1 SUSE Linux Enterprise Desktop 10 SP1 15. května 2007 Uživatelská příručka KDE\n2 Uživatelská příručka KDE Veškerý obsah je chráněn autorskými právy Novell, Inc. Právní upozornění Tato příručka je chráněna právy duševního vlastnictví společnosti Novell. Reprodukováním, kopírováním a distribucí této příručky výslovně souhlasíte s podmínkami této licenční smlouvy. Tuto příručku smíte volně reprodukovat, kopírovat a distribuovat buď jako takovou, nebo jako část balíku v elektronickém nebo tištěném formátu, pokud jsou splněny následující podmínky: Na všech reprodukovaných, kopírovaných a distribuovaných kopiích je jasně a srozumitelně zobrazena autorská doložka a jména autorů a spolupracovníků. Tato příručka, zejména v tištěném formátu, je reprodukována a distribuována pouze pro nekomerční použití. K libovolnému jinému použití jakékoliv příručky nebo její části musí být vydán výslovný souhlas společnosti Novell, Inc. Seznam ochranných známek společnosti Novell je uveden na adrese company/legal/trademarks/tmlist.html. * Linux je registrovaná ochranná známka Linuse Torvaldse. Všechny ostatní ochranné známky nezávislých výrobců jsou majetkem příslušných vlastníků. Symbol ochranné známky (, atd.) označuje ochrannou známku jiného výrobce. Všechny informace uvedené v této knize byly sestaveny s maximálním pozorností k podrobnostem. Přesto nelze zaručit dokonalou přesnost. Společnost Novell, Inc., SUSE LINUX Products GmbH, autoři ani překladatelé nesmí být pokládáni za odpovědné za možné chyby nebo jejich důsledky.\n3 Obsah Tato příručka ix Část I Prostředí KDE 1 1 Úvodní informace o prostředí KDE Přihlášení a výběr prostředí Odhlášení Součásti plochy Správa složek a souborů v programu Konqueror Přístup k síťovým prostředkům Hledání dat v počítači a v systému souborů Přesouvání textu mezi aplikacemi Procházení Internetu y a plánování Otevírání a vytváření dokumentů pomocí sady OpenOffice.org Správa hesel ve správci KWallet Zobrazování, dekomprimace a vytváření archivů Pořizování snímků obrazovky Zobrazení souborů PDF v aplikaci KPDF Ovládání zvuku v aplikaci KMix Správa balíčků pomocí nástrojů ZEN Další informace Úprava nastavení Ovládací centrum KDE Konfigurace objektů plochy Konfigurace efektů 3D plochy Konfigurace panelu\n4 2.5 Konfigurace aspektů systému a bezpečnosti Část II Kancelář a spolupráce 65 3 Kancelářský balík OpenOffice.org Porozumění OpenOffice.org Zpracování textu pomocí aplikace Writer Použití tabulek v aplikaci Calc Použití prezentací v aplikaci Impress Použití databází v aplikaci Base Vytvoření obrázků v aplikaci Draw Vytvoření matematických vzorců v aplikaci Math Hledání nápovědy a informací o sadě OpenOffice.org Kontact: y a kalendář Přehled aplikace Kontact Pošta Kontakty Kalendář Synchronizace dat s kapesním počítačem Aplikace Kontact pro uživatele aplikace GroupWise Další informace Klient aplikace GroupWise pro Linux: y a kalendář Seznámení s hlavním oknem aplikace GroupWise Používání různých režimů aplikace GroupWise Seznámení s poštovní schránkou Používání panelu nástrojů Používání klávesových zkratek Další informace Synchronizace kapesního počítače pomocí aplikace KPilot Kanály používané aplikací KPilot Konfigurace připojení kapesního počítače Konfigurace kanálu aplikace KAddressBook Správa úkolů a událostí Práce s aplikací KPilot\n5 7 Rychlé zasílání zpráv pomocí aplikace Kopete Konfigurace aplikace Kopete Přidání kontaktu Přidávání skupin Použití aplikace Kopete Používání přenosu hlasu přes Internet (VoIP) Konfigurace aplikace Linphone Test aplikace Linphone Zahájení hovoru Přijetí hovoru Práce s adresářem Řešení problémů Slovníček pojmů Další informace Přístup k síťovým prostředkům Obecné poznámky ke sdílení souborů a procházení sítě Přístup k síťovým sdílením Sdílení složek ve smíšených prostředích Správa souborů systému Windows Konfigurace a přístup k tiskárně v síti systému Windows Konfigurace zástupců síťových složek Konfigurace a použití malého webového serveru Šifrování pomocí nástroje KGpg Vytvoření nového páru klíčů Export veřejného klíče Import klíčů Dialogové okno Server klíčů Šifrování textu a souboru Další informace Hledání pomocí programu Kerry Vyhledávání pomocí programu Kerry Konfigurace programu Kerry Správa tiskáren Instalace tiskárny\n7 17 Čtení kanálů zpráv v programu akregator 231 Část IV Multimédia Práce s grafikou v aplikaci GIMP Grafické formáty Spuštění aplikace GIMP Úvod Ukládání obrázků Úprava obrázků Tisk obrázků Další informace Správa digitálních obrázků Konfigurace fotoaparátu Stažení fotografií z fotoaparátu Získání informací Správa alb Správa tagů Vytváření užitečných filtrů vyhledávání Export sbírek obrázků Zobrazení a úprava obrázků Užitečné nástroje Řešení problémů Další informace Přehrávání hudby a filmů Směšovače Přehrávání hudebních souborů Manipulace se zvukovými disky CD Přehrávání filmů Vypalování disků CD a DVD Vytváření datových disků CD a DVD Vytváření zvukových disků CD Kopírování disku CD nebo DVD Zápis obrazů ISO Vytváření disků CD a DVD v režimu multisession Další informace\n8 A Hledání požadovaných informací 297 A.1 Přiložená dokumentace A.2 Další zdroje a více informací B Přechod ze systému Windows na systém Linux 303 B.1 Spouštění aplikací pomocí hlavní nabídky B.2 Správa souborů B.3 Použití příkazového řádku B.4 Přizpůsobení prostředí B.5 Nastavení tiskáren B.6 Přepínání aplikací B.7 Přístup k síťovým prostředkům C Seznámení se softwarem v systému Linux 311 C.1 Kancelář C.2 Síť C.3 Multimédia C.4 Grafika C.5 Správa systému a souborů C.6 Vývoj softwaru Rejstřík 337\n9 Tato příručka Tato příručka představuje prostředí KDE systému SUSE Linux Enterprise a různé aplikace, se kterými během práce v prostředí KDE setkáte. Provede vás použitím těchto aplikací a pomůže vykonávat základní úlohy. Je určena především pro koncové uživatele, kteří chtějí v prostředí denně KDE efektivně pracovat. Příručka je rozdělena na následující části: Prostředí KDE Seznámení s prostředím KDE a návod, jak si poradit s běžnými každodenními úlohami pomocí hlavních aplikací prostředí KDE a některých menších nástrojů. Prostředí KDE nabízí mnoho možností ke změně a individuálnímu nastavení plochy podle vašeho přání a potřeb. Kancelář a spolupráce Můžete použít software pro kancelář a spolupráci, který váš systém SUSE Linux Enterprise nabízí: například sadu OpenOffice.org, několik programů pro správu e- mailu a kalendáře a aplikace pro konverzaci online. Naleznete zde také zásadní informace o správě a výměně dat v systému: Jak sdílet soubory v síti, jak efektivně hledat a šifrovat data a jak pracovat s tiskárnami. síť Internet Můžete se naučit, jak se pomocí programu NetworkManager nebo KInternet připojit k Internetu. Seznámíte se s internetovými aplikacemi obsaženými v systému SUSE Linux Enterprise, jako jsou například prohlížeče Konqueror nebo Firefox, správce stahování nebo prohlížeč kanálů zpráv. Multimédia Zde naleznete témata jako například: aplikace pro tvorbu grafiky, digitální fotoaparáty, aplikace pro zpracování zvuku a nástroje pro vypalování disků CD a DVD. 1 Názory Rádi bychom znali vaše komentáře a návrhy k této příručce a k další dokumentaci týkající se tohoto produktu. Použijte prosím funkci User Comments (Připomínky uživatele) ve spodní části každé stránky dokumentace online a napište své komentáře tam.\n10 2 Doplňková dokumentace Pro tento produkt jsou k dispozici jiné příručky. Chcete-li se podívat na jinou dokumentaci pro koncové uživatele pro systém SUSE Linux Enterprise, mohou vás zaujmout následující příručky: Úvodní instalační příručka Zobrazí požadavky na systém a provede vás krok za krokem instalací systému SUSE Linux Enterprise. Uživatelská příručka GNOME Tato příručka představuje prostředí GNOME systému SUSE Linux Enterprise a různé aplikace, na které při práci v prostředí GNOME narazíte. Provede vás použitím těchto aplikací a pomůže vám vykonávat základní úlohy. Je určen především pro koncové uživatele, kteří chtějí efektivně využívat aplikace v prostředí GNOME. Přehled všech příruček pro systém SUSE Linux Enterprise s možností jejich stažení, naleznete zde: Informace online můžete také získat v centru nápovědy uživatelského prostředí. 3 Pravidla použitá v dokumentaci V této příručce se používají následující typografická pravidla: /etc/passwd: Názvy souborů a adresářů zástupný_znak: Nahraďte zástupný_znak aktuální hodnotou. PATH: Proměnná prostředí PATH ls, --help: Příkazy, možnosti a parametry user: Uživatelé nebo skupiny Alt, Alt + F1: Klávesa nebo kombinace kláves ke stisknutí, zobrazená velkými písmeny jako na klávesnici. Soubor, Soubor > Uložit jako: Položky nabídky, tlačítka x Uživatelská příručka KDE\n11 Tančící tučňáci (Kapitola Tučňáci, Jiná příručka): Jedná se o odkaz na kapitolu v jiné příručce. Tato příručka xi\n13 Část I. Prostředí KDE\n15 Úvodní informace o prostředí KDE 1 Tato kapitola vám pomůže seznámit se s pracovním prostředím KDE systému SUSE Linux Enterprise. Pokud systém ještě nemáte nainstalován, přečtěte si část příručce Úvodní instalační příručka. Zkratka KDE znamená KDE Desktop Environment a jedná se o grafické pracovní prostředí, které obsahuje mnoho užitečných aplikací určených pro každodenní práci. Prostředí KDE dále poskytuje mnoho možností úpravy pracovního prostředí podle vlastních požadavků. Další informace o konfiguraci pracovního prostředí naleznete v části 2 Úprava nastavení (strana 49). Následující popis je založen na výchozí konfiguraci pracovního prostředí KDE, dodávané s tímto systémem. Pokud jste vy nebo správce sítě upravili výchozí nastavení, může se systém v některých ohledech lišit, například z hlediska vzhledu nebo klávesových zkratek. 1.1 Přihlášení a výběr prostředí Pokud je v počítači nakonfigurován více než jeden uživatelský účet, musí se obvykle všichni uživatelé ověřit, pokud pro konkrétního uživatele není nastaveno Automatické přihlášení. Funkce automatického přihlášení při spuštění systému automaticky přihlásí uživatele k pracovnímu prostředí. Tuto funkci můžete povolit nebo zakázat během instalace nebo později pomocí programu YaST. Úvodní informace o prostředí KDE 3\n16 Pokud je počítač spuštěn v prostředí sítě a nepoužíváte jej sami, budete obvykle při spuštění systému vyzváni k zadání uživatelského jména a hesla. Pokud jste nenastavili systém a svůj uživatelský účet, požádejte o uživatelské jméno a heslo správce sítě. Na pracovním prostředí nainstalovaném v systému závisí program pro správu procesu přihlašování. V prostředí KDE je to správce KDM. Pokud je v systému navíc nainstalováno prostředí GNOME, může to být správce GDM. Jak bylo uvedeno na obrázku 1.1 Přihlašovací obrazovka KDM (strana 5), obsahuje výchozí přihlašovací obrazovka KDM vstupní pole k zadání uživatelského jména a hesla a následující položky: Typ relace Určuje, které prostředí se spustí při přihlášení. Pokud jsou kromě prostředí KDE nainstalována i jiná prostředí, zobrazí se v seznamu. Změny provádějte pouze v případě, že chcete spustit jiný typ relace, než výchozí (obvykle KDE). V budoucnu se automaticky spouští relace stejného typu, pokud relaci ručně nezadáte. Systém Provádí systémovou akci, například vypnutí počítače nebo spuštění jiných akcí přihlášení. Vzdálené přihlášení umožňuje přihlásit se ke vzdálenému počítači. Ke spuštění běžného přihlášení stačí pouze zadat uživatelské jméno a heslo. 4 Uživatelská příručka KDE\n17 Obrázek 1.1 Přihlašovací obrazovka KDM Pokud správce sítě vytvořil uživatelům zašifrované domovské adresáře (vhodná ochrana proti krádeži nebo neoprávněnému odebrání pevného disku), připojí se domovský adresář při přihlášení. Po přihlášení můžete k datům přistupovat přímo obvyklým způsobem bez nutnosti zadávat heslo. Poznámka: Připojení k serveru Active Directory Chcete-li přistupovat ke sdíleným prostředkům v síti, můžete také klientský počítač KDE ověřit k serveru Active Directory. Další podrobnosti naleznete v části 9 Přístup k síťovým prostředkům (strana 161). Pokud je počítač nakonfigurován k tomuto typu ověřování, obsahuje přihlašovací obrazovka další pole. V tom případě během přihlášení postupujte následujícím způsobem. 1. Vyberte doménu ze seznamu. 2. Zadejte uživatelské jméno systému Windows*. 3. Zadejte heslo systému Windows* a stiskněte klávesu Enter. Úvodní informace o prostředí KDE 5\n18 1.1.1 Ovládání relace Po ověření uživatelského jména a hesla se spustí správce relace. Správce relace umožňuje pro každou relaci uložit určitá nastavení. Umožňuje také uložit stav nejnovější relace a vrátit se do tohoto stavu při příštím přihlášení. Správce relace umožňuje uložit a obnovit následující nastavení: Nastavení vzhledu a chování, například písma, barvy a nastavení barev. Spuštěné aplikace, například správce souborů nebo OpenOffice.org. Poznámka: Uložení a obnovení aplikací Nemůžete ukládat ani obnovovat aplikace, které správce relace nespravuje. Pokud například spustíte editor vi z příkazového řádku v okně terminálu, nemůže správce relace obnovit tuto relaci editoru. Další informace o konfiguraci předvoleb relace naleznete na adrese Komponenty prostředí KDE (strana 51) Přepínání prostředí Pokud jsou nainstalována prostředí KDE a GNOME, můžete přepnout prostředí podle těchto prostředí. 1 Pokud jste přihlášeni v prostředí KDE, vyberte z hlavní nabídky možnost Odhlásit > Ukončit aktuální relace. Na obrazovce přihlášení klepněte na možnost Typ relace. 2 Vybere prostředí GNOME. 3 Zadejte své uživatelské jméno. 4 Vložte své heslo. Spustí se prostředí GNOME. Další informace o použití pracovního prostředí GNOME naleznete v příručce Uživatelská příručka GNOME documentation/sled10/. 6 Uživatelská příručka KDE\n19 5 Chcete-li přepnout zpět do prostředí KDE, klepněte na položku Počítač > Odhlásit na panelu pracovního prostředí GNOME a klepněte na tlačítko OK. Relace se uzavře a znovu se zobrazí přihlašovací obrazovka. 6 Než se znovu přihlásíte, klepněte na přihlašovací obrazovce na položku Typ relace a vyberte možnost KDE. Pokud nevyberete nový typ relace, bude příští relace stejného typu (GNOME) jako předchozí relace Zamknutí obrazovky Chcete-li zamknout obrazovku, proveďte jeden z následujících postupů: Z hlavní nabídky vyberte příkaz Zamknout relaci. Použijte klávesovou zkratku definovanou v ovládacím centru KDE. Obvyklé nastavení je Ctrl + Alt + L. Tip: Prohlížení klávesových zkratek KDE Pokud si chcete prohlédnout další klávesové zkratky prostředí KDE, naleznete je v ovládacím centru KDE, viz 2.1 Ovládací centrum KDE (strana 49). Pro rychlý přístup také můžete přidat na panel ikony Uzamknout a Odhlásit se. Chceteli to provést, klepněte pravým tlačítkem na panel a pak na příkaz Přidat aplet do panelu. V následujícím okně vyberte Tlačítka odhlášení/uzamčenía klepněte na položku Přidat do panelu. Pokud zamknete obrazovku, spustí se šetřič obrazovky. Chcete-li odemknout obrazovku, přesuňte myš, aby se zobrazilo dialogové okno zamknuté obrazovky. Zadejte své uživatelské jméno a heslo a stiskněte klávesu Enter. Informace o konfiguraci šetřiče obrazovky naleznete v části Konfigurace spořiče obrazovky (strana 54). Úvodní informace o prostředí KDE 7\n20 1.2 Odhlášení Po dokončení práce s počítačem se můžete odhlásit a nechat systém spuštěný nebo počítač restartovat či vypnout. Pokud systém podporuje správu napájení, můžete počítač také uspat a výrazně tím urychlit příští spuštění systému. Chcete-li se odhlásit a ponechat systém spuštěný, proveďte jeden z následujících postupů: Z hlavní nabídky vyberte příkaz Odhlásit se > Ukončit současnou relaci. Použijte klávesovou zkratku definovanou v ovládacím centru KDE. Obvyklá klávesová zkratka odhlášení s potvrzením je Ctrl + Alt + Del. V následujícím dialogovém okně můžete ještě proces odhlášení zrušit. Pokud se chcete odhlásit bez potvrzení, stiskněte klávesovou zkratku Ctrl + Alt + Shift + Del. Klepněte na ikonu Odhlášení v panelu. Pokud panel neobsahuje ikonu odhlášení, můžete ji do panelu přidat podle postupu v části Zamknutí obrazovky (strana 7). 1.3 Součásti plochy Pro dřívější uživatele systémů Windows* a Macintosh* by grafické pracovní prostředí nemělo představovat žádný problém. Hlavní součástí plochy jsou ikony na ploše a panel v dolní části obrazovky. 8 Uživatelská příručka KDE\n21 Obrázek 1.2 Příklad pracovního prostředí KDE Ikony na ploše představují soubory, adresáře, funkce a vyměnitelná média, například jednotky CD nebo DVD. Na ploše jsou ve výchozím nastavení následující ikony: Koš Obsahuje soubory a složky, které byly odstraněny. Další informace o použití koše v části Správa koše (strana 19). Počítač Zobrazuje informace o hardwaru, stavu sítě, operačním systému, pevných discích, obvyklých složkách a vyměnitelných zařízeních. Další informace naleznete v části Přístup k vyměnitelnému médiu (strana 16). Procházení sítě Zobrazuje síťové služby, které jsou k dispozici. Některé služby mohou vyžadovat ověření. Další informace naleznete v části 9 Přístup k síťovým prostředkům (strana 161). Úvodní informace o prostředí KDE 9\n22 Tiskárna Spustí program KJobViewer, který zobrazuje tiskové úlohy odeslané na tiskárnu. Další informace naleznete v části 12.4 Spouštění tiskových úloh v prostředí KDE (strana 194). Firefox Spustí webový prohlížeč Firefox. Další informace naleznete v části 15 Prohlížení webu pomocí prohlížeče Firefox (strana 219). Kancelář Otevře nový dokument sady OpenOffice.org. Úvod ke kancelářské sadě naleznete v části 3 Kancelářský balík OpenOffice.org (strana 67). Panel (v prostředí KDE také nazývaný Kicker ) je panel, obvykle umístěný v dolní části obrazovky. Panel je určen k tomu, aby poskytoval informace o spuštěných aplikacích nebo o systému a poskytuje snadný přístup k důležitým funkcím nebo aplikacím. Pokud podržíte ukazatel nad ikonou, zobrazí se krátký popis. Obrázek 1.3 Panel KDE (Kicker) Panel se obvykle skládá z následujících oblastí: Ikona hlavní nabídky Ve výchozím nastavení je v levé části panelu umístěna ikona, která otevírá hlavní nabídku (v prostředí KDE se také nazývá nabídka K), podobná tlačítku Start na ploše systému MS Windows. Hlavní nabídka má vhodně rozdělenou struktura pro přístup ke hlavním aplikacím. Nabídka také obsahuje položky hlavních funkcí, například odhlášení nebo vyhledávání aplikací. Další informace získáte v části Přístup ke hlavní nabídce (strana 11). Rychlé spouštění Vedle ikony hlavní nabídky je rychlý spouštěč. Obsahuje ikony některých nejdůležitějších funkcí a aplikací a umožňuje jejich spuštění bez procházení hlavní nabídky. Obsahuje také ikonu centra nápovědy, která poskytuje nápovědu systému online. Náhled plochy Vedle rychlého spouštěče naleznete nástroj pro náhled plochy, který zobrazuje různé plochy. Tyto virtuální plochy umožňují přehlednější práci. Pokud máte současně spuštěno více programů, můžete některé programy spustit na jedné ploše a 10 Uživatelská příručka KDE\n23 jiné programy na další ploše. Mezi plochami můžete přepínat klepnutím na symbol plochy v panelu. Panel úloh Panel úloh je umístěn vedle náhledu ploch. Ve výchozím nastavení se na panelu úloh zobrazují všechny spuštěné aplikace a otevřená okna, ke kterým lze pomocí panelu nástrojů přistupovat nezávisle na tom, která plocha je aktuálně aktivní. Klepnutím na název okna na panelu úloh přenesete aplikaci do popředí. Pokud již je aplikace v popředí, klepnutím se minimalizuje. Systémová část panelu Pravý kraj panelu obvykle obsahuje hodiny systému, nastavení hlasitosti a několik dalších pomocných aplikací. Návod ke konfiguraci vzhledu a chování plochy včetně hlavní nabídky, ikon na ploše a panelu naleznete v části 2.2 Konfigurace objektů plochy (strana 53) a 2.4 Konfigurace panelu (strana 59) Přístup ke hlavní nabídce Nabídku otevřete klepnutím na ikonu na levém kraji panelu. Nebo můžete stisknout klávesy Alt + F1. Hlavní nabídka je rozdělena na tyto části: Nejpoužívanější aplikace, Všechny aplikace (nabídka se všemi aplikacemi seřazená podle kategorií) a Akce. Aplikace, které spouštíte nejčastěji, se zobrazí v části Nejpoužívanější aplikace. Nabídka je rozdělena podle funkcí, takže je snadné nalézt správnou aplikaci pro daný účel i v případě, že ještě neznáte názvy aplikací. Pokud již znáte název aplikace (nebo alespoň část názvu), ale neumíte ji spustit z hlavní nabídky, můžete použít funkci hledání v části Všechny aplikace. Úvodní informace o prostředí KDE 11\n24 Obrázek 1.4 Funkce hledání v hlavní nabídce Do pole hledání stačí zadat pouze část názvu aplikace bez následného stisknutí klávesy Enter. Pokud je taková aplikace v systému nainstalována, zvýrazní se v hlavní nabídce struktura vedoucí k této aplikaci. Následující část poskytuje informace o různých akcích, které lze spouštět z hlavní nabídky. Naposledy použité dokumenty Uvádí seznam naposledy otevřených souborů a složek. Po vybrání dokumentu se spustí aplikace pro zobrazení nebo úpravu tohoto dokumentu. Historii dokumentů také můžete smazat. Systém Poskytuje rychlý přístup k některým často používaným místům, například k domovskému adresáři nebo k zařízením médií. Spustit příkaz Otevře dialogové okno, ze kterého můžete spustit aplikaci zadáním příkazu. Název příkazu je často (ale ne vždy) stejný jako název aplikace zapsaný malými písmeny. Po zadání prvních písmen příkazu lze použít automatické dokončování stisknutím klávesy. Pokud byl příkaz již dříve spuštěn a lze jej jednoznačně určit, je dokončen v plné délce. Přepnout uživatele Chcete-li v počítači spustit druhou relaci grafického uživatelského prostředí, vyberte možnost Spustit novou relaci. Aktuální relace zůstane aktivní a současně se zobrazí přihlašovací obrazovka, která umožňuje přihlásit se jako jiný uživatel. K první relaci se můžete přihlásit stisknutím kláves Ctrl + Alt + F7. K nové relaci můžete 12 Uživatelská příručka KDE\n25 přistupovat stisknutím klávesy F8 místo klávesy F7. K dalším relacím lze přistupovat stisknutím kláves Ctrl + Alt + F9 až F12. Uzamknout relaci Pokud opouštíte počítač, můžete uzamknutím obrazovky zabránit neoprávněnému přístupu ostatních uživatelů. Po uzamknutí se zobrazí šetřič obrazovky. Přístup k relaci lze znovu získat pouze zadáním hesla. Chcete-li obrazovku odemknout, zadejte běžné přihlašovací heslo. Odhlásit Otevře dialogové okno s několika možnostmi: Můžete ukončit aktuální relaci, vypnout počítač, restartovat počítač nebo zrušit odhlášení. Možnost Ukončit aktuální relaci ponechá systém spuštěný a při příštím přihlášení obnoví spuštěné aplikace. Pokud systém podporuje správu napájení, můžete počítač také uspat a výrazně tím urychlit příští spuštění systému Vložení nebo připojení vyměnitelného média Pokud do počítače vložíte nebo připojíte vyměnitelné médium (například disk CD- ROM, digitální fotoaparát nebo paměť USB Stick), jsou tato zařízení automaticky zjištěna. V systému KDE se zobrazí dialogové okno zjištěného typu média s nabídkou několika možných akcí, které s novým médiem můžete provést. Seznam možností závisí na typu vloženého média. Obrázek 1.5 Automatické zjištění paměti USB Stick v prostředí KDE Úvodní informace o prostředí KDE 13\n26 Chcete-li prohlížet data ve správci souborů, vyberte možnost Otevřít v novém okně a klepněte na tlačítko OK. Zobrazí se správce souborů Konqueror, který zobrazí obsah vyměnitelného média. Obrázek 1.6 Zobrazení obsahu paměti USB Stick. Chcete-li stejnou akci provádět při každém připojení tohoto typu vyměnitelného média, zaškrtněte před stisknutím tlačítka OK políčko Vždy provést pro tento typ média. Pokud do počítače vložíte nebo připojíte vyměnitelné médium zašifrované pomocí systému LUKS (Linux Unified Key Setup), rozpozná prostředí KDE toto šifrování a vyzve k zadání hesla, viz 1.7 Automatické zjištění šifrované paměti USB Stick (strana 14). Zadejte přístupové heslo k šifrovanému médiu. Obrázek 1.7 Automatické zjištění šifrované paměti USB Stick 14 Uživatelská příručka KDE\n27 Další informace o šifrování vyměnitelných médií naleznete v části Encrypting the Content of Removable Media (42 Encrypting Partitions and Files, Deployment Guide). Postup 1.1 Konfigurace obsluhy vyměnitelných médií V dialogovém okně automatického zjišťování můžete nakonfigurovat, jakým způsobem pracuje prostředí KDE s některými typy vyměnitelných médií. Pokud například víte, že určitý typ média obvykle obsahuje fotografie, můžete nakonfigurovat, aby automaticky otevíral aplikaci pro prohlížení obrázků: 1 V dialogovém okně automatického zjištění klepněte na tlačítko Konfigurovat. 2 Zobrazí se dialogové okno konfigurace se seznamem všech dostupných akcí. 3 Klepnutím na rozbalovací seznam Typy médií vyberte, pro který typ média chcete nakonfigurovat příslušnou akci. Seznam dostupných akcí nyní zobrazuje pouze akce dostupné pro daný typ média. 4 Vyberte požadovanou akci a klepněte na tlačítko Přepnout jako automatickou činnost. Obrázek 1.8 Dialogové okno konfigurace vyměnitelných médií prostředí KDE 5 Klepněte na kartu Pokročilé a zkontrolujte, zda je zaškrtnuto políčko Povolit automatické spuštění média po připojení. Úvodní informace o prostředí KDE 15\nÚvodní příručka prostředí KDE SUSE Linux Enterprise Desktop 10 SP2 RYCHLÝ ÚVODNÍ LIST NOVELL SUSE Linux Enterprise poskytuje nástroje, které uživatelé systému Linux* potřebují pro svou každodenní činnost.


