Olympic.cz > To byl fičák! Olympijské naděje se učily létat a pracovat se sociálními sítěmi\nTo byl fičák! Olympijské naděje se učily létat a pracovat se sociálními sítěmi\nJsou mladí, talentovaní a bojují o své místo na sportovním nebi. Členové projektu McDonald’s Olympic Hopefuls, golfistka Klára Spilková, vodní slalomář Lukáš Rohan a jachtařka Markéta Audyová, se sešli na workshopu věnovaném komunikaci s fanoušky přes sociální sítě a práci s videm. Projekt má za cíl vytvořit mladým talentovaným sportovcům lepší podmínky pro jejich prosazení se mezi světovou elitou a vzdělávat je v oblastech, které ke kariéře profesionálního sportovce patří.\nDo pražské Hurricane Factory dorazili kromě tří olympijských nadějí i patron projektu Martin Doktor a nový ambassador projektu krasobruslař Tomáš Verner.\n„V roce 2014 jsem ukončil kariéru, ale u sportu jsem zůstal. Spolupracuji s krasobruslařskou unií i Českým olympijským výborem. Chci sportu vrátit to, co všechno mi dal do života, a předávat své zkušenosti dál. I proto podporuji projekt McDonald’s Olympic Hopefuls. Práce s talenty má vždycky velký smysl,” vyprávěl mistr Evropy v krasobruslení, který mladým sportovcům předával své zkušenosti s prací s fanoušky i sociálními sítěmi.\nTa byla hlavní náplní workshopu spolu s ukázkou práce s videem. Sportovci nafasovali GoPRO kamery, od profesionálního lektora Jana Vavříka dostali školení, jak natáče,t a poté vyrazili do větrného tunelu.\n„Olympijský výbor se nám snaží dělat workhsopy a školení vždycky nějak zajímavé, ale tohle byla totální pecka. Jako sportovci jsme na adrenalin zvyklý,\nale tohle bylo fakt něco,” řekla dvacetiletá golfistka Klára Spilková.\nMcDonald´s Olympic Hopefuls v Hurricane Factory v Praze\nJak se sportovcům létalo? Podívejte se na fotogalerii!\nPo kurzu létání sportovci usedli do lavic, diskutovali o sociálních sítích a zkoušeli si stříhat videa, která ten den natočili. V tom jim pomáhal i mistr světa ve vodním slalomu Jiří Prskavec, který sám aktivně natáčí videa pro svoji prezentaci na sociálních sítích. „Hrozně mě to chytlo. Člověk se do toho musí dostat, ale je to zábava i věc, kterou oceňují sponzoři a fanoušci,” vysvětlil Prskavec.\nStrategický partnerem projektu je agentura Concept One.\nPředchozí článek Prohlášení MOV reagující na zprávu Světové antidopingové agentury WADA\nDalší článek Dana Zátopková slavila 40. výročí Českého klubu olympioniků


Dovolujeme si Vám nabídnout novostavbu krajového řadového rodinného domu 5+kk(č.4) s garáží o užitné ploše 133 m² na pozemku 416 m² v obci Sendražice, Kolín. V současné době je nemovitost ve výstavbě, předpokládaný termín dokončení podzim 2017. V přízemí je obývací pokoj spojený s jídelnou a kuchyňským koutem, samostatné WC, pracovna, vstupní hala a garáž. V II. NP jsou tři pokoje, koupelna a samostatné WC. Cena je za kompletně dokončený dům včetně obkladů, dlažeb, sanitární keramiky, dveří a plovoucích podlah. Celý objekt je vytápěn elektro kotlem. Dobrá dopravní dostupnost do Kolína. Dům je možno financovat výhodnou hypotékou, kterou Vám rádi vyřídíme. V případě dalších dotazů mne kontaktujte. Uvedená cena je za kompletně dokončený dům.\nČíslo zakázky: IDNES-059-N03842\nDobrý den, mám zájem o bližší informace k vámi inzerované nemovitosti: 'Prodej novostavby ŘRD 5+kk s garáží, užitná plocha 133 m2, pozemek 416 m2 v obci' (IDNES-059-N03842), kterou inzerujete na Reality.iDNES.cz. Prosím kontaktujte mne. Děkuji.


Google se rozhodl zveřejnit žádosti jednotlivých vlád o odstranění určitých dat z webu a získávání informací o uživatelích. Společnost v úterý spustila na webových stránkách mapu znázorňující jednotlivé země a počty vládních žádostí nebo nařízení soudu o odstranění obsahů z YouTube i z výsledků vyhledávání. Do údajů jsou zahrnuty také žádosti, aby Google poskytl informace o uživatelích svých služeb.\nČísla dále uvádí nevládní nařízení soudu o odstranění obsahů projednávaných za pomluvu, případně v trestních řízeních. Společnost chce do budoucna mapu upřesnit, vytvořit pro ni samostatnou kategorii soudních nařízení a aktualizovat údaje přibližně každých šest měsíců.\nOd spuštění nového nástroje si Google slibuje větší transparentnost a snížení cenzury, která povede k celosvětovému zpřístupnění všech informací.\nZveřejnění mapy přišlo po oficiálních stížnostech na produkt Street View, který zobrazuje snímky ulic celého světa. Služba a s ní také sociální síť Buzz se znelíbila deseti zemím světa, včetně Kanady, Francie a Velké Británie. Státy prohlašují, že Google služby zahájil, aniž by zvážil narušení soukromí a zákony o ochraně osobních údajů. Google trvá na tom, že spolu tyto dvě události nemají souvislost a sešly se ve stejný čas úplnou náhodou.\nŽebříček států s cenzurními požadavky vede Brazílie s 291 žádostmi o odstranění některých obsahů. Za jihoamerickou zemi se řadí Německo, Indie, Spojené státy a Jižní Korea. U České republiky neuvedl Google žádné údaje.\nKonkrétní čísla Google nezveřejnil ani u Číny, která považuje cenzurní požadavky za státní tajemství. „V současnosti nemůžeme kvůli stanovisku Číny k těmto informacím uvést žádné konkrétní údaje,“ vysvětlují zástupci Googlu v prohlášení. Pokud by se Čína do žebříčku zařadila, stála by téměř jistě na prvních pozicích. Vláda totiž povoluje užití Googlu pouze uvnitř země a z výsledků vyhledávání blokuje tisíce webových stránek.\nSpolečnost tímto způsobem také pokračuje v boji s čínskou vládou, kterou podezřívá z podpory hackerů v nabourání se do důležitých systémů Google. Po čtyřech letech se stala situace pro internetového giganta neúnosnou a stáhl se do Hongkongu, kde přístup k informacím není zdaleka tak omezený. Pro Číňany se však kvůli vládou provozovanému firewallu situace nezměnila.\nInformace poskytnuté novou službou nezahrnují požadavky běžných uživatelů jako jsou soukromé osoby nebo firmy, které požadují odstranění obrázků, blogů nebo videí na YouTube. Údaje by se tak navýšily v řádech tisíců.\nThe Guardian Google releases tool to show government censorship requests\nNová aplikace Googlu zobrazující údaje o požadavcích cenzury\n21. dubna 2010 v 9.47\nPetr Jedlička Google by mohl z čínského trhu odejít už 10. dubna\nPetr Salamon Google vyhledá vždy jen zase Google, eurokomise zjistí proč\n#Svoboda projevu #Média #Google #Globalizace


Celkem hlasů: 29657\n3. večer - jaké to bylo a jak vše hodnotila porota\n3. taneční večer se tančil jive a tango.\nPrvní vystupovali Václav Vydra s Petrou Kostovčíkovou. Václav Vydra byl prý minulý týden na Sympoziu kopyt, a tak se většina vtipkování na jeho adresu nesla v tomto duchu. Tento pár tančil jive a troufáme si tvrdit (i podle reakcí v diskusi), že svým vystoupením nás příjemně překvapili. Sestřih z tréninků sice naznačoval, že si užijeme hodně legrace, ale bylo vidět, že sebou Václav i slušně mrská, takže tancechtivé publikum se těšilo. A měli na co.\nPro Evu Bartuňkovou byl ale Vaškův jive moc málo lehký, Michael Kocáb ocenil Vaškův rytmus a Zdeňka Chlopčíka pak jeho výkon přímo nadchl. Vlastimil Harapes přidal radu, aby Václav také koně více pozoroval, ne jen na nich jezdil, a pak mu to prý půjde ještě lépe.\nDruzí tančili Jan Čenský s Terezou Bufkovou - tango. V sestřihu z tréninků jsme viděli, jak Tereza Honzu chválí a ten přiznal, že tango se mu vždy od pohledu líbilo a že je zvědav, zda se bude dát koukat i na něj. Dramatizace byla výborná - Tereza s vějířem, Honza s maskou přes oči, obojí letělo v průběhu tance do kouta. A co na to porota?\nVlastimil Harapes Honzu upozornil, že s těmi počátečními otočkami by se do baletu Národního divadla nedostal a také, že v tanci bylo málo erotiky. Evě Bartuňkové se svojí dramatičností líbil úvod jejich tance, ale v dalším průběhu prý viděla v Honzovi spíše pochodujícího vojáka.\nNakonec Jan Čenský upozornil porotce, že ty devítky drží obráceně a musíme připustit, že si to vzali k srdci, protože hodnocení s číslem devět se dnes večer několikrát skutečně objevilo.\nTřetí se na parketu objevili Jana Švandová a Zdeněk Fenčák s jivem. V sestřihu z tréninků se Jana svěřila, že si myslí, že ji porotce Zdeněk Chlopčík asi nemá rád, ale že se nedá. Zdeněk Fenčák nám na Janu prozradil, že si myslela, že umí jive, ale že to není pravda a že toto poznání bylo pro Janu kruté. Zdeněk pro jejich tanec inscenoval Janu do role panenky na klíček.\nZdeňka Chlopčíka na jejich tanci nadchl začátek s natahováním panenky a také konstatoval, že oproti minule byl Jany výkon o hodně jistější. Michael Kocáb přiznal svoji slabost pro Janu Švandovou a ocenil její odvahu, se kterou do soutěže jde. Také prozradil, že Zdeňkovi Chlopčíkovi říká kat Mydlář.\nČtvrtí přišli zatančit své tango Roman Vojtek s Kristýnou Coufalovou. V sestřihu z tréninků nám Roman prozradil, že už si na sebe více dovolují. A jak vypadalo tango tohoto romanticky vyhlížejícího páru? Marek Eben o něm řekl, že mělo grády. A podle reakcí diváků v diskusi, jsou Roman s Kristýnou jedněmi z adeptů na vítězství.\nVlastimil Harapes řekl, že to mělo skvělý náboj, napětí a kontakt s partnerkou a přidal radu pro zvedačky - Roman má prý více pracovat s koleny. Zdeněk Chlopčík se svěřil, že mu běhal mráz po zádech. Kladně ohodnotil zejména rytmus, rovnováhu, kontakt tanečníků a celkový výraz tanga.\nPátí tančili Tomáš Dvořák s Kamilou Tománkovou. Bookmakeři sázkových kanceláří prý právě tento pár tipují na nejpravděpodobnější vítěze soutěže. V sestřihu z tréninku na sebe prozradili, že jejich komunikace je už klidnější a to zejména proto, že jsou unavení. Kamila s Tomášem trénují opravdu tvrdě. A na parketu je to znát.\nEva Bartuňková zhodnotila jejich tanec jako lehký, hravý, ale bohužel si všila, že ve střední pasáži Tomáš trochu vypadl z rytmu a to jí pokazilo dojem. Michael Kocáb se soustředil hlavně na Tomášovy nohy a ty mu připadaly mnohem lepší než minule a rytmické a aby byl ještě lepší, poradil Michael Kocáb dřít, dřít a dřít.\nŠestí svůj tanec předvedli Jolana Voldánová s Janem Tománkem, tančili tango. Při sestřizích z tréninků jsme se dozvěděli, že Jan Tománek je na Jolanu kreativní až až a že hodně trénovali fackování (Jan přiznal, že jich při tréninku dostal asi 140). Dramatická úvodní část diváky na tango dobře naladila. A nakonec Jolana přiznala, že tentokrát ani neměla trému a tango si užila.\nPro Vlastimila Harapese to bylo herecky přesvědčivé, Jolana se podle něj vyřádila, jen by uvítal měkčí kolena. Pro Evu Bartuňkovou mají Jolanina vystoupení vzrůstající tendenci, upozornila však Jolanu, že tangová chůze se chodí přes paty.\nSedmí se nám s jivem představili Mahulena Bočanová s Jaroslavem Kunešem. Ze sestřihů z tréninků jsme se dozvěděli, že Mahulena s Jardou trénují téměř nepřetržitě. A stejně jako u Tomáše s Kamilou je to na výsledku znát. I když Mahulena tvrdí, že je to čím dál tím horší, protože tance, se kterými mají vystupovat, jsou čím dál složitější. Jarda k tomu dodal, že jive je sice fyzicky náročný, ale že jemu s Mahulenou se líbí.\nZdeňkovi Chlopčíkovi se výkon Mahuleny natolik líbil, že jí navrhl, že by se mohla dát na taneční dráhu. Obdivoval zejména její rychlé nohy. Pro Michaela Kocába je Mahulena rozená tanečnice, která se zahrabala u filmu a u divadla. Ocenil také choreografii jako nejhezčí toho večera a požádal Mahulenu a Jardu, jestli by „to nedali ještě jednou“.\nZdeněk Fenčák jive 6 4 5 4 19\nKristýna Coufalová tango 8 7 8 9 32\nJaroslav Kuneš jive 9 9 9 8 35\nTereza Bufková tango 6 6 7 6 25\nPetra Kostovčíková jive 7 6 6 6 25\nKamila Tománková jive 9 7 7 6 29\nJan Tománek tango 7 6 6 7 26\nPo sečtení diváckých SMS a hodnocení poroty soutěž ve 3. večeru opustili Jan Čenský a Tereza Bufková.


