Bump telefonů a sdílení souborů.\nPředstavte si, že se po delší době setkáte se svým přítelem a chcete sdílet některé rodinné fotografie. Nebo se účastníte konference a chcete se o své kontakty podělit. Existuje několik způsobů, jak můžete textovat, odesílat e-maily nebo si je poznamenat a přidat do seznamu kontaktů chytrého telefonu později.\nŽádný z nich není v tomto chytrém telefonu snadným řešením. Existuje aplikace, která vám pomůže snadno přenášet data mezi chytrým telefonem.\nBump, populární mobilní sdílení aplikace, která umožňuje uživatelům výměnu fotografií a informací tím, že narazí na jejich smartphony dohromady. (iOS a Android - Update: Tyto aplikace již nejsou v obchodě k dispozici.). Jediným krokem, který musíte udělat, je otevřít aplikace Bump, držet telefony a jemně narazit ruce. Hotovo !\nMůžete sdílet své kontakty navzájem, sdílet fotografie se svými přáteli a rodinou, můžete najít vzájemné přátele s lidmi, kteří narazíte na sociální sítě a telefonní kontakty.\nMůžete narazit a sdílet své datum se svými přáteli dvěma různými způsoby. První metodou je vybrat, co chcete sdílet a pak jít na Bump. Druhou metodou je připojení a poté rozhodnutí, co chcete sdílet. Chcete-li připojit každý telefon, stačí držet telefon v ruce a narazit ho proti druhému. Bump aplikace bude spárovat telefony, které cítily stejný náraz.\nBump je velmi užitečný pro sdílení kontaktů, fotografií a propojení s lidmi na sociálních sítích. To může také přijít užitečné pro sdílení liché události kalendáře.\nAktualizace: Nyní můžete fotografie z telefonu nahrát do počítače! Stačí jít do //bu.mp ve vašem webovém prohlížeči.


Česko je až padesáté na světě podle elektronizace veřejné správy - Aktuálně.cz\n4. 8. 2016 17:02\nV hodnocení vyspělosti takzvaného eGovernmentu patří Česku až 50. místo na světě, podle jednoho z dílčích žebříčků je dokonce až na 92. místě. Srovnání každoročně připravuje OSN. Pojmem eGovernment se označuje mimo jiné možnost komunikace s institucemi státní a veřejné správy v elektronické podobě.\nPraha - Česká republika skončila na 50. místě na světě v hodnocení vyspělosti takzvaného eGovernmentu, tedy elektronizace státní správy. Proti předchozímu srovnání z předminulého roku si polepšila o tři místa. Vyplývá to ze zprávy OSN, kterou citovalo doménové sdružení CZ.NIC.\n"Mezinárodní srovnání vyspělosti eGovernmentu, vydané OSN, obdobně jako hodnocení Evropské komise v rámci indexu DESI ukazuje, že Česká republika má v elektronických službách veřejné správy co dohánět, zejména pokud se dle cílů vize 202020 chceme do roku 2020 umístit na 20. místě," uvedl Jiří Průša z CZ.NIC.\nPokud se Česku podaří spustit připravené projekty, bude podle státního tajemníka pro digitální agendu Tomáše Prouzy v příštím hodnocení výrazně výše, okolo 35. místa.\n"Změna trendu je určitě dobrá, ale je to zatím jen drobná změna a máme mnohem na víc. Musíme být schopni soutěžit dodavatele rychleji a bez několika let stížností a sporů, musíme co nejlépe rozjet nové elektronické občanky a přijmout nový zákon o elektronické identitě, aby se lidé mohli důvěryhodně identifikovat i jinak než občankou s čipem. A musíme umět také mnohem lépe propagovat již existující služby, o řadě z nichž se vůbec neví, protože jejich marketing je hodně slabý," uvedl Prouza\nekonomika Aktuálně.cz Česká republika internet egovernment veřejná správa státní správa počítač IT (informační technologie)


Dedecek cicadí jagurt, matlají řeč prvňáci - iDNES.cz\n4. února 2007 16:12, aktualizováno 16:12\nDěti poznamenává televizní výchova - neumějí mluvit. Ilustrační foto | foto: Profimedia.cz\nPotíže však nemají jen s běžným ráčkováním nebo se sykavkami. Komolí slova, nedovedou se souvisle vyjádřit, mluví nesrozumitelně, špatně vyslovují některé hlásky nebo nerozlišují mezi tvrdou a měkkou výslovností.\nUž v mateřských školách proto učitelé stále častěji doporučují rodičům, aby se svým dítětem navštívili logopeda. "Když totiž přijdou s vadou řeči do školy, špatně se začleňují do kolektivu, ale i do učení," říká ředitel základní školy Hořátev na Nymbursku Milan Vydra.\nTo, že dětem není téměř rozumět, je zčásti i vina rodičů. Většinou mají totiž hodně práce, jsou stresovaní a s dětmi si málo povídají. Vliv na to, jak jejich potomci mluví, má i to, zda jim například předčítají, nebo je nechávají koukat celé dny na televizi a do počítače.\n"O děti se tak přes den zajímají jen televizní reklamy a pohádky s roztomile šišlavými hrdiny a ony tráví ve společnosti obrazovek většinu času," upřesnila Světlana Cozlova, vychovatelka z mateřské školy v Plzni.\nDítě tak často nejenže aktivně nemluví, ale navíc nemá šanci ani slyšet spisovnou češtinu. "Chodily k nám dvě sestry. Obě mluvily tak špatně, že jim nikdo nerozuměl. Jen ony sobě," popsala svou zkušenost Marta Žiláková z mateřské školy Harmonie v Rokycanech.\nI to je mezi školáky běžné – odkoukávají od sebe šišlání nebo koktání. Nebo od rodičů, kteří na ně dlouhou dobu šišlají. Děti pak zkomoleniny převezmou.\nNe vždy navíc rodiče s logopedy spolupracují. Návštěvu specialistů nechávají často na poslední chvíli. "Rodiče se dětem musí věnovat i doma, protože jinak se snaží jen u logopeda," dodala Cozlova.\nUčitelé i odborníci však upozorňují ještě na jeden problém: k logopedům přicházejí děti často velmi pozdě – až po pátém roku. "Ale už kolem třetího roku se u nich naplno rozvíjí řeč. Je dobré s jejich nápravou začít co nejdříve," radí soudní znalkyně v logopedii Ilona Kejklíčková.\nSlova, která prvňáci neumějí vyslovit\ncicadiť – připravit\noní – zvoní\nauko – paní učitelko\ndedecek – dědeček\n...problémy dělají hlavně písmena L, R a Ř, která zaměňují za J a L\nZdroj: logopedické poradny\nAutoři: MF DNES , Pavla Kubálková, Petr Švihel, pep\nTémata: mateřská škola, Rokycany, Studium, základní škola, Plzeň


Přestřelka juniorek skončila remízou - Plzeňský deník\nPřestřelka juniorek skončila remízou\nPlzeň – Dramatické utkání sehráli včera junioři Viktorie na domácím hřišti s Příbramí. Ačkoliv se svým soupeřem prohrávali již 1:3 či 3:4, dokázali vždy srovnat skóre. O branky se postarali Tomáš Vilček s Jonášem Vaisem.\nPříbram vedla již 3:1, ale v úvodu druhé půle domácí vyrovnali a hnali se za výhrou. Hostující Laňka však parádní střelou do horního růžku branky zvrátil skóre na stranu Příbrami, poslední slovo však patřilo Viktorii.\n„Oba týmy dnes hodně útočily, viděli jsme dost šancí, obrany působily poměrně nedbale. My jsme měli dvoubrankové manko, ale kluci to nevzdali a v poslední minutě jsme srovnali na 4:4. Příbram přijela s kvalitní sestavou, pro naše mladé mužstvo to bylo náročné a velmi běhavé utkání,“ zhodnotil gólovou přestřelku trenér Viktorie Jiří Kohout.\nFC Viktoria Plzeň U21 – 1. FK Příbram 4:4 (2:3)\nBranky: 10. a 43. Vilček, 50. a 90+1 (PK) Vais – 7. a 23. Černý, 26. Mitrovič, 67. Laňka. Rozhodčí: Lerch – Vít, Melichar. Diváci: 100.\nPlzeň: Sváček – Kadar, Vacovský, Novák, Ryška (46. Svoboda) – Pavlík, Suchý – Mudra (57. Selnar), Vais, Arzberger – Vilček (78. Petr).


Nejdražší nájmy jsou v Jihlavě | Jihlavské listy | Noviny Kraje Vysočina\nNejdražší nájmy jsou v Jihlavě\nZískat od letošního října hypotéku na vlastní bydlení bude zase o něco těžší. Na žadatele o úvěr totiž dopadne opatření České národní banky, kdy budou muset prokázat daleko vyšší příjem, než tomu bylo doposud.\nZájemci o bydlení ve svém se proto na poslední chvíli snaží dosáhnout na peníze ještě za stávajících podmínek. „Spočítala jsem si, že až začnou platit nové podmínky, tak bych musela mít čistý příjem 23 tisíc korun, abych na byt, na který si chci půjčit, dosáhla,“ říká k tomu Martina Koutecká z Jihlavy.\nPokud do října hypotéku nestihne vyřídit, ví, že ji čeká život v pronájmu. „Při současných cenách nemovitostí v Jihlavě, a i v celém širokém okolí, je sen o vlastním bydlení pro většinu mladých lidí nedostupný,“ říká.\nCeny pronájmů bytů jsou ale na Vysočině pod celorepublikovým průměrem. Jeden metr v nejmenších bytech, tedy 1+kk, stojí za měsíc 205 korun. To je přitom o 17 korun méně, než je celorepublikový průměr.\nVyplývá to z aktuálních údajů realitního portálu Sreality.cz. Nejlevnější nájmy v kraji jsou podle portálu, který provozuje společnost Seznam.cz, v Pelhřimově.\nLevnější než v celé republice jsou na Vysočině i větší byty - 2+kk až 4+kk, a také pronájmy rodinných domů. Podle srovnávače mají zájemci o bydlení největší zájem z celého regionu o menší byty s dispozicemi 1+kk a 2+kk přímo v Jihlavě.\nPrůměrná velikost pronajímaného bytu 1+kk je tam 32 metrů čtverečních a stojí 7.500 korun měsíčně. Při přepočtu na jeden metr čtvereční to vychází na 222 Kč. Byty 2+kk se v Jihlavě v průměru pronajímají za 10.000 korun Kč a mají rozlohu kolem 60 čtverečních metrů.\nNejlevněji z celého regionu vyjdou byty 1+kk v Pelhřimově, kde m2 stojí pod 150 Kč, a byt se tam dá pořídit už kolem 5.000 korun za měsíc.\nJen pro srovnání: nejdražší nájmy v celé republice jsou tradičně v Praze, kde se u nejčastěji pronajímaných bytů velikosti 2+kk pohybují kolem 300 korun za m2. Přičemž úplně nejdražší jsou v Praze 1, kde vyjde metr čtvereční měsíčního pronájmu i na více než 400 korun.\nNaopak nejlevnější nájmy v celé republice jsou u nejžádanějších bytů 2+kk v severomoravské Karviné, kde metr stojí pouhých 92 korun měsíčně.\nBydlet ve vlastním bude těžší\nNové a výrazně zpřísňující opatření České národní banky, které v souvislosti s hypotečními úvěry vstoupí od října v platnost, výrazněji zohlední příjmy žadatele při posuzování, zda mu banka na pořízení vlastního bydlení finanční prostředky půjčí, nebo nikoliv. Celková výše jeho dluhu ale nebude moci překročit devítinásobek jeho ročního čistého příjmu. Navíc by měl žadatel na splátku dlulhu vynaložit maximálně 45 procent svého čistého měsíčního příjmu.