Koncentrator kysliku - bazar - Bazoš.cz\nPřenosný kyslíkový koncentrátor OXY Anion Combi - [27.2. 2020]\nNabízím k prodeji přenosný kyslíkový koncentrátor OXY Anion Combi, lze ho použít i během jízdy autem (adaptér nebyl součástí balení, ten přikládám zdarma), balení obsahuje hadici, dálkový ovladač a návod k obsluze ve slovenském jazyce. Pořizovací cena přístroje byla 24 670,- Kč. Do března 2020 je st ...\nKoncentrator kyslíku - [8.2. 2020]\nProdám 5 měsíců používaný vyvýječ kyslíku se zárukou. Moderní kyslíkový koncentrátor od renomované americké společnosti DeVilbiss Healthcare, která je světovým lídrem v oblasti navrhování a výroby zdravotnických prostředků používaných při onemocněních dýchacích cest. Výroba v USA a dlouholeté zk ...


Dovolávám se dnes proti vám svědectví nebes i země: Předložil jsem ti život i smrt, požehnání i zlořečení; vyvol si tedy život, abys byl živ ty i tvé potomstvo a miloval Hospodina, svého Boha, poslouchal ho a přimkl se k němu.\nBible - Deuteronomium 30,19.20\nČlověk je vážen a nevážen nejen podle toho, co dělá, nýbrž i podle toho, co chce.Epikúros\nPátek 3 listopad 2006\nKdo může za mokro v botách?\nNa nedávné procházce s naší malou Anežkou nás zrovna zastihl déšť. Asi to zažil každý z nás – tu dětskou radost, když si může šlápnout do louže a všude kolem to nádherně stříká. K tomu samozřejmě vždy patří laskavé rodičovské varování: „Ne, ne, budeš mokrá!“ A tak to bylo jako vždy. Vracíme se domů a já už slyším výčitky mé ženy, že jsem dceru zase neuhlídal. V duchu jsem se připravoval na obranu, když mě Anežka přerušila.\n„Tatínku, je mi zima na nožičky!“ Usmál jsem se a zeptal: „A kdo může za mokro v botičkách? Anežka, kamarádka Zuzi, nebo sousedovic Štěpánek?“\nOdpověď byla blesková: „Štěpánek.“\nPřátelé pozor! – Navzdory tomu, že ten o nás vůbec nevěděl a byl kilometry daleko.\nA tak nám, kteří se nyní usmíváme, naše děti nastavují zrcadlo. Bůh dal lidem už kdysi dávno v zahradě Eden moudré rady, jak „nemít mokro v botách“. Každého člověka zatížil osobní zodpovědností – za své děti, manželské partnery, za nejbližší, sousedy, za přírodu, kterou nám svěřil…, za náš život, aby byl prožitý nesobecky a plodně; osobní zodpovědnost za to, abychom ho hledali a ptali se znovu a znovu, jak nešlápnout do louže. To, že Anežka navzdory mému varování přece jen skákala do louží, jsem jí samozřejmě odpustil, ale následky si nesla sama. Boty jsem jí nevysušil.\nNemáte právě také mokro v botách??? A kolik přitom potkáváme „Štěpánků“, viďte!


Cestou necestou z Manali do Thiksey | HedvabnaStezka.cz\nCestou necestou z Manali do Thiksey\nKdyž se řekne cestování po Indii, člověk si hned představí velmi dobrodružnou výpravu. Naše cesta z Manali do Thiksey takové představy rozhodně nepopírá…\nJak jsme opouštěli Manali\nUlice zejí prázdnotou, dokonce i běžně pobíhající psi právě dřímají. Ve dvě hodiny ráno opouštíme Manali a procházíme jinak přeplněnou hlavní ulicí. Poprvé se nás tady, v severní Indii, přímo dotýká období monzunů. Všichni tušíme, že mírný déšť ve vesnici může přinést nemalé komplikace nahoře, v 5000 m.n.m. Přes obavy z neprůjezdnosti průsmyků sedáme do minibusu a za 1900 rupií doufáme v bezpečný příjezd do Thiksey. Naše sdružení M.O.S.T. se snaží stavět můstky, mosty mezi kulturami, ale hlavně mezi lidmi. Spojnici mezi Manali a Thiksey jsme zatím nevybudovali, a tak nás podle dopravní společnosti čeká čtrnáct hodin cesty.\nHned po prvním usazení si všichni pochvalují pohodlí sedadel a poměrně dost místa pro nohy. Ve srovnání s běžnými linkovými autobusy se právě ocitáme v první třídě indické dopravy. Zhruba po hodině jízdy zastavujeme. Stáda koz si neberou servítky a kříží nám cestu. Pastevce nevyvede z míry ani troubení aut, ani narůstající kolona. Na takové situace si naše parta vždy řekne: „Prostě Indie“. Zhruba po třiceti minutách, kdy pomalu přestáváme být unešení z krásy stád hlučných zvířat, pokračuje náš řidič serpentýnami nahoru. Obraz přede mnou se mění skoro až cyklicky. Skála, prudká zatáčka, okraj vozovky, skála,…Raději zavírám oči, ač přivyklá indickému stylu řízení, cítím mírnou obavu.\nPo třech hodinách jízdy přijíždíme k prvnímu sedlu, kde se setkáváme s problémy. Déšť vytvořil na cestě 30 centimetrovou vrstvu bahna, v níž se co chvíli kolíbáme sem a tam. Okraj vozovky lemují náklaďáky silničářů, kteří se snaží vzniklou situaci rychle řešit. Jednička, zpátečka, jednička, zpátečka, marná snaha. Řidič vypíná motor, a aniž by cokoliv sdělil, lehá si na volant, obléká mikinu s kapucí a usíná. My s ním. O tři hodiny později pokračujeme v cestě. Netrvá dlouho a narážíme na kámen uprostřed cesty. Několik mužů, včetně našeho řidiče dává hlavy i síly dohromady. Nakonec odvalí kus skály pryč a my stoupáme. S rozedněním ustává déšť a před námi se odkrývá nádherná krajina. Vrcholky zasněžených hor, zelené pastviny místy spásají kozy, v dálce teče vodopád.\nNa první zastávce posnídáme, tedy vypijeme čaj pro Indii typický- masala tea. V kiosku nabízí i výborné snídaně, ale my jsme z cesty naklepaní k nechutenství. Dál projíždíme údolím, kde se vine řeka, v jejímž okolí se pasou ovce, kozy i krávy. Obrovské hory a ještě vyšší vrcholky v dálce nutí člověka přemýšlet nad lidskou malostí. Řidič svou jízdu typu cest příliš nepřizpůsobuje a tak mě z myšlenek často vytrhne patnácticentimetrový výskok nad sedadlo. Ten je obvykle zbrzděn hlavou o střechu autobusu. Každý si postupně vytvoří určitý styl zapření a výskoky mimo sedadlo tak mírně tlumí.\nVýškové nemoci jsme se nevyhnuli\nČas celkem utíká a krajina se mění z horské klasiky, na himalájskou vysokohorskou poušť. Zeleně ubývá, kamenů, písku a výškových metrů přibývá. Ve velkém stanu do žaludku natlačíme tradiční čočku s rýží, odskočíme si za první větší kámen a jedeme dál. Okolo čtvrté odpoledne všem devíti spolujezdcům začíná být jasné, že do cíle nedorazíme ve slíbené době. Po cestě navíc jednomu z minibusů, s nimiž se po cestě potkáváme, praskne výfuk. Tento problém řeší řidiči společně a s klidem Evropanům cizím. Bohužel k této patálii dochází ve výšce 4000 m.n.m. a přes snahu dodržovat pitný režim, nás začíná dobíhat výšková nemoc. I ti nejzkušenější z nás mění barvu pleti. Takhle zelený obličej jsem naposledy viděla u mé čtyřleté sestry, když slezla z řetízáku. Solidarita Indů nezná mezí a tak nám neznámý cestující nabízí zázračnou tabletku. Ve chvíli, kdy se mi motá hlava a jediné nad čím přemýšlím, je zda čočka půjde spodem nebo vrchem, s radostí přijímám. Výfuk je opravený a my všichni sedáme dovnitř s naivní představou, že bude líp. Hlavně, ať jedem.\nNocleh u nomádů\nJenomže řidiči jsou unaveni a všem cestujícím sdělují, že dál se nejede. Zastavujeme v Pangu, kempu tibetských nomádů, kde strávíme noc. Každý z nás musí za nocleh zaplatit 100 rupií. Pomalu začínáme chápat nadbytek zastávek v posledních hodinách a nápadné zdržovačky. Cítím tajnou dohodu mezi cestovní kanceláří a majiteli nocleháren, ale to nic na noci ve výšce 4500 m.n.m. nemění. Každý máme co dělat, abychom sundali batoh ze střechy a šli se uložit. V tuto chvíli využívám pozici fotografky a celou akci pouze dokumentuji.\nUnavení po cestě doplníme tekutiny a uložíme se ke spánku. Zimu zaženeme několika vrstvami dek, součástí vybavení hotelu. S tlakem na plicích, v hlavě a dalších částech těla usínám. V pět ráno zvoní budík a naše vstávání připomíná domov důchodců. Vše nám v takové výšce dává zabrat a tak veškerými pohyby šetříme. Pomalu, velmi pomalu se přesouváme před stany a chystáme se k odjezdu. S obdivem sleduji starší Nomádku. Vaří čaj a její pohyby při tom působí velmi ladně. Poslední, ne příliš překvapivě, dorazí na parkoviště řidiči.\nPřejíždíme poslední sedlo. Pomalu klesáme, přičemž se nám vrací přirozená barva do tváří. Po pěti hodinách jízdy dorazíme do Thiksey. Za námi je třicet dva hodin dobrodružné cesty. Více informací o aktivitách sdružení M.O.S.T. v Ladaku najdete na www.protibet.org\nO autorce: Raduš Hášová je studentka třetího ročníku žurnalistiky na FF Univerzity Palackého v Olomouci. V Indii pobývala měsíc jako dobrovolnice o.s. M.O.S.T. Miluje focení, cestování a nomádské kozy:-)


Policie obvinila muže, který měl na Lovosicku kupčit s hlasy | Hospodářské noviny (iHNed.cz)\n4. 11. 2014 11:49 / 2 minuty čtení\nVolby 2014 policie prodej Ústecký kraj\nPadesátiletého muže obvinila v úterý policie z kupčení s hlasy.\nObyvatelům lovosické ubytovny někdo před volbami nabízel odvoz k urnám a pět set korun.\nPolicie na Ústecku prověřuje kupčení v osmi městech.\nPolicie obvinila z kupčení s hlasy voličů v Lovosicích padesátiletého muže z Litoměřicka, řekla v úterý krajská policejní mluvčí Alena Bartošová. Obyvatelům ubytovny pro sociálně slabé prý už před komunálními volbami někdo nabízel odvoz k volebním místnostem a až 500 korun za hlas.\n"Padesátiletému muži z Litoměřicka sdělili kriminalisté ve zkráceném řízení podezření z trestného činu maření přípravy a průběhu voleb a referenda. Podle našeho šetření to byl právě on, kdo nabízel za volbu konkrétní strany finanční částky," řekla Bartošová.\nPodle serveru iDnes.cz dala podnět k šetření policii lovosická starostka Lenka Lízlová (ČSSD). Na podezření ji upozornili zástupci hnutí ANO 2011.\n"Dostali jsme četná oznámení od sociálně slabých občanů, že jim je od určitých lidí nabízen svoz k volebním místnostem a 500 korun za odevzdání hlasu. Další šetření je věcí policie," řekl už dříve Vladimír Hieke (ANO).\nKandidát Žít Brno nevěděl, kde bydlí. Hnutí tak nejspíš přijde o mandát - čtěte ZDE\nNa radnici zaznamenali krátce před volbami zvýšený zájem o volební lístky, které si tam mohou vyzvednout lidé s trvalým bydlištěm na městském úřadu a právě žijící na ubytovně. "Takový zájem není obvyklý, ti lidé si většinou nevyzvedávají ani poštu," řekla tehdy mluvčí městského úřadu Jana Hejdová.\nPolicie podle Bartošové prověřuje možné kupčení s hlasy v osmi městech a obcích v Ústeckém kraji. Kromě Lovosic je to například Litvínov, Chomutov, Bílina nebo Kadaň. Nově přibyl podnět z Malého Března na Mostecku.\nPolice naopak odložila případ z Ústí nad Labem. Na sídlišti Mojžíř prověřovala informace o možném kupčení s hlasy pro ODS. "Nezjistili jsme, že by k něčemu takovému docházelo, proto jsme prověřování ukončili," doplnila Bartošová.\nANO chce, aby kontrolnímu výboru v Praze šéfovali piráti. Budou s nimi jednat o podpoře\nTOP 09 nepovede žádný výbor na pražském magistrátu. Z opozičních stran koalice počítá jen s piráty. Koaliční dohodu ANO, ČSSD a Trojkoalice do...\nKrnáčová primátorkou, Stropnický radním, shodly se strany v Praze\nStarostové a nezávislí nechtějí, aby byl Karel Březina ve vyjednávacím týmu. Ten přesto zůstává. Strany se dohodly na personálním obsazení rady....