Prezident a vláda – Tribun\nPrezident a vláda\nTribun\tRes politica\t 11.5.2017\nKdyž už je „na stole“ takové výživné téma, jako je vztah prezidenta a premiéra, respektive vlády, pojďme do něj ještě trochu zarýt. Nechme teď stranou, zda prezident musí vyhovět návrhu na odvolání ministra či jej může odmítnout, stejně jako otázku toho, jestli může premiér podat demisi, aniž by to zároveň byla demise celé vlády, a zamysleme se nad tím, proč je vůbec v celém procesu angažován prezident, když vláda je odpovědná Poslanecké sněmovně (čl. 68)? Nedávalo by za této situace větší smysl, kdyby premiéra jmenoval a jeho demisi přijímal předseda Sněmovny a ministry jmenoval a odvolával premiér ve vlastní gesci?\nJistě, znamenalo by to dost zásadní změnu ústavního pořádku, ale nebylo by to systémově čistší řešení? Jistě, znamenalo by to oslabení vlivu a významu prezidenta, ale potřebujeme silného (myšleno postavením a kompetencemi) prezidenta? A pokud ano, neměl by naopak dostat ještě větší kompetence na úkor premiéra, čímž by se ústavní uspořádání posunulo směrem k prezidentskému systému? I to by přece bylo čistší řešení, než současný hybrid, kdy prezident má evidentně zastávat ceremoniální roli, ale ústava je napsána takovým způsobem, že mu dává prostor k vlastní iniciativě, s níž však není spojena žádná odpovědnost?\nNebylo by lepší místo hádek o to, jak to autoři ústavy mysleli, ústavu přepsat, zpřesnit a nebát se přitom sáhnout i do jejích fundamentů? S jiným prezidentem a jiným premiérem by možná takto vypjatá situace nikdy nenastala, ale zákony se nepíší pro lidi, kteří se umějí a chtějí domluvit, ale pro, kteří se dostali do konfliktu. Spoléhání se slušnost a dobrou vůli politiků se zjevně ukázalo jako krátkozraké.\nTakže nějaké další návrhy…?\nPrevious Post Další porce cavyků\nNext Post Ecce občanská ústava\n39 komentářů: „Prezident a vláda“\nÚstava ale na druhou stranu nemůže být žádnou kuchařkou, která by pro každé „jídlo“ přinášela sumu osvědčených receptů. To je třeba důvod, proč v ní není explicitně řečeno, do kolika dní se musí prezident v tom či onom případě rozhodnout. Obecně jsem proto zastáncem toho, aby se zákony neměnily pod tlakem konkrétní situace, protože to je obvykle situace, jak se sice něco konkrétního ošetří, ale současně si tak můžete zavařit na jiný malér v nejbližším budoucnu.\nSeale, s omluvou Tribunovi za totální OT k vážnému tématu (ale vlastně buďme rádi, že tu nemáme tu demokracii ukrajinského typu). Případ vraždy ukrajinského novináře Pavla Šeremetěva z ruskojazyčné verze „jeho“ Ukrajinské pravdy:\nJen aby z těchto OT nebylo lokální HT (hot topic).\nUvidíme, jak dopadne jistý Marek Přibil. Nedivil bych se, kdyby byl tč. poměrně nervózní…\nNechci dělat moc chytrýho, ale už víckrát jsem tady napsal, že funkci presidenta republiky považuji za zcela zbytečnou a nejlepší by bylo zrušit ji…\nJinak se přikláním k radikálnímu řešení, které ve formě občanské ústavy navrhl pro Hnutí za přímou demokracii dnes už bohužel zesnulý Milan Valach. První návrh je zde: http://www.hzpd.cz/navrh-obcanske-ustavy\nale mezitím na něm pracovali další, takže se o něm diskutuje třeba tady:\nA jinak jako obyčejně: Všechno už někdo napsal nebo řekl, akorát se o tom v tom všeobecném kraválu neví… A navíc to vymýšlejí ti odporní aktivisti těch hnusných neziskovek, které beztak platí ten zmetek Soros nebo někdo takovej… Jenomže kdyby třeba zrovna to HzPD platil Soros, tak to si pište, že by ho slyšet a vidět bylo. Jako bývalý člen HzPD mohu dosvědčit, že ani chudý český VŠ učitel doc. Milan Valach ani nepříliš bohatý česko-švédský akademik-důchodce dr. Jiří Polák jako hlavní hybatelé hnutí nebyli placeni ze žádných „západních“ peněz. Tady aspoň vidíte, k čemu ty (některé nezávislé) neziskovky jsou dobré. Kdyby si někdo dal tu práci a prohrábl se některými jejich úvahami, určitě by se dala najít spousta návrhů řešení i k jiným aktuálním problémům.\n„………ale potřebujeme silného (myšleno postavením a kompetencemi) prezidenta? “ ale, ale Tribune, aby Vám nezaskočilo :-)\nPodle mně ano, když je volen přímou volbou. To zaprvé. Za druhé, když nastupujete do zaměstnání, také Vás nepřijímá ředitel, ale personální oddělení. Ředitel to podepíše (jmenuje). Stejně je to s Vašim propuštěním. Takže si myslím, že triumvirát sněmovna, vláda a prezident je zcela v pořádku.\nPokud má mít prezident silnější postavení, pak musí být adekvátně změněna ústava. Ta současná z něj ředitele nedělá, spíš poslíčka.\nPoslíček jmenuje nebo odvolává ministry, nebo dokonce předsedu vlády? Ale to jsou mi věci …….. 🙂\nTribune, povšechně a obecně. Ústava je psána na základě tichého předpokladu, že její naplňování je v rukou rozumných a aspoň minimálně kooperujících lidí, nikoli těch, kdo si chtějí dělat navzájem naschvály. Takže pokud chcete zpřísnit a zjednodušit tenhle jízdní řád demokracie, nic proti tomu (byť po klausovské a zemanovské éře se mi např. nezdá např. navrhovné posílení prezidentské role), ale to, co chci říct je následující dojem: Pokud se sebejednoznačnější předpis stane regulativem mezi stranami, které se nechtějí dohodnout, můžeme si být jisti, že ani velejednoznačný předpis ničemu nepomůže. Jak známo, ze dvou právníků vypadnou nejméně tři zdánlivě neprůstřelné právní názory, ostatně i ústava jsou jenom slova a pojmy a tam se skrývá vždy pole neorané pro nekonečné množství hrátek, jichž jsme tč. svědky.\nPS Tribune – ono to má, jak dnes upozornil premiér, jednu důležitou konsekvenci: Prezident se touto cestou snaží zvýšit své postavení v ústavním systému – a to se vší pravděpodobností v rozporu s ústavou. Tož tak a pěkný víkend všem.\nzamysleme se nad tím, proč je vůbec v celém procesu angažován prezident\nProtože historie a tradice. Prezident je na místě panovníka a vláda vznikla jako panovníkův poradní sbor.\nNedávalo by za této situace větší smysl, kdyby premiéra jmenoval a jeho demisi přijímal předseda Sněmovny a ministry jmenoval a odvolával premiér\nNe, nedávalo. Konflikty budou pokračovat, akorát místo prezidenta budete mít předsedu sněmovny.\nSmysl by mělo, kdyby premiéra jmenovala sněmovna. Něco takového jsme už měli. V České socialistické republice premiéra a ministry jmenovalo předsednictvo sněmovny (které se říkalo Česká národní rada). Pak ovšem prezidenta nepotřebujete, jako ho nepotřeboval Sovětský svaz.\nNejjednodušší by však bylo zrušit premiéra a jeho kompetence dát prezidentovi. Zmizela by spousta třecích ploch.\nsoučasný hybrid, kdy prezident má evidentně zastávat ceremoniální roli,\nCo je pro vás evidentní, nemusí být evidentní pro zbytek světa. Evidentně přehlížíte očividný fakt, že ústava prezidentovi svěžuje o hodně víc pravomocí než by bylo třeba pro cemoniální roli a že žádný československý ani český prezident se na ceremoniální roli neomezoval.\nA kdybyjste si vzpomenul, kdy se úřad a pravomoci prezidenta v Praze objevily (úřad v roce 1918, pravomoci v ústavě 1920) a kdo byl tehdá prezidentem, tak by jste tezi o „ceremoniální roli“ nemohl vypustit z úst protože je zjevně nesmyslná.\nníž však není spojena žádná odpovědnost\nS velkou většinou prezidentových činů je odpovědnost spojená. Odpovídá vláda a ministři.\nTo je také ten jediný důvod, stejně silný, jako hloupý. Jsme totiž republika, nikoliv monarchie. Tedy důvod pravomoci prezidenta spíše omezit, či přímo zrušit celý úřad. Jak jsem ale pochopil z diskusí posledních dní, mnoho lidí chce mít v prezidentovi onen panovnický patriarchální princip a to, že si prezident dělá co chce, je neznepokojuje, ale naopak jim to imponuje, protože dobrotivý gosudar s aurou nadpřirozena přeci nemůže být omezen nějakými přízemními lidskými zákony.\nNo právě, není to odpovědnost prezidenta, ale vlády. Chce-li prezident rozhodovat, musí mít odpovědnost, on ji ale nemá. To se mu pak snadno dělají vlny.\n„Nejjednodušší by však bylo zrušit premiéra a jeho kompetence dát prezidentovi.“\nI toto ustanovení je zapracováno do návrhu občanské ústavy Hnutí za přímou demokracii sepsaného Milanem Valachem. Samozřejmě zároveň s dalšími, bez nichž by to nemělo žádný smysl – např. s odvolatelností poslanců zdola, s čímž zase souvisí návrh na většinový volební systém s jednomandátovými obvody, aby každý volič měl svého konkrétního poslance a měl tak koho kontrolovat a volat ke zodpovědnosti.\nVšak si to přečtěte sami:\nCasto jsem tu citoval z Pullmannovy knihy Konec experimentu, jejiz mottem je myslenka, ze socialismus skoncil z duvodu vypovezeni konsenzu. Spolecenskou dohodu (tedy onen konsenzus) vypovedel lid strane a vlade a spolecnost se zacala spet ke svemu konci.\nDnes prozivame to same, ale naopak, dohodu vypovedely elity a lid muze jen koukat.\nZeman se tak ocitl v kriticke situaci: musi spolupracovat s politickymi silami, ktere nehledi na pravidla a hraji si hru jen k vlastnimu prospechu…proto, dle meho, mu nezbyva nic jineho, nez opustit pravidla take.\nPredstavte si ze hrajete fotbal a rozhodci prestane piskat, ovsem goly stale pocita. Pak ta strana, jez se drzi pravidel zacne prohravat a zakonite i ona musi prestat dodrzovat pravidla. A ve stejne situaci je Zeman, tezko komunikovat s nekym, kdo nedodrzuje pravidla (sliby, zavazky a mozna i zakony, ale to bych nechal na pravnicich) a pritom se sam pravidel drzet.\nTudiz radnym predmetem reci by mela byt tato situace (elity nedodrzuji spolecenskou smlouvu) a nikoliv dilci kroky (jedna Zeman, Sobotka ci Babis dle zakona?), protoze pri pozorovani pouhych dilcich kroku nelze pochopit o co jde a rozbor situace se stane zmatecnym (vysledek aplikace konsenzualniho pohledu na nekonsenzualni proces nedava smysl).\nPodle meho je to cele spatne (a nejen v CR) a venovani se proceduralnim podrobnostem je jen skokem na spek tem, kteri chteji zakryt pravou podstatu problemu.\nA Zeman snad nepatří k elitám? Pokud se mu jejich hra nelíbí, tak ji má přestat hrát, a ne začít také faulovat. Zeman není oběť poměrů, ale jejich strůjce, přinejmenším spolčenec.\nTo je naprosto jasné. Dokonce bych řekl, že má větší váhu, protože byl zvolen přímo, nikoliv v zastoupení. Proto si myslím, že jeho odpovědnost je větší.\nNo, embé, vy se pěkně radikalizujete. 🙂 K té fotbalové metafoře: Je-li utkání „prodané“ a rozhodčí nepíská, jak by měl, není řešením začít rovněž faulovat, ale odvolat se k příslušné vyšší instanci, že bez pravidel není hra možná a žádat, aby viníci byli přivedeni k pořádku a utkání opakováno za regulérních podmínek. V daném případě se ta vyšší instance jmenuje Ústavní soud, jenž zatím nepodléhá takovým zametacím manýrám jako ligové instituce (o nichž nic nevím, jen občas vyskočí na mne nějaké titulky).\nJinak pěkný víkend i vám – snad ta revoluce ještě nebude… 😉\nRevoluce urcite nebude, XY a zadna vyssi instance neni, elity to jednoduse vzaly do svych rukou. Hadka o to, jestli Zeman, anebo Sobotka, je ztrata casu. A nijak se neradikalizuji, jen pozoruji beznou manipulaci davem. To co vidim, vidim nejen ja, ale my vsichni, ze si to vetsina nepripusti a realizuje se na nepodstatnych predhozenych „kostech“, nebylo nikdy videt vice, nezli dnes. No, take s panembohem :o)\nZakrývat pravou podstatu problému se dá i tak, že se věc vezme, obrátí se naruby jako kabát, podšívka se vydává za líc a tvrdí se o ní, že je bílá, i když všichni vidí myší šeď.\nJenže ne vždycky to má úspěch, Saxi, věřte mi.\nStejné to je i s vaším pokusem obrátit naruby ten problém s pravidly.\nJsem daleka toho vidět Sobotku jako rytíře bez bázně a hany, do vlády s Babišem šel s plným vědomím rizika a hodně dlouho si zřejmě myslel, že to nějak překlepe. Jeho motivace do toho přece jen říznout taky není bůhvíjak ušlechtilá, ale copak je to všechno platné, když\ndůvod Babiše odvolat je jako houska na krámě. A od toho okamžiku je třeba uznat, že ústava je na Sobotkově straně.\nMůžete to okecávat jak chcete, můžete vést řeči o elitách, které nedodržují smlouvu a mlžit pomocí náznaků, že Zeman je na jiné straně než tyto zrádné elity, ale máte smůlu. Tenhle příběh je o starci, co nerad prohrává osobní souboje, které si sám mermomocí způsobuje.\nTak to je nejvyssi cas zmenit zpusob volby prezidenta.\nA mozna by stalo zato se podivat na zoubek i metode scitani hlasu u parlamentnich voleb. Preci neni rozumne, aby hlas senila mel stejnou vahu jako hlas liberala.\n“Babiše by za premiéra bralo 40 procent lidí, tvrdí průzkum”\nNebo hlas chudého stejnou váhu, jako hlas bohatého. Zatím máme alespoň to, že hlas venkovana neváží tolik, jako hlas Pražáka.\nA jeste jedna obecna poznamka: Z ruznych hovoru jsem zjistil, ze pro mnoho a mnoho Cechu znamena revolucni rok 1968 pouze ruske tanky v Ceskoslovensku. Zcela bez vedomi, ze paralelni a urcujici udalosti 68. roku se odehravaly na Zapade.\nAle vim, muzu to okecavat jak chci, Zemana tim neomluvim, mam proste smulu.\nTřeba mě souvislost se Zemanem úplně uniká.\nTo je svatá pravda. Například Cohn Bendit je pro většinu Čechů zelený europoslanec a málokoho zajímá jeho dávná radikalita a provokace. To vytahují jenom kritici nové /a nejen nové/ levice, když hledají, čím ji diskreditovat.\nOn se mimochodem ten rok 68 ve francouzských ulicích na a univerzitách s děním v Československu myšlenkově dokonale míjel.\nA ještě dodám, že pro vývoj v Evropě byl možná daleko víc určující šok, který západní levici uštědřila sovětská invaze, kteroužto se Moskva v očích svých dosavadních naivních zastánců dokonale odkopala.\nAno, presne tak jsem to myslel: Vsechny pokrokove oportunni levicove zapadni sily vzhlizely k soudruhu Dubcekovi a drzely mu palce, aby se mu demontaz socialismu podarila.\nMěnit pravidla dvakrát během hry podle momentálního vývoje?\n„…… důvod Babiše odvolat je jako houska na krámě ….“ to platí nejen pro Babiše, ale pro vícero členů vlády. Někteří si to dokonce sami uvědomili a odchází (Valachová), byť to skrývají za Babiše. A Sobotky se týká rovněž, to že by měl být odvolán. Takže soustředěná palba na Babiše má za úkol odvést pozornost od jiných. Nic jiného.\nProč? Proto! To je teď módní ….. :-)\nV tom státě, ve kterém žijeme, je od sebe moc výkonná, zákonodárná a soudní oddělena. Prý demokracie.\nTyto oddělené moci se navzájem musí nějak hlídat a kontrolovat, musí mít vytvořené nějaké brzdy a pojistky, jinak to oddělování ztrácí smysl.\n(Takže si nejsou nadřízenými apodřízenými, Tribune – jenom se navzájem hlídají:-) )\nZ čehož mi logicky vyplývá, že v tom případě není podpis prezidenta jen ceremoniální zbytečnost, ale poslední KONTROLNÍ instancí v řadě věcí.\nPrezident je Kontrolní Mechanismus pro premiéra.\nPro jeho činnost personální dokonce jedinou. Prezident je JEDINOU osobou, která může upozornit premiéra, že jako personalista vlády předložil paskvil, když ke jménu odvolávaného člena vlády nepřipojil jméno náhradníka. Tato drobnost je důležitá, protože zaručuje kontinuitu funkce, předávací protokoly, atd.\nTakže prezident naplnil svou kontrolní otázkou smysl ústavou oddělených mocí.\nPokud tuto kontrolní úlohu prezidenta zrušíme… (a znevážíme podpůrnou sílu koaliční smlouvy)… pak nemáme nic, žádný mechanismus, nic, co by v personální oblasti kontrolovalo a omezovalo premiéra při odvolávání, a nemáme nástroj kterým bychom kontrolovali koho jmenuje do vlády.\n(Tady tiše žasnu: přece když teď posílíte pozici premiéra, protože chudák Sobotka, tak příště budete brečet nad silnou pozicí premiéra, když Někdo Jiný. Není to sranda? :-)\nZvláštní je, že svou práci, tedy proceduru odvolávání a současného jmenování, ještě do listopadu 2016 odváděl premiér naprosto bravurně.\nZatímco nyní ?\nji odmítl provést, a ve spolupráci s českými „experty“, „odborníky“ a novináři a Bárou, zamlčel nutnost jmenování nástupce, a navíc vytvořil atmosféru, jakoby KONTROLNÍ MECHANISMUS prezidentského podpisu byl zbytečný, špatný, a jakoby ho bylo třeba ho změnit, zrušit. Nejlépe přepsáním ústavy.\nOvšem napadat KONTROLNÍ MECHANISMY, brzdy a pojistky demokratické ústavy, to už skoro zavání útokem na ústavní zřízení, nezdá se vám? To už je skoro skutková podstata trestného činu Vlastizrady…Skoro, už chybí jenom spolupráce s cizími státy. Ještěže se lucemburský premiér od celé záležitosti hlasitě distancoval.\nJsem v pokušení vám za tento komentář poděkovat, protože nejlépe ze všeho, co jsem zatím četl, ukazuje dezorientaci některých lidí v současné situaci a koncepci české ústavy. Český prezident totiž žádnou kontrolní funkci nemá a v ústavním systému „brzd a rovnováh“ je součástí moci výkonné, tedy na stejné úrovni jako premiér. Tím, do má premiéra kontrolovat, je parlament, nikoliv premiér. Stejně tak ústava nezná žádnou kontinuitu na ministerstvu, to je čistě věcí premiéra, jestli budu to které ministerstvo řídit sám (už to tady bylo), nebo prostřednictvím ministra. Jediná kontinuita, o které se diskutovalo, ale v ústavě není, je kontinuita vlády, tedy že vyslovení nedůvěry se děje vyslovením důvěry vládě nové. A co se koaliční smlouvy týče, žádná smlouva není nad zákon a už vůbec ne nad ústavu. Její nedodržení lze sankcionovat politicky, ale nikoliv právně.\nÚstava nemůže vědět všechno, to vážně chcete mít její lisabonskou variantu?? 🙂\nPrůběžně si Parlament může členy vlády pozvat ke slyšení. Ale kde máte uvedeno, že je nějak spojen s jejich jmenováním? Podle mě ústava tvrdí, že za tohle je premiér zodpovědný před prezidentem.\nJo, a nikde jsem netvrdila že je koaliční smlouva nad zákon. Je to jen pomůcka pro udržení výsledků jedněch voleb do dalších. je platformou na které je možné řešit konfilkty, které by jinak mohly vést ke špatným koncům. Funguje dobře, když se o ní skoro neví. Narušovat ji pár týdnů před volbami…. nelogické.\nVláda je odpovědná poslanecké sněmovně. Přesně takhle je to v ústavě napsané. Sněmovna může vyslovit vládě nedůvěru. Odpovědnost prezidentovi veškerá žádná.\nNechte vládu být,.\nPremiér a procedura jmenování členů vlády – tady je jenom spojení premiér-prezident , to prostě z ústavy nevymažete. Asi to tedy svůj význam má, i když vy ho nevidíte a videt nechcete.\nJenom ještě jedno srovnání podle ústavy:.\nPrezident podepisuje návrh – Termín do kdy ústava neuvádí.\nPremiér jmenuje a odvolává Termín do kdy pstava neuvádí.\nProč je obviňován prezident, že nekoná hned?\nProč za tutéž nečinnost není obviňován premiér?\nOn už vám to napsal Tribun, takže ho jen doplním: brzdou a kontrolou premiérovy svévole v personálním obsazení vlády je skutečnost, že pro své kroky musí mít podporu parlamentní většiny. Kdyby postupoval svévolně, většina se mu rozsype a dojde k vyvolání hlasování o nedůvěře. To se odehrává mimo dosah prezidentovy ústavní kompetence. Prezident přijde na řadu, když je nutné jmenovat nového premiéra. Má na to jak známo dva pokusy. Třetí musí přenechat předsedovi poslanecké sněmovny. To je zase pro změnu opatření proti prezidentově svévoli.\n…podporu parlamentnívětšiny…koaliční dohoda?\nA tvrdila jsem snad, že do toho prezident zasahuje? Celou dobu tvrdím, že prezident udělal jedinou věc – odmítl podepsat s tím, že tu parlamentní podporu nevidí, a že si počká až ji pan premiér dojedná.vlády a státu.\nMěl by se proti tomuto požadavku postavit parlament?\nTohle právo prezidentovi nikdo vzít nemůže, ani kdyby se na hlavu stavěl protože ten požadavek je správný. V zájmu fungování vlády a státu.\nNebo máte pocit, že svolání koaliční rady je trestný čin, protože k tomu došlo na nátlak prezidenta?\nTrestný čin? A proč?\nSpíš Zemanův naprosto zbytečný pokus předstírat, že má na běh věcí vliv.\nStejně jako všechny jeho kroky v souvislosti s odvoláním Babiše.\nMůže nanejvýš zdržovat a vykoledovat si ústavní kompetenční žalobu.\n1 092 608 zobrazení


