Náboženství, nebo Kristus? Jaký je zde rozdíl? - PDF\nNáboženství, nebo Kristus? Jaký je zde rozdíl?\nDownload "Náboženství, nebo Kristus? Jaký je zde rozdíl?"\n1 Náboženství, nebo Kristus? Jaký je zde rozdíl?\n2 Obsah V čem je náboženství ošidné V čem je ten skutečný rozdíl? Jaké bylo náboženství v Kristově době? Proč Kristus představoval pro náboženství hrozbu? V čem se farizeové dopustili chyb? Poučení od Saula Na co si dát pozor při uplatňování Písma Proč je zásadní zaměřovat se na Krista Studie zaměřená na protiklady Test náboženství Slovníček použitých termínů Slovníček použitých termínů Hřích: Jakékoli porušení Božích mravních zákonů. Důsledkem hříchu je trest věčné smrti. Kristus: Druhá osoba trojjediného Boha. Stal se člověkem, žil bezhříšným životem, byl ukřižován a vstal z mrtvých, aby dal spásu všem, kteří v něj věří. Křest: Obřad, jímž pokřtěný člověk veřejně vyznává svou osobní víru v Krista. Kříž: Způsob popravy; Kristus takto trpěl a zemřel místo nás, aby zaplatil za naše hříchy. Náboženský fanatik: Člověk, který věří, že náboženství pro něj může vykonat to, co však může vykonat jedině Kristus. Náboženství: Systém myšlení a chování, jímž se vyjadřuje víra v Boha. Ospravedlnění: Prohlášení za spravedlivé. Bůh prohlašuje z právního hlediska za spravedlivé ty, kteří věří v Krista. Pokání: Změna myšlení, která se projevuje změnou chování. Spása: Boží láskyplná nabídka spasit od minulých, přítomných a budoucích účinků hříchu každého, kdo věří v Krista. Večeře Páně: Obřad, při němž se používá chléb a víno (označuje se též jako přijímání či svaté přijímání ). Tyto symboly věřícím připomínají Kristovu smrt v jejich prospěch. Vzkříšení: Skutečnost, že Kristus vstal v těle z mrtvých, čímž ukázal hodnotu své oběti a svou schopnost žít svým životem v těch, kteří v něj věří. Víra: Osobní důvěra. Jedná-li se o víru v osobu Ježíše Krista, je taková víra základem pravého náboženství. Název: Náboženství, nebo Kristus? Jaký je zde rozdíl? Původně: Religion Or Christ: What's The Difference? Uveřejněno s laskavým svolením Publikační řada: Discovery Knowing God (Poznáváme Boha). Není-li uvedeno jinak, jsou biblické pasáže citovány z Českého studijního překladu. Další překlady: B21 Bible, překlad 21. století, ČEP Český ekumenický překlad, KB Kralická bible. Překlad a sazba: Jan Janča, M.Ed. Korektury: Mgr. Dagmar Krpcová. Sazba provedena typografickým systémem TEX. Publikaci je žádoucí a možné šířit jakýmkoli způsobem, ale pouze jako celek a nevýdělečně. Dílo podléhá licenci Creative Commons CC BY-NC-ND 3.0. Ve spolupráci s připravila\n3 V nebi by byla přijata jedině taková přihláška, kde by byly uvedeny následující skutečnosti: Nemohu uvést žádnou svou zásluhu. Od chvíle svého narození jsem hříšníkem. Přicházím nikoli ve svém jménu, ale ve jménu Ježíše Krista. Věřím, že Ježíš je Syn Boží a že je mým Spasitelem. Přijal jsem Ježíšovu oběť za své hříchy. Věřím, že Ježíš vstal z mrtvých. Věřím, že Ježíš a jen Ježíš mi může dát spásu. Právě v tomto duchu se vyjadřoval apoštol Pavel, když poukazoval na rozdíl mezi náboženstvím a Kristem: Neboť jste zachráněni milostí skrze víru; a ta záchrana není z vás je to Boží dar; není na základě skutků, aby se nikdo nechlubil. Vždyť jsme jeho dílo, stvořeni v Kristu Ježíši k dobrým skutkům, které Bůh předem připravil, abychom v nich žili. (Ef 2,8 10) 20 Náboženství, nebo Kristus? Jaký je zde rozdíl? Náboženství, nebo Kristus? Je mezi tím nějaký rozdíl? Nebo se jedná jen o hru se slovy? Měli bychom kvitovat s povděkem, že 85 procent Američanů se podle jednoho průzkumu veřejného mínění považuje za lidi, kteří inklinují k náboženství? A jak se pak máme dívat na skutečnost, že přední náboženští činitelé měli Ježíše v jeho době v nenávisti? Tato publikace vychází z přesvědčení, že je naprosto zásadní rozdíl mezi Kristem a náboženstvím. Tento rozdíl snad bude zřetelnější, když se budeme snažit vysledovat, jak v Kristově době jednali farizeové (náboženští vůdci) a jak jednal sám Ježíš. Zároveň by nás to mohlo vést i k určitému osobnímu zamyšlení. Martin R. De Haan II V čem je náboženství ošidné Náboženství je ošidné. Dlouho předtím, než japonská sekta Aum Šinrikjó zaútočila na lidi v metru nervovým plynem, se věřící lidé navzájem zabíjeli ve jménu Boha. Náboženská horlivost vedla během historie k bitvám, v nichž přišlo o život opravdu mnoho lidí. Ošidnost náboženství vidíme již u prvního lidského páru. Adama a Eva se dopustili své fatální chyby, když se snažili být jako Bůh. Jejich chyba nespočívala v tom, že by přestali věřit v Boha, ale začali svou víru projevovat způsobem, který jim byl předtím zakázán. Jejich první syn se také snažil věřit v Boha Největších chyb se dopouštíme v oblasti náboženství. svým vlastním způsobem. Hospodin odmítl Kainovu nekrvavou oběť, zatímco přijal beránka, jehož mu obětoval jeho mladší bratr. Kain plný hněvu a žárlivosti Ábela zabil, čímž si zároveň zhatil svůj vlastní život. Izraelité si také přivodili těžkosti, když se pokoušeli Boha uctívat svým vlastním způsobem. Když již byli na prahu zaslíbené země, někteří z Izraelitů přijali pozvání od místních žen na pohanskou náboženskou slavnost. Vedlo to k tomu, že nakonec zemřelo několik tisíc lidí (Nu 25). 1\n4 Jiné to nebylo ani v případě Saula, prvního izraelského krále. O trůn přišel právě následkem svých chyb v oblasti náboženství. Když se kněz Samuel nedostavil v době, kdy měl podle Saula předložit oběť Bohu před určitou bitvou, Saul se rozhodl tuto oběť předložit sám což mu nepříslušelo a musel za to nést následky (1S 13,8 14; viz též 15. kapitolu). Prohřešků v oblasti náboženství se dopustil i král David. Když se stal králem Izraele, chtěl nechat do Jeruzaléma převézt posvátnou truhlu, v níž bylo Desatero přikázání. S nadšením vedl celé procesí. Když se ale vůz s truhlou tažený volským spřežením nebezpečně naklonil, kněz Uza vztáhl ruku, aby truhlu přidržel. Hospodin ale vzplanul proti Uzovi hněvem, protože vztáhl ruku na truhlu, a zasáhl ho tak, že na místě zemřel. David se kvůli tomu na Boha rozhněval. Jak by mol žít s takovým Bohem? Když si David posléze přečetl, co ohledně truhly stálo v Božím zákoně (truhla se nesměla převážet, ale pouze přenášet), uvědomil si, že usiloval o dobrou věc, ale nesprávným způsobem (1Pa 13; 15,12 15). Proč je pro Boha tak zásadní, jakým způsobem mu sloužíme a jakým způsobem jej uctíváme? Protože Bůh hledá ty, kteří jej chtějí uctívat v duchu a pravdě (J 4,23 24), nikoli bez poznání a jen prostřednictvím nějakých obřadů či rituálů. Bůh si přeje, abychom jej uctívali celým svým srdcem, kdy reagujeme na pravdu, pokud jde o Boží lásku a milost. 2 Ošidné je náboženství těch, kteří věří v Boha svým vlastním způsobem. Může to vypadat složitě, ale vůbec tomu tak není. Bůh vlastně chce, abychom znali jeho Syna a milovali jej. Správné náboženství je pak prostě výsledkem toho, že Božího Syna známe a že jej milujeme (Jk 1,26 27). V čem je ten skutečný rozdíl? Náboženství a Kristus se navzájem nevylučují, ale je mezi nimi rozdíl. Jakub, novozákonní pisatel a Kristův bratr, napsal: Zbožnost [náboženství] čistá a neposkvrněná před Bohem a Otcem je toto: navštěvovat sirotky a vdovy v jejich soužení a zachovávat se neposkvrněným od světa (Jk 1,27). Náboženství může přinášet mnoho dobrého a může mít mnoho různých a dobrých podob, ale nemůže být náhradou za Krista. hu. Starý i Nový zákon je plný náboženských zákonů, zásad, doktrín a obřadů. Pakliže náboženství bereme jako jednání či chování, jímž dáváme najevo svou víru v Boha, úctu k němu a touhu působit Bohu radost, je zřejmé, že takové náboženství poskytuje: určitý model, systém či vzorec zdravého učení (Tt 2,1), možnost, jak s druhými sdílet své zkušenosti (Sk 2,37 47; Žd 10,25), možnost navenek projevovat víru, kterou chováme uvnitř (1J 3,17 18). Náboženství je bezcenné Náboženství je bezcenné, pokud se domníváme, že správné postavení před Bohem získáme prostřednictvím nějakého jednání. Poznání ani jednání nám nemůže zajistit ani dát spásu. Poznání je jen prostředkem a jednáním pak můžeme dávat najevo svou osobní víru v Krista. Z tohoto hlediska se tedy musíme vyhýbat: všem snahám a pokusům zasloužit si spásu (Ef 2,8 10), jakékoli myšlence na sebezdokonalování (Ga 3,1 3), čemukoli, co zaujme místo Krista (Ko 2,6 8). Náboženství je velice ošidné nikoli v tom, že by bylo samo o sobě špatné, ale protože si s ním člověk může natolik vystačit, že naději a spásu pak už nehledá u Krista. Máme totiž sklon spoléhat sami na sebe a zapomínat na to, co může vykonat jedině a pouze Kristus. Test náboženství Představte si, že máte vyplnit přihlášku před vstupem do nebe. Jaké skutečnosti zde uvedete? Vždy jsem věřil v Boha. Jsem považován za zbožného člověka. Snažil jsem se žít dobrým životem. Jsem pokřtěn. Jsem členem církve. Pravidelně jsem chodil na bohoslužby. Nedopustil jsem se ničeho opravdu špatného. To vše mi mohou dosvědčit lidé z mého okolí. Pokud jste dočetli až sem, patrně si nyní uvědomujete, že takovými výroky byste na své přihlášce jen potvrdili smutnou skutečnost, že jste dosud nepochopili, jak bezcenné je náboženství. 19\n5 18 Proč je zásadní zaměřovat se na Krista Kristus pro nás dělá to, co žádné náboženství nikdy dokázat nemůže. Níže uvedený výčet rozhodně není vyčerpávající: Kristus nás miluje (J 15,13; Ř 8,35). Přivádí nás k Bohu (1Tm 2,5). Přivádí Boha k nám (Ko 1,15). Vykoupil nás Bohu (Ef 1,7). Je naším Zastáncem před Bohem (1J 2,1). Prohlašuje nás za nevinné (Ř 3,24; 5,1). Usmiřuje nás s Bohem (2K 5,19). Vyčleňuje nás pro Boha (1K 1,30). Dává nám pokoj s Bohem (Ř 5,1). Díky Kristu jsme Bohu přijatelní (Ef 1,6). Odpouští nám (Ef 1,7). Osvobozuje nás z otroctví (Ř 8,2). Uzpůsobuje nás k přijetí za Boží děti (Ef 1,5). Díky Kristu jsme dědici Boží (Ef 1,11). Dávám nám svého Ducha (J 14,16 17). Dává našemu životu nový směr (Ko 3,1 2). Žije v nás (Ko 1,27). Přivádí nás do Boží rodiny (J 1,12). Přimlouvá se za nás (Ř 8,34). Vysvobozuje nás se Satanovy moci (Ko 1,13). Díky Kristu jsme přeneseni do Božího království (Ko 1,13). Dává nám věčný život (Ř 6,23). Ukazuje nám, jak žít (1J 2,6). Studie zaměřená na protiklady Mnohé záležitosti uváděné v Písmu mají dvě stránky. A totéž platí i ohledně náboženství. V zájmu vyváženosti je důležité mít na mysli, že v životě se budeme muset neustále vypořádávat s následujícími dvěma náhledy, které si zdánlivě odporují. Náboženství je důležité Bible je plná náboženských postupů, které 1) nám poukazují na Boha anebo 2) jsou jakýmsi prostředkem, kdy můžeme nějak vyjádřit svůj vztah k Bo- Náboženství je něco, čemu věříme a co vykonáváme Chodíme na bohoslužby. Dáváme děti do církevních škol. Snažíme se jednat laskavě. Vyhýbáme se nemravnosti. Věříme v Boha. Patříme do nějaké církve. Jsme pokřtěni. Chodíme na večeři Páně či ke svatému přijímání. Studujeme doktríny. Čteme Písmo. Modlíme se. Slavíme náboženské svátky. Vyučujeme náboženství. Pomáháme chudým. Zpíváme chvalozpěvy. Máme pověst zbožného člověka. Kristus je někdo, koho známe a komu věříme Kristus je někdo, kdo je nám velmi blízko. Někdo, kdo má moc nám pomáhat. Někdo, kdo nám může odpouštět. Někdo, kdo nás může prohlásit za spravedlivé. Někdo, kdo nás může oddělit pro Boha. Někdo, kdo nás může přivádět k Bohu. Někdo, kdo nás může zahrnout do své vůle. Někdo, kdo nás může vést a vyučovat. Někdo, kdo nám může být příkladem. Někdo, kdo nás nikdy neponechá osamocené. Někdo, komu můžeme věřit a důvěřovat. Někdo, kdo nás může chránit. Někdo, kdo se za nás může přimlouvat. Někdo, kdo nás může uschopňovat. Farizeové: Židovská náboženská skupina, která se snažila zachovat Izrael čistý od pohanství tím, že usilovně prosazovali Písmo a zároveň obsáhlou ústní tradici, která se zaměřovala na to, jak Boží zákon uplatňovat v každodenních životních situacích. Zákoníci: Odborníci na biblický zákon, kteří se často nacházeli mezi farizei. Farizeové byli na zákonících závislí ohledně správného výkladu Písma. Saduceové: Židovská náboženská skupina z horní vrstvy. Odmítali ústní tradici farizeů a trvali na přísném výkladu Mojžíšova zákona a na jeho uplatňování. Kněží: Potomci kněze Árona, který zdědil odpovědnost za obřadní službu v chrámu v Jeruzalémě. Kněží často pocházeli z třídy saduceů. 