškove kampanje svih predsedničkih kandidata, pa da prvo vidimo šta je tu bilo zakonito, a šta ne – i na kraju da sve to uporedimo. Tek tako će građani dobiti adekvatniju sliku o tome da li su izbori bili legalni i ravnopravni. Dakle, eto selektivnog novinarstva na delu, sa prekršenim standardima koje građani ne moraju prepoznati. Dok je primer „audija A6“ naivan, gotovo očajnički, mnogo ozbiljniji i ilustrativniji je feljton novinarke „Politike“, Jelene Popadić – „Putevi američkog novca u Srbiji“. Ova je tema takođe naizgled potpuno legitimna, uticaj jedne od super-sila u maloj, siromašnoj balkanskoj zemlji ne može biti ni mali ni nevažan. Posebno ako dolazi putem skrivenih finansija. Povrh svega, u zemlji teoretičara zavere, koju su SAD bombardovale ogrnute u NATO plašt, u kojoj ljudi masovno govore o HAARP sistemu, opasnim vakcinama i sličnim budalaštinama kao o odavno ustanovljenim činjenicama o tajnim mehanizmima kontrole nad nama i štete koja nam se nanosi, ovakav naslov jednostavno mora da izazove pažnju. Naizgled je sve super u tom feljtonu. Izvor podataka o isplatama raznim nevladinim organizacijama u Srbiji je upravo američki „Fondacija centar“, koji se u tekstu navodi kao „jedna od najažurnijih baza podataka“ o donacijama američkih fondacija prema ostatku sveta. Feljton navodi donaciju po donaciju, kao i za šta je novac „dobijen“. Pa, u čemu je tu problem? Problema je neverovatno mnogo. Prvi je onaj najosnovniji – tačnost. Za druge organizacije ne znamo, ali za CINS možemo da kažemo da je donacija NED-a koja je pominjana, bila veća nego što je objavljeno, pošto registar beleži novac koji je isplaćen, a bila je ostala još jedna, manja, tranša te donacije. Kada je „Insajder“ emitovao svoj serijal o „fudbalskoj mafiji“, osim što nije bilo baš mnogo građana koji su smatrali da je u srpskom fudbalu sve zakonito i fer, sportski novinari su sedeli po kafanama i brundali kako su oni „sve to znali“, kako „ceo grad to sve zna“ i kako to „ni iz daleka nije sve“. Sve tri tvrdnje su bile licemerne. Pa kako je došlo do ove greške, kakvu CINS sebi nikada ne bi dopustio, a kamo li oprostio? Vrlo jednostavno – takve se stvari događaju kada imate – samo jedan izvor. Jedan-jedini. To znači da Jelena Popadić i njeni urednici nisu poštovali ni najosnovniji standard novinarstva, koji je zapravo odavno prevaziđen – „drugu stranu“ u priči. Nisu nas ni pozvali, rado bismo im rekli za sve naše donacije, i tako se na kraju svake fiskalne godine kompletan finansijski izveštaj poslovanja CINS-a, sa svim podacima, dostavlja APR-u. Još značajnije, ispod svakog istraživačkog teksta jasno je naznačeno na koji način je finansiran – naziv projekta i podaci o donatoru. Ovo “otkriće” je, dakle, bilo javna stvar, dostupna na našem sajtu. Da li je sve to važno za građane? Bilo bi važno ako naše priče ne bi bile tačne ili važne građanima i ako bi se ispostavilo da nismo sami došli do njih, odnosno ako bi radili za neku interesnu grupu. Time se feljton nije bavio. Samo je uperio prst u CINS i rekao: oni primaju američki novac. A sada – konktekst. Da pređemo preko netačnosti i kršenja najosnovnijih standarda u novinarstvu, pa da vidimo zašto je kontekst važan. Kontekst činjenicama daje značenje. Kontekst i ništa drugo. Ako vam neko ubije psa, nije dobar čovek, ali ako ga je pas umalo ubio, onda ste vi loša osoba, ili bar loš vlasnik psa. Ako je čovek bockao psa nožem, onda je on zlikovac, i tako dalje. U ovom slučaju, konteksta nema. Da je Jelena Popadić pozvala CINS, objasnili bismo joj, ako to već i sama ne zna, da se novac ne „dobija“, nego osvaja na konkursima, dobrim projektima koji daju adekvatnu vrednost za novac, da se za svaki dolar odgovara, da se donatori ne mešaju u uređivačku politiku i dali bi joj podatke o svemu što je zanima. To je naša politika – potpuna otvorenost i transparentnost. Naravno, bili bi jako zainteresovani da čujemo i o raspodeli novca, a posebno vlasništva u „Politici“, ali to je druga priča. Ovde je važno da se taj novac ne deli tek tako, da kada se raspodeli na ljude daje prosečne ili ispod prosečne honorare, jer dovoljno novca nemamo ni da zaposlimo ljude za stalno. Istraživačko novinarstvo je skupo. Rekli bi joj i da smo novac osvojili na konkursu za projekte za vladavinu prava. Da možda nema previše vladavine prava u Srbiji? Da li nam to možda nije potrebno? Jedini profesionalno bitan aspekt tog tužnog događaja (ubistva pevačice Jelene Marjanović) je što ubica slobodno živi i možda će ubiti još nekoga. Ali upravo kritika MUP-a je ono što ćete u izveštavanju o tom ubistvu retko i teško pronaći. Glavno pitanje je – zašto sugerišete da radimo u američkom interesu? Imamo mi i većih donacija od EU u koju hrlimo kao država. Da ne radimo i u njihovom interesu? To nisu isti interesi. Da li su i oni pogrešni i štetni po Srbiju? Zatim, šta ćemo s novcem koji smo osvojili na konkursima Ministarstva kulture i informisanja? Čiji je to interes? Na koji mi to način, pišući o korupciji i kriminalu u Srbiji, zastupamo interese Amerike i zašto je izdvojen samo američki novac? Da ne govori to nešto o interesima novinarke i njenih urednika? Na kraju krajeva, ako pretpostavljaju da mi mora da radimo za SAD ako njihov novac trošimo, da li oni smatraju za normalno da rade u interesu onog ko ih finansira, umesto u interesu građana? Pošto mi tako ne mislimo i ne dozvoljavamo (niti nam to iko traži) da se utiče na našu uređivačku politiku. E, kada to bude dokazala, koleginica Popadić će imati priču. Samo, to prosto nije tačno. Još veće pitanje je – da li je to sav, ili bar veliki deo američkog novca u Srbiji? Pošto su to „putevi američkog novca u Srbiji“, tako glasi naslov feljtona. Ne samo da nije, nego je beznačajni delić državnog novca SAD koji se posle rušenja Slobodana Miloševića slio ovamo i još uvek sliva, iako će ga Donald Tramp, izgleda, značajno smanjiti. Ko je uzeo taj novac? Vlada Srbije. Da li ga i dalje uzima? Da. Da li je „Politika“ odlučila da proveri kako je taj novac Vlada potrošila i na šta? Nije. Da li su službenici Vlade proglašeni stranim plaćenicima, ili bar sumnjivim konzumentima američkog novca? Nisu. A potrošili su stotinama puta veći novac, što je moralo, dobro ili loše, uticati na milione naših građana. Ukratko, u ovom pseudo-istraživačkom, pa čak i pseudo novinarskom feljtonu došlo je do ozbiljnog obmanjivanja građana Srbije, predstavljenog kao istraživačko novinarstvo, što je nanelo štetu časnom imenu istraživačkog novinarstva koje naše kolege na svojim vizit-kartama plaćaju skupo, pitajte samo Brankicu Stanković. Istraživačko novinarstvo to ne može biti ako se ne pridržava osnovnih standarda profesije kao i svako drugo profesionalno i kredibilno novinarstvo. Ono otkriva važne i nepoznate činjenice do kojih novinari dolaze sopstvenim radom. Ono dokazuje činjenice tako da dokazi mogu da stoje i na sudu. Ako bilo šta od ovoga nije ispunjeno, to nije istraživačko novinarstvo, a možda ni novinarstvo uopšte. Priča je nastala u okviru projekta Centra za istraživačko novinarstvo Srbije (CINS) koji je sufinansiran iz budžeta Republike Srbije – Ministarstva kulture i informisanja. Stavovi izneti u podržanom medijskom projektu nužno ne izražavaju stavove organa koji je dodelio sredstva. IZVOR: CENZOLOVKA\nЈедноставно говорећи, уколико међу компанијама које су власници одређеног средства јавног информисања има оних које нису благонаклоне према Цркви, не треба очекивати ни благонаклон став медија који су у њиховом власништву. То је сасвим логична ствар, у пракси више пута посведочена. У истом смислу, ако у директорском борду или уредничком колегијуму неког медија постоји више људи који се јавно декларишу као атеисти или су можда припадници неког идеолошког система који не негује хришћанске вредности, тешко се може очекивати серијал хришћанске веронауке, али су извесне емисије које негују критички тон према црквеном животу и његовој друштвеној улози. А ако је реч о државном медију, онда све зависи од односа политичког естаблишмента према Цркви: уколико је тај однос хармоничан (или бар толерантан), онда постоји могућност за афирмативно сагледавање ствари; уколико је, међутим, реч о тоталитарном режиму или антихришћанским деспотијама, јасно је да се у медијима ништа добро о хришћанском животу не може чути. САВРЕМЕНИ МЕДИЈИ И ТРЖИШТЕ Друга чињеница о којој треба водити рачуна јесте та да савремени „слободни“ медији у оштрој конкурентској тржишној утакмици пре свега траже начин да опстану и профитирају. То је један од главних закона тржишта и ни ту не треба гајити никакве илузије. У таквој парадигми оглашивачи имају веома истакнуто место јер медији најчешће финансијски зависе управо од њих. С друге стране, оглашивача ће бити ако медиј има довољно публике, што је примарно одређено занимљивошћу медијских тема. Стога се често дешава да нека тема важна за црквени живот не буде медијски „покривена“ или је приказана у најкраћим цртама, не због идеолошког игнорисања, већ због једноставне процене да тема није претерано занимљива медијској публици. У том смислу, да би се подигао тираж новина или гледаност емисије, медији ће често пренети баналне вести или „сензационална“ открића, примера ради о неком „специфичном“ свештенослужитељу само зато што је то примамљиво за популарност и тираж. Дакле, процена профитаблиности одређује додатно да ли ће и како ће одређена вест о Цркви бити пренета. И на крају, трећи проблем код непостојања вредносне неутралности средстава јавног информисања лежи у томе што су новинари сами по себи људи са својим ставовима, што неретко има утицај на извештавање о неком догађају. Примера ради, ако је новинар литургијски хришћанин, он ће приликом извештавања о одређеној црквеној теми (ма колико она имала критички предзнак) најчешће имати и афирмативну ноту. С друге стране, тешко је очекивати да ће новинар који је убеђени атеиста или, пак, нехришћанин приликом извештавања о Цркви избећи да критички посматра много штошта, чак и у погледу крајње афирмативних друштвених тема попут добротворних делатности. Овде се заправо поставља питање мере неутралности коју извештач треба да има. Она се у пракси своди на новинарску етику која треба да одређени догађај представи што верније, без искривљавања очигледних и важних чињеница, без прећуткивања чињеница које нису у складу са личним ставовима новинара и без пренаглашавања оних аспеката извештавања који су у складу са његовим ставовима. То не значи да нека вест из области црквеног живота треба да буде без икакве „личне“ и препознатљиве ноте у извештавању, но та нота не сме да буде средство манипулације јавношћу. НЕУТРАЛНОСТ МЕДИЈА Неко ће можда приговорити да медији и не треба да буду вредносно неутрални с обзиром да ни људи нису вредносно неутрални. Заиста, човек није и никако не би смео да буде вредносно неутралан. Поготово ми хришћани то не смемо бити – наше опредељење треба да је свецело у Христу Исусу – у терминологији Светог Писма сви „неутралци“ би заправо били „млаки и бљутави“ (ср. Отк 3,16). Но те две ствари се не смеју једноставно мешати: људи нису и не треба да буду вредносно неутрални, док медији нису, али треба да буду што неутралнији. Разлог је јасан: ако су медији то што им само име каже – технолошки медијатори између догађаја и оних којима се ти догађаји преносе – онда степен постизања неутралности (који никада не може бити стопроцентан) треба да буде мера њиховог квалитета. У супротном, с обзиром на горенаведене чиниоце који ометају целовитост и истинитост извештавања, лако се дешава да уместо извештавања и медијских информација добијемо пропаганду и медијске дезинформације. Ову проблематику бар нама, православним Србима са трусног Балкана, не треба претерано објашњавати – веома смо је добро осетили на својим плећима у протеклих пар деценија управо због пропагандистичког деловања и наклоњеног извештавања домаћих, а још више светских медијских кућа. Наравно, треба бити реалан: тешко да ће икада бити неутралних медијских извештаја с обзиром на природу претходно наведених чинилаца који то онемогућавају. Но то само значи да треба вредно радити на формирању критичке свести људи који прате медије, што је већ друга, веома озбиљна тема која захтева посебну опсервацију. ЦРКВА У МЕДИЈИМА Што се тиче односа Цркве према медијима и њене поруке у њима, то је такође слојевита тема. Постоје, додуше, ствари које су једноставне и где не постоји никаква недоумица, због чега нема потребе „компликовати“ било шта. У јавности се у погледу односа Цркве и медија најчешће мисли на информативни и реактивни контекст, када је, рецимо, потребно пренети одређену информацију или одреаговати на неку медијску дезинформацију. То су активности које Црква редовно чини својим каналима комуникације и у највећем броју случајева медији добијају правовремену информацију о црквеном животу која је значајна за вернике и друштвени живот уопште. Некада, међутим, новинари очекују информације и реакције Цркве, али их не добијају у времену или опсегу који би желели. Рецимо, када се очекују неке специфичне информације о садржају синодских, саборских или сличних седница. У овом погледу треба отворено рећи да Црква нема потребу да повлађује императиву медија за новином и себе не сматра обавезном да медијима даје било какав извештај када они то траже. У односу према људима који прате медије она се руководи сотириолошким разлозима који указују да апсолутно повлађивање актуализму не доноси никакву духовну добробит савременом човеку. Црква је спасавајуће Тело Христово, а не информативни сервис – у том погледу за њу не постоји питање да ли да користи медијску сферу, већ како да је користи да би то било спасоносно за савременог човека. ПРЕНОСИ СВЕТЕ ЛИТУРГИЈЕ Постоје и нека сложенија питања у погледу тога на који начин Црква треба да буде присутна у медијима. Примера ради, нека од важних теоријских питања су да ли Црква треба да има свој аутономни медијски простор или да просто дистрибуира свој медијски садржај другима; која је то мера у информисаности верника; како се одредити према медијском захтеву за преносом Свете Литургије… Питања је много, но задржимо се само на последњем у овоме низу да би се видела важност теоријских поставки за практичан однос Цркве према медијима. У погледу телевизијског или радио преноса Свете Литургије данас не постоји заједнички став међу хришћанима. Став аутора овог текста је да је више штете него користи у случају неселективног медијског преноса Свете Литургије и то из више разлога. Први и основни је тај што тиме верујући не добијају много (пре свега у домену спасења), а поготово не добијају оно кључно: не причешћују се. Често се као аргумент пуног преноса Литургије наводи потреба да се изађе у сусрет немоћнима, болеснима, старима… но у том случају би спикер више пута требало да нагласи да је пренос за њих, а не за здраве и младе који треба да су у цркви тог дана. Уосталом, како је то добро приметио један познати православни теолог, древна Црква онима који нису могли доћи на Литургију није покушавала да пренесе то сабрање, већ им је доносила плодове Сабрања (тј. Свето Причешће). Друго, постоји опасност да се временом развије етос посматрача Литургије ако би се она редовно и рутински преносила. Много је лакше медијски „отпратити“ Литургију, него бити на њој и узети живог учешћа у том непоновљивом догађају. Тај догађај је, додуше, медијским путем „споља“ поновљив, али без унутрашње пуноће и смисла, што је само по себи веома проблематично. У времену огромног броја номиналних хришћана који су ионако пасивизирани када је реч о доласку на Свету Службу можда неки од њих помисле да као што могу одгледати фудбалску утакмицу или тениски меч без одласка на терен, тако могу да „одгледају“ и Свету Литургију без физичког присуства у храму. Потребно је, дакле, да се запитамо шта је то што један гледалац може добити посматрајући уживо како се други причешћују? Да ли је ико икада утолио жеђ посматрајући друге како пију воду? И не иде ли то руку под руку ионако јакој тенденцији да се на литургијским службама увек мали број људи причешћује, док огроман број људи стоји и немо посматра, као да га се то уопште не дотиче, као да Христос са амвона увек позива неког другог? ТЕЛЕЕВАНГЕЛИЗАЦИЈА??? Постоји, с друге стране, јак аргумент да би пренос Свете Литургије допринео стицању знања о њој код неких номиналних верника, али и да би био средство мисије према неверујућима. Но зарад те врсте медијске „катихизације“ и мисионарства сасвим је довољно преносити литургијску службу до Еванђеља односно еванђелске проповеди, чији циљ и јесте да уведе некрштене у тајну у мери у којој је то за њих у том тренутку потребно. После тог тренутка је заиста упутно или прекинути телевизијски пренос или у најмању руку указати да је то крајње снисхођење према онима који су спречени да дођу на службу. Или, рецимо, користити средње решење у виду прављења медијског сижеа изабраних и посебно свечаних делова Литургије, што би се свакако емитовало у скраћеном виду и после службе. Можда би изузетак од овог правила могла да буду специфична и ретка литургијска сабрања у оквиру којих се догађа нешто од посебног историјског и друштвеног значаја (мада, шта може бити значајније од присуства Христовог међу нама и Његовог давања свима нама које је на свакој Светој Литургији главни и централни догађај?). Такав специфичан случај је, примера ради, устоличења јерараха, но изузетак свако не би требало да представља праксу. Како год се решила комплексна питања, тежња за што истинитијим и целовитијим преносом информација о црквеном животу треба да буде темељ за однос медија (односно новинара који раде у њима) према Цркви. С друге стране, однос Цркве према медијима треба да има за основу спасење верног народа и одатле треба да произилази динамика, опсег и начин преноса информација о црквеном животу. Када се та два постулата ускладе, онда је однос Цркве и медија идеалан. Презвитер Оливер Суботић Текст сачињен на основу излагања на Васкршњем сајму књига у Београду 2012. године у оквиру округлог стола „Средства јавног информисања о Цркви – Црква о средствима јавног информисања“. Извор: Човек и технологија


