BOHEMIA JERSEY - ČSCHMDPS - Reportáže - Odborný zájezd na ostrov Jersey\nÚvod » Reportáže » Odborný zájezd na ostrov Jersey\nODBORNÝ ZÁJEZD NA\nČeský svaz chovatelů málopočetných dojených plemen skotu, z.s. uspořádal pro své členy tematický zájezd do kolébky chovu jerseyek na stejnojmenný ostrov. Zvolili jsme společnou cestu mikrobusem, což bylo vzhledem ke vzdálenosti (asi 1 300 km) náročné, ale umožňovalo nám značnou časovou a prostorovou flexibilitu. Mohli jsme tedy po cestě nevštívit jednoho z nejlepších chovatelů jerseyek ve Francii, ale také fascinující opatství Mont-Saint-Michel na Normandském pobřeží. neméně zajímavá byla i prohlídka starobylého přístavního města Saint Malo, ze kterého jsme přejížděli trajektem na ostrov Jersey. Na cestu se nás společně vydalo 10 účastníků – mezi námi chovatelé, plemenáři a jeden veterinář.\nJersey je největší a nejjižnější ostrov Normandského souostroví a zaujímá plochu asi 116 km2a žije zde přibližně 87 000 obyvatel. Jersey spolu s nedalekými neobývanými skupinami ostrůvů Minquiers a Écréhous tvoří závislé území britské koruny, oficiálně nesoucí jméno Bailiwick of Jersey (Rychtářštví Jersey). Zachovává si však značnou míru vlastní autonomie – má vlastní vlajku, měnu, nezávislou ekonomiku apod. Hlavní oporou hospodářství představují finanční služby a bankovní sektor, turistika a některá tradiční zemědělská odvětví – pěstování brambor, pěstování květin a chov Jerseyského skotu.\nNáš odborný zájezd začal ve Francii návštěvou farmy Gaec Farme Jerseys, která je v majetku rodiny Hyson. Tato rodina farmu zakoupila v roce 1993 a chovateli původně holštýnky. Když se pak ale na výstavě v Paříži blíže seznámili s plemenem Jersey, rozhodli se pro změnu a tak si v roce 2001 dovezli své první dvě jalovice z Dánska. Obměna pokračovala a poslední holštýnka se ve stádě nacházela naposledy v roce 2010. V současné době chovají 100 jerseyek s průměrnou užitkovostí 6 292 kg mléka (T 5,36%, B 3,86%, PSB 183). Ve šlechtění se zaměřují především na exteriér, zdraví vemene a končetin a vyšší obsah mléčných složek. Rodina Hyson patří také mezi nadšené vystavovatele svých zvířat – naposledy se úžasně prezentovali na výstavě Swiss Expo Lausanne 2018, kde vyhráli vše, co se dalo.\nSpolečné foto na farmě Hyes (FR)\nDalší den jsme pokračovali přesunem na vlastní ostrov Jersey, který byl hlavním cílem naší cesty. Na ostrově je chováno odhadem asi 5 000 krav tohoto plemene. Nejde vždy o malé farmičky, jak by se člověk mohl domnívat – je zde přinejmenším pět farem se stavem asi 250 kusů skotu. Farmáři obvykle hospodaří na asi 100 ha půdy a specializují se kromě chovu dobytka na pěstování brambor. Bohužel i zde je patrný trend klesajících stavů dojených krav.\nJiž 150 let je uzákoněn zákaz dovozu jakéhokoliv skotu na ostrov. Teprve od roku 2009 je možno importovat sperma čistokrevných jerseyských plemeníků z celého světa, především je využívána dánská a americká genetika, u jalovic se využívá především přirozené plemenitby. Dále je nyní již povolen import masných býků pro užitkové křížení.\nNa Jersey v současné době působí mlékárny koncernu Jersey Dairy, které zpracovávají většinu z 5 milionů tun místního mléka – na cheddar, jogurty a především prémiovou zmrzlinu z jerseyské smetany.\nNaše skupina měla možnost navštívit na Jersey celkem 4 farmy s průměrným stavem 200 ks krav. Farmy se lišily především v používané genetice, ale z hlediska technologie a managementu stáda jsou si podobné. Krávy jsou ustájeny ve světlých a vzdušných stájích. Důležitou součástí krmné dávky a welfare zvířat kvalitní a dobře udržované pastviny. Naši hostitelé z místní jerseyské asociace nám perfektně připravili podrobné údaje o každé krávě chované na všech farmách a tak jsme při zhlédnutí jakéhokoliv zvířete měli ihned k dispozici údaje o jeho původu, užitkovosti a hodnocení exteriéru. Byla to opravdu živá učebnice pro každého příznivce tohoto krásného plemene.\nNejvíce nás zaujala rodinná farma Perchardů. Farma se specializuje na produkci mléka a jeho zpracování a produkci uzenářských specialit. V rostlinné výrobě se zaměřují na krmné plodiny (kukuřice a jílek), květiny a všudypřítomné brambory, které jsou na většině farem také součástí krmné dávky. Perchardovi zde chovají 290 krav s průměrnou užitkovostí 6 500 kg mléka (T 5,9 %, B 3,9 %).