3\n6 Někdo, kdo může reagovat na naše emoce. Někdo, kdo může cítit naši bolest. Někdo, kdo nám může dávat radost. Někdo, kdo nám může dávat pokoj. Někdo, kdo nám může dávat naději. Někdo, kdo nám může dávat lásku. Někdo, kdo prokázal svou lásku vůči nám. Někdo, kdo za nás zemřel. Někdo, kdo kvůli nám vstal z mrtvých. Někdo, kdo může žít svým životem skrze nás. Někdo, kdo nás může vzít k sobě. Někdo, kdo nás může ujistit, že budeme v nebi. Jaké bylo náboženství v Kristově době? Ježíš dobře věděl, jak ošidné může být náboženství. Vždyť jej nenáviděli někteří z těch nejzbožnějších lidí v Jeruzalémě. Hříšnici a vyděděnci společnosti byli k Ježíšovi přitahováni, ale náboženští předáci farizeové, zákoníci, saduceové a kněží byli až na pár výjimek jeho zavilými nepřáteli. Ježíš těmto náboženským vůdcům rozhodně nijak nenadbíhal a nelichotil. Ani si nemyslel, že to byli skutečně zbožní lidé, kteří se pouze ohledně jeho osoby mýlili. Ježíš jasně řekl, že kdyby znali jeho Otce, museli by znát i jeho. Tváří v tvář je označil za pokrytce a slepé vůdce. Jedná se tedy o dosti překvapivý příběh. Asi bychom totiž spíše očekávali, že Ježíšovi nepřátelé budou pocházet z řad ateistů, světských filozofů nebo společenské spodiny. Ale tak tomu právě nebylo. Ti největší hříšníci k němu byli přitahováni a patřili mezi jeho přátele. Dokonce i Pilát, pohanský římský místodržitel v Judeji, byl zpočátku spíše na straně Ježíše. Zbožní saduceové a farizeové v Jeruzalémě se však neustále snažili Ježíše nějak zdiskreditovat a znevážit. Překážel jim a byli přesvědčeni, že bez něj by na světě bylo lépe. ry, modlit se, číst Bibli, a přesto může být i nadále plný hněvu, kritičnosti a ničemnosti. Záleží tedy na tom, co je z Ducha, nikoli na tom, co je z těla. Kristův postoj lásky je natolik odlišný od našich vlastních přirozených sklonů, že pro tu pravou moudrost a sílu musíme jít právě a jedině ke Kristu. Je lepší, když ve svém boji se zásadami, jež se nám nedaří dodržovat, jdeme ke Kristu, než když se snažíme zaměstnat se náboženstvím natolik, že nám pro Krista nakonec nezbude žádné místo. Na co si dát pozor při uplatňování Písma Mnozí z nás jsme byli vedeni k tomu, že při studiu Bible si musíme klást otázky typu, Co to má konkrétně znamenat? a Jak to mám uplatnit ve svém životě? Možná jsme si jako děti všimly, jak se třeba naši věřící rodiče zaměstnávali studiem knihy Zjevení, Daniel či Malých proroků, aniž by se ale třeba jakkoli posunuli kupředu v otázkách své úzkostlivosti, soutěživosti, kritičnosti, netolerance, nebo aby třeba uvažovali o tom, jak slevit ze svých malicherných požadavků nebo jak ubrat ze svých projevů nadřazenosti. Určitě je dobré si klást otázku, Jak se má tato pravda projevovat v mém životě? Ale zároveň je dobré mít na mysli, že právě s tímto přístupem předchozí generace docházely ke svému soupisu toho, jak má vypadat život křesťana: Křesťan nemá užívat tabák (cigarety v podobě žvýkaček ale nevadí), nemá pít (nalévat se kávou nevadí) a má se vyvarovat pochybné zábavy (tlachání se považuje za povolenou výjimku). Jakmile se nám z pravidel stanou zásady a místo postojů v srdci nám začne jít o vnější projevy, možná náboženství v našem životě již zaujalo místo, které má patřit pouze Kristu. Jakmile se nám z pravidel stanou zásady a místo postojů v srdci nám začne jít o vnější projevy, možná náboženství v našem životě již zaujalo místo, které má patřit pouze Kristu. 4 17\n7 16 Poučení od Saula Uvádí se, že v Kristově době bylo přibližně 6000 farizeů. Jak jsme již viděli, farizeové měli pověst, že sáhodlouze rozebírali i ty nejmenší detaily, například zda bylo zákonné jíst vejce snesené v sobotu. Saul z Tarsu (který byl později znám jako apoštol Pavel) svou náboženskou tradici dostal jako dědictví. Říká o sobě: Jsem farizeus, syn farizeů (Sk 23,6). Než se jeho život změnil po setkání s Kristem (Sk 9), pevně věřil, že jeho postavení před Bohem záleží na tom, jak bude plnit Zákon. Ale po svém setkání s Kristem mluví Pavel o postavení před Bohem zcela jinak. Nyní vše záleží na vztahu s Kristem. Pavlovi jde o víru v Krista, o to, abychom Kristovu lásku projevovali druhým a abychom spoluvěřícím připomínali, že jednoho dne se každý z nás budeme osobně odpovídat Pánu Ježíši Kristu. Když došlo na nějaké sporné otázky ohledně uplatnění Písma, Pavel už se nezaměstnával závěry a ustanoveními zákoníků. Místo toho další členy Boží rodiny vybízel k tomu, aby se v diskutabilních záležitostech navzájem nijak neposuzovali. V dopise Římanům napsal: Pavel úplně změnil svůj náhled: od Zákona ke Kristu, od podružných detailů k samotným základům, od toho, jak člověk působí zevně, k tomu, jaký je uvnitř. Kdo jsi ty, že soudíš cizího sluhu?... Každý z nás tedy sám za sebe vydá počet Bohu. Nesuďme už tedy jeden druhého, ale raději posuďte, jak si počínat, abyste nekladli bratru do cesty kámen úrazu nebo svod. (Ř 14, ) Soupis úkonů místo Kristovy lásky je jistou cestou k farizejství. Mnozí z nás se potřebujeme naučit smýšlet podobně jako Pavel tedy smýšlet vždy s ohledem na Krista. Ve snaze vyvarovat se kompromisu se nám ale může stát, že na Krista nakonec nějak pozapomeneme. Jako farizeové si pak můžeme vytvořit svůj vlastní soupis toho, co Kristův následovník má a nemá dělat. Potíž je ale v tom, že někdo pak může dodržet třeba každý bod z našeho soupisu, a přesto Bohu nijak blíže nebude. Člověk se může zbožně zdržovat alkoholu, tabáku, hazardu, vyhýbat se určité hudbě a filmům, a přesto může být bezbožný. Člověk může chodit na bohoslužby, dávat finanční da- Farizeové z blízka Všichni farizeové rozhodně nebyli špatní. Byli uznáváni jako velice zbožní, duchovně zaměření Židé. Farizeové byli: Teisté. Věřili v Boha a prosazovali v Izraeli život zaměřený na Boha. Separatisté. Byli rozhodnuti chránit Izrael před kompromisy aby se tento národ nenechal pohltit pohanstvím. Biblisté. Věřili, že budoucnost Izraele je závislá na tom, jak budou ctít a uplatňovat Boží zákon. Populisté. Mnozí z nich byli řemeslníci a obchodníci, takže se velmi dobře dokázali přiblížit běžným lidem. Pragmatici. Potýkali se nejen s ustanoveními Zákona, ale také se v životě snažili vše uplatňovat až do nejmenších detailů. Tradicionalisté. Byli pevně zakořeněni v tradici a způsobech svých předků; vše se učili nazpaměť a pečlivě se tím řídili. Ale ve snaze ukázat Izraeli, jak je Boží zákon stále aktuální a praktický, se farizeové vydali špatným směrem. Snažili se ukazovat, jak to má podle Božího slova vypadat v každodenním životě, ale cílem se nakonec stala jejich vlastní nařízení. Netrvalo dlouho, než se úplně ztratili v přehršli svých vlastních ustanovení, kdy vyučovali nauky, jež jsou jen lidskými příkazy (Mt 15,9). Natolik se zaměřovali na jednotlivé detaily, že již ztratili ze zřetele samotnou podstatu Zákona a lásku k lidem. Proč Kristus představoval pro náboženství hrozbu? Náboženští fanatikové spatřovali v Ježíšovi nebezpečí. Ježíš totiž působil rozruch, který následně mohl být hrozbou pro křehkou náboženskou a politickou rovnováhu v Izraeli. Ježíš měl pověst, že dělá nevysvětlitelné věci. Vyučoval s autoritou a přesouval pozornost od vnějších záležitostí náboženství k tomu, co má člověk v srdci. Učil, že Bůh nehledá lidi, kteří jsou dobří ve svém náboženství, ale hledá: Chudé v duchu, kteří si uvědomují, jak jsou v každé oblasti svého života závislí na Bohu. Ty, kdo lkají a pláčí kvůli své hříšnosti i kvůli hříšnosti jiných. Mírné lidi, kteří jsou ochotni žít pod Boží autoritou. 5\n8 Ty, kteří hladovějí a žízní po spravedlnosti a kteří přijímají, co je správné z Božího hlediska. Milosrdné lidi, kteří poskytují nezaslouženou úlevu těm, již nějak strádají. Lidi čistého srdce, kteří jsou čistí uvnitř. Činitele pokoje, kteří se snaží lidem pomoci žít spolu v pokoji a k tomu, aby žili ve smíru s Bohem (Mt 5,1 9). Kristus spíše přijímal zdrcené srdce než hrdé náboženství Ježíš byl pro náboženské fanatiky nebezpečný jakmile totiž lidé přijali Ježíše, už nepotřebovali náboženství farizeů. Farizeové byli odborníky na to, jak vymezovat poslušnost vůči Božímu zákonu až do těch nejmenších detailů. Ale Ježíš učil, že Bůh odpustí i tomu nejhoršímu hříšníkovi. Apoštol Pavel, následovník Krista, ale někdejší farizeus, ukazoval, že náboženský zákon nikdy nikoho nezachránil od hříchu a ani to nemělo být jeho účelem. Pavel v několika svých novozákonních spisech vysvětluje, že účelem zákona bylo ukázat nám, jak potřebujeme Spasitele, který v každém možném ohledu převyšuje jakékoli náboženství. Kristus je nadřazen náboženství v každém ohledu Při pohledu zpět: Kristus je Stvořitel a věčné Slovo, jež nejen bylo s Bohem od počátku, ale jež je skutečným Bohem (J 1,1 3). Při pohledu dopředu: Kristus je naším Králem a bude naším Soudcem. Jednoho dne bude vládnout nad zemí a soudit každého jednotlivce (Sk 1,6 11; Ř 14,7 12). Při pohledu vzhůru: Kristus je náš Spasitel a Pán; jedině on nás může spasit a zároveň být naším milujícím a moudrým Pánem (J 3,13 16; Fp 2,9 11). Při pohledu dolů: Kristus nás drží ve svých rukou, pečuje o nás a dává nám podporu (Ko 1,16). Při pohledu do prava: Kristus je naším Učitelem a Příkladem, když se podíváme do prava na to, co je mravně správné (1Pt 2,21; 1J 2,6). Při pohledu do leva: Kristus je naším Přímluvcem a Zastáncem, když se odvracíme od toho, co je pravé, správné, a jdeme za něčím nesprávným (1J 2,1 2). Při pohledu dovnitř: Kristus je naším Životem, Pokojem a naší Silou (Ga 2,20; Ko 1,27). Při pohledu ven: Kristus nám dává to pravé nasměrování; je Cesta, Pravda i Život (J 14,6). 6 čekalo právě takové hrozné překvapení. Ježíš v pasáži podobné jako u Lukáše 11 řekl: Běda vám, zákoníci a farizeové, pokrytci! Obcházíte moře i zemi, abyste získali jednoho novověrce; a když ho získáte, učiníte z něho syna pekla, dvakrát horšího, než jste sami. (Mt 23,15 ČEP) Podle Ježíše byl takový novověrec synem pekla, dvakrát horším možná proto, že konvertité jsou často ve své nové víře ještě horlivější než ti, kteří v takové víře vyrůstali. Konvertité museli ve svém životě udělat zásadní změnu, kterou byli připraveni obhajovat a prosazovat s tím největším zanícením. Nemají sice na všechny své otázky ještě odpovědi, ale důvěřují svým vůdcům, kteří údajně vědí mnohem více než oni sami. Konvertité tedy byli následkem své nemístné důvěry ve skutečném nebezpečí. Podle Ježíše byli farizeové slepými vůdci slepých (Mt 15,14). Nejen že tedy nový konvertita byl dosud duchovně slepý, ale ještě se ve své nevědomosti svěřil do vedení slepému náboženskému učiteli, který oba mohl dovést jen ke klopýtnutí. U náboženství je problém v tom, že nabízí naději, i když naděje v samotném náboženství žádná není. Z tohoto hlediska je na tom patrně lépe ateista či agnostik než člověk, který se obrátil k určitému náboženství. Ateista či agnostik totiž alespoň nebude mít sklon si myslet, že dosáhl pokoje s Bohem. Konvertita se však mylně domnívá, že už v podstatě ví, co je třeba dělat, aby se dostal do nebe nebo aby chodil s Bohem. Vyplývá z toho něco opravdu závažného. Zastánce určitého náboženství, podobně jako farizee a jejich konvertity, nakonec čeká děsivé procitnutí. Ježíš nás o tom ujišťuje v následujících slovech: Neboť vám pravím: Nebude-li vaše spravedlnost o mnoho převyšovat spravedlnost učitelů Zákona a farizeů, do království Nebes určitě nevstoupíte. (Mt 5,20) Pokuste se nyní představit si, jak byste se jako nový konvertita asi cítil: Rozhodl jste se být dobrým člověkem. Uvědomujete si, jak se mýlí všichni ti, kteří ve svém srdci nemají místo pro Boha. Soucítíte s těmi, kteří svým chováním dávají najevo, že jsou ochotni vzdát se věčnosti jen pro pár chvil prchavého potěšení. Domníváte se, že jste si zvolili lepší cestu. Našli jste si nějakého vychvalovaného pastora, kněze, teologa či rabína. Věříte, že je to dobrý člověk, který by nemohl být Božím nepřítelem. Líbí se vám, jak vede určitý náboženský obřad, protože máte pocit, že právě takto se cítíte Bohu blíže. Ale pak nadejde chvíle, kdy ony dveře s nápisem věčný úděl otevíráte klíčem, který vám takový náboženský vůdce dal ale to už může být pozdě. 