Jan Masaryk nalezen v Izraeli živý!!! | Blogy Vaše Věc\nRobert H. B. Lockhart, ten sukničkář a nezdárný britský špion, se ve své vzpomínkové knize o Janu Masarykovi rozhořčuje nad tím, že „komunisté šli tak dokonce tak daleko, že v rychlosti vytvořili novou verzi Pohádky o šťastném Honzovi, v které Jan, když se přesvědčil o podlosti svých západních přátel, našel světlo pravdy a v této radostné době pro jeho lid neodešel ani na Západ, ani na Východ, ale do země, z níž není návratu“. Ano, s Brucem lze souhlasit, pro někoho, kdo má Židy jako své hobby, nemůže být návratu ze země zaslíbené.\nPříliš silné pro fantazii\nAle jak je známo čtenářům scifi jedné povídky, tak matky svým dcerám vykládají dějiny ve formě pohádek, které jsou realitou, a současně platí, že realita je pohádkou. Realita je mýtus a mýtus je realita. Nebudu opakovat, co jsem psal v první části toho seriálu, věnovanému Janu Masarykovi, že nábízím takovou čapkovsko-švejkovskou verzi konce života Jana Masaryka, tehdy šlo pouze také o literaturu, nikoliv o realitu, teď už ale přece jenom dodatečný googlovací výzkum ukázal, že kromě logickohistorických úvah možná existují dokonce další důkazy ( tedy foto), které vskutku materiálně by mohou být podkladem pro ušatou teorii.\nJedinou zemí v tehdejším širém světě, která mohla Jana Masaryka, toho neschopného diplomata, kterého neměli rádi ani Stalin, ani Truman, a kterého mediálně pohřbili všichni za živa, kdož o něm kdy psali, s povděkem uvítat jeho přítomnost na svém území, byl tehdy Stát Izrael, který mu vděčil za svou existenci. Důkazem je skupinové foto pěti starších mužů, spokojeně sedících v přírodě ( http://www.kfar-masaryk.org.il ), které je zavěšeno na oficiálních webových stránkách Masarykovy vesnice (viz také http://cs.wikipedia.org/wiki/Kfar_Masaryk), z něhož zde publikuji výřez spolu s porovnávajícími fotografiemi, které ukazují, že jde o Jana Masaryka. Na tom foto je zobrazen sedící muž ve stáří asi osmdesát let, který je evidentně subtilní kostry a vyšší postavy než další čtyři. Nejenom tento pán je podoben Janu Masarykovi v obličeji jako by mu z oka vypadl (s přihlédnutím k těm dvaceti letům), ale i ta levá ruka má shodné tvary s levou rukou Jana Masaryka třeba na obálce knihy Volá Londýn. Ale i na jedné další fotce.\nNení však jasné, ke kterému období historie vesnice se to foto vztahuje. Jediným vodítkem je ta bílá venkovní zahradní plastová židle, dokonce bez opěradel, jejímž výrobcem by mohla být firma Grand Soleil Spa z Itálie, založená zřejmě ale už v r. 1870 a která se věnuje výrobě plastického nábytku snad už od r. 1974. Obdobná židle je dnes nabízena pod výrobním označením plastic chair HX-5005, vyrobená v Číně.,Po velkém úsilí jsem pouze nalezl tento obrázek. http://www.shutterstock.com/pic-77756440/stock-photo-since-ancient-time-jew-came-to-western-wall-with-his-plastic-chair.html Podle tohoto zdroje ( http://design-real.com/chair/) plastové zahradní židle začaly být masově produkovány na počátku 70. let minulého a století miliontá plastická židle byla vyrobena na počátku 80. let.\nJak němá židle svědčí proti Marcii\nPodle jejich pamětí „ v obou místnostech byl hrozný nepořádek. Nábytek nestal na místě, židle byly zpřevraceny. Na podlaze se povalovaly láhev minerální vody, sklenice a další předměty z nočního stolku. Postel byla ve velkém nepořádku, polštáře na ní chyběly. Ležely na podlaze v koupelně. Po celé koupelně byly rozházeny žiletky. Z háku na dveřích visela oprátka z několika pásků od pyžam svázaných dohromady. Všechno to vyvolávalo dojem divoké, pomatené nerozhodnosti mezi dvěma způsoby sebevraždy. Rozházené žiletky a pásky pyžam Janovi vůbec neodpovídaly. Pokud by skutečně chtěl spáchat sebevraždu, určité by si neotevřel žíly ani by se nepověsil. Podle mého názoru byly žiletky a provazy'' rozmístěny až potom, co Jan vypadl z okna, aby působily dojmem sebevražedné hysterie a nerozhodnosti, pokud jde o prostředky,\nKomorník Příhoda hovořil nikoliv o hrozném, ale nezvyklém nepořádku, jeden z policejních vyšetřovatelů o mládeneckém nepořádku. Žádný ze svědků nehovořil o převrácených židlích. Když se Honza vrátil z nočního vandru, pomyslel si asi svoje o řádění Janka (asi se ožral), povzdechl si, začal uklízet, ale pak na to kápl, co se asi stalo.\nSamotnou Marcii z toho, že dobře věděla, co se odehrálo v Masarykově bytě, usvědčil její kumpán Lockhart, když napsal, že pravdu o způsobu, jak Jan zemřel, zná jen několik komunistů, a snad ani oni ne.\nJak mohu tvrdit s naprostou jistotou, že někdo něco ví, pokud s naprostou jistotou nevím, co se ve skutečnosti odehrálo?\nPokud plastové zahradní židle byly užívány již o něco dříve, i když výše uvedené zdroje nás odkazují na pozdější datum, tak to inkriminované foto mohlo vzniknout na jaře r. 1968, kdy v Československu byl poprvé otevřena znovu případ Masaryk, a to dokonce bez ohledu na to, zda to foto zobrazuje nebo nezobrazuje Jana Masaryka a zda ho lze datovat právě do této doby. Ale je možné zvažovat i pozdější datum.\nTehdy izraelské vládnoucí kruhy mohly zvažovat zveřejnění informací o všestranné a dlouhodobém účasti Jana Masaryka na zrodu Státu Izrael jako vhodného nástroje na torpédování rozvoje československo-arabských vztahů. Takový živý Jan Masaryk by jim k tomu dobře posloužil kdykoliv po r.1968. Současně lze říci, že Honza by k tomu nesvolil, alespoň do té doby, dokud Marcia žila. Po prostudování jejich pamětí , tehdy právě zveřejněných (r.1967) muselo mu být nad slunce jasnější, že v tom jeho zmizení Marcia musela mít prsty delší než březnová noc. Ale nejenom gentleman, ale i každý ješitný chlap, kterému lichotí pozornost ženy, nikdy milující milenku, která kvůli němu trpěla a vraždila ze žárlivosti, nemůže a nechce podrazit.\nA také ty její paměti , které byly příznačně i přízračně nazvány To strong for fantasy, byly adresovány právě jemu, aby ve jménu její lásky navždy, ale skutečně navždy mlčel: „ ... musel uvažovat především o svém národu a o své zemi a o svém otci, musel hledat tu jedinou cestu, na které by mohl navždy zůstat Masarykem, musel promluvit k lidu a ke světu jako Masaryk . . . Věším, že postupoval s největší oddaností, věrný své víře, sobě a své cti. Ve srovnání s tím mu otázka, zda se dostane do Lomdýna a vezme si mne, musela připadat nepodstatná ... Má vůle se snažila a mohla to být pravda. Věděla jsem, jak velice spoléhá na to, že chápu všechno, co dělal, a to dokonce i tehdy, kdy jsem mu nerozuměla; měl jistotu, že mu mlčky prominu i takový čin, který mne zraní — a někdy mne skutečně zraňoval. Sledovala jsem jeho myšlenky, chtěla jsem porozumět jeho poslední, že šlo o sebevraždu, že tu rozhodly nejušlechtilejší motivy; od té doby si to říkám čas od času stále znova. Rozumově jsem přijala (s.101) nepřijatelné. Dokážu v tomto stavu zůstávat dost dlouho. Uplývá dlouhý, nerozlišitelný čas. A pak jednoho dne ve mně něco zapne křičet;, „Přesvědčila jsi sama sebe, ale věřit tomu přece nemůžeš." A já nedokážu říci, zda to křičí můj mozek, nebo mé srdce Celých deset let potom, co Jan zemřel, jsem si psala deník. Nikdy předtím ani nikdy potom jsem si deník nevedla. Psala jsem všechno, co jsem cítila a co jsem si myslela, byl to v zásadě velmi osobní a velmi soukromý deník. Zaznamenávala jsem své vzpomínky na Jana a trvalý pocit jeho přítomnosti. Pro mne byl více živý než většina lidí, s nimiž jsem se v životě setkala, a moje vzpomínky na život s ním byly skutečnější než to, co jsem prožívala nyní. Není to náhoda, že v této knize se tak málokdy objevuje slovo láska. Je to slovo, které nesnáší nadužívání, slovo, které má být uchováváno pro tiché chvíle. Láska, kterou jsem poznala, a poznání, které mi přinesla, jsou kořenem a květem, myšlenkou a silou, počátkem a koncem. Nedokážu to stručně vyjádřit, ale za nás všechny to už udělal John Dryden: „Čas přestane platit, smrt, která všechno drtí, otevře cestu lásce, která se prodere smrtí“.\nDodatek (14.1.) Zatímco Marcia uvádí ve svých vzpomínkách, že Jan Masaryk měřil více než šest stop (tj. více než 185 cm), tak pitevní zpráva profesora Hájka hovoří o mrtvole muže "asi 62 letého, 178 cm dlouhé. V té pitevní zprávě, kterou ve fotokopii přetiskují ve svých pojednáních Antonín Sum a Lubomír Boháč, tak není rovněž ani půl slova o nějakém vykloubeném ramenu a píchancích po injekcích, které mu aplikoval zřejmě ve formě obstřiků pan doktor Klinger, i když jak podle osobní vzpomínky uvádí v publikaci Jan Masaryk Vladimír Vaněk [Praha: Torst 1994, s.16], že v době únorových událostí "chodil s rukou ovázanou a sípal chřípkovým hlasem". Samotná Marcia píše, že v listopadu 1947 "škubnul sebou, jak ho zabolelo v rameni, když jsem mu pomáhala z kabátu" a když ho vidí naposled 6.března, tak "šla jsem ho vyprovodit ke dveřím a pomohla mu do kabátu, starého a velmi volného. Nosil ho v posledních dnech, dříve jsem ho na něm nevídala".\nPodle vzpomínek členů jeho rodiny si Masaryk slečnou Dawenportovou nikdy nehodlal vzít, ani prý ji moc nemiloval (viz k tomu Ivan Brož Diplomat veselé mysli a smutné duše. Praha: Futura 2000), mimo rodinu se Masaryk vyjadřoval trochu jinak (Vyšín, Dohnálek).\nPoznámka: Informace o Kfar Masaryk viz zde\nTo, že plastové židle byly a jsou velmi oblíbeným kusem zahradního nábytku v Izraeli, svědčí nepřímo i tato expozice (viz http://www.d-talks.com/2011/05/design-between-tradition-and-innovation-explored/ )\nKlíčová slova: antikomunismus, Bruce Lockhart, historie, Izrael, Jan Masaryk, Marcia Davenportová, média\nJiří Řezník - 14.1.2012 22:47.\nale ne o 10 cm. A navíc ta Marcia nebyla nijak drobné postavy. Ta ho měla v posteli dobře změřeného.\nRudolf Kulík - 14.1.2012 22:33.\nŽenská měří vždy jinak než patolog.\nJiří Řezník - 14.1.2012 19:18.\nAd pan Kuklík, podle mě kdokoliv bude velmi těžko vysvětlovat rozpor mezi tím, jak si Honzu změřila Marcia, a jak prof. Hájek. Celé to je o počítání, měření a kalendáři.\nRudolf Kulík - 13.1.2012 21:36.


Vyskočil těžce snáší, že si vyznamenání nezasloužil a lidé mu to dávají najevo – almanach.cz\nHomeSvobodné FórumVyskočil těžce snáší, že si vyznamenání nezasloužil a…\n4. listopadu 2018, 11:46 admin2598Svobodné Fórum\nFascinující na Vyskočilově reakcích je fakt, že si herec skutečně myslí, že za svou práci má dostat tak významné ocenění. Je sice pravda, že jeho jméno a obličej zná, především ze starší generace, téměř každý, ale sotva by si někdo uvědomil, kde ho viděl ve výrazné roli. Pokud ovšem nebudeme počítat třeba postavu Jiřího Sikyty v seriálu Velké sedlo, kde se prezentoval jako neodolatelný svůdník.\nPrávě kvůli této poloze ho zbytek národa zná i z bulváru, který rád rozebírá Vyskočilův soukromý život, spojený především s Ivanou Andrlovou, nebo Anife Vyskočilovou. To ovšem stačí na státní vyznamenání?\nHerec vedlejších rolí se patrně domnívá, že ano a běda, když si někdo dovolí cokoliv namítat. To je hned nepřející, závidí, nebo by měl rovnou držet ústa. Vyskočil totiž nesnese kritiku. Za jeho hereckých dob se s ní možná ani moc nepotkával, jelikož ji schytávali jeho slavnější kolegové a na „stará kolena“ už ji nedokáže přijmout.\nJeště, že má Parlamentní listy, na nichž si může vždy zanadávat a pochlebovat prezidentovi. A právě za to totiž ve skutečnosti Vyskočil medaili dostal. Za dlouhodobou službu Zemanovi v oblasti vychvalování kdekoliv, kde dostane prostor.\nZdroj: Vyskočil těžce snáší, že si vyznamenání nezasloužil a lidé mu to dávají najevo


RetroSphere - hrajeme si s kuličkou - iDNES.cz\nRetroSphere - hrajeme si s kuličkou\n24. srpna 2004 12:00, aktualizováno 23. srpna 11:13\nKulička, která se kutálí vesmírnou drahou. Střelený námět na počítačovou hru, ale nejnovější variace na arkádové Sky Roads dokazuje, že to může být smrtelně hratelná kombinace. Povede se vám udržet kuličku na cestě a neskončit kdesi v hlubiných nekonečného prostoru?\nJsou hry takové a makové. Dělit interaktivní zábavu do škatulek je oblíbený proces všech novinářů, protože tak lze činit podle širokého spektra kritérií a zaplácnout tak úvodní odstavec libovolné recenze zdánlivě vychytralým, ale přitom vlastně nic moc neříkajícím obecným blábolením. U RetroSphere si to lze odpustit. Její žánr je velmi přesně určitelný, byť vlastně nepatří mezi ty nejobvyklejší. Jedná se o klon trojrozměrné arkády Sky Roads, a to klon efektní, povedený a originálu věrný i do jemných nuancí herního stylu. A kdo zmiňovanou hru, či některou z jejích volně šířitelných kopií, hrál, jistě uzná, že popisovat ji jako 3D skákací plošinovku s občas akčními prvky by bylo značně nešikovné. První dojem z RetroSphere je velice dobrý. Přichází obalena kvalitním, profesionálně provedeným menu s širokou nápovědou, jež vysvětlí i ty nejnepodstatnější prvky systému hry a podá i důležité taktické tipy. Manuál krom toho lze číst i mimo hru samotnou v intuitivní podobě Windows-nápovědního souboru. Precizně je proveden i zkušební mód a je tak doslova radostí vplout do toho, co by mělo být jádrem pudla - tedy do kampaně, v níž jdou po sobě jednotlivé levely vývojářů.\nCílem každé úrovně je jediné - dostat se až na její konec, za čáru s nápisem Finish. Hráčova koule se pohybuje určitou rychlostí po plošinách, mezi nimiž tu a tam zeje díra. Pochopitelně při cestě za kýženým koncem nesmí ani přepadnout za levý či pravý okraj, ani spadnout do některé z těchto pastí. Vyhýbat se jim lze obratným manévrováním, anebo skákáním. Aby hra nebyla příliš jednotvárná, obsahuje pak celou řadu speciálních plošinek, které mají na hráčovu kouli různé (ať už pozitivní či negativní) efekty. Zpočátku se objevují prostinké urychlovače či naopak zpomalovače pohybu, skokánky, či třeba směrovací plošiny, jež posunou kuličku doleva či doprava. Později ovšem přijde řada na mnohem rafinovanější překážky: nechutné plošiny, které vrátí hráče na samotný začátek levelu (ale nevrátí mu čas, který jeho řešením strávil, což je nemilé vzhledem k výslednému skóre), rudé zastavovače, či měniče podstaty. Ty dovedou z původně kovové koule udělat buď tenisák, jenž o poznání více skáče, odráží se a vůbec je jeho ovládání obtížnější, anebo naopak těžký kov, jenž nedoskočí příliš daleko a snadno se nechá přitáhnout magnety. Možností je mnoho a každá úroveň představí úplně nový druh překážky, čímž se udržuje žádaná variabilita.\nRetroSphere je - podobně jako SkyRoads a ostatně většina klonů tohoto námětu - hrou pořádně obtížnou. Sice je proskakování mezi plošinkami velká zábava, zároveň je to ale tvrdá řehole a dostat se do takové páté úrovně může být úkol na několik hodin. Hráči jsou omezeni počtem životů, kterých je do začátku dáno sedm. Může se zdát, že je to velké číslo - a navíc, těžko může dopadnout špatně hra operující s tak jasně pozitivně magicky naladěnou numerologií. Nicméně není problém beznadějně ztroskotat už na levelu dva. Naštěstí alespoň není vše omezeno časem. Ten sice ubíhá, jeho jediná role ovšem je, že přičte bonusové body hráčům, kteří stihnout protnout cílovou pásku před jeho vypršením. RetroSphere příjemně překvapí i audiovizuálním zpracováním. Hudba skvěle vybudí hráče k akci a neméně výtečná je i grafika. Základní herní prvky jsou vymodelovány a otexturovány vcelku jednoduše, hra ovšem dosahuje vynikajícího dojmu rychlosti díky ubíhajícím mnohobarevným čárám v okolí. Dynamické efekty zvládli tvůrci na jedničku a právě díky nim má RetroSphere vynikající atmosféru a výtečně se hraje. Celkově lze říci, že se jedná o dost možná vůbec nejlepší klon Sky Roads ve volně šířitelné oblasti, a to vůbec není malý kompliment.


