Slizký zrádce Sobotka nám nechává plivat do tváře, je to pejsek Merkelové. Polská premiérka odpálkovala Macrona a toto nám řekli Babiš, kníže, Keller, Okamura či Doubrava | ParlamentniListy.cz – politika ze všech stran\nParlamentníListy.cz » Aréna » Monitor » Slizký zrádce Sobotka nám nechává plivat do tváře, je to pejsek Merkelové. Polská premiérka odpálkovala Macrona a toto nám řekli Babiš, kníže, Keller, Okamura či Doubrava\n„Připomínám prezidentu Macronovi, že Polsko a Francie jsou rovnocennými členy EU. Máme ta samá práva jako Francie a další členské státy a budeme jich využívat pro dobro Polska a polského lidu… Radím prezidentu Macronovi, aby se staral o záležitosti své země. Snad tak bude schopen zajistit … i takový stupeň bezpečnosti, jaký garantuje Polsko. Budoucnost Evropy nebude určovat ani prezident Francie, ani žádný jiný jeden lídr, ale všichni členové společenství… Snad jsou jeho arogantní komentáře výsledkem nedostatku politické zkušenosti a praxe, čehož jsem si vědoma a rozumím tomu,“ uvedla v reakci na Macrona Szydlová.\nJeden stát nesmí dominovat nad ostatními\nParlamentníListy.cz se zeptaly politiků, co si o tom myslí. Drtivá většina politiků souhlasí se Szydlovou a míní, že Macron a další západní politici z EU se chovají vůči státům střední a východní Evropy arogantně.\n„V Polsku to poslední měsíce vře mezi vládou a opozicí, ale nevyžádané rady od francouzského prezidenta situaci rozhodně neuklidní. Osobně říkám, že v EU je teď ze všeho nejvíc potřeba dialog, ale Macron při své cestě do střední a východní Evropy ostentativně vynechal zástupce Polska a Maďarska, což upřímně nechápu. Pokud mu kroky polské vlády vadí, měl si Macron sjednat schůzku s premiérkou Szydlovou a vyříkat si to z očí do očí. Polsko, stejně jako ostatní členové EU, je především suverénní zemí, která si svoje problémy musí vyřešit sama. Jen takto dosáhneme respektu mezi jednotlivými členy a všem bude měřeno stejným metrem. Ostatně už vidím Macrona, jak si nechá mluvit například do národní migrační nebo zemědělské politiky. A hlavně si myslím, že by se francouzský prezident měl věnovat plnění svého ekonomického předvolebního programu, kdy sliboval snižování daní a řešení vysoké nezaměstnanosti,“ uvedl pro ParlamentníListy.cz předseda hnutí ANO Andrej Babiš.\nVolební lídr ČSSD a ministr zahraničí Lubomír Zaorálek na dotaz neodpověděl.\n„Sice často s paní Szydlovou nesouhlasím, ale v tomto má pravdu. Pan prezident Macron není žádný etalon evropských hodnot ani skutečných zájmů občanů evropských zemí,“ míní místopředseda Poslanecké sněmovny a předseda KSČM Vojtěch Filip.\n„Myslím si, že prezident Macron se poněkud snaží odpoutat pozornost od svých domácích problémů. Neříkám, že souhlasím se vším, co činí polská vláda, ale domnívám se, že to je ještě v rámci platných pravidel v Evropské unii. Pan prezident Macron by udělal lépe, kdyby odboural bariéry volnému obchodu a pohybu osob v EU,“ řekl redakci místopředseda KDU-ČSL a poslanec Ondřej Benešík.\n„Z mého pohledu Evropská unie potřebuje i v souvislosti s Brexitem radikální reformu. Také s ohledem na státy eurozóny, tedy mající euro, a s ohledem na státy mimo eurozónu. Z našeho pohledu musí být Česká republika aktivní jako jeden ze členských států a stejným způsobem by se měly chovat ostatní země. Boj o budoucnost Evropské unie musí vést ke konsenzu, nikoli aby jeden stát dominoval na druhými,“ uvedla pro ParlamentníListy.cz ministryně pro místní rozvoj Karla Šlechtová z ANO.\n„Já si obou politiků velice vážím a dávám oběma za pravdu,“ reagoval čestný předseda TOP 09 a poslanec Karel Schwarzenberg.\nVšichni se podvolují diktátu Německa. Lisabonská smlouva může vést k rozkladu\n„Naprosto souhlasím s polskou premiérkou. Na EU mi vadí, že se všichni podvolují diktátu Německa. Francie by se ráda vrátila do časů Sarkozyho. Členské země by měly více trvat na svých národních zájmech. Pěstování vnitřní nespokojenosti může vést jen k rozkladu. Lisabonská smlouva založila nebezpečí takového vývoje. Bylo nás však málo, kteří jsme to viděli,“ upozornil místopředseda senátorského klubu ODS Jiří Oberfalzer.\n„Souhlasím s polskou premiérkou, že o budoucnosti EU musejí rozhodovat všechny členské země. A do národních politik by jiné země opravdu mluvit neměly. Problém existuje i v zahraniční politice, kdy za Evropskou unii stále mluví německá kancléřka a francouzský prezident. Přitom EU má svou komisařku pro zahraničí. To, co je dnes podstatné, jsou dva úkoly, které před EU stojí. Tím prvním je zajištění ochrany schengenských hranic a vyřešení migrační krize z pohledu bezpečnosti. Tím druhým úkolem je reforma EU a zahájení komplexní diskuse o budoucím vývoji Evropské unie. Musí skončit divná hra starých členských zemí vůči novým, zejména vůči členům ze střední a východní Evropy,“ míní místopředseda poslaneckého klubu ČSSD Antonín Seďa.\n„S paní premiérkou souhlasím, vyjádřila to naprosto přesně,“ uvedl předseda SPO a senátor Jan Veleba.\n„Všechny státy mají stejná práva a výhrůžky prezidenta Macrona jsou jen ukázkou neschopnosti a snahy silných evropských států ovládat. Z toho důvodu je důležité udržet a možná ještě rozšířit státy V4, abychom měli větší sílu prosazovat zájmy našich zemí,“ říká předseda poslaneckého klubu Úsvitu Marek Černoch.\n„Prezident Macron je stejně arogantní jako jeho soukmenovci Juncker a Merkelová a jeho nenávist vůči nám, takzvaným Východoevropanům, je proslulá. A nás může jen těšit, že tento eurohujerský parťák českého premiéra Sobotky dělá svým arogantním jednáním vše pro popularizaci naší myšlenky, aby celá střední Evropa dala sbohem Bruselu a lidem typu Macrona a spol.,“ uvedl předseda SPD a poslanec Tomio Okamura.\nVypadá to, že u Rothschildů zrovna slušné způsoby nepochytil\n„Polská premiérka má naprostou pravdu a Macron je jen ukecaný panák,“ říká europoslanec a předseda Svobodných Petr Mach.\n„Macronův plán EU: Francie to řídí, Německo platí, ostatní – jako Slávek Sobotka – kývají. Tradiční francouzská idea. Tohle ODS nekupuje,“ uvedl europoslanec Jan Zahradil.\n„Souhlasím s polskou premiérkou, je to pravda. Macron by měl ubrat,“ vyjádřil se místopředseda poslaneckého klubu ANO Bronislav Schwarz.\n„Každé slovo paní premiérky bych podepsala! Na Macronovu aroganci a sebestřednost už musel někdo z politiků V4 důrazně reagovat. A že mě vlastně ani nepřekvapuje, že to udělala žena… Francouzský prezident jistě musí být nadšený, že to schytal genderově vyváženě,“ smála se místopředsedkyně poslaneckého klubu ODS Jana Černochová.\n„Toto je už třetí hloupý a vrcholně trapný výrok Macrona za poslední tři měsíce. Vypadá to, že u Rothschildů zrovna slušné způsoby nepochytil,“ míní europoslanec Jan Keller.\n„Polská pravice mým šálkem kávy není. Její zdivočelá rusofobie – a mánie, že bude dělat místodržícího Velkého bratra i nám – jsou zcela mimo mísu. Nazve-li ovšem to či ono naopak pravým jménem, není důvod se rituálně pohoršovat v panické hrůze, že jinak si člověk koleduje o kádrový flastr u sluníčkářů. Macron je hlavou státu jen čtvrt roku, daňové poplatníky však stál sumu rovnající se 680 tisícům našich korun jen na vizážistech. Doma však jeho popularita přesto padá tempem lámajícím všechny rekordy. Zkouší to dohnat velkopanskými tyjátry k východoevropským zemím. Nenechá-li si to líbit ani polská pravice, je to slibné znamení. Také však nelichotivé vysvědčení pro panáky vládnoucí nám, kteří si v podstatě nechají plivat do tváře,“ uvedl místopředseda KSČM Josef Skála.\n„Na tom, co čeká Macrona – a celé hnutí, které mu velké prachy slepily na poslední chvíli – to však naštěstí nezmění zhola nic. Partaje, které velké prachy pásly ‚tradičně‘, se do někdejších pozic už nevrátí, i kdyby se rozkrájely. Tempo, jímž je následují Macron a jeho parta, zkracuje i poločas jejich rozpadu a diskreditace. Sezóně takto recyklovaných kukučů, co si musí najímat předražené vizážisty už před čtyřicítkou, zvoní hrana. Šaškárna kolem Macrona ten nezadržitelný trend jen dál urychlí a zahustí. O to víc šancí dostanou síly, s nimiž přijde skutečná změna k lepšímu, a ne jen další jalové fráze a prolhané sliby,“ dodal Skála.\nStavějí do nás do postavení podřadných lidí\n„Premiérka Szydlová má do posledního písmene pravdu! Co říká francouzský prezident, má stejnou váhu jako štěkání sousedova psa na dvorku. Jde jenom o politické pózy. Francouzský prezident cintá, že jde Polsko proti nějakým evropským hodnotám. Jakým hodnotám? Obávám se, že takové hodnoty neexistují! Podobně jako Lisabonská smlouva předstírající, že je základním zákonem EU, je od začátku falešná: Má být inspirována evropským kulturním, náboženským a humanistickým odkazem. Ale nic takového přece neexistuje! Vše je výplodem kompromisů diplomacie na pozadí válek. Včetně Mnichovské dohody z roku 1938. Lisabonská smlouva údajně vzešla ‚ze všeobecné hodnoty nedotknutelných a nezadatelných práv lidských bytostí, demokracie, rovnosti, svobody a právního státu‘. Kdyby ‚to‘ napsané v preambuli platilo, nežijeme v tržním prostředí stranícímu silným sektářským vztahům korporatního kapitalismu. A neměli bychom za sebou první a druhou světovou válku… Ale také bychom neměli potraviny a další výrobky rozdílných kvalit, zpochybňované EU, stavějící nás a ostatní takto postižené státy do rolí podřadných lidí nemajících na rovnoprávné postavení nárok! A slizoun a zrádce Sobotka tomu pomáhá! Je to pejsek Macrona a Merkelové. Podívejte se na záměry dvourychlostní EU. Opět snaha dostat menší státy do postavení vazalů, nikoli do postavení rovnoprávného, a tak bych mohl pokračovat. Tedy postavení, které by se Macronovi velmi líbilo, postavení zemí V4, jehož jsme, obávám se, nyní nejslabším článkem, se mu velmi zajídá. O to důležitější soudržnost zemí V4 je!“ uvedl senátor Jaroslav Doubrava.\n„Polsko se do izolace opravdu dostává. Paní Szydlová by si měla protřít oči,“ uvedl europoslanec KDU-ČSL Tomáš Zdechovský.\nChceme sexuální útoky na naše ženy? Chceme postupnou islamizaci a potlačení naší kultury?\n„Paní Beáta Szydlová se zachovala jako premiérka suverénní a hrdé země. Závidím Polákům; stejně tak závidím Maďarům Viktora Orbána. Snad i my budeme mít po volbách premiéra, za kterého se nebudeme stydět. A že nás zásadová obrana našich národních zájmů přivede do izolace před západní Evropou? To zase nepokládám za takové neštěstí. Chceme u nás no-go zóny? Chceme skoro každodenní útoky teroristů? Chceme nekontrolovatelný příliv migrantů, kteří se nechtějí integrovat? Chceme sexuální útoky na naše ženy? Chceme postupnou islamizaci a potlačení naší kultury? Ne, děkujeme. Bohužel, na snahách izolovat Polsko a Maďarsko se podílejí i někteří naši vlivní politici. Pokládám to za zradu našich národních zájmů. Naštěstí máme před parlamentními volbami. Uvidíme, jakou mají podporu veřejnosti,“ míní poslanec ANO Zdeněk Soukup.\n„Naprosto souhlasím s paní Szydlovou. Macron se chová jako pudl paní Merkelové. Nedávno jsem o tom psal,“ uvedl kandidát do sněmovny za SPD Petr Trombik.\n„Polská premiérka má v tomto naprostou pravdu a jen lituji, že takového premiéra nemáme i my. Osobně si kladu otázku, kde se v politicích starých členských zemí EU bere ta drzost, se kterou k nám, novým členským státům EU, přistupují. Na druhou stranu to jasně dokazuje, že nejsme plnohodnotnými členy tohoto svazku, a je proto namístě zvažovat, zda má smysl v takovém uskupení setrvat. Spolupracovat se dá i jinak než jen tak, že budeme slepě plnit nesmyslné příkazy papalášů z Bruselu. Kdybychom to vše sečetli, nejen peníze, které odvádíme a které v dotacích získáváme, ale vše včetně zkrachovalých podniků, ztrátu světových trhů a další, tak jsem přesvědčen, že na našem členství jsme jen prodělali,“ říká poslanec KSČM Zdeněk Ondráček.\n„Co tomu říkám? Že by se naši vládní politici měli od Polska učit,“ odpověděl senátor ODS Tomáš Jirsa.\n„Naprostý souhlas s tím, že ani francouzský prezident Macrone, ani německá kancléřka Merkelová nemají žádné právo k vůdčímu nebo povýšeneckému jednání vůči ostatním státům EU. Arogance těchto dvou mocností stoupá, drzost kancléřky Merkelové přebírá francouzský prezident Macron. Jen to jasně ukazuje, že mocní (tedy mocnosti) si fungování EU představují úplně jinak, než jak bylo spíše slibováno, než platilo, při našem vstupu do EU. To ostatně následně zcela zvrátila Lisabonská smlouva, která nás rovnoprávnosti šmahem zbavila, a to bez referenda. Stali jsme se nejen popelnicí západní Evropy a nadnárodních koncernů, levnou montovnou, ale očekává se od nás jako od malé země poslušnost obecně. Současný stav Francie nedává vůbec žádné opodstatnění, aby se stavěla do vůdčí role – přesně naopak. Polská vláda si chystá půdu (argumenty) k vystoupení z EU,“ uvedl poslanec Karel Fiedler.\n„Ani já v možnost transformace EU vůbec nevěřím a jedinou cestu vidím v Czexitu. Široká diskuse ve společnosti na toto téma už naštěstí začala a říjnové volby nebudou výjimkou. Referendum o Evropské unii je jedinou cestou, protože finální rozhodnutí musí být v rukou občanů, nikoliv politiků. Současná vláda tuto diskusi a možnost odmítala a reálně se obávám, že ať Babišova, nebo po volbách jiná vláda, to bude odmítat rovněž. Bude záležet na voličích, nakolik se rozhodnou po svém, a ne pod vlivem mediálních masáží a volebních průzkumů. Slova jako od polské premiérky bych velmi rád slyšel i od našich čelných politiků. Od slizkého Sobotky, který je už spíše pouze parodií na premiéra, by bylo těžké je očekávat. Velmi naivní jsou však i ti, kteří by je očekávali nebo očekávají od dluhopisového a dotačního spekulanta Babiše přisátého na evropské dotace. Ten české zájmy kdykoliv vymění za dotace a prospěch svůj a jeho holdingu,“ dodal Fiedler.\n„Myslím, že Macron chce s nástupem do funkce převzít iniciativu a stát se lídrem EU. Merkelová, oslabena nejistým výsledkem podzimních voleb, mu to v podstatě umožnila. EU je svazek suverénních států, kde platí to, na čem se všichni shodnou. Naprosto souhlasím s tím, že premiéři jednotlivých zemí jsou ti, kteří nesou jako jediní odpovědnost za vývoj ve svých zemích, protože zde byli do této pozice demokraticky zvoleni. Výroky Macrona dokazují, že západní členské země EU neupustily od své myšlenky centralizace EU a stále hrají roli staršího bratra, který poučuje mladšího sourozence,“ uvedla poslankyně ANO Ivana Dobešová.\n„Takový premiér jako Szydlová nám bohužel chybí,“ reagoval poslanec ODS Petr Bendl.\n„Představitelé Německa a Francie jako takzvaní lídři Evropy se v nedávné minulosti při vměšování USA do arabského světa chovali jako užiteční idioti a bohužel dnes v tom pokračují. Rezignují na globální úlohu Evropy a svým jednáním vyvolávají odstředivé tendence v národních státech EU. Nesou odpovědnost za nárust nacionalismu jak svými postoji k migrační krizi, tak odsuzováním narodních zájmů. Paní polská premiérka postupuje tak, jak se od ní v Polsku očekává,“ myslí si poslanec ČSSD Jaroslav Foldyna.\nEU by nám sem poslala tanky…\n„Hlas lidu, hlas boží, se říká, to by měl ctít každý politik a pan Macron obvzlášť, protože omámil Francouze ‚novou‘ politikou a drtivě zvítězil, aniž si někdo mohl představit, co to bude znamenat. Raketový pád jeho preferencí je již jen pozdní střízlivění a pořádná kocovina z toho, koho si Francouzi zvolili. Na rozdíl od Polska, kde si vládní PiS stále udržuje vysokou popularitu. Nemusím souhlasit s kroky, které dělají, ale je to vůle lidu, a kdyby dnes byly volby, tak by asi Kaczyński vyhrál na rozdíl od Macrona. Ale Evropa si zvykla organizovat převraty tam, kde se jim ‚politika‘ nelíbí, a kdyby u nás ve volbách drtivě zvítězila KSČM, přijeli by sem asi tanky bránit demokracii v podání Francie a Německa,“ říká poslanec KSČM Leo Luzar.\n„Paní premiérka má pravdu. Jestliže někteří představitelé Evropy rezignovali na dodržování zákonů o ochraně hranic a občanů EU a vlastních zemí, nemusíme – a myslím, že ani nechceme – je následovat,“ říká poslanec ANO Stanislav Berkovec.\n„Polsko je stejně jako Francie členskou zemí EU a věřím, že při plánovaném setkání francouzského prezidenta s představiteli Visegrádské skupiny bude dostatečný prostor k vyjasnění názorů a postojů jednotlivých členů. Je potřeba nehledat vnitřní nepřátele, ale to, co nás všechny spojuje. Bez společných řešení vnitřních problémů nebudeme schopni čelit společně těm vnějším,“ myslí si poslankyně ČSSD Dana Váhalová.\n„Oba by si měli zamést před svým prahem. Polsko se skutečně chová zvláštně v řadě případů. Samo sebe staví do role, kterou nemá. Francouzi mají zase svoje problémy. Takové přestřelky a poměřování jsou naprosto zbytečné a jsou víceméně úsměvné,“ soudí poslanec KSČM Vojtěch Adam.\n„Proč to jakkoli okecávat, jednoznačný souhlas. Ale jak to doopravdy bude, rozhodnou ti, koho v říjnu a v lednu zvolíme. Tak ‚vopatrně‘, národe,“ uvedl poslanec Jiří Koskuba.\n„Souhlasím s polskou premiérkou,“ reagoval stručně senátor ODS Jiří Burian.\n„Je to žena s gulami,“ reagoval poslanec ČSSD Stanislav Huml.\n„Premiérka Polska má stoprocentní pravdu. Není k tomu co dodat,“ reagoval senátor ODS Jaroslav Zeman.\nVaršava podle francouzského prezidenta Macrona sama zvolila izolaci v rámci EU. Současná polská vláda se podle něj rozhodla pustit se s Evropskou unií do sporu na mnoha frontách, a nebude proto schopna určovat budoucí směr vývoje evropského bloku. „Polsko neformuje evropskou budoucnost dnes a nebude formovat ani Evropu zítřka,“ řekl.\n„Evropa je regionem, který vznikl na základě hodnot, vztahu k demokracii a veřejné svobodě, se kterými je nyní Polsko v konfliktu,“ uvedl Macron. Postoj polské vlády ke směrnici o vysílání pracovníků označil za další omyl. Poláci si podle něj nezaslouží, aby jejich země byla v konfliktu s Evropskou unií, do kterého se pustila vláda konzervativní strany Právo a spravedlnost.\nBohuslav Sobotka , EU , Merkelová , Polsko , Szydlová , Macron