15\n9 Farizeové lidem vzali klíč k poznání Náboženství je ošidné také v tom, že na jeho základě můžeme ohrožovat nejen sebe ale i další. Ježíš náboženským předákům své doby řekl: Běda vám znalcům Zákona, že jste vzali klíč k poznání! Sami jste nevešli a těm, kdo vcházeli, jste zabránili. Když pak odešel, začali ho znalci Písma a farizeové zle napadat. Stále znovu se vraceli k jeho výrokům a snažili se vymyslet, jak by ho chytili za slovo. (Lk 11,52 54 B21) Náboženští vůdci vzali lidem klíč k poznání. Jaký klíč měl zde Ježíš na mysli? Vysvětlení může být hned několik. Farizeové například mohli běžným lidem vzít klíč k poznání tím, že 1) na místo Božího slova dali svou tradici a svá ustanovení, 2) pokoušeli se znevážit Krista (J 14,6) a 3) odváděli druhé od správného postoje srdce (srov. Lk 11,33 35). 14 Rodiče, kterým vadí skutečnost, že jejich děti chtějí následovat Krista, by se měli velmi vážně zamyslet. Klíčem k poznání je jistě Písmo a Kristus, proto se domnívám, že Ježíš měl patrně na mysli postoj, kdy je člověk zaměřen na Písmo a na Krista. Naší pasáži z 11. kapitoly Lukáše předchází verše 33 35, kde Ježíš řekl: Nikdo, když rozsvítí lampu, ji nestaví do skrýše ani pod nádobu, ale na svícen, aby ti, kdo vcházejí, viděli světlo. Lampou těla je tvé oko. Je-li tvé oko čisté, i celé tvé tělo je plné světla. Je-li však špatné, i tvé tělo je temné. Hleď tedy, ať světlo, které je v tobě, není tmou. Jinými slovy, jestliže je vaše lampa (tedy oko nebo postoj srdce) čistá, budete plní poznání Boha. Je-li ale tato lampa nějak zastřená či zakrytá, bude takový člověk plný temnoty (nebude v něm světlo a poznání Boha). Když Ježíš vyučoval o klíči k poznání, a jak je naše tělo jako lampa, byl pozván k jednomu farizeovi domů na hostinu. Ježíš své vyučování ukončil u stolu, kde poukázal na to, že farizeům cosi brání ve světle. Ve svém náboženství kladli velký důraz na vnější věci, na mnohé maličkosti, usilovali o schválení ze strany druhých, sobecky se přetvařovali, žili v sebeklamu a nakládali druhým břemena, která ani sami nebyli ochotni nosit. Tak vzali lidem klíč k poznání. Farizeové činili z lidí syny pekla Představte si, že vám nějaký důvěryhodný náboženský vůdce dá klíč. Vložíte je do zámku u dveří s nápisem věčný úděl, a jakmile dveře otevřete, ocitnete se tváří v tvář pekelným plamenům. Farizeové získávali lidi, které vlastně Takového Krista si tedy farizeové nechali ujít. Jak je to možné? Jak mohli s celým Izraelem očekávat zaslíbeného Mesiáše, a když konečně přišel, jak jej mohli zabít? Podívejme se nyní blíže na to, co řekl sám Pán Ježíš. V čem se farizeové dopustili chyb? V 11. kapitole Lukášova evangelia Ježíš poukazuje farizeům na několik zásadních problémů jejich náboženství. Pokusme se v následujícím rozboru vidět nejen chyby na straně farizeů, ale zkusme zároveň přemýšlet sami o sobě. Farizeové chtěli hlavně dobře vypadat Jedna firma vyrábějící chemikálie nedávno používala určitou reklamu s cílem přesvědčit veřejnost, že firmě záleží na životním prostředí. V televizi však byly brzy nato zprávy o skupině, která proti této firmě vyvolala protesty. Jeden z protestujících držel plakát se jménem této firmy a s nápisem: Neoklamete nás. Je třeba čisté jednání. Image nestačí. U této protestní akce se nám může připomenout výrok, který řekl Ježíš farizeům. U Lukáše 11,39 jsou farizeové připodobňováni k lidem, kteří umývají nádoby jen zevně, ale uvnitř je ponechají špinavé. Ježíš jim řekl: Nyní vy, farizeové, očišťujete povrch číše a mísy, ale váš vnitřek je plný chamtivosti a špatnosti. Pošetilci! Což ten, který učinil zevnějšek, neučinil také vnitřek? Raději dejte to, co je uvnitř, jako almužnu, a hle, všechno vám bude čisté. (Lk 11,39 41) Ježíš zde má na mysli obřad rituálního umývání rukou, který farizeové praktikovali před každým jídlem. Ruce si pečlivě umývali před jídlem i mezi jednotlivými chody nikoli kvůli čistotě, ale aby se mohli pyšnit tím, jak důkladně naplňují svůj obřadní zákon. Ježíš ale dobře věděl, jak povrchní vlastně bylo ono rituálně čisté náboženství farizeů. Působili dobrým dojmem, měli dobrou image, ale jejich jednání bylo špatné. Náboženstvím se může změnit zevnějšek, ale jen Kristus může změnit naše srdce. Náboženstvím se nikdy nezmění jádro problému. Náboženství se věcmi zabývá jen z vnějšku. Proto Ježíš při jiné příležitosti řekl jednomu farizeovi a židovskému předákovi, že se musí znovu narodit (že tedy musí zakusit vnitřní duchovní přerod), má-li někdy vidět Boží království (J 3). Modlitby, večeře Páně, svaté přijímání, biřmování, křest či dobrovolná služba v církvi to vše může vypadat dobře. Budeme-li ale klást důraz na 7\n10 formu, určitě tím Boha neobelstíme. Ježíš řekl: Co se narodilo z těla, je tělo, a co se narodilo z Ducha, je duch (J 3,6). Kristus dokáže v našem životě více než všechna náboženství na celém světě (J 3,16). Kristus může měnit naše srdce, samotný Zdroj lásky může být přímo v nás. Jedná se o proces, který nás vede k pokoře. Je totiž třeba si přiznat, jak bezcenné jsou naše snahy o nepatrné vnější úpravy naší osobnosti, a dát se cele do rukou Boha, jeho milosrdenství, důvěřovat mu, že skrze Ducha Kristova vykoná to, co my bychom sami nikdy vykonat nedokázali. Farizeové dělali z komára velblouda Závidím lidem, kteří jsou dobří ve vědomostních soutěžích. Pamatují si mnoho podrobností, což je v životě určitě výhodou. Osobně si někdy nemohu ani vybavit, kam jsem si dal brýle nebo klíče. Schopnost pojmout hodně vědomostí se ale může stát osidlem, pokud si nedáme pozor. Ježíš na takové nebezpečí upozorňoval farizee, kteří měli sklon dělat i z nepatrných záležitostí velký problém. Běda vám farizeům, protože odevzdáváte desátky z máty, routy a ze všech zahradních bylin, ale nedbáte na právo a lásku Boží. Toto jste měli činit a ono neopomíjet. (Lk 11,42) Jinými slovy, i na malých detailech může záležet, pokud jimi ovšem nejsou zastíněny věci skutečně důležité. Farizeové šli na své náboženství s logikou. Zákon pojímali jako vědu, která musí mít své logické důsledky. Pyšnili se, že jsou schopni věci promýšlet až do toho nejmenšího detailu. Když například dávali desátky, dávali desetinu ze všeho. Pokud měli Bohu dát desetinu ze své úrody, pak dávali deset procent ze všeho, tedy ze všech bylin a rostlin, které sklidili, přestože v zákoně bylo uvedeno, že to není nutné takto dělat. 8 Náboženství nás může zaměstnat malichernostmi, které však snadno spotřebují téměř všechnu naši pozornost. Problémem je toto vše vůbec odhalit. Na samotné ochotě farizeů dělat více, než bylo požadováno, jistě nebylo nic špatného. Zádrhel byl v tom, že se na jednotlivé detaily zaměřovali natolik, až zcela zapomněli na lásku. A podle Ježíše tím opomíjeli to naprosto nejdůležitější z celého zákona (Mt 22,37 40). Farizeové byli jako onen muž, který si šel koupit nové auto. V autoprodejně mu ihned padlo do oka nějaké zajímavé příslušenství, kterým by svůj budoucí nový vůz mohl patřičně vyšperkovat. A tak si nakonec s velkým úsměvem Farizeové klamali sami sebe Rádoby vtipem se říká: Všechny miluji, jen lidi nemohu vystát. Farizeové jednali podobně, aniž by se ovšem snažili být vtipní. Ježíš řekl, že farizeové si dávali záležet na tom, jak ctili proroky a stavěli jim pomníky. Ironií je, že stávající proroky pronásledovali a zabíjeli je. William Barclay k tomu uvádí: Obdivovali jen zesnulé proroky; živým prorokům usilovali o smrt. Zesnulým prorokům prokazovali čest, stavěli jim náhrobky a pomníky, ale stávající proroky znevažovali tím, že je pronásledovali a usilovali o jejich smrt. Právě o tom mluví Ježíš u Lukáše 11,37 51 a v paralelní pasáži u Matouše 23, kde říká: Běda vám, učitelé Zákona a farizeové, pokrytci, protože stavíte náhrobky prorokům a zdobíte pomníky spravedlivých a říkáte: Kdybychom žili ve dnech svých otců, neměli bychom s nimi na prolévání krve proroků podíl. Tak svědčíte sami proti sobě, že jste synové těch, kteří proroky zavraždili. I vy naplňte míru svých otců! (Mt 23,29 32) Farizeové vlastně klamali sami sebe. Rozhodně na sebe nepohlíželi jak na vrahy proroků a Mesiáše. Neuvědomovali si, že se svým prázdným náboženstvím vlastně stali Božími nepřáteli. Tělo vždy bojuje proti Duchu. Náboženství je bezmocné, protože nedokáže zabránit našim padlým tělesným sklonům. Lidské srdce totiž může změnit jedině živý Kristus. Když se lidé oddají náboženství spíše než Kristu, jen se historie opakuje stále dokola, takže dochází k podobným projevům jako u náboženských předáků za dnů Ježíše. Svými rty ctí Boha a Písmo, ale jakmile někdo vyzná Krista jako svého Spasitele, jsou nejednou vztekem celí bez sebe. Rodičům, kteří si velmi dávají záležet na svém náboženství, často vadí skutečnost, když jejich dospívající děti najednou začnou na takovém náboženství vidět i různé negativní stránky. Takoví rodiče třeba celý svůj život chodili pravidelně na bohoslužby a najednou mají poslouchat, jak syn nebo dcera říkají, že jsou znovuzrození. Přičemž totéž ale říkal Ježíš farizeovi jménem Nikodém (J 3,1 16). Rodiče, kterým vadí skutečnost, že jejich děti chtějí následovat Krista, by se ale měli velmi vážně zamyslet. Negativní reakce vůči tomu, že jejich dítě přijalo Krista, je poměrně silným indikátorem, že rodiče žijí v podobném sebeklamu jako farizeové, proti nimž se stavěl sám Pán Ježíš. 