Zanimljivosti dana : Po prvi put preplivano Mrtvo more!\nPo prvi put preplivano Mrtvo more!\nObjavljeno 17 Novembar 2016 | Autor Zanimljivosti dana\nI to se dogodilo...Grupa hrabrih ali i izdržljivih plivača u spela je da izuzetno slanoj vodi prepliva Mrtvo more od Jordana do Izraela! Inače, je prvi takav zabeleženi poduhvat u istoriji čovečanstva!..\nPlivači su na licima imali posebno dizajnirane maske jer čak i mala količina vode u ustima ili u očima može izazvati agoniju\nPlivanje preko jezera organizovalo je udruženje EcoPeace s namerom podizanja svesti da se najdublja svetska niska tačka svake godine smanjuje za otprilike metar.\n26 ekstremnih plivača iz celog sveta, opremljeni posebnim maskama zbog izuzetne slanoće Mrtvog mora, su ovo more preplivali za 7 sati. Udaljenost od obale do obale je samo 15 kilometara, ali visok nivo soli u vodi gotovo onemogućava normalno plivanje.\nMrtvo more deset je puta slanije od Sredozemnog, što znači da tela plutaju na površini i da su zaroni gotovo nemogući.\n"Bilo je teže nego što sam očekivao" rekao je 40-godišnji Španac Samuel Moran.\n"Najgora je vrlo irtantna kombinaciija Sunca i osećaja soli na koži. Celo vreme imate utisak da gorite" izjavio je prisutnim medijma jedan od plivača Moran te je priznao da je nekoliko puta poželeo da odustane.\nKim Čambers s Novog Zelanda rekla je da je plivala ekstremne deonice u svim krajevima sveta, ali da je ovo bio jedinstveni napor.\n"Čak i nekoliko kapljica vode se oseti kao kiselina u očima, a gutljaj čak može biti i fatalan" rekla je novinarima zečanđanka\nObale Mrtvog mora dele Izrael, Jordan i palestinska područja. Sa 400 metara ispod nivoa mora, najdublja je niska tačka na svetu. Stručnjaci upozoravaju da bi moglo presušiti do kraja 2050. godine.\nGidon Bromberg, direktor EcoPeace-a za Bliski istok, rekao je da je plivanje organizovano "kao globalni poziv na spas tog magičnog mora".\nIsušivanje Mrtvog mora počelo je 60-ih godina prošlog stoleća kada su Izrael, Jordan i Sirija zbog navodnjavanj počeli da menjaju tok reci Jordan, njegovom glavnom izvoru. Od tada je nivo vode u Mrtvom moru pao za 40 metara, rekao je hidrolog Ječieli Jozef.\nRazne kompanije su takođe crpile vodu iz Mrtvog mora kako bi iskorišćavale njegove minerale, posebno u medicinske svrhe.\n"Na žalost Mrtvo more nestaje jer smo poremetili ravnotežu vode, a kad kažem mi, mislim na Izrael, Jordan i Siriju" rekao je Jozef.\nDodao je da je neka dugoročna rešenja teško postići zbog loše političke klime između tih zemalja. Izrael i Jordan potpisali su mirovni sporazum 1994., ali su odnosi dve države ostali zamrznuti, dok je Sirija upala u građanski rat.\nJozef kaže da Izrael može priuštiti da ne uzima vodu jer je unapredio postupke desalinizacije, dok u Jordanu to nije moguće.\nNa kraju pogledajte video kako je grupa od 26 plivača preplivala Mrtvo more:


Kušadasi BUS I AVIO Leto | GREEN travel & adventure\nKušadasi je najpopularnije letovalište na turskoj obali Egejskog mora. Glavni ukras ovog lepog, bezbednog i čistog grada (oko 60.000 stanovnika) su prelepe peščane plaže Long Beach (20 km), Ladies Beach (2 km), Kustur Beach (4, 5 km) i Pamučak Beach (12 km), koje privlače veliki broj turista iz celoga sveta. Vanpansionska ponuda je takođe izuzetna: kafići, nacionalni (i drugi) restorani, diskoteke… Prava atrakcija su živopisne i dobro snabdevene prodavnice, a posebno Veliki bazar, gde se nude raznovrsni artikli za svačiji ukus i džep! Zajedno sa okolinom, Kušadasi predstavlja pravu kulturološku riznicu. Blizina brojnih antičkih lokaliteta (Efes, Milet, Didima, Prijena, Pamukkale, Afrodizijas i dr.) daje letovanju posebnu draž. Mnogi brodovi koji obilaze egejska ostrva staju u Kušadasiju, posebno zbog njegove blizine (20 km) Selčuku. Kušadasi je dobro polazno mesto za istraživanje drugih starih gradova kao što su Pirin i Didima.