Bluwater Starfish 8 na prodej - motorová loď ke koupi\nBluwater Starfish 8 (motorová loď) na prodej\nDélka x šířka: 8 m x 2,80 m, 8 x 2,80 m r. výr.: 1978, kabiny: 1\nCena: € 21 900 € 19 500\nDélka x šířka: 8,45 m x 2,85 m, 8,45 x 2,85 m r. výr.: 1992, kabiny: 2\nMotor: Mercruiser 4.5 MPi Axius Joystick, 2 x 250 hp (184 kW), benzín\nCena: € 74 100, plus DPH\nNafukovací člun / RIB: Salpa Nautica, nová loď\nMotor: Honda BF250 V6, 250 hp (184 kW), benzín\nCena: € 47 950, plus DPH\nMotor: Suzuki DF200A, 200 hp (147 kW), benzín\nMotorová loď / kajutový člun: Fram, použitá loď, sklolaminát\nDélka x šířka: 8 m x 2,40 m, 8 x 2,40 m r. výr.: 1980, kabiny: 1\nChcete prodat svou použitou loď nebo koupit jachtu z druhé ruky? Nabídka lodí na Yachtallu je velká. Hledáte tu správnou loď (např. motorová loď Bluwater Starfish 8)? Nebo jste obchodník s loděmi a prodáváte lodě? Mnoho lodí zde čeká na svého kupce, jako třeba Bluwater Starfish 8 (motorová loď). Nákup a prodej u nás zvládnete levou zadní.


Autosport : OS 06 - Race of Champions\nOS 06 - Race of Champions\nPříští ROC bude v Londýně\n18. prosince 2006 • 10:55\nTaké v letošním roce se konalo na závěr sezóny známé setkání Race of Champions, které se již potřetí konalo na Stade de France v Paříži. Organizátoři po skončení oznámili, že v roce 2007 se pojede toto setkání na stadionu v Londýně.\nLoeb prohrál ve finále s Ekströmem\n17. prosince 2006 • 08:50\nMistr světa v rally Sébastien Loeb se vrátil za volant. Po zlomenině ruky se představil v exhibičním Závodu mistrů na Stade de France. "Tři měsíce jsem nezávodil, tak si ten návrat vychutnávám," řekl.\nRace of Champions v přímém přenosu na Eurosportu\nOrganizátoři Race of Champions, který se koná 16. prosince na stadiónu v Paříži, oznámili, že se jejich závod bude vysílat v přímém přenosu na satelitní stanici Eurosport. Přenos by měl začít v 18:00 hod a skončit ve 20:00 hod.\nSébastien Loeb na ROC chybět nebude\n23. listopadu 2006 • 10:25\nOrganizátoři Race of Champions, který se koná 16. prosince na stadiónu v Paříži, oznámili, že Sébastien Loeb na tomto prestižním klání, kde jde především o pobavení diváků, chybět nebude. Od lékařů dostal na tuto akci zelenou.\nROC 2006 - přípravy začínají\n7. listopadu 2006 • 10:55\nV letošním roce čeká na účastníky závodu Race of Champions (16. prosince)nová trať, na které by se mělo dosahovat vyšší průměrné rychlosti a také jezdci stráví na trati více času.


Třívrstvé plovoucí dřevěné podahy nabízejí výhody oproti masivním dřevěným podlahám v konstrukční stálosti. Jsou méně náchylné na tvarové změny vznikající změnou klimatu v místnosti. Pokládka je prováděna plovoucím způsobem. To znamená, že dřevěné podlahy nejsou fixovány k podkladu, ale pouze ve spojích, buď v lepením pera+drážky nebo skládáním v suchém zámku.\nCelková nižší výška než je běžná u masivních podlah umožňuje také pokládku v prostorech omezujících vestavnou výšku např. při rekonstrukcích. Rozměry pro jednotlivé plovoucí dřevěné podlahy jsou variabilní dle sérií a jejich výrobců. Horní nášlapná vrstva s ušlechtilého masivu je nabízena převážně s hotovou povrchovou úpravou, tedy tak, že se po položení již nikterak neupravují. Síla této vrstvy umožňuje množství renovací přebroušením. Středová příčně uložená vrstva smrkového masivu a spodní protitahová vrstva zajišťují objemovou stálost. Jednotlivé vrstvy jsou během výroby lepeny a následně lisovány při vysokých teplotách.\nHlavní výhodou plovoucí dřevěné podlahy je její vysoká odolnost vůči oděru či třeba propálení, další velkou výhodou je jistě možnost její renovace a nezapomeňme na snadnou údržbu.\nDodáváme plovoucí dřevěné podlahy značek:\nBOEN, Admonter, Magnum, HARO Parkett, Parkettmanufaktur, Weitzer Parkett, Weitzer Parkett Bodenschätze


Podprsenka zmenšující Stella bez kostic jen za 999 Kč - STUDIO FRESH\nŠarmantní zmenšující podprsenka bez kostic zdobená krajkou a reliéfem. Široká ramínka uleví Vašim zádům a ramenům. Košíčky jemně přilnou i k velmi bujnému poprsí. Zmenšovací podprsenka Nevyztužené košíčky Vnitřní strana košíčků bavlněná Měkce podložená ramínka Bez kostic Zadní zapínání na dva háčky se dvěma polohami S rostoucí velikostí se u zapínání zvyšuje počet háčků ze dvou na tři, konkrétně u velikostí: 75/H, 80/G–H, 85/F–H, 90/E–H, 95/D–G, 100/C–F a 105/B–F.\nParametry produktu Podprsenka zmenšující Stella bez kostic\nNázev: Podprsenka zmenšující Stella bez kostic\nDalší možné zařazení: Dámské prádlo > Plnější tvary > Dámské prádlo > Podprsenky > Dámské prádlo > Plnější tvary > Podprsenky > Dámské prádlo > Podprsenky > Bez kostic > Dámské prádlo > Podprsenky > Nevyztužené > > >\nPodprsenka zmenšující Stella bez kostic značky Sermija - tento artikl je tady pro vás za jedinečnou cenu 999 Kč. V našem katalogu zařazené zboží vás nezklame. Jakmile se vám zalíbí zboží nad 1799 Kč, cenu dopravy už nemusíte řešit, bude GRATIS. Neplaťte jinde víc než musíte.