\nNa všech chovech byla vynikající kvalita mléka a PSB nepřesahoval 110. Realzační cena mléka se v červnu 2018 pohybovala okolo 14 Kč.\nNa pozvání místního jerseyského svazu se naše česká výprava zúčastnila také tradiční chovatelské výstavy, která se zde koná vždy na jaře a na podzim a pořádá ji již tradičně Royal Jersey Agricultural and Herticultural Society. Probíhala na louce v areálu mlékárny a WJCB. Celé dopoledne silně pršelo, ale chovatelům ani organizátorům to příliš nevadilo. Prostě jen předváděli v předem připravených pláštěnkách a holinkách. Po poledni se rozjasnilo, všichni odložili pršipláště a předváděli pěkně v bílých košilích a kravatách. Úžasné bylo sledovat, jak si to všichni užívali s vědomím, že jde opravdu o slavnostní společenskou událost. Nad celou výstavou má záštitu sama britská královna Alžběta II., která ji osobně několikrát navštívila. Celkem zde bylo předvedeno 65 krav a 50 jalovic. Hodnotitel James Evans z Walesu pak určil vítězku – Trinity Perfekt Skipy z Trinity Manor Farm. V doprovodném programu jsme dále mohli vidět soutěž o nejlepší bramboru, salát a dort ostrova.\nFoto se šampionkou\nCelý ostrov Jersey a jeho atmosféra na nás nesmírně zapůsobily. Je zde celoročně příjemné klima, spousta zeleně a květů. Hlavně jsou tu ale neuvěřitelně milí, vstřícní, ohleduplní a přátelští lidé a nádherné a ušlechtilé krávy.\nKompletní fotogalerie https://magdalenabartakova.rajce.idnes.cz/Jersey_-_zajezd_2018/\nIng. David Richter, člen výboru ČSCHMDPS


Matné a saténově matné galvanické povrchové úpravy\nMatné nebo saténově matné galvanické povrchy jsou aktuálně velmi moderní a oblíbené. Do základní niklové vrstvy o tloušťce 20 - 30µm se v tomto případě místo přísad s vyhlazujícím efektem přidávají organické částice, které vytvářejí matný nebo saténově matný povrch. Jako konečnou vrstvu lze nanést libovolný drahý nebo jiný kov.\nZ pohledu galvanického procesu je tento postup o něco náročnější než obvyklé nanášení lesklých vrstev. Výhodou jsou ovšem nižší požadavky na kvalitu povrchu surového dílu. Opracování před nanesením galvanických vrstev je tedy zpravidla i o něco levnější.\nJsme jednou z mála firem, které se na nanášení matných a saténově matných galvanických povrchů specializují. Pokud k tomuto tématu potřebujete další informace, kontaktujte nás na info@roc-galvanik.com


Uchem jehly aneb talkshow s duchovním rozměrem — ČT24 — Česká televize\n„Máte obrovskou výsadu, protože jsem vás vzal tam, kam normálně nikdo z televizáků nemůže,“ zdůraznil. „Teď mě čeká rozhovor se Zdeňkem Mertou. Ještě si musím projít některé pasáže. Není to jen tak!“\nTelevizní štáb každý měsíc převrátí jeho byt vzhůru nohama. Přesunou nábytek, v kuchyni vznikne improvizovaná maskérna, malý prostor kolem věšáků na kabáty obsadí režie a zvukař. Koupelna zůstává jedinou nedotčenou oázou klidu, u které platí vstup zakázán. „Jinak tu mají domácí právo. Už ví, kde mám hrníčky, kde najdou kafe, že si z ledničky můžou cokoliv vzít. Nevím, jaký jsem moderátor, ale hostitel jsem snad dobrý,“ smál se Zbigniew Czendlik, kterému nikdo ze štábu neřekne jinak, než „Zibi“.\n„Za dobu, co pořad natáčíme, se mezi námi vytvořil velmi přátelský vztah. Ta přezdívka je pro něj opravdu příznačná, je těžké k tomu nesklouznout, ať už se o Zibim bavím s kýmkoliv,“ vysvětlil jeden z režisérů pořadu Ladislav Cmíral.\n„Je obtížné Zbigniewa v české kotlině přehlédnout. Poznal jsem ho jako citlivého člověka, který umí naslouchat, ale zároveň se umí ptát. Zkrátka se zajímá o lidské příběhy. Ve světě médií se pohybuje jako ryba ve vodě. A hlavně umí složité existenciální otázky a otázky o Bohu a víře probírat s nadhledem, lehkostí a přitom vždy jít k jádru věci s citlivostí k situaci konkrétního člověka. Není tohle charakteristika ideálního moderátora pro talk show s duchovním rozměrem?“\nPořad Uchem jehly se Zbigniewem Czendlikem vzniká v Tvůrčí producentské skupině náboženské tvorby v brněnském studiu České televize. „Žánrově by se dal zařadit mezi talkshow. Jde o neformální rozhovor, který by se klidně mohl odehrát i bez kamer. To je dáno také tím, že moderátor není profesionál a nemusí striktně dodržet připravenou osnovu rozhovoru,“ uvedl Ladislav Cmíral.\nTvůrci zvou často osobnosti, se kterými se průvodce pořadu zná už z dřívějška. S některými se ale seznámí až před samotným natáčením. „Jsou to lidé, kteří nám z různých důvodů připadají zajímaví, zejména svým přesahem k duchovním tématům,“ doplnil režisér.