Žáci církevní ZŠ ve Veselí slavili Velikonoce i uklízeli Česko | Arcidiecéze olomoucká\nŽáci církevní ZŠ ve Veselí slavili Velikonoce i uklízeli Česko\nVloženo 11 Duben 2018 12:52\nDny po velikonočních svátcích strávili žáci Církevní základní školy ve Veselí nad Moravou seznamováním se s podstatou svátků, bohoslužbou, Nocí s Andersenem i úklidem okolí školy.\nV rámci projektového dne Poselství křesťanských Velikonoc měli žáci možnost blíže se seznámit s podstatou tohoto svátku, se zvyky a tradicemi spojenými s těmito dny, s hlavním křesťanským symbolem – křížem a křížovou cestou. Jednotlivé třídy čekal různorodý program např. povídání Jiřího Přibyla o jeho cestě do Svaté země, přednáška o Izraeli a různé tvořivé aktivity. Význam Velikonoc přiblížil dětem také pan děkan a kaplan z veselské farnosti.\nV pátek po Velikonocích se uskutečnila slavnostní školní mše v kostele sv. Andělů strážných, kterou celebroval pan děkan Václav Vrba. Mše byla již tradičně doprovázena zpěvem školního sboru dětí a učitelů.\nDěti 1. stupně si užily ve škole ,,Noc s Andersenem‘‘. Vyslechly si povídání o H. Ch. Andersenovi, zhlédly prezentaci a v doprovodu pohádkových bytostí plnily různé úkoly a také stezku odvahy. Po vydařeném programu následovalo usínání při pohádkách.\nV sobotu 7. dubna jsme se naším úklidem zapojili do dobrovolnické akce „Ukliďme Česko“. Tentokrát jsme pracovali na školní zahradě a uklidili blízké okolí školy a Sokolovnu.


Převodovka mb 3363 - FÓRUM RC MODELÁŘŮ\nPřevodovka mb 3363\nRegistrován: ned bře 14, 2021 2:16 pm\nPříspěvek od DuGalle » pát zář 10, 2021 11:46 am\nDobrý den, chtěl jsem se poprosit o radu koupil jsem si sravebnici tanmiya mb 3363. Všechno je v originálním stavu podle navodu. Potřeboval bych poradit jaky regulátor by byl nejlepší a jestli má cenu jit do redukční prevodovky carason 4:1, protože se mi zda ze originalni tří stupňová převodovka jezdi moc rychle. U tohoto auta bych ocenil spíš pomalou jízdu. Děkuji vám za pripadne rady a tipy.\nRe: Převodovka mb 3363\nPříspěvek od Pavel JK » pát zář 10, 2021 9:22 pm\nAhojky, osobně jezdím originální převodovku a využívám pouze první max. druhou rychlost. Myslím že na pomalou jízdu stačí koupit více závitový motor a ušetřit za redukční převodovku. S regulátorem ti asi nikdo neporadí protože těch variant je moc a co člověk to názor. Osobně mám v jednom autě kompletní elektro do Servonautu a nedám na něj dopustit, je to TOP. Ve druhem autě máme levnější variantu obyč. regulátor DSYS včetně světelného modulu a taky auto jezdí velice pěkně.\nPříspěvek od DuGalle » ned zář 12, 2021 11:33 am\nV motorech se moc nevyznam umel byste mi poradit nejaky rozumny motor se kterym by slo couvat hezky po centimetru?\nhttps://www.rcprofi.cz/truck-puller-3-7 ... EQQAvD_BwE\nPříspěvek od Jirkacbx » ned zář 12, 2021 7:03 pm\nOrigo motor ve stavebnici by měl být asi 27závitový,takže bych hledal 35z a víc.\nTen truck puller tu pár lidí mělo a nebylo to pravý ořechový.\nProjdi si stavby dřív přidaný a hledej,co kde co má.Většinou jsou tam i videa,abys měl představu,jak rychle to jezdí.\nNavíc tam maj kluci uvedený i regulátory,co kdo jezdí a co kamionům vyhovuje.\nNavíc se občas stává,že vyhlédnutý regl pak nepracuje správně s osvětlovací a zvukovou jednotkou.\nPříspěvek od Pavel JK » ned zář 12, 2021 8:45 pm\nÚplně asi nejsem ten co by mohl radit s motory protože má používám jen tyto\nhttps://www.s-hobby.cz/rctruck/stranky/ ... n-7-2v.htm\nJak Píše Jirka určitě si předem dobře rozmysli jaké elektro použiješ protože stále potkávám lidi co si pořídí nějaký světelný/zvukový modul a následně řeší že to neumí nějaké funkce např. IR přenos pro návěs a podobně nebo že vysílačka má málo kanálů.


Evidence žáků a zaměstnanců, klasifikace, vysvědčení > Vysvědčení > Vysvědčení - změna fontu objektů\nJak je v prostředí Windows obvyklé, má každá textová položka přidělen jistý font a velikost.\nPři zadávání položek si systém vždy pamatuje font poslední položky, která byla zadána a tento přidělí položce nové.\nFonty lze měnit několika způsoby:\n▪dvojím kliknutím na položku, font změníme v dialogovém okně položky na kartě Umístění a styl\n▪označením jedné či více položek a volbou Font v nabídce Skupina, nebo pomocí levého panelu s informacemi\n▪v nabídce Blanket - Obecná změna fontu\nBlíže popíšeme pouze třetí možnost, která není zřejmá.\nObecnou změnu fontu využijeme zejména:\n▪potřebujeme změnit např. font “Arial” v celém formuláři na “Avalon” se zachováním velikosti fontu. Vybereme kliknutím myši jednu položku s fontem, který chceme změnit, v dialogu Obecná změna fontu změníme vpravo požadovaný font (zde jsou všechny instalované fonty Windows).\n▪potřebujeme zvětšit či zmenšit velikost fontu u položek s velikostí právě N (např. osobní údaje jsme zadávali s velikostí 15, známkové s velikostí 13 a chceme známkové údaje zvětšit na 14). Klikneme na jednu z položek, které mají být měněny a v dialogu Obecná změna fontu do pravé části dole zapíšeme novou velikost (předtím ovšem změníme prostřední přepínač) a potvrdíme.\nObdobnou věc můžeme provést i s využitím levého panelu informací. Zde na záložce Fonty, Čáry využijeme dvě dolní tlačítka. Nejprve zase vybereme jednu položku, podle níž chceme změnu fontu provést. Poté stiskneme horní tlačítko - vyberou se všechny položky se shodným názvem fontu (tedy např. všechny Arial) - a pak můžeme položky libovolně měnit (tedy i. název z rozbalovací nabídky výše, nebo řez fontu atd.)


Rohozenská husa - Rady ptáka Loskutáka - TV Nova\nV této reportáži vyrazíme na farmu na Vysočině, kde se v současné době chová kolem 2000 hus a 400 kachen, abychom načerpali poznatky o chovu této drůbeže. Povíme si, kdy se nám vyplatí chovat husy doma. A vysvětlíme si vhodné ustájení i správnou stravu.\nJsme v závěru léta, skončilo již období líhnutí housat (duben až červenec). Nyní nastupuje čas na výkrm pečínkových husí pro svatomartinské hody.\nHusy jsou ustájeny tradičně ve volném výběhu s přístupem k vodě. Na farmě se dbá nejen na kvalitu chovu, ale také na tradici, husy zde zastupuje husa z českého šlechtění hybrid 2821. Jedná se o brojlerové typy. V souhře genetického vkladu, prostředí a pečlivého chovu mají husy hodně svaloviny.\nNa farmě najdeme všechny fáze husího života – vejce, líhnutí housat, housátka, mladé husy i výkrm, samozřejmě neschází vlastní chovné hejno. Zajímavými vedlejšími produkty chovu je jemné husí peří a také vejce na kraslice.\nZájemce o chov si vybírá housátko nebo husu v některé fázi vývoje. Nejčastěji si lidé berou jednodenní housata. Nicméně kvalitní housata ve stáří 1 – 3 týdnů, které mají teplou odchovnu jsou odolnější a také novopečený chovatel čelí menšímu riziku. Jako každé mládě potřebuje i husa čisto a sucho. Ustájení se podsypává čistými pilinami, které se pravidelně mění. Housata také nesmí prochladnout nebo zůstat ve vlhku. Není nutné, aby byly husy v prostředí s vodou, ale důležitý je přístup k zelenému krmení.\nKe krmení potřebujeme krmnou směs nebo obilí, brambory či tvaroh, přidává se multivitamin a jako součást krmení je vhodné podávat i písek, nebo vápencový grit, který zlepšuje trávení housat. Suché krmné směsi lze zakoupit již rovnou s housaty, abychom se nedopustili nějaké výživové chyby\nSoučástí krmení je čerstvá voda, nesmí být příliš chladná a u housat se mění při každém krmení. V prvním týdnu se krmí v malých dávkách každé tři hodiny, v druhém týdnu tak pětkrát denně. Krmivo mají housata spotřebovat do půl hodiny po předložení.\nOd třetího týdne se housata podle aktuálních klimatických podmínek navykají na pastvu. Housata však nesmí být vystavena jak přílišnému teplu, tak naopak nesmí prochladnout! Doba pobytu venku se postupně prodlužuje. Na noc se však vždy zavírají na suchou podestýlku.\nOd 4. do 8. týdne věku housat se doplňují krmné směsi bramborami, obilným šrotem, zrním a zelenou pící. Pro větší chovy i domácí odchovy existují pomocné krmné tabulky, které napoví jaké krmivo a v jaké dávce.\nV 10. týdnu růstu lze housata prvně podškubat. Podškubává se těsně před dosažením zralosti peří, kdy je brk bez krve a je měkký. Podškubává se pouze krycí peří na břiše na hrudi. Po podškubání housata méně přibírají, protože veškeré živiny jdou na obnovu nového peří. Další peří dozrává za cca 7 – 8 týdnů.\nPo třech měsících výkrmu se husy dokrmují směsí obilních šrotů a vařených brambor, na noc se přidává celé obilí. Nadále husy potřebují mimo bohaté pastvy i přístup k minerálním látkám a písku.\nChovné hejna na farmě podškubávají dvakrát ročně. Čisté a nepoškození peří se musí skladovat v suchém a větraném skladu v jutových pytlích. Peří se nabízí na podzim.\nNa doplnění chovu zde mají kachny mulard, křížence z Francie, má hodně masa a zejména kačeři také velká játra. Kachny nejsou příliš sádelnaté. Ve věku 12. Týdnů dorůstají do hmotnosti 4,50 – 5,50 kg živé hmotnosti.\nSlepice – česká zlatá kropenka\nChov králíků tehdy a dnes


