PALBA.CZ • Zobrazit téma - Baron Ungern von Sternberg\nPlným jménem Robert Maximilian Friedrich Freiherr von Ungern-Sternberg. Za svého života znám pod různými jmény, mimo jiné používal i jméno Ungern von Sternberg (doslovně: Nerad z Hvězdné Hory). Pocházel z rodiny velmi staré německé šlechty, jeden z jeho předků padl v roce 1096 před Jeruzalémem. Mnozí jeho předci byli členy Řádu německých rytířů, např. Hans von Ungern byl arcibiskupem v Rize. Dva jeho příbuzní padli v bitvě u Grunwaldu. Později se rodina dala na kriminální dráhu, několik jeho předků bylo buď loupeživými rytíři, nebo piráty. Také sloužili v armádách několika států, příkladem může být armáda Švédska, kde rod získal roku 1653, od královny Kristiny, baronský titul. Ungern von Sternberg se narodil 29.prosince roku 1885 ve Štýrském Hradci. Matka se jmenovala Sophie Charlotte Freiin von Wimpffen a pocházela z velmi bohaté würtemberské šlechty. Otec byl Theodor Freiherr von Ungern-Sternberg. Rodina se ale brzy rozpadla a jako šestiletý chlapec byl poslán do Revalu (dnešní Tallinn), kde jej vychovával nevlastní otec Oscar von Hoyningen-Huene. Zde přijal jméno Roman Fjodorovič von Ungern-Sternberg s titulem Baron (Freiherr). Z Tallinnského gymnázia byl vyloučen pro neustálé kázeňské problémy. Byl však talentovaný pro matematiku, zajímal se o filosofii a měl velké nadání pro jazyky. Naučil se německy, rusky, estonsky, francouzsky, anglicky. V roce 1896 začal studovat námořní školu. Tuto školu však rok před dokončením opustil, aby se mohl zúčastnit rusko-japonské války. Jelikož neměl dokončenou vojenskou školu, nemohl se dát k vojsku oficiální cestou. Na Dálný Východ vyrazil jako příslušník dragounského pluku, patrně na vlastní náklady – což byla běžná praxe (takhle se dostal k vojsku i Radecký). Válka ale skončila dříve, než se dokázal dostat na bitevní pole. Podle některých pramenů se bojů zúčastnil, byť stranou hlavních bojů (kvůli svému společenskému postavení), ale i tak nehleděl na vlastní bezpečí, prokázal odvahu před nepřítelem a utržil několik lehkých zranění. Podle této verze se prvně setkal s východními kulturami (především Japonskou), které jej fascinovaly. V roce 1908 absolvoval Pavlovské pěchotní učiliště v Petrohradě a ještě téhož roku nastoupil službu v Zabajkalském kozáckém vojsku. Zde se poprvé setkal s Mongoly a Burjaty a velice ho nadchla jejich kultura a zvyky. Velmi jej zaujal buddhismus a kočovný styl života. Také se zajímal o japonskou kulturu a tradice. V roce 1913 vojenskou službu přerušil a cestoval po Mongolsku. Díky talentu na jazyky se brzy naučil mongolsky a burjatsky. Poté se vrátil na rodové panství v Tallinnu. Krom zájmu o východní kultury je potřeba zmínit, že byl velmi zapáleným ruským nacionalistou a fanatickým stoupencem Cara a monarchie.\n"Tento typ člověka je neocenitelným v době války a zcela nepoužitelným v době míru" - Baron Petr Wrangel\nZa první světové války sloužil u 2.armády generála Alexandra Vasiljeviče Samsonova (1859-1914). Nejprve se tedy účastnil Ruského debaklu ve východním Prusku a následně (1915) bojoval v Haliči v 1.nerčinském pluku, kozáckém, pod velením Barona Pjotra Nikolajeviče Wrangela (1878-1928). Zde se poprvé potkal s Grigorijem Michajlovičem Semjonovem (1890-1946), který byl jeho nadřízeným – velitel sotně (kozácké setniny), byť společenským postavením byl na úrovni velitele pluku. Právě Semjonov, se kterým byl na dlouhé roky pevně spjat Ungernův osud, byl nevšedním člověkem, jehož profil napoví, jakým byl i Baron Ungern von Sternberg. Velitel jednotky, Wrangel, popsal Semjonova takto:\n"Přirozený zabajkalský kozák, silný, robustní, brunet, s málo burjatským typem tváře, který v době přijetí do mého pluku byl pouze nováčkem, ale po odsloužení čtyř měsíců byl jmenován velitelem setniny. Hbitý, rozumný, s osobitým kozáckým důvtipem, výborný ve výcviku, chrabrý, velmi oblíbený mezi kozáky i důstojníky. Jeho zápornými vlastnosti byly značné sklony k intrikám a nevybíravost v prostředcích pro dosažení jeho cílů. Nikdy jsem nemohl pochopit jak Semjonov s nedostatečným vzděláním (stěží ukončil vojenskou školu), bez širokého rozhledu, se mohl vypracovat na takovou osobnost občanské války."\nRoman Fjodorovič von Ungern-Sternberg se do bojů zapojil velice aktivně, nehleděl na vlastní bezpečí, byl temperamentní a velice zručný. Semjonov se o něm vyjádřil, že je jedním z jeho nejefektivnějších a zároveň nejbezcitnějších důstojníků. Připomenu, že toto psal velitel, který se sám vrhal bezhlavě do bojů a vysloužil si Svatojiřský Kříž za to, že odvrátil ztrátu praporce svého pluku a vozatajstva Ussurijské brigády. Další vyznamenání si vysloužil za to, že v čele kozácké jízdy první vnikl do Němci obsazeného města Mława. Na svého nadřízeného mladý Ungern zapůsobil a neušel ani pozornosti velitele pluku, který byl ohromen jeho schopnostmi, ale bál se mu svěřit větší zodpovědnost, jelikož si v boji počínal tak divoce a brutálně, až to hraničilo s pomatením. Neustálá nekázeň a neposlouchání rozkazů mu cestu k vyšším vojenským kruhům uzavřely – dosáhl hodnosti majora. Ungern si vysloužil za svoje vojenské schopnosti Svatojiřský Kříž, na který byl velice hrdý, a některá další vyznamenání. Ti, kteří jej znali, jej popsali jako muže hubeného, křehkého, s nevojenským vzhledem. Měl malou hlavu, nerovné oči a poměrně vysoký hlas. Ač byl plachý a odtažitý, předcházela jej hrůzostrašná pověst a někdy se choval brutálně i ve společnosti. Jako společník byl vtipný a dokázal vypít fantastická kvanta vodky. Postupem času se také čím dál víc obracel k náboženství, byť byl od narození Luterán, cucal do sebe různá náboženství jako houba - později prý nosil pod košilí nepřeberné množství amuletů.\nPo Únorové revoluci byl se Semjonovem poslán k 3.verchněudinskému pluku, který na Kavkaze bojoval proti Turkům. V dubnu 1916 začali spolu organizovat vojenské oddíly místních Asyřanů. Asyrská jednotka pod Semjonovým velením dosáhla několika vítězství. Následně se s Levandovského divizí zúčastnil pochodu do Perského Kurdistánu. Po návratu z Persie v květnu 1917 se Semjonov ocitl na rumunské frontě, kde se obrátil s písemným hlášením na ministra války A. F. Kerenského, ve kterém navrhl zformovat v Zabajkalsku zvláštní Mongolsko-burjatský jízdní pluk a přivést ho na frontu za účelem vyburcovat svědomí ruského vojáka, vzbudit u něj výčitky, když uvidí bojovat tyto cizince za ruskou věc. V červnu roku 1917 byl Semjonov Dočasnou sibiřskou vládou jmenován komisařem a dostal povel k zformování dobrovolných oddílů v Zabajkalské oblasti.\nPo Říjnové revoluci se Ungern a Semjonov se postavili velmi ostře proti revoluci. Nepřipojili se však ke Kolčakovým bílým oddílům a jednali nezávisle. V listopadu 1917 Semjonov zformoval jízdní Burjato-mongolský kozácký oddíl a vstoupil do ozbrojeného povstání proti rudoarmějským oddílům v Zabajkalí. V té době byl von Ungern povýšen na generálmajora a vytvořil Asijskou jízdní divizi, která se stala součásti vojsk atamana Semjonova. Vojsko mělo velice pestré složení - mezi jinými zahrnovalo etnické Rusy, Burjaty, Tatary, Mongoly, Číňany, Japonce, Poláky a mnoho dalších. Pro svoji nelítostnost a brutalitu si vysloužilo přezdívku Zuřivá divize. Jako ostatní bílí generálové i Ungern von Sternberg využíval jako typický způsob zásobování armády rabování. Jako velice výhodné se ukázalo přepadat vlaky na Transsibiřské magistrále. Vlaky zásobovaly Kolčakovo vojsko na Sibiři a na druhou stranu převážely majetky Rusů a Číňanů utíkajících z Ruska.\nSemjonovova armáda byla zatlačena až do Mandžuska, kde za pomocí generála Chorvata (ředitele Východočínské železnice v Mandžusku jmenovaného Ruskem) zformoval nový oddíl a 29.ledna 1918 vtrhl do východního Zabajkalí znovu a obsadil Dauriju. Nicméně pod náporem oddílů rudoarmějců byl 1. března 1918 nucen opět ustoupit do Mandžuska, pod ochranu Japonců. Japonské císařství po Únorové revoluci vyslalo svá vojska na východní Sibiř za účelem obsazení území za jezerem Bajkal a následného vytvoření loutkového státu. Tato japonská loutka měla být nárazníkovým pásmem před bolševiky. Na začátku roku 1919 se Semjonov prohlásil za atamana Zabajkalských kozáků a společně s baronem Ungernem usilovali o vytvoření nezávislého státu v oblasti Bajkalského jezera. Ataman Semjonov jej dosadil na pozici guvernátora Zabajkalska. Ungern von Sternberg využil svou Asijskou jízdní divizi a rozpoutal na svěřeném území teror. V oblasti se tehdy nacházelo mnoho židovských uprchlíků ze západního Ruska, kteří utekli před Němci. Von Ungern je nechal bez milosti zmasakrovat. Ve svém memorandu vyhlásil cíl vyhladit ruské Židy a komunisty. Už z té doby pochází jeho přezdívka Krvavý nebo také Černý Baron. S aktivní pomocí Japonců (posílali jim peníze a zbraně), ovládl Semjonov rozsáhlé území od města Ulan-Ude po řeku Šilka při hranicích s Čínou. Hlavní představitelé Bílé armády, kteří viděli Rus jako silnou a nedělitelnou, byli jeho jednáním velmi znepokojeni. Zcela atamana přestali podporovat, rozvázali všechny vztahy a prohlásili ho za vlastizrádce. Baron Ungern von Sternberg se tak dostal do situace, z které nebylo návratu.\nUngern viděl v monarchii jediný systém, který dokáže civilizaci ochránit před korupcí a sebezničením. Začal prosazovat myšlenku znovuvytvoření Mongolské říše s příslušníky dynastie Čching v čele. Nástupcem na mongolském trůnu se měl stát 8. Bogdgegén (je považován za vtělení buddhy Čänräziga a tedy za živého buddhu), ten byl ale internován Číňany. Termínem Bogdgegén je obvykle míněn 8. Bogd-chán (Džebcundampa Chutuchtu), který byl v letech 1911-1921 rovněž vládcem Vnějšího Mongolska. V tomto příběhu je ještě zmíněn a má pro nás velký význam. Baron Ungern von Sternberg tedy vycestoval do Mandžuska, kde chtěl navázat kontakty s místními monarchistickými kruhy. Jeho cesta se vydařila nadmíru. Ungern se dokonce v červenci 1919 oženil s mandžuskou princeznou Ji, která přijala jméno Elena Pavlovna Ungern-Sternberg. Manželství se uskutečnilo z ryze politických důvodů, jelikož princezna byla příbuznou významného čínského generála Zhang Kuiwu (zastánce monarchie). Na začátku roku 1920 začala bílá armáda pomalu kolabovat. Bolševikům se podařilo porazit bělogvardějce na Ukrajině, Kolčakova vláda na Sibiři zcela zkolabovala a admirál byl popraven. Japonci se před sílícími bolševiky začali stahovat ze Zabajkalska. V březnu 1920 dobyla Rudá armáda Vjerchněudinsk a armáda atamana Semjonova musela ustoupit k Čitě. V srpnu 1920 opustil Ungern se svou asijskou divizí Dauriju. Jeho jednotky měly velkým obloukem vpadnout do týlu Rudé armády. Během náročného pochodu se ale situace na bojišti zásadním způsobem změnila. Ataman Semjonov ustoupil s hlavními silami do Mandžuska, pod ochranu Japonců. S ohledem na vývoj situace úder do týlu Rudé armády již ztrácel smysl, a tak se asijská divize stočila na jih k mongolské hranici. Ungern vypověděl spojenectví se Semjonovem a připravil svá vojska pro vpád do Mongolska. Nyní tedy jednal na vlastní pěst – nebylo návratu.\nNaplnění svého osudu\nV říjnu 1920 jeho Asijská jízdní divize, v počtu nepřevyšujícím 800 mužů, vpadla do Vnějšího Mongolska. Tam do něj vkládali své naději nejen Mongolové, kteří v té době žili již nějakou dobu pod nadvládou Číňanů, ale i ruští emigranti. Jeho vojáci jsou popisováni jako podvyživení, otrhanci bez munice. Zjev ale mátl a byli to velice nebezpeční lidé. Zabíjení pro ně že získají munici, jídlo a ošacení. Nejprve měli jejich moc pocítit čínští vojáci v pohraničních pevnůstkách, později dokázal obsadit několik měst a osvobodit Bogdgegéna z čínského zajetí. Mongolsko vyhlásilo samostatnost již v roce 1911, avšak jeho samostatnost byla uznána pouze Tibetem. Od roku 1919 byla země obsazená čínskou republikánskou armádou. Dostalo se mu podpory místních Mongolů, kteří se chtěli zbavit čínské okupace, ale získal také poněkud nepravděpodobného spojence. Byl jím, Jeho Svatost Thubten Gjaccho 13. tibetský dalajlama, který vyslal na pomoc 300 tibetských jezdců. Nikdo nebyl na pochybách, že Ungern míří k hlavnímu městu Vnějšího Mongolska Urze (dnešní Ulánbátar). K prvnímu útoku na metropoli došlo 26. října 1920. Byl spíš psychologický. Měl otestovat, jak moc dobrými vojáky Číňané vlastně jsou. Díky několika dobrým velitelům v jejich řadách se ho ale podařilo odrazit. Boje pokračovaly až do 7.listopadu. V lednu 1921 zaútočil von Ungern na Urgu, ve čtyřicetistupňovém mrazu byl však odražen. Čínská posádka zde čítala kolem 2000 mužů a měla zde velice pevnou pozici. Při druhém útoku nechybělo mnoho a město padlo do rukou kozáků. Číňany zachránilo hrdinství jednoho z velitelů, který dokázal zastavit prchající vojáky a obrátit je do protiútoku. Baron přišel o sto mužů a byl nucen ustoupit až k řece Kerulen. Zde velice brutálními metodami obnovil upadající disciplínu. Navíc své jednotky posílil oddílem Tibeťanů. Postupně se k němu přidávaly i mongolské a burjatské oddíly. Číňané však zhruba s 10 000 vojáky měli stále ještě mnohem početnější armádu. Přesto koncem roku znovu vytáhl směrem na Urgu. Na cestě k hlavnímu městu doslova rozdrtil dva čínské pluky. Plán útoku byl tentokrát mnohem propracovanější. Dodám, že o odvaze barona, při dobývání Urgy, se vyprávěly těžko uvěřitelné legendy. Během obléhání metropole se prý natolik nudil, že občas vyrazil na svém koni do nepřáteli obsazeného města. Pronikl až k budově místodržícího. Jednou při této projížďce uviděl spícího čínského strážného. Přetáhl ho jezdeckým bičíkem a zepsul, že takto se voják nechová. Stihl přitom ujet ještě předtím, než dotyčný vyhlásil poplach. Von Ungern se uchýlil ke lsti, při které na kopcích nad městem nechal zapálit mnoho ohňů. Číňané se zalekli obrovské přesily a raději kapitulovali. I tak ale dobytí metropole nebylo snadnou záležitostí. Jak jsme zmínili v úvodu, došlo k němu až koncem února 1921 po osvobození dalajlámy a využití této psychologické výhody. Plné tři dny nechal Ungern řádit své voják v obsazeném městě, teprve pak tomu učinil přítrž.