„Znam da me laže, ali volim da ga slušam“ | Kolumne Slobodana Antonića\nPočetna strana > Rubrike > Kolumne Slobodana Antonića > „Znam da me laže, ali volim da ga slušam“\nNa koga ste pomislili da se odnosi naslov ovoga teksta? Bili ste u pravu.\nKada je reč o izjavama tog čoveka, moji favoriti su sledeći:\n(posle potpisivanja Brisela 2, 2015): „Mislim da naš narod ima razlog za zadovoljstvo, večeras se uspostavlja Zajednica srpskih opština. Mislim da smo odličan posao obavili za naš narod“ (ovde). (Zajednica srpskih opština ne samo da nije uspostavljena „večeras“, 25. avgusta 2015, ona ni danas, dve godine docnije, nije na vidiku).\n(uoči izbora 2014): „Neće biti smanjenja penzija. U penzije ne dam da se dira!“ (ovde). (Šest meseci posle toga smanjene su sve plate i penzije preko 25.000; ovde).\n(na TV Pinku, 30. 1. 2015): „Koji je to partijski direktor u Srbiji danas? Gde je ta partijska država? Koje god preduzeće da uzmete, nigde nije partijski čovek!” (ovde). (U stvarnosti: nema javnog preduzeća u kome direktor, menadžment, UO, NO… nisu partijski ljudi).\n● (15. aprila 2016): „Srbija je jedina zemlja u Evropi koja nije uvela sankcije Rusiji“ (ovde). (Sankcije Rusiji u Evropi nisu uvele ni Makedonija, BiH, Turska i Belorusija; ovde).\n● (na TV Pinku, 29. 5. 2016): „Pokažite mi u kojoj to zemlji ima da se kupe za 8.000 dinara knjige za školu? U kojoj to zemlji ima, nema ni u jednoj. Nađite mi i duplo skuplje, pa nećete naći” (ovde). (U stvarnosti „više od polovine zemalja Evrope imaju sistem besplatnih udžbenika“; ovde).\n● (u izjavi za italijansku Ansu, 11. 6. 2013): „Fijat automobile Srbija će do kraja godine izvesti u Rusiju prvi kontigent od 10.000 novih modela `fijata 500 L`, proizvedenih u fabrici u Kragujevcu. Tu kvotu smatramo samo početkom i nadamo se da ćemo je povećati“ (ovde). (U stvarnosti: u prve dve godine nakon ove izjave, zbog nerešenih administrativnih pitanja, Rusija nije uvezla nijedan fijat 500, a nakon toga „novi fijat 500 je u Rusiji prodat za godinu dana u samo 211 primeraka, pa nema ni govora da bi Rusi uvezli od nas 10.000 fića iz Kragujevca“; ovde).\n● (U Obrenovcu, 15. 3. 2016): „U prethodne dve godine izgradili smo 29 brana“ (ovde). (Nisu napravljene nikakve „brane“ već tzv. bujične pregrade, i nije napravljeno njih 29, već 20; ovde)\n● (23. jula 2016, povodom saopštenja DJB da je poslednjom izjavom najavio kandidaturu na izborima za predsednika Srbije): „Prevarantima i lažovima nemam običaj da odgovaram. Ipak, zarad građana Srbije, ponoviću po hiljaditi put: ne pada mi na pamet da se kandidujem na predsedničkim izborima i svakako neću biti predsednik Srbije“ (ovde). (Bez komentara).\n● (17. 5. 2016): „MMF će promeniti procenu privrednog rasta (Srbije) sa 1,8 na 2,3 odsto za ovu godinu (2016), a iduće godine (2017) treba očekivati rast od oko četiri procenta, što će biti najviše u Evropi“ (ovde). (U stvarnosti: „Uprkos najavama da će BDP u 2017. skočiti najmanje tri, a moguće i 3,5 odsto, Srbija se našla na ubedljivom začelju regiona Centralne i Jugoistočne Evrope nakon prve polovine 2017. godine. U prvom tromesečju privredni rast je iznosio 1,2 odsto, a u drugom je `ubrzao` na 1,3 odsto“; ovde).\n● (28. 7. 2017, obilazeći gradilište Kliničkog centra u Nišu): „Pre samo tri godine, kada sam bio ovde, bila je livada (na mestu KCN), a sada imate 44.000 kvadrata“ (U stvarnosti, nije bila nikakva livada, već je 22 000 kvadratnih metara već postojećeg prostora rekonstruisano, dok je završena zgrada koja je ranije započeta, od 26.000 m kvardratnih; ovde).\n● (28. 8. 2017, na svečanom postavljeanju „poslednjeg nosača na mostu iznad reke Vrle, kod Vladičinog Hana“): „Srbija je posle Drugog svetskog rata sagradila nekoliko stotina kilometara auto-puteva, ali je u poslednje tri-četiri godine uspela da izgradi, ispostavlja se, isto toliko najsavremenijih saobraćajnica koliko u prethodnih pet, šest decenija“ (ovde). (U Srbiji je, u vreme socijalizma, izgrađeno 374 kilometara autoputeva, a do bilo je 607 km ovih „najsavremenijih saobraćajnica“; ovde; gde su ta nova 374 km, ili čak 607 km autoputeva, koji su navodno izgrađeni „u poslednje tri-četiri godine“ – građani Srbije bi baš voleli da vide!)\n● (2017): „Vi dobro znate da ja nikada ne obećavam u prazno“ (ovde); „Nikada nisam lagao građane Srbije“ (ovde). (Bez komentara).\nSlični iskazi ovog čoveka – kao neistinite tvrdnje ili obećanja – mogli bi se ređati gotovo u nedogled. Verujem da bi svaki čitalac FSK imao svoju listu favorita. Recimo:\n● „do kraja 2014. građani će živeti bolje“ (ovde);\n● „u 2013. godini rešićemo sve 24 sporne privatizacije“ (ovde);\n● „pravićemo delove za Boing i Erbas“ (ovde);\n● „razgovori s Mercedesom o Ikarbusu ušli su u završnu fazu, očekujemo dolazak Mercedesa i u FAP u Priboju, a očekujemo i da će jedna japanska kompanija iz oblasti autoindustrije otvoriti 1.000 radnih mesta“ (ovde);\n● „u roku od dve godine (od 2013) u Srbiji će biti otvorena fabrika čipova, u koju će biti uložne desetine miliona evra, a takva fabrika bi donela toliki profit da bi se rešio problem deficita u zemlji“ (ovde);\n● „ubica Jelene Krsmanović će biti uhapšen u narednih 48 sati“ (ovde);\n● „ni dinar nisam potrošio na kampanju (za predsedničke izbore 2017)“; (ovde); itd.\nAli, taj čovek i dalje je najpopularniji i najmoćniji političar u Srbiji. Zašto?\nTek jedan od odgovora je ‒ zbog kontrolisanih medija. Dakako, mediji ne mogu da zabašure neistine kojih se svi dobro sećamo – obećanje da neće biti smanjenja penzija ili pak obećanje da se on neće kandidovati za predsednika. Ipak, ljudi, očigledno, tom čoveku i dalje veruju, čim glasaju za njega.\n„On ima totalnu vlast zbog toga što prihvata i promoviše kolonijalni položaj Srbije“, objašnjava nam jedan od retkih preostalih (istinskih) levičara u Srbiji (ovde). To je sasvim tačno: gotovo ceo orkestar atlantističkih medija u Srbiji podržava ovog političara – posebno otkako je pokrenuo „unutrašnji dijalog o Kosovu“.\nBečki Standard tako piše da se, od autorskog teksta u Blicu (ovde), on „među evropskim diplomatama čak poredi sa Vili Brantom“ (ovde). Fraknfurter algemajne cajtung kaže da „ono što V. piše za srpske uslove isto je kao kada bi turski predsednik Erdogan priznao da je 1915. bilo genocida nad Jermenima“ (ovde). Isti list takođe veli da V. u Blicu „poručuje zemljacima (Srbima) da bi trebalo da se konačno pomire sa nezavisnošću nekadašnjeg dela zemlje“ (isto).\nKontroliše medije, podržavaju ga stranci (političari i korporacije), ali – da li je to celovito objašnjenje njegove moći? „Znam da me laže, ali volim da ga slušam“, reče mi prijateljica za svog udvarača. Tako se ponaša i biračko telo. Dopada mu se iluzija o odlučnosti i poštenju Vođe, kao i iluzija o napretku do kojeg je zbog toga u Srbiji došlo.\nSvi vole bajke, a posebno mi, Srbi. Ovo je, izgleda, vreme našeg samouljuljkivanja i smanjene uračunljivosti. No, doći će i doba otrežnjenja. Neka kap će preliti čašu i neko će reći – car je go!\nPotrebno je strpljenje. „Mlinovi Gospodnji melju sporo, ali neumitno“ (ovde). I treba se nadati da do tada neće biti načinjena prevelika, nepopravljiva šteta.


Na listi zašticenih firmi Galenika, Politika, FAP | Kamatica\nPočetna > vest > Na listi zašticenih firmi Galenika, Politika, FAP\nNa listi zašticenih firmi Galenika, Politika, FAP\nTekst objavljen: 20.05.2015 14:36\nFAP iz Priboja, beogradski poljoprivredni kombinat PKB i proizvođač lekova Galenika, neke su od firmi koje će država, najviše još godinu dana, nastaviti da štiti od poverilaca, saznaje Tanjug.\nNa listi su i proizvođač guma Trajal iz Kruševca, zatim autobusa Ikarbus iz Beograda, kao i holding preduzeća Kablovi Jagodina i Prva petoletka iz Trstenika.\n"Aktom vlade za svako preduzeće će biti opisano šta je to što bi trebalo da se uradi i u kom periodu. Dakle, neće sva preduzeća imati tih godinu dana zaštite. Imaćemo jasno definisane timove koji će da rade za svako preduzeće i sa spoljnim savetnicima i sa predstavnicima stručne javnosti ovde u Srbiji", kazao je nedavno Sertić.\nzaštićena preduzeća privatizacija javna preduzeća


Šukrija Zvizdić Archives - BHDijaspora.net\nOznaka: Šukrija Zvizdić\nPojava koronavirusa ostavlja brojna pitanja na koja naučnici i medicinska struka još nisu uspjeli odgovoriti. Međutim, sigurno je da COVID-19 neće nestati u dogledno vrijeme, kazao je specijalista medicinske mikrobiologije i virusolog, prof. dr. Šukrija Zvizdić. Prihvatljiv nivo – Došlo je do povećanja broja inficiranih, kako u Evropi tako i u svijetu. Ni u BiH […]\nZvizdić o skoku broja zaraženih i umrlih, uvođenju karantina, vakcini, te šta nas čeka na jesen\nPokazalo se da je novi korona virus, virus za sva godišnja doba i sve uzraste, a ono što je za Bosnu i Hercegovinu jako napovoljno od samog izbijanja pandemije jeste izostanak akcije Vijeća ministara BiH i Ministarstva civilnih poslova, u čijem resoru je i zdravstvo. Izjavio je ovo za BUKU redovni profesor na Medicinskom i […]\nVirusolog Zvizdić: Ovaj virus je specifičan, a uvođenje rigoroznih mjera…\nSpecijalista medicinske mikrobiologije i virusolog, prof. dr.Šukrija Zvizdić komentirao je trenutnu epidemiološku situaciju u našoj zemlji Specijalista medicinske mikrobiologije i virusolog, prof. dr.Šukrija Zvizdić komentirao je trenutnu epidemiološku situaciju u našoj zemlji. U razgovoru za Oslobođenje kazao je da građani moraju da budu svjesni da se radi o specifičnom virusu. – Svaki put se jedno […]\nUgledni specijalista iz BiH objasnio zašto se koronavirus vratio, šta nas sada čeka i kako da se zaštitimo…\nUgledni specijalista medicinske mikrobiologije i virusolog, prof.dr Šukrija Zvizdić, rekao je danas u razgovoru za „Dnevni avaz“ da aktuelna situacija vezano za povećanje broja novozaraženih osoba u BiH sa posebnim osvrtom na Kanton Sarajevo bila očekivana. Mjere zaštite Gledajući epidemiološku situaciju, ona, kako kaže Zvizdić očekivana je posljedica nepridržavanja individualnih mjera zaštite od infekcije. – […]


Grad atletike dobija atletski stadion\nSektor za evidenciju i poslove upisa javne svojine Republike Srbije\nSektor za imovinski postupak\nSektor za građevinsko zemljište\nSektor za upravljanje i raspolaganje stvarima u javnoj svojini stečenim po sili zakona\nSektor za finansijsko-materijalne i opšte poslove\nSektor za upravljanje graničnim i pograničnim prelazima\nOdeljenje za kontrolu korišćenja javne svojine\nOglasi koji nisu aktuelni\nOglasi 2021. godina\nOglasi 2020. godina\nOglasi 2019. godina\nOglasi 2018. godina\nOglasi 2017. godina\nOglasi 2016. godina\nOglasi 2015. godina\nOglasi 2014. godina\nOglasi 2013. godina\nJavne nabavke 2014. godina\nJavne nabavke 2013. godina\nNaslovna » Aktuelnosti » Grad atletike dobija atletski stadion\nPrenos prava javne svojine kineskoj kompaniji na građevinskom zemljištu koje se nalazi u Zrenjaninu\nVlada Srbije je ustupila opštini Ćuprija, bez naknade, pravo svojine nad glavnim, i pomoćnim fudbalskim stadionom „Morave“. Ugovor o prenosu prava svojine nad ovim objektima potpisali su direktor Republičke direkcije za imovinu Republike Srbije Jovan Vorkapić i predsednik te opštine Ninoslav Erić.\nFotografija preuzeta sa sajta Televizije Pomoravlјe-Jagodina\n- Zaklјučili smo ugovor o prenosu prava javne svojine na stadionu u Ćupriji. Time se stvaraju uslovi da Ćuprija, grad koji je iznedrio legendarna imena atletike, danas može da razvija dalјe atletiku i da ta imena sutra dobiju naslednike. Zahvalјujem se predsedniku opštine Eriću zato što je svojom upornošću doprineo da se ovaj dan dogodi. Nije bilo lako, ovo je rezultat posla koji je trajao godinu dana. Moje je zadovolјstvo što smo nešto korisno i pametno uradili za Čupriju, rekao je Vorkapić.\nErić je najavio izgradnju atletskog stadiona.\n- Atletika predstavlјa naš grad. Vera Nikolić, Zora Tomecić, Snežana Pajkić, Dragan Zdravković i Aca Petrović, kao i svi koji su trčali zaslužuju atletski stadion. Na ovaj način napravili smo prvi korak, siguran sam da ćemo uskoro krenuti u izgradnju novog stadiona, rekao je Erić.\nModeran atletski stadion je nešto o čemu smo svi sanjali, ocenio je Dragan Zdravković, predsednik Sportskog saveza Ćuprije i OAK „Morava“.\n- Reč je o namenskom atletskom centru sa nizom trkačkih staza, koji će ispunjavati sve uslove za organizaciju atletskih takmičenja. Biće postavlјena najsavremenija tartan podloga, na zapadnom delu tribine je prostor za zimske treninge, stadion bi bio i u funkciji fudbala. Ćuprija je zaslužila atletski stadion.Nadam se da će početi radovi i da ću doživeti da se završi, predstavio je idejni projekat stadiona Zdravković.\nOčekuje se da uskoro započne rad na finalnom projektu stadiona.\nVideo prilog preuzet sa sajta Televizije Pomoravlјe-Jagodina\nMapa sajta © Republička direkcija za imovinu Republike Srbije