13\n11 nakládali. Tento rys náboženství se jasně projevil, když Ježíš odpovídal na otázku, kterou mu položil jeden farizeus a zákoník. Ježíš mu řekl: I vám zákoníkům běda, neboť zatěžujete lidi neúnosnými břemeny a sami se těch břemen ani jedním svým prstem nedotýkáte. (Lk 11,46) Ježíš lidi velmi dobře znal. Tito náboženští odborníci přidávali k Božímu zákonu stovky dalších závazků. A přitom sami byli hotovými odborníky na to, jak zákon šikovně obcházet. Dokonce přišli i na způsob, jak obejít zákon, kterým byl stanoven zákaz nosit o sobotě jakékoli břemeno. William Barclay cituje následující farizejskou tradici, v níž se uvádí: Kdo nese cokoli, ať ve své pravé či levé ruce, na hrudi či na rameni, je vinen; ale kdo nese cokoli na hřbetu ruky nebo na své noze nebo v ústech nebo na loktu či na vlasech anebo ve svém váčku na peníze obráceném naruby anebo mezi váčkem a košilí anebo v záhybu košile či ve své botě nebo sandálu je nevinen, protože věc nenese žádným obvyklým způsobem. Mnozí kazatelé a církevní představitelé i dnes nakládají lidem břemena, ale přitom si sami nacházejí pádné důvody, proč to v jejich případě neplatí. Například vyučují, že v každé rodině musí denně probíhat nějaké společné duchovní ztišení či zamyšlení, ale protože oni sami pracují v duchovní oblasti celý den, údajně se to na ně nevztahuje. Nebo učí, že křesťané jsou nyní pod Boží milostí, nikoli pod zákonem, a přesto požadují desátky. Jiní trvají na tom, že Bůh nenávidí rozvod a zakazuje jej naprosto za všech okolností, přestože vědí, že sám Bůh se vlastně rozvedl s Izraelem kvůli jeho soustavnému duchovnímu cizoložství, a přestože vědí, že Mojžíš v zákoně kvůli tvrdosti lidského srdce rozvod dovoluje (Dt 24,1 4; Mt 19,1 9). Naproti tomu Ježíš soustavně prosazoval vysoké ideály Zákona, ale zároveň bral milosrdně ohled na hříšníky, kteří činili pokání. Ježíš chápal, že mezi Boží svatostí a láskou existuje určité zdravé pnutí, a proto řekl: Pojďte ke mně všichni, kteří těžce pracujete a jste přetíženi, a já vám dám odpočinek. Vezměte na sebe mé jho a učte se ode mne, neboť jsem tichý a pokorný v srdci; a naleznete odpočinutí svým duším. Vždyť mé jho je příjemné a mé břemeno je lehké. (Mt 11,28 30) 12 na rtech odnáší držák na kávu, držák na mapu, držák a nabíječku na mobilní telefon, kompas na přístrojovou desku, speciální širokoúhlé zrcátko, přívěšek na klíče a ozdobné kryty na disky kol. Podobně jako farizeové si odnáší více jednotlivostí, než pro kolik původně šel ale vlastně si odnáší méně. S rukama plnýma zbytečných drobností totiž nasedá do svého starého vozu a odjíždí zpátky tam, odkud přijel. Náboženství sice může být dobré a potřebné, ale může nás zaměstnat méně důležitými malichernostmi, které však snadno spotřebují téměř všechnu naši pozornost. Problémem je toto vše vůbec odhalit. Když se totiž snažíme zlepšovat ve studiu Bible, modlitbě a dávání, můžeme mít pocit, že děláme to skutečně zásadní. Nic však nemůže být náhradou za srdce plné lásky a spravedlnosti, za srdce žijící z plného vztahu se samotným Bohem. Několik let po Kristově smrti a vzkříšení opakoval apoštol Pavel Ježíšovo učení křesťanům v Korintu. Jasně jim uvedl, že veškeré duchovní dary, poznání, víra a sebeobětavost jsou bez lásky naprosto ničím (1K 13). Farizeové prahli po schválení od druhých lidí Náboženství se může stát usilovnou cestou za svým vlastním egem. Kdy se vám dostane většího uznání, než když se o vás mluví jako o zbožném člověku? Jak to lahodí našemu pocitu vlastní důležitosti a pýchy, když se o nás mluví jako o člověku, který má jistě Boží schválení! Je jistě lepší, když se o nás mluví jako o zbožných než o bezbožných lidech. A není snad lepší být znám jako kněz či pastor než jako producent či prodejce pornografie? Možná ne. Ježíš farizeům řekl, že pokud se nezmění, přijdou nakonec do téhož pekla jako bezbožníci. Určitý rozdíl zde ale přece je. Ježíš si totiž vyhradil tu nejtvrdší kritiku právě pro náboženské vůdce, kteří využívali svého duchovního postavení k tomu, aby si získávali kýženou pozornost a úctu. Ježíš jim řekl: Běda vám farizeům, protože milujete přední sedadla v synagogách a pozdravy na tržištích. (Lk 11,43) Každý z nás je rád, když cítí ze strany druhých ocenění. Jsme rádi, když na nás lidé vidí něco chvályhodného. Na tom není nic špatného. Špatné ovšem je, jakmile se pro nás názory druhých stanou důležitějšími než to, co říká Bůh. Opravdovým osidlem pak je, když se nám lichotky a pozornost druhých stanou jakousi drogou, která otupuje naši schopnost projevovat lidem skutečnou lásku, jež otupuje naši schopnost vnímat Boha, která otupuje naši schopnost přiznat si, že máme u lidí mnohem lepší pověst, než jací jsme ve skutečnosti. 9\n12 Když dobře uplatňujeme náboženská pravidla, dává nám to možnost získat si chválu od lidí. Jedinou možností, jak ale získat Boží přízeň, je podřizovat se Kristu. A platí to i poté, co člověk přijme Krista a vstoupí do určité církve. Celý život si musíme klást otázku, zda nám jde o publikum, anebo o Boha. Apoštol Pavel velmi dobře věděl, co znamená potýkat se s kritikou a s nepřijetím ze strany členů vlastní duchovní rodiny. Proto určitým kritikům v Korintu napsal: Pro mne je pramálo důležité, zda mě posuzujete vy nebo lidský soud. Ale ani já sám sebe neposuzuji. Ničeho, co by svědčilo proti mně, si sice nejsem vědom, ale tím nejsem ospravedlněn; ten, kdo mne posuzuje, je Pán. (1K 4,3 4) Později Pavel napsal: Netroufáme se totiž zařadit mezi ty, kteří doporučují sami sebe, nebo se k některým z nich přirovnat; vždyť oni se měří sami sebou a přirovnávají se k sobě samým, a nechápou, oč jde. (2K 10,12) Pavel se naučil nahlížet na kritiku z pohledu Boží milosti. Ne, že by ho to nebolelo, ale zjistil, že lidské uznání nemá žádnou trvalou hodnotu (Fp 3,1 10). Zásadní je, aby nám Kristus nakonec řekl: Výborně, dobrý a věrný služebníku! Pavel byl kdysi farizeus. Velmi dobře tedy věděl, jaký velký rozdíl je, když je člověk uznáván na základě svého náboženství, anebo když má Kristovo schválení. Farizeové raději s maskou než bez masky Jmenuji se Marek a jsem alkoholik. To je naprostý základ na cestě k uzdravení v rámci organizace Anonymní alkoholici. Člověk musí jednat na rovinu, musí se pokořit, ale pokora bohužel v náboženství často schází. Návštěvníci, kteří si zajdou na bohoslužbu, mají velmi často pocit, že jsou mezi lidmi, kteří jsou naprosto nereální. Ramenem se téměř dotýkají člověka vedle sebe, ale přitom necítí vůbec žádnou blízkost. Vidí jen někoho, kdo je úhledně oblečen, má na tváři oduševnělý výraz a bez zaujetí se zcela mechanicky účastní právě probíhající bohoslužby. Některým to tak vyhovuje, ale jiným z toho krvácí srdce. Počkat, takhle to přece nejde. Takhle to v životě není. Vždyť všichni máme nějaké problémy. Proč si to nepřiznat? Náš hněv, obavy, závist, zahořklost, chtíč a pocit studu? Pak bychom se mohli navzájem povzbuzovat, být si navzájem útěchou a mohli bychom se sobě i navzájem zodpovídat. Ježíš by s tím jen souhlasil. Farizeům a zákoníkům totiž řekl: 10 Běda vám, protože jste jako nevyznačené hroby, a lidé, kteří po nich chodí, to nevědí. (Lk 11,44) Ve druhém díle publikace The People's Almanac je doložen podobný problém nečestného jednání: Když pruský král Fridrich II. navštívil věznici v Potsdamu, každý odsouzený, s nímž zde mluvil, mu tvrdil, že je nevinný. Nakonec přišel k jednomu muži, který čekal na popravu za velkou krádež. Onen muž mu zkroušeně řekl: Vaše Výsosti, jsem vinen a oprávněně si zasluhuji svůj trest. Král Fridrich se obrátil na správce věznice a řekl mu: Okamžitě toho ničemu propusťte z vězení, než se mu podaří zkazit všechny ty ostatní charakterní a nevinné lidi. Z Božího hlediska na tom mohou být nábožní lidé podobně jako ti lidé ve vězení. Náboženská víra, obřady a společenství často lidem skýtají možnost, jak zlehčovat či úplně popírat svou vinu a hanebné chování a jak nesmírně potřebují Spasitele. Místo aby nás náboženství povzbuzovalo, abychom se hlásili k tomu, jak jsme neschopni sami sebe zachránit, sami sebe spasit, nám dává možnost nosit jakousi fasádu a masku, kterou zakrýváme své nevyřešené problémy. Snaha vytěsňovat skutečné problémy nějakou horlivou náboženskou činností je ochrannou reakcí, jejíž počátek můžeme vysledovat až k prvnímu lidskému páru. Když Adam s Evou zhřešili, byli zděšeni tím, že přišli o svou nevinnost. Zakryli se pomocí fíkových listů a schovali se před Hospodinem mezi stromy. Když Hospodin přišel do zahrady Eden, Adam připustil, že se schoval, protože se bál. Od té doby se lidé i nadále schovávají mezi stromy horečnaté náboženské činnosti a svou hanebnost zakrývají pomocí fíkových listů klopotného lidského úsilí. Místo abychom se pokořili a přiznali si, jak nesmírně potřebujeme Kristovu pomoc a spásu, snažíme se co nejvíce nasazovat ve svém náboženství, což má být odpovídající kompenzací za naše hříchy. Přitom se ale schováváme před Kristem, který nabízí své milosrdenství pouze těm, kteří se před ním upřímně pokoří. Farizeové jen lidem nakládali další břemena Představte si, že by na světě byli jen dva druhy lidí jedni by vám při každém setkání naložili na vaše bedra cihlu a druzí by vám cihlu odebrali. Podle toho, s kým z nich byste se potkali, by vám náklad cihel buď přibýval, nebo ubýval. Ježíš by byl mezi těmi, kteří by vám cihly odebírali. Farizeové by vám je 11\nNáboženství, nebo Kristus? Jaký je zde rozdíl? www.biblickaknihovna.cz Obsah V čem je náboženství ošidné.............................. 1 V čem je ten skutečný rozdíl?............................. 2 Jaké


Časopis FTA Flexo obsahuje Rheonics Technologie oceněná FTA za technickou inovaci - „Excellence via Viscosity Control“ »rheonics :: viskozimetr a hustoměr\nDomovská stránka » Blog společnosti Rheonics » Publikace » Časopis FTA Flexo Magazine obsahuje Rheonics FTA Technical Innovation Oceněná technologie - „Excellence via Viscosity Control“\nČasopis zaměřený na flexografický tisk - Flexo (https://www.flexography.org/flexo-magazine/) publikuje podrobný článek představující viskozimetry Rheonics SRV a řešení RPS InkSight Multi-Station Ink Control a jak umožňuje excelentní ovládání barev v tisku.\nFlexografická technická asociace - funkce časopisu Flexo (flexography.org)\nChcete -li si stáhnout kopii článku ve formátu pdf, použijte níže uvedený odkaz.\nAngažovanost na kanálech LinkedIn a Facebook,\nPříspěvek na LinkedIn od FTA\nPříspěvek na Facebooku od FTA\nPODÍVEJTE SE NA VNITŘNÍ TECHNICKOU INOVACI OCENĚNÝCH TECHNICKÝCH INOVACÍ RHEONICS\nÚstředním cílem flexografického tisku je produkovat co nejlepší ekonomickou kvalitu tisku. Na dnešním trhu vědomém značce má vysoká kvalita tisku prvořadý význam při získávání zákazníků a udržování věrné zákaznické základny.\nColorLock uzamkne počáteční shodu vytištěné barvy s předlohou; InkSight zajišťuje, že tato shoda bude zachována po celou dobu tisku, bez ohledu na to, jak dlouho a bez ohledu na to, kolikrát je třeba přidat čerstvý inkoust.\nTémata zahrnutá v článku\nCíle flexografického tisku\nOvládání barvy a viskozity\nKlíčem je kontrola viskozity\nInkSight se používá\nNěkteré údaje z článku\nObrázek 1: Variace hustoty barev s ředěním inkoustu a viskozitou\nObrázek 2: Hodnoty Delta E 2000 jako funkce viskozity inkoustu (odkaz na digitální referenci PMS)\nObrázek 3a: Snímek obrazovky rozhraní ColorLock (nahoře) zobrazující tisk na 8 stanicích se šesti stanicemi aktivními\nObrázek 3b: Načítání již existující úlohy pro opakovaný běh\nObrázek 4: Inline viskozimetr, Rheonics SRV\nObrázek 5: Dva řadové viskozimetry SRV instalované na inkoustových hadicích z pumpy do lékařské komory\nObrázek 6: (a) Ovladač prediktivního sledování InkSight\nObrázek 6 (b): Stanice W&H Primaflex CS 8 se systémem InkSight integrovaným v lisu jako modulární jednotka\nObrázek 7: Inksight Colorlock HMI umístěný společně s hlavní tiskovou konzolou\nObrázek 8: Proces spouštění ukazující rychlou, autonomní stabilizaci viskozity inkoustu na požadovanou hodnotu\nObrázek 9: Reakce systému InkSight na přidání čerstvého inkoustu během a\nběh - do pěti minut systém uvede do provozu čerstvě přidaný inkoust\nžádaná hodnota viskozity\nObrázek 10: (a) Delta E 2000 na běh 24,500 13 metrů rozložených na pět dní a XNUMX kotoučů\nObrázek 10 (b): Ukázka tisku\nSenzory Rheonics mají zabudované měření teploty, což umožňuje sledovat teplotu inkoustu. To umožňuje kompenzaci naměřených hodnot viskozity na teplotu, což je zásadní pro zajištění konzistentní výroby prostřednictvím typických denních a sezónních teplotních výkyvů.\nPoužití inline viskozitního senzoru, jako je SRV, pro tiskové aplikace má mnoho výhod. a některé zahrnují:\nFunguje přesně ve většině nátěrových systémů se širokou škálou složení a viskozit inkoustů - na bázi vody, rozpouštědel, UV inkoustů, kovových inkoustů atd.