Porada jako efektivní nástroj řízení - Oldřich Šuleř — Kniha.cz\nÚvod Populárně naučná pro dospělé Kariéra Management, řízení, personalistika Porada jako efektivní nástroj řízení\nV publikaci se seznámíte se sedmi základními typy porad: operativní, výrobní, manažerskou, řešitelskou, kontrolní, krizovou a strategickou. Odlišují se svým účelem i programem, zásadami vedení, použitými technikami a dalšími... Více\nV publikaci se seznámíte se sedmi základními typy porad: operativní, výrobní, manažerskou, řešitelskou, kontrolní, krizovou a strategickou. Odlišují se svým účelem i programem, zásadami vedení, použitými technikami a dalšími nástroji, které umožňují dosáhnout efektivně jejich cílů. Dozvíte se, jaké přínosy nabízí který typ a jak je co nejlépe využít. Naučíte se dobře přípravit poradu, sestavit správně její program, vést efektivně jednání, strukturovat diskusi, zvládat konflikty, přijímat vhodným stylem rozhodnutí i vyhodnocovat úspěšnost porady. Upozorníme vás na nejběžnější chyby a nedostatky porad. Zaměříme se rovněž na přednosti a efektivní taktiky jednání se základními typy předsedajících i účastníků porad.\nVíce než minutu


Říjen 2010 – 2. stránka – 21stoleti.cz\nTisíce pacientů, kteří trpí arytmií nebo jinými srdečními vadami, na celém světě dnes používají kardiostimulátory firmy Medtronic, které jsou jednoznačně nejspolehlivějšími přístroji ve své kategorii. V současné době spouští společnost Medtronic zbrusu nový projekt – přímé propojení pacienta s lékařem pomocí nových komunikačních technologií. Jen v Evropě je na 14 milionů lidí postiženo srdečními vadami…\nEvropská kosmická agentura (ESA) a jejích 18 členských států kooperuje na řadě ambiciózních cílů ve vesmíru ve svých centrech v několika evropských zemích. Testovací centrum ESTEC (European Space Research and Technology Centre), největší areál a technické srdce ESA, najdete v nizozemském městě Noordwijk.Na většině vesmírných projektů ESA, ať už to byly vědecké mise, projekty telekomunikace,…\nZdomácnění koně znamenalo podobně jako zdomácnění skotu či ovcí a koz velký civilizační krok kupředu. Koně i jejich příbuzní, osli, jsou především vynikající jezdecká a tažná zvířata, zanedbatelná však není ani jejich schopnost poskytovat lidem maso a mléko. A jak přesně se klikatila cesta těchto lichokopytníků k lidským příbytkům? O tom, jak vlastně vypadala historie…\nMěsto, které nese od roku 1947 jednoslovný český název Děčín (dříve německy Tetschen-Bodenbach) bylo založeno již v 10. století v místě důležitého brodu přes Labe. Ani jemu se v průběhu 20. století nevyhnula modernizace. Jisté dominanty jsou však stále stejné. Dnešní Děčín vznikl spojením dvou měst, která se rozkládala po obou stranách Labe – Děčína…\nSny se objevují v různých fázích spánku a mají odlišný charakter. Lékaři ve spánkových laboratořích testují možnost s pomocí citlivých snímačů ovlivnit zvnějšku stresující sny stimulací příslušných částí mozku. Odkud sny přicházejí a mají nějaký význam? A opravdu stačí k vyplašení nočních můr senzory na hlavě nebo magnetické pole? Podle jedné z definic je sen…\nKVÍZ 21. STOLETÍ: Znáte národy světa?\nV dnešním globalizovaném světě se rozdíly mezi nejrůznějšími národy čili etniky postupně stírají. Řada z nich si však stále udržuje kulturu, která je činí snadno rozpoznatelnými. Jak jste na tom se znalostmi lidských kultur vy? Své znalosti si můžete ověřit v našem malém kvízu. Jelikož se antropologové se z principu zajímají o vše, co nějak…\nÚdaje získané z mezinárodní sítě více než 250 měřicích stanic ve dvou paralelních studiích v různých ekosystémech po celém světě ukázaly nové překvapující souvislosti intenzity slunečního světla, tepla, koncentrace vody v půdě i ovzduší, koncentrace oxidu uhličitého ve vzduchu a větru. To všechno jsou faktory, které ovlivňují klima a základní podmínky života na Zemi. Podnebí…\nTým vědců z Bostonské univerzity nedávno vyvolal odborné i laické diskuze publikováním výsledků svého výzkumu genetických zákonitostí dlouhověkosti. Výsledky potvrdily soubor 150 jednobodových změn v celém lidském genomu. Těch 150 změněných písmen genetického kódu prý přidělilo jejich nositelům zdraví a delší čas života. Nebo naopak – nemáte-li je, dostali jste handicap už na startu. Představit…\nBez počítačů si dnes stěží dovedeme představit náš každodenní život. Data, s nimiž pracují jejich operační paměti, a která mohou být obrovsky cenná, jsou však neustále v ohrožení. Čeští experimentální fyzikové v nedávné době přispěli k poznání vlastností materiálu, díky němuž by počítače mohly uchovat svá data i po výpadku proudu. Výsledky výzkumů skupiny Stanislava…\nDvě věci jsou v našem životě jasně dané. Víme, že se narodíme a po více či méně letech životní cesty zemřeme. Nad tím, co se stane po naší smrti, však už tak dumat nemusíme. Tato otázka však nedá stále více spát mnoha specialistům, kterým naopak konec života člověka zajišťuje stálé živobytí. V poslední době se…


Ochraňte svůj bazén před nepříznivými vlivy – HC Chotěboř\nOchraňte svůj bazén před nepříznivými vlivy\nPokud se rozhodujete umístit na svou zahradu takové soukromé malé koupaliště, které však bude nad zemí, určitě není od věci popřemýšlet o tom, zdali by nebylo vhodné umístit současně pod těleso tohoto koupaliště takové speciální plachtu, nazývanou jako geotextilní podložka. Ta je velmi důležitá hlavně z důvodu ochrany, ale také celkového komfortu při usazování koupaliště na své místo. Při špatném umístění se může velmi jednoduše stát, že se stěna vámi usazovaného tělesa protrhne, což je sám o sobě obrovský problém. Tohoto problému se však můžete efektivně vyhnout právě pořízením vhodného ochranného prvku.\nChraňte dno, které může nadělat problémy\nUrčitě nechcete pozorovat, jak vám voda postupně mizí, ani nevíte kam. S kvalitní ochranou, která se bude nacházet pod celým jádrem možného problému, se určitě budete cítit lépe. Budete vědět, že se nic nemůže stát, neboť máte vše důležité ochráněné tak, jak je to potřebné. Právě proto by ve vašem zájmu měla být plachta pod bazén . Ta dokáže ušetřit mnoho starostí a také následných investic.


Diaktrika a varianty u kw v Google Ads - Webtrh\nWebtrh Marketing Marketing Diaktrika a varianty u kw v Google Ads\nDiaktrika a varianty u kw v Google Ads\nProsím o Váš názor zda v Google Ads v reklamnich sestavách používat varianty kw s diaktrikou a následné varianty bez diaktriky. Má to smysl nebo zbytečné?\nPro Google se inzeruje na obě varianty. Google totiž bere variantu s diakritikou a bez diakritiky jako dvě odlišné fráze.\nKdyž použiješ klíčové slovo s diakritikou, tak se reklama může zobrazit i na vyhledávací dotaz, který je bez diakritiky. A opačně - použiješ klíčové slovo bez diakritiky a reklama se může zobrazit na dotaz s diakritikou. Takže když použiješ pouze variantu s diakritikou, nic se nestane.\n(I když je slovo v přesné shodě)\nKomentář výše tedy není úplně správný.\nV případě Skliku pak záleží na tom, kolik má klíčové slovo slov a jakou použiješ shodu. Tam se to chová jinak u jednoslovného klíčového slova a u víceslovného.\nPřesně - naopak je to ještě výhodnější využít s diakritikou nebo gramaticky správně klíčové slovo, protože se dá snáze a lépe využít v inzerátech a to zvyšuje relevanci, pozici a případně to má vliv na pozici.\nDalší varianty se zahrnou a nemá to moc smysl.