Sekretarijat za obrazovanje i dečju zaštitu: "Roditelji nisu u obavezi da kupuju sredstva za higijenu za vrtić" | Mama Klik\nNaslovna Dete Jaslice i vrtići Sekretarijat za obrazovanje i dečju zaštitu: “Roditelji nisu u obavezi da kupuju...\nSekretarijat za obrazovanje i dečju zaštitu: “Roditelji nisu u obavezi da kupuju sredstva za higijenu za vrtić”\nJavna je tajna da su, u većini beogradskih državnih vrtića, roditelji u “obavezi” da kupe pakovanje vlažnih maramica i plastičnih čaša, jednom mesečno. Ima i onih predškolskih ustanova koje na oglasnoj tabli objavljuju imena dece čije su mame i tate ispunile “domaći zadatak”. Iz Sekretarijata za obrazovanje i dečju zaštitu, pak, poručuju roditeljima da nisu u obavezi da kupuju bilo šta od sredstava za higijenu.\nPrema rečima Slavka Gaka, sekretara za obrazovanje i dečju zaštitu, budžetom za predškolsko obrazovanje za 2018. godinu, predviđeno je izdvajanje iznosa od 12,2 milijarde dinara za rad 314 beogradskih vrtića, u kojima boravi oko 60.000 dece.\n– To uključuje kapitalno održavanje objekata, plate zaposlenih, plaćanje svih komunalija, kupovinu opreme za predškolsko obrazovanje, namirnice za ishranu dece, higijenskog materijala… – navodi Gak. – Primera radi, za higijenski materijal za sve predškolske ustanove izdvojeno je 117,3 miliona dinara, za materijal za obrazovanje, kulturu i sport 81,9 miliona dinara, za namirnice se izdvaja 1,1 milijarda dinara u ovoj godini.\nGak ističe da direktori predškolskih ustanova, na osnovu svojih potreba, planiraju neophodne zalihe svih materijala. Većina higijenskog materijala nabavlja se centralizovanom javnom nabavkom, na osnovu iskazanih potreba.\n– Ukoliko postoje posebni zahtevi roditelja, direktori su odgovorni da, u dogovoru sa vaspitačima konkretnog vrtića i saveta roditelja, odobre donošenje higijenskog materijala koji nije obuhvaćen iskazanim potrebama u vrtiću – navodi gradski sekretar. – Njihova je obaveza da se staraju da deca u vrtićima imaju sve što je neophodno, i roditelji nisu u obavezi da bilo šta od higijenskog materijala donose u vrtiće.\nRoditelji tvrde da u pojedinim vrtićima postoje spiskovi na kojima se “etiketiraju” oni koji nisu doneli ono što je traženo, no nadležni nisu dobili nijednu prijavu.\n– Nismo dobili prijavu da je bilo ko od roditelja “etiketiran” – kaže Gak. – Svakako ne podržavam da se od roditelja bilo šta traži.\nZbog nestašice MMR vakicne u Šapcu, mnoga deca još nisu krenula...


Tandem koji uspijeva sve, pa da dovede i Italijane… |\n← Od velikih obećanja o smjeni direktora, ipak ništa zasad?\nPridružite se akciji “Očistimo Bregovački bazen” →\nOpera “ Na Drini ćuprija“ koju režira Emir Kusturica, dobila je datum premijere, na Vidovdan sledeće godine, i to naravno u Višegradu, odnosno velelepnom Andrićgradu. Emir Kusturica, zajedničkim snagama sa Miloradom Dodikom, dobio je zeleno svijetlo i iz Italije.\nPredstavnici italijanskog pozorišta “La Veniće Verdijana” nisu krili zadovoljstvo što su ih njihovi domaćini tako lijepo dočekali, pa su mnogo i govorili o umjetničkom stvaranju Kusturičine opere, kao i njenoj premijeri širom Evrope.\nEmir Kusturica se pojavio u malo neuglednom, ili kako on voli da kaže umjetničkom izdanju. Ponovio je da njegova stvaranja, naravno, predstavljaju kulturni preporod Republike Srpske. Najavio je dovođenje velikih imena, velike događaje, a nije se latio ni priče o svom velikom poduhvatu sa Monikom Boluči, koji će da snima u Trebinju. Na pitanje novinara koliko para će da bude izdvojeno iz budžeta Republike Srpske, za ove filmove, tvrdi ništa, sve je to iz donacija, reče zbunjeno. A gospodin Dodik nije ni htio da odgovori na pitanje.\nAli ono što nije mogao da ne kaže, jeste da Republika Srpska uvijek daje podršku pravim stvarima, pa tako i ovaj put. I sve špekulacije oko nikla koji je pronađen u blizini Višegrada, kao i o sporovima oko imovine, komentarisati nije htio. Jer to su, kaže, špekulacije i njima neće da se bavi. Svoje goste Dodik je ispratio, zadovoljnog osmijeha i pogleda.\nKako je došlo do saradnje, i šta sve ona podrazumijeva, nikome od pristunih novinara nije baš ostalo jasno, ali bitno je da Republika Srpska doživljava svoj kulturni preporod.\nPosted on mart 28, 2013, in Republika Srpska i BiH and tagged Kultura. Bookmark the permalink.\tPostavite komentar.


Mirna starost utopija ili stvarnost?\nZašto penzije nisu Poncijeva šema?\nUbijeđivali su nas da su intervencija države u privredu bogohulne i nepotrebne.\nOnda je došla kriza. pa nas ubjeđuju da su intervencije države neophodne...\nUbjeđivali su nas da su velika preduzeća relikti socijalizma i da se tržištu mora dopustiti da propadnu ili opstanu bez državnih intervencija.\nOnda je došla kriza na zapad, pa su sve zapadne države intervenisale i spašavale svoja velika preduzeća. Jer veliki su zamajac za male... Mi smo odavno bez zamajca.\nUbjeđivali su nas da banke ne trebaju biti subvencionirane od države, jer će tržište samo da reguliše i sankcioniše ono što je održivo.\nOnda je došla kriza, pa su sve države intervenisale i spašavale svoje banke, jer bez kontrole novčanog kapitala nema nikakve kontrole... Mi nismo imali šta spašavati.\nI sad nas ubjeđuju. U razne stvari. Pa i u to da je koncept penzija prevaziđen.\nSistem međugeneracijske solidarnosti uveo je Bizmark u Njemačkoj 1890 i odgovarao je vremenu kada je stvoren. A to je bilo prije 130 godina.\nŠta se u međuvremenu promjenilo?\nPrije svega odnos radnika i penzionera.\nSve negdje do osamdesetih godina XX vijeka, taj odnos je bio veći od 1:3, a to je odnos koji je Bizmark predvidio kao optimalan.\nReforma jeste potrebna, ali ne drastična.\nDrastične i radikalne promjene potrebene su samo onima koji upravljaju penzionim fondovima. Oni su navikli da se razbacuju i nenamjenski troše, pa sad kad prošla zlatna vremena jednostavno (i neosnovano) tvrde isplata penzija na ovaj način je neodrživa.\nKo kada i zašto je osmislio ideju međugeneracijske solidarnosti?\nPenzije je 1890. kao sredstvo socijalne ravnoteže ozakaonio jedan od najkonzervativnijih političara: Oto Bizmark, da bi učvrstio vlast u Pruskoj.\nSadašnji sistem penzija zasniva se na tzv. Bizmarkovom modelu, što znači da se u okviru državnog sistema uporedo ostvaruju dva cilja: minimum egzistencije za stare i održanje prihoda u starosti.\nFinansiranje se vrši na tekući način, i to tako što se penzije finansiraju iz doprinosa koje uplaćuju sadašnje generacije zaposlenih, čime one ujedno stiču pravo da budu finansirane od budućih generacija.\nTo je tzv.princip međugeneracijske solidarnosti, gdje se prihodi u starosti isplaćuju preko prolaznog računa (slično principu protočnog bojlera), koji se periodično\npuni i prazni na osnovu uplate doprinosa i isplate penzija.\nOvo je najzastupljeniji penzijski sistemu koji djelimično ili u potpunosti primenjuju čak 32 države.\nOvaj sistem se naziva i sistem tekućeg finansiranja, Bizmarkov sistem ili sistem iz ruke u usta.\nOtto von Bismarck je postavio tezu “potrebe stvaranja, u velikoj masi bez imovine, konzervativne svijesti koja potječe iz osjećaja prava na mirnu starost i penziju“, što se i pretočilo u tadašnji Zakon o socijalnom osiguranju. “Tko prihvati ovu ideju“, uzviknuo je tada Bismarck, “doći će na vlast“, na opću konstarnaciju svojih tadašnjih liberalnih protivnika.\nŠta kaže matematika i zakon\nSistem je takav da u njemu ne treba gledati koliko je neko uplatio tokom života. zato jer je on kreiran tako da radnici uplaćujući penzioni doprinos osiguravaju penzionerima penziju u iznosu xx % plate koju su tu penzionerii imali tokom radnog vijeka - i to korigovano za inflacije, deflaciju, promjenu valute, promjenu države itd.\nPočetni uslovi problema\nProjektovana penzija: 70% plate.\nUslov za punu penziju 35 godina staža.\nProsječna životna dob: Prosječna starost stanovništva iznosi 75,57 godina. Žene u prosjeku žive znatno duže od muškaraca, naime prosječna starost u ovoj populaciji iznosi 75,51 godina, dok ona kod muškaraca iznosi 69,82. godine. (Ovi podaci su procjena iznesena u izvještaju CIA za BIH za 2004. godinu) Očekivano vrijeme uživanja penzije 7.665 godina (Srednja životna dob 72.665)\nStopa doprinosa 17%, vidi izvod iz Zakona\nZakonodavni odbor Narodne Skupštine Republike Srpske, na sjednici održanoj 06. aprila 2009. godine, utvrdio je prečišćeni tekst Zakona o doprinosima („Službeni glasnik Republike Srpske“, broj: 51/01, 96/03, 128/06 i 120/08) u kojem je označen dan stupanja na snagu navedenog zakona.\nBanja Luka, 08. april 2009. godine\nStope doprinosa na osnovicu iz člana 6. ovog zakona iznose:\n- za penzijsko i invalidsko osiguranje 17%; ...\nSvaki radnik uplaćuje doprinos za penziono i invalidsko osiguranje na osnovu koga na kraju radnog vijeka dobiva radnu penziju.\nNe baš matematički precizno, ali okvirn, principski i suštinski tačno:\n35 godina rada i 8 (odnosno tačnije7,665) godina uživanja penzije daje odnos od 1:4,3 što kad se pomnoži sa procentom od 17% daje penziju u visini oko 73%.\nOvdje se krije ona zamka da je potrebno da odnos radnici penzioneri bude 1:3 minimalno.\nUstvari nije moguće drukčije.\nRadna populacija je od 20 do 65 godina (45 generacija).\nPopulacija koja bi trebala uživati penziju je od 65 do 72 godine (7 generacija).\nNemoguće je u jednoj generaciji narušiti prirodni balans nataliteta.\nDo promjena u natalitetu i starosnoj strukturi je došlo, ali to nije izraženo (niti će biti izraženo) u odnosu generacija koja radi/generacija u penziji, to je odnos generacija otac/sin, a ne djed/unuk kako se sugeriše).\nRatovi i ekonomske katastrofe i krize sa nezapošlenošću većom od 20% (što je slučaj kod nas), tek dijelom mogu da naruše ovaj balans. Prestankom rata (završetkom krize) dovoljno je nekoliko normalnih godina da se stanje uvede u prirodnu ravnotežu.\nPoncijeva šema predstavlja investicione operacije koje isplaćuju izuzetno velike prinose na uloženi kapital.\nDa bi ova šema opstala neophodno je da se stalno povećava broj ulagača, a isplate prethodnih ulagača se temelje na uplatama sadašnjih. Problem nastaje kad se smanji broj investitora koji ulažu u sadašnjem trenutku. Tada ne može doći do isplata predhodnih ulagača i sistem puca. (Ove šeme se realizuju u raznim lancima sreće i sumnjivim kreditima tipa Jezda i Dafina)\nSličnost Poncijeve šeme sa sistemom tekućeg usklađivanje je u tome što sadašnji radnici (sadašnji ulagači) finansiraju penzionere (predhodne ulagače).\nAli razlika je što nema velike zarade (odnosno ulagač ne očekuje veliku zaradu i ekstra profit) i što je i broj ulagača i broj korisnika relativno konstantan.\nNa taj način i opasnost od raspada sistema je minimalna.\nPa u tome što se priča o penziji kao ekonomskoj kategoriji, a iz penzionog fonda isplaćuje sve i svašta. Da bi penzija stvarno bila ekonomska kategorija nju treba da imaju samo oni koji su je zaradili.\nOvdje ćemo samo ukratko pobrojati i navesti pojednostavljena rješenja tri osnovne kategorija penzija\nRadna penzija bi se ostavarivala na osnovu staža u procentu u kome je ostvaren staž.\nInvalidsku radnu penziju bi mogli ostvarivati u slučaju gubitka radne sposobnosti zbog promjena u zdravstvenom stanju, prouzrokovanih povredom na radu i profesionalnom bolešću. Razlike između preostalih radnih sposobnosti i shodno tome manje zarade pokrivale bi se solidarno.\nLica kod kojih je invalidnost prouzrokovana bolešću ili povredom van rada stiču pravo na invalidsku penziju.\nOve tri kategorije čine osnov penzionog sistema i sada, tako da se principski ništa ne mijenja.\nRazlika je što se sve ostale kategorije penzija ukidaju, odnosno njihovo finansiranje bi se ubuduće vršilo iz drugih izvora.\nDvije kategorije invalidskih penzija ne znače (nužno) potrebu da se stvara još jedan fond, mada se to čini najjednostavnije.\nReforma bi se mogla ogledati u propisivanju odnosa između invalidskih i radnih penzija, kliznom procentu doprinosa i raspodjele i slično.\nZašto baš 70%? Šta penzioneri time dobijaju?\nStatistički podaci pokazuju da se s tolikim učešćem penzije u prosječnoj zaradi mogu pokriti najosnovnije životne potrebe. Kod razvijenih zemalja taj procenat je manji (oko 50%).\nStarosna penzija koja nema osnov na uplaćenim doprinosima predstavlja socijalnu kategoriju i neophodno ju je regulisati drugim budžetskim sredstvima. Ovdje naglašavam da je neophodno da se obezbjedi dostojanstven život (kako je to predlagao čak i nimalo socijalno osjetljivi Bizmark).\nPrincip da tekući prihod (doprinosi) garantiuje održivost tekućih rashoda (penzije) upravo u trenutku kada te penzije trebaju biti isplaćene, nespojiv je sa automatizmom da se starosna penzija stiče s godinama.\nPrijedlog je stvaranje posebnog fonda solidarnosti i socijalne pomoći za pojedince koji iz bilo kog razloga nisu uplaćivali doprinose. Ovaj fond bi garantovao minimalnu penziju, na nivou socijalne pomoći.\nSve povlaštene-privilegovane penzije se ukidaju\nOvo ne znači ukidanje zasluženih privilegija, već samo alociranje izvora finansiranja privilegija.\nTreba li bivši predsjednik imati povlaštenu penziju?\nTreba li bivši predsjednik imati dovoljna primanja da može reprezentovati državu kojom je predsjedavao?\nIsto se odnosi i na ostale zaslužne kategorije: borce, olimpijske šampione, pjesnike, zaslužne umjetnike...\nUkoliko se to pokuša ponizićete ne samo penzionere već i predsjednike, borce, olimpijske šampione..., a prije svega elementarnu logiku.\nSvi zaslužuju da imaju mirnu i dostojanstvenu starost. Ali, to je nemoguće ostvariti iz penzionih fondova...\nKako onda? To je drugi problem i za njega je potrebna reforma kompletnog društva.\nOvdje dati principi su krajnje pojednostavljeni. Međutim ono što nam nude razni ekonomski Instituti, ne predstavljaju pojednostavljenje, već naručenu gomilu gluposti koja bi trebala opravdati nepodnošljivu gramzivost onih koji upravljaju fondovima.\nSvi pokušavaju da objasne kako para nema.\nKao mi duže živimo, kao natalitet je sve manji, kao trebamo duže raditi... Sve su ovo samo izgovori i to loši. A zapravo dovoljno je da prestanemo krasti.\nPenzija ustvari predstavlja privatno vlasnišntvo. U svojoj osnovi pravo na penziju je pravo na vlasništvo; ništa drukčije od ušteđevine, obveznica, dionica ili nekretnina. Ako Vas ubjede u suprotno stvoriće osnov da izvedu još jednu krađu.\nNezapamćenu u istoriji.\nNaročito su ofanzivni privatni fondovi koji sebe predstavljaju kao jedinu realnu garanciju sigurne starosti.\nNe vidim ni jednu prednost u životnom osiguranju i privatnim fondovima u odnosu na sistem tekućeg finansiranja i međugeneracijske solidarnosti..\nZašto fondovi ne bi proglasili bankrot za dvadeset godina?\nI šta kad proglase?\nMožda Vam se čini da Superhik opet napada.\nAli nije smiješno.\nU pitanju su cifre za koje matematika ima ekvivalent, ali u eksponentima: u pitnjau su bilioni milijardi.\nOvdje izneseni stavovi su poziv svim ekonomskim stručnjacima da razmisle i analiziraju tržišnu ekonomiju i ponude rješenja primjerena našem prostoru, ali i sadašnjem vremenu.\nNeuređeni i divlji kapitalizama koji nam se trenutno nudi, odbačen je prije dvjesta godina. Ne zato što je star, već zato što je bio loš i nije funkcionisao.\nOsnov penzione reforme nije matematika, već privreda.\nPrivreda treba da radi i stvara višak vrijednosti, a onda će lako da se uspostavi model raspodjele.\nDo tada uvedite i sedam penzionih stubova i oživite Herkula da ih drži, opet neće biti penzije...