\nMongolsko bylo vyhlášeno nezávislým královstvím 13.března roku 1921, pod teokratickou vládou 8.Bogdgegéna, který však vládl pouze formálně. Faktickým vládcem se stal Ungern. Ten přijal buddhismus a začal soustředit ve svých rukou prakticky veškerou moc. S oblibou nosil mongolský oděv a přijal vystupování asijského despoty. Třináctý Dalajláma jej dokonce prohlásil za inkarnaci děsivé božské bytosti Mahákály. Jeho vláda byla mimořádně krutá, ale byl velmi oblíbený u lámaistické církve (díky finančním darům a protěžování) podporoval jej kupříkladu i Tibetský dalajláma. Vyžadoval ale přísnou disciplínu a tresty tvrdě uplatňoval i ve vlastním vojsku, pokud usnuli ve službě nebo kradli. Jeho vojáci uklidili město, opravili cesty, natáhli telefonní kabely, postavili mosty. Za jeho vlády byla zřízena veterinární klinika, nemocnice, tiskly se noviny, obnoveny byly školy a obnovil též obchod. Po celou dobu byla zachována čínská komunita, která se obchodem zabývala. Začal vydávat i vlastní měnu - mongolský dolar. Sám žil na dvoře jednoho čínského domu, kde si nechal postavit prostě zařízenou jurtu, která sloužila též jako velitelství. V době největší slávy čítala jeho armáda asi 7 000 bojovníků - kozáků, etnických Burjatů, různých kočovníků, Japonců, Číňanů a Mongolů. Jízda šla do boje pod žlutým praporcem s písmenem U (podle některých šlo prý o runu). Tato armáda se velice osvědčila na jaře 1921, kdy z Vnitřního Mongolska zaútočily z Jihu na Mongolsko další čínské oddíly republikánů. V bitvě u Čojru však byly čínské jednotky zdecimovány, a tak se Číňané začali obávat, že Ungern von Sternberg napadne Peking. Podle některých údajů chtěl Baron opravdu do Číny vtrhnout, s pomocí tamních monarchistů zničit republiku a nastolit opět Císařství. S pomocí Japonců pak měla vzniknout velká říše složena z Číny, Mongolska a Tibetu. Tato Panasijská říše měla bojovat proti bolševikům. Některé jeho činy svědčí o tom, že Ungern byl psychicky silně narušená osobnost a zřejmě sadista, také patrně kouřil opium. V Urgu proběhly pogromy vůči Číňanům (republikánům), Židům, bolševikům a všem, kdo byli podezříváni z jejich podpory. Nechal zajaté bolševiky zaživa stáhnout z kůže a jejich kůží potáhnout své sedlo nebo namáčet před bojem prapory v krvi popravených vězňů. Neprávem jsou mu připisovány i další zločiny, jako například upalování zajatců v kotli parního stroje, jichž se však dopouštěli jiní bělogvardější vůdci, zvláště Semjonov.\nPo zažehnání hrozeb uvnitř Ruska se Bolševici obrátili k Ungernovu Mongolsku. Dne 28.června 1921 vpadla Rudá armáda na území Vnějšího Mongolska, spolu s mongolskými oddíly vedenými Süchbátarem, 5.července 1921 její jednotky obsadily Urgu. Hlavní město sice padlo, ale Ungernovy síly byly stále přítomny na území Mongolska. Ungern se stáhl na Sibiř, svoje vojsko přeskupil, spojil se s bývalým spojencem Semjonovem a Japonci. Jeho armáda čítala okolo tří tisíc mužů. Dokázal dobýt Burjatsko, ale vědom si síly Rudé Armády stáhl se zpátky do Mongolska. Baron byl posedlý všemi formami věštění a dokonce i do bitvy si s sebou bral balíček tarotových karet. Bez porady s věštci neudělal žádný krok, a to se mu nakonec stalo osudným, protože jednoho dne Bolševici podplatili jistého věštce, aby Ungernovi poradil, že své stažení z Ruska má o dva dny pozdržet. Armáda se tou dobou začala rozpadat a mnoho vojáků uteklo do Mandžuska. Byl poražen Rudou armádou a jeho mongolští vojáci jej dvacátého srpna roku 1921 vydali nepříteli. Moci v Mongolsku se chopil komunista Süchbátar Damdin. Následovalo rušení buddhistických klášterů a pronásledování mnichů. Zbytky Ungernovy armády se rozešly domů nebo utekly do Číny. Někteří kozáci utekli do Vladivostoku, kde se přidali ke zbytkům bíle armády. Některé osud dovál až do francouzské cizinecké legie, jiní se později živili jako vyhazovači v Pařížských nočních klubech. Někteří kozáci dokonce pracovali jako osobní stráž gangsterů v Šanghaji. Von Ungern byl vlakem odvezen do Novonikolajevska. Cestou vlak zastavoval v každé stanici a dříve obávaný Baron byl ukazován místním obyvatelům jako v cirkuse. V Novonikolajevsku byl 15.září 1921 obžalován z boje proti bolševikům, válečných zvěrstev a podpory Japonska. Ungern hovořil jen málo a byl smířený se svým osudem poraženého. Obvinění přijal, s výjimkou podpory Japonska a zdůraznil, že nikdy neublížil ženám. Po pětihodinovém líčení byl odsouzen k trestu smrti, který měl být ještě toho dne vykonán. Po vynesení rozsudku spolykal von Ungern všechny svoje vyznamenání, "aby nepadly do rukou bezbožným bolševikům". Když byl postaven před popravčí četu, vojáci mířili na jeho hrudník, protože hlava byla příliš malým cílem. Po výstřelu jeden projektil zasáhl jeden z mnoha talismanů, který měl baron na krku, a úlomek vážně zranil jednoho z vojáků. V 90.letech, po pádu SSSR, došlo v Rusku k jeho rehabilitaci. Ve Smolenské oblasti, stále žijí jeho potomci. Nejznámější z nich je pravnuk Sergej Viktorjevič Buličev, který vystudoval práva a je poslancem krajské sněmovny. Jeho děda Grigorij byl počat krátce po dobytí Urgy, v únoru 1921. Ungern měl v těchto hektických dnech údajně poměr s Polinou Homér.\nhttp://www.kriegsreisende.de/relikte/un ... rnberg.htm\nhttp://madmonarchist.blogspot.cz/2011/0 ... ngern.html\nhttp://madmonarchist.blogspot.cz/2011/0 ... rn_17.html\nhttps://en.wikipedia.org/wiki/Roman_von ... -Sternberg\nhttp://www.panzernet.net/php/index.php/ ... 142.0.html\nRe: Baron Ungern von Sternberg\nod Rase » 2/1/2016, 12:45\nJeště musím napsat vlastní názor na tohoto člověka. Obecně vzato jsou všechna dostupná fakta velice problematická, jelikož jsou silně ovlivněná propagandou (jak tehdejší tak i nedávnou). Ještě za Ungernova života byl silně démonizován bolševickou propagandou (která trvala i za časů komunismu), navíc je zde druhý pohled - jelikož pro Dalajlámu a část místních obyvatel byl jakýmsi mesiášem, který je osvobodí od vlivu Číny (ale také Japonců, Rusů a Britů). Zrovna Tibet, byl tehdy krátce okupován Čínskými jednotkami (1910-1913), aby se opět navrátil pod vliv Británie (kteří tak chránili severní průsmyky do Indie před Ruskou expanzí) od roku 1904. Pokud někoho zajímá soupeření mezi Rusy a Brity na Dálném Východě, doporučuji tento text:\nV této době, kdy byli buddhisté pod tlakem ze všech stran, staré pořádky se zhroutily a v oblasti (Tibet, Mongolsko a okolí), byly rozšířené názory volající po mesiáši, konec světa, obnova atd. Ungern tedy do této tabulky krásně zapadá - otázkou je, zda se na této vlně "radikálního lámaismu" svezl nevědomě, nebo ji využil ve vlastní prospěch. Některé jeho plány na obnovu velké říše, která bude bojovat proti Západní civilizaci jejímu vlivu a obnoví staré pořádky, tomu dost nasvědčují.\nPodobné teorie rozvinul ve své knize Zemí zvířat lidí a bohů polský cestovatel Ferdinand Ossendowski, který navíc uvádí i proroctví o konci světa, které prý měl vyslechnout od tibetských lamů. Tehdy prý z podzemní říše nazvané Agharti vyjede vojsko válečníků, kteří nastolí jednotnou vládu nad celým světem. Ossendowski se zde inspiroval mýtem o skryté zemi Šambhale, kterou však zpracoval po svém. Ossendowski se setkal také s Ungernem, krátce před poslední bitvou. Popisuje dění v jižní Sibiři, Tibetu a v Mongolsku, kudy prchal před bolševickou revolucí. Knihu najdete zde: http://www.gutenberg.org/ebooks/2067 a Ungernovi se věnuje na posledních 50ti stranách. V našich končinách vyšla už za první republiky. Dimitrij Aljošin, očitý svědek, ve své knize Asijská Odyssea (1940), popsal Ungerna takto:\n"Byl vysoký, štíhlý se štíhlou bílou tváří askety. Jeho oči byly vodnaté a bodaly upřeným pohledem. Měl schopnost číst lidem myšlenky. Z jeho očí bylo možno číst pevnou vůli, neotřesitelné odhodlání hraničící až s šílenstvím. Když jsem jej potkal, cítil jsem, jak mi po zádech běhá studený mráz. Měl neobvykle dlouhé ruce a abnormálně malou hlavu, usazenou uprostřed širokých ramen. Na jeho širokém čele byla široká jizva od šavle, v niž bylo vidět pulzující červené žilky. Jeho bílé rty byly pevně sevřené a jeho dlouhé blonďaté vousy mu rozcuchaně visely přes úzkou bradu. Jedno oko bylo trochu víš než druhé. Na hlavě měl špinavou papachu, oděn byl v krátkém čínském hedvábném plášti třešňově červené barvy. Na nohou měl modré vojenské kalhoty a vysoké burjatské boty. V pravé ruce držel svůj slavný bambusový bičík. Jinak byl neozbrojený"\nPři tomto popisu se trochu nabízí pararela s Rasputinem, který byl popisován obdobně tajemně. Kdo ví tedy co Ungern na své první cestě na Východě potkal nebo co zde zažil. Často je pipisován že v ruce držel bambusový bičík (i v boji) - mělo by se jednat spíš o bambudovou tyč, sloužící k popohánění koně, nebo něco podobného. Obecně je baron Ungern hodně rozporuplnou postavou, jistě byl krutý (těžko se určuje co je pouze vymyšlená propaganda), ale v téhle době a navíc v divoké oblasti, kterou Sibiř byla, nešlo jinak přežít. Navíc armáda, kterou měl k dispozici byla spíš otrhanou bandou loupežníků, která měla k disciplíně velice daleko a pořádek musel být udržován krutými tresty (Ungern byl dost krutý i na své vlastní lidi). To v kombinaci že se vojsko muselo spoléhat na krádeže, přepadávání nepřátel i rabování od domorodců, činilo z jeho vojsko né zrovna oblíbené pocestné. Ungern nebyl svatouškem a ani být nemohl, pokud chtěl s tím co měl k dispozici, vybudovat nový řád. Na druhou stranu mu nejde upřít jistou snahu o vybudování fungující společnosti (v hlavním městě). Otázkou tedy je, co by vybudoval, pokud by měl víc času a prostředků. Nic z toho se mu ale nedostalo a v tehdejší složité politické situaci neměl žádné pořádné spojence. I Japonci tehdy měli jiné plány a ztratili o něj zájem.\nČínští vojáci – okupační jednotky v Urgu\nod jarl » 3/1/2016, 12:48\nUngern von Sternberg budiž důkazem toho, že v časech revolučního chaosu se dokáží prosadit (byť často pouze dočasně) i osobnosti, které by se za normálních okolností kvůli své povaze do vyšších hodností těžko dostávaly. Občanská válka prostě nahrávala nelítostným a krutým lidem Sternbergova ražení a je zajímavé, že tento podivín se vlastně podílel na udržení samostatnosti tehdy vznikajícího Mongolska. Je známo, co se po Sternbergově pádu stalo s jeho mandžuskou princeznou?\nod Rase » 3/1/2016, 13:44\nK princezně jsem našel, jen že se narodila v roce 1900 v Pekingu*. Krátké manželství s Ungernem (hovořili spolu anglicky) mělo čistě politický význam a patrně šlo o zajištění dodávek zbraní a zboží z Japonskem okupovaných území (a Mandžuska). Někde jsem našel i zmíňku, že její příbuzný, generál Zhang Kuiwu ovládal nějaký důležitý úsek železnice. Ale ani k tomuto generálu jsem nic nenašel (ani pravé jméno).\nPro zajmavost, tak Japonce vyšla okupace Sibiře na 900 milionů jenů a 5000 mrtvých (z bojů a na následky nemocí)\n* Tady je její genealogický profil: http://www.geni.com/people/Helena-von-U ... 2513787038\nJaponské letouny nad Sibiří\npěkná fotografie z Ungernova mládí\nod Škvoří admirál » 3/1/2016, 15:12\nDimitrij Aljošin, očitý svědek, ve své knize Asijská Odyssea (1940), popsal Ungerna takto:\n"Byl vysoký, štíhlý se štíhlou bílou tváří askety. Jeho oči byly vodnaté a bodaly upřeným pohledem. Měl ...........Při tomto popisu se trochu nabízí pararela s Rasputinem, který byl popisován obdobně tajemně......\nDva ukázkové příklady inteligentních psychopatů. Jejich slabé propojení vnímání s emocemi vede k něčemu, co by se dalo označit jako nepřetržité soustředění. Mají upřený pohled a méně mrkají než ostatní. Dobře rozeznávají pravdu a lež….Bývají nebojácní, sebejistí, pohotoví; a tak mají velký vliv na svoje okolí. Tato kombinace vlastností spolu s nějakou tou pověrčivostí tehdejších lidí na východě musela udělat hodně.