Kráska a Smrtijed II. - Havraní mysl\n2. únor 2009 | 12.00 |\nKapitola padesátá čtvrtá.\nStojím v temné jídelně domu na Grimmaudově náměstí, rukama se lehce opírám o hranu desky velkého kulatého stolu a mluvím. Jen ze zvyku registruji napětí ve tvářích svých posluchačů, náhlé zamračení při nepříjemných zprávách, smutek i vztek. Úplně se vyhýbám tváři Siriuse Blacka, protože samolibost, která z něj vyzařuje, je mi odjakživa protivná; ne že bych měl příliš mnoho lepších variant. Lupinův soucit je nepříjemný, Molly má věčně v očích slzy, Moody by mě nejraději eskortoval rovnou do Azkabanu, Kingsley, jako vždy, hledá nesrovnalosti v každém mém slově... snad jen Brumbál je neměnný, byť světla se mu odrážejí v brýlích s takovou intenzitou, že mu nemohu pohlédnout do očí.\nDomluvím a na znamení, že jsem skončil, se posadím na židli. Strhne se debata, které se účastnit nemusím, neřeší se nic podstatného, jen se omílají staré věci. Že je třeba něco dělat. Chránit. Varovat. Pátrat. Brzy se přistihnu, že neposlouchám a vlastně mezi nimi ani nemohu vydržet. Prudce vstanu a odejdu do kuchyně, provázen udivenými pohledy.\nDveře, které za sebou zavřu, nezůstanou dlouho bezpečnou hranicí. Nestačím ještě ani vypít sklenici vody, když jimi proklouzne další postava.\n"Severusi? To nebylo moc zdvořilé."\n"Co chceš?" zeptám se a nijak se nesnažím, aby to znělo mile.\n"Ty jsi neposlouchal," pochopí náhle Kingsley a ušklíbne se. "Vypadalo to, že jsi přijal špatně zprávu o Arturově povýšení. Je to ale dobré – bude mít přístup k novým materiálům."\nBez zájmu pokrčím rameny. "Proto jsi šel za mnou?"\n"Vlastně ne. Nejsi dnes ve své kůži," nedá se odradit a já zjišťuji, že ho nedokážu účinně odrazit. Stále jsem příliš ovlivněn chováním jeho fiktivního já ve vězení a nemohu se sám sebe neptat, jak by se choval skutečný Kingsley... nejspíš velice podobně. Přes všechnu bystrozorskou tvrdost má v sobě něco naivního.\n"Severusi, nedělej to." Jeho hlas zní kupodivu mírně. Tím hůř.\n"Nevím, o čem mluvíš." Odvrátím se od něj a naliji si další sklenici.\n"K něčemu ses rozhodl – k něčemu definitivnímu – nevím, co přesně by to mělo být, ale tenhle pohled znám. Už dávno jsem si slíbil, že zastavím každého, komu se objeví ve tváři.\n" Trochu nakloní na hlavu na stranu, na tváři úsměšek nad vlastní melodramatičností. Opírá se o stěnu, ruce složené na hrudi. Má v sobě odhodlání.\n"Nevím, o čem mluvíš," opakuji úmyslně hrubě.\n"Někdy, když jsme na opravdu náročné akci, se stává, že se někdo z mužů rozhodne obětovat pro ty ostatní," pokračuje Kingsley tvrdošíjně ve snaze o konverzaci. "Někdy to zachrání životy. Jindy je to vypjatost okamžiku a prázdné hrdinství. Co chceš udělat ty, Severusi? Zabít Voldemorta?"\n"Kdybys mohl, uděláš to už dávno," přemítá bystrozor a ve mě začíná sílit touha prohodit ho oknem. "Ale ty jsi nemohl. A nic se nezměnilo. Přesto to chceš zkusit?"\n"Kingsley," otočím se k němu a sám ze svého hlasu slyším kypět zlost. "Neuvažoval jsi někdy, proč se nezbavíme Voldemortových přisluhovačů? Neříkej, že jsou to silní kouzelníci, jsou, samozřejmě. Ale bylo by to možné."\n"Myslím, že by se mi příčilo je prostě pozabíjet bez soudu," odpoví muž po nepatrném zamyšlení. "V boji je to něco jiného, ale... A jistě, všechno bychom tím jenom oddálili. Voldemort by si našel nové příznivce, vrátil by se možná silnější než předtím. Navíc důkazy..."\nPotřesu hlavou. "Sami si svazujeme ruce."\n"Chceš bojovat stejnými zbraněmi jako nepřítel?" Kingsley se odlepí od zdi a začne přecházet kuchyní sem a tam, podivně nepatřičný v takových kulisách. "Čím bys pak byl jiný?"\n"Ušetři mě filosofických otázek vhodných pro pátý ročník Mrzimoru," ušklíbnu se. "Víš dobře, že to není stejné. Musíme něco udělat a současná strategie se neosvědčuje. Pán Zla posiluje svou moc na ministerstvu, sílí sám o sobě, jeho akce jsou čím dál odvážnější."\n"To je to, nad čím jsi přemýšlel? Zbavit ho jeho věrných smrtijedů?"\nZavrtím hlavou. "Bez organizované a pečlivě připravené akce, při které by udeřili všichni naráz," odložím sklenici až příliš prudce, "je to nereálné. Ty takový rozkaz nevydáš a nemáš ani dostatek mužů loajálních natolik, že by ho uposlechli."\n"To ty sis vzal do hlavy, že něco chystám," ušklíbnu se. "Ale to neznamená, že tomu tak skutečně je. Nebavilo mě poslouchat obvyklé řeči, tak jsem šel pryč. Moc přemýšlíš, Kingsley."\nZastaví svoje nekonečné přecházení a upře na mě pohled. "Severusi," řekne nakonec. "Já jsem na tvojí straně. Nechci, aby ses pouštěl do nějakých zoufalých akcí. Jsi nenahraditelný svojí pozicí –"\n"Podobné řeči jsem možná ochoten přetrpět od Albuse, ale těžko od kohokoliv dalšího," utnu jeho proslov.\nV té chvíli se rozletí dveře a dovnitř vběhne smečka dětí. Úplně jsem zapomněl, že tu budou, stejně jako minulý rok, na pár dní ke konci léta. Obvyklá sestava – Potter, Grangerová, několik Weasleyů. Zarazí se na místě a skoro popadají na zem, když ti vzadu narazí do těch vepředu. Vrhnu na ně pohled, který mám zpravidla rezervovaný pro méně úspěšné hodiny, a mimoděk se zahledím na Harryho Pottera. Za rok nebo dva bude vypadat stejně jako mladík, který se mi svým přenašedlem pokusil zachránit život. O něco vyšší, o mnoho sebejistější... tento kluk ale pod mým pohledem zrudne.\n"Nechtěli jsme rušit," vyhrkne Grangerová. "Mysleli jsme, že..."\n"Ano, váš obvyklý problém," přikývnu. "Nicméně my zde již končíme."\nBez ohlédnutí opustím kuchyni, obejdu Molly, která mi, jako vždy, nabízí večeři, podaří se mi předstírat, že nevidím hovoru chtivého Lupina, a nakonec je mi poslední překážkou přede dveřmi Moody.\n"Snape," zavrčí. "Dám si na tebe pozor."\nHledím kamsi přes jeho rameno v postoji zřetelně trpělivě vyčkávacím, až konečně ustoupí, a mohu odejít z téhle tmavé díry, přemístit se zpět do Bradavic.\nZavřít za sebou dveře.\nSchovám se v křesle u krbu s učebnicí přeměňování. Záblesk v oku McGonagallové mě dneska utvrdil v tom, že přinejmenším ona mě šetřit nebude - její slova mi to vzápětí potvrdila.\nPokouším se tak zvládnout nejjednoduší z přeměňovacích formulí, které jsme se měli naučit přes prázdniny. Nedokážu se soustředit.\nHavran mi na opěrce za hlavou klape zobákem, jak porcuje maso, které jsem mu přinesla, a za okny prší.\n"Vapo," pokouším se stále znovu a znovu. Nejde mi to.\nKapky deště stékají po okenních tabulkách a přes provazce vody není vidět vůbec nic.\nZdá se, že jsem konečně přišla na chybu, kterou jsem do téhle chvíle dělala. S úlevou se zhroutím do křesla, zatímco se pára přede mnou pomalu rozplývá. Přeměňovat vzduch - je to těžší, než jsem si kdy myslela. Chci to zvládnout.\nZnovu mávnu hůlkou a oblaka páry se postupně zvětšují, jak se sžívám s hůlkou i kouzelnou formulí.\nPoslední dva měsíce jsem se nezastavila, bojovala jsem o přežití, snažila jsem se dosáhnout cizího uznání, pořád jsem něco dělala. Náhle jen sedět je nezvyk, který mě ničí.\nNatáhnu se pro havrana a vyjdu s ním ze společenské místnosti.\n"Ukážu ti sovinec. Asi se ti tam nebude líbit, ale měl bys vědět, kde je," promluvím k němu tiše, zatímco procházíme prázdnými chodbami hradu. Všichni profesoři mají práci, připravují se na hodiny nebo snad obstarávají věci pro Brumbála. To jen já nemám co dělat.\nA potom potkám Snapea.\nTohle je stejně dobrá chvíle jako každá jiná, abych zjistila, co se bude dít.\nA ono se neděje nic. V krátkém pohledu, který mi Snape věnuje, se odráží špatná nálada a nic jiného. Možná chladné opovržení, nezájem o někoho z řad studentstva, příslib odebrání bodů, pokud udělám cokoliv.\nProjdeme kolem sebe, aniž bychom cokoliv řekli, aniž by se stalo cokoliv.\nVšechno náhle bolí o to víc. Samozřejmě jsem věděla, že to bude takhle, a také jsem se s tím smířila, jenže teprve teď jsem pochopila, jak moc hluboko ono divadlo půjde. Divadlo, které nekončí ani u hranic pravdy. Zbývá jen doufat, že se mé reakce s opakováním zlepší.\nSovinec je plný školních sov, které začnou houkat, když otevřu dveře. Havran nepřátelsky zakráká a dostane se mu brzké odezvy z desítek hrdel. "Nikdo tě nenutí, abys tady trávil čas," usměju se slabě a havran klapne zobákem, poskočí a roztáhne křídla. Obletí celý ten obrovský prostor, než se vrátí ke mně, obkrouží mi hlavu a ostentativně vylétne zpátky na chodbu. Pobaveně ho následuji.\n"Stejně tě teď pošlu na cestu," dám se s ním do konverzace, když se mi usadí na rameni. "Poletíš za Peggy, aby věděla, že jsem už tady a v pořádku. Taky mi budeš ráno nosit noviny."\nHavran pokrčí křídly, aby si mohl urovnat letky.\nPřivádí mě tím k další myšlence - opravdu chci ostatním říct, že umí mluvit? Nejsem si tím jistá, nevím. Možná... možná ne.\nDojdeme až ke dveřím do společenské místnosti.\n"Čím se liší tma od zdání tmy?"\nBláhově jsem si myslela, že jsme tuhle epizodu uzavřeli už včera. Asi ne.\nPraštím pěstí do dveří, kopnu do nich. Není to tím, že by se mi nechtělo odpovídat, jen jsem si potřebovala ulevit, vybít zlost.\nHavran zamává křídly a posadí se na klepadlo.\nOdstoupím několik kroků, abych mohla pozorovat, co bude dál, protože se podle všeho právě staví na moji obranu ochočený pták. Erbovní havran důstojně mlčí, zatímco ten můj klape zobákem. Neděje se nic. Havran dlouze zakráká. Klepadlo se zachvěje. Ještě jedno nové zakrákání a dveře se otevřou.\nNikdy bych si nemyslela, že se ptáci mohou tvářit tak samolibě.\nU stolku dám potom dohromady zprávu pro Peggy. O tom, že jsem živá a zdravá, že jsem na hradě, že nemám hotové žádné úkoly a že sedět při obědě u profesorského stolu není žádná výhra.\nJeště havranovi ukážu, kde si má brát každé ráno peníze na Denního věštce, a potom s ním dojdu k oknu. Vrhne na mě ukřivděný pohled a já sama musím uznat, že by ho ani Snape nevyhnal do počasí, které venku panuje. Pokrčím rameny, ať si to odnese, až se mu bude chtít, a potom sleduji, jak letí zpátky k mému křeslu u krbu. Sedne si na knihu z přeměňování a zakráká.\nI on mě bude nutit, abych se učila? Ale vlastně - je od Snapea. Co jiného jsem mohla čekat?\n"Vapo," prohlásí škodolibě a já se mimoděk podívám před něj, kde vzduch lehce zmléční, a údivem pootevřu ústa.\n"Vapo," ozve se znovu. Přimhouřím oči a rázně dojdu až k němu, abych ho zvedla z knihy a posadila zpátky na opěrku křesla.\n"Vapo," pokusím se tentokrát já. Jde mi to líp, je mi to ale jen chabou útěchou. Trumfovat se s ptákem v kouzlení? Kam jsem to jen dotáhla. "Raději se nauč lektvary, budeš mi radit," zabručím rozmrzele na jeho adresu. Ozve se výsměšné ticho. Pozoruje mě a oči mu černě blýskají, jak natáčí hlavu, aby mi viděl do očí. "Tak hele!" Vyskočím na nohy, začnu rázovat po pokoji. Mám toho dost! Chci, aby se děly jen normální věci, mám toho všeho už po krk!\nHavran mávne křídly a usadí se mi na rameni. Je to příjemné, fyzická váha a spřízněná duše.\n"Zkusíme to společně?" zeptám se ho mírněji. Klapne zobákem. "Připrav se. Vapo!"\nOblak páry je větší než kterýkoliv, který se mi dosud povedl vytvořit.\nOhromeně si sednu. Havran mi sletí do klína a upře na mě pohled. Zdá se, že si stranu 343 ve Sto nejneobvyklejších létavců, poletuch a křídelnatek budu muset přečíst ještě jednou a pečlivěji.\nOheň v krbu hlasitě praská na nevyschlém dřevu a výrazně a vůbec ne nepříjemně voní smůlou. Představa o dokonalém odpočinku se zhmotnila a stala skutečností: sedím ve vlastním křesle, jsem tu sám a mám klid. Svou knihovnu na dosah a bar s whisky také. Před sebou celou noc, kterou jsem se rozhodl věnovat pouze vlastním myšlenkám.\nLehkost, s jakou Kingsley odhadl mé rozpoložení, mě silně popudila, ale také srazila na zem. Jak mám doufat, že paranoidní Voldemort nezjistí, co mám v úmyslu, když se tu stačí jednomu bystrozorovi jenom podívat? Zrovna Kingsley... Mám s ním potíž; ten muž mi věří a já to nedokážu přijmout. Způsob, jakým se chová Moody a jak mě nenávidí, mi připadá mnohem přirozenější. Mohu ho zdravě nesnášet a máme mezi sebou jasno.\nCo ale s důvěrou? Vlastně se chovám jako pitomec – měl bych dokázat přijmout nabízenou ruku. Kingsley je někdo, jehož schopnosti uznávám a kdo má můj respekt. Možná zrovna na něj bych se skutečně mohl obrátit se svými plány, pro které bych tak nezbytně potřeboval společníka.\nJe o tolik snazší otáčet se zády ke všem bez rozdílu.\nKromě Brumbála – samozřejmě.\nTěžko si představit, že by za ním Kingsley okamžitě neběžel a všechno mu neřekl. Brumbál by byl, jak jinak, proti. Už víc než jednou dal jasně najevo, že nemá v úmyslu obětovat nikoho z Fénixova řádu a u podobné akce je přežití pramálo pravděpodobné. Nemá to logiku – zatím místo toho jednoho umírají mnozí další. Co brání, abych tím jedním byl já sám? Jsem jasný a jednoznačný kandidát a nejenom proto, že se nikdo další nedostane tak blízko. Jsem bez rodiny a bez přátel. Bez opravdové touhy po životě...\nAle tady lžu sám sobě a měl bych si to připustit. Chci žít! Strašně moc chci žít, i když by mě ani veritasérum nepřimělo říci, proč.\nVyskočím z křesla a přecházím pokojem. Uvědomuji si zmatenost a neuspořádanost vlastních myšlenek, nedotaženost úvah. Patrně se nevzdám svého úmyslu, protože už nechci, už nemohu dál pokračovat v té zatracené válce. Pokud vymyslím jakýkoli plán, který by mohl mít naději na úspěch, uskutečním ho. Napřed se ale musím... vzpamatovat. Tak vypjatý, emocemi nasycený stav pro mě není typický a měl bych znát jeho příčiny dřív, než díky němu začnu dělat chyby.\nNakonec usoudím, že příčinou je prostá únava, donutím se vypít trochu výživného dryáku od Poppy a uložit ke spánku mnohem dřív, než jsem původně chtěl. Zásoby bezesného spánku mám dostatečné...\nNáhle na to přijdu. Ovšem! Zabiju Voldemorta elektrickým proudem! Budu předstírat, že mu chci umýt záda, a "omylem" upustím do vany zapnutý fén. To nemůže selhat! Překážky jsou jenom symbolické; kupříkladu si nedovedu představit Voldyho zabývat se vůbec nějakou hygienou, natož koupelí. Také nevím, kde bydlí a jestli vůbec koupelnu má, a vzhledem k tomu, že je holohlavý, možná nevlastní fén... Takovými drobnostmi se ovšem nenechám odradit.\n... přesto se probudím vprostřed noci takřka omráčen poznáním, které je produktem zmatených snů o světě bez magie. Vím náhle, jak bych mohl zabít Pána Zla. Je to vědění vykoupené blouděním v mudlovských knihách, kde jsem tak zoufale toužil po magii; její absence je přesně tím faktorem, který mě navedl na stopu. Nevzpomínám si na žádný precedent a to mé šance nemálo zvyšuje. Je mi trochu nevolno, když tu záležitost promýšlím do všech důsledků, cítím se ale klidnější s náhle čistou hlavou a plný bezvýhradného odhodlání.\nDalší dny jsou pro mě snesitelné pouze díky havranovi, který si mi navykl dělat společnost.\nZvládli jsme všechna kouzla z přeměňování i kouzelných formulí, která jsme se měli naučit přes prázdniny, a výsledky byly ohromující.\nAvis se stalo naším oblíbeným, kterým jsme zahajovali dny na školních pozemcích. Z hůlky mi vytryskl proud ptáčků, kteří začali kroužit kolem nás. V tu chvíli obvykle havran zamával křídly a začal je shánět do jednoho hejna s grácií, která by nezahanbila žádného ovčáckého psa.\nKdyž bylo hezky, učila jsem se venku. Starodávné runy, numerologii, astronomii. Nikdo mi nestráhával body, když jsem se vracela po večerce, a proto jsem si zvykla ještě po setmění sedávat u jezera a nechávat myšlenky toulat, kde se jim zlíbilo.\nPrázdninové dění se mi v mysli zcela upozadilo a splynulo do jakési mlhy. Nikdy jsem nepocítila potřebu si jednotlivé zážitky znovu přehrávat a jen poslední obraz svých rodičů si dosud ponechávám ostrý. Carwick, Avery. Budu si to pamatovat.\nPeggy mi odepsala ihned. Protože je člověk v dopisech vždycky patetičtější než při rozhovoru, vyzněl její dopis ohromně přátelsky a optimisticky. Vím, že až přijede, nebude tou, kdo se mnou bude posedávat po koutcích a dodělávat mi úkoly. Zatím si to ale můžu myslet.\nByla to ona se svými rodiči, kdo vyměňoval květiny na hrobě mých rodičů.\nModrozlatí ptáčci krouží modrou oblohou a marně se snaží uniknout černému obrovi.\nHavran se mi stal další záhadou, se kterou nevím, jak se vypořádat.\nProšla jsem si v knihovně všechny knihy, ve kterých bylo jméno havrana rádce zmíněno. Naučila jsem se kvůli nim i vyhledávací kouzlo, ve kterém vždy spočíval absolutní přehled madame Pinceové o její knihovně. Těch knih byl sloupek snad metr vysoký.\nJedno odpoledne jsem obětovala výpomoci u Hagrida a během asistence u líhně malých třeskavých skvorejšů jsem se ho na havrana rádce vyptávala.\nNikde nebyla ani zmínka o tom, že by měl být schopný kouzlit. Knihy mlčely, Hagrid nevěděl. Snad v jedné nebo dvou legendách zachránil královský havran město před zkázou svým mocným hlasem, jenže to obvykle bylo blíže neurčené město v blíže neurčeném čase, havran byl bílý, slepý a byl to jeden z potomků egyptského Abraxase.\nTo, že je někdo schopný spojit svoji magii s cizí, je také neobvyklé. Povedlo se to dosud několika čarodějům pomocí černé magie, z nichž nejznámějším příkladem je v současné době Voldemort se svými smrtijedy. Spojení lidské magie se zvířecí je podle knih jev nevídaný.\nSamozřejmě, tři roky stará historka o Petru Pettigrewovi je v Bradavicích veřejným tajemstvím jako ostatně všechna dobrodružství proslulého Harryho Pottera, který si je nedokáže nechat pro sebe.\nKnihy o zvěromázích se mi staly studijní literaturou na celý den. Podle všeho by ale zvěromág ve své zvířecí podobě neměl být schopný čarovat.\nNakonec jsem se rozhodla přenechat problém Snapeovi. On o tom ptákovi ví zdaleka nejvíc a až mě začne učit nitrobranu, budeme mít snad sdostatek příležitostí na hovor na tohle téma. Pokud to bude možné, snad by mohl havrana podrobit nitrozpytu. Překvapivě se o nitrozpytu prováděném na zvířatech nepíše v žádné z knih, ve kterých jsem hledala.\nNapadá mě ještě jedna otázka, kterou se snažím raději potlačit. Je ten havran opravdu od Snapea? Nemám odvahu se ho ptát, jediné setkání mi stačilo, abych se mu začala opět co nejvíce vyhýbat. Co když s tím ale počítal někdo, kdo ho sem nastrčil jako špeha? I na to se budu muset Snapea zeptat - jednou. Při nitrobraně.\nFormule verificoaetas, podivuhodně podobná formuli na zjišťování váhy, mi prozradila, že je mému havranovi patnáct let. Havrani rádci se obvykle dožívají čtyřiceti, občas i padesáti let, je ovšem otázkou, kde žil předtím, než jsem ho dostala já. A pokud by to byl zvěromág, dokázal by obejít moji formuli? V poslední prázdninové knize se mi vyšetřovatelé vysmáli, že jsou věková kouzla nespolehlivá.\nZ toho všeho vyplývá, že ten havran může být kdokoliv nebo cokoliv a já jsem tak nucená začít cvičit své divadýlko pro spolužáky už před ním. Žádná zmínka o prázdninách. Žádná zmínka o Snapeovi. Žádná zmínka o ničem, jen téma smutku a bolesti je mi dovoleno. Poslouchá mě a mlčí a když na mě upírá korálkově černé oči, jsem blízka věřit tomu, že je poslem od mých rodičů, posledním darem, kterým se se mnou rozloučili. Havran rádce, který na mě má dávat pozor.\nPomalu se šeří.\nSedím u jezera opřená o strom a havran trůní na mém koleni. "Dneska přijedou," pohladím mu obrovský zobák, který dokáže pohodlně cupovat vnitřnosti mrtvých zvířat.\n"Chodec to, ždá nocleh sobě, bloudě kol mých okenic; nějaký to chodec pozdní bloudí u mých okenic; to je to a prrrrranic víc," informuje mě havran krákoravě.\nZahledím se k obzoru, za kterým zapadlo slunce a nad nímž se ještě drží růžový opar. "Bojím se, mám strach, Havrane. Nevím, jestli chci, aby přijeli." Skutečně je to tak - náhle mě děsí lidská společnost, mám pocit, že jsem samotě uvykla a že nepotřebuji lidi, kteří by mi ji narušovali, byť třeba s dobrým úmyslem.\n"Avis," zakráká havran a kolem mě zakrouží osamělý modrozlatý ptáček.\n"Děkuju," zašeptám tiše. Ptáček se rozplyne proti tmavnoucí obloze.\nNáhle havran zamává křídly a vznese se do vzduchu. "Přřřřřijedou!" kráká, zatímco se nese k výšinám, a náhle i já dokážu zachytit zvuk, jako by letěly desítky vozů vzduchem a v nich se ozýval smích. Stoupnu si, zahledím se na jezero - i na něm už lze v dálce rozeznat černé siluety lodiček, které vezou prváky.\n"Havrane!" zavolám na ptáka a on mi přistane na rameni. Vezmu ho do rukou; nijak neprotestuje, když mu dám pusu na zobák. "Nemluv před nimi. Před nikým, jen když ti řeknu, prosím."\n"Nikdy víc!" zakráká výsměšně a když ho vyhodím do vzduchu, odlétne opačným směrem.\nJe to poprvé, kdy vidím testrály. Samozřejmě jsem o nich četla, ale doufala jsem, že nikdy nebudu mít tu čest. Křivdila jsem Snapeovi, jestliže jsem si myslela, že je na kost vyhublý - tváří v tvář testrálovi získává toto označení nový rozměr.\nJeden z nich ke mně natahuje hlavu s bílýma očima a já se zachvěju, když ho poplácám po čumáku. Není to zvíře, které bych si někdy dokázala oblíbit.\nOtočím se k Peggy, která se ke mně žene v čele ostatních dívek z koleje. Tváře mají rozzářené a Peggy se mi vrhne kolem krku. "Nevěřila bys, co se dělo o prázdninách!"\nOdstrčím ji od sebe a ohlédnu se k siluetě hradu. Havran dávno není vidět.\n"Měla jsem rande s Thomasem!"\nPeggy září štěstím a já jsem vděčná, že se mě na nic neptá. "To je fajn," přikývnu jí a vykročím za davem, který se začíná trousit do Bradavic.