\nUdržuje nastavenou viskozitu inkoustu, mimořádně citlivou na přidávání čerstvého inkoustu\nOptimalizace flexografických, hlubotiskových a vlnitých tiskových aplikací pomocí přímého sledování a kontroly viskozity\nTiskařské lisy mají mnoho aplikací - noviny, časopisy, katalogy, obaly a etikety. Podle společnosti pro výzkum trhu Smithers Pira se očekává, že globální tiskový průmysl do roku 980 dosáhne 2018 miliard dolarů. Očekává se, že rychlý růst bude tažen zejména růstem obalů a etiket - očekává se, že analogový tisk obalů poroste přibližně o 28% a…\nJak se zvyšují rychlosti tisku a ziskové marže se zvyšují, stává se „získání správného poprvé“ mnohem důležitější. Chyba při počátečním nastavení viskozity může mít za následek vyprodukování několika tisíc metrů odpadu v žádném okamžiku. Úzké ovládání s přesným senzorem v kombinaci s citlivým řídicím systémem nám umožnilo zefektivnit náš tiskový proces a zároveň zlepšit kvalitu barev a snížit množství odpadu.\nCo je jedinečné na regulaci viskozity Rheonics?\nTradiční metody měření viskozity (jako jsou efluxní kelímky) jsou nepřesné, zdlouhavé k použití a náchylné k chybám. Kontinuální kontrola viskozity pomocí těchto metod je extrémně neefektivní a neproduktivní.\nMnoho běžných zařízení pro měření viskozity neposkytuje dostatečně jemnou kontrolu viskozity a vyžaduje vysokou údržbu a častou kalibraci.\nRheonics RPS InkSight Predictive Tracking Controller a SRV viskozimetry umožňují přísnou kontrolu viskozity během celé tiskové úlohy díky schopnosti systému samostatně udržovat viskozitu v extrémně úzkých mezích.\nTiskárny mohou dosáhnout nepřekonatelné přesnosti a kvality barev se systémem RPS InkSight a ColorLock software - který je navržen ve spolupráci s tiskárnami pro tiskárny.\nFunkce Food Engineering Magazine obsahuje Rheonics - „Inline snímání viskozity poskytuje lepší kontrolu těsta“


Voňavé alissum - vlastnosti pěstování ze semen a péče - Keře\nAlyssum (Alyssum), také nazývané mořské lobularia, nebo alyssum, je rod, který je součástí rodiny zelí (dříve Cruciferous). Tento rod kombinuje přibližně 100 různých druhů. V přírodě se takové rostliny nacházejí v Asii, severní Africe a Evropě. Samotné slovo „alissum“ je latinizace řeckého slova „alisson“, kde „a“ je přeloženo jako „bez“ (popření) a „lyssa“ znamená „psí vzteklina“. Existuje předpoklad, že tato rostlina byla ve starověku používána k léčbě vztekliny u psů. Zahradníci začali pěstovat alissum relativně nedávno, ale je čím dál populárnější z roku na rok. Důvodem je skutečnost, že se květina velmi snadno udržuje a má také velmi silnou medovou vůni.\nVlastnosti hotelu Alissum\nVýška poddimenzované alissum rostlin na zakrytí půdy se může lišit od 0,15 do 0,4 m. Silně rozvětvené stonky jsou na základně pololigonifikovány. Malé listové desky obovátu nebo podlouhlého tvaru na povrchu mají pubertu. Malé květenství racemózy se skládá z malých květů, které lze malovat žlutou, růžovou, fialovou, bílou, fialovou nebo červenou. Kvetení začíná v květnu a končí na konci podzimu. Ovoce je lusek, uvnitř kterého jsou semena, zůstávají životaschopná 3 roky. Tato rostlina je dobrá medová rostlina, která má kořenitou vůni medu, která přitahuje včely..\nMěli byste vědět, že alissum a mořská lobularia jsou různé rostliny, které jsou nejbližší příbuzní. Jsou si však navzájem tak podobné, že je zahradníci pro jednoduchost spojují se stejným rodem. Tyto rostliny se liší v barvě květů: v lobularii jsou šeříky, bílé nebo růžové a v alissu jsou žluté nebo plavé.\nKvětinářství pěstuje alissum jako trvalku a jako roční. Pěstuje se v záhonech, záhonech a květinácích. Často se používá k vyplnění prázdných oblastí po kvetení jarních cibulovin.\nAlissum může být pěstováno ze semen jiným způsobem než sazenice a sazenice. Pokud byla zvolena metoda kultivace bez semenáčků, měla by být osiva osiva v otevřené půdě provedena v prvních květnových dnech. Jsou pohřbeni v půdě jen 15 mm. Jakmile se sazenice objeví jako pevný koberec, bude třeba je zředit. Pokud byl setí provedeno na jaře, pak kvetení bude pozdě. Výsev se může provádět v zimě, v chladném období, semena mohou procházet přirozenou stratifikací a na jaře pak budou přátelské výhonky, zatímco senety budou relativně silné a jejich kvetení začne včas.\nVětšina zahradníků však upřednostňuje pěstování alissa prostřednictvím sazenic, protože tato metoda se vyznačuje svou spolehlivostí. Výsev semen pro sazenice se provádí v březnu nebo dubnu. Krabice by měly být vyplněny výživným světelným substrátem, který obsahuje trochu vápna (pH 5,5 - 6,2). Semena jsou rovnoměrně rozmístěna na povrchu substrátu, není příliš tlustá, pak se trochu vtlačí do povrchu nebo se posype tenkou vrstvou substrátu. Nádoby musí být uspořádány na dobře osvětleném místě, poté co jsou zakryty fólií nebo sklem. Optimální teplota by měla být od 10 do 15 stupňů. Plodiny by měly být mírně navlhčeny a pravidelně větrány. Pokud je vše hotové správně, první sazenice se objeví po 7 dnech nebo dříve.\nIhned poté, co se v sazenicích začne tvořit první skutečná listová deska, měly by být krmeny komplexním hnojivem. Sazenice sazenic do jednotlivých šálků budou možné až poté, co se na rostlinách vytvoří 2 nebo 3 skutečné listové desky. Pokud však sazenice rostou velmi rychle, není třeba je potápět, až přijde čas, okamžitě se vysadí do otevřené půdy.\nSemenáčky alissum můžete vysadit na otevřené půdě v posledních květnových nebo v prvních červnových dnech. Místo by mělo být dobře osvětlené. Suchá, dobře odvodněná, neutrální reakční půda nasycená humusem je nejlepší pro výsadbu. K výsadbě je také vhodná mírně kyselá nebo mírně alkalická půda. Tato rostlina dobře roste mezi kameny nebo deskami, které jsou zahřívány sluncem.\nPři plánování výsadby sazenic na otevřené půdě je třeba vzít v úvahu skutečnost, že tato rostlina roste poměrně rychle. V tomto ohledu je třeba při výsadbě mezi keři dodržovat vzdálenost asi 0,4 m. Přestože by měla být zachována vzdálenost mezi rostlinami, jejich vzhled a rozmanitost mají významný účinek. Velikost přistávací fosílie by měla být taková, aby do ní byl volně umístěn kořenový systém rostliny, volně odebraný pomocí hliněné hrudky. Nevysazujte hluboce rostliny, které pěstujete. Výsadba rostlin vyžaduje hojné zalévání. Pokud jsou keře velmi velké, pak je možné při výsadbě na otevřeném terénu rozdělit a delenki vysadit jako nezávislé rostliny. Kvetoucí alissum pěstované ze semen začíná 6-7 týdnů po objevení sazenic.\nPéče o Alyssum pěstované v zahradě je velmi snadná. Taková rostlina by měla být napojena, plevelována, krmena, upravována včas a povrch půdy by měl být pravidelně uvolňován. Takovou květinu je nutné systematicky zalévat, zatímco v období dlouhodobého sucha by měla být zalévání dostatečné. Je třeba mít na paměti, že pokud rostlina nemá dostatek vlhkosti, může ztratit pupeny i otevřené květiny. Je však možné zalévat rostlinu hojně, pouze pokud půda dobře protéká. Pokud je v půdě pozorována stagnace kapaliny, pak se keře namočí a zemřou. Abychom pochopili, zda Alissum potřebuje zalévat, musíte kopat půdu lopatou do hloubky 30–40 mm. Pokud je tam půda suchá, znamená to, že tyto květiny musí být napojeny. Po ukončení zavlažování se doporučuje odstranit veškerou trávu plevele z místa a uvolnit její povrch mezi keři. Aby se výrazně snížil počet plevelů a zavlažování, měl by být povrch lokality na jaře po výsadbě posypán vrstvou mulče. Je však třeba poznamenat, že i když je lokalita mullována, její povrch je stále třeba systematicky uvolňovat, protože tento postup zlepšuje propustnost půdy pro vzduch a vodu, a proto je velmi důležité při pěstování této květinové plodiny.\nAlyssum, což je trvalka, musí být hnojeno během růstu zelené hmoty, pro toto hnojivo se používá dusík. K přípravě živného roztoku se vezme 1 velká lžička močoviny a Agricola-7 na 1 kbelík vody. Před začátkem květu musí být rostlina napájena komplexním hnojivem, které musí být aplikováno do půdy. Roční potřeby vyžadují časté oblékání, takže se během sezóny krmí čtyřikrát a první hnojivo se aplikuje krátce před rozkvětem alissum. Pokud krmíte letničky správně a včas, pak potěší zahradníka nádherným květem.\nAby se alissum správně vyvíjelo a vzkvétalo, musí být upraveno včas a správně. Na jaře je třeba vytrhnout trvalky ze všech sušených listů, stopek zbývajících z minulého roku, jakož i slabých a nemocných stonků. Po skončení letního kvetení je nutné provést opakované prořezávání a poté zkrátit všechny stonky o 50–80 mm, což vyvolá opakované kvetení. Kromě toho vypadají keře po prořezávání kompaktnější a dobře upravené.\nNejvětším nebezpečím pro tuto kulturu je brukvovitý blecha, protože je docela obtížné se ho zbavit. Postižené keře by měly být postříkány roztokem octové esence (1 velký kbelík vody na 1 kbelík vody), avšak pouze dospělým, poměrně silným exemplářům odolá toto ošetření.\nHousenky mohou také poškodit květiny. Aby se jich zbavili, jsou alisy stříkány infuzí tabáku mýdlem nebo heřmánkem. Hmyzy z bílého vápna a zelí mohou také poškodit rostlinu, aby se jich zbavila, použila lepidocid nebo entobacterin.\nPokud půda nemá dostatečnou propustnost pro vodu, stejně jako při konstantní stagnaci tekutin v půdě, rostlina vyvíjí pozdní plesnivost (hnědou hnilobu), která ovlivňuje kořenový systém a kořenový krk keře. Doporučuje se postříkat zasaženou rostlinu oxidem měďnatým nebo fungicidními přípravky (Thanos, Ordan nebo Kuproksat)..\nRostlina také může onemocnět falešnou nebo múčnatkou, stejně jako virovou mozaikou. Ke zbavení se plísní se postřikuje keřem směsí Topaz nebo Bordeaux a v boji proti plísním používáme Ordan, Oksikhom nebo Bordeaux. Virová mozaika není dnes léčitelná.\nSemena musíte sbírat v posledních září nebo první - v říjnu. Vyberte si suchý den bez větru. Tkaninu je nutné rozprostřít přímo na zem, poté se do rukou přenese květenství a opatrně se otře. Když je vše hotové, odstraňte všechny velké zbytky a malý může zůstat. Pro sušení jsou semena umístěna v suché místnosti s velmi dobrou ventilací, ale neměly by být žádné průvany. Semena by měla být nalita do látkového sáčku a uskladněna až do jara. Pokud se semena již vysypala na zem, je v tomto případě nutné pečlivě zametat koště zpod keřů. Když je odpad odstraněn, musí být semena uložena pro skladování, jak je popsáno výše..\nAlyssum má průměrnou zimní mrazivost, takže pokud teplota vzduchu klesne pod -15 stupňů, rostlina zemře. V oblastech s poměrně mírnými zimami však může tato květina s řádnou přípravou přežít v chladných měsících. Na konci podzimu by mělo být místo pokryto sušenými listy. Poté, co sníh spadne, měla by být přes listy hozena závěje. Pokud tímto způsobem zakryjete alisy, mohou přežít zimu, zatímco zelené listy zůstanou na keři. Před zimou se prořezávání rostliny nedoporučuje, na jaře je uspořádán střih.\nTato vysoce rozvětvená vytrvalá rostlina může dosáhnout výšky asi 0,3 m. Keře mají tvar polokoule a napříč dosahují asi 0,4 m. Na základně jsou rozvětvené výhonky lignifikovány. Husté zásuvky se skládají z podlouhlých nebo zastaralých listových desek šedé barvy, navenek vypadají cítil. Zůstávají na rostlině i v zimě. Krátký nadýchaný racemose květenství se skládá ze žlutých malých květů, které mají zářezy okvětní lístky. Kvetení je pozorováno na jaře a trvá asi 5,5 týdne. V posledních letních týdnech je možné opakované kvetení. Odrůdy:\nCitrinum Na nízkém keři jsou žluto-citronové květy.\nZlatá vlna. Výška keře je asi 0,2 m. Tato odrůda začíná kvést až ve věku dvou let. Žluté květy.