Bianka Bertoková se stala československou Miss Roma 2015 - Brněnský deník\nBianka Bertoková se stala československou Miss Roma 2015\nHodonín – Patnáctou česko-slovenskou Miss Roma 2015 zvolili v sobotu Hodoníně. Zvítězila osmnáctiletá studentka bratislavské taneční konzervatoře Bianka Bertoková. První vicemiss se stala Sára Čisárová z Červeného Kostelce a třetí byla Dominika Sidónie Rácová z Popradu.V nabitém sále kulturního domu v bouřlivé atmosféře večerem provázel Jan Čenský. Miss sympatie se stala sedmnáctiletá Martina Gážiová z Havířova, cenu Sdružení romů a národnostních menšin Hodonín získala šestnáctiletá Jessica Horváthová z Brna. "O titul romské Miss se letos ucházelo přes sto dívek, do závěrečné volby v Hodoníně se dostalo 12 finalistek ve věku od 16 do 20 let. Mezi nimi bylo sedm Češek a pět Slovenek," řekl předseda poroty Jiří Janda.\n27.9.2015 AKTUALIZOVÁNO 28.9.2015\nV Hodoníně zvolili patnáctou česko-slovenskou Miss Roma 2015. Zvítězila osmnáctiletá studentka bratislavské taneční konzevatoře Bianka Bertoková. První vicemiss se stala Sára Čisárová z Červeného Kostelce a třetí byla Dominika Sidónie Rácová z Popradu.Foto: DENÍK/Vladimír Salčák\nBoj o vytouženou korunku sledovali diváci v hledišti, po stranách i na balkonech hodonínského kulturního domu. „Neočekávám žádnou změnu, jsem ráda, že jsem vítězka pro moji rodinu a všechny, kteří mi drželi palce. Trému jsem měla hlavně z chůze, aby se mi netřásly nohy," svěřila se ihned po vyhlášení výsledků Bianka Bertoková.\nTa studuje, pracuje a tančí. Uspěla i na mistrovství světa. „Zvládám balet, latino, společenské tance, lidovky i flamenco. I když mě od malička vedli k modelingu a fotografování, není to moje parketa. Fotím se a předvádím ráda, ale určitě zůstanu u tance," vyznala se dívka.\nZároveň ocenila snahu hlavního pořadatele večera, předsedy Sdružení Romů a národnostních menšin Miroslava Malíka. „Patří mu velké díky," vzkázala nová romská královna krásy.\nV zaplněném sále v bouřlivé atmosféře večerem provázel Jan Čenský. „Už jsem ve věku, kdy nemůžu do poroty, protože se mi líbí všechny. Je tady úžasná atmosféra. Stačí, když se podívám do hlediště. Na začátku nebylo úplně plno, dnes jsou balkóny doslova narvané, nechybí potlesk vestoje a každý další večer má stále vyšší úroveň," řekl Čenský. Dívky před návštěvníky a hlavně porotou musely zvládnout základní soutěžní disciplíny. Byla to promenáda v plavkách, společenských šatech nebo zatančit čardáš. „Cílem soutěže podle pořadatelů není dostat dívky na mola nebo z nich udělat modelky. Cílem je zviditelnit romskou kulturu a ukázat ji celému světu," uvedl předseda poroty Janda.\nVečeru, na kterém vystoupilo několik romských hudebních a tanečních souborů a umělců, předcházelo týdenní soustředění finalistek na Radějově. Zdokonalovaly se tam v komunikačních schopnostech, tanci či v choreografii.\nMiss Roma původně byla pouze lokální soutěží na Hodonínsku. Později se však rozšířila na Čechy a Moravu, od roku 2011 je soutěž pro Českou republiku a Slovensko. „Finále předcházel vysoce kvalitní výběr asi ze stovky účastnic. Komise vybrala dvacet až třicet dívek, pak se počet zúžil na čtrnáct, poté na konečnou dvanáctku," sdělil předseda celostátní Asociace Romů ČR Vladimír Galbavý.\nAutor: Vladimír Salčák, ČTK