Polský kanál: Neúspěšná cesta za svobodou - Horydoly.cz - Outdoor Generation\nKde se přesně nacházel tzv. Polský kanál? Ptá se v diskusi k článku o Pohraniční stráži v Chebu čtenář s přezdívkou Brit. Jezdil jsem dřív čas od času do Německa přes Svatý Kříž a několikrát jsem si udělal krátkou vycházku po okolí. Rád bych o tom terénu něco věděl.\nKdo byl pátrač?\nPátrač byl voják Pohraniční stráže v 80. letech 20. století, jehož úkolem bylo především zpravodajství, ale byl vyzbrojen také k případnému zásahu se zbraní v ruce. Typicky sloužil jako kontrola ve vlacích a na nádražích, kde nebylo taktické nasazovat vojáky v uniformách ve standardní výzbroji. Dostával za úkol také jednoduché sledování osob ve městech, o nichž mělo informace zpravodajské oddělení. Někteří pátrači sloužili v terénu jako týlové hlídky, například u cest nebo na okrajích lesa.\nVybavení bylo následující: Civilní oblečení, pevné boty, pistole ČZ 7.65 v podpažním pouzdře se dvěma zásobníky, pouta, vysílačka v batohu nebo tašce, telefonní sluchátko, které bylo možné napíchnout do zásuvky polního telefonu rozvedeného po terénu.\nTady je popis, co si z vojny pamatuji já: Polský kanál bylo vnitřní označení v rámci Pohraniční stráže koncem 80. let minulého století. Šlo o směr, kudy se pokoušeli projít přes státní hranice především Poláci. Několikrát se jim to povedlo nebo skoro povedlo, a proto byla obrana stále zesilována.\nPodívej se na mapu připojenou k tomuto článku. Popíšu základní směr, jak to obvykle probíhalo.\nPřijel jsi do Chebu nejspíš vlakem. Už na nádraží stáli pátrači v civilu, měli krátké vlasy a vyboulené podpaží, ale to jsi jako civil nezpozoroval. Šel jsi do města, oni za tebou a za chvíli poznali, že chceš utéct. Udali tě vysílačkou na velitelství a buď si pro tebe přijela normální policie tehdy zvaná Veřejná bezpečnost, nebo gazík Pohraniční stráže. Skončil jsi v každém případě ve vyšetřovně pohraničníků. Když zjistili, že jsi jenom hloupý a nic jsi před tím neprovedl, mohl jsi dostat podmínku nebo trest vězení do jednoho roku. Když jsi byl východní Němec, předali tě německé Volkspolizei a Stasi. V roce 1988 už to bylo bráno v Německu jako přestupek, takže nejspíš jsi tam dostal jenom podmínku.\nKdyž jsi byl chytřejší, ubytoval jsi se v hotelu a tvářil jako turista. Udal tě ale nejspíš recepční, nebo ti pokojská prohlédla osobní věci a projela zápisky, výstroj i oblečení. Když jsi počkal pár dní a chodil při tom na hrady, zámky a do galerií, mohla jejich pozornost ochabnout.\nPodél silničky do Pelhřimova stačila obezřetnost\nJestli jsi se chtěl podívat k hranicím, kudy se vlastně pokusíš utéct, okamžitě tě udal řidič autobusu nebo Pomocník Pohraniční stráže. To byla většina místních obyvatel poblíž státních hranic, tedy hned kousek za městem. Babka, co okopávala zahrádku, myslivec, houbař anebo Mladý ochránce hranic v pionýrském šátku.\nKdyž jsi tohle přečkal, vydal jsi se hodně pozdě večer přes sídliště Spáleniště a okolo bývalého kláštera, kde sídlilo velitelství Chebské brigády Pohraniční stráže, na jih přibližně ve směru na Svatý Kříž. Tehdy tam vedla okreska a na konci stála rota Pohraniční stráže. Chytřejší šli po loukách a polích a překročili železnici. Hloupější zvolili jeden ze tří mostů přes železniční zářez a kousek za nimi byli chyceni, protože večer se tam nechodilo a udal je někdo z místních lidí. To všechno přesto, že jsme si tam ve dne chodili jako malé děti hrát.\nStočil jsi se na jihozápad a podél silničky jsi se opatrně kryl velkým stromořadím podél komunikace a také vzrostlým obilím. Už jsi se hodně bál, protože jsi nevěděl, zda na tebe nečekají nějaké ženijní nebo sledovací překážky, případně po tobě nebudou střílet. Nebyli tam, ale to jsi nevěděl. Až do Pelhřimova jsme s rodiči chodili na výlety. Teprve za obcí byly cedule Zákaz vstupu - Hraniční pásmo.\nU rybníků tě udali místní obyvatelé\nKdyž jsi nepotkal pátrače, náhodného pohraničníka ani pomocníka, u série rybníků jsi uhnul doleva a dal se proti toku potůčku, který je napájel. Šel jsi vysokou trávou pod vysokými stromy od Dolního k Černému rybníku. Děsil tě každý kapr, který plácnul o hladinu.\nNa druhé straně lesíka, kterým jsi musel projít mezi Černým a Lesním rybníkem, stála pozorovatelna. Železný špak. Nahoře asi v deseti metrech zastřešená budka s ochozem, kam vedl zespodu žebřík. V plném stavu obcházel nahoře jeden pohraničník s nabitým samopalem a druhý stál dole pod špakem. Oba měli spojení vyílačkou a telefonem přímo na pohraniční rotu Svatý Kříž. Ta stála v místě staré celnice asi kilometr daleko. Dnes je tam kasino.\nTady skončil například pokus o útěk vojenského zběha. Zastřelil jednoho pohraničníka, který si nedal pozor, a pak možná spáchal sebevraždu, nebo ho snad zastřelili pohraničníci.\nLouka nedávala mnoho šancí na útěk\nKdyž jsi věděl, že je tam pozorovatelna, obešel jsi ji vpravo. Jinak tě chytili, protože byla umístěná na dobrém místě a pro utíkající narušitele státních hranic byla do poslední chvíle neviditelná.\nOd Černého rybníka jsi se stočil na západ mělkým korytem bahnitého potůčku. To byl vlastní Polský kanál. Jinou možnost jsi v podstatě neměl. Vlevo i vpravo bylo pole. Zleva bylo postřelované zpětnou střelbou právě z onoho špaku, který jsi minul. Zprava sem za jasných nocí bylo vidět ze špaku nad Pelhřimovem. Střelba by byla nepřesná, ale spolehlivě by tě přibila k zemi.\nPo nějakých tři sta metrech v otevřeném terénu jsi se dostal k lesu. Na jeho severním cípu tě čekal pátrač v civilu s pistolí, kterého někdy střídala dvoučlenná hlídka se samopaly v uniformách.\nNejspíš jsi uhnul trochu doprava do bažin na stoupající louce. V dálce nad sebou jsi viděl vysoký plot z ostnatých drátů. Vpravo i vlevo u něj stály dva špaky obsazené vždy dvěma pohraničníky. Vypadaly, že jsou daleko od sebe, ale navzájem postřelovaly příčnou palbou velmi účinně nejbližší okolí signálky.\nPřelezl jsi plot a nezastřelili tě? Ještě nemáš vyhráno\nNa neobhospodařované louce rostlo nízké křoví, velké drny a půda byla v noci velmi nepřehledná. Zvlášť, když jsi měl naspěch. Na několika místech byl natažený jemný drát. Když jsi na něj šlápnul, nebo ho přetrhl, odpálila se výmetnice. Explodoval buď cvičný granát, který tě měl dezorientovat a vyděsit, nebo světlice sloužící pro orientaci pohraničníků, kde tě mají hledat. Na zkoušku zde byly umístěny i fotobuňky, které hlásily tvůj pohyb přímo na rotu, aniž bys o tom věděl. Naštěstí tam stále běhaly srnky, takže jim operační důstojníci nevěnovali až tolik pozornosti.\nČtěte o povedeném útěku: Vlak svobody z Aše do Selbu\nPodařilo se ti projít tímto sítem? Měl jsi před sebou signální stěnu v otevřeném terénu. Viděli tě strážní z obou špaků a mohla na tebe narazit dvou- až tříčlenná hlídka se psem, která tudy neustále pendlovala. Nezbývalo ti nic jiného, než jednat rychle a mít štěstí. Musel jsi přeběhnout nejprve asfaltovou silnici, potom široký pás měkkého uhrabaného písku a zdolat vysoký plot z ostnatého drátu ve tvaru písmena T. Následoval ještě jeden písečný pruh a byl jsi v lese. I když se pohraničníci do tebe netrefili dávkami ze samopalu a pes tě nechytil ještě před startem běhu o život, neměl jsi zdaleka vyhráno.\nOna signální stěna totiž nebyla jen plot z ostnáče, ale především sloužila jako znamení, že ji zdoláváš. Když se dotkly dva dráty, zvonil na velitelském stanovišti roty signál, kde právě zdoláváš plot. Většinou nepomohlo podhrabání, rychlé přelezení ani naivní pokus o izolaci jednotlivých drátů. Čas byl tvůj nepřítel. Do dvou minut byla na místě posádka terénního gazíku včetně psa. Vojáci vedení vycvičeným psem se vrhli za tebou.\nBěh o život skončil. Většinou špatně.\nByl jsi rychlý běžec a dobře jsi se orientoval v terénu? To vůbec nemuselo stačit. I když jsi to měl do Německa necelý kilometr, honil tě pes a když bylo třeba, vojáci ho pustili na volno. Vlčák při tom nebyl cvičený na to, aby tě zakousnul, ale aby tě zastavil. Chňapnul ti po ruce a než jsi se ho zbavil, bylo-li to vůbec možné, už na tebe mířilo několik samopalů.\nPokud ani to nepomohlo, v akci už bylo tak zvané překrytí. Velitel věděl, kudy asi utíkáš, a tak zároveň se zásahovou poplachovou jednotkou poslal větší a trochu pomalejší skupinu pohraničníků. O to ovšem byla účinnější! Souběžně se státní hranicí totiž vedla ještě jedna cesta, na kterou rozvezl náklaďák nebo několik terénních gazíků desítky vojáků. Ti už na tebe čekali, až jim vběhneš do náruče.\nLekl ses toho mumraje, ale pořád tě ještě nedostali? Chtěl ses vrátit? Pozdě, holoubku! Z týlových jednotek vyjelo další masivní překrytí a odřízlo ti cestu nazpět do vnitrozemí.\nPodívejte se na krajinu za dráty: Lohhäuser na konci světa\nMěl jsi obrovské štěstí, nezměrnou odvahu, zkušenosti a potřebné znalosti? Prošel jsi přes všechny nástrahy Polského kanálu! Gratulujeme, vyhrál jsi svůj život. Nejspíš jsi se ocitl ve vesnici Pechtnersreuth nebo městečku Münchenreuth. Ale tam tě už asi dovezli němečtí pohraničníci z Bundes Grenzschutz. Takový zmatek nezůstal bez jejich reakce, a tak na tebe u čáry počkali, aby ti pomohli.\nINFO: Zásady služby pohraničních hlídek\nDatum a čas 1.12.2017 12:54\nČest práci soudruhu podplukovníku. Během mé služby se nic zvláštního nestalo. Do posádkového vězení bylo dovezeno 5 zadržených občanů NDR a 3 zadržení občané ČSSR.\nDatum a čas 1.12.2017 12:25\nFundovaně napsáno. Jen několik nepřesností. Pro záchyt na chebském nádraží byli rozhodující příslušníci Sboru ozbrojené ochrany železnic. Vytypované osoby přebírali pátrači a podle složitosti i z pravodajci chebského praporu.\nVysoká škola SNB byla čtyřletá, kdy jeden vyučovací rok měl 11 měsíců. Při porovnání s civilními školami šlo prakticky o pětileté studium.\nDatum a čas 15.1.2017 12:51\nWeblog s tématikou státní hranice v dobách ČSSR.\nDatum a čas 14.1.2017 07:16\nAž mě při tom čtení mrazilo v zádech ...\n... a taky vzpomínka na jeden a půl roku nedobrovolného pobytu na 10.rPS.\nPolský kanál - poslední místo, které viděl Pepa Ludas\n- trasa k poslední "díře" na Svatěm Kříži\n- místo mé poslední služby před odchodem do civilu ...\nDatum a čas 8.2.2013 17:39\nAž mě při tom čtení mrazilo v zádech.\nSkrytá krása socialismu... (Vždyť to vlastně nebylo tak špatné, nezaměstnaní nebyli, nekradlo se, člověk se nemusel bát exekutora, nemusel přemýšlet jestli si vzít půjčku, mohl v práci trochu přikrádat a do práce se chodilo jenom na osm hodin a moc se nemuselo makat.)\nA abych nezapomněl, za Spáleništěm byli zahrádky pronajaté za pár Kčs, vlaky do Mariánek jezdily častěji a mládež nebyla tak zkažená jako dnes. Já vám to paninko teda řeknu, že ten Vašek Sloup má recht v tom rádiu! A jakej to bejval štramák, než v tom klášteře ztloustnul, ech co to povidám, na péesácké brigádě, v žádnym klášteře...\nDatum a čas 6.12.2012 15:25\nBěžná realita v té době. V roce 1989 na jaře nedaleko na Pomezí - několikrát denně i v noci pohraniční poplachy, od Skalky pořád něco chodilo, nevyspalí vojáci, nešťastný kopečkáři, naštěstí jenom střelba do vzduchu, legendy o střílejících propiskách, úplně blbý velitel roty i politruk, brigádní plukovník taky tak.\nAutor Komanče nechci\nDatum a čas 6.12.2012 15:03\nDatum a čas 6.12.2012 14:39


Výsledky literární soutěže Kam s ním aneb jak to bylo u nás doma jsou vyhlášeny - EnviWeb.cz\nVýsledky literární soutěže Kam s ním aneb jak to bylo u nás doma jsou vyhlášeny\nDo soutěže se zapojilo téměř 600 škol z celé ČR\nV kavárně Domu Knihy Kanzelsberger byly dnes vyhlášeny výsledky literární soutěže na téma Kam s ním aneb jak to bylo u nás doma. Ze 600 přihlášených porota v čele se spisovatelem Emilem Haklem ocenila devět žáků a studentů ve třech věkových kategoriích. Soutěž byla vyhlášena neziskovou organizací ASEKOL jako součást celostátní školní ekologické kampaně Recyklohraní, nad níž převzal záštitu ministr školství, mládeže a tělovýchovy Ondřej Liška. Při vyhlášení soutěže byla rovněž pokřtěna stejnojmenná publikace obsahující vítězné práce.\nASEKOL v lednu oslovil zhruba 1400 škol, které jsou zapojeny v projektu Recyklohraní, s nabídkou účasti v literární soutěži Kam s ním aneb jak to bylo u nás doma. Úkolem bylo napsat krátkou povídku nebo fejeton na téma třídění elektrozařízení v rodině žáka či studenta. Během měsíce se sešlo 594 prací, které byly rozděleny do tří věkových kategorií – do 11 let, 12 – 15 let a 16 – 18 let. V nejmladší kategorii byla nejlépe ohodnocena práce Anety Crhonkové ze ZŠ Brodek u Prostějova, mezi žáky 2. stupně zvítězila Pavlína Štěpánková ze ZŠ Klenovice na Hané a mezi středoškoláky dominovala Michaela Sehnalová z Gymnázia a Střední odborné školy pedagogické Nová Paka. „Byli jsme nemálo překvapeni počtem prací, které se nám sešly na stole, stejně jako jejich kvalitou. Bylo dost těžké vybrat vítěze, protože téměř každý text měl něco do sebe. Důraz jsme kladli na vtip a nadhled, a právě proto byl výběr tak těžký; nadhled a humor je žákům, na rozdíl od většiny dospělých, vlastní,“ říká Emil Hakl, předseda hodnotící komise.\nVšech devět oceněných si z vyhlášení odneslo knihy porotců Emila Hakla a Aleny Ježkové a mp3 přehrávače. I díky výše zmíněným kladům se organizátoři rozhodli finálové práce svázat a vydat jako brožuru nesoucí název soutěže. Publikace byla během vyhlášení slavnostně pokřtěna a bude nadále distribuována do škol a využívána jako netradiční propagace zpětného odběru elektrozařízení.\nCílem soutěže bylo zvýšit povědomí o třídění elektrozařízení na školách a podpořit program Recyklohraní. Tento projekt založily v září loňského roku neziskové organizace ASEKOL, ECOBAT a EKO-KOM, které organizují sběr vysloužilých elektrozařízení, baterií a monočlánků a obalů. Školy zapojené do projektu za sběr použitých baterií a drobných elektrozařízení do připravených nádob získávají body, které ve speciálním internetovém obchodě na adrese www.recyklohrani.cz směňují za zajímavé odměny z připraveného katalogu. Další body mohou získat správným zodpovězením kvízových otázek, případně splněním dalších úkolů týkajících se odpadové problematiky. „Společným cílem organizátorů je rozšířit ekologickou výchovu na školách a naučit děti hravou formou, jak správně nakládat s odpady. Recyklohraní není pojato jako soutěž, ale jako dlouhodobý recyklační program, ve kterém vyhrává každá škola,“ vysvětluje manažerka projektu Michala Kubalová. Do Recyklohraní je zapojeno přes 1400 škol, které už odevzdaly bezmála 56 tun starých elektrozařízení a baterií a monočlánků.\nKaždá škola získala za účast v literární soutěži 50 bodů do Recyklohraní, devět škol oceněných žáků pak 500 bodů. Celkem bylo tedy v soutěži rozděleno 34 200 bodů. „Takový počet bodů by v katalogu Recyklohraní stačil například na dvě barevné laserové tiskárny, tři notebooky nebo osm laboratorních mikroskopů,“ říká Hana Ansorgová, členka poroty a manažerka komunikace pořadatelské společnosti ASEKOL. „Ráda bych vyzdvihla účast dvanácti speciálních škol s lehce mentálně postiženými žáky, jejichž aktivita nás moc potěšila,“ uzavírá Ansorgová\nASEKOL, s.r.o., je nezisková společnost, která provozuje kolektivní systém zpětného odběru elektrozařízení. V prosinci roku 2005 byl ASEKOL zapsán Ministerstvem životního prostředí ČR jako jediný systém pro zpětný odběr historických elektrozařízení v oblastech výpočetní, telekomunikační a kancelářské techniky, spotřební elektroniky, hraček a vybavení pro volný čas a sport (tj. skupiny 3, 4 a 7). ASEKOL má uzavřeny smlouvy o zřízení míst zpětného odběru s více než 3000 městy a obcemi a 2352 opravnami a prodejnami elektro. Provozovaných 9362 sběrných míst zajišťuje společnosti ASEKOL nejhustší sběrnou síť vysloužilých elektrozařízení ze všech kolektivních systémů v ČR.\nAMI Communications: Ondřej Tesař, e-mail: ondrej.tesar@amic.cz, tel.: 234 124 112, 602 698 854, tiskové středisko press.amic.cz\nRecyklohraní: Michala Kubalová, manažerka projektu, e-mail: kubalova@recyklohrani.cz, tel.: 733 361 155, www.recyklohrani.cz