\nPlénum. Froté květy zlaté barvy kvetou na keři vysoké asi 0,3 m..\nAlyssum námořní (Alyssum maritimum) nebo mořská lobularia\nV oblastech s teplým podnebím se taková rostlina pěstuje jako trvalka. Jeho výška se může pohybovat od 0,08 do 0,4 m. Má velké množství větviček plazících se po povrchu pozemku, v důsledku čehož se vytvářejí husté keře. Masité malé talíře oválného tvaru a stříbrné barvy mají na povrchu malou pubertu. Kořenové květenství se skládá z malých květů s medovou vůní. V divočině se můžete setkat s odrůdami s lila a bílými květy. V kultuře je však mnoho odrůd, jejichž květy lze namalovat nachovou, růžovou nebo červenou. Tento pohled kvete od jara do podzimu. Odrůdy:\nTyney Tim. Tato trpasličí rostlina dosahuje výšky 80 mm. Kvetení je nádherné, existuje velmi, velmi mnoho bílých květů, protože z nich je dokonce nemožné rozeznat buď výhonky nebo listoví. Používá se jako příloha..\nVelikonoční kapota Deep Rose. Svěží kvetení, barva květin nasycená růžovou.\nPrincezny v Apple Tato odrůda ampel se doporučuje pěstovat v květináči nebo zavěšených květináčích. Šíření stonků může dosáhnout délky 0,35 m. Světle fialové květy jsou velmi voňavé.\nViolet Konigin. Hustě rozvětvené kompaktní pouzdro dosahuje výšky 10 až 15 centimetrů. Fialové květy.\nAlyssum gmelin nebo horský alissum (Alyssum gmelinii nebo Alyssum montanum)\nTato trvalka je odolná vůči mrazu. Jeho výška se může lišit od 0,1 do 0,2 m. Výhonky se plazí a stoupají. Na povrchu listových desek je hustá puberta tvořená hvězdnými chloupky, protože se zdá, že listy jsou natřeny šedě. Cystické květenství jsou složeny ze žlutých květů. Začátek květu nastává v dubnu nebo květnu..\nExistují také následující druhy alisů: Lensky, sinusový, Savranian, drsný, pohár, Pyrenejský, plazivý a stříbro.\nV posledních letech se díky chovatelům narodilo velké množství odrůd alissum, z nich nejoblíbenější jsou tyto:\nPaleta. Výška miniaturních rostlin nepřesahuje 10 cm. Květiny mohou být malovány v různých barvách: růžová, malinová, hnědá, bílá, červená a fialová. V květinářství si můžete koupit směs semen Alissum Paletta, ze kterých rostou keře s květinami různých barev, takže můžete snadno vytvořit barevný koberec v zahradě.\nVelký džem. U této odrůdy s velkým květem jsou květy 1,5krát větší ve srovnání s konvenčními druhy. Mohou být zabarveny do fialové, světle fialové, levandule a bílé. Výška keřů je asi 0,35 m. Odrůda je odolná vůči mrazu a suchu, kvete i při minus 3 stupních.\nZlatá štěrbina. Pouzdro má kulovitý tvar. Úzké listy. Výhonky téměř leží na povrchu půdy. Malé husté květenství racemózy se skládají z bohatých žlutých květů. Tato odrůda se doporučuje pro pěstování na kamenitých kopcích, jakož i pro dekoraci opěrných zdí..\nBílý koberec. Kvetoucí dlouhé a nádherné květy jsou bílé. Používá se jako příloha.\nRůžový koberec. Výška hustě rozvětvených keřů je asi 12 centimetrů. Na povrchu namodralých malých listových desek je puberta. Štětce se skládají z malých voňavých růžových květů lila. Tato odrůda se často používá jako rostlina ampel na balkony, jakož i na květinové rámečky a květinové záhony..\nJak se šíří alissum\nVenkovní výsadba a péče o alissum\nPoužití alissum v zahradním designu\nAlyssum rostoucí ze semen při výsadbě na sazenice\nVe světě květin existují komerčně životaschopné odrůdy, které jsou vždy a všude žádané a pěstitelé květin a návrháři krajiny jsou ve vysoké poptávce. Je to květina, která je alissum - půdopokryviště s velmi hojným rozkvětem a nenápadným charakterem. Odstíny alissa mohou být velmi rozmanité, jeho keře jsou kompaktní a schopné rychle růst, pokrývají velkou plochu Země, další výhodou této rostliny je medová vůně obklopující keře. Při pěstování alissa není nic složitého, protože rostlina se dokonale přizpůsobí téměř každému klimatu. O tom, jak pěstovat alissum ze semen, kdy zasadit své sazenice v zemi a o dalších metodách výsadby, bude pojednáno v tomto článku..\nVýška rostliny je pouze od 20 do 30 centimetrů. Malé květy mohou mít takové odstíny: červená; nachový bílý růžový; žlutá. Alyssums se pěstují doma v letních chatkách a soukromých domácnostech a pěstují se také ve veřejných městských záhonech..\nVětšina odrůd rostliny s řádnou péčí kvete od června do října. Alyssums může tolerovat menší chlad, zejména mrazy až 10 stupňů pod nulou. A některé druhy této rostliny mohou tolerovat celou zimu, aniž by upustily od listů. Na fotografii můžete vidět, jak široká je paleta odrůd této květiny.\nVýsev sazenic alissum\nVětšina milovníků květin, samozřejmě, chtějí vidět dřívější kvetení, a tady sazenice pomáhají. Pěstování semen Alyssum, kdy pěstovat? Sazenice začneme v polovině března. Potřebujete lehce živnou půdu, mírně kyselé prostředí (pH 5,5 - 6,2). V každém případě však poroste, ale mluvíme o optimálních podmínkách. Půdu naplníme do sazenice, rozložíme semena na povrch a lehce posypeme stejnou půdou nebo ji jednoduše přitlačíme na povrch, navlhčíme stříkací pistolí.\nVytváříme podmínky téměř ideální:\npřikryjte sklem nebo filmem,\nteplota 10-15 stupňů,\nPěstování alisy z pařezových semen je zvláštní výzvou. Pokud jsou splněny všechny podmínky, první klíčky se objeví po 5-6 dnech, odstraňte ochranný film nebo sklo. Po objevení prvního pravého letáku přichází čas na první obvaz - je vhodné složité hnojivo. Když se objeví dva nebo tři listy a sazenice zesílí, můžete se transplantovat. Jemně ponořte sazenice do květináčů pomocí vidlice nebo párátka.\nAlissum setí na otevřeném terénu na jaře\nSemena Alissum mohou být zasazena přímo do půdy od prvních teplých jarních dnů do června. Před výsevem vykopejte půdu, hnojte ji vápníkem. Poté povrch vyhlaďte a zřídka na něj posypte semínky. Nejsou posypané zemí, ale pouze lehce stlačené dlaní vaší ruky, protože pro dobré vyklíčení semen je nutné intenzivní sluneční světlo. Při teplotách nad + 16 ° C se klíčky objevují po 7-10 dnech. Méně příznivé klimatické podmínky mohou zpomalit proces klíčení. 2 týdny po vzniku se provede odplevelení. Mezi sazenicemi musí být dodržena vzdálenost 10 cm nebo více (v závislosti na odrůdě). Miniaturní klíčky mohou postupem času růst a pokrývat půdu mezi rostlinami. Semena zasetá v půdě začátkem července potěší dekorativní keře s malebnými květinami.\nZimní výsev se provádí před sněžením, od října do listopadu. Před vychladnutím budou mít semena čas zakořenit na zemi a na jaře se objeví další rostliny s dalším kvetením. Semena se vysévají na zamrzlé půdě tak, aby nevypadaly před zimou, ale objevují se pouze na jaře.\nAlyssum je nenáročné. Vyznačuje se snášenlivostí sucha, nebojí se vysokých a nízkých teplot. Trvalka není třeba pokrývat zimu. Je tu zvláštnost: pokud roste v oblasti s mírnými zimami, pak je rád víc v malém stínu. Pokud jsou zimy kruté, pak v létě alissum dává přednost vyhřívání na slunci na jasně osvětleném místě. Tento druh nemá rád ani nadměrné zalévání ani sušení. Pokud je rostlina sušená, zlikviduje všechny listy, pokud se nalije, kořeny se hnijí. V klidu s dostatečnou vlhkostí ji nemůžete vůbec zalévat. V období sucha je třeba zalévat, zejména ve výšce květu. Pokud je alissum roční, je třeba pravidelně zalévat. Je nutné zajistit, aby se voda šířila rovnoměrně po zemi.\nAbyste se vyhnuli pochybnostem o nutnosti zavlažování, musíte přilepit dřevěnou tyčinku do hloubky 3 cm. Pokud je suchá, když je odstraněna ze země, je třeba zavlažování..\nAlyssum je důležité pravidelně hnojit. Hnojit nejméně dvakrát ročně. K tomu použijte dusík a komplexní hnojiva. Záleží na nich, jak moc bude rostlina silná a zdravá, a na květinách - světlé a svěží.\nJak prořezat alissum\nAby se zachoval její tvar a zdroje, musí se čas od času řezat vonný trvalkový květ. Prořezávání rostlin se provádí nejen pro estetický efekt, ale také pro odstranění nemocných, suchých a poškozených výhonků. Jakmile alissum vybledne, musíte odříznout všechny stopky. To se provádí za účelem ochrany rostlinných zdrojů. Důležité! Pokud máte v úmyslu získat semena pro sazenice, pak nemůžete snížit stonky květů! 25-30 dní po rozkvětu alisy se provede další prořezávání. Každý výhonek, který se odchyluje od hlavního kmene, je zkrácen na 3 až 4 cm. Po tomto postupu rostlina zahajuje na podzim mnoho nových výhonků a její koruna se znatelně ztluštění. Kromě toho aktualizací výhonků zabráníte vytváření nemocí na nich nebo porážce škůdců. Poslední prořezávání se provádí na jaře. Řezají se suché listy, nemocné nebo poškozené výhonky. Současně můžete oříznout zdravé výhonky a vytvořit tak krásnější tvar..\nStejně jako všechny rostliny v rodině zelí i květ alissum trpí kříženkou blechou. Pro ochranu proti blechám se stříká infuzí česneku, pelyněk, tabákových prachů. V případě těžké porážky se používají chemické látky: Aktaru, Aktellik, Fitoverm.\nSe zvýšenou vlhkostí a zahušťováním trpí alyssum kořenovou hnilobou a plísní. Hniloba se na něm projevuje žloutnutím listů. Nemocné vzorky jsou vykopány, vymyty kořeny v růžovém roztoku manganistanu draselného a vysazeny na jiném místě.\nV případě plísní se listy pokryjí bělavým květem a nakonec křehkým a křehkým. Silně postižené rostliny jsou zničeny, zbytek je ošetřen fungicidním roztokem. V budoucnu je nutné dodržovat zavlažovací režim a pokusit se nezhustit výsadbu.\nProč není orchidej kvetoucí? Podobnou otázku může položit mnoho pěstitelů květin, na parapetech, v nichž tato exotická krása žije.\nMetody reprodukce prvosenky


Rozhledy 010: Velikonoce s respirátory. Zahradníček komentuje\nVelikonoce s respirátory. Zahradníček komentuje\nZásluhou posledních dvou rekordně teplých dní se mizerná průměrná březnová teplota zlepšila o celý jeden stupeň, takže březen 2021 nebyl nejchladnějším březnem prvních 21 let 21. století, dokonce skončil až někde na 5. místě. První jarní den, který začal v půlnoci mrazem -8°C je jistou předzvěstí studeného jara. Dnešní ledový vítr také něco takového naznačuje.\nDo dubna se s námi vydalo nejen studené počasí, ale také hnusná pandemie koronaviru Covid-19, s ní související očkování a přibývající idiotské chování některých lidí včetně opozičních politiků. Kvůli rouškám a respirátorům se však vzteká kdekdo. Vládou nařízený nouzový stav včetně zákazu opouštět okres má být do 12. dubna, přesto je dneska (2.4.2021), o velikonocích, možné na chalupách zaznamenat parkující drahá tlustá auta. Předtím se jejich posádky jistě zúčastnili davových mejdanů na Náplavkách a v parcích. Sekačky Pražáků, kteří pohodlně přejeli hranice několika okresů a přivezli pandemii, už rozeznívají venkov. Opakuje se loňské jaro; trvale žijící obyvatelstvo vesnic se musí ukrývat před vetřelci. Divné mravy. Do 1 km vzdálené sousední vesnice v jiném okrese policie domácí lidi na nákup nepustí. Na Pražáky si vesničtí policisté netroufnou, na ně jsou i všechny vlády krátké.\nV polovině letošního studeného března se ojediněle vzpomínalo na nacistickou okupaci a vznik Protektorátu Čechy a Morava. Kdosi vzpomněl i na vznik Slovenské republiky 14. března 1939. Tento den se po roce 1989 na Slovensku slavil jako den, kdy Adolf Hitler vysvobodil Slováky z české okupace. 14. března 1992 několik tisíc lidí slyšelo v Bratislavě projevy slovenských politiků, tehdy poslanců Federálního shromáždění ČSFR, o českých židobolševicích Masarykovi, Benešovi a Havlovi a dalších vrazích slovenského národa. Za bouřlivého potlesku a skandování byli Andrej Hlinka a Jozef Tiso oslavováni jako největší Slováci historie.