Abych se ale na chvíli vrátil k tomu zpocenýmu ránu. Byl jsem to jako já, velmi zmatený a velmi zpocený, ale na druhé straně jako kdosi jiný jsem sice byl taky zpocený, ale to bylo správně a byl jsem si naprosto jistý tím, že všechno je v pořádku. Jen jsem najednou nevěděl, kdo vlastně jsem. Hodně věcí jsem náhle věděl s jakousi samozřejmostí a věci okolo mě se rozmlžovaly jako za jakýmsi igelitem. Jiné předměty, trochu vzdáleně podobné těm, na které jsem byl zvyklý, se mi začaly zjevovat jasněji a jasněji. Ve svém pokoji jsem viděl nějaké jiné osoby, které jsem sice neznal, ale které mi nepřipadaly cizí. Hovořili spolu o věcech, kterým jsem nerozuměl. Čučeli do nějakých přístrojů, vypadaly ty přístroje jako radiolokátory. Čmárali „inženýři“ po tabuli světélkující křídou a zuřivě počítali. Chvilku jsem se nechal vést zbytkovými myšlenkami a najednou jsem jim rozuměl. Mluvili o protrženém ochranném obalu jiné dimenze. Nechtěl jsem se moc vyptávat, protože jsem nechtěl aby si všimli, že jsem někdo, kdo tam nemá co dělat. Pokusil jsem se nenápadně producírovat v „jejich“ pokoji. Jeden z nich mi byl dost povědomý. Vypadal trochu jako já jen byl starší, plešatější a měl větší břicho než já. Ten jediný se na mě koukal dost podezíravě. Když jsem zapojil své klasické myšlení, tak jsem začal mít pocit, že skrz moje tělo prostupují dveře, nebo kus židle, a nebo že jsem po kolena v podlaze. Raději jsem nechal působit jen zbytkové myšlenky. Nakonec to přestalo být protivné, protože mi připadalo docela normální, že se pohybuju prostorem bez ohledu na to, co je nahoře a co dole, chvílemi jsem chodil po místnosti vodorovně a nebo hlavou dolů. Ale to dělali i ostatní, tak jsem na to přišel, až když jsem skrz igelitovou mlhu pozoroval svůj pokoj. Jeden z inženýrů, nebo co to bylo, právě dokazoval, že podle výpočtů jsou právě v oblasti, kde se obal protrhl, mělo by to být poznat podle toho, že bude vidět do té nižší dimenze. Říkal:\n„ Měli byste zahlídnout prostory a věci a lidi, které jste už zapomněli. Však si jistě ještě všichni pamatujete, takový ten pocit, že už to tady jednou bylo. A to je právě ten průser, který musíme co nejrychleji vyřešit, protože nikomu není jasné, co by se stalo, kdyby se to provalilo na mnoha místech a nebo, to by bylo asi ještě horší, kdyby to neopravitelně prasklo. Asi by se ty dimenze promíchaly. A co by to znamenalo, se nedá zatím ani vypočítat a ani teoreticky odhadnout.“\nJakási docela hezká ženská se zeptala inženýra. : „Prosím tě a ten problém je problém náš a nebo i jejich?“\n„Jo to bude milá Barboro jen náš problém, oni o tom nic nevědí. Oni mají v hlavě nějakou diodu zabudovanou, která funguje jen jedním směrem, takže to nevnímají. Vždyť si přece vzpomínáš na školení našeho experta. Promítal video o tom světě. Dyť oni se zabývají na jedné straně jakousi ekonomikou a penězma a na straně druhé ekologií. Ten jejich vědeckej výzkum se jmenuje „Trvale udržitelný rozvoj“ nebo tak nějak. Už jsem to zapomněl. Ale to není tak důležité. Tady jde především o bezpečnost našeho světa a nás lidí.\n„No tomu bych rozuměla,“ odsekla ta holka. „Jenže oni přece mají právo taky na život ne?“\n„Ale ne, oni ne,“ opáčil nasupeně inženýr. „Oni žádná práva nemají. Jednak jsou blbí a hovno vědí, jsou to podřadné rasy. Ale jen dokud jsou tam v tom svým igelitu. Až zdechnou, nebo pojdou, já si přesně nevzpomínám, jak se říká tomu, když za igelitem končí, tak stejně přejdou do našeho světa. Projdou inkubačním táborem kdesi nahoře, kde dostanou školení, prověříme jestli jsou už schopní bydlet a žít v našem světě. No a tak se stanou námi. Tys taky byla kdysi tam. Jen si na to nikdy pořádně nevzpomeneš, protože to v táboře odstraní z hlavy. Jen jakési zbytkové myšlenky ti zůstanou v hlavě. Ale to je neškodné, to ti neublíží. To patří v našem vývoji. Od lidí až k nám pánům tvorstva.“\nKdyž to nafoukaný inženýr vysvětloval té pěkné holce, tak jsem na chvíli dostal na toho vola vztek, co si to o nás lidech myslí. Ale pak jsem si uvědomil, kolikrát za život jsem si to o nás lidech myslel a kolikrát si to budu muset ještě myslet. Jediné, co mě zarazilo, byla ta zmínka o zbytkových myšlenkách. To mi dalo dost zabrat. Jak to, že to pojmenoval stejně. A taky proč jsou tak nejistí, když jsou nadlidi. Potřeboval jsem se na chvíli soustředit, tak jsem si sedl na židli v koutě pokoje. Jakmile jsem se začal soustředit, tak se mi před očima objevovaly předměty mého pokoje, ale byly na podivných místech. Tedy alespoň z mého pohledu se to tak jevilo. Koberec na podlaze jsem měl vedle svého pravého ucha a kus klavíru mi procházelo hlavou. V rameni jsem měl zastrčené rádio. To hrálo, ale já ho neslyšel. Když jsem pohnul rukou, projela neslyšně postelí a podlahou. Motala se mi z toho hlava. Všechno to bylo podivné a musím se přiznat, že mě to moc nebavilo. Necítil jsem se v tom „světě“ doma a dobře. Jen ta holka se mi líbila čím dál tím víc. Chtěl jsem si s ní popovídat, třeba by mi řekla něco důležitého nebo zajímavého.\nRozruch okolo obrazovky upoutal pozornost všech v místnosti. Shlukli se okolo přístroje a zmateně pokřikovali. Vůbec jsem jim nerozuměl, jen kousky vět. Zdálo se, že konečně objevili tu trhlinu v igelitu. A taky to vypadalo, že je vyděsilo, že je to velmi blízko jejich laboratoře. Vyndali z kovových skříněk obrovské prejtnice a začali je plnit jakousi vodou, nebo tekutinou. Došlo mi, že to budou chtít slepit. A co já, doprdele. Já tu zůstat nechci. Zvedl jsem se ze židle a rozhlídl se kolem. Na stolku byla disketa, kterou vyndali před chvílí z počítače. Nevím, proč jsem to udělal, ale ukradl jsem ji. Pak jsem se začal úporně soustředit. Jak se říká, sbíral jsem své myšlenky. Tupě jsem propadl jakýmsi ubleptaným igelitem a spadl na zem svého pokoje. Byla to dost rána, protože jsem to nečekal. Ta řacha probudila moji ženu ze spánku a ona otráveně zavrčela: „Co blbneš!“\nPo Poulencovi a Mozartkovi a tvrdém rohlíku jsem si zapnul počítač. Chvíli jsem si maloval ve fotošopu. Takový trochu zkurvený obrázek. Podivně zkroucený pokoj, plný plovoucích židlí. Červených. Jen aby se neřeklo, tak jsem to pojmenoval rozhovor. Ale o žádný rozhovor nešlo. Jen taková trochu finta, abych to nemusel moc vysvětlovat. Na disketu, kterou jsem ve „snu“ ukradl, jsem si ani nevzpomněl. Uprostřed obrazu byla nějaká pokroucenina, skoro jako vír, co ty předměty propojovala a když se nedával pozor, dalo se prokouknout na druhou stranu. Jako za obraz. Realista by řekl, že za papír, protože by to moje dílko za obraz nepovažoval. Třebas moje žena.\n„Ty dnes nejdeš do práce?“ zeptala se na půl huby, nepočkala na odpověď a šly se venčit.\nRanní návštěva „kdesi jinde“ se mi celá vybavila. Některé věci, co jsem tam viděl a slyšel, se mi velmi nelíbily, ale hlavně, a to používám velmi často takovou metodu, nebyly hladké, měly hrbolky a některé značně ostré. Pokusím se to líp vysvětlit. Když se mám k něčemu vyjádřit, je úplně jedno k čemu, většinou se pokouším vnímat to jako balík. Když je balík hladký, tak je to v pořádku, to s ním asi souhlasím, a nebo má hrby rafinovaně ukryté pod tím obalem, co vypadá jako povrch. A když je hrbatý, tak je to blbé a nemám ho rád a odpuzuje mě. Třeba obraz na výstavě. Kouknu a lezou z něho hrby a boule. A už ho nechci. Našel jsem si sice nakonec takovou fyzikální fintu. (Protože moc věcí bylo hrbatých). Čumím dlouho na hrbatou věc, až začnu vnímat jen kousek té věci. Pak ten kousek není hrbatý a mně přestane vadit. Takhle umím rozšroubovat jakýkoliv předmět a vyhlazený v mé hlavě opět smontovat. Pak už hrby nemá a přestává mi vadit. Je pravda, že takové rozšroubování čehokoliv mě velmi unavuje.\n„Error on disk A, disk is not formated. Try again?“ Zkusil jsem to znova a znova. Asi po desáté se to chytlo. Ty bylo překvápko. Proč jsem to zkoušel tolikrát?\n„Ještě si o tom promluvíme na stranické schůzi, zatím neopouštěj prostor a s nikým se nestýkej a nemluv s nikým o těch svých názorech. Nebo budeme muset přikročit k bezpečnostním opatřením. A ta jsou velmi krutá. Tak bacha!“\n„Kdo jsi, tebe neznám, ze které jsi skupiny?“\n„Ale znáš mě. Ráno jsme se zdravili.“ odpověděl jsem s předstíranou lhostejností a suverenitou.\n„Jo to vím, ráno jsem tě viděla, pak jsi totiž záhadně zmizel. Zahlídla jsem z tebe najednou jenom nohu. A když jsem se na tebe ptala kolegů, tak si mysleli, že jsem se zbláznila, protože tě tady nikdo neviděl.“\n„ Jsem ze sektoru C137 dolní část. Tak proto’s asi viděla tu nohu, když jsem mizel. Byl jsem odvolán.“\n„No jo, ono to je teď dost divoký, co zjistili průser v ochranným obalu. Každou chvíli se navštěvujou jednotlivý sektory a furt diskutujou. Já tomu zas až tak nerozumím. Zkoumaj, kde je průser. Asi to bude dost vážný, protože jsou všichni děsně nervozní.“ reagovala na mou poznámku. Myslím že se tak jmenoval, jak jsem si matně vzpomínal.\nPozoroval jsem nenápadně svou novou „jinodimenziální kámošku“. Vůbec nevypadala jak z jiný dimenze. Byla hezká, černovlasá, malý prsa, zajímavý ksicht a asijské oči. Líbila se mi čím dál víc. Uvědomil jsem si, že jsem se ještě nikoho z nich ani jednou nedotknul. Kdyby to byla jen moje představa, tak bych si asi ani neuvědomil, jestli se jich můžu dotknout. A navíc, byla hezká, tak proč to nezkusit zrovna na ní.\n„Výzkum je výzkum.“ řekl jsem si v duchu a jakoby mimoděk jsem jí položil ruku na rameno. A nic divnýho se nestalo. Byla opravdická. Byli jsme zrovna v takovým temným koutku místnosti.\n„Co furt blbneš?!“ zareagovala neomylně stejně moje žena. „Je ti něco?“\n„Ale není, tomu bys nerozuměla. Jen jsem trochu usnul při čtení.“ A hrábnul jsem po Sokratovi, co mi z ruky vypadl. Jediné co se mi zmatenou hlavou honilo, bylo C137 dolní sektor.\n„Jé, to je pěkná krabice!“\n„Jé jaks na tý kouli udělal ten krásnej stín, to mě musíš naučit.“\n„To je dobrý, to se mi líbí, tos skenoval z nějaké tvé fotky? Vytiskni mi tu krajinku, já si to dám v práci nad stůl a budu se na to koukat. Jo?“\n„Tu americkou Sochu svobody zamrzlou v ledu taky tenkrát nikdo neviděl, jen já. Třeba máme jinak připojené oči k mozku. Co já vím, jak je to v člověkovi udělané?“\n„C137 dolní sektor.“ No jo, to jsem říkal v tom snu, nebo co to bylo. Propadl jsem se do monitoru. Tabulka byla jasně trojrozměrná. Vlezl jsem si pod ni a odpočítal sloupec C a počítal jsem řádky. U 137 řádku jsem se zarazil. Kouknu do buňky C137. Místo hodnoty jsem uviděl laboratoř a v ní nějaké lidi v bílých pláštích. Přepadla mě únava, vypadl jsem z monitoru, chvíli tupě seděl před počítačem.\n„Ahoj, kam deš?“ zahájil jsem blbě rozhovor. Já se snad ani neumím bavit s holkama. Vždycky říkám takové kraviny.\n„No jo, ale přece se z toho nepoděláme, jednou za čas se musí člověk na všechno vyprdnout a udělat něco, co okolí nečeká. Takové zdravotnické vybočení, duševní acylpyrín.“\n„Tak pojď ke mně na návštěvu.“\n„To je bordel, zase zpoždění.“\n„Když se na tu fotku dívám, tak mám pocit, jako bych spadla z kola. Bolí mě z té fotky kotník. To je divný, co?“ To mě úplně uzemnilo. Barbora pokračovala:\n„Já si stejně myslím, že jsme se už někdy museli vidět. Dřív, to nám mohlo být tak 16 nebo 17 let. No to je blbost. Já tomu nerozumím. Už poprvé, když ses tam ve velíně ukázal, tak jsem měla pocit, že se známe.“\n„Ty Barčo! Můžu si tě vyfotit, já jsem vlastně fotograf z jinýho sektoru? A mě už nebaví fotit jen na zakázku a oficiality. Už jsem dlouho nefotil jen tak pro sebe.“\n„Doufám, že to nebude v nějakým mládežnickým časopise. To bys mě nas...“ zarazila se na chvilku, ušklíbla se a pokračovala: „naštval.“\n„Co to je za starou mrchu?“ smála se Barbora.\n„Já ho mám rád, je to můj kamarád, a spolehlivej. Já ty nové digi stroje nesnáším, jsou moc chytré a obrázky z nich jsou stejné, ať už to fotí kdokoliv. Takovej digáč z tebe dělá jen stativ. a drátěnou spoušť.“\n„No to jo, ale když si vemeš, že fotit kvalitně se naučíš až po sedmiletým studiu na universitě, tak jsou ty digáče skvělý. Ty nové mašiny i komponují samy a ty jen počkáš, až to nafotí ten stroj sám, hvízdneš na něj a on se vrátí zpátky do tašky. Tak je to pokrok, ne?