\n„Především tady chci mít milé lidi, kteří dokážou něco sdělit, mluvit, vysílat pozitivní energii,“ míní lanškrounský duchovní. Podle něj není podmínkou, aby hosté byli věřící. „Dávám si za úkol objevit v lidech jejich další rozměr a jsem šťastný, když se mi to podaří,“ svěřil se.\nPro každého hosta se tvůrci snaží připravit nějaký originální úvod. „Vždy se to pokoušíme vymyslet takovým způsobem, abychom naznačili, o čem bude celý rozhovor nebo alespoň jedno z jeho témat,“ řekl režisér. Například hudebního skladatele Zdeňka Mertu nechali „zhudebnit“ moderátorovo jméno, zpěvačku Radúzu natáčeli s kytarou na ulici tak, jak kdysi začínala.\n„Jelikož v Lanškrouně točíme dlouho, mám pocit, že jsme už vyčerpali velké množství potenciálních míst a že nám svým způsobem začínají docházet. Zároveň se ale vždy přesvědčíme, že Lanškroun má stále co nabídnout,“ je optimistický Ladislav Cmíral.


Vytočený Rada vybouchl v kabině: Jinak bychom prohráli větším rozdílem, přiznal trenér Jablonce - Sport.cz\n25. července 2019 19:55 - Gjumri/Liberec\nHlas kouče Petra Rady byl na stadionu v Gjumri od lavičky hodně slyšet. Jablonec sehrál špatný první poločas, prohrával 0:2. Jen díky zlepšenému výkonu po pauze nakonec Severočeši v prvním duelu 2. předkola Evropské ligy s Pjunikem Jerevan padli „pouze“ 1:2.\nTrenér Jablonce Petr Rada pořádně zuřil (ilustrační foto).\nJablonecký fotbalista Jakub Považanec v akci během úvodního utkání 2. předkola Evropské ligy proti Pjuniku Jerevan.\nJablonecký fotbalista Libor Holík se chystá atakovat soupeře v úvodním utkání 2. předkola Evropské ligy s Pjunikem Jerevan.\n„V prvním poločase jsme hráli hodně ustrašeně, i když jsme do zápasu vstoupili prvních pět minut dobře. Jenže pak jsme mysleli, že to půjde samo. Soupeř hrozil z brejkových situací a dvakrát nás potrestal. Měli jsme to vyřešit jinak. Před druhým poločasem jsem musel zvednout hlas, protože takhle bychom tady prohráli větším rozdílem,“ přiznal po utkání Petr Rada.\nV první půli mu chyběl na trávníku u jeho hráčů především větší pohyb. „Mysleli jsme si, že to uhrajeme fotbalovostí, a neměli jsme tam pohyb. To byl asi největší rozdíl,“ zhodnotil výkon Rada, jehož tým po půlhodině ztrácel už 0:2.\n„Přitom jsme do zápasu vstoupili dobře, měli jsme nějaké náznaky, ale pak jako když se mávne proutkem. Přestali jsme hrát. Pět minut jsme je k ničemu nepustili a mysleli si, že se už nic nemůže stát. Najednou bum, dostali jsme gól, znejistěli a soupeř toho využil,“ konstatoval zkušený kouč.\n„Po druhém gólu jsme na sebe koukali a už se do toho hráči nedostali. Vytočilo mě to. Neříkám, že se musí hráči všechno povést, ale bez běhání a pohybu fotbal hrát nejde,“ zlobil se Rada na své svěřence. „Kvality mají, s balonem umějí, to jsme ve druhém poločase viděli. Pokud to takhle půjde dál, budou mít se mnou problémy, tohle trpět nebudu,“ čertil se.\nPekelné cestování prý nemělo vliv\nJaký vliv mělo na výkon v první části náročné cestování, když Severočeši dorazili do Gjumri kvůli komplikacím s odletem a dvanáctihodinovému zpoždění až v den zápasu pár hodin před výkopem?\nJablonecký smolař Vladimír Jovovič odehrál v úvodním utkání 2. předkola Evropské ligy s Pjunikem Jerevan jen 28 minut.\n„Žádný. Prostě jsme si mysleli, že je porazíme jako nic, a taky to tak vypadalo. Oni dobře kombinovali a my jsme nebyli schopní dát si pár přihrávek a podržet balon, z čehož plynuly jejich brejky. Hned z první střely jsme dostali gól a pak po nedůrazu druhý, když byl jejich hráč sám na zadní tyči. O poločase byl v kabině výbuch a myslím, že to pak bylo vidět,“ uvedl útočník Martin Doležal, který v 53. minutě vstřelil hlavou důležitý kontaktní gól.\nCo tedy hráčům trenér Rada o přestávce vyčítal? „Všechno. Pohyb, jako bychom nechtěli hrát. Bylo to takové mdlé. Mysleli jsme si, že když tady dal makedonský tým tři góly, že to půjde samo. Ukázali nám, že nepůjde. Až když se na ně zatlačilo. Bylo to jen o chtění,“ dodal Doležal s odkazem na 1. předkolo, kdy Pjunik Jerevan postoupil přes Škupi Skopje po domácí remíze 3:3 a výhře venku 2:1. „Druhý poločas, to už bylo o něčem jiném, dali jsme docela rychlý gól a škoda, že jsme nepřidali druhý. Ale zaplať pánbůh za ten jeden,“ uzavřel český reprezentant.