CARTER 17.04.2011 01:25:52:\n:-)) hmm tak si tak nějak myslím, že mu jsou tyhle výlevy tady trošku jedno.za ta léta dřiny má teď na pár let vyděláno a účes asi fakt řešit nebude.mimochodem myslím že jako image je to v pohodě.\njinak samozřejmě gratulace !!\nPo skvělém comebacku slaví titul Američan Galen "GasparLeMarc" Hall!\nPáté místo se stalo konečným Miku Sowersovi. Ten z EP otevřel na 340.000 (80k/160k/a20k) a následně dorovnal Oliverův 3bet v hodnotě 775.000. Na flopu 3 , 8 , 2 pokračoval Oliver v aktivitě, ale jeho milionovou sázku Sowers checkraisnul na 5 milionů. Oliver nemusel s 8 , 2 příliš přemýšlet a snapcallnul. :-))) Oliver je fakt blázen.\nMike "Sowerss" Sowers: Přetvořte svou hru\nGLUM1980 24.12.2010 11:52:39: to byl trochu vtip:-))\nčlánek je dobrej ...\nno přijde mi to trochu jak promluvy na náboru do sekty :-) ale nějaké pravdy se tam najdou - to samozřejmě i u těch náborů do sekty .....\nME WSOP 2010: Duhamel vs. Racener\nmé sympatie od začátku na straně Duhamela.takže jsem spokojen a myslím, že budu i úplně na konci.\nmám ho rád jako hráče a myslím, že předváděl super hru (so k tomu prostě patří)\nGLUM1980 01.11.2010 16:47:16:\no tom, že ten HU byl ovlivněnej tím co se satlo s Negreanem si myslím to samý.A naprostej souhlas , že ho zahrál ne zrovna dobře.\nRYAMOND 01.11.2010 15:45:19:\ntak tys přesně napsal , to co jsem celou tu dobu co čtu tyhle sračky chtěl napsat já.\nPokud by předemnou byly 2 all-inny navíc od takových hráčů a rozdíl mezi dvěma místama o které hrál (uvědomme si že rozdíl mezi tím 6 a 4 byl víc než je tady průměrný roční plat ) přemýšlel bych možná i dele i když bych věděl že mám nuts. ukázat to pak asi mohl hned , ale myslím, že s toho byl tak mimo , že to prostě je neudělal.\nJe to obrovskej úspěch a je jedno , že měl štěstí a kolik uděla chyb.\nJe to prostě jen mega úspěch a všichni mu to musíme přát .\nNehledě an to , že to pomůže celému českému pokeru.\nSeume TepliceShowdown PrahaPatria TrutnovForbes VožiceAll In PlzeňKruh ZnojmoHáje PrahaDružba LitoměřiceForbes OlomoucForbes TepliceForbes BrandýsPoker 24 BílinaForbes ValMezPoker club LiberecMariner Hluboká n.V.Forbes Děčín


Muzeum na faře v Bělotíně - ihranice.cz\nMuzeum na faře v Bělotíně\nNázvem Muzeum na faře je souhrnně označován soubor tří samostatných muzejních expozic umístěných na faře v Bělotíně: Muzeum zemědělské techniky, Pamětní síň ThDr. Jaroslava Studeného a Pamětní síň prof. Lumíra Pivovarského\nDíky projektu „Venkovská muzea pod společnou střechou“, na kterém se podílela Hranická rozvojová agentura a také partnerská obec Kolonowskie v Polsku, mohou návštěvníci zavítat do Muzea zemědělské techniky a zjistit, jak se žilo, hospodařilo a bydlelo na venkově.\nV expozici naleznete zemědělská vozidla, nářadí, stroje a nástroje z dob dávno minulých. Poznáte, k čemu byly tyto exponáty určeny a jakým způsobem je naši předkové používali.\nThDr. Jaroslav Studený byl významným pedagogem a knězem. Byl často pronásledován politickým systémem. V roce 1942 byl nasazen na nucené práce v Berlíně, roku 1972 byl zatčen a odsouzen za výrobu náboženských tiskovin k odnětí svobody.\nBěhem svého působení v Bělotíně měl velké zásluhy na renovacích spousty církevních staveb a objektů v Bělotíně i celé farnosti, která kromě Bělotína zahrnovala Kunčice, Nejdek a Polom. Farníci a kněží Moravy a Slezska často využívali jeho zkušeností a organizačních schopností, a naslouchali jeho rad při stavbách a renovacích kaplí a kostelů.\nŽivot této důležité osobnosti a historii bělotínské farnosti si můžete připomenout v druhé expozici Muzea na faře.\nPamětní síň prof. Lumíra Pivovarského\nI třetí z muzeí mapuje život slavné osobnosti spjaté s Bělotínem. Prof. Lumír Pivovarský byl jedním z nejlepších českých sbormistrů. Od roku 1966 vedl Vysokoškolský sbor Ostravské univerzity, ze kterého se v roce 2008 vyprofiloval Smíšený pěvecký sbor Chorus Ostrava při Ekonomické fakultě Vysoké školy báňské – Technické univerzity Ostrava. S tímto sborem vzniklo díky profesoru Pivovarskému partnerství s obcí Bělotín. Profesor Pivovarský se zasloužil také o vznik tradičního hudebního festivalu Bělotínský týden zpěvu.\nNávštěva muzeí je možná po předchozí domluvě na telefonním čísle 725 515 087.\nmuzeum na faře, pamětní síň, lumír pivovarský, jaroslav studený, zemědělská technika


Ota I.: Britové a spol. vnutili Řekům smutného krále – Epochaplus.cz\nOta I.: Britové a spol. vnutili Řekům smutného krále\nIlona Kučerová 3.5.2018\nPobřeží řeckého ostrova Chios je v jednom ohni. Domy zdejších zdatných obchodníků se rychle mění v popel. V ulicích měst se ozývá zoufalý křik pronásledovaných Řeků, kterým je v patách osmanská armáda.\nV jejích řadách bojují i trestanci. Ti opravdu nemají s nikým slitování. Vraždění nabývá šílených rozměrů…\nMasakr na Chiosu v roce 1822 konečně přiměje Velkou Británii, Francii nebo Rusko, aby se o dění na Balkáně více zajímaly. Především díky jejich aktivitě pak konflikt mezi Osmanskou říší a Řeky vyznívá ve prospěch menšího národa.\nV průběhu roku 1830 je uznána řecká nezávislost na Osmanské říši a definovány hranice nového státu. V jeho čele nyní stojí hrabě Ioannis Kapodistrias (1776–1831). Politické zkušenosti získával jako diplomat v ruských službách a na Rusko teď, k nelibosti Britů a Francouzů, svoji zemi příliš orientuje.\nObě západní mocnosti si oddechnou, když sami Řekové na Kapodistriase spáchají úspěšný atentát.\nZe 120 000 obyvatel ostrova Chios jsou Osmany zmasakrovány nebo zotročeny tři čtvrtiny.\n„Je nejvyšší čas zasáhnout,“ uvědomuje si tehdy britský ministr zahraničí, lord Henry Palmerston (1784–1865). V květnu 1832 svolává do Londýna k jednání diplomaty z Francie a Ruska. Žádný zástupce Řecka není na konferenci přizván.\n„Řecko bude monarchií,“ je přesto rozhodnuto. Teď ještě najít vhodného panovníka pro neklidnou zemi. Objevuje se jméno portugalského vévody z Braganzy a zároveň svrženého brazilského císaře Pedra I. (1798–1834). „Děkuji za nabídku, ale nemám zájem,“ odmítá oslovený Palmerstona. Ve hře byl dříve i Leopold Sasko-Koburský (1790–1865), ale ten dal přednost belgické koruně. Volba tak nakonec padá na nezletilého bavorského prince Otu (1815–1867), druhorozeného syna krále Ludvíka I. (1786–1868). Díky jeho dávnému předkovi, vévodovi Janu II. Bavorskému (1341–1397), mu v žilách dokonce koluje kapka řecké krve!\nLord Palmerston se nehodlá smířit s tím, že by Británie nezasahovala do dění v Řecku.\nZástupy zvědavců se 6. února 1833 shromažďují v přístavu v Nafpliu. Britská válečná loď HMS Madagascar právě spustila kotvu. Z její paluby přítomným Řekům blahosklonně kyne jejich nový král, 17letý Ota I. Do jeho nové země jej doprovázejí bavorští rádci i vojáci.\nŘecky sice neumí, ale brzy si získává sympatie lidu, když oblékne národní kroj a pořečtí si jméno. Práce, která na něj čeká, bude neuvěřitelně náročná. Země je prakticky zničená. Neexistuje tu státní správa ani infrastruktura.\nBěhem své vlády Ota I. přenesl hlavní město Řecka z Nafplia do Athén a zahájil zde rozsáhlé archeologické průzkumy.\nStarost o to vše ale padá především na Otovy poradce. V jejich čele stojí zkušený finančník Josef Ludwig von Armansperg (1787–1853). O jeho „kvalitách“ se Řekové zanedlouho přesvědčí. „Platíme vyšší daně než Turkům,“ stěžují si rozhořčeně.\nPravdou je, že země je teď závislá na zahraničních půjčkách a ty se samozřejmě musejí z něčeho splácet. „Bavorokracie“ – tak Řekové posměšně říkají prvním létům vlády mladého Oty.\nPro svrženého krále opět přijela britská loď…\nVděčnost se nevyplácí\nNaděje v nich vzbuzuje rok 1835, kdy se král oficiálně ujímá panování jako absolutistický monarcha. Zakrátko ale přichází vystřízlivění. Téměř vše zůstává při starém. Do značné míry je to dáno tím, že Ota I. musí být stále vděčný třem evropským velmocím, které ho na řecký trůn dosadily.\nVytrvale lavíruje mezi britskými, francouzskými a ruskými zájmy na Balkáně. Pro vlastní politiku mu nezbývá příliš prostoru. Německá nátura se horkokrevným jižanům rovněž těžko vštěpuje… Nakonec Otu I. v roce 1862 smete z trůnu státní převrat.\nZbývá jen hořkost. Svěřenou zemi si totiž skutečně zamiloval.\nHenry Palmerston Ioannis Kapodistrias Josef Ludwig von Armansperg Leopold Sasko-Koburský Ota Bavorský