Plavčík ze Sokolova dostal podmínku za pozdní pomoc tonoucímu - iDNES.cz\n2. srpna 2010 9:59, aktualizováno 10:19\nTwinson - bazén | foto: ahr\nMladík se topil loni 1. února. Na záznamu z bezpečnostních kamer je vidět, že se naposledy ponořil v 18:09. Kučera pro něj skočil až za sedm minut. Tonoucího se sice podařilo oživit, má ale poškozený mozek a středně těžké mentální postižení. Do konce života se neobejde bez péče rodiny.\n"Jaroslav Kučera jako plavčík zanedbal své povinnosti. Pohyboval se na místě, odkud neměl řádný výhled na bazén a nereagoval správně na topícího se," řekl soudce Milan Tomeš. Záchranář totiž v tu chvíli nebyl na obvyklém místě, ale na tribuně u pokladny.\nPlavčík řešil koupání v šortkách\nV osudný den sloužili v sokolovském bazénu jako obvykle dva plavčíci. První se šel kolem 18. hodiny do kabiny občerstvit, měl přestávku. Druhého - Jaroslava Kučeru - zavolala k sobě pokladní. Potřebovala, aby vysvětlil jednomu z návštěvníků, proč v kryté plovárně platí zákaz koupání v šortkách. Právě tento moment sehrál důležitou roli.\nKučera vystoupal po schodech na tribuně až k prosklené stěně a dveřím, za kterými je pokladna. Tvrdí, že odsud měl také dobrý přehled o tom, co se ve vodě děje. "Vůbec si neumím představit, že bych pokladní odmítl a řekl jí, že nahoru nepřijdu a ať si věc s návštěvníkem vyřeší sama," poznamenal plavčík. Rozsudek zatím není pravomocný, plavčík se proti verdiktu na místě odvolal.\nLidé se sem chodí vyblbnout\nStěžuje si, že on a jeho kolegové mívají na starosti i věci, které s prací záchranáře přímo nesouvisí. "Lidé bývají agresivní, řešíme třeba i rvačky v šatnách. Na nás si tolik nedovolí. Takové věci jsou nad rámec našich povinností," dodal Kučera.\nSoudce Tomeš konstatoval, že Kučera nehlídal hladinu a nezasáhl. "Nevyhodnotil situaci správně. Postavil se mimo dění, neměl řádný výhled. Způsobil tím vážnou újmu na zdraví z nedbalosti. Přitěžující okolností je, že poškozený J. H. je vyřazen z běžného života a odkázán na pomoc jiných," uvedl soudce.\nJaroslav Kučera pracuje jako záchranář v sokolovském bazénu od roku 2000 a je tu považován za jednoho z nejlepších. Stejně jako ostatní absolvuje pravidelná školení. Plavčíci tu zasahují při tonutí zhruba jednou za týden až čtrnáct dní. Za posledních devět let se zde ale odehrály jen dva až tři vážnější případy. Skončily bez následků.\nVedoucí bazénu Karel Koutecký se obžalovaného plavčíka zastává. Podle něj bývá těžké vyhodnotit, zda má návštěvník ve vodě potíže, nebo si jen hraje. "Lidé se do bazénu chodí vyblbnout, vyřádit. Že někdo sjíždí po šikmé ploše do hloubky, takových případů vídáme desítky a je to hra dotyčného. I ostatní, kteří plavali kolem, to považovali za hru."\nPostižený mladík, o jehož plaveckých schopnostech se toho moc neví, se navíc topil ve druhé dráze. Tedy jen asi tři metry od hrany bazénu. Když Koutecký viděl záznam z kamery poprvé, myslel si, že se J. H. ve vodě rozcvičuje a rozdýchává před potápěním.\n"Plavčíci si z toho vzali ponaučení. Bývají nahoře za sklem stále, ale třeba blíž k vodě," dodal Koutecký.\nTémata: Sokolov, soudce, zdraví, Jaroslav Kučera


Equinews: CSIO Zduchovice a předolympijská výhra Opatrného v Olomouci | EquiTV.cz\n07.07.2021 | AUTOR | | PREMIUM PROGRAM | |\nNa děti čekal parkur s překážkami do 130 centimetrů, který překonaly čtyři dvojice bez trestných bodů a postoupily do rozeskakování. V něm předvedla nejlepší výkon německá jezdkyně Amy Helfrich, která s Leonem 596 projela cílem znovu s nulou v čase 33,06 sekundy. Jen těsně uniklo rozeskakování české dvojici Rozálii Sovové s Ellou. Ta chybovala jednou a s nejlepším časem se zařadila na pátou příčku za čtveřici účastníků rozeskakování.\nO šance na nejvyšší pozice přišel ve finále Jaroslav Jindra, který s valachem Cornet´s Ninjou nechyboval v první jízdě, ale poté nasbíral devět trestných bodů a klesl nakonec na deváté místo. S nulou vstupovala do rozhodujícího parkuru dvojice Ondřej Pospíšil a Huntelaar, jenže i v její jízdě přišla chyba a výkon stačil na šestou příčku.\nSkvěle vyšlo finále Natálii Ulčové, která ho s Demontem dokončila bez chyby, a přestože si ze základního kola přinesla penalizaci za jedno shození, v součtu stačil výsledek na pomyslný bronz. Dvě nuly si ve Velké ceně zapsal Přemysl Adam v sedle hřebce Cachase. Dosažený čas 41,80 sekundy mu nakonec vynesl druhé místo. Vítězem olomouckého pohárového kola se stal Aleš Opatrný. Ten spolu s holštýnským valachem Ligrettem zapsal dvě čisté rundy a do cíle dojel v nejrychlejším čase 37,91 sekundy.\nDružstvo Prague Lions reprezentoval v ligovém klání nizozemský jezdec Jur Vrieling. V sedle hnědáka Fiumicina van de Kalevallei nasbíral v obou jízdách celkem šestnáct trestných bodů. Španěl Sergio Alvarez Moya s Alamem ovšem tým podržel dvěma čistými výkony a Pražští lvi se tak zařadili na páté místo celkového pořadí. Stejnou pozici drží i v průběžném bodování soutěže.\nJediným družstvem, které překonalo oba kurzy bez trestných bodů, byli Paris Panthers. Ti si tak dojeli v Monaku pro letošní první triumf. Egypťan Nayel Nassar sedlal při svém vystoupení belgického valacha Igora van de Wittemoere. Jeho parťákem byl v tomto kole irský reprezentant Daragh Kenny, který ve dvou obtížných kolech zapsal nulu s hnědákem Idalville d´Esprit.\nIr navíc prožil výjimečný víkend, když dokázal ovládnout také Grand Prix Monaka. V rozeskakování porazil další pět dvojic a zajistil si tak místo ve startovní listině Super Grand Prix při listopadové galashow světového parkuru Global Champions Playoffs v Praze.\nV čele průběžného žebříčku je po sedmém kole australská jezdkyně Edwina Tops-Alexander, která o tři body překonala dlouho vedoucího Pedera Fredricsona ze Švédska, jenž v Monaku nestartoval, stejně jako další v pořadí Brit Ben Maher. Na čtvrtém řádku tabulky je za ním další britský jezdec Scott Brash, jenž bral v Monaku 20 bodů a po sedmi kolech jich má 128, což je o deset více, než doposud nasbíral Španěl Sergio Alvarez Moya.\nSérii Global Champions nyní čeká téměř tři týdny pauza. Osmou z celkových šestnácti zastávek bude na konci července Berlín. Po olympijských hrách v Tokiu navážou Londýn, podruhé v sezoně túra zavítá do Valkenswaardu a třetím srpnovým mítinkem bude Hamburk. V září přijdou na řadu Řím, Mexiko City a New York, finále základní části se odehraje v Šanghaji a absolutním vrcholem se stane v druhé polovině listopadu galashow světového parkuru GC Prague Playoffs v libeňské O2 areně.\nŠtítky: koněskokyEquinewsZduchoviceCSIOOlomoucČSPMonakoGlobal ChampionsEquiTV.cz