Tak trochu jiný Silvestr | Daniel Šeiner\n/Tak trochu jiný Silvestr\nZe zažitých představ o průběhu silvestrovských oslav mě vyvedl telefonát, ve kterém se mě mužský hlas na druhé straně zeptal “ Dobrý den, máte nějaký program na Silvestra? „. Tato otázka mě zarazila, protože se mi okamžitě vybavily v mysli láhve s alkoholem, konfety, přátelé, hudba a proto jsem nechápal jak se někdo cizí může na něco takového vůbec ptát. Druhá otázka, která mě odzbrojila totálně zněla “ Chtěli bychom od vás nafotit naší svatbu na kadǎnském zimním stadionu, máte čas? „.\nTěchto pár informací během několika vteřin ve mě vyvolaly výzvu a to je něco pro mě. Okamžitě se mi v hlavě začaly promítat snímky, které by se daly vytvořit a během toho jsem si začal domlouvat schůzku se snoubenci Viktorem a Veronikou.\nPo několika minutách našeho setkáni si dovolím řict, že jsme si tzv. všichni padli do oka a probrali i spoustu věcí, které se svatbou neměly mnoho splečného.\nV den D byla opravdu, ale opravdu velká zima a čekání na příjezd nevěsty nebylo nic příjemného, ale to jsem ještě netušil jak je v hale zimního stadionu. Každopádně vidět nevěstu se ženichem, jak se přezouvají na trestné lavici do bruslí, nebo svatebčany, jak se smějí na střídačce a vzájemně se zahřívají kolující placaticí stojí opravdu za to. Svatební obřad s teplotou pod bodem mrazu byl ale neskutečne milý a veselý, přesně tak jak to vyzařovalo z novomanželů a svatebčanů. Já prostě tu spokojenou atmosféru a emoce při svatbách miluji a proto se chci i s vámi podělit o ten zážitek na několika snímcích, které jsem pořidil na zimním stadiónu v Kadani a pod hradbami města Kadaň. Samotné fotografováni probíhalo ve velmi příjemné atmosféře, postprodukce fotografií jde díky tomu také mnohem lépe a velká spokojenost Viktora a Veroniky z výsledných fotografií zřejmě vedla k tomu, zě i nadále jsme v kontaktu a rádi se vždy sejdeme na kus řeči v kavárně.\nFotografování svatebních příprav →\t← Fotografování svatebního obřadu


Krkolomný hon za rekordním vodopádem - Pádler.cz\nToulky krásnou přírodou čas od času přináší jisté překážky, které je třeba pro pokračování v cestě nějakým způsobem překonat. Nejinak tomu je i na řece, kde se může objevit jez či ve větších rozměrech vodopád. Dle hesla „přeskoč, přelez, nepodlez“ nezbývá, než překážku překonat. Přinášíme přehled rekordních splutí světových vodopádů.\nČlověk je tvor hravý, to je všeobecně známo. Nicméně v sobě má i jistou dravost, která se projeví zejména v partě, při výzvách a pokud se dokáže dobře hecnout. Největší hec na běžné vodě bývá tradičně u jezu, kde se odehrává nejen spousta srandy a popichování, ale při přecenění vlastních možností nebo naopak podcenění síly vodního živlu i nejedna svízelná situace. Že si s tím ale někteří lidé příliš hlavu nelámou je jisté, lámou pak ovšem sebe, případně rekordy.\nNejvyšší vodopád má odfajfkovaný Američan Tyler Bradt.Vůbec první zápis si připsal v roce 2007 ve svých dvaceti letech, kdy na řece Hay sjel Alexandra Falls s úctyhodnými 33 metry.\nAlexandra Falls, zdroj: Wikimedia\nO dva roky později se však o jeho překonání postaral Brazilec Pedro Oliva. Ten si užil sjezd 39 metrů vysokého vodopádu Salto Belo na Rio Sacre. Jenže to extrémnímu kajakáři Bradtovi nebylo po chuti a dle očekávání nejedné sázkové kanceláře si dokázal jen měsíc poté vzít prvenství zpět.