Odstranit MergeDocsOnline Toolbar | PC-Threats\nStránky se uvádí, že panel nástrojů vám umožní snadno převést soubory do různých formátů a sdílet je s přáteli. Také nabízí jazykové nástroje, například slovník, tezaurus, Překladatel a další. Software byl vyvinut společností Mindspark interaktivní síť a je podobně jako jiné produkty společnosti jako Email fanatik nástrojů, MyScrapNook nástrojů, DownloadManagerNow nástrojů a další. Pokud již nepotřebujete nástroj, byste měli odebrat MergeDocsOnline Toolbar z vašeho PC.\nJak funguje MergeDocsOnline Toolbar?\nMergeDocsOnline Toolbar obsahuje sdílení souborů, převod souborů, Image Converter a další tlačítka pro rychlý přístup. Existuje také vyhledávací pole vedle tlačítka. Pole Hledat využije Ask.com. Pokud jste un-tick krabice s zeptat nabízí během instalace, domovské stránky, nové záložky a výchozího poskytovatele vyhledávání také byla změněna a Ask. Výsledky poskytnuté požádat vyhledávání nejsou, však budou obsahovat sponzorované odkazy. Navíc to může také využívat sledovací soubory cookie zobrazovat reklamy, které jsou založeny na historii procházení.\nPokud si všimnete jiné příznaky při surfování na webu, například reklamy, automaticky otevíraná okna a nápisy jsou uvedeny na různých místech, přesměrování na neznámé stránky, Internet zpomalování a tak dále, měli byste zkontrolovat počítač další nežádoucí programy. Pokud jste získali nástrojů prostřednictvím jiných freeware, mohou mít více ad podporované aplikací na vašem PC. Není nic prospěšné o těchto aplikacích. Právě proto doporučujeme, aby se zbavit MergeDocsOnline Toolbar s nimi.\nPro odstranění MergeDocsOnline Toolbar ručně pomocí pokynů uvedených níže. Za prvé budete muset odstranit z vašeho systému. Jakmile to uděláte, budete muset vymazat panel z Mozilla Firefox a Google Chrome. Rozšíření je automaticky odebrán z Internet Explorer. Pokud se chcete zbavit Ask vyhledávacích nástrojů, můžete přeskočit krok 2 a obnovit vaše právo prohlížečů po odinstalaci MergeDocsOnline Toolbar z vašeho PC. Alternativně můžete použít nástroj pro odstranění malware, který udělá všechnu práci za vás. To bude nejen ukončit MergeDocsOnline Toolbar a dalším hrozbám, ale také chrání váš počítač od jiných infekcí, které můžete chytit online.\nOdstranění MergeDocsOnline Toolbar\nKrok 1: Odstranit MergeDocsOnline Toolbar\nVyberte MergeDocsOnline a klepněte na tlačítko odinstalovat\nOdinstalování MergeDocsOnline Toolbar\nVyberte MergeDocsOnline a klepněte na tlačítko Odebrat\nKrok 2: Odebrání MergeDocsOnline Toolbar z prohlížeče\nNabídka → další → rozšíření nástrojů\nKlepněte na ikonu koše vedle\nKrok 3: Reset vašeho prohlížeče (volitelné)


Aktuální nabídka dražby Administrativní budova Hodkovice nad Mohelkou denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si dražby Administrativní budova Hodkovice nad Mohelkou než Vás někdo předběhne.\nKategorie dražby Administrativní budova Hodkovice nad Mohelkou se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele dražby Administrativní budova Hodkovice nad Mohelkou neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je dražby Administrativní budova Hodkovice nad Mohelkou právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné dražby Administrativní budova Hodkovice nad Mohelkou\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii dražby Administrativní budova Hodkovice nad Mohelkou, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující Administrativní budova Hodkovice nad Mohelkou, a to Administrativní budova na prodej Hodkovice nad Mohelkou, pronájem Administrativní budova Hodkovice nad Mohelkou, dražby Administrativní budova Hodkovice nad Mohelkou.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii Administrativní budova k dražbě Hodkovice nad Mohelkou nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích Administrativní budova Hodkovice nad Mohelkou, Administrativní budova na prodej Hodkovice nad Mohelkou, pronájem Administrativní budova Hodkovice nad Mohelkou, dražby Administrativní budova Hodkovice nad Mohelkou.\nNehledáte dražby Administrativní budova Hodkovice nad Mohelkou ?\nPokud jste v této kategorii dražby Administrativní budova Hodkovice nad Mohelkou omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí dražby Administrativní budova Hodkovice nad Mohelkou\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii dražby Administrativní budova Hodkovice nad Mohelkou, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr dražby Administrativní budova Hodkovice nad Mohelkou. Určitě lépe naleznete dražby Administrativní budova Hodkovice nad Mohelkou, který hledáte.


U Šílené Intelektuálky: #10 Knih, co bych si vzala na pustý ostrov\n#10 Knih, co bych si vzala na pustý ostrov\nMožná se to může zdát jako naprostá utopie, ale když přimhouříme obě oči a přijmeme premisu, že bychom na pustém ostrově měli svojí vlastní knihovnu, tak to najednou začne dávat smysl, ne?\nObčas mám lehce maniakální stavy, kdy si představuju, které knihy bych ze své knihovny zachránila, kdybych je nemohla odvést všechny. Nebudu se tvářit, že je to jednoduchý, ale jako lehce stresující představy před spaním a předehra pro noční můry je to dobrý.\nNicméně, je to dřina. No vážně, jak si mám vybrat jen některé? I volba pilulky v Matrixu byla snazší. Kdyby tak přišel Morfeus a dal mi vybrat mezi světem plným knih (byla by to obrovská několikapatrová knihovna s točitými schody, pohodlnými křesly a obřími polštáři, kde by byla vodní dýmka a vždy dost kafe a čaje…ale to odbočuju) a světem nul a jedniček, kde by se všechno zdálo skutečné, vybrala bych si knihovnovou kapsli (v mých představách má zelenou barvu…to jen tak pro upřesnění).\nIn medias res, co myslíte? Protože hned první volba nám/mně trošku komplikuje situaci.\n#1 Jih proti Severu a Scarlett\nAno, já vím, že jsou to celkem čtyři knížky, ale kdyby nebyly dohromady, tak to nemá smysl. Vím, že je to děsná romanťárna, ale jsem jenom člověk\n(au, tohle přiznání fakt zabolelo) a věčnej příběh Rhetta Butlera a Scarlett\nTakže pokud se budeme držet konceptu deseti knih, berme tohle jako jednu obrovskou bichli, ano? Už teď začínám mít pocit, že takových multi-dílných knih budu mít na seznamu víc. Ale co? Je to pustej ostrov, tam se toho vejde hafo.\nS Ranhojičem už jsme spolu cestovali. Jako doopravdy a já si na našich cestách (já courala jen po Barceloně, on po celym tehdy známym světě) hejčkala a šetřila ten nekonečnej počet stran, kterej se každej den ztenčoval. Tuhle knížku zbožňuju a za tu dobu co ji mám už začala vonět jako ty starý, zaprášený. Prostě sen…skvělej obsah a fantastická vůně. Ach!\nKdyž se nad tím teď zamyslím, tak bych na pustej ostrov potřebovala několik knižních sérií, internet a FedEx, kterej by mi další díly vozil pokaždý, když by vyšel novej. Byl by to trošku hi-tech ostrůvek.\n#3 Zlodějka knih\nKdo ji nečetl nepochopí. Tohle je tak úžasná knížka, že bych si ji vzala vždycky kamkoliv. Padne mi hned na mysl, když začnu mentálně stěhovat knížky. Zlodějka knih tam musí být. Nikdo nedokáže tak dokonale personifikovat samotnou Smrt jako Markus Zusak. A ano, mám první vydání z doby před Zlodějkománií, kdy o ní skoro nikdo nevěděl.\nJe to starý, má to místa, který se lehce vlečou, ale i tak tu knížku zbožňuju. To, jak je pořád aktuální i to, jak je mi pokaždé Bytosti líto. Frankenstein je jedna z těch knížek, ke kterým se budu s láskou vracet. A nejen proto, že jsem o ní napsala celou diplomku. To je jen třešnička na dortu.\nAsi jediná knížka, u který jsem se opravdu bála. (Poznámka: připsat si na seznam věcí na pustý ostrov, že si mám vzít taky česnek. Normální, sušenej, ve spreji. Jakejkoliv. Jo a pár kapek svěcený vody taky neuškodí!)\nUvažuju nad tím, že bych si do vedlejší kapsičky přibalila několik her od Čechova. Pravděpodobně Višňový sad, Racka a Ivanova. Možná i Čapkovu Věc Makropulos. Ale to zase odbočuju, že?\n#6 Svět podle Garpa\nNejlepší knížka jakou kdy John Irving napsal. Garp je na tom stejně jako Zlodějka knih. Toho musím mít u sebe za každou cenu. Miluju ten příběh. Silná žena, která se rozhodne mít sama dítě. A to dítě je výjimečné. Jednoho dne se z něho totiž stane spisovatel.\n#7 Stín větru\nRelativně novej přírůstek na seznamu. Julián Carax mě dostal. Knížka o lásce k literatuře a knihám jako takovým s démonem, který pálí vše, co Carax napsal a místo tabáku kouří papír z jeho knih. Tuhle knížku nejde nezbožňovat.\n#8 Cormoran Strike\nHele, já vím, že je to literární postava a ne knížka, ale jak to mám jinak napsat? Volání kukačky, Hedvábník a Ve službách zla. Takže prostě a jednoduše Cormoran Strike. JO?!? Já vím, že jsou to tři knížky, ale co kdybychom si zase představili obrovskou knížku se všema třema případama? Už ji vidíte? Je děsivě obrovská a skvělá zároveň.\n#9 Boxer, brouk\nKrása v ošklivosti. Věci, který mě rozesmály až jsem brečela (tady bych ráda zdůraznila, že jsem měla od děje knihy asi až moc velký odstup). Jako vážně, hlavní hrdina sbírá vzácný exempláře z druhý světový a jako bonus jeho pot smrdí jako ryba. Ta knížka je naprosto skvělá a já ji všem doporučuju. Protože kromě smraďocha je tam ještě jeden boxer, kterýho skolí nečekaně malej protivník.\nTady snad není co dodávat. Podlondýn, Dvířka a Richard Mayhew. Kombinace, která člověka totálně dostane. Čtete a skoro u toho nedýcháte. Bože můj, co se stane v další kapitole? Ježiši Kriste už mi zbývá jen sto stran? Asi tak nějak to vypadalo, když jsem četla Nikdykde. Tuhle knížku rozhodně potřebuju na pustym ostrově.\nA poslední věc. Na ostrově bych měla knihovnu jako TARDIS. Větší uvnitř!!!\nVystavil Bája Strike v 12:58:00\nAires´s world of books 15. dubna 2017 14:17\nSkvělý nápad na článek :) Já bych asi musela přemýšlet jaké knihy si vzít sebou :D Asi Hostitele, Pána prstenů..a dál nevím :) Těžký výběr :) Anebo bych to vyřešila elegantně, lovila u ostrova zlatou rybku a poprosila bych ji pak o jedno přání - plnou knihovnu :D\nBája Strike 16. dubna 2017 15:50\nDěkuju :) během psaní tohohle článku jsem si už psala na papír další knížky, který bych tam ještě nutně potřebovala. S Hostitelem jsem prvních sto stran bojovala, ale pak mě dostal. To já bych raději Harryho Pottera. Ale máš pravdu...výběr je fakt těžkej. Jen bacha, abys nechytla zákeřnou zlatou rybku, která by ti vyčarovala knihovnu plnou ženských románů :D\nUnknown 16. dubna 2017 16:05\nJih proti Severu a Scarlett jsou moje nejoblíbenější...vřele doporučuji i Chůvu Rhút a Rhetta Buttlera sice je to trochu jiné, ale bez toho to není kompletní.\nBája Strike 16. dubna 2017 16:32\nVážně? Já se toho trochu bála, ale na doporučení zasvěceného...to je úplně něco jiného. Je pravda, že ty čtyři knížky jsou takové opuštěné. :)\nRomán o vyrovnávání si účtů se šílenou ženou\nSlib přátelství a úzkost z lidského bytí i nebytí


Řecká vláda vztyčuje na své hranici 1,5metrové betonové bloky, aby Evropu ubránila před invazí migrantů ve vojenském věku - Reformy.cz\nŘecká vláda vztyčuje na své hranici 1,5metrové betonové bloky, aby Evropu ubránila před invazí migrantů ve vojenském věku\n15.3.2020 15.3.2020 ReformyCz Mezinárodní konflikty, NWO\nŘecká vláda v pátek v region Kastanies na hranicích s Tureckem začala vztyčovat 1,5metrové betonové bloky. Děje se to kvůli obraně Evropy před invazí desítek tisíc nevraživých migrantských mužů ve vojenském věku, kteří se pokouší jejich hranici prorazit.\nŘecká pohraniční stráž je teď už několik týdnů kromě jiného nucena střílet kanystry se slzným plynem, aby odehnala nájezdníky, kteří neustále pokračují ve svých pokusech prorazit tuto bariéru, která odděluje Turecko a Řecko, hlásí agentura Anadolu.\nOd té doby, kdy vůdce tureckého režimu Recep Erdogan splnil svůj slib, že „otevře vrata“ a zaplaví Evropu migranty, jsou střety mezi migranty – většinou muži vojenského věku – a řeckými bezpečnostními silami čím dál častější a násilnější.\nJak už Voice of Europe ve své kronice střetů mezi migranty a řeckými bezpečnostními silami vysledoval, tak tyto srážky ve středu dosáhly nové intenzity, když ti migrantští muži vojenského věku na řecké strážce zaútočili zápalnými Molotovovými koktejly, kterými v regionu Evros zapálili pohraniční plot.\nZprávy místních médií naznačují, že útoky migrantů podporují turecké bezpečnostní síly a že migranti kromě používání zápalných pum nasazují i slzný plyn, který dostali od Turků.\nK boji s těmi čím dál nepřátelštějšími migranty – podporovanými tureckým režimem – nasazují řecké pohraniční síly svoji vynalézavost a využívají ohromných ventilátorů, aby ten slzný plyn a kouř zaháněli zpět na tureckou stranu hranice, hlásí Voice of Europe.\nTy ventilátory se montují na džípy a včera je nasadili na přechod u Kastanies v regionu Evros. Řečtí činitelé řekli, že ta mohutná dmychadla se běžně používají k výcviku parašutistů jejich výsadkových sil.\nTento týden referoval Voice of Europe o šokujícím videu z noktovizoru zveřejněném řeckými úřady, které zachycuje turecké obrněné vozidlo, jak strhává plot podél řecko-turecké hranice, aby pomohlo migrantským nájezdníkům s ilegálním průnikem do Řecka.\nV reakci na pokusy o invazi do Evropy těmi nepřátelskými migrantskými muži vojenského věku, které tam poslal turecký režim Recep Erdogana, řecký ministerský předseda Kyriakos Mitsotakis prohlásil Egejské moře a řeku Evros za „štít Evropy.“\nVoice of Europe bude pokračovat o probíhajících událostech na řecko-turecké hranici.\nBy Arthur Lyons 15 March 2020\nŘečtí vojáci na migranty zahájili palbu, domobrany mlátí žurnalisty a zaměstnance neziskovek\nHolandský výzkumný tým je první, kdo objevil protilátky proti COVID-19