Zobrazuji výsledky 1 - 10 z celkem 233\nScience centrum Techmania na Veletrhu vědy - Praha\n06.06.2019 - 08.06.2019 Praha\n3 dny plné vědy, přes 100 expozic a vstup zdarma! Už 5. ročník Veletrhu vědy, který se koná 6. až 8. června na výstavišti PVA EXPO PRAHA v Letňanech, letos nabídne návštěvníkům během tří dnů více než 100 expozic. Některé stánky budou připomínat improvizované laboratoře, jiné doplní interaktivní exponáty. Zájemci si vyzkoušejí experimenty…\nČervnové kurzy v kreativní dílně Aladine - Praha\n07.06.2019 - 09.06.2019 Praha\nŽižkovské pivobraní je oblíbený dvoudenní pivní festival v Praze 3 s letitou tradicí. Koná se každoročně na začátku června na vrchu Parukářka. Na akci se návštěvníkům prezentují české minipivovary, které nabízejí desítky druhů ležáků, porterů, speciálních bylinných piv, pšeničných, výčepních i kvasnicových, připravené jsou i stánky s…\nPražská muzejní noc 2019 - MeetFactory\nPražská muzejní noc 2019 -Vysoká škola uměleckoprůmyslová v Praze\nPražská muzejní noc 2019 - Národní památník hrdinů heydrichiády\nPražská muzejní noc 2019 - Muzeum komunismu\nPražská muzejní noc 2019 - Letecké muzeum Kbely


TJ Spartak Vlašim » Blog Archive » Velké ocenění pro Nelu Pýchovou\nNymburk, jenž se v nastávajícím roce může pyšnit titulem Evropské město sportu, se stal 16. 12. 2013 dějištěm vyhlášení nejlepších sportovců Středočeského kraje. Dle slov předsedy SKO ČUS Pavla Suka šlo po několikaleté odmlce vlastně o pilotní ročník této akce, jejíž organizace se chopila agentura ČOK-CZ. Vážnost akce dokládala i přítomnost mnoha význačných hostů, z kterých jmenujme alespoň starostu Nymburka a zároveň náměstka hejtmana Miloše Peteru a nového předsedu Poslanecké sněmovny Parlamentu ČR Jana Hamáčka.\nCelý přibližně dvouhodinový program, v němž vystoupili Marián Vojtko, Josef Vágner, Michaela Nosková a skupina BEK OFIS, vtipně moderoval Radek Šilhan, mnohým známý třeba z uvádění fotbalové Ligy mistrů na stanici Prima Cool.\nV nymburském Obecním domě sledovalo kolem třech stovek přítomných vyhlášení celkem 10 vypsaných kategorií (Nejlepší sportovec, Nejlepší talent, Nejlepší sportovní kolektiv mužů, Nejlepší sportovní kolektiv žen, Síň slávy, Zasloužilý funkcionář, Nejlepší krajánek, Nejlepší trenér, Handicapovaný sportovec, Hvězda Deníku).\nNás nejvíce zajímala první vyhlašovaná kategorie slavnostního večera „Nejlepší talent“, do níž byla nominována za své letošní výkony i Nela Pýchová a kde komise složená z tělovýchovných funkcionářů a pracovníků okresních sportovních svazů, dále představitelů měst, zástupců redakcí regionálního tisku a sponzorů, vybírala nejlepšího mladého sportovce do 15 let.\nUž samotnou účast na galavečeru a tedy předpoklad umístění mezi nejlepší desítkou bylo možno považovat za úspěch, jen jsme tedy očekávali, kam až na pomyslném žebříčku vystoupá. Z toho, že Nelino jméno zaznělo nakonec jako poslední a ona tak převzala z rukou Jana Hamáčka ocenění pro nejlepšího mladého sportovce Středočeského kraje, jsem byl tak trochu „v šoku“. Přeci jen, v desítce oceněných se to jen „hemžilo“ medailisty z ME či MS .\nTo, že ke konci večera vystoupala Nela na pódium ještě jednou a převzala ocenění „Hvězda deníku Středočeského kraje“, bych považoval za takový příjemný bonus, za který bych rád poděkoval jejím fanouškům, o této ceně totiž rozhodovali čtenáři odesláním hlasovacích lístků.\nVyhlášení středočeských sportovců tedy znamenalo veliký úspěch nejen pro Nelu, jejího trenéra Ondru Matějovského, vlašimský šach, ale obecně i šach jako takový. Vždyť, kdo by si pomyslel, že šachy by se mohly vyšplhat až na samotný vrchol v konkurenci ostatních, mezi lidmi většinou mnohem populárnějších sportů. Samozřejmě, výsledky anket nemohou být vždy objektivní a těžko se porovnávají úspěchy různých sportovních odvětví, přesto však každé takové ocenění potěší a možná dodá chuť a energii do další práce.\nRozhovor Nely Pýchové uveřejněný v Benešovském deníku:\nČlánek o vyhlášení sportovce roku v Nymburském deníku\nTento příspěvek byl napsán dne 21. Prosinec, 2013(Sobota) v 16.52\ta patří do rubrik(y) Různé. Komentáře k tomuto příspěvku můžete sledovat na kanálu RSS (2.0) . Můžete přeskočit na konec a zanechat komentář.\n« Vlašim – Kobylisy 4:4\nNela Pýchová zářila na MČR v bleskovce »\n14 komentářů na “Velké ocenění pro Nelu Pýchovou”\nObrovská gratulace Nele i Ondrovi k dalšímu pěknému ocenění. A rovnou sem přidám i gratulaci a obdiv za dnešní předvedený výkon v Brně. Myslím si, že sen o tom být na úrovni české ženské reprezentace začíná nabírat reaálných obrysů. Po pěkném vystoupení na MČR žen hned další turnaj, kde Nela držela krok s nejlepšími.\n21. Prosinec, 2013 v 22.42\nAž budu velkej, chci hrát jako Nela.\nAž budu velkej, chci trénovat jako Maťa.\n21. Prosinec, 2013 v 22.45\nSkvělé pro Nelu, Ondru, jejich oddíl i šachy! Gratuluji!\n(skromně se domnívám, že za letošními výsledky Nely stojí rozhodnutí poslechnout Cimrmanovu utrousenou moudrost: Na srdce do Poděbrad, na šachy na..)\nPro Vojtu a Jana útěcha: bez malých nejsou velcí\n21. Prosinec, 2013 v 23.35\nJan Fiala: Ale Maťa už moc netrénuje, taky to je na jeho výkonech vidět\n21. Prosinec, 2013 v 23.36\nBohouš z Buše: Na velikosti nezáleží :P\nGratuluji Nelo k velkemu krucku na ceste mezi svetovou spicku a Matovi k jeho veleuspesne nápomoci.\n22. Prosinec, 2013 v 6.08\npřidávám se k celé řadě gratulantů a přeji ti do budoucna aby sis splnila i ta nejtajnější přání kam se chceš v šachu posunout a abys podávala jen a jen skvělé výkony. K tomu patří přání pevného zdraví a hodně, hodně štěstí.\n22. Prosinec, 2013 v 19.00\nPetra S. píše:\nNelin dokonale jemný outfit. Maťa se na slavnosti představil jako módní retard.\n23. Prosinec, 2013 v 9.05\nKoukám, že zpráva o vyhlášení této ankety se dostala i na Novoborský šachový server:\n23. Prosinec, 2013 v 9.17\nPři této příležitosti připomínám, že v těchto dnech končí hlasování o hvězdu čtenářů Benešovského deníku v okresním kole stejné ankety (je zajímavé, že to krajské proběhlo dřív, většinou to bývá naopak). I zde můžete samozřejmě hlasovat a na rozdíl od kraje je v nabídce víc našich šachistů: kromě Nely ještě Jirka Rýdl, Jakub Vojta, družstva starších žáků (Zaječice), dorostenci (extraliga) i Vlašim A (2. liga dospělých). Hlasování končí ve čtvrtek 27. 12. v 15 hodin, do té doby musí být kupony v redakci. Poštou se to tedy už nestihne, ale kdo chce, může ještě zahlasovat na bleskovce v Chotýšanech – někdo to pak v Benešově hodí do schránky…\nPetra S.: Není nad upřímná slova .\n23. Prosinec, 2013 v 18.02\nVyhlášení okresního kola sportovce roku 2013 proběhne v úterý 7. ledna od 18 hodin v divadelním sále hotelu Pošta v Benešově. Mezi nejlepší se kromě Nely Pýchové dostalo i naše áčko za 3. místo ve 2. lize (kategorie dospělých kolektivů). Na mládežnická družstva se pro mě překvapivě tentokrát nedostalo, tak jsem zvědav, které kolektivy porotu zaujaly víc než dvě 2. místa v ČR .\nNa finálový večer mám k dispozici několik vstupenek, tak se o ně můžete přihlásit. Zejména by byla vhodná účast členů áčka…\n3. Leden, 2014 v 13.10\nDen před vyhlášením okresních sportovců se ještě jednou připomenu. Máme 10 vstupenek, zatím je nás 7, takže ještě jsou tři volná místa. I místa v autě z Vlašimi bych nejspíš mohl zařídit.\n6. Leden, 2014 v 21.03\nNa dnešním vyhlášení sportovce roku okresu Benešov obsadilo naše áčko 4. místo v kategorii dospělých kolektivů (za 3. místo ve 2. lize). Nela se překvapivě mezi jednotlivci do elitní pětky nevešla, zato ale vyhrála cenu čtenářů (dostala nejvíce hlasů). http://benesovsky.denik.cz/zpravy_region/nejuspesnejsim-sportovcem-roku-2013-je-libor-podmol-vicemistr-sveta-fmx-20140107.html\n7. Leden, 2014 v 23.59


Váleční andělé, hrozba záhuby a město na řetězech, nová kniha Alana Campbella - TOPZINE.cz\nVáleční andělé, hrozba záhuby a město na řetězech, nová kniha Alana Campbella\nTOPZINE.cz ➤ Nezařazené ➤ Váleční andělé, hrozba záhuby a město na řetězech, nová kniha Alana Campbella\n20. 10. 2009 Lukáš Vaníček Vstoupit do diskuse\nNakladatelství Laser-books připravuje ve své edici Moderní díla fantasy novou knihu, jejíž název zní skutečně lákavě. Po tajemné, mlhou zahalené, šedozelené obálce Pánů parchantů prozrazuje převážně rudočerná obálka, že tato kniha bude úplně z jiného soudku. Autorem je opět nováček na literárním poli, Alan Campbell. Stejně jako je u nás zvykem, aby mladý autor vydával nejprve povídky, než si troufne na samostatný román, tak v angloamerické fantastice je trendem, aby nováček vydal rovnou trilogii. Campbellova se nazývá DeepGate Codex a zjizvená noc je její první částí.\nPříběh dle anotace slibuje skutečně akční, krvavou a zajímavě originální četbu, kterou, doufejme, nepotopí autorova literární nezkušenost. Autorův text je totiž cítit svěžím větrem originality a posunutí fantastiky opět jiným směrem, než se ubírají její tradiční kroky. Co se tloušťky týče, pokud nakladatelství zachová formát přes čtyři sta stran zajistí, četbu minimálně na dvě sychravá odpoledne.\nTudíž nezbývá nic jiného, než počkat, až Zjizvená noc vyjde. Na své si nyní přijdou zejména zastánci drsnějšího světa, kde pro mrtvolu zřejmě nebude třeba chodit daleko.