\nPedro Oliva na Salto Belo, zdroj: kayaking.com\nNávrat na mokrý trůn\nV dubnu 2009 si ve dvaadvaceti letech polepšil o 18 metrů. Na Palouse Falls ve státě Washington, který je obdařen výškou dech beroucích 57 metrů se na dlouhou dobu zapsal do Guinessovy knihy rekordů. O jak velký úspěch se jedná, stvrzuje také film Dream Result, který se na toto téma natočil. Necelé čtyři vteřiny dlouhý let v hučící mase vody však přinesl i drobné vystřízlivění. Dopadová rychlost přes 60 km/h zatlačila kajakáře na dlouhých 7 vteřin pod vodu. Pro partu přátel sledujících vše opodál nekonečná doba. Když už se Bradt vynořil, měl pádlo zlomené na dvě půlky, ovšem na jeho těle byl jako jediný šrám naražené zápěstí.\nNyní se Tyler Bradt přeorientoval z vodopádů na sjíždění řek, které splouvá během svého putování okolo světa na plachetnici, coby součást expedice Wizards Eye.\nSport nejen pro silné muže\nObdobný počin si připsalo v menším provedení také něžnější pohlaví. Američanka Christie Glissmeyerová sjela 25 metrové Metlako Falls na řece Kolumbii. Že se nejedná jen o individuální disciplínu, potvrdili také Sam Freihofer s Toddem Wellsem, kteří stejný vodopád zvládli na dvojkajaku.\nPakliže máte při podobných počinech strach spíše o svůj materiál, než o sebe, vězte, že o rekordní skok u vodopádu se nedávno postaral sedmadvacetiletý Brazilec Laso Schaller, který zdolal 59 metrů vysoký Cascata del Salto ve Švýcarsku. Během tří a půl vteřiny dosáhl rychlosti přes 120 km/h a po dopadu byl ze svého výkonu znatelně otřesen.\nJKB 1.2.2016, 18:01:02\nPři vší úctě, to je jak nějakej článek z idnes.cz :-(. A Metlako je na Eagle Creeku.


WIPER BOWL POLYTEX vlhčené ubrousky 72 ks - průmyslové ubrousky - Promex\nÚvod » PRŮMYSLOVÉ TEXTÍLIE » průmyslové ubrousky » WIPER BOWL POLYTEX vlhčené ubrousky 72 ks\nPOLYPROPYLÉN BARVY OLEJE TUKY ŠPÍNA MASTNOTA\nVelikost útržku: 25 x 25 cm\nVysoce kvalitní tkanina pro individuální použití, obě strany měkké a abrazivní, nečistoty se rozpouští z těžkých tuků, maziv, lepidel, olejů, dehtu, uhlí, atd.\nVhodná pro téměř všechny materiály a podklady v průmyslu a řemeslné výrobě, k čištění vozidla, stejně jako pro čištění strojů, počítačové klávesnice, telefonní přijímače, auto kokpitech a dokonce i pro citlivé povrchy, jako plexiskla, obzvláště šetrný k pokožce.\nČistící prostředky s příjemnou svěží vůní pomerančů.\nBalení: 1 / 6\nChemické dezinfekční přípravky a antiseptika, přípravky pro hygienické a chirurgické mytí rukou - baktericidní účinek.\nTato evropská norma specifikuje zkušební metody a minimální požadavky pro baktericidní aktivitu chemických dezinfekčních a antiseptických přípravků, které tvoří homogenní, fyzicky stabilní přípravek v případě ředění tvrdou vodou, nebo v případě použití přípravků s vodou. Průmyslové ubrousky by měly být skladovány vždy ve vzpřímené poloze.\nTento dokument specifikuje zkušební metody a minimální požadavky na aktivitu ničení virů chemických dezinfekčních prostředků nebo dezinfekčních přípravků pro nástroje, povrchy nebo ruce, které tvoří homogenní fyzicky stabilní přípravek a to v případě ředění tvrdou vodou - nebo v případě, ready-to-use produktů - s vodou.