Strelica taj Uto Apr 28, 2009 11:24 pm\nKada gledate neki datum,recimo za sudjenje ili vencanje ili tako neki bitan dogadjaj,koliko koristite lunare?\nDa li pratite vise lunarni asc ili aspekte na natalno sunce,na sta najvise obracate paznju?\nČarobnica taj Uto Apr 28, 2009 11:34 pm\najde molim te za nas koji nismo baš mnogo upućeni, otkrij nam tajnu kako se gleda...ako solar gledamo od poslednjeg rodjendana kako gledamo lunar, od kog datuma?\nI šta po tebi daje jasniju sliku, gledanje aspekata na Sunce ili položaj lunarnog Asc?\nStrelica taj Sre Apr 29, 2009 12:13 am\nPa ono,namestis ga na poziciju natalnog meseca,kao i solar,samo gledas Mesec. On vazi 28,29 dana i ja ga,iskreno receno,slabo praktikujem,sem u ovim slucajevima,koje sam navela,kao jos jednu potvrdu.\nGledam koje aspekte pravi na Sunce,ali mi je bitnije koja kuca iz natala izlazi na asc i to je kljuc lunara. Naravno i u kojoj je on kuci.\nČarobnica taj Sre Apr 29, 2009 12:24 am\nStrelica :: Pa ono,namestis ga na poziciju natalnog meseca,kao i solar,samo gledas Mesec. On vazi 28,29 dana i ja ga,iskreno receno,slabo praktikujem,sem u ovim slucajevima,koje sam navela,kao jos jednu potvrdu.\nPa koliko sam shvatila Mesec će uvek da pravi isti aspekt na Sunce koji pravi u natalu, znači ipak je Asc lunarni ključ...a kako se gledaju dogadjaji koje si opisala, sudjenje pretpostavljam kroz 7 kuću a venčanje?\nStrelica taj Sre Apr 29, 2009 12:32 am\nČarobnica :: ...a kako se gledaju dogadjaji koje si opisala, sudjenje pretpostavljam kroz 7 kuću a venčanje?\nIso kroz sedam,mada ja to gledam i malo kroz 4,znas...\nČarobnica taj Sre Apr 29, 2009 12:35 am\nZnači, lunarni Asc pada u natalnu 4 kuću, može da bude pokazatelj venčanja...odnosno da Sunce u lunaru pada u 7. natalnu kuću i pravi recimo trigon s Mesecom i lunarnim i natalnim...\nStrelica taj Sre Apr 29, 2009 12:58 am\nČarobnica taj Sre Apr 29, 2009 1:02 am\nPa ne znam, samo pitam...tnx\ngalaksija taj Sub Jan 02, 2010 11:27 pm\nLunari su dosta precizna metoda.ja ih izracunavam za svaki mesec.Imate na www.astro.com pa mozete izracunati.


Postupci protiv medija za reklamiranje SNS-a\nBeta\t 21. oktobra 2015. 10:25\nRegulatorno telo za elektronske medije (REM) danas ce pokrenuti postupak za utvrdjivanje eventualne odgovornosti televizija koje su direktno prenosile proslavu sedam godina od osnivanja Srpske napredne stranke, u subotu 17. oktobra.\nKako je za agenciju Beta rekao predsednik Saveta REM-a Goran Karadzic, u pitanju su televizije Hepi, Pink i Studio B, protiv kojih je Nezavisno udruzenje novinara Srbije (NUNS) podnelo prijave, ali to nije konacan spisak.\n“Mi smo vec poceli da radimo na ovom predmetu i pre nego sto se NUNS oglasio i nase strucne sluzbe prikupljaju podatke da li je jos neko od emitera prenosio proslavu stranackog skupa”, kazao je Karadzic.\nOn je naveo da je REM, kada se pokrene postupak, duzan svim stranama u postupku da dostavi dokumentaciju sa objasnjenjem zasto je protiv njih pokrenut postupak, posle cega emiteri trebaju da se izjasne o tim navodima.\n“To je standardna procedura i tek kada se ona zavrsi, REM ce doneti konacnu odluku. Nije to rijaliti da se neko potukao, tako da se sa odlukom nece zuriti”, rekao je Karadzic i dodao da televizijskim stanicama nece biti oduzeta dozvola, vec ce eventualno biti izrecena opomena ili upozorenje.\nPrecizirao je da su emiteri prekrsili Opste obezujuce uputstvo koje zabranjuje direktno ili indirektno reklamiranje politicke organizacije i oglasavanje njihovih skupova, van predizborne kampanje.