Špagety all´amatriciana | Prima\nŠpagety all´amatriciana Foto: Saveur - šťastná italská kuchyně\nIkona italské kuchyně se zrodila před mnoha staletími v městečku Amatrice, které leží v hornaté krajině Lazia. Charakteristické jsou pro něj ovčí sýr Pecorino Romano a guanciale – nasolený vysušený vepřový podbradek. Pokud jej neseženete, v klidu ho nahraďte slaninou.\nOmáčku vařte skutečně dvě hodiny, jen tak se všechny suroviny prolnou a chuť bude silná, výrazná a zároveň delikátní.\n18 neodolatelných receptů na těstoviny s rajčaty\nguanciale nebo silné plátky slaniny 340 g\nčervené víno 2 lžíce\nkonzervovaná loupaná rajčata 800 g\nčerstvě namletý černý pepř 2 lžičky\nvločky drceného chilli 1 lžička\nnajemno nastrouhaný sýr Pecorino Romano na ozdobu\nhladkolistá petržel nakrájená na tenké proužky\nGuanciale či slaninu nakrájejte šikmo na 5mm proužky a opékejte je v kastrolu zhruba 15 minut při středním stupni dokřupava. Vyjměte ji děrovanou lžící a nechte na papírové utěrce okapat.\nMezitím oloupejte mrkev, cibuli a česnek a nakrájejte je nadrobno. Do prázdného hrnce s vypečeným tukem dejte máslo, mrkev a cibuli, zlehka osolte a za stálého míchání restujte zhruba 6 minut doměkka. Přisypte polovinu česneku, rozmarýn a šalvěj a opékejte ještě 2 minuty. Jakmile se bylinky rozvoní, zalijte základ vínem a vařte ho zhruba 5 minut, dokud se neodpaří.\nVe velkém hrnci uvařte dostatek osolené vody, vsypte do ní těstoviny a vařte je dle návodu na obalu akorát na skus, tzv. al dente.\nMezitím vyjměte z omáčky rozmarýn a šalvěj a rozmixujte ji dohladka (přelijte ji do mixéru nebo použijte ponorný mixér). Přimíchejte ¾ opečené slaniny, zbylý česnek, olej, pepř a chilli vločky.\nUvařené těstoviny slijte a promíchejte je s omáčkou. Rozdělte je na talíře a podávejte posypané zbylou slaninou, pecorinem a petrželkou.\nPRIMA TIP: Bohyně italské domácí kuchyně Marcella Hazan radí osolit vodu na těstoviny jako moře – zhruba 1,5 lžíce soli na každých 450 g těstovin nebo 1 lžíci soli na každé 2 l vody. Nepoužívejte jodovanou sůl, těstovinám předá kovovou chuť. Aby se těstoviny řádně uvařily všechny a neslepovaly se, vsypte je do dostatečného množství vody – zhruba 5 l na 500 g těstovin – a první 2–3 minuty je často promíchávejte. Uvedenou dobu na obalu berte jako orientační a těstoviny začněte ochutnávat 2 minuty před jejím uplynutím. Lehce nedovařené těstoviny nebo al dente budou i po slití vlivem zbytkového těsta měknout. Těstoviny neproplachujte, omáčka drží lépe na horkých těstovinách i díky škrobu na jejich povrchu.\nŠpagety all´amatriciana; foto: Saveur – šťastná italská kuchyně


Stopařův průvodce Galaxií, Adams Douglas ~ Fantasya.cz ~ Obchod\nÚvodní stránka → Obchod → Knihy → Stopařův průvodce Galaxií ←\nStopařův průvodce Galaxií, Adams Douglas\nSérie: Stopařův průvodce Galaxií (1)\nTato bravurní parodie na sci-fi je dnes již klasické dílo. Komplikovaný a originální příběh začíná zničením Země, která musí udělat místo nové galaktické dálnici. Hlavní hrdina příběhu, docela obyčejný, ale sympatický pozemšťan jménem Arthur Dent, má to štěstí, že s pomocí svého přítele Forda Prefecta, údajně nezaměstnaného herce, z něhož se vyklube mimozemšťan, stopne kosmickou loď, a tak se mu podaří uniknoutz místa katastrofy. Ford Arthura nabádá, aby netruchlil pro ztracený domov, vždyť může zažít tolik zajímavých věcí – Galaxie stojí za to, aby ji člověk (popřípadě jakýkoliv jiný tvor) důkladně procestoval. Jenže Štěstěna je vrtkavá: hned na začátku slibného dobrodružství jsou oba kamarádi vyhozeni do kosmického prostoru, v němž, jak známo, nelze přežít déle než třicet vteřin. Není to poslední podobně dramatická situace, v níž se hrdinové této trilogie v pěti dílech octnou a ve které se mohou utěšovat jen univerzálním mottem galaktického stopaře: Nepropadejte panice!\nStopařův průvodce Galaxií se původně zrodil jako rozhlasový seriál. Měl obrovský úspěch, a tak vzápětí dostal literární podobu, v níž se stal bestsellerem prakticky v celém známém vesmíru, a dodnes slouží dalším generacím jako nedocenitelný zdroj informací a dobré nálady. Vše se seběhlo asi takhle: jednoho dne se Arthur Dent, asi třicetiletý, poněkud staromódně slušný a poněkud ňoumovitý obyvatel londýnského předměstí, probudí s ošklivou kocovinou, a navíc zjistí, že má na zahradě buldozer. A co hůř – stroj se právě chystá demolovat jeho dům. Důvod? Právě tudy má totiž vést nová dálniční spojka, která má umožnit mnoha lidem, aby se mohli ještě rychleji řítit z jednoho místa na druhé. Také Arthur se řítí – z domu a v županu, odhodlán bránit svůj dům vlastním tělem. Jak si tak leží v blátě před buldozerem a diskutuje se stavebními dělníky, na scéně se zjeví jeho kamarád Ford Prefect, a s odůvodněním, že za chvíli stejně bude konec světa, se snaží Arthura odlákat do hospody, což se mu nakonec také podaří. Postupně ale vyjde najevo, že nejde o hloupý žertík. Konec světa je tu. Země totiž nešťastnou shodou okolností stojí v cestě projektu nové galaktické dálnice. Události dostanou rychlý spád. Ford totiž není nezaměstnaný herec, jak úspěšně předstíral asi tak patnáct let, ve skutečnosti pochází z Betelgeuze a umí stopovat létající talíře, což se právě teď hodí. Oba kamarádi se dostanou na palubu jednoho takového plavidla, a tak začíná jejich putování Galaxií, do jejichž tajů a zvláštností zkušený cestovatel Ford zasvěcuje užaslého Arthura (stále oděného županem). Hlavním pomocníkem v této osvětové činnosti je mu elektronická kniha – Stopařův průvodce Galaxií – rádce a společník všech, kdo touží poznat vesmír. Společně prožívají nesčetná dobrodružství, setkávají se s dalšími postavami, především s krásnou Trillian, galaktickým exprezidentem Zafodem Bílbroxem a jejich depresivním robotem Marvinem. Stopařův průvodce je kniha nejen autoritativní, ale také závratně úspěšná, a tak nemohlo zůstat jen u jednoho svazku – z knihy se stala trilogie, která se jakýmsi fyzikálním paradoxem postupně rozrostla v pět dílů – Stopařův průvodce Galaxií, Restaurant na konci vesmíru, Život, vesmír a vůbec, Sbohem a dík za ryby, Převážně neškodná.\nProfily: Nepropadejte panice, s ručníkem jde všechno líp! Stopařův průvodce Galaxií (Jiří Popiolek)\nAd Stopařův průvodce Galaxií, Adams Douglas\nDann - 11. 05. 2008 18:53\nO tuto knihu jsem nestál, dostala se ke mě jako "Kniha zdarma" při jedné objednávce. Ale na rozdíl od ostatních takových knih, které jsou jen neprodané fláky, mě tato nadchla. Tak dlouho, a tak dobře už jsem se dlouho nenasmál. Kam se na Stopaře hrabe Zeměplocha. Ale, nestraně řečeno, Prachettova série má o dost propracovanější děj.\nBoB - 19. 12. 2008 11:15\nJiž několikrát jsem zaslechl něco o tom, že každý titul by se měl dát zařadit do jediné krabičky. Buďto je něco humoristické, vážné (nebo je něco sci-fi nebo fantasy apod.). S tím však nemohu souhlasit. Vědeckofantastická literatura může být vážná (život je sám o sobě dostatečně vážný), ale také nemusí. Ve skutečnosti se dá máloco zařadit do jediné škatulky. Většinou se jedná o mix několika žánrů a humoru v něm není nikdy dost. Humoru si člověk skutečně v dnešní uspěchané době mnoho neužije. Vše se zdražuje, vůkol samá ekonomické krize, snižování výroby, mnohdy dokonce propouštění, to nejsou (dnes tak běžné) věci, které by normálního člověka donutily k smíchu. A nikdo se proto nemůže divit, že všichni hledáme náhradní zdroj humoru, který by naši někdy poněkud posmutnělou a do budoucna nerůžovou existenci trochu odlehčil. Termín humoristická sci-fi mi nikdy nepřipadal vyloženě poutavý. Ale jak se nakonec (téměř) vždy ukáže, vše není pouze černobílé... Humor se k žánru sci-fi hodí úplně stejně jako k jakémukoli jinému. Douglas Adams [1952-2001] dokázal stvořit dílo, které vás skutečně donutí minimálně k úsměvu, mnohem častěji však vyloženě k smíchu (jeho záchvaty nejsou při čtení nikterak ojedinělé). V tomto příběhu se setkáváme s jedním obyčejným uťápnutým pozemšťanem Arthurem Dentem, který se ocitá v šílené situaci, když se dozví, že jeho dům chtějí za pár okamžiků zbourat, s jeho kámošem Fordem Prefectem, který jej z této šílené situace za šílených okolností a po šíleném dobrodružství na palubě vogonské lodi na krátkou chvíli zachrání. Poté jsou oba zachráněni prezidentem Zafodem Bíblbroxem – normálním šílencem, prohánějícím se vesmírem v ukradené lodi poháněné nekonečnou nepravděpodobností s šíleným nápadem nalézt mýtickou planetu Magrathea, jeho doprovodem Trillian – šíleně pohlednou pozemšťankou a Marvinem - robotem s šílenými depresemi. Po těchto několika stručných větách by však toto dílo někomu mohlo připadat poněkud šílené. Ale opak je pravdou. Již dlouho jsem nečetl nic tak skutečně vtipného a zábavného. Humor s ryze anglickou značkou je vždy zárukou kvality. Mr. Bean či Monty Python. Každý z nás dozajista o prvním či druhém někdy v životě minimálně slyšel. Od amerických, mnohdy poněkud bezduchých vtipů a dialogů (v dnešní moderní době často na hranici vulgarity a mnohdy i daleko za ní) se většinou diametrálně odlišuje. Je jedním slovem úžasný - klidný, osobitý, kvalitní a inteligentní. Možná až moc, takže se asi nenajdou vyloženě masy jeho nadšených příznivců (mimo Angličanů, samozřejmě). Anglický humor je většinou dosti odlišný od humoru z ostatních světových končin. Ale mnoho fanoušků na něj přesto nedá dopustit. A ač je Douglas Adams Angličan, jeho kvalitní humor je pochopitelný snad pro všechny. Alespoň dle světových ohlasů na jeho dílo tak lze usuzovat. Dle mého názoru se dá kvalitní humor nacpat kamkoli a v jakémkoli množství. O to se ostatně mnozí autoři pokoušejí, ale málokterým se to skutečně podaří. A jedním z těch, kteří tento dar (skutečně se jedná o dar) mají byl právě Douglas Noël Adams. Kdo si přečte tento příběh, ten se buďto stane Adamsovým zarytým odpůrcem, nebo se do něj bezmála zamiluje. Smích, jak se traduje, dokáže prý prodloužit náš nepříliš dlouhý život. I když na druhou stranu, kdy se odchod do zaslouženého důchodu neustále oddaluje, se někomu (zejména mladším ročníkům) nemusí prodloužení délky života pozdávat. S tím však nikdo z nás nic nenadělá. Příznivci Červeného trpaslíka (kterých je stále kupodivu mnoho) budou slintat blahem. Ačkoli se v románu nevyskytují jejich oblíbené postavy, humor je velice podobný, téměř až totožný, stoprocentní a všudypřítomný. Tento titul však nedoporučuji lidem se slabším srdcem, neboť těm hrozí při čtení smrt uchechtáním. A ačkoli by to byla dozajista pěkná smrt, stále se jedná o smrt, s kterou setkání se každý z nás snaží oddálit jak jen je to možné. Prožívá-li však někdo nějaké kritické období, lze naopak tuto knihu doporučit jako lék. Film Stopařův průvodce po galaxii [The Hitchhiker's Guide to the Galaxy, 2005, r. Garth Jennings] jsem měl tu možnost spatřit, ale po srovnání s knižní předlohou [The Hitchhiker's Guide to the Galaxy, 1981] se (jako naprostá většina filmů dle literární předlohy) opravdu nejedná o jakýkoli výrazný úspěch. Bratr jej opět nazval „pěknou divočinou“. Takto skutečně někomu, kdo nezná předlohu může (a dozajista bude) připadat. Avšak ne vše, co je vyloženě kvalitní má tu čest pobývat na výsluní zájmu široké veřejnosti. Vyloženě kvalitní totiž dosti často znamená i na pochopení dosti složité. To však v žádném ohledu není případ této knihy. Její řekl bych až jednoduchost a tím daná srozumitelnost jakoby přímo vyzývala doslova všechny čtenáře k četbě. Ne nadarmo se říká, že v jednoduchosti je síla. Dnes se mnoha lidem nechce nad ničím složitým dlouho přemýšlet. Často na to totiž nemají ani čas ani energii. A proto si vybírají jednoduché, lehce stravitelné a snadno pochopitelné příběhy, které jim pouze ukrátí dlouhou chvíli. Přesně taková je však i tato kniha. Autor to vše navíc doplňuje neskutečně vtipnými hláškami a situacemi, doslova na každém kroku. A jako všechno, i tato kniha má svůj přívlastek. Stopařův průvodce si zcela jistě zaslouží něco jako skvělý, neodolatelný či neskonale vtipný. Mne (ve skutečnosti nejen mne) si dokázal skutečně získat. Všem, kteří nemají přílišnou chuť do života lze jednoznačně tento „dnes již dosti profláknutý“ titul doporučit se slovy: berte vše s klidem a hlavně: NEPROPADEJTE PANICE!\nNorek - 30. 04. 2009 23:13\nPravděpodobně nejšílenější příběh v dějinách sci-fi. Arthur Denta se snaží zábranit, aby mu nezničili jeho dům, aby se jen o chvíli později dozvědel, že zničena bude kvůli dálnici celá planeta a že blbost byroklratů nezná ani galaktické hranice. Ješte že zná zkušeného forda prefecta, který sebere ručník průvodce po galaxie a veme galaktického stopa zrovna na lod pohanenou nekonečnou pravděpodobností(ono stopnout kosmickou lod behem několika málo vteřin není zrovna běžné). Lod řídí svéhlavý Zafi Biblrox a depresivní robot Marvin, spolu s nadpozemsky krásnou Trilian a vydávají se hledat bájnou planetu- nejšílenější a nejlegračnější dobrodružství všech známých vesmírů začíná. A všude kolem budou poletovat ručníky, velryby a mraky dalších bláznivých věcí. Ale hlavně všude je humor, absurdní, šílený a suchý anglický humor přímo kape z každé strany knihy. A to je přesně to, co je na té knize krásné. Perfektně promyšlený humor, který nemusí nutně něco parodovat a i tak být nekonečně nepravděpodobně zábavný. Věřte mi a hlavně věřte Stopařovu průvodci po galaxii.\nVesmírem snadno, rychle a s humorem :)\ngilbert - 28. 11. 2010 22:59\nArthur Dent nemá dobrý den. Když se ráno probudí, zjistí, že před jeho domem stojí buldozer a úředník z radnice, který vysvětluje, že Arthurův dům má být zbourán, neboť tudy povede nová dálniční přípojka. To samo o sobě s člověkem zamává, ale když nakonec Arthur v místní hospůdce zapíjí žal, jeho přítel Ford Prefect mu jen tak mezi řečí oznámí, že podobný osud čeká celou planetu Zemi – má být zbourána kvůli stavbě nové mezigalaktické dálnice. V dohledné době činící několik desítek vteřin. A protože je Ford – kromě profesionálního galaktického cestovatele – kamarád, vezme Arthura pryč. Spoléhá na to, že si stopnou nějakou loď. To se jim podaří, ale loď, která je nabere, není jen tak ledajaká. Cestuje v ní totiž galaktický exprezident Zafod Bíblbrox (ex proto, že právě odcizil loď s nejnovějším pohonem) a dívka Trilian, se kterou se Arthur už jednou na Zemi potkal. No a dalším členem posádky je poněkud depresivní robot Marvin, schopný jediným rozhovorem donutit palubní počítač cizí lodi k sebezničení. Tak začíná Arthurovo velké putování, během něhož nepřestává vycházet z údivu. Vynikající humorná scifi, plná bláznivých nápadů a vtípků, v níž se dozvíme, že vesmír je opravdu bláznivé místo…:) u této knížky se opravdu budete smát, a to i nahlas. Absurdní situace, skvělé dialogy, zábavné postavičky, dokonce i palubní počítač Zafodovy lodi má vlastní svéráznou identitu, myslím, že tady tvůrci Červeného trpaslíka našli dobrou inspiraci. A když je u té inspirace, přijde mi, že jiný velikán humoristické fantastiky – Tarry Pratchett byl při tvorbě Zeměplochy hodně ovlivněn Adamsovým stylem humoru (tím ho samozřejmě nechci nařknout z opisování). Jasných pět hvězd, neznám lepší knížku na spravení nálady.