\nod Krouzici_orel » 3/1/2016, 21:10\nMoc děkuji za super článek, o barona Ungerna se už nějaký pátek zajímám. Informace dostupné na internetu jej většinou ukazují jako sadistu, ale Ossendowski v Zemi zvířat, lidí a bohů jej popisuje úplně jinak. Také byl konfrontován s názorem, že se jedná o Krvavého barona, po prvním setkání rychle změnil názor. Zpočátku měl štěstí, že mu při vstupu do Ungernova stanu nebyla sražena hlava, zapůsobil naštěstí věrohodně a ne jako vyzvědač, později mu dokonce baron vyprávěl velmi zajímavé informace ze svého života.\nNa konci rozhovoru byl baron smířen s tím, že bude v nejbližší době zabit, což mu ovšem zas až tak nevadilo, jako znalec východního učení věděl, že se bude zase reinkarnovat a pokračovat ve svém vývoji. Podle jiných informací se právě on považoval za další inkarnaci Čingischána... Moc by mě zajímalo jeho osobní pojetí karmy, kam chtěl dále směřovat, jako znalec buddhismu by si v tomto ohledu určitě měl udělat svůj názor - to už se ale pravdivě asi nedozvím. Bez spojenců více skutečně dosáhnout nemohl a věřím, že si toho byl dobře vědom, třeba chtěl na sebe jen upozornit a něco současníkům a hlavně budoucím generacím sdělit. I tím příkrým odmítnutím spolupráce s Japonci při konečném výslechu dává najevo, že o politiku mu zase tak moc nešlo.\nTa bambusová tyč je zajímavá, nejedná se o klasickou trochu upravenou nahajku na koně?\nJinak na youtube jsem asi před rokem našel dvě krátké cca dvouminutové ukázky na film, který ale nebyl nikdy dokončen, dnes už jsou obě pryč. Moc škoda.\nAno, buddhisté byli v tu dobu opravdu pod tlakem kapitalistů a hledali spasitele podobně jako severoameričtí indiáni zkoušeli přes Wowoku tanec duchů, zajímavá paralela.\nMáte-li někdo ještě více informací, budu velice vděčný, tahle osobnost je opravdu fascinující...\nRegistrován: 3/1/2016, 19:48\nod Ljubov » 3/1/2016, 21:36\nÚžasné! Za Ungerna von Sternberga jsem zvlášť ráda, nikdy jsem se nedokázala přenést přes svůj odpor k jeho povaze a teď tu máme skvělý článek!\nZačneme pozitivní fotografií sedmiletého Romana z roku 1893, který sice vypadá jako téměř nevinné dítě, nicméně problémy měl už od dětství. Z toho, co se zachovalo ze vzpomínek vychovatelů, byl pozdější Krvavý baron naprosto nevzdělavatelné dítě. Trpěl nejrůznějšími poruchami soustředění (dnes bychom ho nejspíše léčili na ADHD), nevydržel sedět a nejraději se věnoval preparování ptáků a menších savců.\nUngern-Sternbergovi sami sebe považovali za jeden z nejstarších ruských, i celoevropských rodů. Jak už bylo zmíněno v článku, tvrdili, že jeden z jejich předků padl u bran Jeruzaléma při třetí křížové výpravě (1189-1192). Kromě slavných bojovníků se mezi nimi našla řada ‚odpadlíků‘, kteří s gustem brázdili moře jako piráti, živili se astrologií a alchymií. Možná po některém z těchto lidí získal Roman Fjodorovič až obskurní zálibu v alchymii a chiromantii. Rukama byl naprosto posedlý. Údajně prohlásil: "Nechápu, proč jsou lidi, kteří se narodili na jednom místě a ve stejnou dobu podobní? Vždyť linie na ruce má každý jiné." Snaha založit alchymistický kroužek byla jedním z důvodů, proč byl vyloučen z gymnázia v Tallinnu. Spolužáci z námořní akademie vzpomínali, že jim Roman na prvních hodinách neustále kontroloval ruce a chtěl z nich vyčíst povahové rysy. Jednoho dne ale s celou chiromantii skoncoval a už o ní nikdy nemluvil ani nikomu nečetl z ruky. Údajně proto, že předpověděl, že jeden z jeho přátel brzy zemře a ono se tak opravdu stalo.\nSkrze svého otce byl Ungern von Sternberg spřízněn s generálem Paulem von Rennenkampfem. Jeho babička Natalja Wilhelmina se narodila jako von Rennenkampfová.\nSnažila jsem se dohledat něco o osudech jeho manželky Jeleny Pavlovny (princezny Ji), ale nepodařilo se mi najít téměř nic. Pouze to, že její příbuzný Zhang Kuiwu byl i gubernátorem oblasti Hailar (Chajlar) ve vnitřním Mongolsku. Údajně byla naživu v roce 1941, kdy pobývala na dvoře posledního čínského císaře Pchu I. Co mne zaujalo a brala bych to s rezervou, je zmínka na geni.com, že měla mít dceru Martu. O tom jsem nikde jinde nečetla, všude se operuje s faktem, že Ungern von Sternberg žádné děti neměl, i když se několik mladých mužů později vydávalo za jeho syna – zejména ve 30. letech poté, co vyšla kniha Bůh války - Baron Ungern. Jeden z údajných synů se objevil v Paříži, dalšího našli v roce 1994 v Číně, kde vypravoval historky o životě svého otce. Až to připomíná osud velkokněžny Anastázie Romanovové. Nebýt války, těžko říct, kde by skončil. Možná v nějaké pijatice. Našla jsem ještě zajímavou historku o jeho pobytu u zabajkalských kozáků. V té době Ungern von Sternberg konzumoval hodně alkoholu a experimentoval s narkotiky. Jestli to bylo opium, morfium či něco jiného netuším. Ostatní si museli zvyknout na jeho prudké změny nálad a vztek, s nímž reagoval na sebemenší urážku a každého hned zval na souboj. Jednou se po pár lahvích nepohodl s jedním důstojníkem a vsadil se, že dokáže překonat na koni vzdálenost asi 420 kilometrů z místa tábora až do města Blagověščensk. Druhý den ráno ho všichni, včetně důstojníka, kterého urazil, přemlouvali, aby to nedělal. Podobný kousek se jim zdál šílený i pro ‚šíleného barona‘. Ungern von Sternberg si vzal s sebou jen pušku a pár zásobníků a vyrazil. Sázku vyhrál. Je to osobnost rozporuplná, ale nesmírně zajímavá. Ještě jednou dík.\nod Rase » 4/1/2016, 18:04\nTakhle mě nenapadlo, se na Ungerna podívat. Diky za postřeh z oboru psychologie\nOpět děkuji za skvělé doplnění (hlavně ty postřehy z mládí jsou úplně skvělé)\nKdyž člověk vidí, do jaké rodiny se narodil (jaké měl předky), tak se snad ani nejde divit jeho zájmům a povahovým rysům\nMožná se jenom narodil do špatné doby - množství zájmů a aktivit je vskutku fascinující\nJestli jsi Ossendowského cestopis četl, tak budu jen rád pokud se podělíš o některé postřehy (mě se to číst celé nechtělo).\nFilmů na tohle téma je poměrně dost. Tady jsou ukázky z různých ruských filmů: https://www.youtube.com/watch?v=8dkPIjfikKc\nKvalitu bych ale nehledal, tady je ten mongolský: https://www.youtube.com/watch?v=wtAelzTyl24\na tady je ruský film Вепрь/Boar/Divočák (2005): https://www.youtube.com/watch?v=2LVQLQSK6t0\nMě osobně se víc líbí tenhle natočený kousek o Mongolsku od Japonců (1920): https://www.youtube.com/watch?v=RLyB1Bus0-o\nKlasikou je pak komix Corto Maltese na Sibiři (1975), v originálu "Corto Maltese en Sibérie" kreslil Hugo Pratt. Děj se odehrává za občanské války v Rusku a jsou zde i českoslovensští legionáři a různé další zajimavé postavy.\nTady je ještě pár odkazů na Ungerna v popkultuře: http://surfingthekaliyuga.tumblr.com/tagged/ungern\nod Ljubov » 5/1/2016, 11:56\nNa osobnosti Ungerna von Sternberga se mohly odrazit časté sňatky mezi blízkými příbuznými. Přece jen málo generálů pocházelo z tak vysoké aristokratické vrstvy a vzhledem k starobylosti rodu se na některém členu rodiny postupná degenerace projevit musela. Zažil několik válek a to, co v nich viděl, muselo jeho charakter ještě více podnítit, zvláštně v tak divokých oblastech. Mohlo by být zajímavé sledovat, jak by se s tamními končinami vypořádali ti, které známe jako uhlazené generály z Petrohradského vojenského okruhu. Dar k učení se jazykům, talent pro filosofii a religionistiku by mu mohli závidět skoro všichni. Paralela s Rasputinem sedí jako ulitá, obě to byly výjimečné osobnosti s psychopatickými rysy a vysoce nadprůměrnou inteligencí. I když ani jednomu nevydržím na fotkách příliš dlouho koukat do očí.\nFakt není zač, co se týká těch pár vzpomínek, ale napadá mě jiná otázka. Ví se, co se stalo s tělem Ungerna von Sternberga po jeho smrti? U jiných bílých vojevůdců jsem se setkala s postupem, že byli pohřbeni na místě smrti, po vpádu rudé armády přemístěni jinam a po roce 1991 honosně pohřbeni na některém z velkých moskevských nebo petrohradských hřbitovů. Alespoň symbolicky, pokud by jeho hrob předtím zničen. Nicméně Ungern von Sternberg nebyl tak úplně bílý. Byl zastřelen v Novonikolajevsku (dnes Novosibirsk), to je poslední mně známý fakt. Víme, co bylo potom?\nod Krouzici_orel » 5/1/2016, 13:46\nDíky Rase za odkazy, všechny jsem si uložil a pečlivě prohlédnu.\nTo koukání do očí od Ljubovy je zajímavé a souhlasím, právě z cestopisu je jedna fotka s krvavým okem baronovým opravdu děsivá. To já se do očí každému dívám rád, mám větší šanci uvědomit si, co si o mě myslí. A náš cestovatel se zachoval při prvním kontaktu s baronem zrovna tak, myslím, že udělal dobře...\nCestopis rozhodně doporučuji přečíst, jsem sice nadšenec do všeho indiánského, ale ani Mongolsko, Indie nebo Sibiř mi nejsou lhostejné a ruská občanská válka mě přitahuje opravdu dost. Ossendowski toho procestoval požehnaně a cestopisů z jeho doby alespoň v češtině zrovna moc není.\nNásledují mé postřehy z knihy:\nNa Ossendowského určitě zapůsobily místní zvyky, protože neodolal a nechal si věštit z beraní kosti, podle jeho slov se před příjezdem do Urgy setká se srmtí... A skutečně, několik lidí, které znal, od té doby zemřelo. Věštec mu také pověděl o dvou trojúhelnících a cestovatel si těsně před setkáním s Ungernem všiml, že tamní klášter Van-Kure má takový tvar a leží na ostrově také připomínající trojúhelník, takže jeho původní nedůvěra k věšťbám byla dosti narušena...\nBaron určitě uměl skvěle působit psychologicky, před návštěvou O. v jeho jurtě (baron se při svém stylu života mobilní jurty opravdu oblíbil) hlídal skrytý kapitán Veselovskij s šavlí v ruce, který měl jediný příkaz, při prvním náznaku zrady cestovatele popravit. A kaluž krve u vchodu, které si návštěvník nemohl nevšimnout, jen umocnila ten "správný" dojem o hostiteli.\nNaštěstí se O. zachoval chladně a po baronově přivítání mu dal jasně najevo, že ho politika nezajímá a není zrádce, vydržel pohled Ungernových očí a ono to vyšlo, kapitán s šavlí byl propuštěn. Je zajímavé, že i baron byl informován mnichem, který měl vizi o tom, že jej někdo z Evropy navštíví a budou si vzájemně hledět do duše...\nV Urze byl už baron mnohem sdílnější, právě zde už tušil, nebo lépe řečeno přesně věděl, že se blíží ke svému konci a chtěl své činy, ale hlavně myšlenky někomu sdělit. Zajímavě vypráví o svých předcích a touze vytvořit buddhistický vojenský řád. Buddhismem byl okouzlen stejně jako jeho děd a rád jej porovnával s křesťanstvím, žádný náboženský fanatik to ale nebyl, pokud jej správně chápu, spíš ho tyto nauky vedly k dalšímu pochopení světa na jeho životní cestě. Zajímavé určitě nejen pro mě by bylo zjistit jeho chápání karmy a osudu, to cestovatel popsat samozřejmě nemohl.\nPokud cestovatel píše pravdu, baron každému viděl do duše, parádně to popisuje u scény se zajatci, kde okamžitě rozpoznal komisaře a zmobilizované sedláky, zajímavé... Zde nezbývá, než citovat baronova slova: "" Ještě 130 dní a pak konec, Nirvána."\nMimochodem, z cestopisu jsem se dozvěděl, že ta bambusová hůl s krátkým řemínkem k pohánění koně se jmenuje tašur, ovšem podobnost s nahajkou tu jistě je taky (mě na moje koně stačí klacík z lesa, ten taky funguje, stačí pořádně zamávat nad zadkem...).\nJinak strašlivého krvavého generála popisuje jako vynalézavého auditora, který je schopen obejít všechny hlídky, ukázat se v hlavním štábu a pak se do každého pustit, to na jeho pověsti určitě také něco zanechalo. Většina z nás tyto lidi určitě zrovna v lásce nemá... Ale na druhou stranu se mu stejně nečekaně zjevil u postele s vysvětlením, že jej do Urgy nemůže dopravit svým autem, takže mu půjčuje znamenitého velblouda a dvě kozácké ordonance a zmizel dříve, než mohl O. zareagovat. Na hlídku jel klidně i sám s jedním kozákem a když si obhlédnul čínské pozice, patřičně je zkritizoval, vrátil se zpět a hned věděl, kudy udeřit, je to takový von Štrachvitz nebo Rommel své doby.\nZajímavá je zmínka o plukovníku Sipajlovovi, bývalému carskému četníkovi a momentálnímu veliteli Urgy. Ossendowski jej popisuje jako vraha a šílence s tím, že spousta jeho nechutností byla dána na vrub baronovi. Byl to prý jediný člověk, kterého se Ungern bál - plukovník prý znal jeho pověrčivost a určitě jí dovedl patřičně využít stejně jako rudí soudruzi před konečným baronovým chycením.\nKaždopádně ke svým podřízeným se choval jako ke zvířatům a ne jako k lidem, holt aristokrata ani buddhismus nezmění, to mě na něm mrzí asi nejvíce...