\nNení možné tvrdit, že na rozbití Československa se v roce 1992 nepodíleli pražští šovinisté, pro které mělo Slovensko být jen poslušným pomocníkem při přehlasování komunistů, tak jako bylo po roce 1918 pomocníkem při přehlasování českých Němců. Polistopadové zrušení, bez náhrady, těžkého slovenského průmyslu byla naivita do nebe volající. Rovněž privatizace s vytunelováním průmyslových podniků pravděpodobně poškodila Slovensko víc než české země.\nUběhlo 28 let slovenské samostatnosti, v níž nacionalizmus a vzpomínky na dobu Hlinkových gard ztrácejí lesk v aférách politických, hospodářských i mafiánských. Bez Hitlerovy ochrany a černých uniforem není pro generaci současných Slováků slovenská samostatnost ničím pozoruhodným.\nV Horních Rakousích se policii zásluhou sledování internetu podařilo dopadnout "Drogové krále", jemuž je 18 let. Drogový dealer v krátké době vydělal při prodeji drog 143.000 eur (3,72 mil. Kč). Za takto získané peníze si nakoupil spoustu nejluxusnějšího zboží, především oblečení, kterým se chlubil v hudebních scénách na internetu. To policii stačilo.\nJaro pod psa je i ve sportu. Zásluhou pandemie se mohou uskutečňovat jen profesionální soutěže, takže s přicházejícím mizerným jarem je v nižších soutěžích mizerná nálada. Na každotýdenní a častější testování amatérský sport nemá peníze. K nevoli pražských sportovních novinářů se vytrácí Kúdelova glasgowská rasistická aféra. "Všichni ostatní jsou blbci, nám nikdo nerozumí, my jsme výjimeční, a jsme oběti," tvrdí šéf Slávie Tvrdík. Česká reprezentace včetně Kúdely hrála, a nečekaně prohrála, ve Walesu a žádná další rvačka se nekonala. Reprezentace přišla o první místo ve skupině, tedy o přímý postup. Junioři do 21 let také nečekaně prohráli se Slovinskem a o postup přišli.\n"Ľudia robia kraviny…" zpíval kdysi Ivan Mládek. Píseň by se dne hodila při čtení článku, že jistí módní návrháři přišli s vynálezem nové módy, jíž jsou pánské sukně. Sukně je prý pro muže nejpohodlnějším oblekem a v blízké době této módě podlehne každý muž, který ji okusí.\nPřestože Český statistický úřad měl na přípravu sčítání lidi několik let, objevují se ve formulářích různé chybičky. Největší problém v dotazníku spoustě lidem dělají kolonky o zaměstnání. Zaměstnancem je prý i ten, kdo pracuje alespoň 1 hodinu týdně. Člověk navíc nemůže napsat, jako třeba u náboženství, co skutečně dělá, ale musí si vybrat některé zaměstnání z repertoáru statistiků, i když ve skutečnosti s ním nemá nic společného. Statistici zapomněli na starší občany, kteří mají ještě staré občanské průkazy s platností trvalou, které už nejsou v evidenci. Okolo 20 tisíc lidí tedy není možné sečíst online.


Kraj Středočeský, okres Beroun, Žebrák\nMěstečko Žebrák, ležící 16 kilometrů jihozápadně od Berouna, je proslaveno díky stejnojmennému hradu, jenž se nachází nedaleko.\nO vsi Žebrák se poprvé dočítáme v dokumentu pocházejícím z roku 1305. Jeho historie byla úzce spjata s blízkým hradem Žebrák. Později novějším Točníkem.\nVe městě je supermarket, cukrárna, ale také překrásný hotel Žebrák (www.hotelzebrak.cz), který nabízí ubytování, stravování, školící místnost, solárium a další.\nV okolí Žebráku je mlýnský rybník.\nV současnosti místním obyvatelům slouží dobrá občanská vybavenost.\nDíky své historii, kulturním památkám a nádherné okolní přírodě je Žebrák velmi vyhledáván turisty.\nŽebrákem prochází značené turistické trasy a cyklostezky.\nJe zde spousta sportovišť, mnohá volně přístupná.\nMezi nejvýraznější dominanty se řadí hrady a barokní jednolodní kostel svatého Vavřince z roku 1780. Za návštěvu však stojí i kostel svatého Rocha,...\nMěstem prochází silnice č. 605. V Žebráku je autobusové nádraží.\nNabízíme Vám tipy kam na výlet v obci Žebrák a jejím okolí.\nStatistiky obce Žebrák: počet obyvatel\nZobrazit všechny fotografie obce Žebrák\nPoslední data: 6.12.2021 16:14


Ultrafialová: Odvážné fialové účesy · Lomography\nLomographyMagazineUltrafialová: Odvážné fialové účesy\nToužili jste si vždycky obarvit vlasy živými levandulovými odstíny, ale nikdy jste se neodhodlali k tomu, opravdu to udělat? S novými negativy LomoChrome Purple film, můžete pozitivně ovlivnit fialové lokny s jakoby infračerveným emulzním zbarvením. Zkoukněte tuto úžasnou galerii plnou fialových kadeří!\nCredits: denisesanjoseOd narození mám tmavé vlasy,ale vždycky jsem si přála změnit svoji barvu v něco divočejšího. A kvůli tomu všemu směšnému humbuku kolem “konce světa v roce 2012” , jsem se konečně rozhodla do toho jít. Když přišlo na barvení, skončila jsem s tím nejradikálnějším odstínem: červeným. Odbarvila jsem si vlasy na blond a pak nabarvila na červeno.Poté jsem je znovu nabarvila, ostříhala a když jsem byla se svým “úletem” hotova, vrátila jsem se zpět k černé barvě.\nPhotos via PinterestByla to zábavná zkušenost a jsem ráda, že si jí můžu odškrtnout ze seznamu. Hrála jsem si z různými styly, zdokumentovala jsem si to na film, a často přemýšlela o konceptu a společenské přijatelnosti mého vzhledu, marnivosti a stejnorodosti (haha jako vážně). Když vidím celebrity jako Katy Perry a Lady GaGa jak jim seknou fialové vlasy, říkám si, sakra, měla jsem si vybrat radši fialovou když vypadá tak cool.\nPhotos via PinterestAle během bělení a odbarvování vlasů se vám docela dost poškodí vlasy, takže si myslím, že bych do toho už znovu nešla. Když jsem viděla nějaké infračevené Aerochrome Lomographs, všimla jsem si, že některé barevné změny udělají občas vaše vlasy fialovými….\nCredits: zoezo, jennson, bccbarbosa, nural, shoujoai, furn7973, aprilrich427 & herr_zeitTakže vám radím, ušetřete vaše nádherné vlasy a nafingujte to třeba s novým *LomoChrome Purple – A Color Negative Film s infračerveným efektem!*\nwritten by denisesanjose on 2013-02-06 in #lifestyle #aerochrome #analogova-fotografie #lomochrome-fialova #120 #moda #film #35mm #infracervena #vlasy #fialova


Projev na Sněmu 2011 – Shift happens!\nProjev na Sněmu 2011\nVážený dvojctihodný Lorde Moncktone, vážení Svobodní, vážené předsednictvo, vážení hosté,\nsešli jsme se dnes mj. při příležitosti dovolby členů republikového výboru, kterým vypršel jejich dvouletý mandát. Jaký krásný demokratický okamžik, kdy se politici musí postavit před své voliče a ucházet se o znovuzvolení v demokratických volbách! Nemyslíte, že by to prospělo i pánům Barrosovi, a van Rompuyovi? O nikdy nikam nezvolené baronce Ashtonové ani nemluvě.\n14. února 2009 jsem zde před vámi stál a v jednominutovém projevu spatra jsem sliboval, že program, kterým se budu v republikovém výboru řídit, bude ekonomické učení Frédérica Bastiata. Dali jste mi důvěru, za což vám velmi děkuji.\nZúčastnil jsem se všech zasedání kromě dvou — z toho jednou jsem byl v Šanghaji. Což je zároveň odpověď na otázku, proč musíme mít internetové volby. Neexistuje obhajitelný důvod, proč člen strany v Šanghaji, v Berlíně, v Londýně nebo na jiném konci planety nesměl hlasovat. A to platí, i kdyby byl v Bruseli. :)\nAž do vypršení mandátu jsme ve výboru zůstali pouze čtyři, samozřejmě pánové Matějka a Smetka povýšili až do předsednictva, ale jinak to ukazuje na to, že zezačátku byla strana dost jiná než dnes. A kdoví, třeba tady většina mých voličů dnes už ani nesedí.\nBěhem oněch dvou let jsem se snažil být platným členem republikového výboru, některé věci se mi podařilo prosadit, a jiné samozřejmě nikoliv.\nNaše krajská kandidátka do Poslanecké sněmovny pod vedením pana Jakla získala 1 % hlasů. Je to sice nad republikovým průměrem, ale pořád je to minimálně pětkrát méně, než bych si přál.\nNaše komunální kandidátka se přes pětiprocentní hranici přehoupla a získala dvě křesla v městském zastupitelstvu. Vinou politických chaotů z Věcí veřejných, kteří zbytečně složili svoji truc-kandidátku, na kterou získali pouze něco přes 4 % hlasů, nebylo možné v Sokolově složit nesocialistickou koalici, neboť socialisté a komunisté mají 14 křesel z 27. Signifikantní je, že namísto přirozené socialistické koalice vznikla de iure velká koalice, kde ODS dělá pouhou stafáž skutečné rudé koalici.\nPřed rokem a půl jsem založil na naší straně nezávislý internetový magazín euroSEPTIK.cz, jehož návštěvnost pozvolna roste. Jsem zároveň spolu s Radimem Smetkou administrátorem stranického profilu na Facebooku a účtu na Twitteru. Myšlenku svobody se snažím mj. šířit i na svém osobním blogu, který sice nemá takovou čtenost jako blog pana Matějky, ale podle ohlasů jsem i já dokázal tímto svým úsilím získat nějaké voliče, což mě samozřejmě potěšilo.\nA proč jsme vlastně tady? Jsme tady, protože už nevěříme našim politikům. Jsme tady, abychom získali svoji zemi zpět! Musíme ji získat zpátky nejen tím, že budeme lidem ukazovat, co je špatně na Evropské unii, musíme také trpělivě ukazovat pozitivní alternativy.\nMy si přece dokážeme vládnout sami, nepotřebujeme být pouhou kolonií EU. Vraťme volbám smysl. Nezastavujme se pouze u Evropské unie. Mnoho a mnoho pravomocí můžeme přenést níže na kraje či obce.\nEvropská unie se rozpadá před našima očima. Eurohujeři vědí, že prohrávají, a tak se uchylují k urážkám. Pan Schulz řekl, že se nesmíme přiklonit k populismu a že výsledek prvního irského referenda o Lisabonu otevřel dveře fašismu. Pan Cohn-Bendit prohlásil, že jsme duševně nemocní. Strana pro svobodu pana Wilderse v Nizozemsku jsou prý populisté. Strana pravých Finů pana Soiniho jsou prý populisté. UKIP jsou prý populisté, prezident Klaus je prý populista a samozřejmě i my jsme prý populisté.\nKdyž si lidé dovolí v referendech hlasovat NE, jsou populisti. Když chtějí kontrolovat své vlastní hranice, jsou populisti. Když nechtějí ze svých předlužených rozpočtů sanovat zlenivělé státní úředníky na jihu Evropy, jsou populisti. A já vám říkám, že populisti jsou ve skutečnosti demokrati.\nVidím zde jasné známky změny. Kandidátka UKIPu v doplňovacích sněmovních volbách skončila druhá hned za labouristou. Praví Finové jako jediní posílili oproti předešlým volbám a de facto tak vyhráli volby ve Finsku. Bouří se voliči i ve Španělsku nebo ve Francii. Island pravděpodobně odmítne vstup do EU. Dost možná i Chorvatsko. Dříve mělo evropeistické hnutí silný náboj, dnes je tento náboj na naší straně.\nA proto musíme vystřídat naši politickou reprezentaci, kde všichni vypadají stejně, všichni mluví stejně, kašlou na principy a morálku, kašlou na svou vlastní zemi, kašlou na svoje voliče a jsou v politice jenom proto, aby pomohli sami sobě.\nAle my takoví nejsme. Nás žene touha po svobodě a vlastenecká důvěra v náš vlastní národ. My věříme v demokracii, věříme, že bychom si měli volit své vlastní vlády a že — a to je důležitější — bychom měli mít možnost se špatných vlád zbavit.\nVěříme ve Svobodné a věříme v naši věc.\nPS: Pozorný čtenář si všiml, že některé pasáže jsem opsal od Nigela Frage. Nemusíte mi to psát do komentářů. ;)\nPS2: Já vim, že muj proslov na mikrofon je katastrofickej, obzvlášť to mlaskání. :mrgreen: Dal jsem to sem jako humornou vložku. ;)\nAuthor mpanekPosted on 28. 5. 2011 Categories notesTags politika, svobodní, život\nPrevious Previous post: Do Prahy přijede Lord Monckton\nNext Next post: Projev Lorda Moncktona


SLEVA - Vyvážená strava Vasut.cz\nCHTĚLI BYSTE DOSTAT KNIHU SLEVA - Vyvážená strava JAKO DÁREK?\nLíbí se Vám kniha SLEVA - Vyvážená strava a přejete si ji dostat jako dárek od někoho ze svých blízkých? Vyplňte tento formulář a dotyčné osobě přijde e-mail s tipem na dárek, který Vás určitě potěší.\nAhoj, na serveru nakladatelství JAN VAŠUT mají pěkné knihy. Moc se mi tam líbí kniha SLEVA - Vyvážená strava. Až budeš přemýšlet, jakým dárkem mě někdy potěšit, určitě neuděláš chybu, když mi v internetovém obchodě nakladatelství JAN VAŠUT koupíš právě tuto publikaci.