Španělsko, Toledo - výlet za romantikou VI. (www.infoglobe.cz)\nwww.infoglobe.cz » Španělsko, Toledo - výlet za romantikou VI.\nLisabon mě totálně nadchnul. Dva krásné mosty, pevnost na kopci, hlavní ulice Rua Augusta a rozsáhlé čtvercové náměstí s pomníkem. Ty krásné barevné starodávné tramvaje… Fotím jako divá. Ani druhý den se nemůžu nabažit jeho nevšední atmosféry. Toto město jsem si zamilovala na první pohled. Dokonce začínám i trochu rozumět portugalsky.\nVydávám se na výpadovku na sever podél pobřeží. Jedu MHD pod krásným červeným mostem až ke královskému paláci. Pokračuju stopem až do Sintry, kde je nádherný zámek Castillo de Pena. Strávím zde celý den. Ani jsem nevěděla, že je tu něco tak krásného. Pak popojedu ještě 30 km na sever, kde jsou krásné surfařské pláže a rozbalím si tady stan.\nRáno mířím do Madridu, ale kousek před ním plánuju uhnout do Toleda. Na pumpě jsem se zeptala muže z Madridu. Jeli jsme spolu 400 km. Normálně by mi asi nezastavil, ale když jsem se ho přímo zeptala, tak mu bylo nepříjemné mě odmítnout. U odbočky na Toledo, kde jsem vystoupila, mi po pěti minutách zastavil španělský doktor.\nA už vjíždíme do báječného Toleda. Mám plnou hlavu příběhu knihy Židovka z Toleda od Liona Feuchtwangera. Příběh krále Alfonse VIII., který se zamiloval do židovky Rachel, přestože měl svou manželku Leonor.\nZde v Toledu, jako by byla uchována minulost. R. 1561 Filip II. přeložil královské sídlo z Toleda do Madridu a tady se zastavil čas. Filip se chtěl zbavit města, které mu na každém kroku připomínalo Maury. A tak Toledo usnulo ve vší své kráse jako Šípková Růženka. A ten, kdo se k městu přiblíží s láskou a porozuměním, tomu vše obživne jako tenkrát…\nArabská opevňovací technika byla vynikající, jak dosvědčují i toledské hradby vybudované na vizigótských základech. Výhodná strategická poloha na skále obtékané ze tří stran řekou předurčila město k vůdčímu postavení. Na počátku zde žili Římané, kteří tu vybudovali pevnost Toletum. Ve druhé pol. 5. stol. ovládli skoro celé Španělsko germánští Vizigóti. Toletum se stalo střediskem kultury s mnoha kláštery a knihovnami. Za arabské nadvlády po r. 712 zaniklo množství gótských kostelů a klášterů, které zdobily město. Většina jich byla přeměněna na mešity. Arabové město nazývali Tolaitola a stalo se rezidencí emíra, vysokého úředníka podřízeného chalífovi. Stalo se střediskem islámské učenosti.\nPo 400 letech, za krále Alfonse VI. Statečného, se opět stalo svobodným katolickým územím. Ale maurský vliv tu zůstával velmi silný. Triumfující křesťané bořili mešity a stavěli kostely. Kolem dál zaznívala arabština a v žilách křesťanů dál proudí maurská krev s vizigótskou, iberskou, keltskou či římskou. Jejich zvyky se staly součástí staletého způsobu života.


Ve Varech je Oliver Stone, přijede i F. Murray Abraham - Totalfilm.cz\nOliver Stone se dnes konečně objevil na veřejnosti, v podvečer otevřel projekci svého filmu ALEXANDER VELIKÝ. Držitel třech Oscarů® je velmi unavený a společnosti se spíše straní. Na festivalu převezme Křišťálový globus za celoživotní přínos světové kinematografii. Festivalu se podařilo získat další hvězdu. V Česku je totiž shodou okolností americký herec F. Murray Abraham, který hrál Salieriho ve Formanově Amadeovi. Zítra předá společně s Miroslavem Ondříčkem Křišťálový globus Theodoru Pištěkovi.\nRežisér Oliver Stone v obležení novinářů\nLetošní ročník MFF Karlovy Vary poctí svou návštěvou amerických herec F. Murray Abraham, Oscarem oceněný představitel Salieriho z legendárního filmu Miloše Formana Amadeus. F. Murray Abraham je v době konání karlovarské přehlídky hostem hudebního festivalu Prague Proms 2013, kde se 3. 7. představuje v hlavní zpívané roli světově premiérovaného díla A Grateful Tail Symphony. Díky spolupráci s vedením festivalu Prague Proms se podařilo zorganizovat hercovu cestu na MFF Karlovy Vary.\nF. Murray Abraham společně s kameramanem Miroslavem Ondříčkem předá výtvarníku Theodoru Pištěkovi Křišťálový globus za mimořádný umělecký přínos světové kinematografii, ve čtvrtek 4. 7. 2013 v 18:30 v Karlovarském městském divadle. K poctě Theodora Pištěka bude uveden právě film Amadeus!\nAmadeus (Salieri) (foto: archiv)\nRole Salieriho je nejvýraznějším bodem v hercově filmografii – kromě Oscara byla za svůj výkon oceněn také Zlatým globem. Během své padesátileté herecké kariéry vytvořil F. Murray Abraham desítky filmových a televizních rolí – za všechny jmenujme např. filmy Jméno růže (The Name of the Rose, r. J-J. Annaud) nebo Allenovu Mocnou Afrodité (Mighty Aphrodite), ale intenzivně se věnoval i divadelní práci, která zahrnuje účinkování jak v klasických shakespearovských kusech, tak třeba v inscenaci Beckettova Čekání na Godota. Působí rovněž jako pedagog. F. Murray Abraham rovněž na MFF Karlovy Vary uvede ve čtvrtek ve 22:30 ve Velkém sále hotelu Thermal společně s Oliverem Stonem film Zjizvená tvář (Scarface), který podle Stoneova scénáře natočil režisér Brian De Palma.\nNovější článekFilmové premiéry od 4. července\nStarší článekVARY DNES | Mladý kněz na dalmatském ostrůvku a dvojčata skrývající se před válkou


Jiří Parduba: za války odbojář, po revoluci obnovitel Sokola - iDNES.cz\n24. května 2013 17:27, aktualizováno 17:27\nDevadesáté narozeniny slaví Jiří Parduba, nositel Ceny města Vsetína, který celý život učil a aktivně sportoval. Byl členem taneční skupiny souboru Vsacan a za války působil v odboji. Po roce 1989 stál u obnovy Sokola a byl městským zastupitelem.\nZnámý vsetínský učitel, folklorista a sportovec Jiří Parduba oslavil 90. narozeniny. | foto: Michal Trávníček\nVyjmenovat všechny aktivity Jiřího Parduby je velmi obtížné. Vsetínští si ho pamatují hlavně jako učitele a člověka, který se aktivně podílel na obnově Sokola, ale i na milovníka valašských tradic.\nV mládí byl Parduba nadšený sportovec. Odmala sledoval tělovýchovné aktivity, které se odehrávaly zejména v Sokole.\n"Obdivoval jsem Josefa Noska," vybavuje si jednu z tehdejších postav. "Úžasně cvičil, na Hrbové dělal stojky na komíně svého domku." Sám začal nejdřív s fotbalem.\n"Dotáhl jsem to ale jenom do dorostu," vypráví oslavenec. "Sehrál jsem také pár zápasů za béčko, ale byli tam daleko lepší fotbalisté než já." Právě na hřišti u sokolovny narazil na lední hokej.\nNarodil se 22. dubna 1923. V roce 1952 se oženil, je otcem dcery Marty a syna Jiřího, který žije v americkém Aspenu. Má dohromady pět vnoučat.\nJako člen partyzánské brigády Jana Žižky bojoval proti německým okupantům. Po osvobození stál u zrodu národopisného kroužku Vsacan, kde také tančil. Působil i mezi zahrádkáři.\nPo roce 1989 obnovoval Sokol ve Vsetíně. V letech 1990–1994 byl členem vsetínského městského zastupitelstva.\n"V zimě sloužilo sokolské hřiště jako kluziště. Občas se tam sešli hráči, aby si zatrénovali. Já jsem byl tehdy ještě kluk, a tak jsem chodil bruslit s kamarády na kluziště u gymnázia. Když se nám zdálo, že už jsme dost dobří, přihlásili jsme se do hokejového oddílu SK Vsetín," popsal.\nJako nesmlouvavý obránce pak hájil barvy klubu až do roku 1952. Vsetín v té době jezdil k mistrovským zápasům po celé Moravě. Za války však nastupoval i proti takovým týmům, jakými byly pražské LTC, ČLTK nebo Sparta.\nPo maturitě v roce 1940 vystudoval učitelský ústav ve Valašském Meziříčí. Poté ještě složil odbornou zkoušku pro učitele měšťanských škol.\n"Vybral jsem si tři předměty," vrací se ve vzpomínkách téměř sedm desítek let zpět. "Češtinu, zeměpis a tělocvik. Tělocvikáři byli tehdy na okrese jen tři - Cepek ve Vsetíně, Vala v Halenkově, no, a já. Začínal jsem ve Vsetíně, ale v roce 1950 mě inspektor šoupl do Velkých Karlovic. Potřeboval tam prý mladého tělocvikáře."\nTak začal Pardubův koloběh po různých školách. "Až do důchodu jsem vystřídal snad dvanáct štací," vypočítává.\nZa války měl být totálně nasazen do Říše. "Funkcionáři hokejového klubu měli ve Zbrojovce vysoké funkce a z Německa mě vyreklamovali," vybavil si.\n"Učit jsem nesměl, téměř dva roky jsem byl zaměstnancem Zbrojovky. Tam jsem se také zapojil do odboje. Ale nebylo to tak, že bychom žili někde na horách v zemljankách," líčí.\n"Šlo o odboj jiného druhu. Partyzáni potřebovali například petrolej, aby si mohli zatopit a neprozradil je kouř. Tak jsme do dvousetlitrového sudu nalili jen 150 litrů, na výdejku napsali plnou výši a zbytek se dal partyzánům."\nPřeprava zásilky se řešila s lidmi z doprav, kteří vozili výrobky na železniční stanici. "Museli jsme vždycky projet několika vrátnicemi, kde hlídkovali vojáci," vypráví.\n"Když jsme se dostali mimo areál, bylo vyhráno. Takto jsme vyváželi úplně všechno včetně ručních granátů. Doma jsem jich měl celou bednu ještě v roce 1945 a nakonec byly i použity."\nPo osvobození stál u založení národopisného souboru Valašský krúžek Vsetín, který se v roce 1948 sloučil s cimbálovou muzikou Vsacan.\nJiří Parduba byl jedním z prvních tanečníků souboru. Jeho specialitou byl zejména na Valašsku velmi populární tanec odzemek. Pardubovy aktivity přerušil zánět duhovky.\n"Na oko jsem vůbec neviděl," popisuje. "Navíc nikdo nevěděl, jak takovou nemoc léčit." Nakonec zabraly až injekce, které se používaly i na syfilis. Protože v 50. letech udržoval kontakty s kamarády v emigraci, míval problém.\n"Třeba Zdeněk Lehký posílal dopisy pro známé do Polska a tam je přeposílali dál. Samozřejmě se to po čase prozradilo. Od té doby vždycky, když mě potkal policajt jménem Mírný, ptal se mě, kde ty dopisy mám."\nPo roce 1989 se Parduba aktivně podílel na obnovení vsetínského Sokola. "Velmi mne ale mrzí, že sokolovna stále nepatří Sokolu."\nByl také členem prvního polistopadového zastupitelstva. Jako velký vlastenec se úspěšně snažil o obnovení památníku T. G. Masaryka a o změny názvů ulic. Zasadil se rovněž o zlepšení péče o hroby významných vsetínských osobností Matouše Václavka, Františka Sovy nebo malíře Miloše Borii.\nTémata: Sokol, odboj, Vsetín, Josef Nosek, Zbrojovka Brno, Německo, Polsko, Jan Žižka, T. G. Masaryk, Valašsko, říše, Aspen, Valašské Meziříčí, Velké Karlovice, Maturita , revoluce, válka, Zlínský kraj, Brigáda, Důchod, iPad, Komín, Sparta