Mámavpráci.cz - kariérní portál - Předškoláci - omalovánky, pracovní listy » Předškoláci - omalovánky, pracovní listy\nKlokan Pohádka o Šídlovi a Teplomilovi 4/4\nMámavpráci.cz je specializovaný kariérní portál, který si klade za cíl zejména nabídnout co největšímu počtu žen/matek zajímavé pracovní nabídky s nějakou formou pracovní flexibility a pomoci tak řešit velké společenské téma, kterým je slaďování osobního a profesního života.\nMáme za to, a výzkumy potvrzují, že ženy v dnešní době opravdu nechtějí muset volit mezi kariérou a rodinou. Dnešní ženy se chtějí rozvíjet, mít svůj vlastní život, práci, která je bude stimulovat a současně chtějí opravdu vychovávat své děti. Statistiky ukazují, že toto platí jak pro maminky velmi malých dětí, tak i rodiče dětí mladšího školního věku. Odpovědí na tuto problematiku jsou alternativní, či flexibilní pracovní uspořádání, o kterých se poslední dobou u nás začíná čím dál tém více mluvit. Našim posláním je spojovat mámy a firmy na základě společného zájmu – pracovní flexibility – a to nejen jako prostředku osobní rovnováhy na straně jedné, ale také zvýšené výkonnosti, motivace a loyálnosti na straně druhé. Mezi maminkami, které odchází v dnešní době na rodičovskou dovolenou jsou totiž ženy, které mají obrovské profesní zkušenosti a kvalifikaci a které se při podmínkách, které jim umožní kombinovat péči o malé dítě s profesním životem mohou stát odpovědí na rozličné náborové potřeby mnoha firem, které potřebují růst maximálně efektivně.\nSoučástí portálu je kromě nabídek volných pracovních míst s nějakou formou pracovní flexibility také pro maminky možnost založení vlastního profilu s životopisem přístupným zaměstnavatelům. Uživatelky mají k dispozici i databázi zajímavých vzdělávacích akcí. Dále mámavpráci.cz představuje pro ženy, které se připravují na návrat do práce po rodičovské pauze prostřednictvím sekce nazvané Máma-zín i zajímavý zdroj informací, rad a tipů, jak optimálně zpětné zapojení do pracovního života naplánovat a zorganizovat.\nKoza běží uličkou Koza běží uličkou, krejčí za ní s cihličkou. Koza křičí: Lidičky, já se bojím cihličky!\nPředškolačky, hurá k zápisu – zábavné aktivity pro holky Máte doma malou slečnu, kterou čeká zápis do první třídy? Pomozte jí s přípravou! V pracovním sešitě najde pečlivě vybrané úkoly, pomocí kterých si zábavnou formou procvičí schopnosti a […]


9. měsíc těhotenství - jak ho zvládnout - Zdravotní rádce\nPoslední týdny těhotenství bývají pro nastávající maminku nejnáročnější. Narůstající váha ztěžuje každý pohyb, přicházejí bolesti zad a podbřišku. Mnohdy maminky stále trápí i pálení žáhy a velmi špatný spánek. Jak tedy zvládnout 9. měsíc bez obav a v co možná největší pohodě? Poradíme vám.\nV 9. měsíci je nejvyšší čas na přípravu oblečení pro Vaše miminko\nK doktorovi už nejspíš chodíte jednou týdně na ozvy a krátké vyšetření porodních cest. Blížící termín může znamenat několik těhotenských obtíží, na které ještě může gynekolog přijít. Většinou se už ale 9. měsíc těhotenství vnímá jako „čekání na den D“.\nJaké vyšetření vás ještě čeká?\nJakýkoliv pohyb je pro vás obtížný. Těžko se vám stává z postele i z křesla. Z auta vás musí manžel doslova tahat a nezavážete si sama ani boty? To je naprosto normální a nejste v tom sama. Devátý měsíc je pro mnohé ženy nepohodlný, nemohou spát a cítí se zcela nemotorné. Co všechno vás může potrápit?\ndítě tlačí na močový měchýř, vstáváte i desetkrát za noc na WC\npálí vás žáha, objevují se znovu žaludeční nevolnosti a miminko bolestivě kope do vašich žeber\nvýtoky z pochvy jsou časté a nepříjemné\n,,poslíčci“ – krátké kontrakce naznačující blížící se porod\nI když se vaše váha již téměř stabilizovala a nejspíš už do porodu mnoho nepřiberete, musíte se u doktora pokaždé vážit a nechat si změřit tlak. Někdy gynekolog požaduje i odběr krve kvůli nedostatku železa v krvi. Čeká vás také výtěr z pochvy, aby se mohla vyloučit přítomnost streptokoka. Po třetích ozvách u doktora vás většinou sestra odešle na kontroly do nemocnice, kde vás budou nadále sledovat až do porodu, a to především v případě, že již dítě přenášíte.