“\nNa to jsem nic neřekl, protože se mi to všecko zdálo uvalený. Vzpomněl jsem si na fotopříručku, kterou jsem kdysi začal psát, a taky jak jsem ji nikdy nedokončil, protože jsem na tyto věci lempl. Vzpomněl jsem si, jak tam v příručce brojím proti automatům. A to jen takových, co ještě samy do tašky neskáčou. A vzpomněl jsem si na svého chytrého Nikona, který uměl všecko možné. Vzpomněl jsem si, jaké jsem míval pocity, když jsem s ním fotil. Pocity rozviklaného stativu. Já vím, že to tak úplně není pravda, protože dokud jsem nezakomponoval, tak z toho byla blbá fotka. Ale ten pocit stativový, ten tu byl. A taky jsem si vzpomněl, jak jsem toho bakelitového Nikona přestal mít rád, i když se jmenoval Nikon. A jak jsem byl alergický na jeho bakelit a chytré vrčení při ostření. A ty foťáky tady, jestli Bára nekecá, to musí být šílenost sama. Kdo jim asi cpal do pamětí, jak má ta fotka vypadat? Nebo to mají tak zařízené, že si můžou vybrat foťák podle nátury? Když jsem romantik, tak to řeknu u pultu. Oni mi vyberou romantický automat, co měkce fotí? A nebo to mají podle fotografů co se nějak proslavili? Třebas: „Dejte mi Bressonku, nebo raději ne, dejte mi velkou Sudkovku“. Pěkná kravina. Ale co když o našich fotografech vědí hovno? Co když mají jen zautomatizovaný pohled na svět? Teda na „svět“.\n„Co ti je, není ti něco?“ Hlas měla trochu poděšený. Rychle jsem se zkoncentroval a přepustil myšlení do zbytkového stavu. Docela jsem už na tu technologii začínal být machr.\n„Ne, nic mi není. Kdoví co se ti zdálo.“\n„No kdyby ses viděl, tak by ti to taky připadalo divný. Koukala jsem se na tebe a najednou jsem měla pocit, že skrz tebe vidím zeď svýho pokoje. To bylo šílené. Viděla jsem ti v břichu ten obrázek, co visí za tebou“.\n„To asi není můj problém, to budeš mít ty něco z očima. Světlo je tu pitomé a slabé. A možná, že seš jen unavená“.\n„Unavená, to těžko, když nás každej den dopujou práškama proti únavě a nemocem. A unavená budu asi za půl hodiny. To funguje dokonale.“ Odsekla Barbora. Zkusil jsem si zaimprovizovat:\n„Tos nikdy nezkusila si ty prášky nevzít?.“\n„Copak tys to někdy udělal?.“\n„Jo, já to dělám běžně. Mě ty prášky děsně serou. Mám pocit, že nejsou jen proti nemocem a únavě. Já mám pocit, že mě ovlivňujou i jinak. Jen nevím jak.“ Lhal jsem jak sociální demokrat. Ale Bára se na mě podivně podívala a řekla:\n„Stejně seš divnej. Něco se mi na tobě nezdá. Nevím, co to je. Asi bych se měla zeptat svýho instruktora.“\n„Vykašli se na instruktora. Zkus si to nechat pro sebe. Copak ti nevadí, že o tobě musí všechno vědět? Já už ale budu muset jít, protože mě ještě čeká dost úkolů. Ale já se sem někdy zase propasíruju, teda chci říct, že zas někdy příjdu.“\n„Tam“ jsem se nevydal dost dlouho. Měl jsem spoustu práce a starostí „tady“ a byl jsem dost unavený. Nic se mi nechtělo podnikat. Ani malování a focení mě nebavilo. Ne že bych si nevzpomněl na „tam“, dokonce jsem několikrát seděl kdesi v koutě a snažil si urovnat myšlenky a poznatky, abych byl líp připravený, až „tam“ zase vlezu.\nNapříklad mě zajímalo, jestli by se dalo nazvat bigaminií a taky podle toho soudit, kdybych byl „tady“ ženatý a „tam“ taky. Co kdybych měl tu i tam rodinu, jak bych měl dělit čas mezi „tam“ a „tady“. Jak se starat o obě rodiny. A kdyby to prasklo, tak kdo by mě soudil za mnohoženství. A jde li vůbec o nevěru, nebo ne. Když bych to komukoliv řekl, tak bych asi byl považovaný za blázna a taky bych v blázinci skončil. Jenže to bych skončil v blázinci „tady“, ale „tam“ bych mohl kdykoliv odskočit jako neblázen. A jestli ten chlap, co mi je tak podobný „tam“ jestli to náhodou nejsem já, někdy později, až „tady“ definitivně skončím. Taky mi vrtalo hlavou, jestli jsou vyšší nebo nižší formou něčeho živýho. Je fakt, že to tam líp funguje, je tam větší pořádek na ulicích. Nesmrděla tam žádná auta. Dokonce si uvědomuju, že „tam“ nikdo autem nejezdí. Jen jakési prostředky hromadné dopravy. Vypadá to tam na docela zmáknutou infrastrukturu. Ale i negativní věci „tam“ vnímám. Třebaže se „tam“ nikdo nesměje a všichni jsou tam takoví gumoví, nebo hadroví. Nevím, jak to přesně popsat. Všichni jsou vážní a pořád něco kutí. Ale připadá mi, že ne sami od sebe. Jakoby je někdo řídil. No jo, takový pocit jako za totáče u nás, žádná iniciativa.\nVzpomněl jsem si na Barboru, doma jsem byl sám jen s pejskem. Žena si odjela do Švédska nebo kam, a kluci byli na nějakým táboře. A dcera hlídala v Anglii coby au pair jakéhosi smrada rozmazleného. Vzal jsem do kapsy fotky a do druhé strčil rolleiee s citlivým filmem. Dostat se tam už pro mě byla hračka. Překlopit myšlenky a byl jsem „tam“. Svůj vstup do jiného prostoru jsem trošinku vylepšil. Dřív jsem přepadl „tam“ tak rychle, že jsem se z toho rozkolísal a „oni“ si toho mohli všimnout. Ne že by na to přišli, na to byli moc nafoukaní a jistí sami sebou. No ale jistota je jistota. Tak jsem to vylepšil, přechod do zbytkového myšlení jsem prokládal myšlením normálním, což nebylo zas tak těžké, naučil jsem se to za pár dní. Můj vstup do „tam“ byl měkký a nenápadný. Vniknul jsem do jejich prostoru postupně a tak si toho nikdo nevšimnul. Zajímavé bylo jen to, že jsem se uměl vloupnout jen do stejného místa, jako při první návštěvě. Zatímco zpět jsem se vždycky vrátil přesně tam, odkud jsem vypadl. (Takže na přesouvání v prostoru to nepůjde použít).\nZa prvé - hlásit každou podezřelou osobu přímo na ÚV. Je povoleno použít pegas knoflík na osobní magnetické kartě.“\n„Co to je pegas knoflík?“ Zeptala se tlustá ženská z davu.\nZa druhé - je zakázáno pohybovat se mimo vymezené prostory a objekty. Návštěvy v povolených sektorech se musí od nynějška hlásit na vrátnicích a hlavně zapisovat. Pořád všechno zapisovat. Každé ráno zápisky odevzdávat v zaměstnání vedoucím útvarů. Vše se bude důsledně kontrolovat a experti z odboru pořádku budou vytvářet rekonstrukci časovou i prostorovou. Tímto způsobem je dokonale zajištěno, že nikdo nepronikne do naší dimenze, aniž bychom ho neodhalili.“\n„To je kreten, ten zpocenec.“ Pomyslel jsem si potichu. „To za komunistů u nás se pokoušeli o to samé a hovno to pomohlo.“\n„Za třetí - všechna tato opatření platí až do odvolání. A pozor, všechny tresty se zpřísňují na trojnásobek normálních trestů. A to po dobu výjimečného stavu, který tímto všeobecně vyhlašujeme.“ Celý se zadýchal, tlouštík jeden.\n„Za čtvrté - ...“\n„..mi polib prdel, blbe!“ pomyslel jsem si v duchu a odplížil se do temného kouta. Takové hovadiny poslouchat nebudu, protože je znám. Hledal jsem v davu Barboru, ale nikde jsem ji neviděl. Samé divné ksichty. Prohlídl jsem si jejich počítačové vybavení. Zkoušel jsem se skamarádit s jejich softwarem. Vypadalo to dost komplikovaně. Ale to byl jen prvotní dojem. Nakonec jsem zjistil, že je to velmi jednoduché na ovládání. Daleko jednodušší než naše programy, rychlejší a daleko výkonnější. Chvíli jsem si hrál s analyzátorem vedlejších vlivů. To jsem si přečetl na panelu, já nejsem tak chytrý, abych znal kdejaký přístroj. Nevěděl jsem stejně, co jsou to vedlejší vlivy. Na stole se povaloval jakýsi malý kapesní digitální měřáček. Bylo na něm napsáno: Měřič cizího pole. Když jsem ho zapnul, tak v něm luplo a všechna čísilka se zblba. Ukazovaly totéž, co moje hodinky, samé osmičky. Napadlo mě, že bych ho mohl na chvíli šlohnout a zkusit s ním něco změřit u nás. Ale co s ním, když je rozbitý. Laboratoř měli vybavenou slušně. Tedy alespoň co se vzhledu týče. Funkce přístrojů mi zůstaly utajené.\nZapnul jsem počítač a zkoumal tabulku. Prolezl jsem hodně buněk a zkoušel analyzovat výsledky svého pozorování. Podařilo se mi vyvolat okno trajektorií a prohlížel si ty krásné křivky. Napadlo mně, že kdybych upravil souřadnice na náš prostor, že by to mohlo fungovat taky. Po několika blbých a neúspěšných pokusech se mi podařilo nasimulovat náš prostor. Trajektorie vypadaly podobně, jen byly sklopené jinak, ale vypadaly taky jako pomačkané prostěradlo. Napadlo mě, že ty hrby a pomačkaniny jsou dost podobné tomu, jak vnímám věci, které se mi nelíbí. Takové věci, co nejsou hladké. A zjistil jsem, že je to skoro totožné. Byl jsem z toho dost vzrušený, už dlouho jsem nic neobjevoval. Zabral jsem se do práce a makal jak pitomý. Za tři hodiny jsem pronikl do souvislostí a podařilo se mi dost přesně rovnicí popsat ty hrby na prostěradle u "nich" i u „nás". Rovnice souhlasily perfektně. Ať jsem to počítal odkudkoliv, vždycky mi to vyšlo stejně. Už jsem věděl, kde je průser. Bylo to docela jednoduché. Problém průniku vznikl u nich, a to proto, že se jim nepodařilo vymlátit z lidí „tam" vzpomínky na „tady". Takže všichni ti jejich vědci vytvářeli teorie a programy, které v sobě měly stopy minulého života. A tak se v jejich interaktivních a prostých programech neustále opakovaly zkušenosti z minulosti. Asi ten jejich „očistec" nefungoval tak, jak by měl. Taky bylo teď jasné, že to „tam“ řídí skupina nějakých ideologických vládců, kteří se za každou cenu snažili udržet to minulé mimo dosah ostatních lidí „tam". Závěry mého bádání mě otrávily. Čekal jsem něco jiného. Normální totalitní systém tam vládne. Asi se na to vyprdnu a už tam nepůjdu. No, a pak jsem přišel na tu nepříjemnou myšlenku. Co když se to protrhne a ty světy se propojí. Ono to možné je, to z pokusů už bylo skoro jasné. A tím pádem tady vyhraje taky totalitní systém. Oni "tam" se spojí s komunistama a dalšíma blbcema od "nás" a my ostatní to odsereme. To se mi vůbec nechtělo. A taky se mi nechtělo dělat nějakého spasitele toho jejich i našeho blbého světa. Počítal jsem nějaké rovnice dál, až jsem přišel na jednoduchou závislost. Chyba jejich programů spočívala v tom, že jejich zbytkové myšlenky zaváděly do programu časovou chybu a tak se dimenze lišily jen v prostoru, ale ne v čase. Protože jinak bych se nemohl setkat sám se sebou (byl-li jsem to já) a s holkou, se kterou jsem chodil na gymplu. Bylo toho dost, co se touto časovou chybou stalo naprosto neuchopitelné. Nedalo se to domyslet do konce. Aspoň já jsem to nedokázal. Pokusil jsem se dostat do jejich programu, co jsem měl na ukradené disketě. Strojový kód byl úplně stejný jako používáme v našich programech, samé nuly a jedničky, žádný zázrak nadlidstva. Přeložil jsem jejich zdrojový program a našel vzorec pro časové zaměření a jeho vazbu na prostor. Nebylo to pro mě jednoduché, protože to moc se zdrojákem neumím. Nakonec se mi to podařilo. Měl jsem v ruce disketu, která už se chovala časově správně. Ale jen jako simulace, protože správně reálně mohla fungovat jen u „nich". Rozhodl jsem se, že se tam ještě jednou vydám a zkusím to s Dušanem probrat. Byl jsem ze všeho unavený a tak jsem si vyvolal film odtama a udělal pár aktů. Fotky se mi zase líbily. Bylo v nich něco tajemnýho. Nebyly klasické, ale to na nich bylo pěkné. Rozhodl jsem se, že připravím kolekci obrazů a fotek z jiného světa a udělám výstavu. Na to budu potřebovat prachy. A to znamená, že budu muset udělat pár blbých kšeftů pro bílé fusakle (tak říkám pracovně fialovým sakům, neboli novodobým podnikatelům). To mi sice otrávilo zbytek dne, ale účel světí prostředky, bez peněz tu výstavu neudělám.\nZa pár měsíců jsem měl vernisáž fotek a obrazů z jiného světa. Výstava se jmenovala „vtipně“ Z jiného světa. Kritika byla velmi tvrdá. Fotky se nelíbily, dokonce jsem se dozvěděl z tisku, že vůbec neumím fotit. Fotky nikdo nechtěl koupit. Mně se i po té ostudě líbily. Paradoxem zůstalo jen to, že za mnou chodili tajně lidi a ty fotky si ode mě kupovali. Jen chtěli, abych to nikomu neříkal, protože když ta kritika byla tak nemilosrdná, tak si přece nemůžou dovolit je oficiálně kupovat. To mi bylo dost jedno a za dva měsíce mi z výstavy žádná fotka nezůstala. No, a to znamená, že to byla moje nejúspěšnější výstava. Jen to zase nikdo neví. Fuj, to je svět.