Zahrada západní Čechy - ČESKÉSTAVBY.cz\nZahrada - západní Čechy\nBOLD GARDEN DESIGNS - Ing. Hana Zachariášová, Plzeň: zahradní architektura přinášející aktuální evropské trendy. Soulad s okolím, dokonalý a malebný layout, vytříbený styl, vysoká funkčnost v rámci celého projektu.\nPlzeň, 312 14\nČlánky (4) Fotogalerie (56) Služby (1)\nNaše firma se zabývá pěstováním a prodejem akvarijních a vlhkomilných rostlin již mnoho let. Zabýváme se také prodejem a distribucí krmiva pro ryby a potřeb pro akvaristy. Všechny naše produkty naleznete na těchto stránkách, zároveň si je můžete objednat.\nPlánice 330, Plánice, 340 34\nČlánky (3) Fotogalerie (19) Služby (1)\nNabízíme Vám zpracování projektové dokumentace v oboru zahradní a krajinné tvorby a pomoc při realizaci všech navrhovaných opatření. Zaměřujeme se především na návrhy zahrad, projektování parkových úprav, revitalizace sídelní zeleně a obnovu prvků rozptýlené zeleně ve volné krajině.\nKomenského 214, Horažďovice, 341 01\nRealizace zahradní a krajinářské architektury, od zajištění projektové dokumentace, přes zpracování cenových nabídek, vlastní realizaci a komplexní péči a údržbu o vegetační prvky. Při komplexní dodávce poskytujeme záruku 24 měsíců. Produkce vlastních výpěstků trvalek, letniček, balkónových rostlin, bylin, okrasných listnatých i jehličnatých stromů a keřů apod.\nKlášter 480, Teplá, 364 61\nNavrhneme a postavíme krby, kamna, sporáky, pizza pece, udírny i komíny.\nStýskaly 60, Žilov, 330 11\nČlánky (2) Fotogalerie (35) Služby (1)\nIng. Milena Nováková Ph.D.\nNávrhy zahrad, parků a veřejné zeleně. Navrhujeme i zámecké parky a zahrady. Dále nabízíme regeneraci hřbitovů, alejí a zahradní architektury. Provádíme osazovací plány a návrhy výsadeb, inventarizaci dřevin, dendrologické průzkumy, znalecké posudky i odborné poradenství pro města a obce. Díky dlouhodobým bohatým zkušenostem v oboru poskytujeme vysoce profesionální služby.\nStará Kysibelská 8/1, Karlovy Vary, 360 01\nProjektování, zakládání, rekonstrukce a údržba zahrad a veřejné zeleně. Stavba jezírek a skalek. Zakládání a údržba trávníků. Kácení stromů - i z plošiny. Zahradní stavby - pergoly, terasy, zpevněné plochy. Dále realizujeme dřevěné, průmyslové, betonové, plastové, kované ploty a oplocení. Vrata, brány, branky všech druhů pojezdové, nesené.\nBřeclavská 962/8, Plzeň, 323 00\nČlánky (1) Služby (1) Pobočky (1)


Rozvoz květin, kytice a růže - České Budějovice\nChcete objednat krásné řezané květiny a růže pro někoho v Českých Budějovicích a okolí?\nJsme největší rozvozci květin a růží v ČR a proto vám garantujeme opravdu kvalitu – rozvozy květin jsou nejen v Českých Budějovicích prováděny klimatizovanými vozy, denně rozvezeme stovky kytic a tisíce květin.\nKdo květiny v Českých Budějovicích přiveze?\nRozvoz květin v Českých Budějovicích je realizován vyškolenými kurýry – Vaše objednané květiny budou vždy čerstvé a tak máte jistotu, že obdarovaný člověk bude opravdu spokojený. Pokud chcete květiny zaslat jako „tajný ctitel“, nemusíte se bát – nebudete vyzrazen. Květiny příjemci doveze dodavatel květin – Florea.\nJaké květiny v Českých Budějovicích rozvážíme?\nV českých Budějovicích rozvážíme různé druhy květin – nejoblíbenější jsou samozřejmě rudé růže. Rozvážíme také hodně žádané modré růže, které svou barvou přinášejí pozitivní emotivní zážitek pro obdarovaného a další druhy krásně zbarvených růží, stačí si u nás vybrat tu správnou květinu nebo rovnou celou kytici.\nKvětiny pro rozvoz květin České Budějovice si můžete objednat od pár kusů. Není problém pro Vás připravit opravdu veliké kytice – 50,100 či více růží.\nA pro koho jsou květiny určeny? Rozvážíme jak růže jako dar – ideálně jako narozeninový či podobný dárek s věnováním a zabalením zdarma tak také kytice květin jako poděkování nebo dárek obchodním partnerům. Jsme také schopni vydodat větší počty růží pro vaše firemní akce v Českých Budějovicích.\nFotogalerie spokojených zákazníků nejen z Českých Budějovic\nDo jakých částí Českých Budějovic květiny a růže dovážíme?\nKvětiny rozvážíme do všech částí města České Budějovice a také do okolních obcí:\nNenašli jste část Českých Budějovic nebo okolí, kam byste chtěli květiny dovézt? Nevadí, květiny rozvážíme totiž do každé ulice v Českých Budějovicích a také do každé obce v okolí Českých Budějovic.\nHodnocení služby rozvozu květin v Českých Budějovicích\nJak se vám líbí náš květinový rozvoz v Českých Budějovicích:


Přijímačky na střední školy se konají dle původního plánu - Českolipský deník\nPřijímačky na střední školy se konají dle původního plánu\nČeskolipsko – Přijímací řízení na střední školy startují. Připravovaná reforma středního školství průběh přijímacích zkoušek neovlivní. Tam, kde byly vyhlášené, proběhnou bez jakýchkoliv změn.\nInformaci potvrzuje i ředitelka Gymnázia v Mimoni Eliška Ráčková. „Přijímací zkoušky se budou konat tak, jak je oznámeno.“\n„Přijímací řízení do prvních ročníků středních škol pro školní rok 2011/2012 proběhne regulérně a podle plánu,“ říká Radek Cikl, náměstek hejtmana pro resort školství.\nDěti se podle něj nemusí bát hlásit na jakékoliv aktuálně vypsané obory, které je zaujmou. „Žáci mohou počítat s tím, že obor, k jehož studiu byli přijati, dokončí. To se týká i oborů, jichž by se měla reforma vzdělávání dotknout,“ dodává Radek Cikl.\nNávrh reformy středního školství je nyní v připomínkovém řízení, vyjadřují se k němu především školy a obce. K podobným racionalizačním krokům má podle ministra školství docházet postupně v celé republice.\nTalentovky proběhnou v lednu\nAktuálně začíná přijímací řízení na ty školy, kde se konají talentové zkoušky, tedy do oborů uměleckých a do sportovních škol. „Přijímací řízení do „ostatních“ oborů vzdělání bude vyhlášeno až koncem ledna. Ředitelé škol musí do konce ledna také zveřejnit kritéria, počty přijímaných žáků a termíny přijímacích zkoušek,“ doplňuje mluvčí krajského úřadu Jiří Langer. Vlastní přijímačky a následné vydávání rozhodnutí o přijetí či nepřijetí se uskuteční v dubnu.\nTermíny konání přijímacích zkoušek, předpokládaný počet přijímaných uchazečů a kritéria budou také zveřejněné na webových stránkách kraje. Žáci devátých ročníků, kteří ještě nemají jasno o svém budoucím studiu, mohou školy navštívit během dní otevřených dveří.\nGymnázium Mimoň - 13. ledna 2011\nStřední odborná škola, Česká Lípa, Lužická 588 – 21. a 22. ledna\nStřední průmyslová škola, Česká Lípa – 12. ledna nebo po domluvě\nVyšší odborná škola sklářská a Střední škola, Nový Bor - 7. února


Vedení Chebu zkouší ještě víc omezit hazard ve městě - iDNES.cz\n29. září 2017 8:58, aktualizováno 8:58\nPřestože na posledním zasedání zastupitelstva Chebu vyhláška o omezení hazardu ve městě neprošla, vedení radnice se nevzdává. Chce ji předložit zastupitelům znovu. Podle starosty Antonína Jalovce to bude už příští měsíc.\n„Zjistili jsme, že stávající vyhláška o hazardu není právně dokonalá a je třeba ji změnit. Mohlo by se stát, že by ji mohl napadnout například Úřad pro ochranu hospodářské soutěže. Proto s ní půjdeme před zastupitele znovu,“ uvedl starosta.\nDosavadní dokument totiž povoluje kromě Svatého Kříže i další čtyři lokality, kde je možné popustit uzdu hráčské vášni. Jsou to dvě místa v Májové ulici, v obchodním centru Dragoun a v Dolních Dvorech u dálnice D6.\n„A někdo by se mohl ptát, proč se smí hrát právě tady a vedle nikoli. Nová vyhláška by jako jediné místo, kde by bylo možné hazard provozovat, stanovila lokalitu Svatý Kříž,“ řekl Jalovec, který podle svých slov očekával, že vyhláška o omezení hazardu v centru schvalováním hladce projde. „Námitky, především ze strany opozice, mě docela překvapily,“ uvedl.\nNávrh se nelíbil opozici\nOpoziční zastupitelé návrhu vyčítali, že mu například chybí rozvaha, jak se krok promítne do příjmů, které má město z hazardních her, nebo statistika, kolikrát museli policisté kvůli hernám v lokalitě zasahovat. „Není prostě dobře připravená,“ argumentoval například Petr Navrátil.\n„Co se jedná práce policie a strážníků, není možné jasně definovat, že právě tento zákrok s hernou souvisí. Také nedostáváme konkrétní částky od jednotlivých provozovatelů, ale sumu odvodů z hazardu jako celek,“ vysvětlil Jalovec.\nPřipustil, že co se týká kasina v Dolních Dvorech, které stojí v polích mimo obydlenou zástavbu, mohlo by se o této lokalitě ještě jednat.\n„Rozhodně ale chceme navrhnout, aby hazard v centru zanikl. Myslím si, že kasino sto metrů od základní školy být prostě nemá. Pokud vymístíme hazard na Svatý Kříž, budou mít všichni provozovatelé rovné podmínky,“ dodal.\nTémata: Karlovarský kraj, Cheb, lokalita, Úřad pro ochranu hospodářské soutěže (ÚOHS), Kasino, Petr Navrátil, Svatý Kříž, Herny


Stavební spoření: přijdou lidé o tisíce? - Deník.cz\nStavební spoření: přijdou lidé o tisíce?\nStrašák ve formě zdanění státní podpory ke stavebnímu spoření: to je jen jeden z návrhů opatření, která chystají politici nové vládní koalice. Pokud by prošel, snížila by se státní podpora nejvýše na 2250 korun, a to u smluv nových i už uzavřených.\nA to stačí k tomu, aby lidé protestovali. „Když jsem se o návrhu dozvěděla, naštvalo mě to. Nedávno jsem totiž zrušila životní pojištění se spořením a dala si stavebko, protože to tak bude výhodnější. Pokud ale dojde ke snížení státní podpory, nepomůžu si a všechna ta rušení a uzavírání smluv byla naprosto zbytečná,“ svěřila se například Adéla Novotná z Prostějova. Dodala, že když uzavřela smlouvu, chtěla, aby její podmínky trvaly po celou dobu spoření. „Přijde mi to protizákonné,“ řekla.\nK tomuto názoru se přidávají také někteří politici regionu. Okleštění příspěvku se nelíbí například prostějovskému poslanci za ČSSD Pavlu Holíkovi. „Stavební spoření je nástroj, jak podpořit stavební politiku, a tohle opatření by podle mě bylo kontraproduktivní. Obávám se, že by mohlo odradit především střední vrstvy od toho, aby se pokoušeli pořídit si vlastní bydlení,“ míní Holík. Měnit podmínky není podle něj správné. „Tento návrh nepodpořím,“ tvrdí poslanec.\nZměna výše státní podpory však podle právníků v rozporu se zákonem není. „Ve smlouvách je napsáno, že se bude čerpat státní podpora, ale pokud se její výše přesně nevyčíslí, není možné její změnu napadnout,“ vysvětlil kroměřížský právník Vladimír Kubík. Smlouvy jsou v tomto směru podle něj napsány šalamounsky. „Stát si většinou v těchto případech nechává zadní vrátka, třeba tak, že bývá odkazováno na prováděcí předpis nebo na zákon, kterým bude aktuálně výše státní podpory upravena,“ upřesnil Kubík. Dodal, že státní podpora tedy skutečně může být měněna během trvání smluv. Ani stavební spořitelny nejsou s návrhem spokojeny.\n„Bezpochyby k určitému poklesu zájmu klientů o stavební spoření dojde,“ přiznala mluvčí Stavební spořitelny České pojišťovny Zdenka Blechová. Dodala, že momentálně mají pět milionů uzavřených smluv.\n„K jak velkému úbytku klientů může dojít, lze těžko předvídat,“ řekla Blechová a vysvětlila to tím, že zatím nejsou známy žádné konkrétní informace, jak stát bude úsporná opatření proklamovaná v koaliční dohodě realizovat.\nNěkteré klienty však návrh od uzavírání smluv odrazuje. „Podle mě nemá smysl momentálně peníze do stavebního spoření dávat, uvidím, jak to dopadne a pak se rozhodnu,“ řekl devatenáctiletý Martin Doseděl, který v červenci nastoupil po škole do práce a chtěl spořit. Peníze, které za nových podmínek získá, lze podle něj vydělat i jednodušším způsobem.\n„Tady jsou peníze zablokované na šest let a když přičtu poplatky, které musíte složit při založení smlouvy, nevyplatí se to,“ vypočítal Doseděl.\n27.7.2010 VSTUP DO DISKUSE 6


Udělejte si výšlap na Lysou horu. Odměnou vám bude nejen krásný výhled - Kroměřížský deník\nPočasí láká k procházkám či výletům. Nevíte, kam si zajít? Co třeba na Lysou horu. My jsme si tam udělali výšlap v květnu, místy nás překvapil sníh pod vrcholem, ale stálo to rozhodně za to.\nLysá hora je nejvyšší vrchol Moravskoslezských Beskyd a Těšínska.\nLeží na rozhraní obcí Krásná, Malenovice, Ostravice a Staré Hamry. Tento vrch byl také v letech 1939-1945 nejvyšším bodem Protektorátu Čechy a Morava (ačkoliv leží ve Slezsku). Na holém (lysém) vrcholu, na který vede silnice z Krásné, se nachází charakteristický telekomunikační vysílač, meteorologická stanice a několik horských chat.