\nNástup na mateřskou a odpočinek\nPoslední dny do porodu byste měla co nejvíce odpočívat. Na velký úklid domácnosti zapomeňte, a to i tehdy, že se cítíte dobře. Umývání oken je na konci těhotenství zakázáno hlavně z toho důvodu, že se může dítěti kolem krku omotat pupeční šňůra. Nechte tedy kolem sebe pracovat manžela a rodinu. Jistě vám rádi pomohou s domácími pracemi i zahrádkou. Vy sama načerpejte síly na porod, budete je potřebovat. Co nejvíce spěte a relaxujte u dobrého filmu. Dobrá je kontrola věcí do porodnice. Taška už by měla od 8. měsíce těhotenství stát na svém místě. Na co ještě myslet v 9. měsíci?\nnaučit se správně dýchat k porodu, popř. pročíst knihy k tomu určené\nnaučit se, jak poznat příznaky začínajícího porodu\nmít sestavenou postýlku pro dítě a vyprané věci složené ve skříni\nsepsat si porodní plán\nmít jasno, v jaké porodnici chcete rodit\npokud stále váháte nad jménem pro dítě, je nejvyšší čas se rozhodnout\nNejlépe uděláte, když se v závěru svého těhotenství nebudete stranit přátel a rodiny. Pokud se vy sama budete cítit v pohodě, pak bude v pohodě i vaše dítě. Pokud se navíc cítíte dobře a celé těhotenství prožíváte v klidu, rozhodně se nebojte pozvat si k sobě na kávu kamarádku. Komunikace s okolním světem je důležitá, nezamykejte se doma, i když se necítíte na žádné velké cestování. Užívejte si poslední dny ,,svobody“ a věnujte čas sama sobě. Nyní už vám neublíží ani vana plná teplé vody a voňavé pěny. Pokud přenášíte, klidně si dopřejte i sklenku vína a romantickou noc s manželem. Sexu neříkejte NE, může vám pomoci k celkovému klidovému stavu těla. Na porod se zkuste těšit jako na novou životní zkušenost. Pokud vám manžel bude chtít uvařit, nebraňte mu a hlavně se nevztekejte kvůli tomu, že po sobě nechá v kuchyni spoušť. Chvíle s rodinou jsou neocenitelné a vy se za pár dní rozrostete o dalšího člena – není většího štěstí.\nVýživa sportovců pro maximální sportovní výkon


Swatch Diamond Spots GB293 | Vivantis.cz - Být sám sebou\nSwatch Diamond Spots GB293\nSwatchDiamond Spots GB2931560.00000In stockMáte už dost nudných doplňků, které má na sobě každý druhý? Zkuste si na zápěstí připnout hodinky z dílny švýcarské značky Swatch. Jejich černý ciferník lemují výrazné indexy, které vám na první pohled nepřijdou ničím zvláštní. Stačí ale jen trochu pohnout rukou a rozehrají se všemi barvami duhy. Z každého úhlu jsou pokaždé jinak barevné, nikdy se vám tak nestane, že by vás hodinky začaly nudit. S ciferníkem dokonale ladí kožený řemínek s textilní vrstvou plnou puntíků. Ozdobte se kouskem, který vám rozsvítí i ten nejdeštivější den.\tZnačka:\nSeiko kinetic - automatu podobný systém napájení, ale část energie je ukládána do záložního zdroje, čímž je zaručena delší rezerva chodu. Více informací o strojcích naleznete v hodinářském slovníku. :Quartz - bateriePouzdro :plastŘemínek :pravá kůže - textilBarva řemínku/tahu :černáSklo ?Sklo\nSwatchPink Glistar SUOK703zítra u vásDoprava zdarma2 100 Kč\nSwatchWhite Rebel SUOW701zítra u vásDoprava zdarma2 199 Kč\nSwatchGo Happy SUOZ196zítra u vás1 880 Kč\nSwatchSilver Friend SUOB717zítra u vásDoprava zdarma2 190 Kč


Sony slaví uvedení PlayStationu 5 do prodeje - INDIAN\nSony v noci nasvítila své ústředí ve Spojených státech amerických se světelnou show s lasery, reflektory a panely. Všemu dominovala modrá barva značící příchod nové generace konzole. PlayStation 5 se dnes začal prodávat v USA, Kanadě, Mexiku, Velké Británii, Novém Zélandu, Austrálii nebo Japonsku. My v Evropě si budete muset na PlayStation 5 počkat do 19. 11. Na spoustu hráčů se navíc vůbec nedostalo a musejí čekat až do února/februára 2021.\nPři příležitosti uvedení PlayStationu 5 na trh vystoupil Jim Ryan. Generální ředitel a prezident Sony Interactive Entertainment poděkoval hráčům za podporu a poznamenal, že hráči jsou ve středu všeho, co japonská společnost dělala a dělá.