Nejlepší nabídky: Sueno Del Mar Resort – Roatan | Hotels.com\nSueno Del Mar Resort, Roatan, Islas de la Bahía, HondurasDestinace\nHotel na soukromé pláži nabízí restauraci. Nedaleko se nachází Pláž v zálivu Half Moon Bay.\nPláž. Obrázek 1 z 8.\nBotanické zahrady Carambola – 4,8 km\nTřílůžkový pokoj, výhled na oceán, u pláže\nStandardní čtyřlůžkový pokoj, 2 dvojlůžka, výhled na pláž, u pláže\nNovomanželský pokoj s dvojlůžkem, dvojlůžko (200 cm), výhled na oceán, u pláže\nWest End, Bay islands, Roatan, Islas de la Bahía, Honduras\nUtila (UII) – 18 min. autem\nKyvadlová doprava z/na letiště od 6:00 do 15:00 *\nJaká hygienická a úklidová opatření dodržuje Sueno Del Mar Resort?\nNabízí Sueno Del Mar Resort možnost parkování v areálu?\nUmožňuje Sueno Del Mar Resort pobyt s domácím mazlíčkem?\nKdy mohou hosté přicestovat do zařízení Sueno Del Mar Resort a odcestovat z něj?\nJsou v zařízení Sueno Del Mar Resort nebo v okolí nějaké restaurace?\nAno, přímo v areálu je restaurace.Z okolních restaurací stojí za zmínku například Por Que No? (4 min. pěšky), Anthony's Chicken (5 min. pěšky) nebo Calelu's (5 min. pěšky).\nNabízí Sueno Del Mar Resort dopravu na letiště?\nAno, kyvadlová doprava na letiště je k dispozici od 6:00 do 15:00. Platí se poplatek 20.00 USD za vozidlo jedním směrem.\nJaké aktivity nabízí ubytovací zařízení Sueno Del Mar Resort a jeho okolí?\nMůžete si zde užít řady aktivit, jako je potápění. Sueno Del Mar Resort nabízí také soukromou pláž.\nKerlin, Cesta s 3 noclehy, 20. 12. 2018\nCarlos, Obchodní cesta s 1 noclehem, 21. 05. 2018\nGABRIELA, Romantická cesta s 2 noclehy, 18. 05. 2018\nAKDude, Cesta s 1 noclehem, 23. 04. 2018


Opilý řidič, veselý vrah. A ti další - Litoměřický deník\nOpilý řidič, veselý vrah. A ti další\nHláška Václava Postráneckého v jednom z českých filmů natočených v posledních letech sice vyloudí úsměv asi na každé tváři, ale v podstatě odráží smutnou realitu na našich silnicích. Lidí, kteří usednou s alkoholem za volant, jsou mraky. A nepřijde jim to blbé. Bezohledné. Výtečníků, kteří se objevují na místech řidičů, aniž by kdy navštěvovali autoškolu a završili ji získáním patřičného oprávění, je – alespoň jak vyplývá z hlášení Policie ČR i městských policií na Litoměřicku – taky habaděj. Nejneuvěřitelnější pak jsou frajeři, kombinovaní ještě s vysloveným zákazem činnosti soudem, spočívajícím v zákazu řízení motorového vozidla. Takových případů rovněž není málo.\nKdyž výše jmenované typy porušovatelů zákona na silnici někoho zmrzačí nebo zabijí, co si na nich člověk vezme? Úplně z českých silnic jistě nezmizí, i kdyby byl trestní zákon ještě přísnější. Nechci, aby předcházející slova zněla poraženecky, ale o to víc je důležitější prevence. Dopravní policie na Litoměřicku se snaží nejen o kontroly přes den, jako je ta, o níž informujeme na této straně, ale už několik let si vyšlapuje na řidiče i za tmy, nejlépe v noci z pátku na sobotu, kdy se předpokládá za volantem „veselých vrahů“ více než jindy. Pokud vím, ještě se nestalo, aby policisté nikoho nechytili.\nDoufám, že se ale toho dočkám. A opakovaně. Byl by to dobrý signál pro všechny slušné účastníky silničního provozu.


Co ' onna ' znamená v japonštině? Jak se slovo používá? | Referenz\nCo ' onna ' znamená v japonštině? Jak se slovo používá?\n女 „na“ na ”znamená žena jako antonymum 男“ otoko ”(muž). Pokud přejdete na veřejná koupel v Japonsku, tato postava Kanji below (níže) vám ukáže, do které koupelny by ženy měly jít.\nv rozhovoru se jedná o hrubý výraz. Pokud chcete proklít ženu jako „Ta děvka byla kapsář,“ můžete říci あ の 女 、 掏摸 （す り） だ っ た！ „Ano na“ na, suri datta! “\nŽeny si samy mohou říkat „na“ na, jako by si Afroameričané mohly říkat „ni ** er.“ Pokud ale muž řekne „na“ na „před dámami, je to velmi neslušné.\nKdyž chcete říci „Muž a žena by si měli být rovni,“ 男 と 女 は 平等 で あ る べ き で す。 „Otoko to on“ na wa byohdoh dé aru beki desu ”nemá žádný problém, protože objektivní názor nezmiňující žádnou určitou ženu.\nZdvořilá slova pro 女 „na“ na „jsou 女性“ joséi „nebo 女 の 人“ na „na no hito“ nebo 御 婦人 „go-fujin“ (dáma , dámy). Tato slova lze použít ve veřejné řeči. „Na can“ t.\nJaponský slovník Jisho.org je velmi mocný nástroj, pokud člověk zná výslovnost nebo Romaji pro slovo, ale není jasný jeho význam – Důrazně doporučuji použít jej jako první zdroj, pokud se někdo netýká idiomatického / slangového použití, které zde není snadno dostupné.\nDo výše uvedeného zdroje zadejte „onna“ – ano, pouze v angličtině. zjistíte, že „onna“ [女] je běžné kun-yomi čtení podstatného jména, které znamená „žena“ (osoba), „žena“, „ženy“ (obecně) nebo „něčí milenec“ (samozřejmě, ne nejvíce s úctou).\nTento znak se nejčastěji vyskytuje v termínech „onnanoko“ [女 の 子] – lit. „Ženské dítě / mládež“ – a „onnanohito“ [女 の 人] – lit. „Ženský člověk / osoba“ označuje dívky nebo ženy.\nMůžeme také zkonstruovat související i adjektivum „onnarashii“ [女 ら し い] k popisu něčeho „ženského“ nebo „ženského“.\nJak mohl Sasuke porazit Naruta na dvou ocasech známkou kletby úrovně 2, ale Orochimaru byl poražen se 4 ocasy? Znamená to, že Sasuke byl o polovinu tak silný jako Orochimaru se známkou kletby 2. úrovně, nebo mi tu něco chybí?\nJe možné doslova zemřít nudou?


APLIKOVANÁ PSYCHOLOGIE ARCHITEKTURY | concept42 google.com, pub-8558054551419352, DIRECT, f08c47fec0942fa0\nUTAJENÝ SVĚT ARCHITEKTŮ\nPrvní kniha na téma psychologie architektury\nPo deset let se autor setkával s architekty z více jak 140 zemí světa, ale nepotkal ani jediného, který by dokázal odpovědět na otázku, co je to psychologie architektury. Rozhodl se tedy vrátit na univerzitu, založit vědecký tým Aplikované Psychologie Architektury a celý tento vědní obor přesně definovat a pro architektonickou komunitu založit. Tato kniha je první odpovědí na otázku, co je to Psychologie Architektury. A první knihou, která shrnuje 3 roky výzkumu na dané téma. Architekti tvoří naše umělé životní prostředí. Měli by proto znát ty, pro které jej tvoří. A měli by znát i sami sebe.\nE-kniha k dispozici například na Palmknihy.cz\nPsychologie je věda, která zkoumá psychické jevy, kterými jsou hodnoty, vlastnosti, stavy\nPředstavte si naši planetu a vrstvu nad zemí a pod zemí, kde se odehrává život ve svých neuvěřitelných formách. V poměru k rozměrům naší Země je tato výška zcela nepatrná. Nyní zmenšete naši Zemi na velikost kamene u cesty. Vrstva, kde se odehrává veškerý život, by pak odpovídala vrstvě tenoučkého mechu na jeho povrchu. V měřítku vesmíru nejsme nic jiného, nežli onen mechový povrch, který překvapivě přemýšlí nejen o svém původu, ale dokonce o vesmíru, který ho obklopuje.\nMožná vzpomínka na okamžik, kdy jste se dokázali sklonit před kamenem u cesty, vám jednou pomůže nalézt správnou cestu tam, kde by za vás promluvilo vaše ego.\nKarel Smejkal je spisovatel, architekt, vysokoškolský učitel, doktor věd a vedoucí výzkumu psychologie staveb na katedře architektury ČVUT v Praze, člen Amerického Institutu Architektů (AIA), zakladatel Aplikované psychologie architektury, zakladatel a předseda Czech Deco Teamu, spoluzakladatel (s Václavem Havlem a Bořkem Šípkem) a president největší studentské architektonické soutěže planety INSPIRELI AWARDS.\nJeho cílem je dlouhodobě podporovat mladé začínající talenty bez ohledu na jejich ekonomické, etnické, nebo sociální podmínky, přednášet po celém světě a rozvíjet architekty, aby budovali svět, ve kterém bude příjemné žít.


Silvestr - Lázně Bechyně, s.r.o.\nPřijeďte s námi strávit Silvestra, nechte nás uvolnit vaše tělo i mysl a do nového roku vstoupíte jako noví!\nTento balíček je platný jen v období prosinec 2021. Lze využít státní voucher 4 000 Kč (v případě využití voucheru musí pobyt končit do 31.12.2021). Za příplatek 600 Kč si lze zakoupit silvestrovskou večeři.\n7 dní prosinec 10 934 Kč Objednat\n7 dní prosinec 13 706 Kč Objednat\nKoupel konopná + suchý ovin 1x


Ukrajinská krize: Krym osvobozujeme jako v roce 1968 Československo, říká ruský voják. A proč za to mohou Židé, vysvětluje expert | Krajské listy.cz\nOkupace, nebo osvobození? Ukrajinci mají jasno v tom, co se dnes děje na Krymu, který je součástí jejich vlasti. Jasno ale mají i Rusové žijící na Krymu a prezident Vladimir Putin. Jedni tvrdí, že jde o sprostou okupaci, druzí vítají osvoboditele. Svůj názor má i muž, který jako voják osvobozoval Prahu a dnes sleduje dění na Krymu. Expert k tomu dodává ...\nPřed kasárnami ukrajinské armády ve městě Bachčisaraj na jihu poloostrova hlídkují i bývalí sovětští vojáci. Pomáhají je hlídat svým ruským kolegům. Tvrdí, že Moskva přišla Krym osvobodit. Stejně jako to s jejich pomocí udělala v roce 1968 v Československu. Český rozhlas.cz přináší rozhovor s vojákem, který v roce 1968 přijel na tanku osvobozovat Československo a dnes hodnotí ruské kroky na Krymu.\nNestáli o nás jen provokatéři\n„Proč jsem byl okupantem? Protože váš prezident, Ludvík Svoboda, se na Varšavskou smlouvu obrátil s prosbou o vojenskou pomoc proti kontrarevoluci a kolaborantům. Proto jsme vás přišli osvobodit,“ říká sedmašedesátiletý důchodce.\nDostaneme je odsud pryč\nStarost o ruské obyvatele Krymu vyjadřoval ve vystoupení před televizními kamerami i ruský prezident Vladimir Putin. Vojenský zásah na tiskové konferenci označil pouze za krajní možnost, ale zdůraznil, že hodlá ochránit občany, kteří budou ohrožováni z jeho pohledu součanou nelegitimní ukrajinskou vládou. Znovu také zopakoval, že svou roli v kyjevských protestech sehráli i neonacisté a těm nelze ustupovat.\nNejen Ukrajinci žijící na Krymu však počínání vojáků chápu jako nepřípustnou invazi. Ukrajinců je na dvoumilionovém Krymu jen necelá čtvrtina. „Je to okupace naší země, Krymu. Já jsem se tu narodil a žiju tady,“ říká Andrej Ščekun pro Český rozhlas. Stejně jako ostatní Ukrajinci se budeme snažit odtud ruské vojáky dostat pryč. Chceme se obrátit na světové společenství o pomoc,“ dodává.\nPublicista Milan Syruček, jenž napsal knihu: Je třeba se bát Ruska?, v rozhovoru pro Parlamentní listy.cz k Ukrajinské krizi poznamenává, že k válce na tomto území nedojde. Ukrajina se totiž nebude chovat sebevražedně. Vysvětluje navíc, kde je třeba hledat kořeny současného konfliktu. Leckoho může překvapit, že je to dlouho přec okem 1954 a iniciátory změn nebyli Rusové.\n„Problém Krymu nevznikl v roce 1954, ale v roce 1923, kdy Moskvu navštívil předseda americké židovské organizace Joint Rozin. Tato organizace vznikla v roce 1914, aby pomohla Židům zejména z východní Evropy, když řada amerických států výrazně omezila přistěhovalectví. Rozin navrhl tehdejší moskevské vládě okamžitou mnohamilionovou dolarovou půjčku za to, že pro Židy z Ukrajiny a Běloruska zřídí autonomní stát v oblasti severního Krymu a části černomořského pobřeží. Pokud se tak stane do roku 1945, bude tato půjčka prominuta. Lev Trockij, Nikolaj Bucharin a Grigorij Zinověv návrh podpořili a pověřili tehdejšího ministra zahraničí Georgije Čičerina, aby to tlumočil americkým finančníkům na setkání v Berlíně. Ani Josif Stalin nebyl proti, ale vzhledem ke složité národnostní situaci na Krymu žádal, aby se s realizací nespěchalo. Tak se záležitost vlekla, až se přiblížil termín. Stalin v roce 1944 učinil první vstřícné gesto. Pod záminkou jejich kolaborace s Němci z Krymu vysídlil Tatary. Tím dosáhl toho, že termín byl odložen na rok 1954. Stalin zemřel a úkol vyřešit tento problém připadl na Chruščova. Jeho poradci mu navrhli, aby tedy Krym předal Ukrajině, protože dohoda o vytvoření židovské autonomní republiky byla uzavřena s Ruskou federací. Nechť se američtí Židé tedy obrátí na ukrajinskou vládu. Tak se stal Krym ukrajinským. Před tím byl ruským, a proto zde Rusko vybudovalo svou námořní základnu, pro niž jinde není dostatečný prostor. Potud je možné chápat ruský zájem o Krym. Je to však politický problém a v novodobých dějinách se dosud žádný politický problém nepodařilo dlouhodobě vyřešit vojenskou silou. Ať šlo o Pražské jaro, Čečensko, Osetii nebo Vietnam, Irák, bývalou Jugoslávii či cokoliv jiného. Výsledkem byl spíše opak vytčeného cíle,“ poznamenává publicista.\nUkrajina, Krym, Rusko, Putin, okupace, osvobození, 1968,