KOMENTÁŘ JIŘÍHO JUSTA: Putin odpálil bombu, aby zůstal u moci – Zpravodajství FTV Prima | Prima\nMělo jít o další z nudných projevů Vladimira Putina. Jeho vystoupení spustilo otřesy ruského politického systému. Putin chystá změny a část ruské společnosti jímají obavy.\nPříliš personifikovaný systém už není tak efektivně schopen řešit ekonomické a sociální problémy, které se v Rusku vrší. Neměnný ruský parlament je pro nádheru a na schvalování předem daná rozhodnutí. Vládní kabinet neumí zvýšit životní úroveň Rusů navzdory Putinovým příkazům.\nReakce ruské vlády je často jako z dob Sovětského svazu. Čísla o rekordním vývozu obilí ale nekorespondují třeba s postupnou degradací ruské zdravotní péče a nebo začátkem nové demografické krize, před níž Rusko stojí.\nPutinova demontáž superprezidentského systému\nRuský prezident proto plánuje prostřednicím ústavních změn před koncem svého funkčního období demontovat, alespoň formálně, superprezidentský systém – to aby se ne přímo neříkalo autoritativní, a rozšíří pravomoci parlamentu.\nDolní komora parlamentu, Státní duma, má mít možnost schvalovat předsedu vlády a horní komora, Rada federace, by se nově, kromě jiného, měla podílet na jmenování šéfů „silových“ resortů, tedy například ministra vnitra, obrany a šéfa ministerstva pro mimořádné situace.\nNavíc Putin chce splnit sen protizápadně naladěných konzervativních elit. Ruská ústava by podle jeho návrhu měla být nadřazena mezinárodnímu právu. To má Rusku umožnit třeba vyvléci se ze závazků vůči Evropskému soudu pro lidská práva, které Kreml tíží.\nTo vše vypadá, jakoby se Vladimir Putin chystal na konec svého funkčního období v roli ruského prezidenta. Opustit Kreml má v roce 2024, moci nad Ruskem se jen sotva vzdá. Putinem navržené ústavní změny ukazují hned několik možných cest. Spekulovat o nich je zatím předčasné.\nPutinovy změny ale ukazují zcela jednoznačně jedno: příští osoba sedící v Kremlu nebude mít maximální moc jako současný ruský prezident a o vliv se bude muset dělit. Samozřejmě i s Putinem, který za čtyři roky do důchodu rybařit neodejde. Zůstane jako capo di tutti capi.\nSbohem American Boy\nA pak přišla další bomba. Těsně po projevu oznámil demisi premiér Dmitrij Medveděv a celý jeho kabinet. Podle ruských médií tím Medveděv nepřekvapil pouze Rusy, ale i samotné ministry. Odstoupení vlády nikdo nečekal. A už rozhodně ne z formálních důvodů: aby prezident mohl provést ústavní reformy. Ne, že by Medveděv neměl k demisi nakročeno. Z politika, který byl symbolem mírné liberalizace v mezích Putinova systému a tragického tance, se stal hromosvodem problémů.\nNa konci své premiérské éry ho negativně vnímalo více jak 60 procent Rusů. Proti jeho vládnímu kabinetu bylo více jak 50 procent obyvatel Ruska. Čím si takový odpor zasloužil? Snižováním životní úrovně v zemi, ale také důchodovou reformou, která kriticky zvyšuje věk odchodu Rusů na odpočinek.\nMísto Medveděva do křesla předsedy vlády usedne šéf ruské daňové správy Michail Mišustin. Je zřejmé, že půjde o technokratického premiéra, který má za úkol pouze dvě věci: plnit Putinovy příkazy bez ostřejších sociálních otřesů a přitom nemít politické ambice.\nTo už Rusko v minulosti zažilo několikrát. Nevýrazný premiér vedl ruskou vládu před prezidentskými volbami v roce 2008 a krátce i po nich, než se do křesla předsedy vlády vyšvihl Putin.\nPokud ústavní změny mají kosmeticky omezit vliv ruského prezidenta, jmenování Mišustina premiérem naopak fakticky upevňuje už tak maximální Putinův vliv.\nNechci být opět naivním idiotem\nA jak na náhlé změny politické systému reagují samotní Rusové? Zpravodajství TV Prima zjišťovalo názor na pád vlády a Putinovy reformy ve třech ruských regionech.\n„Na prezidentův projev jsem čekal. Zajímalo mě, o jakých tématech bude hovořit. Ale vůbec jsem nečekal, že vláda může podat demisi. Chápu, že to je Putinova iniciativa a předem ji plánoval. Chci věřit, že prezident je sám unaven tou bažinou, ve které se topí jeho iniciativy. Všichni poslouchají, přitakávají mu, ale prezidentské iniciativy se plní jen s odporem,“ myslí si podnikatel Igor ze sibiřského Bratska.\nJak dodává, o novém premiérovi Mišustinovi toho moc neví. „Jako šéf berního úřadu zvýšil výběr daní. To je pro stát dobře. Ale jako podnikatel pociťuji ještě větší daňovou zátěž. Sliby o úlevách malým podnikatelům zůstaly jen sliby. Malé firmy umírají, ale zkorumpovaní úředníci bohatnou,“ vysvětluje.\nIgor doufá, že Putinovy reformy a odchod vlády přinesou zlepšení domácí politiky. „Uvidíme, jak bude pracovat nový kabinet a nový premiér. Nechtěl bych být opět naivním idiotem,“ říká muž ze srdce Sibiře.\n„Myslím si, že už bylo na čase vyhnat Medveděva,“ říká v rozhovoru podnikatel Alexandr z Nižního Tagilu. Podle jeho slov měl z premiérského křesla odejít proto, že neplnil úkoly, které mu uložil prezident Putin.\n„Sotva by si nějaký odcházející ministr měl zachovat místo i v nové vládě. A především, každý šéf rezortu by měl nést osobní zodpovědnost. Doba není jednoduchá,“ dodává podnikatel z uralského městečka proslaveného výrobou ruských tanků.\n„Lidi jsou buď v šoku, nebo jim je to jedno. Některým mým kolegům je lhostejné, co se stalo,“ říká moskevská manažerka Olga. Přiznává, že patří do první skupiny. Putinovy ústavní změny a demise vlády ji rozzlobily.\n„Přímo před našimi zraky došlo k legálnímu bezpráví. Cítím se, jako by mě vdali bez mého souhlasu. A ruská společnost to vidí, ale nikdo nemá nic proti. Nikdo neprotestuje. Mlčky souhlasí, protože si myslí, že se jejich život nezmění,“ vysvětluje naštvaně mladá dívka.


Jak upevnit CYKY kabel ? 0 uživatelů a 1 Host prohlíží toto téma. « předchozí další »\nAutor Téma: Jak upevnit CYKY kabel ? (Přečteno 27411 krát)\n« kdy: 06.02.2006, 17:12 »\nJe možné připevnit CYKY kabel o průměru 1,5mm na příchytky, které jsou na trámech od sebe vzdálených přibližně jeden metr?\nRe: Jak upevnit CYKY kabel ?\n« Odpověď #1 kdy: 06.02.2006, 18:07 »\nNeznám kabel CYKY o průměru 1,5mm.\nNelze ho tedy ani upevnit.\n« Odpověď #2 kdy: 06.02.2006, 19:47 »\nOmlovám se za nepřesnost. Měl jsem samozřejmě na mysli průřez jádra 1,5mm. Kabel je třížilový.\n« Odpověď #3 kdy: 06.02.2006, 21:50 »\nMožné to je, ale slušný elektrikář snad takhle nepracuje! :zz:\n« Odpověď #4 kdy: 06.02.2006, 22:21 »\nPříchytky vzdálené od sebe 1m na CYKY 3x1,5mm2 je víc než hodně. Doporučuji vzdálenost příchytek cca 25-30cm .\nPokud se jedná o uložení na trámech, je vhodné použít tuhé instalační trubky PVC.\n« Odpověď #5 kdy: 07.02.2006, 08:43 »\nKabel CYKY 3x 1,5, připevněný po metru, to je skutečně málo. Řešením by byly buď ty trubky, jak píše pan Beláň, nebo by také bylo možné natáhnout nějaké nosné lanko, připevnit ho po tom 1m, k němu potom stahovacími páskami připevnit ten kabel.\n« Odpověď #6 kdy: 07.02.2006, 13:07 »\nNo a když to dáte do lišty LV 10/15 a tu přibijete (přišroubujete) máte to rychle a je http://www.elektrika.cz/fcIcons/icon19.gif\nsmoketo i pěkný\n« Odpověď #7 kdy: 07.02.2006, 16:51 »\nNejjednodušší způsob který vídám v podkrovních prostorách, je přibité vhodné prkno přes trámy, které slouží jako nosič vedení. Na něj můžeme přišroubovat příchytky ve vzdálenosti 25-30cm pro uchycení kabelu, případně svítidlo nebo anténní zesilovač a podobné přístroje.\n« Odpověď #8 kdy: 08.02.2006, 14:01 »\nta vzdalenost 1m je moc.A kde to mate delane na pude nebo v nejake podkrovni mistnosti?Myslim ze pro vedeni kabelu napriklad k antenimu zesilovaci by se mohl kabel prichytit pomoci plastovych prichytek s hrebickem primo na krov nebo na tramy.Pro CYKY3Cx1,5mm by mely byt prichytky 0,8mm\n« Odpověď #9 kdy: 08.02.2006, 16:26 »\nDo příchytek 0,8 mm se nic nevejde. Dejme radši příchytky 0,8 cm nebo třeba 8 mm.\n« Odpověď #10 kdy: 08.02.2006, 19:05 »\njo jo mate pravdu sem neska z tech mm nejakej zblblej.Samozr ejme tam patri 0,8cm nebo 8mm :-)


V dynamickém světě • RESPEKT\n2007–581-mobr-27ucho.gif • Autor: Respekt\nFotografie: Konzervativci to mají těžké. – Autor: Profimedia.cz, http://www.profimedia.cz • Autor: Respekt\nBrzy přiletí rorýsi. Koncem dubna se k nám vracejí po dlouhém letu ze střední a jižní Afriky. Až do srpna bývá atmosféra města podmalována křikem obratných letců, prohánějících se nad střechami domů. Prý volají „cizí, cizí!“.\nPár neletí ze zimoviště společně, setká se až na hnízdišti. Dodnes vědci neumějí vysvětlit neomylnost, s níž najde na tak dlouhé trase své město, svůj dům a své hnízdo. Bývá zbudováno na místě vypadlé cihly v římse starého domu, v dutině po chybějícím kusu omítky pod okapem, za větracím otvorem podstřešního prostoru v panelovém domě. Věrnost rorýsů hnízdu je pověstná, impozantní i dojemná. Kroužkování prokázalo, že se na ně rorýs vrací až osmnáct let, zřejmě po celý poměrně dlouhý život. Nové hnízdiště rorýsi osidlují neradi.\nTo je nevýhoda konzervativců v dynamickém světě. Za posledních patnáct let se domy v našem okolí radikálně změnily. Trh se osvědčil i zde. Rychle zmizely oprýskané fasády a zchátralé střechy. Přibyly půdní vestavby, paneláky jsou zateplovány. Příležitostí k hnízdění dramaticky ubývá.\nLoni v květnu jsem pozorovala, jak v renovovaném vnitrobloku rorýsi marně hledají svá hnízda a jak se nakonec smířeně snaží najít náhradní místo pod zbývajícími dvěma starými střechami. V červnu jsem viděla renovační dílo zkázy dovršeno: na obou domech už stavěli lešení a sundávali krytinu. Nechci pomyslet, zda shodili hnízda s vajíčky, nebo už s mláďaty.\nZákon zakazuje jedno i druhé. Rorýsi jsou přísně chránění, a pokud hnízdí, nelze je ohrožovat. Kdo by ovšem bral zákon vážně? Majitelé renovují, stavbaři potřebují vydělávat. To chápu. Ještě víc to chápou odbory životního prostředí a stavební úřady; tváří se, že o osudech rorýsů nic nevědí.\nVětší smysl pro rorýsy projevují občané. Předloni se na sídlišti Jižní Město v Praze konečně dočkali zateplovací akce. Přesto riskovali komplikace a upozornili Českou inspekci životního prostředí na rorýsy uhnízděné za větracími otvory. Kdyby zedníci překryli otvory síťkami, jak doporučuje stavební norma, uvěznili by mláďata, případně i rodiče. Stavební firma musela harmonogram změnit, bez ohledu na finanční ztrátu. Lešení postavila jenom pod místa hnízdění. Při dokončování stavby se dokonce rozhodla upravit rorýsům vhodné hnízdiště pro další léta.\nNěco podobného se podaří jen málokdy. Zaměstnanci stavebních firem rorýsy při práci ničí, protože mají za to, že nic jiného nezbývá. Pozorovala jsem, jak pokrývači s pošetilou něhou snášejí hnízda zpod střechy na strom. I většina majitelů nemovitostí by byla ráda vůči hnízdícím ptákům vlídnější.\nČeská společnost ornitologická sleduje rorýsy dlouhodobě a ví, jak je ve městě chránit. Především to chce přizpůsobit stavební práce době hnízdění. Potom uvažovat s projektanty, jak připravit rorýsům novou příležitost k zahnízdění pro příští roky. Obyvatelé sídlišť v Německu, inspirováni Saským ornitologickým spolkem, vyvěsili pod střechy odborně koncipované budky. Jestli je konzervativní ptáci osídlí, je otázka.\nPříští týden píše historik Jiří Suk.\nNa urychlovač jsme si půjčili\nFrancouzský fyzik dr. Robert Aymar (70) je od roku 2004 ředitelem CERN. S Respektem hovořil o Nobelově ceně, finančních problémech a nevyčerpatelném zdroji energie.