TOPNÁ SEZÓNA ZAČALA: Jak připravit plynové topení na zimu? - tn.cz\nAktualizováno 4.10. 2013 10:56\nJste si jisti, že za plyn zbytečně nepřeplácíte? Spočítejte si možnou úsporu.\nKALKULAČKA PLYNU. Zjistěte si jednoduše online, o kolik méně můžete platit za plyn.


Byty v Praze 10: Rezidence Prusická | Komerční sdělení | In Zahrada.cz\n26. únor 2016 - Rubrika: Komerční sdělení - Autor: Radek Štěpán - reaguj na článek\nRozhodujete se momentálně pro nové bydlení v hlavním městě české republiky? Pokud ano, máte k dispozici velké množství nejrůznějších čtvrtí. Výbornou volbou je především Praha 10, konkrétně projekt s názvem Rezidence Prusická. Jedná se o architektonicky jedinečnou záležitost. Vybrat si v jeho rámci klidně můžete hned několik prostorných bytů, které jsou vzhledově a svým uspořádáním zcela jedinečné. Podívejme se na ně tedy mnohem podrobněji a poukažme si na jejich výhody.\nKomorní projekt se stylovými byty\nRezidence Prusická je z architektonického pohledu zcela precizně propracovaným komorně laděným projektem. Moderní byty Praha 10, jež jsou jeho nedílnou součástí, mohou sloužit jako jasný doklad tohoto tvrzení. Celý bytový dům je složen z několika podlaží, v nichž je umístěno celkem 7 bytových jednotek a dva prostorné ateliéry, které navíc disponují anglickými typy domků. Bytové prostory jsou také maximálně vzdušné a prostorné, čímž se mnohé developerské společnosti pochlubit nemohou.\nParkovací stání a další příslušenství\nBytový dům samozřejmě disponuje i patřičným vybavením, které je pro pohodlné a ničím nerušené bydlení neskutečně důležité. Jmenovat bychom mohli zejména parkovací stání určené pro celkem 9 vozidel. Na zahradě budete moci pořádat nejrůznější akce typu grilování a zahradních slavností. Moderní byty na prodej Praha 10 nabízející takovéto možnosti jsou velmi žádané. Dispozičně jsou bytové jednotky řešeny od 1+kk až po 4+kk. Vybírat si mohou jak svobodní lidé, tak i rodiny s dětmi.\nStrašnice jako ideální destinace\nRezidence Prusická se nachází v Praze 10 Strašnicích. Na dosah je zde stanice metra Skalka a také mnohé autobusové a tramvajové zastávky. Byty Praha 10 umožní, že v centru Prahy budete za pouhých několik málo minut. Je zde i supermarket Tesco a známé multikino Cinema City.


Josef (72): Cukrovka - SensiClinic\nPřístroj Sensitiv Imago 530\nFK – harmonizace těla pomocí frekvencí\nBRT – odstranění virů, plísní a bakterií z těla\nKompletní detoxikace a odkovení těla\nSomavedic – odstranění nežádoucích vlivů elektrosmogu\nJosef (72): Cukrovka\nKlient muž diabetik, věk 72 let. K amputaci prstů na levé končetině došlo po zranění (puchýře ze saunování) a rána se dlouhodobě nehojila. Jelikož u diabetiků dochází ke špatnému prokrvování a ucpávání cév a tím i poruše výživy končetin, je tedy někdy nutné přistoupit k amputaci. Vzhledem k narušení výživy a průchodnosti cév je i narušena citlivost a dochází často k neuropatiím. V případě, že si klient vlivem chůze, otlaků nebo šlápnutím na nějaký předmět může nohu poranit, tak jako u našeho klienta, pak opět dochází ke špatnému hojení. Klient měl takto otevřenou ránu půl roku a nedocházelo ke zlepšení i přes pravidelnou péči sestřiček z pečovatelské služby. Vstoupili jsme do tohoto procesu my.\npo 3 týdnech léčebné kúry\nJiž po deseti dnech došlo ke snížení otoku a rána se začala stahovat. Nasadili jsme kúru k vnitřnímu užití – výživa, regenerace, prokrvení a detoxikace, to vše mělo velmi pozitivní vliv na rychlejší hojení a celkové zlepšení zdravotního stavu klienta. Na přiložených fotografiích můžete vidět výsledek po třech týdnech. Bohužel nemáme fotografii úplného zahojení, které záhy nastalo i k údivu ošetřovatelky. Jsme rádi, že jsme mohli opět přispět ke zkvalitnění života našeho klienta.\nJe jeden z nejčastějších takzvaných tichých zabijáků, lidově zvaný cukrovka. Jde o velmi závažnou chorobu, která většinou moc nebolí a často se na ní přijde až při jejích komplikacích. Cukrovka je chronické metabolické onemocnění. Existují dva typy diabetu:\nTyp 1 – Vyskytuje se nejčastěji u mladých jedinců. Jde o postižení B buněk slinivky břišní, které nedokáží z nějakých důvodů vytvářet inzulín (hormon nezbytný ke zpracovaní cukrů v těle).\nTyp 2 – Postižení tkání, které naopak nejsou schopny inzulín využít a cukry se hromadí v těle. Tímto typem diabetu je postiženo 92 % nemocných.\nPři cukrovce jsou výrazně poškozovány endoteliální buňky (buňky na vnitřní straně cév) včetně důležitých bioaktivních látek, které regulují koronární průtok (cévy na srdci) a místní antikoagulační (protisrážlivou) rovnováhu.\nHyperglykemie (vysoká hladina cukru v krvi) snižuje aktivitu endoteliální NO výroby (oxidu dusnatého) a tím snižuje tvorbu důležitého vasodilatátoru NO roztahující cévy. Rovnováha systému je narušena.\nTepny i vlásečnice jsou velmi náchylné k spasmům (zúžení) a dochází k poruchám prokrvení. Krevní destičky u diabetiků jsou větší a dohromady s uvedenými okolnostmi, dochází k jejich častějšímu shlukování a ucpávání cév.\nAkutní infarkt je 5x častější u diabetiků. Kouření a cukrovka je velmi smrtelná kombinace. Vysoký krevní tlak je u diabetiků 2x častější. Postupně jsou poškozovány orgány v těle, od poškození oční sítnice, až po postupnou ztrátu zraku. Dále dochází k poškození cévního zásobení ledvin a jejich selhávání. Periferie, zvláště dolní končetiny jsou nedokrvovány a dochází k poruše výživy. Někdy je nutná i amputace. Onemocnění dolních končetin je 17x-50x častěji než u zdravé populace. V důsledku špatného prokrvování tkáně dochází ke špatné výživě, ke špatnému hojení a časté jsou i infekce.\nPo lékařské stránce se využívá tabletek, které nahrazují inzulín. Dále injekční inzulín a je nutná úprava jídelníčku. Diabetici většinou užívají spoustu dalších léků s nežádoucími vedlejšími účinky, při přídavných chorobách a mnohdy se jejich účinek a kombinace vzájemně nepříznivě ovlivňuje.\nDůležitým faktorem je prevence vzniku cukrovky, a to především redukcí váhy, eliminací kouření, dostatkem pohybu a podobně. Je třeba se zaměřit udržení správného pH (pH7) odkyselením organismu pomocí organických čili pro tělo dobře vstřebatelných minerálů. Alkalizujeme tak mezibuněčnou tekutinu a tím ovlivňujeme metabolismus buněk, které postupně ztrácejí škodlivou kyselost, tím se zkvalitňuje cévní zásobení tkání nepoškozenými erytrocyty.\nPokud je u klienta obezita je velmi důležité, jak již jsem zmínila, začít s redukcí váhy, srovnáním pH a v neposlední řadě i s důkladnou detoxikací organismu, která nám pomůže výrazně ovlivnit poškození cév a zlepšit vlásečnicové prokrvení. Důkazem tohoto hojivého procesu jsou diabetičtí pacienti, kterým se otevřené rány, právě na dolních končetinách po 3-6 měsících nastavené individuální kúry, dle stavu klienta, zavírají.\nPokud je u klienta i vyšší hladina cholesterolu, pak je nutné doplnit výživu kvalitními omega 3, která se svými EPA, DHA, kyselinou linolenovou, betaglukany a dalšími složkami výrazně snižuje cholesterol, který podstatně poškozuje cévní stěnu a snižuje tím cévní zásobení tkáně.\nMusíme se zaměřit i na případný boj s infekcí, a to vysokou hladinou imunoglobulinů. Tím dojde k posílením imunitního systému a ke zlepšení při regeneraci tkání. Díky růstovému hormonu a faktorům regenerace zlepšíme hojivost tkání a obranyschopnost organismu.\nOsobní zkušenosti klientů:\nJan (36): pásový opar\nFrantišek (87): Cévní mozková příhoda\nFrantišek (94): Bércový vřed\nJiří (90): Proleženina\nAlena (58): Zlatý stafylokok\nMartina (30): Záněty močových cest\nAnička (1): Opar\nIvana (90): Lupénka\nHana (38): Kvasinková infekce\nEliška (16): Infekční mononukleóza\nViktorka (13): Opakovaná nemocnost\nJana (35): Atopický ekzém\nCopyright 2020 © SensiClinic | Design a realizace ADDU\nProhlížením těchto stránek vyjadřujete souhlas s používáním souborů cookie. Odesláním kontaktního formuláře vyjadřujete souhlas se zásadami ochrany osobních údajů.\nOtevíráme pro Vás\nnové prostory v Hradci Králové!\nTři profesionálové spojili své síly a jsou připraveni Vám pomoci cítit se zdravě a spokojeně. Naleznete u nás komplexní služby – identifikace zdravotního problému, relaxační a lymfatické masáže, fyzioterapii a osobní terapie metodou RUŠ.