PARTIZAN ŠESTICOM ZAPRETIO CRVENO-BELIMA: Jojić i Natho ZNAJU kako u derbiju!\nIzvor: SrbijaDanas.com, 26.Feb.2021, 21:38\nIzabranici Aleksandra Stanojevića više nego ubedljivi.\nFudbaleri Partizana upisali su 13. pobedu zaredom, a 12. uzastopnu u Superligi Srbije. Crno-beli su deklasirali Inđiju na gostovanju rezultatom 6:0 i nastavili trku za šampionsku titulu sa Crvenom zvezdom.\nJunak Partizanovog trijumfa i dvostruki strelac Miloš Jojić, smatra da su njegovi saigrači bili mnogo opušteniji nakon rano datog vodećeg gola.\n- Postigli smo gol i mnogo lakše i rasterećenije smo igrali. Inđija je neugodan protivnik koji izlazi visoko da pritiska. Utakmica je igrana po jako lošem terenu, međutim...\nHotSport.rs: JOJIĆ ISKREN: ‘Utakmica nije bila lepa!’\nJojić: Rani gol nas je rasteretio\nFudbaler Partizana Miloš Jojić rekao je da je njegov tim postizanjem ranog gola bio rasterećeniji i da je mnogo lakše igrao protiv Inđije..."Postigli smo gol i mnogo lakše i rasterećenije smo igrali. Inđija je neugodan protivnik koji izlazi visoko da pritiska. Utakmica je igrana po jako lošem...\nKorona u Srbiji: Preminula 41 osoba,…\nU poslednja 24 sata u Srbiji je preminula 41 osoba...\n15:24: Gradska uprava Beograd: Od ponedeljka radno vreme prodavnica od 6...\n15:24: Prodate kopačke Stefana Mitrovića u humanitarnoj akciji za malo...\n15:23: Grad Subotica ugostiteljima OPRAŠTA i nudi set mera pomoći, ali...\n15:22: "NIKO NE REAGUJE! MALTRETIRANJE, MUČENJE I UBIJANJE!" Trudna Lun...\n15:23: Atanasković: Za nabavku opreme preduzetnicima 1,55 milijardi din...\n15:22: SVADBENA DRAMA! Mlada ovo NEĆE oprostiti Maji! A tek ono što ...\n15:22: MAJA SVE NERVOZNIJA! Trese se od straha - Janjuš će napraviti D...\n15:22: Palma sa lekarima sa prve kovid linije i političarima otputovao ...\n15:22: Bodrozic: Someone does not want the truth about Curuvija murder t...\n15:21: Pećina Orlovača od četvrtka otvorena za turiste\n15:21: Budućnost preuzela čelo Jadrana\n15:20: Bogavac: Predizbori u opoziciji su možda poslednja šansa da se ...\n15:20: U Srbiji još 35 umrlih od koronavirusa, novoinficiranih 2.732\n15:20: Borelj: Rusija i Kina su ometale odgovor UN u Mjanmaru\n15:19: Bogavac: Predizbori u opoziciji su možda poslednja šansa da se ...\n15:18: Puj pike ne važi za dečije crtane junake ANKETA\n15:17: U ustanovama socijalne zaštite i domovima potvrđena korona kod ...\n15:16: Srbija ostaje bez najbolje košarkašice: Iznenadio me je muž\n15:16: Studenti u komšiluku plaćaju školarinu kriptovalutama\n15:15: U Orešcu zajednička vežba policije i vojske "Odgovor 2021"\n15:15: Protest kod Bogetića, blokiran put Nikšić-Podgorica\n15:15: Jeremić uveren u jedinstvo opozicije u dijalogu o izborima\n15:15: Košarkaši FMP-a pobedili Megu\n15:15: U ustanovama socijalne zaštite i domovima 536 zaraženih\n15:15: Petković: Budućnost u miru, nema mesta oružju u dijalogu\n15:15: Ziđin: U martu proizvedeno rekordnih 5.188 tona bakra u koncentr...\n15:15: Železnica: Tri nove drezine na prugama, dve u fazi testiranja\n15:15: Vesić: Očekujem od sutra ujutru otvaranje tržnih centara\n15:15: Korona virus: Preminulo još 35 ljudi, ali manje zaraženih u Srb...\n15:14: RUSIJA I UKRAJINA KREĆU U RAT? Dmitrij Peskov otkrio kolike su ...\n15:14: NAJNOVIJI PODACI! Još 2.732 novoobolela, preminulo 35 lica: Kada...\n15:14: ODALAZAK ANGELE MERKEL: Pred Nemcima težak izbor - ko će biti n...\n15:14: SRAMNO, JADNO, BEDNO: Priština traži istragu protiv igumana Sav...\n15:14: MAJA IZGORELA OD BESA Janjuš ušao pod Aleksandrin veo, a ovo je...\n15:13: Budućnost protutnjala kroz Novo Mesto\n15:13: UŽIVO: Javor - Crvena zvezda 1:1, Katai\n15:13: Kakav gol Terijea, Nant klizi ka drugoj ligi (VIDEO)\n15:13: Daka ispisuje istoriju u Mocartovom gradu, Rapid poslednja Salcbu...\n15:13: IN MEMORIAM: Dr Nebojša Dimitrijević profesor strukovnih studij...\n15:10: Udovičić čestitao bronzu veslačima Vasiću i Mačkoviću\n15:10: Zvanično još 35 preminulih od kovida, 2.732 novozaražene osobe\n15:10: KRAJ TALASA NA POMOLU? U Sloveniji zaraženo 548 ljudi, oštre me...\n15:10: Vulin u Orešcu pred vežbu policije i vojske "Odgovor 2021"\n15:08: Svrake poletele u drugom poluvremenu\n15:07: Lilit, Medeja i nešto novo\n15:06: SVAKI TREĆI POZITIVAN Danas 2.732 novozaraženih, od korone prem...\n15:05: VIDEO: Test Volkswagen ID.4\n15:03: Meni bi verovatno dali jeb*nu krem bananicu od 17 dinara, ja sam ...\n15:03: Svaki četvrti pozitivan\n15:03: Još 2.732 novoobolela, 35 preminulih, 266 na respiratorima\n15:03: Sutra u Subotici isključenja struje: Evo u kojim ulicama\n15:03: Nedeljna galerija: Mercedes AMG CLS 53\n15:03: Obnovljena sportska igrališta kod Sokolane u Kragujevcu: Predaji...\n15:03: Zašto je zabranjeno nositi štikle prilikom ulaska u Akropolj?\n15:02: Majstorski shitati: Pomozite voditelju Pinka da povrati sećanje ...\n15:02: Opasne hemikalije vrebaju iz kozmetičkih preparata, evo kako da ...\n15:01: U Nišu rasturena korona žurka sa 200 gostiju\n15:01: Bogavac i Stojanović: Predizbori u opoziciji dobar način za akt...\n15:01: Šendžensko predgrađe me podseća tamišku obalu Glogonja\n15:00: Svečano otvorena džamija na Ćerimidžinici


WWF: Hitno sprovesti efikasne mere i ispuniti obećanja o klimi – AGRO VESTI by agronews.rs\nNov 1, 2021 | agro danas, Balkan, Klimatske promene, Svet, Vesti, Zaštita životne sredine, Životna sredina\t|\nUoči početka COP26 u Glazgovu, Svetska organizacija za zaštitu prirode (WWF) je pozvao građane da se priključe kampanji #WeWontForget i pošalju zvaničnicima poruku da njihova obećanja o rešavanju klimatske krize neće biti zaboravljena\nHitno sprovođenje efikasnih politika i mera, i ispunjavanje svih do sada datih obećanja o klimi dva su glavna zahteva koja WWF stavlja pred svetske lidere uoči početka konferencije o klimi COP26.\n”Pokretanjem efikasnih i ambicioznih akcija i usmeravanjem pregovora UN-a ka jednom cilju – ograničavanju globalnog zagrevanja na prosečnih 1,5°C – možemo da izbegnemo najrazornije uticaje klimatskih promena na ljude i prirodu. Okupljanje u Glazgovu možda je poslednja prilika da usporimo klimatske promene, da svetski lideri postignu dogovor i ispune sva dosadašnja obećanja vezana za klimatske promene, ističe izvršna direktorka WWF Adrije Nataša Kalauz.\nDa vremena više nemamo, moramo da podsetimo i donosioce odluka, što svako od nas može da učini već danas tako što će dati svoj glas za klimu ovde.\nTags: #wewontforgetcop26klimatske promenesvetska organizacija za zaštitu prirodewwfzaštita životne sredine


ZAKON o pljački penzionera – Dragoslav Ivanović\nVi ste ovde: Početak ZAKON o pljački penzionera – Dragoslav Ivanović\nObjavljeno petak, 29 septembar 2017 09:49\nTrajanje privremenog zakona kojim se pljačkaju penzioneri, oktobrom mesecom puni tri godine. Milion penzionera Srbije je pognulo glave čuti i trpi. Veliki broj njih su srećni da im ova vlast isplaćuje, kakve takve penzije. Srećni su da imaju Vučića koji je našao način da održi penzijski sistem. Srbija otimačinom od penzionera ubere oko 200 miliona evra na godišnjem nivou. 200 miliona evra su dali bugarskom tajkunu Cvetanovu za fabriku stakla u Paraćin. Isto toliko su finansirali Er Srbiju.\nOd 2012. do 2016. zadužili su Srbiju za još 10 milijardi evra. Isfabrikovane laži i neistine najefikasnije deluju na stara i iznemogla lica. Oni nisu sposobni za bilo kakvi otpor. Veliki broj je srećan da je još živ. Ali, po mojoj proceni ima najmanje 200.000 penzionera koji mogu da izađu na ulicu i da iskažu svoje nezadovoljstvo koje kod njih proizvodi otimačina i pljačka aktuelne valsti. Parlament je mrtav. To ste videli prethodnih dana. Šta sve u zakonima piše, koje oni usvajaju, prevazilazi zdrav razum. Osnovni lajt motiv je pljačka građana. Razmislite šta vam je činiti.\nPOZNATI AMADMAN na Zakon o privremenom uređivanju načina ispleta penzija - u prilogu.\n2014.10.26 Amandmani-na-Zakon-o-privremenom-uređivanju-načina-isplate-penzija.pdf 25 kB\n#1 Drago 01-10-2017 11:48\nLepo je što je Zlatko postavio ove deokumente da zainteresovani mogu da ih vide. Nije dobro što nema zainteresovanih, već čekaju da neko drugi u njihovo ime vadi vrelo kestenje iz vatre.