\nDržím se hesla, že nikdo a nic není dobré, ani zlé, jen naše mysl stále něco neúnavně hodnotí. Postava barona je nesmírně zajímavá, je zajímavé jí studovat a snažit se pochopit. Také to byl člověk jako my všichni, ukrutností, kterých se dopouštěli vojáci pod jeho vedením se dopouštěli všichni na světě, pokud si tuto životní cestu měli prožít. Mezi ruskou revoluci, americké vybíjení indiánů, anglické vybíjení černochů, francouzské vybíjení asiatů, německé koncentrační tábory a podobné nechutnosti musím dát rovnítko stejně jako mezi kapitalizmus, komunizmus nebo monarchii. Vše je o lidech, tedy o nás, změnit můžeme každý jen sám sebe, to za nás neudělá nikdo jiný. Na druhou stranu tak, jak to chápu já, si musíme v mnoha životech prožít nejrůznější situace, státní zřízení, setkat se s různými typy osobností, abychom se mohli dále vyvíjet, právě názor barona na tuto problematiku bych opravdu rád znal, tuším, že by ho toto téma nesmírně zajímalo.\nod Rase » 5/1/2016, 18:11\nJeště jsem našel, co se dělo po obsazení Urgy:\nPo obsazení Urgy a Ungernův odkaz\nBaron Ungern nechal své vojáky po tři dny město rabovat (středověkká praxe při dobytí města které se nevzdalo). Po třech hrůzných dnech se vydal do centra města, aby převzal vládu. Cestou spatřil dvě mladé mongolské ženy, které nesly ukradené látky - o týden později byly oběšeny. Volkov popsal zdivočelé psy, kteři okusovali mrtvoly ležící na ulicích. Tito psi byli hodně známým nešvarem města i z dřívějších dob. Vycházeli ven po západu slunce, jedli výkaly, různé zbytky a pro neopatrné chodce byli velice nebezpeční - museli nosit okované hole a lucerny. Volkov také popsal usekané hlavy na podlahách čínských obchodů a kozáky oděné do hedvábných šatů, které měli přehozené přes otrhané uniformy. Velitelem města byl jmenován neblaze proslulý Leonid Sipailov. Rabování, vraždění a znásilnění se trestalo smrtí. Opilost byla trestána bambusovou tyčí: 25 ran pro civilisty, 50 pro vojáky a 100 pro důstojníky. I tak ale dva kozáci a jeden mongol porušili zákaz a ukradli lahev Brandy. Byli chyceni a lahev museli vrátit. Mongol pak musel pověsit zmíněné kozáky a následně byl i on oběšen. Po dvou dnech žádal čínský prodavač, aby mohl ony oběšené zloděje odříznout - prý mu zápach z mrtvol odháněl zákazníky. Když bylo čínským obyvatelům města nakázáno, aby vyklidili město od mrtvol, major Dockray, Angličan žijící ve městě, odhadl počet zabitých na 2500. Rozpadající se mrtvoly a hodující psy, bylo možno v ulicích vidět i v den Ungernovy korunovace (oslav na které byli pozváni mongolové z okolí) - právě tehdy měl být Baron vyfotografován (nejznámější fotografie v úvodu článku). V této době relativní klidu proběhl ještě organizovaný pogrom vůči židům (a zabavení jejich majetku). Odhadem bylo zabito 50 židů (mnozí židé i celé rodiny se ukryly u obyvatel města). Obecně vzato Mongolové a další etnické skupiny ve městě, moc nechápali proč "blonďatí rusové" zabíjejí "tmavé rusy", a neruzměli ani tomu že všichni židé jsou bolševici. Zdroj: http://www.brightreview.co.uk/ARTICLE-U ... -1921.html\nBaronovo exotické dobrodružství lákalo i různé evropany. V době Třetí Říše(1938) napsal Němec Berndt Krauthof román "Ich Befehle". Připomenu Schäferovu expedici do Tibetu z roku 1939, v rámci pseudoinstituce Ahnenerbe, která je velice známá. Sice nemá přímou spojitost s Ungernem a mongolskem, ale tehdejší fascinace Němců buddhismem stojí za zmínku. V roce 1973 sepsal francouzský pravicový spisovatel Jean Mabire (dříve sloužil u Waffen SS), smyšlený příběh z Baronova života: "Ungern - Le Baron Fou" (později publikovaný jako "Ungern - Dieu De La Guerre"). Později vyšly i další knihy na téma "Baron Ungern", filmy a jiné, více méně zkreslené a škatulkující Ungerna do role psychopatického masochisty. Mno co se dělo po jeho smrti se mi nepodařilo najít. S pohřbením v masovém hrobě bych nepočítal (patrně byl popraven sám). Pokud by se dostal do rukou buddhistů tělo by bylo rozsekáno a necháno zvířatům - je velice nepravděpodobné, když byl popraven v Rusku. Ani bych nevěřil tomu, že byl pohřben (byť i Carská rodina byla). Dle mého byl spálen, nebo hozen do nějaké blízké řeky.\nod Rase » 5/3/2016, 19:01\nNa konci roku 1918 působil (Jaroslav Hašek) jako velitel oddílu Čuvašů v Rudé armádě a jako zástupce vojenského velitele bugulmského okresu. Podle všeho se choval dosti brutálně a nařídil značný počet poprav. Jako komisař sloužil v politickém oddělení Tuchačevského 5. armády Východního frontu a potom na Sibiři, kde vydával několik časopisů. Jedním z nich byl také první časopis v burjatštině „Jur“ (úsvit). Roku 1920 byl v Irkutsku, kde působil jako člen městského sovětu, zraněn při vražedném útoku. V témže roce pravděpodobně podnikl v sovětských službách záhadnou misi do Mongolska\nJaroslav Hašek v Mongolsku\nPokud se dá věřit Wikipedii, tak Jaroslav Hašek údajně podnikl roku 1920 cestu do Mongolska.\nSpisovatel Pavel Gan, sepsal pokračování Dobrého Vojáka Švejka, nebo spíš vyplnil mezeru v osudu Jaroslava Haška (Jaroslav Romanovič Gašek). Vychází z reálných podkladů a některé doplňuje. Přeci jen Hašek byl v roce 1920 na dálném východě vysoce postaveným členem štábu 5.armády v Irkutsku, odtud to do Mongolska nebylo daleko - podél Bajkalu, po transsibiřské magistrále na Jih. Navíc v Irkutsku byli i mongolští revolucionáři (komunisté) Chorlogín Čojbajsan a Damdin Süchbátar, vyčkávající na příležitost vrátit se do Číňany okupovaného Mongolska (Ungern je předběhl). Pavel Gan zmiňuje i Ungerna, ale zde nezmiňuje nic víc než je v článku. Ganova práce je hodně zajímavá (byť si asi dost domýšlí) a mě osobně nenapadlo, nebo jsem si nespojil, že Hašek byl vlastně dost blízko dění kolem Ungerna von Sternberg a Mongolska. Nyní ale trochu čísel:\nUž v prosinci 1920, přijel Hašek do Československa. Ungernova armáda vpadla do Vnějšího Mongolska v říjnu 1920. Dá se říct, že se minuli (něco zabrala cesta), ale je dost možné že Hašek o Ungernově bandě věděl a pokud Hašek opravdu byl v Mongolsku, muselo to být před Ungernovým vpádem. Hašek možná podporoval mongolskou revoltu vůči Čínským okupačním silám - přeci jen vyznal se ve výrobě novin, tak mohl mít ukolem, šířit revoluční myšlenky, v podobě novin, na území Mongolska.\nTohle si přečtěte: http://www.ucl.cas.cz/edicee/data/sborn ... LKT2/5.pdf\nPavel Gan: http://www.radio.cz/cz/rubrika/knihy/pa ... uje-svejka\nod jmodrak » 3/11/2016, 15:50\nNo, Hašek si s Ungerom aj "zabojoval". Opisal to aj vo svojej poviedke z Ruska. Mal mať jednanie s miestnym dalajlámom, vládcom časti Mongolska (Tibetský nie je jediný). Cestou sa na je ho doprovod lepili ďalšie oddiely miestnych warlordov, ktorý predpokladali ťaženie do Mongolska. Dalajláma preventívne utečie a "Haškovu armádu" rozpráši Unger a je ho divízia. Na veliteľstve zahlási, že dalajláma na schôdzku neprišiel. Presný názov poviedky si už nespomínam.\nod Rase » 3/11/2016, 20:07\nTedy by to sedělo i časově, že po rozprášení "armády" se Hašek vrátil do ČSR. Paráda - díky za doplnění\nJe docela zajimavé, se na celou věc podívat z pohledu Ungernova nadřízeného atamana Grigorije Michajloviče Semjonova (1890-1946).\nMongolsko z pohledu Grigorije Semjonova\nNa konci roku 1919 se začíná Bílá armáda na Sibiři hroutit. Kolčakova pozice se stala neudržitelnou a čelíc jisté porážce musel rezignovat. Rozkazem admirála Kolčaka byla 4. ledna 1920 předána Semjonovovi vojenská a občanská moc na celém území východního Ruska, které ještě zůstávalo v držení bílých. Admirál Kolčak byl brzi zadržen Politickou komisí v Irkutsku a na začátku února 1920 byl popraven. Na začátku roku 1920 se bolševikům podařilo porazit bělogvardějce na Ukrajině.\nAtaman Semjonov se sice jmenoval nejvyšším velitelem na Sibiři, ale v té době už nebyl schopen udržet své jednotky pod kontrolou. Začaly beztrestně loupit, zabíjet a znásilňovat, a nestaly se z nich nic víc než pouze lupičské bandy. Tehdy došlo k celé řadě zločinů, za jejichž viníka byl pokládán Semjonov, ačkoli se vesměs staly bez jeho vědomí. Otázkou je, co vše lze přičíst na vrub Ungernovi (nejspíš dost). Jedná se například o upálení komunistického komisaře Sergeje Laza v kotli parního stroje. V červnu 1920 byla podepsána mezi sovětským Ruskem a Japonci smlouva z Gondoty, na jejímž základě se Japonci začali stahovat ze Sibiře. Semjonov a Ungern tak vedli již jen bandu, kterou mohli Japonci podporovat jen nepřímo. Japonci se tedy začali stahovat ze Zabajkalska a v říjnu 1920 padlo hlavní město oblasti Čita, které Semjonov držel. Jeho jednotky tak byly zcela vytlačeny z území Zabajkalska a chystal se utéct do Mandžuska. V tento moment se Ungern rozhodl využít šance, vypověděl spojenectví se Semjonovem a připravil svá vojska pro vpád do Mongolska. Ungernova Asijská jízdní divize, v počtu nepřevyšujícím 800 mužů, vpadla do Vnějšího Mongolska ještě v říjnu 1920. Události tedy šly velice rychle. V tento moment nebyla Ungernova armáda ničím jiným než prostou bandou trhanů a lupičů, kterých byly po celém Rusku spousty a byly postupně likvidovány Rudou armádou.\nJak již bylo řečeno Irkutsk byl městem, kde se shromažďovali uprchlí mongolští revolucionáři (komunisté) Chorlogín Čojbajsan, Damdin Süchbátar a je tedy pravděpodobné, že právě v Irkutsku byl i onen mongolský dalajláma (patrně též přátelsky nakloněný k bolševikům). S největší pravděpodobností se tak Hašek mohl střetnout s Ungernem přibližně před říjnem 1920. Nejspíš to bylo v nějaké menší půtce, jelikož na situaci to nemělo vliv. Rudá armáda postupovala a během října Semjonov s Ungernem ustupovali, spíš tedy všude prohrávali. V Mongolsku pak Ungernova Asijská jízdní divize poražena nebyla, jelikož byla ve stavu, kdy stačilo docela málo. Není mi známo, že by za ním do Mongolska vyrazila nějaká armáda z ruské Sibiře, přeci jen to by čínské okupační jednotky těžce nesly. Někdy v roce 1920 ale Hašek prokazatelně byl v Mongolsku, otázkou ale je, zda i s "armádou", kterou mohl Ungern porazit. Jak dlouho mohla trvat cesta z Irkutska do ČSR netuším, Hašek měl patrně dost naspěch a nemusel zdlouhavě putovat jako naši Legionáři, ale stejně to musel stihnout do prosince 1920, kdy již byl doma.\nČita se nachází dost na Severovýchodě od hranic s Mongolskem. Semjonov tak patrně zamířil nejkratší cestou do Mandžuska (na Jihovýchod) Ungern musel vyrazit na Jihozápad, aby se do Mongolska vůbec dostal. Jedná se tedy o další možnost, kdy se mohl Hašek s Ungernem střetnout. V tomto případě by mohl být Hašek součástí nějaké menší jednotky (patrně tvořenou převážně mongolskými komunisty), kterou Ungern odrazil při cestě do samotného Mongolska. V ruské části Sibiře totiž nebylo už kam ustupovat. Zmíním ještě, že po porážce od mongolských komunistů se Ungern na začátku srpna 1921 stáhl na Sibiř, znovu se spojil se Semjonovem a Japonci. Dokázal dobýt Burjatsko a následně se zase stáhl do Mongolska. 20.srpna 1921 byl Ungern vydán nepříteli. V září 1921 byl Ungern popraven. Semjonov pokračoval v ozbrojeném odporu, na území dnešního Přímořského kraje, rovněž pouze do září 1921. Jemu se ale podařilo prchnout do Číny a následně USA. http://www.infoglobe.cz/res/archive/403 ... 1302641510\nod Rase » 22/6/2017, 11:08\nMongolsko na fotografiích Alberta Khana\nMongolsko navštívil v roce 1913 i známý francouzský bankéř, cestovatel a především fotograf, Albert Khan. Zde pořídil mnoho dokumentárních snímků běžného života domorodců, ale jeden snímek vyvolal pohoršení. Je na něm žena uvězněná v dřevěné bedně a ponechána svému osudu v poušti. Lidé byli takto odsouzeni k pomalé smrti hladem a žízní. Byť se často snažili prosit kolemjdoucí lidi o vodu, tak si tím pouze prodlužovali utrpení. Tento způsob popravy byl tehdy rozšířený po celé Asii. Zde lidé byli uzavíráni do kovových rakví s malým otvorem, kam jim občas někdo hodil jídlo. Dříve nebo později tak v bedně nebo rakvi zahynuli. Poblíž mongolské ženy uvězněné v bedně, leží prázdná malá miska na vodu. Fotograf ženě nepomohl, zůstal jen pozorovatelem a držel se pravidla všech antropologů - nijak nezasahovat do místní kultury a zvyků. Tento konkrétní snímek byl publikován v roce 1922 v magazínu National Geographics. Objevily se názory, že příběh kolem této situace je vymyšlený, nicméně nikdo nezpochybnil autenticitu samotné fotografie. Za povšimnutí stojí náboženský symbol svastiky vyrytý na bedně vedle zámku. Původ vzniku těchto barevných fotografií a o samotném jejich autorovi, si můžete přečíst celý článek, zde: viewtopic.php?f=92&t=7569\nod fru » 20/2/2018, 17:15\nNevím, jestli Hašek byl na své působení v Rusku hrdý. To už se zřejmě nedozvíme.\nRuští legionáři měli o jeho působení docela dobré informace a otazník se vznáší nad tím, že když se tak seberealizoval za doby Občanské války proti bílým, proč v Rusku nezůstal. Když se po návratu do Čech z Prahy vystěhoval na venkov do Lipnice, aby se pak ve spolupráci s malířem Panuškou pozvolna uchlastal v zapomnění. Nedávno jsem se byl na Lipnici podívat na jeho hrob a dle stavu tam nikdo nechodí, natož aby ho udržoval. Jako člověk charakterové snad i selhal a nebyl sám. Jako povídkář byl velmi talentovaný až geniální.