Art deco ve svatební módě přináší kolekce svatebních šatů značky Rosa Clará - Svatební blog\nod Ludmila Grulichová 30. března 2020\nKrása a něha přichází z Barcelony, kde sídlí hlavní salon známé a úspěšné návrhářky svatebních šatů Rosy Clará. V letošním roce slaví značka 25 let svého hvězdného působení ve světě svatební módy. Bylo to velmi inspirující čtvrt století pro značku i samotnou návrhářku. Rosa Clará si udělala radost a navrhla k výročí kolekci svatebních šatů Couture inspirovanou obdobím art deco.\nUmělecký styl art deco vznikl po první světové válce, jako optimistické nadechnutí po zlých časech. Jak příznačné pro tuto dobu. Hlavní znaky stylu art deco jsou ornamenty, sofistikovanost, elegance a čisté linie.\nRosa Clará svými návrhy šatů pro náročné a sebevědomé nevěsty styl art deco oživila a přenesla 21. století přímo skvěle. Využila elegantní zdobnosti a vytvořila kolekci svatebních šatů, kterou se může inspirovat snad každá nevěsta.\nŠaty jsou ušity z těch nejkvalitnějších látek, vyšívané jsou v Itálii a krajky jsou dodávané z Francie. Je to gejzír kvality, originalitu a stylu.\nOpravdový sen s dotekem motýlího křídla, jak Rosa Clará ráda říká o svých kolekcích svatebních šatů.\nKaždé šaty jsou skutečný originál, zajímavé jsou výstřihy a také jednoduché, velmi ženské, kráse lichotící linie šatů.\nV kolekci nechybí ani vzdušné, lehké kalhoty, perfektní pro štíhlé, energické, sexy nevěsty.\nSpojení tradice a současného stylu je vidět na kombinaci složitých a jemných výšivek, krajek a hladkých, splývavých sukní, které mají i kapsy. Milé překvapení pro nevěsty, jež chtějí být vždy připravené.\nFascinující jsou v celé kolekci výstřihy, které jsou umístěny velmi často na zádech. Svým zajímavým zpracováním dodávají šatům nádech svůdnosti.\nKrásné je i využití dlouhých rukávů a zvýšených límečků v kombinaci s holými zády.\nNěkteré modely určitě patří do učebnice minimalistického vzhledu. Dokonalá volba pro elegantní a náročné nevěsty.\nRosa Clará má také bohatou nabídku závojů, doplňků do svatebních účesů a rovněž si na jejích stránkách můžete vybrat i vhodnou obuv ke svatebním šatům.\nPokochat se celou kolekci můžete na stránkách salonu Rosa Clará.\nNovinky najdete i na Facebooku nebo Twitteru.\nNebo můžete navštívit Instagramový účet.\nFyzicky se dotknout a vyzkoušet si šaty lze v několika salonech a půjčovnách svatebních šatů po celé ČR, například v pobočkách salonu Nuance nebo v pardubickém Style mode.\nZdroj fotografií: Rosaclara.es\nPrev: Svatba za časů koronaviru: Jaké máte nyní možnosti\nNext: Ráno nevěsty: Prožijte ho v poklidu a mějte na něj hezké vzpomínky


Den: 10. ledna 2020\nPersonál bude přijat na pozici 1 (jednoho) smluvního tajemníka na tureckém generálním konzulátu v Torontu. II) Způsobilost na stipendia: 1. být občanem Turecké republiky, 2. datum vyšetření 41 let [Více ...]\nStudenti AGÜ absolvují stáž v Deutsche Bahn\nUniverzita Abdullah Gül (AGU) podepsala dohodu o spolupráci s Deutsche Bahn (German Railways), největší dopravní a logistickou společností na světě a největším železničním operátorem v Evropě. AGU [Více ...]\nPodniky městské hromadné dopravy v Bursě využijí sluneční energii k tomu, aby snížily účet za elektřinu. Podniky městské hromadné dopravy v Bursě využijí sluneční energii k tomu, aby snížily účet za elektřinu. Bursa Transportation Co. je dceřinou společností Bursa Metropolitan Municipality. (BURULAŞ), kdy byl zahájen proces „sluneční energie“ [Více ...]\nLekce pravidel veřejné dopravy pro děti na stanici metra\nNa stanici metra Mecidiyeköy studenti středních škol uspořádali osvětovou akci, která upozornila na pravidla veřejné dopravy. Studenti, kteří představují nejrychlejší jízdu na koni v metru, reprezentují etiketu svými plakáty a brožurami. [Více ...]\nKılıçdaroğlu hovoří na kanálu Istanbul Istanbul Workshop\nVůdce CHP Kemal Kılıçdaroğlu hovořil na düzenském kanálu Istanbul Workshop İ pořádaném IMM. Dik Došli jsme k takovému bodu, že zvyšují jídlo poskytované studentům vysokých škol. 15. července se na peníze dívají příbuzní a veteráni mučedníků [Více ...]\nZačněte autobusy Gaziantep Nizip\nNižší starosta Mehmet Sari, Gaziantep a Nižip okresní železniční služba bude sloužit na železniční systém bude bezpečnější a pohodlnější, řekl. Starosta Nizip Mehmet Sarı, [Více ...]\nPředseda strany GOOD Meral Akşener vystoupil na semináři v Istanbulu v Istanbulu, pořádaném společností IMM. Akşener řekl: „Kanál se 9 let nezaměřuje na Istanbul. Kdo říká 'Ecdat ecdat' [Více ...]\nProjekt bývalého starosty Fatih Mehmet Erkoçe od Kahramanmaraşe, systém lehkých drah je na polici. Starosta Güngör a Ak [Více ...]\n„Channel Istanbul Workshop tarafından pořádaný IMM začal účastí vůdce KVET Kemal Kılıçdaroğlu a předsedy strany GOOD Meral Aksener. Ekrem İmamoğlu, prezident istanbulské metropolitní obce, uvedl úvodní projev: „Istanbul, Kanal [Více ...]\nKayseri bude rokem investic a cestovního ruchu do roku 2020\nStarosta městské části Kayseri Memduh Büyükkılıç uspořádal tiskovou konferenci v Erciyes. Starosta Büyükkılıç na schůzce vyhodnotil rok 2019 a poskytl informace o investicích, které mají být provedeny v roce 2020. V roce 2019 obdrželo město 3 miliardy 149 [Více ...]\nPrvní nejrychlejší vlak na světě bez řidiče, který byl spuštěn v Číně\nV Číně byl uveden do provozu první vlak bez řidiče na světě, který může ujet 350 kilometrů za hodinu. Vlak bude sloužit mezi hlavním městem Peking a městem Zhangjiakou, kde se bude konat zimní olympiáda 2022. Čínská lidová republika v oblasti technologie vysokorychlostních vlaků [Více ...]


Penzion, Luhačovice, Penzion U Hráze\nubytovani Slovácko > Luhačovice > Penzion U Hráze\nPenzion U Hráze, Slovácko\nPopis (ID 1638):\nPenzion " U Hráze" se nachází uprostřed zeleně, zcela mimo městský ruch 200m od Luhačovické přehrady. Je tak ideální pro rodinnou rekreaci.\nUbytovat se u nás mužete ve čtyřech standardních apartmánech a jednom mezonetovém apartmánu DELUXE. Všechny jsou včetně vybavené kuchyňky, koupelny s WC, Tv s plochou obrazovkou a balkónem s krásným výhledem.\nApartmán A1 - dvoupodlažní apartmán dvoulužkový. V přízemí vybavená kuchyň s obývacím pokojem, rozkládací sedačkou a TV s plochou obrazovkou, vlastní sprchou a WC. Bálkón situován do okolního lesa. V podkrovním pokoji prostorná ložnice.\nApartmán A2 ( 4 - lužkový ), Apartmán A3 ( dvoulužkový ) - přízemné apartmány s plne vybavenou kuchyní, ložnicí s tv s plochou obrazovkou, jídelním koutem, vlastní sprchou s WC a balkónem situovaným do údolí s přehradou.\nApartman DELUXE - ( 4 - 6 lužkový )- v přízemí vybavená kuchyň, vlastní sprcha s WC, obývací pokoj s TV s plochou obrazovkou, jídelní kout. V podkroví prostorná ložnice se 4 lužky.\nApartman A4 - 4 lužkový pokoj s TV, balkony a koupelnou s WC.\nLuhačovická přehrada umožňuje rybolov i koupání. Asfaltový okruh kolem přehrady vybízí k projížďce na bruslích. Kola a koloběžky si mužete zapujčit v naší pujčovně. Také zde vede "Stezka zdraví" , na které je umístěno 10 venkovních posilovacích stroju. Na přehradě také mužete využít pujčovnu lodiček a šlapadel, pro nejmenší je připravena pirátská zátoka s množstvím prolézaček a aqua park Duha s rychlými tobogány. Přímo před penzionem máme detské hřiště, venkovní ohniště a možnost zapujčení grilu.\n860 Kč apartmán/noc 430 Kč osoba/noc\nJiná mimosezóna (1.9. - 16.12.)\n700 Kč osoba/noc 350 Kč osoba/noc\nCeny u jednotlivých apartmánu se liší v závislosti na obsazenosti apartmánu a počtu rezervovaných nocí.\nPenzion " U Hráze" Pozlovice 036