KULTURA | Lokalni internet portal grada Vršca\nOBAVEŠTENJE o prekidima u isporuci električne energije\nSportski Olimpijski čas u Vršcu (VIDEO)\nIzletnici neće zalutati na Vršačkim planinama\nVANREDNA AKCIJA CRVENOG KRSTA: Krv dalo 56 Vrščana\nNEOBIČNA IZLOŽBA U VRŠAČKOM MUZEJU: Predstavljene kreacije visoke mode\nNarodno pozorište “Sterija” Vršac na turneji\n13.02.2018\tDRUŠTVO, KULTURA, REGION, VESTI\nDragi ljubitelji pozorišta, ansambl Narodnog pozorišta “Sterija” 17. februara kreće na svoju zimsko – prolećnu turneju na kojoj će obići gradove Hrvatske, Bosne i Hercegovine, Republike Srpske i Srbije. Po povratku sa turneje, 22. februara, biće održana konferencija za štampu na kojoj ćemo preneti utiske sa ove, nama, važne turneje.\nNP STERIJA: Predstava “Čehov je Tolstoju rekao zbogom” posvećena Glogovcu\n11.02.2018\tDRUŠTVO, KULTURA, REGION, VESTI\nVršačko Narodno pozorište “Sterija”, danas proslavlja 73 godine neprekidnog rada. Tim povodom večeras na Velikoj sceni od 20 časova,gostuje predstava “Čehov je Tolstoju rekao zbogom”. Kako je najavljeno, predstava je posvećena velikom srpskom glumcu Nebojši Glogovcu, koji je preminuo juče 9. februara. Predstava “Čehov je Tolstoju rekao zbogom”, u koprodukciji “Jugoarta” i Narodnog pozorišta Beograd je komična i gorka drama ...\nNajava za otvaranje izložbe “Photo graz selection II”\nGradski muzej Vršac Vas poziva na otvaranje izložbe “Photo graz selection II” koje će se održati u nedelju, 25. februar, s početkom u 18.00 časova u zgradi „Konkordija”. Umetnička fotografija zauzima važno mesto među delatnostima ustanove Steiermark – Kunstpädagogisches Institut Graz. Od njenog osnivanja pre više od trideset godina pa do danas umetnost fotografije integrirana je u profil delovanja ove ...\nAdam dočekao “Popu”\n26.12.2017\tDRUŠTVO, KULTURA, REGION, VESTI\nGrad Vršac preuzeo finansiranje i sačuvao ugled velike pesničke nagrade. Puslojić će priznanje primiti 29. decembra, a dobiće i 200.000 dinara. PESNIČKA nagrada “Vasko Popa”, 23. po redu, konačno će biti uručena ovogodišnjem laureatu Adamu Puslojiću, za knjigu Somnabulia Balcanica u izdanju “Leksike”, zahvaljujući odluci Grada Vršca da finansijski stane iza ovog najprestižnijeg priznanja za pesničko stvaralaštvo u Srbiji. Svečano ...\nKamerni hor “Raspevani profesori” – mini turneja u decembru (FOTO)\n20.12.2017\tDRUŠTVO, KULTURA, REGION, VESTI\nKamerni hor “Raspevani profesori” – mini turneja u decembru Kao i prethodnih godina, decembar je bogat nastupima i koncertima koje nam nesebično daju horoljubci – “Raspevani profesori”. Naime, protekla nedelja je pokazala veliko angažovanje pomenutog hora. Prvi u nizu bio je nastup upriličen 9. decembra povodom festivala kolindi, božićnih pesama na rumunskom i drugim jezicima. Tog dana je održan pravi ...\nPREMIJERA profesionalne scene na Rumunskom jeziku ove sezone: DOAMNELE ȘI POLIȚISTUL/GOSPOĐE I POLICAJAC\n13.12.2017\tDRUŠTVO, KULTURA, VESTI\nVečeras u 20h, prva PREMIJERA profesionalne scene na Rumunskom jeziku ove sezone: DOAMNELE ȘI POLIȚISTUL/GOSPOĐE I POLICAJAC. Predstava je titlovana na Srpski jezik! Požurite da rezervišete vašu kartu! Broj mesta ograničen! Dobrodošli u Narodno pozorište “Sterija”!\nPlesna predstava “Pokušaj ustanka iz fotelje”\n12.11.2017\tDRUŠTVO, KULTURA, RAZNO, VESTI\nPublika će ovog novembra imati prilike da pogleda plesnu predstavu Dušana Murića koji je prošle godine osvojio čak tri nagrade među kojima i nagradu “Ohrabrenje” za minijaturu “Privatno kretanje”. AUTOR: Dušan Murić. IZVOĐAČI: Ana Ignjatović Zagorac, Jelena Bulatović, Tamara Pjević, Stefan Veselinović, Dušan Murić. ASISTENT REALIZACIJE: Ivana Koraksić Produkcija Festivala koreografskih minijatura Zarad preživljavanja (a to je rastegljiv pojam) umetnici ...\nPredstava “Javna ličnost” u NP “Steriji” Vršac\n11.11.2017\tDRUŠTVO, KULTURA, REGION, VESTI\nO PISCU I PREDSTAVI: Nebojša Romčević je neosporno jedan od najznačajnijih naših savremenih dramskih pisaca, između ostalog zbog prisutne subverzivnosti u svojim delima, u kojima na sarkastičan način opisuje različite društvene anomalije. Obrazac pravljenja i (zlo)upotrebe “Javne ličnosti” je jako zavodljiv, a problem je što ljudi svojom voljom postaju deo te slagalice. Šak i intelektualna elita gubi spoznaju o tome ...\n11.11.2017\tDRUŠTVO, KULTURA, VESTI\nSrednjovekovno ime za Vršac: Er(de)Sumulua; Somlik; Ersomlyo. Sudeći po turskom defteru iz 1579. godine (Er)somljo je jednak sa Vršcem: Varoş-iŞemliť nam-i diģerVirşac (Viršac). Detalji karata: Lazara sekretara iz 1528 . i detalj karte Spida iz 1626. godine Lokacija današnjeg Vršca je višeslojna. Prvi put se u pisanim dokumentima spominje početkom XIII veka, odnosno 1227. godine, prilikom jedne zamene. Naime, tada ...\nPetru Krdu je imao neiscrpnu energiju (Vršac – Novinar, pesnik, prevodilac, esejista, slikar i šta sve ne, Petru Krdu (1952–2011))\n04.11.2017\tDRUŠTVO, KULTURA, VESTI\nU vršačkom KOV-u koji je utemeljio i dalje vladaju njegov entuzijazam i volonterski rad, mi udahnjujemo novu životnu energiju, kaže dr Ana Krdu Vršac – Novinar, pesnik, prevodilac, esejista, slikar i šta sve ne, Petru Krdu (1952–2011), nije bio prosečan građanin Vršca i sveta. Kako vreme prolazi, ime Krdua se, ne samo u Vršcu, sve češće pominje. Svu svoju energiju ...\nProjekcije novih filmova za sve uzraste u Centru Millennium!\n02.11.2017\tDRUŠTVO, KULTURA, REGION, VESTI\nU četvrtak 09. novembra u 17:00 h prikazivaće se 3D, animirani, sinhronizovani film “ČUDOVIŠTA IZ MOJE PORODICE’’ Opis filma: Porodica Višboun je daleko od srećne porodice. Mama Ema, vlasnica je knjižare koja je u velikim dugovima. Tata Frank je ozbiljno preopterećen poslom i trpi svakodnevnu torturu svog šefa, kćer Fej je samosvesna tinejdžerka zaokupljena prvom srednjoškolskom simpatijom, a genijalca Maksa maltretiraju ...\nIzložba: „Moj život je moja poruka – Mahatma Gandi“\nDatum: Petak, 03 Novembar 2017 Vreme: 18:00 Mesto: Velika galerija Gandijev nacionalni muzej iz Nju Delhija i Ambasada Indije u Beogradu u saradnji sa Kulturnim centrom Vršac organizuju izložbu fotografija „Moj život je moja poruka – Mahatma Gandi“. „Ti moraš biti promena koju želiš videti u svetu“, govorio je Mahatma Gandi, veliki pobornik ideje nenasilja. Jedan je od osnivača savremene ...\nVršački „Pigmalion“: Vrsna predstava otvorila festival\n22.10.2017\tDRUŠTVO, KULTURA, REGION, VESTI\nVršačka pozorišna jesen otvorena je ove godine sa vršačkim izvodjenjem Šoovog „Pigmaliona“. Ne samo kao premijera na početku festivala već kao i predstava koja je pomerila granice vršačke scena. Nakon proboja sa fenomanelim „Edmundom Kinom“, nova predstava vršačkog teatra donela je ne samo odličnu predstavu već i vrščanima i gostima predstavila sasvim novo lice vršačkog pozorišta. Premijeru je otvorio proslavljeni ...\nSelekcija i program 25. Festivala klasike “Vršačka pozorišna jesen”\n13.10.2017\tDRUŠTVO, KULTURA, REGION, VESTI\nKoncepcija takmičarskog programa 25. Međunarodnog festivala klasike ”Vršačka pozorišna jesen” zasnovana je na najrelevantnijim pozorišnim ostvarenjima koja su nastala u teatrima u Srbiji i regionu, i na bazi domaće i svetske dramske klasike. Glavni kriterijum selektora i direktora Festivala Đure Mrđe, bio je estetska vrednost pozorišnih ostvarenja nastalih na osnovu klasičnog dramskog dela, a njemu se pridružuju inovativnost forme i ...\n25. Vršačka pozorišna jesen\n02.10.2017\tDRUŠTVO, KULTURA, REGION, VESTI\nTakmičarski program, zasnovan na najrelevantnijim pozorišnim ostvarenjima koja su nastala u teatrima u Srbiji i regionu, će činiti sedam predstava u izboru selektora i direktora festivala Đure Mrđe. Međunarodni festival klasike ‘Vršačka pozorišta jesen’ po 25. put biće održan u vršačkom Narodnom pozorištu “Sterija” od 20. do 27. oktobra. Mrđa je u svom izveštaju naveo da je glavni kriterijum bio estetska vrednost ...\nStrana 9 od 33« Prva...«7891011\t»\t2030...Poslednja »\nKLIKNITE NA SLIKU I SLUŠAJTE RADIO DAMBO


Dodik: Volio bih da se Vučić nije sastao sa Schmidtom. Ja neću, ne želim mu dati legitimitet\n12.09.2021 16:56 Autor: Srna\nČlan Predsjedništva BiH Milorad Dodik rekao je da je sa predsjednikom Srbije Aleksandrom Vučićem na današnjem sastanku u Beogradu dogovarao operativna pitanja o raspisivanju konkursa za izradu idejnog projekta spomen kompleksa u Donjoj Gradini i da na bazi toga krene realizacija.\nOn je rekao da bi u Donjoj Gradini trebalo da bude izgrađen centar koji će uokviriti ono što je “tradicionalni prikaz stradanja na tom području”, ali isto tako i u najsavremenijoj 3D izvedbi, što traži kompanije koje mogu to da urade.\nPROČITAJTE Schmidt: Nisam ovdje da bi se svidio političarima. Sada samo posmatram stvari u BiH\nDodai je da je sa Vučićem razgovarao i tome na koji način obezbijediti da to bude “mjesto koje će za sve Srbe, gdje god žive, biti mjesto dolaska i upoznavanja sa tragedijom našeg naroda”.\n“Razgovarali smo i o posjeti Christiana Schmidta Beogradu i razgovoru koji je predsjednik Srbije imao sa njim. Predsjednik Vučić zna moje mišljenje da je Schmidt nelegitiman i da bih volio da to tog sastanka nije došlo”, rekao je Dodik.\nOn je dodao da je nakon toga u Sarajevu bilo špekulacija o tom sastanku “i kod nekih naših ljudi”.\n“Schmidt je nelegalan. On nije visoki predstavnik i nema potrebe da se u tom njegovom svojstvu srećem sa njim i ne želim da mu dam legitimitet”, rekao je Dodik.\nPROČITAJTE Izetbegović: Platu će svi primiti početkom oktobra. Imamo još 45 dana da to riješimo\nOn je podsjetio da će u Banjoj 14. septembra biti organizovana akademija tim povodom, a dan kasnije i u Beogradu, s tim što će 15. septembra zasjedati Narodna skupština Srpske koja će donijeti zakon o zaštiti ćirilice, a isto to će učiniti i Skupština Srbije.\nTagovi: Aleksandar Vučić BiH Milorad Dodik Srbija\nHrvatska ne odustaje: Radioaktivni otpad će se skladištiti na Trgovskoj gori, radit će se studija o opasnosti od potresa\nOdluka koja će ući u historiju VAR tehnologije: Sudac u Srbiji je čak 22 puta gledao snimku kako bi dosudio penal\nStanivuković ujeda: Dodik je stvar prošlosti, stao je ispod Turske i zastave BiH\nBivši pjevač grupe "Smak" privođen u policiju. Navodno prijetio Vučiću na Facebooku


Ulauncher i Synapse: 2 izvrsna pokretača aplikacija za Linux | Iz Linuxa\nNakon opsežnog pokrivanja teme Desktop okruženja (DE)the Upravitelji prozora (WM) i Startup menadžeri (DM), danas se vraćamo na temu Pokretači aplikacija za Linux, uglavnom poznat pod engleskim imenom, kao što je lanseri. I u ovom postu ćemo komentirati Ulancher i Synapse.\nNa taj način, dopuniti ono o čemu je već podijeljeno Pokretači aplikacija (pokretači) već komentarisao, kao što je Mozak, Albert i Kupfer, iste godine.\nZa one koji u to vrijeme nisu mogli ili vidjeli naše prethodne i najnovije publikacije na Mozak, Albert i Kupfer, možete im pristupiti nakon čitanja ove publikacije klikom na sljedeće linkove:\nVrijedno je napomenuti, prije nego što se potpuno pozabavimo tom temom Pokretači aplikacija su alati ili dodaci koje obično implementiramo u naše operativne sisteme poboljšati našu produktivnost, povećanjem jednostavnost i brzina upotrebe tastature za izvršavanje radnji. Akcija koja je obično vrlo korisna, posebno kada je umjesto Desktop Environment (DE) Koristimo Window Manager (WM).\nPrema web stranica Ulauncher na GitHubu, opisano je kao:\nIzmeđu vašeg izvanredne karakteristike izdvajaju se:\nNejasna pretraga: Pomoću kojega prilikom pisanja imena zahtjeva u skočni okvir za pretraživanje možemo to učiniti bez previše brige oko pravopisa, jer će pokušati otkriti što je zaista blizu onoga što želimo napisati za pretraživanje ili trči. Također, sjetite se naših prethodnih opcija (uzoraka) i automatski odaberite najbolju opciju za korisnika.\nTeme prilagođenih boja: Korisnicima nudi 4 ugrađene teme za svoj grafički interfejs. Međutim, omogućava vam da kreirate i ugradite prilagođenu temu u boji, prema postupku u vašoj dokumentaciji.\nPrečice i proširenja: Budući da je riječ o relativno modernom i modernom pokretaču, on pokušava optimizirati tijek rada kroz prilagodljive prečice i proširenja. Omogućavanje stvaranja onima sa potrebnim znanjem putem prečice za web pretragu ili određene skripte ili instalacije ekstenzije treće strane.\nBrzo pregledavanje direktorija: Ulauncher omogućava laku navigaciju datotekama i direktorijima, samo pritiskom na tipke Type Type «~» o «/» početi. Takođe, pritiskom na kombinaciju tastera «Alt+Enter» o «Alt+Número» omogućava vam izravno izvršavanje nekih opcija prikazanih u pretraživanjima.\nZa vaš preuzmite i instalirajte možete ići direktno na svoj odjeljak za preuzimanje.\nPrema web stranica Synapse na Launchpadu, opisano je kao:\n„USemantički pokretač napisan na jeziku Vala koji se može koristiti za pokretanje aplikacija kao i za pronalaženje i pristup relevantnim dokumentima i datotekama pomoću mehanizma Zeitgeist".\nIma dobru podršku za upotrebu dodataka, na primjer, za brze naredbe Devhelp, Dictionary i Terminal.\nNudi moć izvršavanja korisnih radnji, poput upravljanja nezavisnim muzičkim datotekama ili povezanih sa uređajem za reprodukciju, pretraživanja datoteka operativnog sistema (mjesta, dokumenti, slike, video, kontakti), pretraživanja Interneta pomoću DuckDuckGo-a, upravljanja sesijama Korisnik Gnome-a (zatvaranje, isključivanje, ponovno pokretanje), izvršavajte hibridna pretraživanja koristeći Zeitgeist da biste pronašli slične datoteke, i između ostalog suspendirajte i hibernirajte računar koristeći UPower.\nZa vaš preuzmite i instalirajte možete ići direktno na stranicu Launchpad ili ga instalirajte iz spremišta vašeg Distro-a jednostavnom naredbenom naredbom, kao što sam i učinio, na svom MX Linux 19.2 Distribucija:\nKao što ste možda provjerili, Ulauncher i Synapse su 2 izvrsne alternative pokretaču aplikacija Mozak, Albert i Kupfer. Ostaje samo da vidimo koji od ovih 5 ili drugi dostupni najbolje odgovaraju našem Linux.\nNadamo se ovome "koristan mali post" o ova najnovija dva nazvana pokretača aplikacija «Ulauncher y Synapse», koji dopunjuju prethodne na «Cerebro, Albert y Kupfer»; je od velikog interesa i korisnosti, u cjelini «Comunidad de Software Libre y Código Abierto» i od velikog doprinosa širenju divnog, gigantskog i rastućeg ekosistema aplikacija «GNU/Linux».\nPuni put do članka: Iz Linuxa » Aplicaciones » Ulauncher i Synapse: 2 izvrsna pokretača aplikacija za Linux\nCRIU, sistem za spremanje i vraćanje stanja procesa u Linuxu\nRaspberry Pi 400, RPi u obliku tastature