Miroslav Macek: Už jste si dnes určili pohlaví? | ParlamentniListy.cz – politika ze všech stran\nParlamentníListy.cz » Aréna » Názory a petice » Miroslav Macek: Už jste si dnes určili pohlaví?\nNárodní kontrolní úřad oznámil, že stát v letech 2016 a 2017 rozdělil neziskovým organizacím 26,26 miliardy korun. Neměl ale k dispozici žádnou analýzu toho, jaké služby společnost potřebuje a řádně nezkontroloval užití rozdělených dotací.\nEU , Macek , NKÚ , Neziskovky , Trump


Management - Volná pracovní místa Náchod\nVolná pracovní místa Náchod - obor Management\nČeský výrobce EVONA a.s. přijme vedoucí prodejny do Náchoda. Pracovní poměr na dobu určitou (1 rok) s předpokladem prodloužení. Pozice je vhodná i pro osoby zdravotně znevýhodněné a osoby se zdravotním postižením s max. 2. stupněm invalidity. Požadavky: příjemné vystupování, pozitivní přístup k zákazníkům. Prosíme o zaslání...\nPlat: 23000 Kč Místo: Česká SkaliceNabídka Náchod\nPlat: 27000 Kč Místo: Česká SkaliceNabídka Náchod


Diskuse K-report (Archiv 2012): Vlečky, vlečkové systémy, důlní dráhy\nDiskuse K-report » Archiv 2012 » Železnice » Vlečky, vlečkové systémy, důlní dráhy « Předcházející Další »\nArchiv diskuse Vlečky, vlečkové systémy, důlní ... do 30. 01. 2012 Ragulin679 60 1 30-01-12 20:10\nArchiv diskuse Vlečky, vlečkové systémy, důlní ... do 19. 02. 2012 David_pecina 60 1 19-02-12 10:08\nArchiv diskuse Vlečky, vlečkové systémy, důlní ... do 02. 03. 2012 Němec_z_ova 60 1 02-03-12 20:27\nArchiv diskuse Vlečky, vlečkové systémy, důlní ... do 20. 03. 2012 Cogwheel 60 1 20-03-12 20:03\nArchiv diskuse Vlečky, vlečkové systémy, důlní ... do 09. 04. 2012 Diego 60 1 09-04-12 22:01\nArchiv diskuse Vlečky, vlečkové systémy, důlní ... do 24. 04. 2012 Masinka 60 1 24-04-12 08:24\nArchiv diskuse Vlečky, vlečkové systémy, důlní ... do 15. 05. 2012 Trolleybus 60 1 15-05-12 01:05\nArchiv diskuse Vlečky, vlečkové systémy, důlní ... do 09. 06. 2012 532 60 1 09-06-12 12:18\nArchiv diskuse Vlečky, vlečkové systémy, důlní ... do 18. 06. 2012 Radec5 60 1 18-06-12 13:11\nArchiv diskuse Vlečky, vlečkové systémy, důlní ... do 20. 07. 2012 Tchytil 60 1 20-07-12 21:44\nArchiv diskuse Vlečky, vlečkové systémy, důlní ... do 15. 08. 2012 Pene 60 1 15-08-12 18:18\nArchiv diskuse Vlečky, vlečkové systémy, důlní ... do 05. 09. 2012 Vagonet 60 1 05-09-12 20:33\nArchiv diskuse Vlečky, vlečkové systémy, důlní ... do 10. 10. 2012 Vagonet 60 1 10-10-12 14:01\nArchiv diskuse Vlečky, vlečkové systémy, důlní ... do 01. 11. 2012 Vagonet 60 1 01-11-12 14:22\nArchiv diskuse Vlečky, vlečkové systémy, důlní ... do 13. 11. 2012 Vagonet 60 1 13-11-12 18:01\nArchiv diskuse Vlečky, vlečkové systémy, důlní ... do 18. 12. 2012 Kecup 60 1 18-12-12 11:50\nOdesláno Úterý, 18. prosince 2012 - 13:38:03\nVeď ma nebite pán kapelník...\nInak to priecestie, to bolo teda "žrádlo". Urobiť tam kus kolaje odnikial nikam v oblúku s prevýšením, zaliať to asfaltom a potom do toho z oboch strán trafiť kolaj a jazdiť po tom...\nNo, prežili sme to...\nOdesláno Úterý, 18. prosince 2012 - 15:45:33\nKdyž nad tím tak přemýšlím - a co když nemuseli? Fyzicky je tam sice místo vexle výkolejka, nicméně v přiklopenym stavu je to jako s vexlí na odvrat (vlečku) a tudíž se z pohledu zabezpečovačky nic nemění.\nMění se, protože pětka výhybka se dala pojíždět v obou polohách, což u výkolejky jaksi nejde. Bez úprav by se dala rozsvítit bílá na Se4 i při výkolejce na koleji.\nOdesláno Úterý, 18. prosince 2012 - 18:13:39\nAno, to s tou bílou mě taky napadlo. Nicméně počítám že je to tam jen přechodně, než dojde nějakej štoura co se v tom definivně poštourá. No a do tý doby se do dá řešit nějak "dočasně", třeba vyloučením oné koleje (nebo vymontováním žárovky ). Ale nevím, jen se mi nechce věřit, že by to přepojovali a neudělali rovnou celý.\nOdesláno Úterý, 18. prosince 2012 - 19:02:20\nSpíš se šetřilo, protože by někdo musel zaplatit projekt a samotnou úpravu včetně protokolu a zápisu změny do průkazu způsobilosti. I když už i tato úprava znamená změnu původního projektu kvůli výměně výhybky za výkolejku (jestli kolejové úseky nechali, tak s velkou pravděpodobností navíc vznikl neprofil). Navíc po snesení nepotřebných prvků by se mohla zkrátit délka přejezdu a zlepšit rozhledové podmínky pro řidiče.\nOdesláno Čtvrtek, 20. prosince 2012 - 22:43:51\nDalší vlečka mezi Košicemi a Čiernou pri Čope: Ruskov - kamenolom\nOdesláno Čtvrtek, 20. prosince 2012 - 22:51:10\nOdesláno Pátek, 21. prosince 2012 - 11:26:12\nTak já po dlouhé době přidám svou vlečkovou fotoreportáž. Tentokrát z mého letního výletu do Loun. Jsou to dvě větve vlečky do bývalé porcelánky. Co je to dnes za firmu(y) jsem si ale bohužel nezapsal, třeba mne někdo místní doplní. Používaná je dnes jen část jedné větve, kde se jezdí na, dle mého názoru, novější odbočku do pro mne opět neznámé firmy.\nNejdříve si "projdeme" tu neprovozovanou větev. Detilnější popisy jsou u jednotlivých fotek.\nA nyní si "projdeme tu z části provozovanou větev.\nPS: kdyby někdo místní doplnil dnešní název firmy či firem nacházejících se v areálu, budu rád.\nOdesláno Pátek, 21. prosince 2012 - 21:25:31\nKratičkým vyhledáním na internetu zjištěno, že jde o firmu Elektroporcelán Louny, divize Izolátory Louny (druhá je v Merklíně).\nOdesláno Pátek, 21. prosince 2012 - 22:05:04\nKteré vlečky se v Praze ještě používají k soukromým podnikům? Vím o Feroně v Hostivaři, ale určitě nebude jediná.\nOdesláno Pátek, 21. prosince 2012 - 23:00:52\nZličín - areál patřící Pražské správě nemovitostí (dříve Siemens kolejová vozidla a před tím ČKD). Dokonce je na ní v provozu poslední motorová lokomotiva vyrobená v ČKD. Také je na ní pořád napojená zkušební kolej metra u depa Zličín. A navíc je tam zatrolejovaná kolej (tramvajové vedení) s tříkolejnicovou splítkou 1435 + 1000 mm pro zkoušky tramvají!!!!!\nZličín - a v dalším areálu (přímo proti nádraží) jsem zahlédl v létě brejlovce a os. vozy společnosti KDS. Mám pocit, že na jejich stránkách bylo, že tam mají deponii, ale raději se podívejte.\nMalešice - cca 2 roky jsem na podzim potkal čmeláka na vlečce do teplárny Malešice (byla to příprava na zimu).\nMalešice - vlečka pošty\nRadotín - předpokládám stále vlečka do cementárny\nUhříněves - Metrans.\nUrčitě jsem na něco zapomněl, tak snad mě někdo doplní.\nOdesláno Sobota, 22. prosince 2012 - 07:32:45\nOdesláno Sobota, 22. prosince 2012 - 13:31:36\n81 - 71: Ruzyně - Lagermax, v Bubnech se jezdí do ATECA a občas do teplárny.\nOdesláno Sobota, 22. prosince 2012 - 13:39:34\nKrč: V provozu vlečka do depa metra Kačerov a kovošrot Podaný, bývalá vlečka IPS je vytráhana.\nBraník: Vlečky bez provozu.\nModřany: Letos na jaře se jelo do strojíren, jinak ostatní vlečky mimo provoz.\nPraha Smíchov: Zde jedna vlečka přibyla, jde však jen o změnu z dráhy celostátní - koleje v areálu Výtopny Zlíchov. Takže tato vlečka je v provozu, ostatní mimo provoz......\nVysočany: Občas je provoz na vlečce, která je posledním zbytkem rozsáhlého vlečkového areálu ČKD.\nOdesláno Sobota, 22. prosince 2012 - 13:50:56\nBouřka: zapomněl jsem Vám v předchozím příspěvku poděkovat za to vyhledání firmy, takže tak činím teď, děkuji.\nOdesláno Sobota, 22. prosince 2012 - 15:33:30\nDěkuji za odpovědi. Kam se jezdí ve Vysočanech do bývalého ČKD? Jezdím kolem, nezdá se mi, že by ta vlečka byla nějak dlouhá. Je v provozu v souvislosti s výrobou nebo likvidací areálu?\nOdesláno Sobota, 22. prosince 2012 - 20:41:31\nNa začátku vlečky ve Vysočanech se nedávno (letos) nakládala "kontaminovaná" zemina a stavební rum ze zbourané býv. Kolbenovy továrny, ale myslím, že to už skončilo. Zda se občas jezdí ještě kus dál na vlečku, kde funguje firma SKD, netuším.\nOdesláno Neděle, 23. prosince 2012 - 09:59:06\nHorní Počernice - Neuber\nPraha Běchovice - Uhlené sklady\nPraha Čakovice - Český Plyn\nOdesláno Neděle, 23. prosince 2012 - 11:23:59\nPraha Radotín - Kondor\nPraha Vršovice - Mitas\nOdesláno Neděle, 23. prosince 2012 - 13:18:26\nVe Strašnicích se snad odváží odpady, jak se jmenuje vlečka netuším.\nOdesláno Neděle, 23. prosince 2012 - 21:48:42\ndrade:Papkov, jezdí od tam tud recyklovaný papír do Hněvic.\nOdesláno Úterý, 25. prosince 2012 - 05:30:55\nVlečka do cementárny v Radotíně se na rozdíl od vlečky KONDOR používá. A to tak, že velmi.\nOdesláno Úterý, 25. prosince 2012 - 08:22:41\nVlečka Kondoru v Radotíně se používá, provoz je ale velmi slabý.... Údajně se vozí jen zásilky, které po silnici nejdou bez zvláštních opatření přepravit, ale po železnici ještě bez zvláštních opatření přepravit jdou.... Čili je to evidentně o penězích, jak jinak .\nOdesláno Úterý, 25. prosince 2012 - 09:46:59\nBram: podle orezlých kolejí do Kondoru už dost dlouho nic nejelo. Já vím o 2 platných pokusech, ale nevím úplně fšechno....\nOna to je původní vlečka do PREFY (dnes pivoar Smíchov), ze které se úvratí vrací koleje do KONDORA. Dřív tam byla pobočka TATRA Smíchov, kde se dělaly laminátové kabiny tramvají a snad i lokomotiv (bez záruky). Do "pivovaru" (stáčírna) se zpočátku vozily cisterny po vlečce, ale to už dávno zaniklo.\nOdesláno Úterý, 25. prosince 2012 - 23:23:26\nHaldir: není vlečka č. plynu zaústěna do Prahy-Satalic?\nOdesláno Středa, 26. prosince 2012 - 09:41:57\nAdd vlečky v Praze: Vlečka Č.plynu je opravdu v Satalicích, v Čakovicích jsou nepoužívané vlečky do Avie a do cukrovaru, před cukrovarem (bývalým) se nedávno dělala reko hl.silnice, přejezd však byl zachován. Do Letova je vlečka již zlikvidována. Dále se tu snad nezmínili vlečky z Malešic, a to Ferona (v provozu) a do Neos-Investu (dříve Stavoservis) s odbočkou do LOM -letecké opravny. Ve Vršovicích je proti bývalé vozovce v ranžíru nepoužívaná stoupající vlečka do rozvodny-měnírny PRE, pod vršovickým depem je vlečka do plynárny Michle, a jěště přímo pod tratí pod depem v pravo (směr Krč) je silně zarostlá vlečka do nějaké stavební firmy. Vlečka ve Vysočanech do bývalého areálu ČKD provozovala naposledy firma FEROS (obdoba Ferony). A nebylo by už na čase, aby někdo vydal publikaci o pražských velčkách??? (Třeba Ty Brame????) Vždyť jen lokomotiv které kdy byly na pražských vlečkách jsem napočítal přes stovku!!!!\nOdesláno Středa, 26. prosince 2012 - 12:04:20\nCo se pražských vleček týče, podařilo se mi před nějakým časem sestavit tento seznam. Ve většině případů byly použity podklady SŽDC, kteréžto ovšem v mnoha případech nejsou zrovna aktuální.\nPodařilo se mi napočítat úctyhodných 68 vleček, co se lokomotiv týče, je to slabší. Pokud by se snad našel někdo ochotný provést doplnění a aktualizaci...\nPrazske vlecky.xlsx (13.7 k)\nOdesláno Středa, 26. prosince 2012 - 20:56:00\nKdysi jsem si podobně sepisoval vlečky v Brně a taky jich bylo kolem 60... a jak na to teď koukám, tak většina z nich už taky není v provozu. Živoucí vlečku s mašinkou by jeden pohledal...\nOdesláno Středa, 26. prosince 2012 - 22:15:24\nSypu si popel na hlavu. Myslel jsem Satalice a bohužel napsal Čakovice.