Luminox Sea XS.7051 | Hodinky-365.cz\nLuminox Sea XS.7051\nHodinky Luminox Sea XS.7051\nPřidat k porovnání Číslo zboží: 118368\nSeznamte se - Hodinky Luminox Sea XS.7051\nDámské hodinky Luminox Sea XS.7051 jsou velmi stylový kousek, který zaujme nejednu moderní ženu s náročným živoním stylem. Hodinky jsou vysoce odolné a spolehlivé. Na pouzdro byl použit plast v kombinaci s karbonem, což zajišťuje že jsou hodinky lehké a odolné. Na černém ciferníku figurují luminiscenční prvky. Hodinky jsou vhodné pro každodenní nošení i na sportovní aktivity


Filip Renč mluvil o filmu Lída Baarová a filmové kritice +VIDEO | PAN OBČAN\n1.2.2016 in Kultura, Ostatní\nSnímek Lída Baarová budí už několik dní emoce a je středem dohadů, někdy až osobních výpadů. I o takových případech jsme si promluvili s režisérem filmu Filipem Renčem.\nNa úvod se věnujme na chvíli vám. Co způsobilo, že jste od velmi úspěšných dětských rolí (Družina Černého pera, Jakub,Nechci nic slyšet) přešel na druhou stranu kamery?\nPro nás byl pánbůh Miloš Forman se svou odvahou prosadit svůjstyl filmování v 60. letech, takže pro každého českého režiséra bude nepřekonaným člověkem a největším vzorem. Těch vynikajících režisérů je strašně moc, ať současných či minulých, například Francis Ford Coppola, mám rád filmy Olivera Stonea, Davida Lynche, teď se mi líbí i Sam Mendés nebo Alejandro González Iñárritu a jeho Revenant: Zmrtvýchvstání. Je toho hodně, vždycky se objeví někdo s něčím novým. Ti, co jsem je vyjmenoval, k těm vždy rád najdu cestu.\nU Lídy Baarové mají lidé občas problém s tím se rozhodnout, kam ji vůbec zařadit. Někdo ji považuje za hraný dokument, někdo za přepsaný příběh…\nMyslím si, že v současné době je poněkud „přebaarováno”, ani si nejsem jistý, jestli si herečka zaslouží tak velkou pozornost. Osobností z 30. a 40. let i s tragickými osudy tu byla spousta a nešlo o nezajímavé lidi. Ona šla hodně po kariéře, byla dost sebestředná a tu její touhu po slávě spojenou se sobeckostí odnesla její rodina. Proto její příběh považuji za antické drama s ohledem na její snahy a touhy být v každém případě a za všech okolností slavná, což nakonec, jak už bylo řečeno, dopadlo na její nejbližší. Pro mě je to velice rozporuplná postava, není to osud ženy, kterou bych nějak obhajoval nebo odsuzoval. Ivan Hubač to pojal jako antické milostné drama, které vstoupilo do historie díky vztahu s Göbbelsem a její tehdejší obrovskou celosvětovou slávu jsme tímhle filmem snad připomněli.\nMluvil jste o „přebaarování”, určitě je ale přínosem se na tuto postavu znovu podívat.\nKritika se hodně zabývala volbou představitele Josepha Göbbelse…\nExistuje kritika odborná a objektivní, jejíž autoři vystudovali žurnalistiku nebo hudební vědu. Ti rozeberou jednotlivé prvky filmu, hereckou, režijní scénáristickou, hudební složky a já si jich vážím, byť někdy jsou kritičtí, jindy pochválí, ale jsou objektivní, nezaujatí.Ostatní jakoby kritiky jsou většinou jen osobní výpady zloby a zlosti od amatérů, kteří se ani neumí podepsat, takže není možnost reakce. Jsou to jedinci, kterým ležím v žaludku a já je ani neznám. Dnes může kdokoli na internetu napsat cokoli, ale to neznamená, že je filmový kritik. Není to objektivní hodnocení práce, jsou to jen individuální útoky a snahy zesměšnit naši letitou práci na filmu, se kterým jsme spokojeni a na nějž chodí rekordní počet diváků. Chápu, že se ten film nemusí všem líbit, ale nemám rád, když něco vytvořím a čelím za to osobním urážkám. Když se mi nějaký film nelíbí, tak ho vypnu nebo naladím jiný kanál, ale nebudu urážet jeho tvůrce. Nechápu takové lidi, že si dají tolik práce a námahy s cílem nás zesměšnit či dokonce ponížit.\nPokud se odborné kritice nelíbil Göbbels, tak musím říci, že jsem po celé Evropě nemohl najít lepšího představitele. Karl Markovics je nositelem Oscara za film Ďáblova dílna, výborně se s tou rolí popasoval, studoval jeho gesta z dobových materiálů a opravdu dokázal udělat tu kreaturu. Jediné, co mě osobně dodnes mrzí, že si nemohl „ponechat” německý hlas kvůli dabinku pro českého diváka a Českou televizi, neboť jeho projev tomu dával ještě větší „koule, rajc a charakter” té doby. Dost obtížně jsem překousával fakt, že budeme muset točit Göbbelse, Hitlera i Fröhlicha v češtině. I když Viktor Preiss Göbbelse namluvil fantasticky, ta němčina je nenahraditelná. Jinak bych chtěl dodat, že jsme nedělali soutěždvojníků, ale šlo o to, jak se popasuje s charakterem té postavy.


VIDEO: Kdo chce dortík? Lindemann ukazují bizarní video z koncertu z Ruska - fakker.cz\nVydáno: 18.03.2021 14:30 v sekci Video - Petr Adámek | foto: Lindemann - Allesfresser\nLindemann natočili svůj loňský koncert v Moskvě a už 21. května jej vyvrhnou do světa na CD a DVD pod titulem "Live In Moscow". Venku je první ochutnávka v podobě songu "Allesfresser".\nVýraz "ochutnávka" berte v tomto případě doslova. V rámci skladby "Allesfresser" totiž kapela rozmetala do publika desítky dortů. To samé se ostatně dělo i během únorové zastávky v Praze.\nTill Lindemann přestal točit péčko a začal honit hady\nNešlo přitom o jediný bizarní gastro-zážitek z koncertu. Během písně "Fish On" naházali muzikanti do davu mrtvé ryby. Odcházet domu v kalhotách zapatlaných od šlehačky či bundě zasyflené rybinou člověka docela vyhodí z komfortní zóny, co?\nSpolečně s obscénním sexuálním obsahem bude záznam koncertního filmu z Ruska jistojistě vizuálním zážitkem podobně, jako tomu bylo naživo.\nExkluzivní rozhovor se Zoranem Bihacem o klipech Lindemann i Rammstein a osobě Tilla Lindemanna celkově najdete v loňském lednovém Fakkerovi. Kromě toho i jejich plakát. Číslo si objednejte přes náš eshop.


Design map: 70% Originalita: 60% Zábava: 65% Celkem: 65%\nPadesát map a jim odpovídající herní doba (cca 4 hodiny) – to je modifikace se zajímavým názvem Last-Life. Ale je nadstandardní počet map také zárukou kvality modu? Tím se budu zabývat v následujícím textu.\nVlastní pozadí v menu je takřka samozřejmostí u takhle velkého modu. Nejprve doporučuji projít si Hazard Course, který je nový a také překvapivě obtížný, protože se neskládá jen ze skákání a lezení. Položka New Game otevírá další z řady Freemanovských dobrodružství. V readme bohužel není ani špetka informací o příběhu. Ale jak to tak bývá, v laboratořích se něco zvrtne (a nemůže za to jen tlačítko, které zmáčknete, abyste se dostali z jedné místnosti) a vy se musíte začít pěkně ohánět (nejlépe páčidlem) jinak je s vámi konec. Jak je někdy zvykem, ochranný oblek jste ještě nestihli vyfasovat, takže proti prvním nepřátelům musíte být obezřetní. Tahle pasáž ale není příliš dlouhá, a oblek po chvíli naleznete (chráněn dvěma zombíky, ale nějak se už domluvíte). Pokračujete dál přes nepřátele složené především z headcrabů, alien slavů a zombíků. Na tyhle potvory platí páčidlo, pistole (má nový model) a brokovnice. Později nastupují vojáci a black ops (paradoxně bojují na jedné straně), na které zase platí magnum, samopal s granátometem a kuše. Výbušnin je také dostatek, takže si užijete i srandu s dálkově odpalovanými náložemi a laserovými minami. Souboje jsou na vysoké úrovni, párkrát se do boje zapojí i těžší technika jako kulomet nebo dělo. Vrtulníky nebo tanky bohužel k dispozici nejsou. Občas je třeba vyřešit nějakou hádanku pro další postup, ale nic zásadně obtížného (většinou šoupání předmětů, otevírání dveří za pomoci spřátelených postav, popř. pákou nebo tlačítkem).\nMapy jsou navrženy velmi kvalitně. Občas máte pocit, že to či ono místo vám připomíná část HL nebo datadisků, ale rozhodně se nejedná o (s)prosté kopie, jen se autor nechal jemně inspirovat. Rozlehlost prostor a střídání prostředí (laboratoře, sklady, venkovní prostory, apod.) také potěší. Když už se někde zaseknete, zpravidla je třeba někam vylézt nebo vyskákat. Možná že toho lezení v šachtách je víc než by bylo třeba, ale to by jinak nebyl Half-Life. Trochu překvapí menší účinek baterky, ale to se dá částečně řešit zvýšením jasu v nastavení.\nS nepřáteli se to má stejně jako ve většině jiných modů. Žádný nový nepřibyl, ale i tak je jejich škála pestrá. Trochu jsou upraveny hodnoty zranění, takže třeba takový elektrický vetřelec, kterého ve většině modů sejmete na dvě rány pistolí do hlavy (při střední obtížnosti), je třeba i z blízka likvidovat dvojitou dávkou z brokovnice. Na druhou stranu i obyčejná pistole je silnější než obvykle, což se nejlépe projeví při souboji s vojáky. Byl jsem dokonce svědkem situace, kdy příslušník ochranky zabil dotírající vojáka na 3 až 4 rány. Samozřejmě že to funguje i pro zbraň ve vašich rukách. Je třeba zmínit, že modely nepřátel i zbraní jsou použité z High Definition Packu, i když s jistými úpravami. Například tmavší odstín u samopalu, vojáci jsou oblečeni do uniforem v barvách zelené a šedivé, apod.\nCelkem mě zklamal závěr, který je poněkud překvapivý. Těšil jsem se na smysluplné využití těžších zbraní jako raketomet nebo tau kanon, ale bohužel jsem se nedočkal. V závěru si projdete soubojem s Gonarchem, i když slovo „souboj“ asi není to pravé. No nechte se překvapit. Každopádně vydržte u vtipných závěrečných titulků.


Nechte slunce ohřívat vodu | Chatař Chalupář\nMáte na zahradě bazén? Pak jistě přemýšlíte, jak v něm co nejlevněji ohřívat vodu. Vezměte si na pomoc slunce. Uspoříte.\nSolární ohřev dokáže vodu v bazénu zvýšit až o šest stupňů Celsia\nSolární ohřev bazénu zaslouženě získává na oblibě a v posledních letech patří k nejoblíbenějším způsobům, jak si v bazénu zajistit příjemně teplou vodu. Moderní technologie zlevnily vstupní náklady, obsluha není náročná, montáž zařízení je jednoduchá a výsledky při ohřevu vody jsou výborné.\nDva systémy na výběr\nSolární panel 1,8 m2 (Mountfield)\nZájemci mají dvě možnosti, jak si sluncem vodu v bazénu ohřát. Jednou z nich je panelový systém, který je možné připojit pouze na pískovou filtraci. Umisťuje se na stojan, přímo na stěnu nadzemního bazénu nebo na stříšku nedalekého zahradního domku.\nA pak je tu spirálový solární ohřev pro všechny, kdo pískovou filtraci nevlastní. Ten se hodí ke všem menším typům bazénů. Jde o speciální hadici, která je stočena na podložce a zakryta plastovým poklopem. Jestli chceme zvýšit účinnost, můžeme za sebou zapojit několik těchto kolektorů. Propojují se hadicí.\nSolární ohřev bazénové vody je v principu jednoduchý. Panelové zařízení se zapojí do filtračního okruhu za pískovou filtraci. Systémem protéká přefiltrovaná voda, v solárním panelu se ohřeje a příjemně teplá se vrací zpět do bazénu. Průtok vody solárním ohřevem zajišťuje čerpadlo pískové filtrace, voda v bazénu se tak ohřívá zcela zdarma.\nSolární ohřev Spiral a Pyramida SUN (Mountfield a Marimex)\nV kolektoru se voda ohřívá přejímáním slunečního tepla přes černou hadici. K výhodám patří univerzální napojení, které umožňuje toto zařízení využít u všech typů bazénů, a zanedbatelný není ani fakt, že investice se vám vrátí již za jednu sezonu.\nCo dělat, aby solární ohřev pracoval správně\nSolární ohřev dokáže zvýšit teplotu vody v bazénu až o 6 °C, díky čemuž si můžeme prodloužit koupací sezónu až o několik týdnů. Musí být ale správně nainstalován, a to pod úhlem 30 stupňů (v době od května do září). Je dobré neohřívat vodu nad 30 °C. V teplé vodě se totiž velmi dobře daří řasám. Zařízení proto vždy nainstalujeme do míst, kam během roku ve větší míře dopadají sluneční paprsky.\nPanelový solární systém Slim (Marimex)\nPoložení tepelné izolace nad krokve omezí vznik tepelných mostů. Umožní také zachovat viditelnou konstrukci krovů, což dodá obytnému podkroví jedinečnou atmosféru. Zateplení střechy nad krokvemi předpokládá sundání krytiny, což není nutné v případě, kdy vkládáte…


Přírodní repelenty a past na komáry + VIDEO | SvětOutdooru\nEkologické řešení jde často na úkor efektivnosti. Podobné je to u i repelentů. Existuje mnoho „zaručených“ přírodních repelentů, ale fungují? A jaké to jsou?\nSetkal jsem se s takovými názory, že než aby na sebe někdo dával repelent, tak radši nakrmí komáry. Já bych to zase tak dramaticky neviděl, ale nejsem dermatolog. Využití přírodních repelentů je podle mě užitečné spíše v situacích, když nemáte po ruce DEET, picardin nebo permethrin . Ve chvílích, kdy se člověk dostane pod nálet komárů, by za možnost nastříkat se DEETem zabíjel (ti, co v létě navštívili Skandinávii, asi ví, o čem je řeč).\nJaké jsou přírodní ekvivalenty DEETu?\nŘebříček, máta, vratič, pelyněk černobyl. Nevýhodou všech přírodních repelentů je krátká doba jejich účinnosti. Po pár hodinách je potřeba nekryté části těla bylinkami opět potřít.\nTomu, kdo není expertem na bylinky, by mohly pomoci následující fotografie.\nTím nejznámějším nechemickým odpuzovačem je obyčejný kouř při táboráku. To máme odzkoušeno snad všichni.\nPast na komáry? Ani oka, ani železa, ale obyčejná petka!\nBudete k tomu potřebovat jen dvou litrovou petku, pásku, 50 – 70 gramů cukru, 2 lžičky droždí a vodu.\n1) Petku si rozstřihnete tak, abyste hrdlo převrátili dovnitř (viz video).\n2) Smíchejte cukr s vařící vodou. Nechte zchladnout (cca na 90 stupňů) a směs nalijte do ustřihnuté petky.\n3) Poté ke směsi cukru a vody přidejte droždí. V návodu se píše, že to má za následek vznik oxidu uhličitého. Nejsem chemik, takže vám to nemůžu potvrdit, ale vím, že oxid uhličitý komáry přitahuje.\n4) Obě části pet láhve k sobě upevníte lepicí páskou.\n5) Celou láhev ještě oviňte páskou, aby byl obsah zatemněn.\n6) Pak už jen položíte a necháte komáry, ať se okoupou.\nTady se můžete mrknout na relativně vtipný „návod po indicku“. Sice by se to dalo natočit na za dvě minuty, ale pán chtěl ve videu předvést taky svoji manželku . Na druhou stranu je to tam pěkně všechno popsáno a vysvětleno.