Zeman rozděluje společnost! Opravdu? – Nová republika\nZeman rozděluje společnost! Opravdu?\nJednou z nejčastějších výtek na adresu současného prezidenta je tvrzení, že rozděluje společnost. Nevím, kdo s tím náhledem přišel jako prvý, ale jsem přesvědčen, že to byl buďto naivně politicky myslící člověk, nebo naopak velmi schopný manipulátor veřejným míněním. Umně využil toho, že k osobě Zemana nikdo nemůže zůstat chladným. Buďto jej musí uznávat, obdivovat, či až nekriticky mu fandit, nebo naopak z hloubi duše nenávidět a nesouhlasit s ním ani tehdy, když má prokazatelně blíže k realitě. To všechno ale není dokladem taho, že on sám společnost rozděluje.\nTakové hodnocení jeho chování a názorů je povrchní, primitivně pokládající jevovou stránku reality za její podstatu. Ve skutečnosti Zeman společnost nerozděluje, pouze odhaluje a mnohdy doslova demaskuje, jak už je ve své reálnosti dnešní společnost děsivě rozdělená. Týká se to nejen České republiky, ale i EU, ba celého světa.\nMnoho moudrých myslitelů již léta hovoří o tom, že se po rozpadu SSSR nebývale zvyšuje diferenciace mezi lidmi. Obvykle se hovoří o nerovnosti příjmové, majetkové a životní zajištěnosti jednotlivců, což už je natolik viditelné, že si to prakticky nikdo rozumný ani netroufne zpochybňovat. Dokonce se již běžně hovoří kupříkladu o nesouměřitelnosti bohatství mezi lidmi.\nJenže už mnohem méně se mluví o daleko podstatnější diferenciaci mezi lidmi a tou je rozdílnost občanská, čti, mocenského začlenění a především skrytého vlivu. V kapitalismu od demokratického po diktátorský, bylo jeho dlouhodobou existencí veřejné mínění zpracováno natolik, že rozdílnost v bohatství je považována za „přirozenou“, především proto, že je údajně zásluhová.\nJenže stejný politický systém o sobě již staletí tvrdí, že před zákonem jsou si všichni rovni. A nejen před ním. Naprostá většina občanů si ale v posledních desetiletích na vlastní kůži ověřila, že to vůbec, ale opravdu vůbec, neodpovídá skutečnému stavu. Lidé to vnímají nejen před zákonem, čili konkrétně u soudů, ale v jednání úřadů, samosprávných funkcionářů, ba dokonce ve špičkových obchodech, hotelích, zdravotnických a jiných sociálních zařízeních. Každý cítí, že si jsou lidé sice rovni, ale někteří jsou rovnější, a dneska už dokonce i mnohem víc rovnější. Taková situace je sice stará jako lidstvo, či politickým systém sám, leč nikdo nedokáže popřít, že se zmíněná nerovnost stále více prohlubuje.\nNejcitlivěji občané vnímají diferenciaci v politické části veřejného prostoru. Každý bez výjimek, kdo se začal angažovat v praktické politice, se s tím setkal. Dříve, či později si uvědomil, že on není tím, kdo fakticky rozhoduje, že si dokonce nemůže dovolit ten přepych, aby rozhodoval podle svého nejčistšího svědomí a vědomí. Jinými slovy pocítil nad sebou knutu „mafie“ vlivu, oněch anonymních, opravdu vlivných a pro veřejnost naprosto nepostřehnutelných osob. Skryté to struktury reálné moci. Tento stav v politickém světě ale začínají vnímat i občané, kteří jsou pouhými pasivními činiteli v politice. Jinými slovy, stále více občanů si uvědomuje svou naprostou bezmocnost ve světě jim neznámých a jimi nepochopitelných sil.\nRozdělení společnosti tedy existovalo, existuje a bude existovat. Zeman na tom vůbec nic nevytvořil navíc. Pouze svým chováním a názory poodhaluje hloubku stávajících a neustále se prohlubujících rozporů u nás, v Evropě i globalizujícím se světě. Ti, kdo se snaží obrovské rozdílnosti před veřejností zakrývat, či „korektním“ chováním dokonce dokazovat, že vůbec neexistují, ho proto z hloubi svého přesvědčení, musí nenávidět. Ona nenávist, projevující se nevybíravými útoky všeho představitelného druhu, je bezpečným identifikačním znakem toho, že se Zemanovi daří odkrývat roušku zahalující možná i ty nejstrašnější rozdíly mezi lidmi. Nejstrašnější proto, že se jeví jako věčné a nenapravitelné.\nKaždý, kdo v současnosti tvrdí, že chce občanskou společnost sjednocovat, tak je buďto totálně mimo mísu, nebo dokonce celé společnosti velice nebezpečný. Sjednocovat společnost s tak obrovskými a stále se zvětšujícími rozdíly mezi jejími příslušníky, lze totiž jenom násilím. Tím větším, čili pro veškeré lidstvo nebezpečnějším, čím jsou samotné rozdíly větší. Společnost by se neměla nechat oklamat a už vůbec by neměla věřit siláckým prohlášením o sjednocování. Při obrovské složitosti tento problém nemá žádná, ale naprosto žádné, jednoduché řešení. Kdo je nabízí, tak bohapustě lže, nebo je politickým hlupcem, na kterého vsázet je nejen omylem, ale proviněním na sobě samém.\n5. kolona NATO energetika zdražování Ukrajina ekonomika fašizmus válka USA energetická krize Rusko příprava války EU demokracie média volby náš svět manipulace a lži cenzura Evropská unie