\nOdesláno Čtvrtek, 27. prosince 2012 - 17:57:35\nJoe: díval jsem se že prasátko u Linde má konečně střechu nad hlavou\nOdesláno Čtvrtek, 27. prosince 2012 - 22:08:09\nAha, měl bych se tam po čase zas podívat, díky za info\nOdesláno Pátek, 28. prosince 2012 - 14:26:28\nDíky za podařený seznam z Prahy. Pokusím se dát dohromady něco z našeho města tedy z Plzně:\nPlzeňská Teplárenská (740.814)\nŠkoda Plzeň (709.513, 740.517, 704.520, 704.542, 704.544) v Lokomotivce je ještě na posunu 703.7\nMOVO Plzeň 700.050, 701.611\nŠkoda Electric (Doudlevce) je zde nasazen jeden z kmenových legoušků z hlavního závodu - viz. výše.\nTSR Kovošrot Plzeň - zapůjčen od ČD 721.222\nFerona Plzeň - obsluha náležitostmi ČDC\nPPR Overlack - Plzeň Koterov obsluha náležitostmi ČDC\nProperty Plzeň (Jatka)\nZZN Plzeň Belánka\nBetonárka Plzeň (u Ferony)\nM.A.T Plzeň (u Ferony)\nFyzicky neexistující už jsou vlečky Parní Mlýn, Porth Arthur, Sklady Ovoce a Zelenina.\nOdesláno Pátek, 28. prosince 2012 - 15:23:53\nV Praze se zapomělo ještě na vlečku ČSKD Intrans na Žižkově.\nOdesláno Pátek, 28. prosince 2012 - 15:37:22\nOna ČSKD Intrans ještě existuje ? Já myslel, že když jejich překladiště v Kolíně, Pardubicích a jinde se zrušila, že už je dávno "privatizován" a zrušen......\nOdesláno Pátek, 28. prosince 2012 - 15:38:41\nChtěl bych se zeptat. Je ještě reálná naděje že ožije pivovarská vlečka v Plzni?\nPodle fotomapy si nemyslím, že by to bylo nereálné když by byla vůle. Z kolejiště tam je zachováno relativně velké procento a vlečka nevypadá až tak špatně.\nOdesláno Pátek, 28. prosince 2012 - 15:49:00\nSamozřejmě, že existuje. Po Metransu je to druhá nejzatíženější vlečka v Praze. Za týden udělá 16-18 párů vlaků.\nOdesláno Pátek, 28. prosince 2012 - 16:14:47\nHaldir: V půlce 90.let prošla část vlečky Pivovaru obnovou, ale bohužel po různých nepřejících krocích koncem 90. let došlo k úplnému zastavení dopravy po kolejích. Posledními výkony byly v roce 1997/98 přepravy sladu a ječmene. Od té doby šlus. A naděje žádná v dohledné době není.\nOdesláno Pátek, 28. prosince 2012 - 17:33:24\nTo je sice velmi pravděpodobné. Nicméně do doby než bude vlečka totálně vytrhaná a na jejím místě bude postaveno něco jiného bude nějaká naděje.\nOdesláno Pátek, 28. prosince 2012 - 17:36:12\nI brněnský terminál ČSKD Intrans (u stanice Brno jih) přežívá, v posledních letech se tam i jezdí\nOdesláno Pátek, 28. prosince 2012 - 19:27:52\nDoplňte si vlečku do Světovaru. Původně byla dokonce elektrifikovaná.\nOdesláno Sobota, 29. prosince 2012 - 13:37:06\npánové zdravím, nemáte prosím někdo informace o cukrovarské vlečce v Břeclavi, kdy byla snesena, nebo třeba i snímek obsluhy na této vlečce? Zůstal tu přes řeku krásný nýtovaný most.\nOdesláno Sobota, 29. prosince 2012 - 15:00:39\nad. Plzeň: nevím jak letos, ale loni se ještě jezdilo do kovošrotu v Křimicích (SUDOVI ŠROT, REPUBLICE OCEL! ex. ČSKD). A dokonce se i letos jezdilo na panelárnu - v réžii "škodováků" (AWT).\nA k těm vlečkám pokud vezmu v úvahu horizont -60let ( ), tak ještě:\nvytrhané: Tep a Drobné zboží, Chemické závody m. Plzně (+/-), nákladové nádraží + tzv. "díra" s Jarkou+dvůr za Šumavskou, Pošta+rychlozboží, stavebniny ("Sever"), Kamenina, Bednárna, plynárna 3x (Doudlevce, Libušín a na "Severu" ČSD plynárna), papírna Bukovec, tabákové skladiště, "sdělovací dílny", skládka Sulkov+uhelné sklady+výzkumák (+/-), armáda Belánka\nnepojížděné/neobsluhované: Jednota, stavebniny, Spoje, uhelné sklady/sdělováci, MTH (vše Koterov)\nSŽDC používá plynárnu na Severu, šturc za hospodou, Koterov.\nČDC má jako VNVK (+/-) kolej na popelu/Lobezké a vojenskou rampu v Kot. - SŽDC soustavně likviduje veřejné nakládkové plochy a přesto se ještě najde v Plzni pár přepravců, kteří chtějí v centru nakládat/vykládat a proto se vykládá na panelce za Hornbachem -ozn. jako nová kolej XY - je to ostuda dráhy (SŽDC)!\nVlastní vlečka do pivovaru Světovar (později ČSLA, výtopna atd.) nebyla nikdy elektrifikovaná, protože provoz byl ukončen v 50. letech. Ale vl. plynárna (+n dalších), které byly na zbytku původní vlečky elektrifikovány byly. Ale je to jen slovíčkaření.\nVleček a různých nájemců, přepravců atp. bylo pochopitelně mnohem více, ale to bychom tu byli ještě zítra...\nA ke čtení doporučuji tuto knížku. Je to průvodce černouhelného dolování na plzeňsku.\nOdesláno Sobota, 29. prosince 2012 - 15:32:39\nVladimír_b: Jasně vlečku Světovar jsem myslel ve zkrácené podobě ke Koterovské ulici, komu to tam patřilo/patří jsem před lety nezjišťoval. Krátce před rokem 2000 trolej zkrátili k bráně vlečky, před pár lety k poslední výhybce Koterova a dnes snad nemají trolej ani předávací koleje nejblíž budově.\nOstatně když se rozšiřovala Rokycanská u Prazdroje na čtyřproudovku, tak se sice koleje zkrátily a část manipulační plochy zmizela, nicméně drážní lampy které nestály přímo ve vozovce a do stavby nového mostu přes nádraží jich tam kolem křižovatky několik osamoceně stálo, z toho 2 přímo ve středovém pruhu Rokycanské ulice.\nOdesláno Sobota, 29. prosince 2012 - 18:49:51\nvíce o této vlečce v Trpístech je zde\nOdesláno Sobota, 29. prosince 2012 - 18:57:19\nAgroservis Tachov. Jak je to dlouho co se staral o většinu zátěže na trati?\nOdesláno Sobota, 29. prosince 2012 - 19:00:27\nmam takový pocit, že poslední obsluha byla někdy v roce 1999 ... od té doby už jedině auty\nOdesláno Sobota, 29. prosince 2012 - 19:29:56\nKrajina nad pokladem: odkaz\nOdesláno Neděle, 30. prosince 2012 - 20:35:57\nTábor - vlečka teplárna 4.12.2012\nOdesláno Pondělí, 31. prosince 2012 - 10:55:29\nOmlouvám se, pokud nosím dříví do lesa, ale náhodou jsem na webu narazil na jednu školní práci, která se mi zdá hodně pěkně napsaná (navíc autorem je student gymnázia): 140 let vlečkové dopravy do cukrovaru Dobrovice (odkaz).\nOdesláno Pondělí, 31. prosince 2012 - 16:06:18\nVčera jsem při cestě autobusem kolem trati Kroměříž - Zborovice zahlédl něco, co připomíná pozůstatky vlečky do Mlékárny v Šelešovicích - zde jsou jasně vidět (asi?) koleje vedoucí do brány:\n0%2C15.17,http://maps.google.cz/maps?q=%C5%A1ele%C5%A1ovice&hl=cs &ie=UTF8&ll=49.257279,17.361624&spn=0.000733,0.001206&sll=49.2557 06,17.366638&sspn=0.373318,0.617294&t=h&hnear=%C5%A0ele%C5%A1ovic e&z=20&brcurrent=5,0,0&layer=c&cbll=49.257279,17.361624&panoid=al XtPBkhjRSLAZCOjvEHWA&cbp=12,332.57,,0,15.17\nA tady ještě druhý výskyt (asi?) kolejí ve stejné linii o kousíček dále:\n0%2C11.87&z=20,http://maps.google.cz/maps?q=%C5%A1ele%C5%A1ovice& hl=cs&ie=UTF8&ll=49.257571,17.362621&spn=0.000729,0.001206&sll=49 .255706,17.366638&sspn=0.373318,0.617294&t=h&hnear=%C5%A0ele%C5%A 1ovice&brcurrent=5,0,0&layer=c&cbll=49.257571,17.362621&panoid=js kMgl6MGySndU-rPyu35g&cbp=12,9.01,,0,11.87&z=20\nA zde bych řekl, že je cca uprostřed mapy i dobře viditelné možné těleso trati:\nZajímavé však je, že dosud nikde v řadě historických materiálů není o vlečce v Šelešovicích ani zmínka a na mapách Kontaminace.cenia ještě ani mlékárna neexistuje. Netuší někdo, zda tu opravdu někdy vlečka byla?\nOdesláno Pondělí, 31. prosince 2012 - 18:10:07\nTypoval bych na nějaké výkopy pro něco co nesnese prudké ohyby. Důvod je ten, že to nevede ke smysluplnému nanipulačnímu místu, v katastrální mapě nejsou žádné pozůstatky v podobě zvláštního dělení pozemků které by naznačovalo trasu vlečky. Dále asfalt ve kterém jsou udajné pozustatky bude souviset s budovamy které by v areálu byly postavené místo vlečky. Možná tam byla postavena vlečka do pískovny/stavby a ty pozůstatky byly součástí úvratě. http://www.mapy.cz/#x=17.363949&y=49.256046&z=15&l=15&c=2-8-3-15- 25-H&t=r&rp=m&m=978t2x8LNyF9GDJrKqGNK24bMIMwMuJ2N3NRNKPnMWRQNxJ.K rKaJyImISKdI1KJ2KN9GsOtGX6YKFPAIjX02MYoCUQS4TOi4MPxfmkNRCEMwHPNIN g\nZ nějakého důvodu byly koleje oblité asfaltem při dokončení stavby místo toho aby byly vytrhané. Možná v tomto prostoru posléze fungovalo nějaké manipulační místo po dostavbě kravína.\nOdesláno Pondělí, 31. prosince 2012 - 19:07:32\nNa té vlečce skutečně něco bude. Budu to tam muset v brzké době obhlídnout, když jsem skoro v místě.\nHaldir: Nechce se mi věřit, že by ta vlečka začínala v potoku.\nOdesláno Pondělí, 31. prosince 2012 - 19:25:37\nOmlouvám se. Trocha nepřesnosti.\nhttp://www.mapy.cz/#x=17.364340&y=49.252997&z=15&l=15&c=2-8-3-15- 25-H&t=r&rp=m&m=978t2x8LNyF9GDJrKqGNK24bMIMwMuJ2N3NRNKPnMWRQNxJ.K rKaJyImISKdI1KJ2KN9GsOtGX6YKFPAIjX02MYoCUQS4TQ1HbQk2RQBCi6lF7MiBI LcfiQ\nOdesláno Pondělí, 31. prosince 2012 - 20:13:49\nTo už je lepší. Ještě bych asi posunul připojení trochu výše k tomu křoví nebo stromu, nebo co to je. Vypadá to podle i podle pláně na místo, kde mohla být výhybka. Přes ty políčka a záhumenky určitě štreka nešla, spíš okolo po kraji sjednoceného lánu.\nOdesláno Pondělí, 31. prosince 2012 - 20:59:13\nK nápadu k tomuto vedení me přivedlo porovnání tvaru pole\nmezi dneškem a kontaminací. Navíc proti vedení vlečky směrem ke Kroměříži hovoří tvar terénu. Kdy tam lze představit spíše výtažnou kolej na menším náspu než pokračování.\nA když se podíváme z Gogle vozidla na předmětný oblouk. Tak si tam lze představit pěkný oblouk vlečky.\nTaké je možné, že v tomto případě pracuje jen naše představivost.\nOdesláno Pondělí, 31. prosince 2012 - 21:20:36\nAsi se tam zítra zajedu juknout, ať nevaříme ze vzduchu. Mám to 13 km, tak snad tu dálku nějak uřídím\nOdesláno Pondělí, 31. prosince 2012 - 22:14:02\nAle až po vystřízlivění ze silvestrovské oslavy\nOdesláno Pondělí, 31. prosince 2012 - 22:41:42\nJá Silvestra nijak neprožívám, jako (skoro) každý večer sedím u PC a dělám na stránkách


Hrádecké divadelní jaro - Hrádek nad Nisou - AtlasCeska.cz\nHrádecké divadelní jaro - Hrádek nad Nisou\n10.05.2013 - 12.05.2013 Hrádek nad Nisou\nNenechte si ujít Hrádecké divadelní jaro10.5.2013 - 12.5.2013První přehlídka dětského amatérského divadla v Hrádku nad Nisou. Pátek 10. května 201317.00 Zahájení přehlídkySaxofonové duo, Alžběta Prchlíková17.45 Cirkus plný pohádek divadelní představení Marka SýkorySobota 11. května 201315.00 Taneční vystoupení15.10 Divadelní představení ZŠ Donín15.30 Divadelní představení ZŠ…\nNenechte si ujít Hrádecké divadelní jaro\nPrvní přehlídka dětského amatérského divadla v Hrádku nad Nisou.\nSaxofonové duo, Alžběta Prchlíková\n17.45 Cirkus plný pohádek\ndivadelní představení Marka Sýkory\n15.00 Taneční vystoupení\n15.10 Divadelní představení ZŠ Donín\n15.30 Divadelní představení ZŠ Lidická\n16.00 Divadelní představení ZŠ Chrastava\n16.30 Divadelní představení ZŠ T. G. Masaryka\nKvětinový muzikál nejen pro děti. Kapka rosy podávaná s kostkou léta a půlnoční vytí vlčích máků. Pohádkový kabaret s autorskými písněmi a bleskovými převleky.\nAnna Duchaňová a Michal Němec Jablkoň.\n50 Kč / děti 30 Kč, vstupenky na celé tři dny 100 Kč / 50 Kč.\nVýtěžek je určen na podzimní soustředění malých divadelníků.\nMFC Brána Trojzemí\nPošlete SMS zprávu ve tvaru ATLASCESKA 76261 na telefonní číslo 9033350 a článek tak nikdo nepřehlédne!