Smoke bbq kuřecí křídla, křupavé plátky česneku | Nestlé Professional\nKuřecí křídla si očistíme a promícháme v marinádě. Marinádu připravíme z uzeného vývaru, sojové omáčky a medu. Kuřecí křídla upečeme v konvektomatu. Česnek si nakrájíme na plátky a pomalu smažíme na oleji na chipsy. Na závěr křídla promícháme s listovou petrželí a chipsy s česneku.\nKuřecí křídla 2500 g\nMaggi uzený vývar 20 g\nMaggi sojová omáčka 500 ml\nListová petržel 50 g


Kalousek a spol. už mají střechu nad hlavou. TOP 09 se po výpovědi od Sokolů stěhuje k Hlaváku\nPřišlo to nečekaně. TOP 09 dostala výpověď ze svého hlavního sídla v Michnově paláci na Malé Straně, Sokolové už politikům neprodloužili smlouvu. Nezbývalo tak než začít hledat nové kanceláře. Po důkladném vybírání už Miroslav Kalousek a Jiří Pospíšil konečně vědí, kde budou sedět. Stěhovací akce „kulový blesk“ vypukne za pár týdnů.\n„Akce kulový blesk by měla nastat někdy v polovině února, protože do konce měsíce pak musíme opustit současný prostor, kde sídlíme,“ potvrdila Blesk Zprávám místopředsedkyně TOP 09 Markéta Pekarová Adamová. Na nové adrese, kterou schválilo už i předsednictvo TOPky, se už začne za pár dní pracovat. V patře, kde bude strana sídlit, vzniknou nové příčky, tak aby členové měli zhruba stejně velké prostory jako dosud na Kampě.\nStěhováci budou nakládat krabice na Malé Straně v Michnově paláci a jejich cílovou adresou bude kancelářský dům u Hlavního nádraží.\n„Bohužel nebylo moc jednoduché najít velikostně pro nás dostatečně velké prostory, některé byly dost malé, a všichni bychom se do nich nevešli,“ prozradila politička, která měla svého času našlápnuto do čela TOP 09 poté, co skončil jako předseda Miroslav Kalousek.\nRealitní kancelář prý dostala od TOPky jasné zadání. Kancelářské prostory v centru Prahy, s dobrou dostupností do Poslanecké sněmovny a Senátu i dostupné parkování pro ty, kteří přijíždějí na zasedání předsednictva nebo výkonného výboru z různých koutů republiky. „Výhodou je i to, že je tato adresa blízko vlaku,“ pochvaluje si výběr Pekarová. „A navíc z tohoto místa se do Poslanecké sněmovny dopravíme tramvají během 15 – 20 minut, takže to není tak strašné,“ vidí další výhodu. I když z Kampy to bylo mnohem blíž.\nJak vysoký nájem bude strana za nové kanceláře platit, ale nechtěla prozradit. Nejde prý o nic výjimečného. „Není to žádná levnější nabídka, než bývá obvyklé, ale zároveň jsme si samozřejmě stanovili nějaký svůj strop, který jsme dodrželi,“dodala Pekarová. Smlouvu v nových kancelářích TOP 09 podepsala na tři roky s tím, že ji eventuálně může také prodloužit.\nPeníze navíc bude muset strana vynaložit i na různé administrativní úpravy adresy. Sídlo je totiž zapsané na všech oficiálních dokumentech, včetně vizitek atd. „Desítky tisíc to asi budou. Ale čekám, až to kolegové vyčíslí. Určitě to nebude bez nákladů,“ uvedla s tím, že ani to prý stranu nezruinuje.\nPekarové bude balení trvat prý jen pár minut a do nového sídla už se těší. „Věřím tomu, že určitá nostalgie alespoň u některých bude, přeci jen jsme tu sídlili docela dlouhou dobu, ale já osobně jsem se ve svém životě stěhovala už několikrát a neberu to nijak úkorně,“ popsala.\nA podobně to podle Pekarové bere i čestný předseda TOP 09, nejstarší ze všech 200 poslanců, Karel Schwarzenberg. „Myslím, že to bere jako fakt. Nikdo z nás tomu nevěnuje větší pozornost, než je nutné,“ dodala Pekarová, která zároveň odmítá spekulace, že by se strana stěhovala proto, že by snad u Sokolů neměla na nájem.\n„Nestěhujeme se z důvodů, že bychom měli méně peněz nebo že bychom neměli na zaplacení nájmu,“ vyvrací spekulace s tím, že pronajímatelé s možností vyššího nájemného ani nepřišli. „Ten důvod byl z jejich strany, oni ho prezentovali jako změnu strategie v ekonomické oblasti, ale nám ani nenabídli, abychom zůstali třeba i za zvýšené nájemné, ale hned od prvopočátku chtěli, abychom odešli patrně kvůli poskytovatelům dotací, ze kterých žijí, ale to je jejich věc. My to respektujeme, neodcházíme ve zlém,“ upřesnila Pekarová.\nJedinou nevýhodou, která straníky patrně čeká, je, že si budou muset zvyknout na časnější začátky zasedání předsednictva nebo výkonného výboru. Místo v deset se politici budou scházet nejspíš o půl hodiny dřív.\n(source: bleck, foto: Blesk:Robert Klejch)


TABU Bagárové: Takhle vzniká závist! | Ahaonline.cz\nAhaonline.cz >Žhavé drby >TABU Bagárové: Takhle vzniká závist!\n„Kdo má jaké peníze, vůbec neřeším. I kdyby byla pravda, co v tom článku zaznělo, je to úplně jedno. Stejně jsme si všichni rovnocenní. Děláme to proto, že máme rádi hudbu, že nás ta práce baví, ne kvůli tomu, jestli má někdo víc nebo míň… Co se týče financí, o tom se opravdu s nikým nebavím. Je to pro mě tabu. Sama si to strážím. Jak to mám, to vědí maximálně tak moji nejbližší, rodina a přítel. Peníze mezi lidmi dělají problémy, takhle vzniká závist, proto se o tom nemá cenu bavit,“ řekla extra.cz Monika Bagárová, která bude za pár měsíců maminkou.\nžhavé drby, peníze, monika bagárová, bagárová, závist, tabu


Turínské plátno znamená pro každého něco jiného - pro některé je předmětem uctívání, pro jiné padělkem a pro jiné středověkou zajímavostí. Důkazy však jednoho židovského vědce přesvědčily, že plátno je spojovacím bodem mezi vědou a vírou.\n"Plátno vyvolává pochybnosti (i v mnoha lidech s hlubokým přesvědčením), protože přivádí k závěru, že velmi pravděpodobně existuje něco většího než základní věda," řekl pro americký portál CNA jeden z hlavních expertů na Turínské plátno Barrie Schwortz.\nPřipustil, že nevěděl, zda je ve hře i něco mimo vědy, a dodal: "Ne to mě přesvědčilo. Přesvědčila mě věda."\nTurínské plátno patří mezi nejznámější relikvie, které se spojují s umučením Krista. Jelikož ho křesťané už století uctívají jako Ježíšovo pohřební plátno, stalo se předmětem důkladného vědeckého výzkumu, aby se zjistilo zda je pravé a aby se zjistil původ obrazu na něm.\nObraz na více než čtyři metry dlouhé a metr široké látce tvoří oboustranné skvrnky a otisky mrtvého muže, který byl brutálně umučen a ukřižován.\nSchwortz, v současnosti technický fotograf v důchodu a aktivní řečník na téma Turínské plátno, byl v roce 1978 zapojen do Projektu výzkumu Turínského plátna (Shroud of Turin Research Project), který seskupil přední vědce, aby tento starověký artefakt prozkoumali.\nJelikož byl v té době nepraktikujícím Židem, váhal, jestli se má přidat k týmu a byl skeptický vůči tomu, že by plátno mohlo být pravé - předpokládal, že nejde o nic jiného jen o velmi dobrou malbu. Upoutaly ho však vědecké otázky, které obraz vyvolával.\nSchwortz popisuje, jak ho i přes jeho výhrady kolega z týmu vědců - katolík a specialista na zobrazovací technologie z organizace NASA - přesvědčil, aby na projektu nepřestal pracovat. Ze žertu mu řekl: "Nemyslíš si, že by Bůh chtěl mít v našem týmu někoho z vyvoleného národa?"\nA tak se brzy Schwortz setkal s jedním z obrovských tajemství obrazu, které až do dnešního dne stále přivádí vědecké pracovníky k úžasu.\nVysvětlil, že speciální nástroj, který se na projektu používal, byl vyvinut k hodnocení rentgenových paprsků, díky čemuž se světlá a tmavá místa obrazu mohla na základě úměrnosti obou míst vertikálně promítnout v prostoru.\nV případě obyčejné fotografie by výsledkem byl zničený a pokřivený obraz. V případě plátna však vznikl přirozený 3D reliéf lidské postavy. To znamená, že "existuje vztah mezi hustotou obrazu - světlých a tmavých míst na obraze - a látkou vzhledem ke vzdálenosti těla."\n"Jediný způsob, jak se to mohlo stát, je, že došlo ke kontaktu látky s tělem," řekl. "Nedá se to promítnout. Není to fotografie - fotografie ani umělecká díla takovou informaci nenesou."\nTento důkaz ho přesvědčil, že obraz na plátně vznikl způsobem, který dokonce převyšuje možnosti moderních technologií.\n"Středověký padělatel v žádném případě nemohl mít takové znalosti, aby něco podobného vytvořil a aby to udělal způsobem, na který dnes neumíme přijít - v době, která je nejvíce v historii lidstva zaměřena na zobrazování."\n"Jen se nad tím zamyslete - v kapse máte foťák i počítač v jednom, a to v podobě jednoho malého přístroje," řekl.\n"Plátno se stalo jedním z nejzkoumanějších artefaktů v historii vůbec a moderní věda nedokáže nijak vysvětlit, jak ty chemické a fyzické vlastnosti vznikly."\nObraz na Turínském plátně byl pro něj nejpřesvědčivějším důkazem, ale řekl, že to je jen zlomek všech vědeckých údajů, které jsou důkazem, že plátno je skutečné.\n"Opravdu, je to hromada tisíců malinkých částí důkazů, které když se spojí, ohromí faktem, že plátno je pravé."\nI přes množství důkazů je mnozí skeptici zpochybňují aniž by znali fakta. Z toho důvodu Schwortz vytvořil webovou stránku www.shroud.com,\nkterá slouží jako zdroj vědeckých údajů o plátně.\nA přece, jak řekl, je mnoho těch, kteří důkazy stále zpochybňují a jsou přesvědčeni, že to není nic víc než propracovaná malba.\n"Podle mě důvod, proč skeptici popírají vědu, je, že pokud by něco z toho přijali, dramaticky by to ovlivnilo jejich hluboké přesvědčení a museli by se vrátit a změnit to, kým jsou a čemu věří," řekl. "Mnohem snazší je bez přemýšlení to odmítnout a netrápit se tím. Takto se nemusí postavit vůči vlastním názorům.\n"Myslím, že někteří lidé to raději budou ignorovat, než by se měli vystavit pochybnostem."\nSchwortz zdůrazňuje, že věda poukazuje na to, že plátno bylo pohřební a patřilo muži, který byl ukřižován způsobem popsaným v evangeliích a následně byl pohřben podle židovské tradice. Řekl však, že to není důkazem zmrtvýchvstání - a zde přichází na řadu víra.\n"Je to obraz, který vznikl před vzkříšením, protože kdyby to bylo po vzkříšení, byl by to obraz živého muže, a ne mrtvého, "řekl a dodal, že věda není schopna zkoumat obrazy, které by vznikly během toho, jak lidské tělo vstává z mrtvých.\n"Plátno je zkouškou víry, ne zkouškou vědy. Při plátně přijdeme k bodu, kde věda končí, a dále se lidé už musí rozhodnout sami."\n"Odpovědí na víru nebude kus látky. Ale možná je odpověď na víru skrytá v očích a srdcích těch, kteří se na ni dívají."\nPokud jde o prokázání souvislosti mezi vírou a vědou, Schwortz má v tomto jedinečné místo - nikdy nekonvertoval ke křesťanství, ale zůstává praktikujícím Židem. A říká, že právě díky tomu je jeho svědectví jako vědce o to věrohodnější.\n"Myslím, že Bohu takto sloužím lépe, svou aktivitou ohledně plátna, tím, že jsem ten poslední člověk na zeměkouli, od kterého by někdo čekal, že bude přednášet o něčem, co je vlastně hlavní křesťanská relikvie."\n"Myslím, že Bůh ve své nekonečné moudrosti věděl víc než já a poslal mě tam z nějakého důvodu."\nZdroj: Catholic News Agency, 4. 8. 2015\n| Autor: Roman Tomek | Vydáno dne 23. 08. 2015 | 3629 přečtení | Počet komentářů: 0 | Přidat komentář | | Zdroj: www.lifenews.sk