Divadlo Kámen: Postřehy (No. 13) – Divadelní noviny\nPražské Divadlo Kámen pomalu a opatrně otevírá svou 18. divadelní sezonu, z toho devátou v domácím karlínském Studiu DK. Jeho zakladatel a režisér Petr Odo Macháček se svým souborem stále důsledně hledá a zkoumá, ale také se snaží uceleně definovat a nenásilně divákům předávat smysl existence a poslání Divadla Kámen a nabízí, jak lze k jeho tvorbě přistupovat. Koncem letních prázdnin jsem se ho zeptala, jakým směrem hodlá dále vést Divadlo Kámen a co diváky čeká v nadcházející sezoně.\nPosouváme se k hereckému divadlu\nPetře Odo, jak bys zhodnotil loňskou sezónu Divadla Kámen?\nKdyž odpovím jako režisér: Povedla se inscenace Dopis poslaný poštou; je to jako zázrak, všechny složky fungují, všech přibližně deset herců pracuje a zkoumá tak, jak si to představuji – zajímavěji, než jsem si představoval. Z některých představení jsem měl – a nejen já – skutečně hluboký zážitek překračující běžné umělecké hranice.\nKdyž odpovím jako šéf divadla: Žijeme, chodí k nám diváci, máme vynikající herce, máme dobrý prostor ke hraní a zkoušení…\nPetře Odo, přišel jsi během loňské divadelní sezony na něco zásadního, co třeba nějak výrazněji změnilo či alespoň ovlivnilo tvorbu Divadla Kámen?\nPrávě během loňské sezóny jsem si čím dál víc uvědomoval a čím dál víc pro sebe definoval něco jako „poslání“ Divadla Kámen. Na momentální úrovni svého vývoje a v momentálním rozpoložení bych ho formuloval takto: Jsme tady proto, abychom prožívali a zkoumali soustředěnou přítomnost. Nebo trochu jinak: Divadlo Kámen je tady proto, aby jeho herci a jeho diváci žili, prožívali a zažívali co nejsoustředěnější, nejsilnější přítomnost. Na této úrovni vývoje se mi zdá, že vše další je buď podmnožinou této úlohy (například řešení pro prostor, rytmus, napětí; nebo komunikace, situace…) nebo jejím technickým předpokladem (například role, motivy, témata, příběhy, herecké dovednosti, významové konstrukce, …). Tato má ujasněná orientace, pokud se mi časem příliš nezatemní nebo příliš nezrelativizuje (což je celkem dobře možné), určitě ovlivní to, co budeme dál dělat. I když žádné radikální změny to neznamená. Tímto způsobem pracujeme už roky, byť dosud méně uvědoměle.\nPovedla se inscenace Dopis poslaný poštou; je to jako zázrak, všechny složky fungují, všech přibližně deset herců pracuje a zkoumá tak, jak si to představuji… Jan Aksamít jako Otec. FOTO archiv Divadla Kámen\nPetře Odo, jaké byly divadelní prázdniny Divadla Kámen?\nÚplně supr. Hráli jsme jen na jednom festivalu (Jiráskův Hronov – pozn. red.), takže byl čas na klidné uvažování i obnovu chuti do práce. A také na přípravu nových internetových stránek divadla, od kterých očekáváme větší možnostipři komunikování s diváky a okolním světem.\nPetře Odo, jakým směrem se tvorba Divadla Kámen ubírá a proč?\nKdyž odpovím jako režisér: Díky tomu, že se postupně učíme ovládat (nebo aspoň zvládat) další a další nástroje (herecký minimalismus, fyzické cítění, práce s prostorem, improvizace, osobní herectví…), můžeme tvořit stále vyhraněnější projekty a úplně se v nich neztrácet. Také pracujeme uvědoměleji; k uvědomělosti patří i naše vědomí toho, že na mnohé aktivity a jevy nelze uvědomělost použít, takžejí neplýtváme tam, kde by byla zbytečná a škodlivá.\nCelkově bych jako režisér řekl, že se od původně silně režisérského divadla posouváme k hereckému divadlu. V tomto posunu chceme pokračovat. Je asi zbytečné zdůrazňovat, že k tomu potřebujeme velmi vyspělé herce.\nKdyž odpovím jako šéf divadla: Velkým úkolem pro nás je nenásilně vysvětlovat, že divadlo může být i uměním překračujícím běžné chápání diváků i tvůrců. Že mu není nutné stoprocentně rozumět, ale je ho potřeba maximálně cítit. Že nevyslovitelné otázky na úrovni estetiky jsou důležitější než ty vyslovitelné. Že je důležité nejen konkrétno, ale i abstraktno. Že divák je v divadle proto, aby společně s herci otevřeně hledal.\nJe to taková skoro osvětová práce. Pořád se totiž setkáváme s tím, že mnoho lidí vychovaných měšťanskými divadly považuje cokoli nevysvětlitelného nebo abstraktního za nedostatek, někdy dokonce za urážku.\nPořád se setkáváme s tím, že mnoho lidí vychovaných měšťanskými divadly považuje cokoli nevysvětlitelného nebo abstraktního za nedostatek, někdy dokonce za urážku…. Jan Pokorný jako Prorok v Dopise poslaném poštou. FOTO archiv Divadla Kámen\nPetře Odo, co čeká Divadlo Kámen v následující sezóně?\nZkusíme si jakýsi hybrid mezi groteskou a situační komedií. Nutno přiznat, že to nebude jen komedie: propašujeme tam i něco, čemu říkáme „paliativní úseky“. Tato nová inscenace se možná bude jmenovat Ztráta obsahu – ale pozor, opět to ani trochu nebude o „vyprázdněnosti slov“ nebo „neschopnosti komunikace“.\nAž komedii doděláme, rádi bychom udělali extrémně krátkého Oidipa – spíš jako malou studiovou věc. Já bych potom také rád něco divokého a emočně nespoutaného. Představa a chuť k tomu je, ale asi to všechno nestihneme, protože se musíme věnovat i vývoji už hraných projektů.\nA jednou z novinek blížící se sezóny jsou diskusní večery, které mají nepatrně přispívatk dalšímu uměleckému hledání a ujasňování poslání divadla. Něco krátkého k tomu jsme napsali na své webové stránky.\nPetře Odo, na co se v další divadelní sezóně těšíš? Na co jsi zvědav? Z čeho jsi nervózní? Co tě vzrušuje? Proč se chceš dál zabývat divadlem?\nAni nevím, jestli se nějak moc těším. Prostě nějak normálně – na dobré zkoušky a dobrá představení, která mi zase budou otevírat obzory (obskurní i jasné). Těším se taky na lidi – s některými se pracuje a žije fakt radostně .\nA proč to jako pořád dělám? Musím odpovědět banálně: už nějakých snad patnáct let se mi každým rokem v divadle otevírají zajímavější a zajímavější otázky – samozřejmě hlavně ty nevyslovitelné.\nPublikováno: 6. září 2015\nKomentáře k článku: Divadlo Kámen: Postřehy (No. 13)


Last Minute Istanbul | Last Minute Istanbul 2021\nLast Minute Istanbul 2021\nDovolená Istanbul Last Minute 2021\nVyhledávání zájezdů Istanbul\nLast minute dovolená Istanbul 2021\nTilia - Istanbul\n26.11. - 29.11.21\nPobyt na luxusním dovolené v místě Istanbul, s ubytováním v Tilia s počtem hvězdiček: 4. Počet nocí 4, v termínu pátek 26. listopadu 2021 do pondělí 29. listopadu 2021. Letecky doprava z letiště Praha a odletem za -2 dní, s jídlem snídaně - podzimní super last minute zájezd levně se slevou 34 % v ceně 9880 CZK. Typ zájezdu: Eurovíkendy.\nGrand Washington - Istanbul\nPobyt na dovolené v místě Istanbul, s ubytováním v Grand Washington s počtem hvězdiček: 3. Počet nocí 4, v termínu pátek 26. listopadu 2021 do pondělí 29. listopadu 2021. Letecky doprava z letiště Praha a odletem za -2 dní, s jídlem snídaně - podzimní super last minute zájezd levně se slevou 34 % v ceně 9880 CZK. Typ zájezdu: Eurovíkendy.\nBlack Bird - Istanbul\nPobyt na luxusním dovolené v místě Istanbul, s ubytováním v Black Bird s počtem hvězdiček: 4. Počet nocí 4, v termínu pátek 26. listopadu 2021 do pondělí 29. listopadu 2021. Letecky doprava z letiště Praha a odletem za -2 dní, s jídlem snídaně - podzimní super last minute zájezd levně se slevou 34 % v ceně 9880 CZK. Typ zájezdu: Eurovíkendy.\nPobyt na luxusním dovolené v místě Istanbul, s ubytováním v Legacy Ottoman s počtem hvězdiček: 5. Počet nocí 4, v termínu pátek 26. listopadu 2021 do pondělí 29. listopadu 2021. Letecky doprava z letiště Praha a odletem za -2 dní, s jídlem snídaně - podzimní super last minute zájezd levně se slevou 30 % v ceně 11880 CZK. Typ zájezdu: Eurovíkendy.\nPobyt na luxusním dovolené v místě Istanbul, s ubytováním v Crowne Plaza Istanbul Old City s počtem hvězdiček: 4. Počet nocí 4, v termínu pátek 26. listopadu 2021 do pondělí 29. listopadu 2021. Letecky doprava z letiště Praha a odletem za -2 dní, s jídlem snídaně - podzimní super last minute zájezd levně se slevou 32 % v ceně 11280 CZK. Typ zájezdu: Eurovíkendy.\nYusuf Pasa Konagi (Sultanahmet) - Istanbul\nPobyt na luxusním dovolené v místě Istanbul, s ubytováním v Yusuf Pasa Konagi (Sultanahmet) s počtem hvězdiček: 4. Počet nocí 4, v termínu pátek 26. listopadu 2021 do pondělí 29. listopadu 2021. Letecky doprava z letiště Praha a odletem za -2 dní, s jídlem snídaně - podzimní super last minute zájezd levně se slevou 34 % v ceně 9880 CZK. Typ zájezdu: Eurovíkendy.\nFour Seven - Istanbul\n29.11. - 3.12.21\nPobyt na dovolené v místě Istanbul, s ubytováním v Four Seven s počtem hvězdiček: . Počet nocí 5, v termínu pondělí 29. listopadu 2021 do pátek 3. prosince 2021. Letecky doprava z letiště Praha a odletem zítra, s jídlem snídaně - podzimní super last minute zájezd levně se slevou 31 % v ceně 10880 CZK. Typ zájezdu: Eurovíkendy.\nPobyt na dovolené v místě Istanbul, s ubytováním v Grand Washington s počtem hvězdiček: 3. Počet nocí 5, v termínu pondělí 29. listopadu 2021 do pátek 3. prosince 2021. Letecky doprava z letiště Praha a odletem zítra, s jídlem snídaně - podzimní super last minute zájezd levně se slevou 31 % v ceně 10880 CZK. Typ zájezdu: Eurovíkendy.\nDalší Last Minute Istanbul


Výzva k ukončení války! Byzantský patriarchát Petru Porošenkovi – Nová republika\n4. 2. 2015 (zasláno NR)\nna Ukrajině je nesmyslná a bratrovražedná válka. K jejímu zastavení již vyzval i biskup UPC MP Longin (z Bukoviny) (zde), zpěvačka Nina Matvijenko (zde), novinář Ruslan Kocaba (zde) a jiní. Za mír manifestují matky a ženy těch, kteří jsou nuceni zabíjet, a pak se vracejí jako psychicky narušení či fyzičtí invalidé či dokonce je přivážejí mrtvé.\nČeský exprezident Václav Klaus hovořil o rozdělení Československa na ČR a SR, které proběhlo mírovou cestou. Chtěl tím Ukrajině naznačit, aby řešila svůj problém podobně (http://www.parlamentnilisty.cz/arena/monitor/Klaus-v-rakouskem-tisku-Ukrajina-by-se-mela-rozdelit-jako-Ceskoslovensko-355307, http://www.novinky.cz/zahranicni/evropa/354100-novou-studenou-valku-nevyvolala-moskva-ale-zapad-rekl-klaus-ruske-televizi.html).\nfašizmus Evropská unie média Rusko manipulace a lži Ukrajina ekonomika příprava války náš svět zdražování cenzura NATO energetika EU 5. kolona energetická krize volby demokracie USA válka


Další jména pro Besedu u Bigbítu 2017: finští K-X-P, Esazlesa i TTIOT | Aardvark\nDalší jména pro Besedu u Bigbítu 2017: finští K-X-P, Esazlesa i TTIOT\nBeseda u Bigbítu, pravděpodobně nejmilejší festival u nás, opět vsází na žánrovou rozmanitost a vyšperkovanou dramaturgii. Pořadatelé zveřejňují další várku jmen, která budou letos v Tasově u Veselí nad Moravou k vidění.\nK těm nejzajímavějším patří bezesporu K-X-P, finské experimentální kvarteto, jež pozoruhodným způsobem kombinuje dark ambient s metalem a tanečními rytmy. „K-X-P jsme viděli loni naživo na slovenské Pohodě, kde se jejich koncert stal jedním z vrcholů festivalu. Událostí se koncert K-X-P stal nejen pro trenčínské návštěvníky, ale velmi pochvalně o koncertu hovořili také samotní pořadatelé. Máme velkou radost, že se nám K-X-P povedlo dovézt do Tasova,“ říká jeden z dramaturgů festivalu Pavel Uretšlégr.\nBeseda u Bigbítu ale kromě zahraničních objevů každoročně nabízí také výběr toho nejlepšího, co se urodilo na domácí nezávislé scéně. Letos se můžeme kromě již dříve oznámených kapel Role, Tomáš Palucha nebo Acute Dose těšit na Esazlesa, kteří naživo představí svou povedenou novinku Společnost psů, anebo na pražské elektronické duo Bratři.\nSvůj elektronikou okořeněný metalcore přivezou všemi oblíbení The Truth Is Out There, melancholickou garážovou party pak očekávejme při setu brněnských Beps'n'Johnnies. Slovenskou scénu bude na místě reprezentovat Autumnist, ceněný projekt trenčínského producenta Vlada Ďurajky, a česko-slovenské přátelství svou hudbou stvrdí Carpet Cabinet, kteří o sobě píší, že jsou „hudobná formácia produkujúca energickú modernú hudbu kombinujúcu prvky R&B, soulu, funky, hip-hopu, elektroniky a nu-jazzu“. Zvědavost podnícena.\nSvé originálně akordeonem podbarvené písně pak představí pražská alternativně folková kapela Lusk, vítěz Malé Alternativy 2016, a chybět nebude ani horňácký folklor v podobě cimbálové muziky Velické trnečky. Kromě toho pořadatelé lákají také na v regionu kultovní kapelu Rudé kostry, jež po téměř deseti letech přeruší svou hibernaci, aby u příležitosti jubilejního ročníku Besedy u Bigbítu odehrála speciální vzpomínkový koncert.\n25. ročník festivalu Beseda u Bigbítu se odehraje ve dnech 4. a 5. srpna v Tasově u Veselí nad Moravou. Vstupenky za předprodejní cenu 600 korun jsou ještě dnes k dispozici na této adrese.