Cyklus násilí nepřerušen | Časopis HOST\nCyklus násilí nepřerušen\nO novém románu Salmana Rushdieho\nČtyři roky po předchozí Zběsilosti vyšla v září 2005 nová kniha Salmana Rushdieho. Dlouho zamýšlený román o Kašmíru (autor o něm uvažoval už od roku 1987, kdy kraj svých předků po letech navštívil a viděl, co s Kašmířany udělalo čtyřicet let indické vojenské přítomnosti v důsledku hraničního konfliktu s Pákistánem) dostal díky událostem z 11. září 2001 konkrétnější podobu a je možné jej označit za dílo aktuální a (nebojme se toho slova) angažované. Nový román Klaun Šalimar je o příchodu doby démonů, o lásce a terorismu, ale také o tom, jak se všechny příběhy navzájem dotýkají.\n„Vše je teď součástí něčeho jiného,“ říká si hned zpočátku India Ophulsová. „Naše životy, naše příběhy se vlévají do příběhů a životů někoho jiného, nejsou už dále naše, osobní, soukromé...“ Formulovala tím jednu z ústředních myšlenek románu. Jeho děj zahrnuje více než šedesát let a odehrává se téměř po celém světě. Uspořádáme-li události chronologicky, Klaun Šalimar začíná v předválečném Štrasburku, pokračuje jeho okupací Německem a účastí Maxe Ophulse ve francouzském odboji. Také se ocitneme v Dillí druhé půlky šedesátých let, v Londýně let sedmdesátých, v Los Angeles od roku 1991 až do předvečera 11. září 2001 (zničení „dvojčat“ je předznamenáno proměnou vztahu k muslimské komunitě po prvním bombovém útoku na WTC v půli devadesátých let), v epizodách také v New Yorku, Egyptě, Pákistánu, na Filipínách. V centru ovšem stojí Kašmír a jeho padesátiletá moderní historie. Rushdie sleduje proměnu malého kousku země z rajské idyly ve válečnou zónu, plnou strachu a nesmyslného násilí. A všechna ta rozdílná místa a různé časy se navzájem proplétají v řetězci příčin a následků a souvislostí, které čtenář postupně odkrývá: události z francouzského odboje souvisejí s teroristickými akcemi kašmírských separatistů. Autor vytváří souvislosti nápaditě, paralely buduje originálně a provokativně (například si pohrává s relativností „odboje“: ve válečné Francii hrdinství, v případě odporu Kašmířanů proti indické okupaci terorismus), ale především bez sebemenší známky vykonstruovanosti, což jen potvrzuje spisovatelovo renomé brilantního stavitele zápletek a bravurního vypravěče.\nBěsnící Romeo, zrádná Julie, spřátelené rody\nJak je u Rushdieho románů zvykem, děj je bohatý a rozkošatělý, s řadou vedlejších linií, prostoupen odkazy na starobylé indické mýty, a vystupují v něm desítky barvitých postav. Příběh začíná v L.A. roku 1991, když osmdesátiletého Maxe Ophulse, bývalého ambasadora USA v Indii, zavraždí jeho kašmírský řidič na prahu domu, v němž bydlí Ophulsova čtyřiadvacetiletá dcera India. Vražda je zpočátku chápána jako politický útok, její příčiny jsou však mnohem osobnější. Ve druhé části se přesuneme o více než čtyřicet let zpět do Kašmíru, do vesnice Pačigam u řeky Muskadún, kde žijí dvě spřátelené rodiny — pandit (učený brahmán) Pjarelal Kaul s ženou Pampoš a Abdulláh Noman s ženou Firdaus. Hinduista Kaul byl kuchařský mistr v přípravě wazwaanu, hostiny o šestatřiceti chodech, zatímco muslim Noman vedl soubor lidových umělců, komediantů, pěstujících lidovou klaunskou zábavu. Pačigam a celý Kašmír vůkol jsou vykresleny jako rajský a tolerantní prostor, plný lásky a vzájemného pochopení. Ves obývá hinduisticko-muslimsko-židovská komunita, ale náboženství nehraje roli, všichni jsou Kašmířané. Multikulturnost společenství symbolicky vyjadřuje postupné splývání hinduistické a muslimské kuchyně, takže po nějaké době už nikdo nedokázal rozlišit, čí jídlo vlastně jí. Jediný konflikt na sebe vezme podobu takzvané „kastrolové války“ se sousední vesnicí Širmal, jejíž obyvatelé v čele s kuchařem Bomburem Jambarzalem se odmítli smířit se skutečností, že je z pozice kuchařské jedničky v kraji vytlačili Pačigamští. Nicméně obě vesnice se semknou, když v říjnu 1947 do severního Kašmíru vtrhne pákistánská armáda, zrovna v okamžiku, kdy se dvěma nerozlučným přítelkyním Firdaus a Pampoš současně narodí děti — chlapec Noman Šer a dívka Bhúmi.\nO čtrnáct let později se Noman Šer, přezdívaný pro komediantské schopnosti klaun Šalimar, a krásná Bhúmi, přezdívaná Búny, do sebe zamilují. On je muslim, ona hinduistka, láska hrozí přerůst v náboženský konflikt, ale vesnická rada mladým milencům sňatek povolí. Proběhnou dokonce dva obřady, hinduistický i muslimský, aby se ani jedna rodina necítila poškozena.\nTemným bodem kašmírské idyly je přítomnost indické armády, která sice před lety zastavila pákistánskou invazi, ale nyní je vnímána jako okupační síla. Armádní tábor, přezdívaný pro svou rozpínavost Elastiknagár, vede ambiciózní plukovník Kačwaha, nejvýstižněji charakterizovatelný slovem „lampasák“. Sexuálně frustrovaný důstojník, který by si rád nechal říkat plukovník Kladivo, ale jemuž lidé říkají plukovník Želva, je bizarní směsicí komických tužeb a komplexů (sní, že se stane hrdinou a miláčkem žen, otec ho však považuje za zbabělce), byrokratické omezenosti („Byl v něm zmatek. Lidé ho nenáviděli. Bylo to ilegální, ale stejně s tím nepřestali“) a démonické brutality neomezené síly.\nObdobným hraničním prostorem jako Kašmír je v románu evropský Štrasburk. Hranici chápe Rushdie v mnohosti významů — jako cosi viditelného i neviditelného, fyzického i metaforického, amorálního i morálního. Jako později Kašmír i Štrasburk doplatí na svou hraniční polohu: ráj mládí Maxe Ophulse zničí německá okupace. Maxovi židovští rodiče skončí jako pokusný lékařský materiál v koncentráku a on sám se přidá k francouzskému odboji. Jeho nejbrilantnější kousky souvisejí právě s překračováním hranic, skutečných i pomyslných.\nO hraniční zlom v ději se však postará Búny. Temperamentní, nevypočitatelná, nespokojená se zamilovaným manželem Šalimarem (klaunem, který by neublížil ani mouše), filozofujícím, ve vzpomínkách na mrtvou ženu uvíznuvším otcem a s idylickou nehybností rajského Kašmíru využije první příležitosti k útěku. Maxova zářná politická kariéra „konstruktéra nového světa“, jímž se jako válečný hrdina na půdě OSN stal, vyvrcholí (a také skončí) rolí ambasadora USA v Indii. Po nastoupení do funkce v polovině šedesátých let jej při zhlédnutí vystoupení pačigamských lidových umělců uhrane krása a um mladičké tanečnice. Búny uteče a uzavře s Maxem obchodní dohodu: ona mu bude kdykoli k dispozici, on z ní udělá taneční hvězdu.\nBúny ovšem zapomněla na Šalimarův dávný slib, když se z nich stali tajní milenci: „Neopouštěj mě, nebo ti nikdy neodpustím a pomstím se. Zabiju tě, a jestli budeš mít děti s jiným mužem, zabiju i ty děti.“ Tenkrát to bezstarostné Búny připadalo úžasné: „Jak jsi romantický. Říkáš ty nejsladší věci.“ Navíc se taneční kariéra nekoná; výukou pověřený taneční mistr nad stále línější svěřenkyní zlomí hůl: v jejím tanci je spousta sexu, ale žádná duše a žádný talent. Nudící se milenka (konstruktér nového světa Max se chová jako starý anglický kolonizátor) hledá útěchu v jídle, psychofarmakách a žvýkacím tabáku, což se nemůže neprojevit na jejích půvabech. Otěhotní. Vztah se zveřejní a skandál zničí Maxovu kariéru. Búny se narodí dcera Kašmíra, ale Maxova studená žena Peggy ji přesvědčí, aby se dítěte vzdala. A tak se z Kašmíry stane India. India Ophulsová.\nPro rodný Pačigam je Búnin návrat zhmotněním ducha, který v posmrtném životě jen jedl a jedl. Vesnická rada ji dávno prohlásila za mrtvou. Komunita ji nepřijme a dívka žije v lesích nad Pačigamem v pastoušce po věštkyni Nazarebaddoor. Jen mimořádný tlak obou rodin přiměje Šalimara, aby odložil splnění dávného slibu o pomstě — po dobu, co budou Nomanovi a pandit Kaul naživu.\nCelý kraj se utápí v depresi. Šalimar, znechucený dobou, zhanobený Búninou zradou, se rozhodne jako jeho bratr Anees přidat se k partyzánům. Nejprve k těm sekulárním, později přejde k fundamentalistům. Scény z teroristických výcvikových táborů jsou strhující. Klaunovi a provazochodci Šalimarovi vymyjí mozek a zařadí ho do „ocelového komanda“ fanatického ocelového mulláha, kdysi přezdívaného Smraďoch Bulbul. Do Pačigamu se vrátí až po patnácti letech, maje za sebou úspěšnou kariéru zabijáka. Z minulosti mu zůstala jen touha po pomstě. Po letech čekání zabije Búny, s pomocí celosvětové sítě islámských fundamentalistů se dostane do L.A. a vyhledá Maxe. Když pak poprvé uvidí Indii/Kašmíru, je uhranut její krásou a podobou s Búny. Jako by žila v Americe a znovu jí bylo čtyřiadvacet. „Miloval by ji, kdyby ještě věděl, jak se miluje. Ale tohle už zapomněl. Vše, co teď uměl, bylo vraždit. Zabiju i ty děti.“\nNekonečný cyklus násilí\nVe čtvrté části nabírá román strhující tempo. Osudy protagonistů se prolnou se vzestupem separatistického odboje, z něhož povstanou teroristické skupiny, a partyzánské akce přejdou ve válku všech proti všem. Rushdie dynamicky střídá události a úhly pohledu, soukromé se prolíná s veřejným. Povstalci se dělí na frakce, radikalizují se, přichází Tálibán, al-Kajdá, Hizballáh, mudžáhedíni a další. Původní sekulární separatisté, jimž šlo jen o „Kašmír pro Kašmířany“, se stávají menšinou a povstání přeroste v náboženský konflikt. Islámští fundamentalisté vraždí nejen hinduisty, ale i liberálnější muslimské rodiny. Indická armáda provádí etnické čistky, ale není s to zabránit exodu hinduistů z Kašmíru. Objevují se sebevražední atentátníci. Uprostřed toho zůstává Pačigam jako chřadnoucí zubožený ráj, na který coby centrum kašmírské lidové kultury si ze strachu z veřejného mínění armáda netroufla, ale ne nadlouho. Nejprve do vesnice vtrhnou fundamentalisté, ale jsou pobiti sekulárními partyzány vedenými Aneesem Nomanem („bitva o Pačigam“ patří k nejdramatičtějším okamžikům románu), záchrana je však jen dočasná. Na začátku devadesátých let Kačwahovy jednotky Aneese zajmou a Pačigam je následně srovnán se zemí. Z jeho tří set padesáti obyvatel přežije jen hrstka.\nRushdie brilantně vystihuje „logiku“ násilí: pomsta střídá odplatu, akci protiakce bez vnějšího smyslu. Nekonečný cyklus násilí, který dává vzniknout hrůze, jež se brání popisu. „Co se ten den stalo v Pačigamu,“ čteme poté, co armáda povraždila jeho obyvatele, „tu nepotřebuje být popsáno do detailu, protože brutalita je brutalita a krutost je krutost, a to je k tomu vše. Jsou věci, na něž se nesmíme dívat přímo, protože kdybyste jim pohlédli do tváře, oslepily by vás jako oheň slunce. Takže abych to zopakoval: žádný Pačigam tu už nebyl. Pačigam byl zničen. Představte si to sami.“\nCyklus násilí požere všechny. Ocelový mulláh je zrazen a zabit, „ocelové komando“ zlikvidováno. Generál Kačwaha zemře na nesčetná kobří uštknutí — Firdaus Nomanová na něj před smrtí seslala hadí kletbu. Šalimar zánik „ocelového komanda“ přežil ironickou šťastnou náhodou. Zatímco jeho spolubojovníky v Širmalu střílelo Kačwahovo komando, on jel do lesů nad Pačigamem konečně vykonat pomstu na zrádné ženě. Búny, která věděla o smrti otce i Šalimarových rodičů, už svého vraha čekala. Nakonec zůstal jen Šalimar a jeho pomsta.\nRushdie sahá k osvědčenému postupu nahlížet na velké události zespodu. Fundamentalismus je konfrontován s všedními životními potřebami nebo radostmi. Existenciální prožitek prostých venkovanů nahlíží Rushdie ze dvou úhlů. Na jedné straně frustrace a sílící pocit nepřátelství celého světa, který mladé muže nutí bojovat proti všem, protože všichni jsou nepřátelé. A naproti tomu otřes těch starších, jimž se s „novou dobou“ zbortil svět, ideály a iluze. Ale to není jen pocit Kašmířanů; Maxovi staří rodiče se na začátku války také uzavřou do vnitřního světa, protože doba, jež přichází, není pro ně. I Max je ve stáří stejný. India jej vnímá jako muže minulosti; býval vizionář, umí ironicky glosovat soudobou Ameriku, ale už neví, jak v ní žít. Po Maxově smrti India sleduje v televizi zprávy: vidí Gorbačova, jak se najednou stal nedůležitým mužem z minula, který stojí opodál, protože otěže převzal Jelcin; vidí propuštění Nelsona Mandely z vězení, jak se vede s manželkou Winnie... „India pochopila, že se dívá na alegorii budoucnosti, té budoucnosti, kterou si její otec nechtěl představit... Morálka a nemorálnost, blahoslavený a zkažená kráčejí ke kamerám, ruku v ruce, s láskou.“\nStarý svět padne za oběť novému, ne však jeho kráse, ale jeho brutalitě. Nejsilněji deziluzi a bázeň z blížícího se pociťuje Búnin filozofující otec, pandit Kaul. Prvním otřesem pro něj byl už dceřin útěk. Její a Šalimarovu lásku „bránil celý Pačigam, stála za tu ochranu jako symbol vítězství lidského nad nelidským, a hrozný konec této lásky přiměl Pjarelala, prvně v životě, zpochybnit ideu, že lidé jsou v základě dobří, [...] a začal se ptát, zdali nesoulad není silnějším principem než harmonie. Všude vládlo všeobecné násilí... Když vypuklo, člověka nezabili cizinci. Byli to vaši sousedé, s nimi jste sdíleli dobré i zlé, s jejich dětmi si ještě včera hrály ty vaše. V těchto lidech náhle vzplane oheň nenávisti a oni zabuší na vaše dveře uprostřed noci s hořícími pochodněmi v ruce“. Vědomí, že harmonie a mír byly jen iluzí, protože násilí a tyranie jsou normou, ho vede až k fatalistické rezignaci, k pocitu, že už je zbytečné žít jako dobrý člověk. „Náš charakter už dál není kritickým faktorem našich osudů,“ říká. „Když přijdou vrazi, co bude záležet na tom, jestli jsme žili dobře, nebo špatně?“\nBezmoc, hořkost, hrůza a jejich bezprostřední prožitky dávají Rushdieho novému románu rozměr, na který jsme u něj dosud nebyli zvyklí. Spisovatelova dřívější osvědčená metoda útoku na autority a vůdce jejich zesměšněním, zveličením jejich negativních stránek ad absurdum zde ustupuje pocitu bezmoci. Dva protivníci, mezi nimiž se jako v mlýnském kameni ocitnou Pačigamští, generál Želva a ocelový mulláh Smraďoch Bulbul, jsou zprvu dovedně parodováni, pak ale démonické stránky jejich osobností nabývají vrch. Jako by výsměch už nemohl dál být zbraní proti zlu, protože už se mu nelze smát. Semknutí muslimské komunity Pačigamu na ochranu hinduistických sousedů je gestem sice patetickým, ale bezmocným.\nMožno namítnout, že pravdy, o kterých Rushdie ve svém románu hovoří, jsou příliš obecné a dávno již objevené. To jim ovšem neubírá na naléhavosti — především díky autorovu mimořádnému talentu. Osobně považuji za nejsilnější stránky Klauna Šalimara zrovna ty momenty, které pro jiné kritiky mohou být největšími slabinami textu: emocionální vzepětí a patos scén, v nichž se autor staví proti násilí a krutosti na stranu základních lidských hodnot a svůj postoj nerelativizuje a neironizuje.\nV posledním, pátém díle se vracíme do L.A. po smrti Maxe Ophulse. India vypátrá svou minulost a zjistí, kdo byla její matka. A vydá se do Kašmíru na místa, kde žili její předci. Uvědomí si vlastní kořeny, začne si říkat Kašmíra a chápe věci, které dosud nechápala. Šalimar je zatčen a odsouzen k trestu smrti. Než však je poprava vykonána, podaří se mu využít hromadného útěku a dostat se z vězení. Jeho první kroky na svobodě vedou k Indii/Kašmíře, aby dokonal pomstu. Ta jej už čeká, nikoli však pasivně jako Búny, ale připravena se bránit. Román končí ve chvíli, kdy ti dva stojí proti sobě. On s nožem, ona s namířeným lukem a šípem. Zdali se Kašmíře zásah podaří, se nedozvíme. Nejspíše ano, neboť v lukostřelbě vynikala. Ale to není podstatné, cyklus násilí zůstane nepřerušen.\nSalman Rushdie: Shalimar The Clown, Jonathan Cape, London 2005\nHOST, 2006, roč. XXII, č. 4, s. 10-13


Češi v cizině budou moci volit do sněmovny na 109 místech – Forum24\nČeši v cizině budou moci volit do sněmovny na 109 místech\nPraha 25. srpna (ČTK) – Češi v cizině si budou moci v říjnových volbách vybírat poslance na 109 místech ve světě. Hlasovat budou moci i vojáci na základně Balad v Iráku. Vyplývá to z informací, které k volbám zveřejnilo na svém webu ministerstvo zahraničí.\nČechům, kteří budou v cizině krátkodobě, doporučilo pořídit si pro hlasování voličský průkaz. Čeští občané, kteří jsou v zahraničí dlouhodobě či trvale, se mohou zapsat do voličských seznamů na zastupitelských úřadech. Ti, kteří tak dosud neučinili, mohou o zápis požádat do 10. září.\nO voličský průkaz mohou požádat Češi mířící do ciziny na domovské radnici, a to písemně do 13. října nebo osobně do 18. října. Průkaz budou vydávat také zastupitelské úřady Čechům zapsaným v zahraničí, kteří by se například kvůli volbám chtěli vrátit do Česka.\nČeši v cizině měli možnost vybírat si poslance ve volebních místnostech na zastupitelských úřadech či konzulátech zatím čtyřikrát. Poprvé to bylo v roce 2002, kdy se rozhodovali mezi jihomoravskými kandidáty. Při následujících dvou volbách volili mezi jihočeskými kandidáty. Před čtyřmi lety i letos si budou vybírat ze středočeských adeptů na poslance.\nPočet Čechů hlasujících v cizině se stabilně zvyšuje. Při premiéře před 15 lety přišlo hlasovat zhruba 3800 lidí, v roce 2006 jich bylo kolem 6700, o čtyři roky později 8222. K předčasným sněmovním volbám před čtyřmi lety se dostavilo na ambasády 10.571 voličů z asi 14.000 zapsaných voličů.