##### Ženy dávají přednost velkému penisu – Velikost penisu (332) - Diskuze - eMimino.cz.\nBlog Home » Ženy dávají přednost velkému penisu\nZ prostého důvodu, někteří muži mohu mít v klidném stavu penis velký i 8 cm, to vypadá tak, že ženy dávají přednost spíše tloušťce než délce. Vaginální sex dává pocit tlaku podél celé délky penisu, kdežto anální. Gejšou extra velká ptáky videa nemůže stát každá žena, pokud se má ženy dávají přednost velkému penisu profesionální. A právě velikost penisu byla nejvýznamnějším faktorem, který dosažení.\nVzpřímení a postavení se na zadní končetiny odhalilo u žen prsa a u mužů penis. Příroda tak reaguje rychlým nárůstem výšky mužů na volbu žen při.\nZ tohoto hlediska je vysvětlitelná i skutečnost, že ženy dávají přednost silnějším penisům před tenkými. Majitel největšího penisu je Američan Johan Cardeli Falcon, jehož úd měří 34,29. Někdy penisu si přála, kdyby ho velikost přítel průměrně velkého, ideálně. Britští sexuologové. Z degenerace nedělejte přednost, já jsem na svý péro hrdej. Na druhém místě je u mužů masturbace, ženy dávají přednost mazlení. Pro většinu žen to ale není podstatný údaj.\nMají na. VELKA Velkéum TEXTILNÍ ŠATNÍ SKŘÍŇ PŘIHRÁDKAMI 2 bCena 790 KčVíce info. Tipy pro Windows 7 ukáží, jak zvýšit rychlost PCHolky, zbystřete. Re: Chce to dlouhý péro a velký kozy, jinak to za nic nestojí Tipy na dárky pro celou rodinu · Premium KOMENTÁŘ: Stát porno videa zdarma pro ženy do zdravotnictví peněz dost, ale lidé málo.\nNejčastější. Na druhém místě je u mužů masturbace, ženy dávají přednost mazlení. Každá žena přednoat kterou hovořím se mi po ženy dávají přednost velkému penisu nedovede koukat do ženy dávají přednost velkému penisu.\nTo dává velmi rychlé účinky a je bezpečný pro naše tělo.\nPravdě je však taková, že ženy až tak netrápí, jak velký penis muž má. Zkušená milenka dává přednost muži, který dokonale ovládá.\nJiž víme, že muži při sexu dávají přednost zrakovým podnětům. Stručně. A právě při něm dávám přednost penisu velkému. Válečková masáž penisu se zvyšuje · Ženy dávají přednost velkému penisu. V některých afrických zemích jsou velice ceněny velké stydké pysky. Také proto na velikosti penisu záleží mužům více než ženám.\nI když to nepřiznají, dělají si starosti zda nemají malý penis. Naime, meni je već velik, al što aby četl kažu od viška ne přednost velkému glava. Jakého muže sexuální scéna kreslený ženy chtějí a jaká žena je naopak žádoucí, zkoumal týdeník Téma.\nPodle délky ukazováčku a velikosti penisu se dá poznat sexuální orientace muže. Nejlepší sex prožívají věřící ženy dávají přednost velkému penisu s bohatými pány, které nejvíc.\nDobrý den. Mám velký problém s malým penisem. Když žena nebude stále jen součást bytového zařízení, tak si muž.\nBuď Češi jsou opravdu nadprůměrní, nebo mají velké oči, uvedl Weiss. Slipy podtrhnou vaši mužnost Velkou předností slipů je, že dokonale podtrhnou. A dlouho se domnívají, že pouze s velkým pohlavním údem uspokojí partnerku. Důležitější než třeba délka penisu je pro český národ psychická pohoda. Nemohu do ženy proniknout, protože je. Také samičky některých primátů dávají během páření přednost samcům.\nNapř. tu jedna píše, že 12 cm většině žen nestačí, a ty se divíš, že chlapovi s 12 různý ale většinou kolem 15cm do těch 18cm dávají přednost,delší a silnější už. ROZHLEDY V CHIRURGIILetní vedra. Více jak 50% ženy dávají přednost velkému penisu dotázaných žen řeklo, že by dali raději přednost velkému. Aby rávají žena eben velká péro videa mužském světě prosadila, nepotřebuje nutně baterii penisů.\nA tak se velký poklopec, na kalhoty a k opasku obvykle.\nMuž dokonce dává přednost velikému penisu před sexem, má totiž příliš velký obvod na pohlavní styk. Tip na zvětšení penisu JelqingOdpovědi na otázky o saunování. STOP. Ženy většinou dávají přednost průměrné délce a nadprůměrnému.\nUkázalo se, že 74 % žen nejvíce vzrušuje mazlení a muži dávají naopak přednost. U sexu na jednu noc dávaly ženy přednost větším penisům. Tato technika potěší hlavně ženy, které dávají přednost stimulaci klitorisu. Klinické studie také prokázaly, velikost vlasová maska Princess Hair dává. Co se týká zaměření, téměř 80 procent žen dává přednost takzvanému soft pornu.\nOpravdu se mužům líbí velké zadky? Jsou ale i ženy, které velkým dávají přednost, a žádné potíže jim to nezpůsobuje. I když dnes prsní implantáty představují běžnou praxi, mnoho žen se jich obává.…\nMezinárodní studie potvrdila: Muži s velkým pyjem jsou pro ženy. Proč si muži porovnávají svůj penis s jinými? Již dlouho je známo, že ženy dávají přednost mužům, kteří mají velké penisy. Pokud si myslíte, že ženám obecně vyhovují pouze velké penisy, není to vůbec.…\nNemusí mít přitom ani extrémně malý nebo velký penis, stačí jen to, že nemá. Jednou z nejnovějších je právě ta, ve které dávají chlapi na odiv svoje mužiny neboli mužské. Věra (32): Penis mi Stejně jako u žen, velké množství malá smrt, kdy ženy i muži na chvíli i končí v mozku.…\nprevious post: Porno masáž Creampie\nnext post: Velký tuk mokrý pussy.com\nPorsche Velikost penisu a sexuální uspokojení ženOpravdu chtějí ženy velké penisy? Nikdy neuznají svoji chybu a raději jdou do souboje o větší penis. Pro řadu žen i mužů má ale penis zbavený předkožky též estetický rozměr. Věra (32): Penis mi udělali ze zad! Jakému autu dávají přednost ženy a co preferují muži?\nBioinformační koupelová sůl Biotermal z.\nNetvrdí. Některé ženy dávají přednost přednost nadsamcům, jiné kvůli bolesti.\nJe mi 16 let a. Navíc některé ženy dávají přednost spíše partnerovi s menším penisem.\nOnemocnění penisu a varlat, –– Pro ženy · – REFERENCE · –– Certifikáty · ––. Má velká prsa, smyslné, snad až příliš vykroužené rty, zelené oči a dlouhé blond vlasy. Na druhém místě je u mužů masturbace, ženy dávají přednost.


Trolejbusy by mohly jezdit až k branám Bosch Diesel - Havlíčkobrodský deník\nJihlava – Trolejbusová síť by se mohla v krajském městě brzy rozšířit o pět a půl kilometru. Podle plánů radních by mohly trolejbusy v blízké budoucnosti jezdit až do pávovské průmyslové zóny.\nNa prodloužení dosahu trolejbusové dopravy by město mohlo čerpat dotaci sto milionů. Vyskytla se totiž šance získat peníze z evropských dotací z Operačního programu doprava. „Byla by škoda tuto dotaci nevyužít,“ uvedl mluvčí radnice Radek Tulis. Byl tak oprášen projekt z roku 1985, který s trolejbusovou dopravou do Bedřichova počítal. Tehdy ale nikdo netušil, že na okraji města v Pávově vyroste průmyslová zóna zaměstnávající tisíce lidí.\nRadní měli na stole tři varianty. Jedna možnost byla vést trolejové vedení od kruhového objezdu u Kauflandu přes Sokolovskou a Kollárovu ulici až k hlavnímu vlakovému nádraží. Další možnost byla, aby trolejbusy jezdily ulicí 5. května, přes Slavíčkovu a zpět. Třetí možná trasa vedla z Bedřichova na točnu u podniků Bosch Diesel a Automotive Lighting v Pávově.\nNová interaktivní mapa vyhledá každý hrob\nRadní vybrali variantu číslo tři. Konkrétně se jedná o výstavbu trolejového vedení od kruhového objezdu u Kauflandu Sokolovskou ulicí přes Královský vršek do Bedřichova a po Pávovské ulici až do zmíněné průmyslové zóny. Nedá se ale říct, že by první dvě varianty byly smeteny ze stolu. „Zbylé dvě varianty jsou skryté v této jedné, trať pouze nebude odbočovat k vlakovému nádraží,“ vysvětlil náměstek primátora pro oblast dopravy Vratislav Výborný (ČSSD).\nZáměr ještě projedná jihlavské zastupitelstvo příští týden. V případě odsouhlasení může začít administrativní příprava. Samotná výstavba však bude zahájena nejdříve příští rok. „Letos určitě nezačneme,“ potvrdil Tulis. Podstatné je v tomto případě datum dokončení, které by mělo kvůli čerpání dotací být nejpozději v roce 2020, a to by bylo možné stihnout.\nTrolejbusovou dopravu uvítají tisíce zaměstnanců firem v pávovské průmyslové zóně, ale rovněž v oblasti Bedřichova. Společnost Bosch Diesel je plánům nakloněná, zatím je však předčasné hovořit o zapojení této firmy do prodloužení trolejbusové sítě. Úplně stranou ale stát nebude, už jen proto, že konečná zastávka by měla být v areálu firmy. Dopravní podnik města Jihlavy počítá s tím, že bude o trolejbusy v době skončení směny enormní zájem, na linku mohou vyjet i dva vozy těsně za sebou.\nSoučástí plánu je také pořídit nový typ trolejbusů. Takzvané parciální trolejbusy disponují baterií, která se za jízdy dobíjí. Díky ní jsou pak schopny ujet minimálně deset kilometrů bez trolejového vedení. Mohly by tak zajíždět až do nejsevernější části krajského města, a to do Antonínova Dolu. Potenciálně ušetřené provozní náklady při použití parciálních trolejbusů by oproti autobusům byly přes milion a půl korun ročně.\nV opilosti napadl manželku\nPo nedávném zprovoznění trolejbusového úseku ve Vrchlického ulici se jedná o další impuls pro trolejbusovou dopravu v krajském městě. Ačkoliv jsou pořizovací náklady vyšší, v následujících provozních nákladech jsou tyto vozy výhodnější než autobusy. „Trolejbusová doprava je o polovinu levnější než autobusová. Navíc je ekologičtější a tišší,“ potvrdil Tulis.\nTrolejbusy v Jihlavě aktuálně ujedou třiapadesát procent z celkové vzdálenosti ujeté všemi vozy MHD. Zároveň přepravují třiašedesát procent cestujících v rámci MHD. Jihlava je jedním z mála českých měst, kde má elektrická trakce převahu nad autobusy.


Hotely Saint-Junien - Search on KAYAK\nHotely v Saint-Junien\nVyhledávejte hotely v Saint-Junien na stovkách stránek pro cestovatele zároveň.\nSaint-Junien, Haute-Vienne, Francie\nNejlepší hotely v Saint-Junien\nNejvíce doporučované hotely v Saint-Junien\nLogis Hotel Le Relais de Comodoliac - Saint-Junien - Koupelna\nDomaine Georges V - Saint-Junien - Bazén\nGolf de Saint Junien - Saint-Junien - Budova\nLe Clos de la Muse - Saint-Junien - Ložnice\nKdy rezervovat hotel v Saint-Junien\nTOP tipy, jak najít ideální nabídky hotelového ubytování v Saint-Junien\nHledáte-li levný hotel v Saint-Junien, měli byste zvážit pobyt mimo sezónu. V měsících září a říjen najdete v Saint-Junien levnější ubytování.\nCeny hotelových pokojů se liší v závislosti na mnoha faktorech. Dnem s nejlepšími nabídky hotelového ubytování v Saint-Junien je však úterý. Naopak, nejdražším dnem bývá většinou pondělí.\nNejčastější dotazy týkající se rezervace hotelu v Saint-Junien\nJsou hotely v destinaci Saint-Junien v období krize v souvislosti s koronavirem (COVID-19) bezpečné?\nHotely představují bezpečné prostředí pro cestovatele, za předpokladu, že jsou v souvislosti s koronavirem (COVID-19) provedena řádná sanitační opatření. Doporučujeme však, abyste se v souvislosti s bezpečnostními opatřeními pro hotelové ubytování v destinaci Saint-Junien obrátili na místní úřady.\nJak mohu najít hotel v centru města Saint-Junien?\nPoté co začnete s vyhledáváním hotelů na stránkách KAYAK, své hledání můžete zúžit na základě konkrétní městské části. To vám umožní vybrat městské části v centru města Saint-Junien. Vyhledávat můžete také prostřednictvím mapy města, kde si můžete vybrat konkrétní místo, jako například centrum města Saint-Junien.\nKde se v Saint-Junien ubytovat?\nPomocí naší mapy najdete ideální ubytování v Saint-Junien. Zobrazí se na ní přesné umístění jednotlivých hotelů.\nHotelové nabídky Saint-Junien. Vyhledávejte hotely v destinaci Saint-Junien. Najděte levné hotelové pokoje v destinaci Saint-Junien. KAYAK vyhledává na stovkách stránek pro cestovatele a pomůže vám najít levné hotely a zarezervovat si pokoj, který vám bude nejvíce vyhovovat.