Protipožární systémy – LOMAX Centrum Vestec\nTextilní požární uzávěry jsou vhodné pro minimální nároky na prostor, neboť jsou za normálních okolností svinuty v krytu, který je umístěn tak, aby nepřekážel běžnému provozu (obvykle nad otvorem). Uzávěr tak nevyžaduje žádný větší prostor po stranách otvoru, jano např. u posuvných dveří a vrat.\nRoletové požární uzávěry ATRPU mají požární odolnost EW 120 DP1 do rozměru 6×4 metry, EW 90 DP1 bez omezení. Pro zvýšení požární odolnosti je možné využít zkrápění (chlazení vodou). Tím lze dosáhnout požární odolnosti až EI 120 DP1.\nOcelový roletový požární uzávěr\nOcelové roletové požární uzávěry se používají k oddělování požárních úseků ve stavbě. Výhodou těchto požárních uzávěrů je možnost mechanického spouštění pomocí tavné pojistky – uzávěr je plně funkční i bez zálohovaného napájení.\nRoletové požární uzávěry FIREROLL E240 mají požární odolnost EW 15 DP1. Pro zvýšení požární odolnosti nebo větší rozměry uzávěru je možné využít odstupové vzdálenosti nebo krápění (chlazení vodou). Tím lze dosáhnout odolnosti až EW 120 DP1 resp. EI 120DP1.\nOcelový tepelně izolovaný roletový požární uzávěr\nZákladem jsou vodorovné ocelové lamely rozměru 100x23mm tvořené dvojicí pozinkovaných plechových profilátů rl. 1 mm, výplň je provedena minerální vlnou tl.20 mm, koncová lamela je ve tvaru „T.“ Disponují požární odolností EW 15 DP1 až EW 120 DP1, při použití zkrápění až EI 120 DP1.\nKřídlové a dvoukřídlové požární dveře, ocelové, hliníkové\nSpeciální požární řešení\nMáte zájem o protipožární systémy?


121 SEATů Ibiza ST 1,2 (51 kW) pro Českou poštu | auto.cz\nTitulní strana > News > Profi > 121 SEATů Ibiza ST 1,2 (51 kW) pro Českou poštu\n1.9. 2011\tJP\nBílé vozy SEAT Ibiza ST s výbavou Reference Copa mají pod kapotou tříválcový motor 1,2 12V (51 kW). Nová flotila vozů SEAT zahájila svou službu u České pošty v regionech Praha (27 vozů), Jižní Čechy (32 vozů), Severní Morava (39 vozů) a Jižní Morava (23 vozů).\nKe standardu výbavy Reference patří čelní a boční airbagy, centrální zamykání s dálkovým ovládáním, rádio s CD a MP3 přehrávačem a ovládáním pod volantem. Copa Reference přidává navíc 15palcová kola z lehkých slitin, klimatizaci, tempomat, přední mlhovky s integrovanou funkcí odbočovacích světel, elektricky ovládaná a vyhřívaná vnější zpětná zrcátka a vnější zpětná zrcátka a kliky dveří v barvě vozu.\nCeníková cena SEATu Ibiza ST Copa Reference 1,2 12V (51 kW) činí 244.900,-Kč. Hodnotu zakázky pro Českou poštu dovozce nezveřejnil.\nV roce 2010 prodal SEAT na českém trhu 1674 Ibiz, o rok před tím to bylo jen 979 ks. V roce 2009 začala stovku bílých SEATů Ibiza hatchback používat Celní správa.\nŠtítky Seat\tNové modely\tMalé vozy\tČeský trh\nPřidat názorDiskuse: 121 SEATů Ibiza ST 1,2 (51 kW) pro Českou poštu\nseat ibiza 04.09.2011 12:11 knight rider\nRe: No problem 01.09.2011 23:50 alambert\nRe: České poště 01.09.2011 22:32 Nerez\nRe: Re: Re: CPOST 01.09.2011 22:28 Nerez\nRe: Re: CPOST 01.09.2011 22:09 -- skrytý --\nRe: Re: CPOST 01.09.2011 18:19 Nerez\nRe: CPOST 01.09.2011 17:24 jenik1\nRe: České poště 01.09.2011 16:22 BeranK\nPocta 01.09.2011 16:16 Guttalax\nRe: Re: Re: HTP 01.09.2011 15:27 RS\nRe: Re: HTP 01.09.2011 14:52 escorpion\nRe: České poště 01.09.2011 10:55 kosmonaut\nRe: HTP 01.09.2011 10:50 RS\nRe: Re: pošta 01.09.2011 10:45 Adamantium\nRe: České poště 01.09.2011 10:43 jossalito\nRe: Re: Re: Re: CPOST 01.09.2011 10:42 jossalito\nNo problem 01.09.2011 10:41 Adamantium\nHTP 01.09.2011 10:40 Flai\nČeské poště 01.09.2011 10:39 Dinar\nRe: Re: Re: CPOST 01.09.2011 10:38 RS\nRe: Re: CPOST 01.09.2011 10:30 Nerez\nRe: CPOST 01.09.2011 10:24 jossalito\nRe: pošta 01.09.2011 10:20 _Teddy_\npošta 01.09.2011 10:04 overnight\nCPOST 01.09.2011 09:16 RS


Pascoe přírodní medicína získává Health Media Award 2016 | Pascoe\nPascoe přírodní medicína získává Health Media Award 2016\nHerečka Jana Pallaske předává prestižní ocenění „Health Media Award“ za skvělou komunikaci v oblasti zdraví a vyznamenává společnost Pascoe přírodní medicína jako „Health:Angel“.\nPascoe přírodní medicína je oficiální „Health: Angel“! Za společnost Pascoe převzali Dr. Jochen Kühn (vpravo) a Dr. Alexander Smeja (vlevo) v pátek prestižní cenu „Health Media Award“ za skvělou komunikaci v oblasti zdraví z rukou herečky Jany Pallaske. Již 9. rokem oceňuje „Health Media Award“ nejlepší komunikační projekty.\nWebová stránka Naturheilkunde.de je jeden z největších online portálů v oboru přírodní medicíny. Platforma poskytuje návštěvníkovi důležité informace o široké škále přírodních postupů, jejich použití a zajímavých faktech o různých účinných přírodních látkách. Lékaři, lékárníci a léčitelé mohou portál bezplatně využívat a prezentovat svou praxi nebo lékárnu na stránce Naturheilkunde.de. Této možnosti již využilo přes 10 000 lékařů, lékárníků a léčitelů, což nám umožnilo poskytnout pacientům rychlé a cílené hledání vhodného terapeuta pro přírodní medicínu nebo lékárnu specializovanou na přírodní medicínu.\nAnnette D. Pascoe, vedení firmy: „Přírodní medicína se těší v Německu velké oblibě. Stále více lidí bere zdraví do svých rukou a hledá si vlastního vhodného terapeuta. Nový portál umožňuje lidem rychlé a cílené hledání vhodného terapeuta.“\nPorota se mohla přesvědčit o výborném spojení pacientů s lékaři, lékárnami a lékárníky.


Dva v jednom. Kladenské divadlo uvede novou hru Otec/Matka | Týden.cz\nDva v jednom. Kladenské divadlo uvede novou hru Otec/Matka\nKladenské divadlo uvede v sobotu premiéru představení složeného ze dvou her francouzského dramatika Floriana Zellera. Název inscenace je Otec / Matka. Jde o kombinaci černé komedie a frašky, představení je druhou premiérou letošní sezony, režírovat ho bude Petr Štindl. Informovala o tom mluvčí kladenského divadla Magdalena Zelenková. Režisér Štindl už v Kladně dříve nazkoušel například představení Plíce.\nPodle uměleckého šéfa kladenského divadla Daniela Přibyla zkoušení dvou her najednou nebylo původně v plánu. Režisér si vybíral z několika textů, mezi nimi byl i Otec. V té souvislosti si Přibyl vzpomněl na hru Matka. "Nezávisle na sobě jsme došli k závěru, že nás láká uvést oba texty zároveň. Autor hry sice nezamýšlel diptych, ale když máme možnost tyto komorní hry spojit, byla by škoda toho nevyužít," uvedl umělecký šéf.\nPředstavení Otec / Matka by mělo být poslední premiérou kladenského divadla uvedenou v dočasném působišti souboru v Divadle Lampion. Během listopadu začne soubor zkoušet v opravené budově kladenského divadla. Reprízy těchto dvou her tak divadlo od příštího roku uvede v prostoru komorní scény rekonstruovaného divadla. "Tam budeme reprízovat Otce i Matku odděleně, každou jeden večer, společné uvedení obou her tak bude jen příležitostné," dodala dramaturgyně Marie Nováková. V Divadle Lampion jsou letos ještě v plánu čtyři reprízy.\nFlorian Zeller (*1979) je prozaik a dramatik, který se narodil a žije v Paříži. Kritikou je označován za nejtalentovanějšího z francouzských autorů mladší generace. Mezinárodně patří jeho hry k nejčastěji uváděným současným francouzským divadelním textům. V českém divadle se jeho hry objevily v královéhradeckém Klicperově divadle, které uvedlo hry Ten třetí a Kdybys umřel. Chebské divadlo uvedlo jeho hru Kolotoč.\nHra Otec měla nedávno premiéru na londýnském West Endu a na jaře 2016 se bude uvádět i na newyorské Broadwayi. Hry Otec i Matka získaly ceny za nejlepší francouzskou hru roku, a to loni a v roce 2011.


Vinařství Jakob Schneider\nÚvod »Vinařství»Jakob Schneider\nWeingut Jakob Schneider je rodinné vinařství s 18,5 ha vinic a roční produkcí cca 120 tis. lahví ležící v malebném městečku Niederhausen západně od Frankfurtu. Současným majitelem je Jakob Schneider, který je již pátou generací Jakobů v tomto vinařství. Tradice tohoto vinařství přitom sahá až do roku 1575.\nSvoje vinice pěstují na více než 50 druzích půd, z nichž výrazně převažují vulkanické a břidlicové. Odrůdová orientace vinařství je více než jasné – téměř 90% tvoří Riesling, dále Rulandské bílé, Rulandské šedé a cca 5% Rulandské modré. Jakob Schneider junior dokončil svá studia v roce 2007 ve městě Geisenheim, kde se nachází výzkumný ústav sadařství a vinohradnictví a od té doby oficiálně vede vinařství po svém otci.\nPřes veškerou modernizaci v posledních letech zůstává Jakob velmi konzervativní a to v tom smyslu, že region Nahe je pro něj terroir, ve kterém má možnost vyrábět unikátní vína a nikoliv místo, kde díky technologii vyrábí „nějaká“ vína.\nRiesling Grauschiefer trocken 2017 - Jakob Schneider\nRiesling Felsensteyer Halbtrocken 2017 - Jakob Schneider\nRiesling Hermannshöhle Auslese 2016 - Jakob Schneider\nNaše cena 579,0 Kč (23,2 EUR)\nRiesling Hermannshöhle Magnus Trocken 2017 - Jakob Schneider\nWeingut Jakob Schneider - německá vína z oblasti Nahe.