Sedenje - namirnice za sve one koji presede veliki deo dana\nSedenje je novo pušenje – upozorenje je lekara koje jasno govori o tome koliko je današnji sedelački način života štetan za zdravlje, naročito kada je reč o nastanku upala u telu. Srećom, šteta se može smanjiti ukoliko svakih pola sata prekinete sedenje, dignete se i prošetate, redovnom fizičkom aktivnošću i konzumacijom neke od sledećih namirnica.\nKako se čuva vino, pivo i ostala pića


Prvo je Vukićević odmah posle poniženja od Čačana rekao da snosi svu odgovornost da bi potom poručio navijačima da "to što Vojvodina nije došla do finala nije smak sveta, kao i da ionako Novosađani sto godina nisu uzeli Kup".\nUpravi Vojvodine tu je već prekipelo i sa Vukićevićem su se razišli nakon što se nije pojavio na sledećem treningu.\nPrema rečima Radisava Rabrenovića, genseka Vojvodine, klub je imao ozbiljne namere sa Vukićevićem. Potpisan je ugovor na dve godine, a čak mu je isplaćeno 40 odsto primanja za narednu sezonu pošto je imao privatne probleme.\n"U januaru smo uočili da Vukićević odustaje od očekivanog načina rada s prvim timom i odmah smo reagovali. Imao je odlične uslove za rad, počev od terena, hotela, putovanja, pa sve do toga da su igrači isplaćivani na vreme, ponekad čak i unapred. Vukićević se žali da smo se bavili i njegovim privatnim životom. Morali smo jer smatramo da nije u redu da se sedi do 13,30 u kafiću iako trening počinje za pola sata. Pitam, da li je u redu da se igrač sa trenerom sretne u pet časova ujutro u noćnom klubu i da se uprkos tome na sledećoj utakmici bude u prvom timu? Ne može se u isto vreme biti plejboj i trener", rekao je između ostalog Rabrenović za Žurnal.


Predsednici parlamenata Albanije i Kosova traže jedinstvo u pregovorima - Glas Podrinja\n(12. septembar 2018.)\nPredsednici parlamenata Albanije i Kosova traže jedinstvo u pregovorima\nPredsednici albanskog i kosovskog parlamenta, Gramoz Ruči i Kadri Veselji zatražili su danas u Tirani jedinstvo vlasti i opozicije Kosova u dijalogu o normalizaciji odnosa sa Srbijom.\nNa zajedničkoj konferenciji za medije, kako javlja koha.net, Ruči je zatražio od političkog faktora na Kosovu jedinstvo i da ostave iza sebe borbu za vlast.\nRuči je rekao da Albanija bezrezervno podržava dijalog Kosova i Srbije.\n"Mi sa maksimalnom pažnjom pratimo proces dijaloga. Podržavamo medjusobno priznanje Kosova i Srbije. Mogući sporazum će biti u interesu Kosova i regiona. Građani Kosova su proglasili nezavisnost i to je kamen temeljac. To je jedini put za uspostavljanje stabilnosti na zapadnom Balkanu", rekao je Ruči.\nOn je od političkih stranaka zatražio da budu jedinstvene, "pošto ima mnogo pitanja koja ih dele kada je u pitanju vlast, ali je ovde reč o suverenitetu Kosova".\nPredsednik kosovskog parlamenta Veselji je rekao da je Kosovo odlučno da nastavi put ka EU i kako je rekao nijedna izjava predsednika Srbije Aleksandra Vučića ne može štetiti više od nedostatka jedinstva.\n"Kosovo ima svoju nezavisnu i suverenu državu. Kosovo promoviše prava zajednica bolje nego bilo koja evropska zemlja. Odlučno idemo ka obezbeđivanju mesta u Ujedinjenim nacijama. Ponosni smo što imamo doživotnog saveznika – SAD", kazao je Veselji.


Kako saznajemo, dva razbojnika su provalila u njegovu porodičnu kuću u Batajnici.\nUkrali su mu 100.000 evra i dva roleksa.\nPodsetimo, kako smo već pisali, Knežević je jednom već doživeo napad i to u Budvi, kada mu je Petrovčanin Milan Kaloštrović pretio i zahtevao da mu preda 120.000 evra na ime navodnog duga.\n"UDARAO SAM GA JER NIJE HTEO DA MI VRATI 120.000 EVRA KOJE MI DUGUJE" Saslušan muškarac koji je u Budvi tukao bivšeg vlasnika "Knez petrola"\nCrnogorske "Vijesti" su oktobra prošle godine objavile dva video snimka napada Petrovčanina Milana Kaloštrovića na biznismena iz Srbije Srđana Kneževića, vlasnika "Knez petrola", koji se desio 24. avgusta iste godine u Budvi.\n"M. K. ga je, kako je S. K. naveo u prijavi, odveo u unutrašnjost jednog obližnjeg prodajnog objekta gde mu je upućivao pretnje i od njega zahtevao da mu do ujutru preda 120.000 evra. Po navodima iz prijave, M. K. je S.K. zadao više udaraca u predelu glave", prenele su pre nekoliko meseci navode iz Uprave policije podgoričke "Vijesti".\nKotorsko Osnovno državno tužilaštvo podiglo je tada optužni predlog protiv Petrovčanina Milana Kaloštrovića (46), zbog sumnje da je počinio krivično delo - samovlašće.\n"DOŠLA SU JOŠ 4 MUŠKARCA U CRNOM" Bivši vlasnik "Knez petrola" ispričao sve o NAPADU U BUDVI: "Tražili su 120.000 evra, rekao sam da im NE DAM"


Vest | Lideri Facebooka: Mi smo kablovska na Netu | Kompjuter biblioteka\nLideri Facebooka: Mi smo kablovska na Netu\nPregleda (30 dana / ukupno): 4 / 1253\nChamath Palihapitiya, potpredsednik odeljenja za marketing i kontrolu poslovanja u Facebooku, vrbuje preduzetnike na konferenciji TieCon.\nSANTA KLARA, Kalifornija – Kao što bi se i moglo očekivati od jednog potpredsednika odeljenja za marketing, Chamath Palihapitiya je vrlo ubedljiv kad treba da vam proda priču.\nA priča je: Facebook je platforma nove generacije koja će svakog iole ambicioznog preduzetnika (sa odgovarajućom aplikacijom) preko noći pretvoriti u Internet čudo. Nakon iznošenja ove teze, Palihapitiya je na brzinu izbrbljao i statistiku koja tome ide u prilog.\nNaveo je da je prosečno vreme za koje preduzetnik može da napravi Facebook aplikaciju – od 2 do 15 nedelja, kako su u anketi naveli sami programeri, i da je potrebno imati od 1 do 5 zaposlenih. Takođe, da oko 33 odsto autora Facebook aplikacija tvrdi da njihovi profiti dostižu i do 500.000 dolara mesečno. I kao poslednji podatak Palihapitiya je naveo da barem jedna četvrtina aplikacija na Facebooku ima 100.000 svakodnevno aktivnih korisnika.\n"Lakše je ući u igru nego ikad ranije," Rekao je Palihapitiya publici okupljenoj na TieCon konferenciji prošle subote. "Kad napravite nešto što ljudi koriste za druženje, vi ste samim tim napravili i distributivnu mrežu. Vaši korisnici postaju vaši promoteri."\nPalihapitiya, koji je u toku svoje karijere radio na visokoprofitabilnim investicijama u Mayfield fondaciji i vodio tim AOL chat aplikacije, pokazao je da dobro poznaje svoju publiku. TieCon je dvodnevna konferencija koju uglavnom posećuju preduzetnici iz oblasti novih tehnologija; ovog puta privukla je čak 4000 gostiju. Doduše neki od posetilaca izrazili su mišljenje da je govor bio tanak (jer su korišćeni izrazi tipa “ljudska biblioteka”) i da je previše rabljen PowerPoint. Ali bilo je i posetilaca koji su razgovor videli kao “dobru prodaju”.\nPrivlačenje većeg broja programera na Facebook od suštinskog je značaja za razvoj kompanije koja teži da postane mrežni operater Interneta.\n"Mi sebe u suštini vidimo kao kompaniju koja pruža tehnološku podršku. Mi smo kablovska kompanija koja stvara provodnike za distribuciju privatnih i poslovnih informacija o ljudima”, izjavio je.\n"Pravila distribucije se iz korena menjaju. Danas je dovoljno da se proizvod svidi samo jednoj osobi koja će se zauzeti za taj proizvod, preporučiti ga svojim prijateljima, a oni će mrežu širiti dalje.”\nŠta Facebook dobija time što će postati kablovska kompanija Interneta? Palihapitiya nije jasno odgovorio na ovo pitanje, ali se odgovor uglavnom vrti oko već pomenutih privatnih i poslovnih informacija o pojedincima i njihovim prijateljima. Pomenuo je i da se na zaradu programera na Facebooku (uglavnom od reklamiranja) ne plaća porez. Najavio je da će i sam Facebook kreirati sopstvene proizvode preko kojih će programeri moći da zarađuju, što se verovatno odnosilo na platformu za advertajzing.\nProšle godine, ova kompanija je jasno iskazala svoju posvećenost programerima kad je uvela Facebook Fond (ili fbFund), koji je dodeljivao i do 250.000$ preduzetnicima s dobrom idejom, ne tražeći akcioni kapital. (Facebook je ovu inicijativu sproveo u saradnji sa Accelom i fondacijom Founders). Naveo je da Facebook već finansira Indijce koji u Njujorku rade na aplikaciji namenjenoj ljudima koji planiraju venčanje i žele da im njihovi prijatelji u tome pomognu. U stilu kampanja za Nike, on je pozvao preduzetnike da “se naoštre i jednostavno to urade.”\nPripremila: Gordana Marjanović


Obilježavanje Dana Svetog Save - JU SAOBRAĆAJNA I ELEKTRO ŠKOLA\nPovodom Dana Svetog Save organizovan je niz aktivnosti u našoj školi. Na elektronskoj tabli prikazana je prezentacija o životu i djelu Svetog Save, a putem zidnih novina učenici su imali priliku da se upoznaju sa književnim stvaralaštvom Svetog Save, ali i Svetim Savom kao značajnim motivom srpske književnosti i slikarstva. Centralni hol škole ukrasila je postavka, čiji dio je bila i izložba kaligrafskih radova naših učenika.\nNa kviz takmičenju „Život i djelo Svetog Save“ prvo mjesto osvojila je ekipa JU Saobraćajne i elektro škole u sastavu Petar Nikolić I-1 i Dejan Stanković I-1, drugo mjesto ekipa JU Gimnazije “Jovan Dučić” u sastavu Ivana Ilić I-3 i Veljko Matković I-2, a treće mjesto ekipa JU Tehničke škole u sastavu Danijel Kujundžić I-1 I Aleksandar Đurić I-1.\nU ponedjeljak, 27. januara u centralnom holu škole održana je Svetosavska akademija za četiri srednje škole smještene u objektu Srednjoškolskog centra. Direktor naše škole i predsjednik aktiva direktora srednjih škola Grada Doboja, Spasoje Vasiljević, pozdravio je prisutne u ime domaćina. Prisutni su uživali u raznovrsnom kulturno-umjetničkom programu koji su pripremili učenici i nastavnici Saobraćajne i elektro, Ekonomske, Ugostiteljske i trgovinske i Tehničke škole. Naša škola predstavila se recitalom o Svetom Save , nastupom folklorne sekcije i pjesmom “Usnila je dubok sanak”. Duhovni dio svečanosti i ručak održani su u restoranu „Harizma”.