Apartmán Nezdice na Šumavě - Kašperské Hory\nČeské hory » Šumava » Ubytování » Nezdice na Šumavě » Apartmán Nezdice na Šumavě\nNezdice na Šumavě 125, Sušice 342 01\n+420-607 969 188, 378 774 482\nVelký apartman na okraji obce, 300m lyžařský vlek. Samostatný vchod venkem, centrální vytápění, bezdrátový internet. 3 oddělené ložnice, obývací pokoj, koupelna s wc, plně vybavená kuchyňka k vaření, velká chodba, terasa, venkovní krb. 6 pevných, lůžek, 3 přistýlky.\nApartman je na okraji velké obce, pod lesem. Vede k němu asfaltová cesta. Parkování je v uzavřeném dvoře u objektu.\nGPS: 49.171189444444N, 13.614785277778E\nApartman se nachází v prním podlaží rodinného domu se vchodem z venka přes terasu. Má centrální vytápění, je velký, má 3 oddělené ložnice, kuchyňku plně vybavenou k vaření (elektrický sporák, lednice, mikrovlnná trouba, varná konvice), obývací pokoj, TV, satelit, bezdrátový internet, terasu s krbem. Lyže možno uschovat. Utěrky, mycí prostředky do koupelny a kuchyňky... více >>\n300m od apartmánu je lyžařský rychlovlek Ski Nezdice. V místě je restaurace - dobře vaří, pošta, Coop obchod. Malé muzeum řemesné výroby. V okolí najde mnoho zajímavých míst jak na turistiku, lyžování, kultura, acvapark, Sušický betlém, Sivestrovský pochod na vrch a rozhlednu na Sedlo, Sivestovské a Sváteční programy na hradě Kašperk, atd. Jsme ve spádové oblasti... více >>\nProvozovatel: Josef Harant\nInformace poskytnul: Josef Harant\nPrezentace objektu Apartmán Nezdice na Šumavě je součástí serveru České hory (Šumava)


BYT 5+1 V REZIDENCI VLTAVA, PRAHA | INTERIÉR ROKU - SOUTĚŽ\nINTERIÉR ROKU > BYT 5+1 V REZIDENCI VLTAVA, PRAHA\nByt v devátém patře rezidenčního projektu Vltava je o krásném výhledu, čistých liniích, světlém a vzdušném prostoru a také o rodinném bydlení s důrazem na praktická řešení.\nKuchyně s jídelnou jako nejobývanější prostor bytu zabírá místnost s nejkrásnějším výhledem. Barové snídaňové sezení poskytuje komfort pro komunikaci s osobou na druhé straně kuchyňské linky s výhledem, který i při nejponuřejším počasí vytváří nádhernou živoucí kulisu. Dispozici kuchyňské linky zprvu komplikoval betonový pilíř, který se během vývoje návrhu stal jejím stěžejním prvkem a podnětem pro začlenění dezénu betonu do materiálového schématu bytu.\nPrecizní provedení minimalistických tvarů kuchyňské linky se zde setkává s vřelostí přírodního materiálu stolové desky jídelního stolu vyrobené ze dvou kusů masivního dřeva, jehož hrany přiznávají tvar kmenu.\nObývací pokoj s terasami po obou stranách jsme navrhli s ohledem na praktické požadavky klientů tak, aby vynikly jeho čisté linie a zachovala se tak jednoduchost prostoru. Jemné barevné ladění nábytkového vybavení kontrastuje s hrubostí betonové stěrky, která v kombinaci s velkoformátovou fotografií vytváří příjemné drama tohoto prostoru. Promyšlené osvětlení společenských prostor umožňuje tvorbu světelných scénářů s různými zdroji světla jejichž svítivost lze ovládat stmívači.\nJednoduchý a čistý design vstupní haly odpovídá stylu celého interiéru. Po pravé straně začíná blok úložných prostor, který zahrnuje od vstupu botník lemující celou pravou stěnu od schodiště až k výtahu /vstupu/, bok tvoří šatní skříň a druhou stranu stěny tvoří vestavěné úložné prostory procházejí až do zadního traktu bytu k ložnicím.\nDětské pokoje jsme navrhli neutrální s několika barevnými prvky modrošedé barvy, tak aby sloužily dívkám i chlapci a zároveň navazovaly na jemné barevné schéma celého bytu. Bílý nábytek nechá vyniknout dřevěným parketám. Otevřené úložné prostory v nízké výšce zajišťují dětem komfortní přístup.\nKoupelna s vanou, nízkým umyvadlem, toaletou a sprchovým koutem slouží dětem. Druhá koupelna náleží k rodičovské ložnici. Úložné prostory zajišťují skříňky v nikách za zrcadly a umyvadlové skříňky.\nLožnice je velmi světlá a zahrnuje jen to nejpodstatnější – postel, noční stolky, úložné prostory a obrazy. Křehkost barevného ladění odpovídá celkovému konceptu bytu. Další úložné prostory řeší přilehlá šatna.\nProstor je navzdory reprezentativnímu vzhledu praktický a plní nároky nyní již pětičlenné rodiny. Většina vybavení je pro maximální využití prostoru vyrobena na míru.


Žena obvinila ze sexuálního obtěžování i bratra magnáta Weinsteina - iDNES.cz\n18. října 2017 12:08, aktualizováno 12:08\nBob Weinstein (Los Angeles, 28. března 2005) | foto: AP\nPodle Segelové začalo obtěžování v roce 2016 a trvalo několik měsíců. S Weinsteinem byli spolu na večeři. Zatímco ona to brala jako pracovní schůzku, Bob jí začal dávat nepříjemné návrhy a ptal se mimo jiné na její věk. Prý nechtěl chodit s někým mladším, než je jeho dcera. Amandu pak opakovaně zval k sobě domů nebo na hotel. Vše skončilo, až když právník Segelové informoval šéfy, že se seriálem skončí, pokud ji bude Weinstein pořád obtěžovat.\n„’Ne’ by mělo stačit. Když s někým odmítnete jít na schůzku, měl by se stáhnout. Bob mi pořád říkal, že chce kamarádit. On ale nechtěl být jen kamarád. Chtěl víc než to. Věřím, že ‚ne‘ bude odteď stačit,“ řekla výkonná producentka pro magazín Variety.\nWeinsteinův právník Bert Fields veškerá obvinění odmítá. Tvrzení Amandy Segelové jsou podle něj smyšlená a navíc neobsahují ani náznak nějakého nevhodného dotyku nebo dokonce žádosti o takové dotyky.\n„Bob Weinstein byl na večeři s paní Segelovou v Los Angeles v červnu 2016. Odmítá tvrzení, že by se choval nevhodně na večeři nebo po ní. Je nešťastné, že někdo něco takového vůbec tvrdí,“ stojí v prohlášení.\nObvinění proti Bobu Weinsteinovi se objevila jen dva týdny poté, co list The New York Times informoval o sexuálním harašení jeho staršího bratra Harveyho. Ten údajně několik let obtěžoval desítky žen, včetně hereček Rose McGowanové, Angeliny Jolie nebo Gwyneth Paltrowové. Filmového magnáta kvůli skandálu opustila manželka, vyhodili ho z firmy a také z americké filmové akademie, která uděluje Oscary (více o aféře Harveyho Weinsteina zde).\nTémata: Harvey Weinstein, #MeToo, Angelina Jolie, Gwyneth Paltrowová, Bob Weinstein, Los Angeles, sexuální obtěžování, celebrita, New York Times, seriál, New York


Nové prostory Adiktologické poradny se otevřou veřejnosti - PREVENT 99 z.ú.\nNové prostory Adiktologické poradny se otevřou veřejnosti\npřidáno: 14. 10. 2013 8:34, autor: Michal Němec\nČeské Budějovice, 7. října 2013 – Ve dnech 7. – 13. října probíhá v České republice Týden sociálních služeb. Při této příležitosti přichystalo občanské sdružení PREVENT dny otevřených dveří v některých svých zařízeních. Návštěvníkům se otevřou například nové prostory Adiktologické poradny v Českých Budějovicích nebo Kontaktní centra v Prachaticích a Strakonicích. K prohlídce bude veřejnosti otevřeno i Doléčovací centrum v Českých Budějovicích a Nízkoprahové zařízení pro děti a mládež v Blatné\nV létě letošního roku se přestěhovala českobudějovická Adiktologická poradna PREVENT na novou adresu. Tam se chystají její pracovníci přivítat všechny návštěvníky v úterý 8. října a ukázat tak nové prostory určené všem, kteří se potýkají s drogami, alkoholem, gamblerstvím nebo s poruchami příjmu potravy. Pracovníci kontaktních center v Prachaticích a Strakonicích představí veřejnosti všechny provozované služby ve středu 9. října. Pro návštěvníky je připravena prezentace zaměřená především na prevenci užívání drog. „Velký zájem o prohlídku kontaktních center projevily školy, proto se v prezentaci zaměříme hlavně na práci s nezletilými, nástrahami, které na ně číhají ve veřejném prostoru, vysvětlíme jim, kam až může užívání drog dojít. Představíme jim služby, které naši klienti využívají a ukážeme jim materiál, který u nás klientům poskytujeme,“ popisuje Michaela Nenadálová, poradkyně a koordinátorka Kontaktního centra ve Strakonicích.\nPro zachování anonymity klientů není možné, aby jednotlivá zařízení lidé navštěvovali libovolně, ale v tyto konkrétní dny se budou pracovníci PREVENTU veřejnosti plně věnovat, zodpoví všechny otázky a některé služby předvedou i prakticky. Mohou přijít jednotlivci, skupiny nebo třídní kolektivy. Navštívit PREVENT mohou i ti, kteří uvažují o využití některé služby, ale zatím se neodvážili přijít a rádi by si předem prohlédli, co je čeká. Tak je možné podívat se i do Doléčovacího centra v Českých Budějovicích, jehož prostory jinak není možné shlédnout. To bude veřejnosti otevřeno v úterý 8. října a návštěvníci se mohou těšit na ukázku společných prostor zařízení, terapeutické místnosti, sociálního zázemí a pohovořit bude možné s terapeuty Doléčovacího centra. Nízkoprahové zařízení pro děti a mládež v Blatné nazvané Station 17 pak bude možné navštívit ve středu 9. října\nAdiktologická poradna PREVENT v Českých Budějovicích – úterý 8.10.2013 v 13 – 17 hod.\nKontaktní centrum PREVENT v Prachaticích – středa 9.10. 2013 v 10 – 17 hod.\nKontaktní centrum PREVENT ve Strakonicích – středa 9.10. 2013 v 10– 17 hod.\nDoléčovací centrum PREVENT v Českých Budějovicích – úterý 8.10.2013 v 10 – 15 hod\nNZDM Station 17 v Blatné – středa 9.10.2013 v 11 – 14 hod.


Pokojové rostliny čistí vzduch bez hluku a spotřeby energie • Dům a zahrada / inStory.cz\ninStory.cz››Dům a zahrada››Dům››Pokojové rostliny čistí vzduch bez hluku a spotřeby energie\n10. listopadu 2014 08:06\t/ redakce\nHolanďan Julio Radesca proto navrhl tento stůl osázený přírodními čističkami vzduchu / Julio Radesca.com\nČističky vzduchu jsou sice výborné přístroje pro ozdravení domácího prostředí, jenže žádná není úplně tichá, spotřebují dost elektřiny a ne málo stojí i pravidelná výměna filtrů. Mnohem ekonomičtější je pěstovat dekorativní pokojové rostliny.\nIndický botanik Kamal Meattle se řadu let zabývá problematikou čištění vzduchu zejména ve velkoměstských aglomeracích. Jeho výzkum se zaměřuje na to, jaké stromy se hodí do městských parků a jaké rostliny se hodí do domácnosti. Protože různé druhy umí absorbovat různé nečistoty ze vzduchu, a tak nejen že dokážou ve městě přežít, ale ještě nám zlepšují životní prostředí.\nŽe rostliny při fotosyntéze čerpají uhlík jako stavební prvek svých buněk z kysličníku uhličitého a při tom uvolňují kyslík, to se učíme všichni ve škole. Jenže některé rosltiny potřebují ke svému dáchání kyslíku méně, a tak ho do vzduchu uvolňují víc. To se hodí zejména v ložnici, kde je okysličený vzduch jedním ze základů kvalitního spánku. Tchýnin jazyk je rostlina nenáročná, dnes ji pořídíte v řadě velmi dekorativních variet a do ložnice se právě ona velmi dobře hodí.\nAle pozor – aby okysličování vzduchu bylo účinné, je třeba na jednoho spáče mít alespoň šest rostlin. Jejich listy samozřejmě nesmí pokrývat vrstva prachu, takže je pravidelně oprašujte.\nFormaldehyd je látka, která se uvolňuje do vzduchu nejen z pojidel dřevotřískového nábytku, ale také z úklidových prostředků i dalších věcí používaných v domácnosti. Nenáročná pokojovka, kterou má doma skro každý pěstitel domácích rostlin je potas neboli scindapsus. Právě tahle lijána s několik metrů dlouhými výhony a půvabnými srdcovitými listy, často žlutozeleně panašovanými, si umí poradit s formaldehydem, její listy ho ze vzduchu absorbují a rozkládají. Protože věnce potasu narostou rychle a když o ně dobře pečujeme, jsou hustě olistěné, stačí na jednu místnost dvě až tři rostliny, aby vás formaldehydu zbavily.\nVětšina rostlin uvolňuje kyslík v noci, zato palmička areka má jiný denní cyklus, krmí se kysličníkem uhličitým a uvolňuje kyslík během dne. Proto se báječně hodí do obývacích pokojů a pracoven. Na jednu osobu je třeba mít v místnosti alespoň čtyři rostliny.\nPak je tu ještě domácí pohotovostní lékárnička – aloe vera. Její gel pomůže při hojení spálenin i drobných ranek – stačí jako první pomoc uříznout kousek listu a gelem z něj ranku pomazat. Další účinky aloe vera pro lidské zdraví jsou popsány na mnoha místech, nás ale nyní zajímá, že aloe vera absorbuje ze vzduchu například toxiny uvolňované nátěrovými barvami nebo pracími a úklidovými prostředky.\nZ výše uvedeného vyplývá, že pokud chcete rostliny používat jako přírodní čističky vzduchu, je třeba je pěstovat ve skupinách. To má ale svůj půvab i z hlediska dekorování místnosti – stačí čtyři druhy těchto nenáročných pokojovek, aby váš interiér jejich skupinky krásně vyzdobily.