Šatní skříň KN304 černá zrcadlo - Nakup-nabytek.czKontaktO nákupu\nNábytekDětský pokojKancelářKuchyň a jídelnaLožniceObývací pokojŠatna a předsíňNačítám kategorie...Oblíbené produktyZajímavé články|Bytové doplňkyNačítám kategorie...Oblíbené produktyZajímavé články|KoupelnyNačítám kategorie...Oblíbené produktyZajímavé články|Krby a kamnaNačítám kategorie...Oblíbené produktyZajímavé články|PodlahyNačítám kategorie...Oblíbené produktyZajímavé články|Vířivky a infrasaunyNačítám kategorie...Oblíbené produktyZajímavé články|ZahradaNačítám kategorie...Oblíbené produktyZajímavé články|Akce a slevyNačítám kategorie...Oblíbené produktyZajímavé článkyŠatní skříň KN304 černá zrcadloProdukt již nejde koupit.Kód:CAS-SLA-TORONTO10-CEZEAN:SLA-TORONTO10-CEZHmotnost:220.000Výrobce:CasarredoProdukt je dočasně nedostupný. Pracujeme na jeho znovuzařazení do naší nabídky v co nejkratším termínu!PopisŠatní skříň s posuvnými dveřmi v moderním provedení. Korpus z kvalitního LTD je v barvě černé. Dveře jsou osazeny praktickým zrcadlem. Uspořádání polic viz. perokresba. Hrany u skříně jsou ohraničeny ABS páskou a skříň má hliníkové pojezdy. Dodáváme v demontovaném stavu.ParametryBarvaČernáNovinkaNeNovinkaNeŠířka180Výška215Hloubka61MateriálLTDNovinkaAnoDostupnostSKLADEMDoprava zdarmaTisíce zboží ihnedBezpečný nákupVýhodnější splátkyLevné obývací stěny, které vypadají jako z masivu. Vyberte si!Spousta lidí miluje vzhled dřeva a ráda by ho měla, jenže se bojí náročné údržby materiálu a také nechtějí do obývací stěny investovat tolik peněz. Existuje řešení, elegantní kompromis, který dobře vypadá a nevyžaduje moc péče. Podívejte se na něj! Nábytek z masivního dřeva jako by byl symbolem bohatství a hřejivosti domova. Na pohled vypadá skutečně nádherně a pro větší byty či domy je skutečným požehnáním. Ne všichni si ho však mohou nebo chtějí dovolit. Řešením je zvolit lamino či jiný levnější materiál, který i přes svou podstatu vypadá jako masiv? Není na tom nic složitého. Výhody a nevýhody dřeva: proč přemýšlet o alternativě? Dřevo a dřevěný nábytek má své výhody – vypadá skvěle, vytváří hřejivou atmosféru v místnosti, dá se kombinovat s mnoha barvami, v různých opracováních a provedeních ho lze zasadit do interiéru klasického, moderního, rustikálního i do spousty dalších. Má však také své nevýhody, kvůli kterým ho část z nás zavrhuje. Prvním aspektem je jeho cena, vyšší než cena srovnatelného kousku nábytku vyrobeného například z lamina. Další nevýhodou, která je pro leckoho nepřekonatelná, je to, že dřevo vyžaduje poměrně hodně údržby, aby i po letech vypadalo dobře a nebylo spíš pro ostudu než pro praktické užívání a potěchu oka. Pak je na řadě přemýšlet o alternativních materiálech, mezi něž řadíme například LTD, DTD, MDF nebo OSB. Tyto zkratky označují deskové materiály lišící se svou hrubostí, uspořádáním či typem pojiva. Zároveň jsou různě pevné, pružné a odolné. DTD = dřevotřísková deska bez úpravy povrchu LTD = laminovaná dřevotřísková deska, nejčastější materiál pro výrobku nábytku MDF = dřevovláknitá deska vznikající bez použití lepidel, s přirozenější strukturou než LTD OSB = dřevoštěpkové desky s pilinami lepenými formaldehydovou pryskyřicí, pevné a odolné desky, k výrobě nábytku se však používají jen velmi zřídka Tyto materiály mají to, co hledáme. Nevyžadují takřka žádnou údržbu, ale v dekoru dřeva vypadají skvěle a věrně dřevo napodobují. Dokonce i tak, že mohou vypadat jako vyrobené z poctivého masivu. Levné obývací stěny mohou být krásné Přesvědčte se sami o tom, že i levné stěny vyrobené z alternativních materiálů mohou dřevo nahradit a z vašeho bytu udělat interiér s hřejivou atmosférou. Nemusíte se o ně přitom starat víc než běžným utřením prachu či očištění vlhkým hadříkem. Co se ceny týče, kompletní obývací stěna se vzhledem masivu se dá pořídit třeba i za 8 000 Kč Kam dál? Preferujete elegantní černé obývací stěny s prvky skla ? Čtěte! Jak vybrat obývací stěnu bezchybně? Nechte si opticky zvětšit prostor ložnice díky netradičním zrcadlům šatní skříněVíte, že první zrcadla jste mohli najít už ve starobylých egyptských pyramidách? Jejich úkol byl jasný – přivádět do honosných hrobek faraonů co nejvíce denního světla. Až mnohem později v nich začali lidé hodnotit svůj zevnějšek. Dnes se ovšem opět vracíme k jejich prapůvodní funkci a v hojné míře je umisťujeme do interiérů, které potřebujeme opticky zvětšit a přinést do nich trochu toho denního světla. Co má společného světlo, zrcadlo, prostor a šatní skříň v ložnici? Dřevo, obloukovité vzory a zrcadlo hrají prim Hned první skříni dominuje oblíbený dřevěný dekor, ale i netradiční pojetí zaoblených tvarů, které u klasických šatních skříní příliš neshledáváme. Černé vlnovky, do nichž je velmi nenásilně vetkána jedna silnější zrcadlová, působí velmi elegantně a vizuálně přitažlivě. Skříň se hodí zejména do propojených předsíní nebo do místností vymalovaných světlou barvou. Symetrická kráska Milujete symetrické tvary a naopak se vyhýbáte obloukům, protože vám k obdélníkovým či čtvercovým skříním jednoduše nesedí? Pak se vám zaručeně zalíbí takhle kráska, kterou pořídíte v moderním černo-bílém provedení, jež je v současné době velmi populární. Symetrická zrcadlová výplň, uprostřed rozdělená na 4 části, jistě nadchne milovníky netradičních designových kombinací. Skvěle se hodí například do ložnice a místností, kde slunce svítí jen sporadicky. Symbol dokonalosti a harmonie Symbol Jin a Jang symbolizuje temnotu, světlo a jejich vzájemnou symbiózu stejně dobře, jako tato vkusná skříň, kterou si prostě zamilujete. Černo-šedá kombinace a zrcadlová polovina čínského znaku naplní příjemnou atmosférou ložnici i šatnu. Nutno podotknout, že v tomto případě jde o opravdu unikátní designový kousek, který bude v místnosti působit silně dominantně. Skříň je navíc v horní části vybavena LED osvětlením. Oblé hrany podruhé Pokud jste neměli zakulacených tvarů dost, pak připojíme ještě tuhle netradiční skříň, jejíž převážnou část tvoří především zrcadlová výplň. Nabízí dostatek prostoru pro hodnocení vaší vizuální přitažlivosti a díky LED osvětlení v horní části a správnému umístění v místnosti (ideálně naproti okna) přináší do interiéru také maximum denního světla. Závěrečná třešnička na dortu Závěr tohoto článku bude patřit rozložité krásce, jejíž tvary vás utvrdí v tom, že na velikosti doopravdy záleží! Velkolepá zrcadlová skříň, která nabízí maximum úložného prostoru, se stane dominantou ložnice, šatny nebo dětského pokoje. Místnost opticky zvětší a prosvětlí díky několika obřím zrcadlům, jež jsou její součástí. Bílá barva skříně je opět pro menší interiéry doslova jako stvořená. Podpořte sílu zrcadel…zrcadly! Z výše uvedeného vyplývá, že zrcadlo není potřeba věšet pouze na zeď. Může být součástí také vaší skříně, nebo i stolu či nábytku do obývacího pokoje. Abyste prostor ještě více opticky zvětšili a dodali mu na útulnosti, zaměřte se třeba na mozaiky vyrobené z barevných zrcadlových sklíček nebo další netradiční zrcadlové doplňky. Uvidíte, že takové zrcadlo rozhodně nepatří pouze do koupelny. Čtěte dál na podobná témata! O pěkných dveřích šatní skříně a jak je vybírat? Jak vybrat skříň, když je byt malý? Jsou dveře skříně odřené? Jak napravit? Jakou barvu skříně? Ergonomie sedacího nábytku: vyberte si pohodlné i zdravé posezeníAť už si vybíráte židli k psacímu stolu,křeslo k televizi nebo sedací soupravu, vždy se zaměřujete na to, aby bylo posezení na těchto kouscích nábytku pohodlné. Ve většině případů byste ale neměli podceňovat ani jejich funkčnost a ergonomii. Ergonomické provedení nábytku neboli tvarování sedacího nábytku hraje důležitou roli zejména tam, kde sedíme často, dlouho a měli bychom dbát na to, abychom si zbytečně nedeformovali záda, krční páteř a další části těla, které s deformací při sezení více či méně souvisí. Čím více ergonomicky tvarovaných kousků nábytku budete používat při různých příležitostech, tím méně bude k deformaci těla docházet, což po nějaké době stoprocentně pocítíte – nebo spíš vůbec nepocítíte. Kancelářská židle: nejčastější důvod bolestí zad Nikoho nejspíš nepřekvapí, že hodiny a hodiny strávené u počítače vyžadují hodiny a hodiny sezení na kancelářské židli. Pokud trávíte osm hodin denně právě vsedě, měli byste ergonomii svého místa věnovat skutečně velkou pozornost. Jak jinak totiž bude reagovat vaše páteř na nejrůznější pohodlné, ale nezdravé pozice, než bolestí a v horším případě trvalým poškozením? Jak tedy správně vybrat kancelářskou židli? Zaměřte se na následující aspekty, které pomohou snížit napětí zádových svalů: Neplatí, že nejpohodlnější rovná se nejlepší. Naopak – ergonomicky provedená židle vám možná nejprve přijde mírně nepohodlná, ale jakmile si na ni zvyknete, nedáte na ni dopustit. Sedák nesmí být příliš měkký a měl by být tvarovaný a zaoblený. Nezbytné je, aby byl výškově nastavitelný. Sedět bychom totiž měli tak, abychom měli stehna rovnoběžně s podlahou. Opěradlo je nejdůležitější částí kancelářské židle. Naprosto ideální je opěradlo s bederní opěrkou, která zajistí přirozenou oporu zad. Pro určitou skupinu lidí je nezbytná opěrka hlavy. Pokud máte potřebu se čas od času opřít, neváhejte a zaměřte se i na ni. Neméně důležité pro dlouhou, avšak pohodlnou práci u psacího stolu jsou opěrky rukou. Opírejte se o ně však jen lokty. Otočný a houpací mechanismus je důležitý pro všechny, kteří tráví denně opravdu spoustu hodin u počítače. Obojí dovolí pohodlné a zdravé sezení, ale také jednoduchou manipulaci a snadné protažení a uvolnění svalů. Křeslo k televizi: nelámejte se ani při relaxaci Kdo by se rád pohodlně neusadil k televizi nebo s pěknou knížkou? Nic vám v tom nebrání, jen se kromě pohodlí i v tomto případě zaměřte na tvarování nábytku. Vycházet můžete při výběru z některých výše zmíněných rad. Zaměřte se například na houpací mechanismus, kvalitní opěrky či tvarování zad, v nejlepším případě s bederní opěrkou. Ke křeslu, v němž byste rádi relaxovali, si pořiďte i taburet. Jestliže trávíte celé dny na nohách nebo je stejně máte svěšené dolů ze židle k podlaze, uleví se jim, když je necháte odpočinout ve vyšší poloze. Sedací soupravy: netravte na nich dlouhé hodiny Sedací soupravy nebývají ve většině případů tvarované. Je to z toho důvodu, že výrobci nepředpokládají, že by na nich někdo seděl například osm hodin denně jako na kancelářských židlích. Proto doporučujeme nevolit sedačky k práci z domova. Jsou určeny pro odpočinek, chvilkové poležení a třeba i pěkně nezdravé polohy. Ty však rozhodně nesmí trvat déle než večerní zprávy a film po nich následující. Existují ale i výjimky tvarované. Jde především o bederní opěrky na opěradle a o tvarování sedáku – ten bývá sklopen směrem k opěradlu, aby do sedačky člověk lépe „zapadl“. Bederní opěrka je v tomto případě také dobrá, ale jak pro koho. Záleží totiž na výšce osoby, která se sem posadí. Opěrka nikdy nesedne na míru vysokému i malému člověku. Kuchyňské židle: vhodné pro krátké posezení u jídla U kuchyňských židlí se obecně vsází spíš na design, případně na měkkost polštářů než na jakoukoli ergonomii. Přesto i u některých kousků z této kategorie můžeme najít zaoblení sedáků či opěradel. Na dlouhé sezení tyto židle ale nejsou. Poznáte to sami už po několika minutách – kvůli absenci důmyslnějšího tvarování dochází k přetěžování konkrétních svalových partií a záda vás budou po dlouhém sezení i během něj velmi bolet. Nepodceňujte signály těla Pokud trávíte značnou část dne při práci vsedě, investujte do kvalitní a vhodně tvarované kancelářské židle, dík níž nebude docházet k deformaci vašich zad. Víte, že jedním ze signálů těla, že je něco špatně, může být i ztuhlost krční páteře či bolest hlavy? Obojí totiž může mít příčinu v krátkodobé i dlouhodobé deformaci páteře. Zamyslete se proto nad tím, zda vás podobné potíže neprovázejí a snažte se jim předejít používáním ergonomického sedacího nábytku. Může vás dále zajímat: - Jak správně vybrat stůl do kanceláře? všechny články >Akční letákZde najdete aktuání leták pro tento měsícSortimentNábytekBytové doplňkyDětský pokojKancelářKoupelnyKrby a kamnaKuchyň a jídelnaLožnice


Nový Harry Potter vyjde až 19. prosince - Novinky.cz\nNovinky.czKulturaNový Harry Potter vyjde až 19. prosince\n15. 9. 2005, 10:07 – PRAHA\nČeský překlad šestého dílu série J. K. Rowlingové Harry Potter a princ dvojí krve vyjde v pondělí 19. prosince, a nikoli 15., jak se dosud spekulovalo. Kniha o šesti stech stranách z pera Pavla Medka bude mít jinou obálku než britský originál, bude to obálka amerického vydání.\nPrávu to ve středu sdělil Martin Cvilink z nakladatelství Albatros. "Nakladatelství tak vyhoví přáním Potterových ctitelů a vydá knihu ještě před Vánocemi," dodal. Cena má být 450 korun a náklad má být 170 tisíc, uvádí nakladatelství na svých internetových stránkách.\nNakladatelství vše halí do tajemného hávu, a tak chce další podrobnosti oznámit až v říjnu. "Žádáme všechny prodejce, aby v zájmu čtenářů dodrželi stanovené datum," dodal Cvilink.\nÚvodní díly čarodějnické série britské spisovatelky vydal Albatros ve třech vydáních. Předchozí, pátý svazek Harry Potter a Fénixův řád Albatros vydal počátkem loňského roku v nákladu 236 tisíc, přitom téměř celý náklad si již v okamžiku zahájení prodeje rozebrali distributoři a knihkupci.\nKniha, která byla dosud přeložena do 55 jazyků, vyšla v nákladu větším než 300 miliónů výtisků. První díl si na světě koupilo postupně 100 miliónu lidí. Šestého dílu se jen v USA vytisklo rekordních 10,8 miliónu kusů.\nČesky se Harryho Pottera prodalo více než milión knih. První díl Harry Potter a kámen mudrců vyšel v nákladu 240 tisíc, Harry Potter a tajemná komnata 210 tísíc, Harry Potter a vězeň z Azkabanu 190 tisíc, Harry Potter a ohnivý pohár měl 200 tisíc.\nHarryho Pottera milují i ve věznici Guantánamo\nCo čtou nejraději vězni v americké vojenské trestnici na Guantánamu? Harryho Pottera a detektivky Agathy Christie. "Harry Potter se mezi vězni těší největší...\nNebýt jednoho čtyřhodinového zpoždění vlaku z Manchesteru do Londýna v roce 1990, svět by možná přišel o Harryho Pottera. Právě tam prý totiž Joanne Rowlingové...\nČeské vydání Harryho Pottera a Prince dvojí krve by se na pultech knihkupectví mohlo podle překladatele Pavla Medka objevit do Vánoc. Konečné rozhodnutí,...\nMediální tažení kouzelnického učně s jizvou na čele, lámajícího rekordy prodeje knih na osobu i metr čtvereční, budí pochyby, zda právě on spasí dětskou...\nPřekladatel románu Harry Potter a Princ dvojí krve Pavel Medek Právu ve středu prozradil, že šestý díl z "potterovské" ságy je opravdu nejpesimističtější,...