\n„Nikdy jsme se nevzdali vize přinést skutečnou konzoli nové generace, která byla vytvořena tak, aby nadchla hráče i vývojáře,“ uvedl Ryan a připomenul, že celosvětová pandemie koronaviru zkazila Sony plány na prezentaci a představení funkcí ovladače DualSense a 3D audia.\n„PS5 představuje skutečný generační skok a hry, které zažijete v následujících letech, určitě navždy změní herní svět. Samotný ultra-vysokorychlostní SSD je revolucí ve vývoji a hraní her, nemluvě o zvýšené věrnosti a výkonu, který mnoho PS5 her nabízí. A pak je tu samozřejmě bezdrátový ovladač DualSense,“ zdůraznil vedoucí PlayStationu výhody nového systému.\n„Je to vzrušující doba a jsme velmi vděční, že jste s námi u toho. Děkujeme, že jste nám důvěřovali a byli letos tak trpěliví. Vytvořili jsme pro vás PS5. Jste ve středu naší strategie od doby, kdy Ken Kutaragi představil první PlayStation. Chtěl jsem vám dnes jenom říct: Děkuji. Tady je začátek nové generace,“ dodal.\nVoDaCZ okomentoval Úspěch Gas Station Simulatoru, na cestě je rozšíření zdarma a konzolové verze před 14 minutami\nNox01 okomentoval Podívejte se blíže na nové schopnosti Aloy v Horizon Forbidden West před 26 minutami\nNox01 okomentoval Po úspěchu Kena: Bridge of Spirits už Ember Lab nebudou dělat reklamy před 29 minutami\nPipin okomentoval Harry Potter vs. Batman v bojovce WB. Games ve stylu Super Smash Bros? před 44 minutami


10 nejlepších hotelů blízko: Campo de Principe - TripAdvisor\nNejlepší hotely blízko: Campo de Principe, Granada\nHotely blízko: Campo de Principe\nBarrio Realejo, 18009 Granada, Španělsko\nPřečtěte si recenze atrakce Campo de Principe\nNoclehy se snídaní a penziony+ 158\nVhodný pro rodiny116\n249 z 1 766 zařízení odpovídá Vašim filtrům. Vymazat všechny filtry\nFiltrHotely50 km od: Campo de Principe\n0,6 km od: Campo de Principe\nČ. 1 v kategorii cenově nejvýhodnějších z 191 hotelů v Granadě\nČ. 2 v kategorii cenově nejvýhodnějších z 191 hotelů v Granadě\n0,2 km od: Campo de Principe\nČ. 3 v kategorii cenově nejvýhodnějších z 191 hotelů v Granadě\n0,5 km od: Campo de Principe\nČ. 4 v kategorii cenově nejvýhodnějších z 191 hotelů v Granadě\nČ. 5 v kategorii cenově nejvýhodnějších z 191 hotelů v Granadě\nČ. 6 v kategorii cenově nejvýhodnějších z 191 hotelů v Granadě\nČ. 7 v kategorii cenově nejvýhodnějších z 191 hotelů v Granadě\nČ. 8 v kategorii cenově nejvýhodnějších z 191 hotelů v Granadě\n0,4 km od: Campo de Principe\nČ. 9 v kategorii cenově nejvýhodnějších z 191 hotelů v Granadě\nČ. 10 v kategorii cenově nejvýhodnějších z 191 hotelů v Granadě\nČ. 11 v kategorii cenově nejvýhodnějších z 191 hotelů v Granadě\nČ. 12 v kategorii cenově nejvýhodnějších z 191 hotelů v Granadě\nČ. 13 v kategorii cenově nejvýhodnějších z 191 hotelů v Granadě\nČ. 14 v kategorii cenově nejvýhodnějších z 191 hotelů v Granadě\nČ. 15 v kategorii cenově nejvýhodnějších z 191 hotelů v Granadě\nRibera Genil 48, 18005 Granada, Španělsko\nČ. 16 v kategorii cenově nejvýhodnějších z 191 hotelů v Granadě\nČ. 17 v kategorii cenově nejvýhodnějších z 191 hotelů v Granadě\n0,3 km od: Campo de Principe\nČ. 18 v kategorii cenově nejvýhodnějších z 191 hotelů v Granadě\nČ. 19 v kategorii cenově nejvýhodnějších z 191 hotelů v Granadě


Expert s úsměvem rozebral Tomáše Halíka s jeho problémem, který mu každý rád připomene. A též Zemana a rozpadlé konvičkovce | ParlamentniListy.cz – politika ze všech stran\nParlamentníListy.cz » Aréna » Politologové » Expert s úsměvem rozebral Tomáše Halíka s jeho problémem, který mu každý rád připomene. A též Zemana a rozpadlé konvičkovce\nZačněme děním kolem prezidenta Miloše Zemana. Při jeho nedávné návštěvě Berouna se na debatě s tamními občany objevila i skupina demonstrantů, kteří na místo dorazili z Prahy i jiných částí země a značně hlasitě dávali najevo svůj nesouhlas s hlavou státu. Co jste na to říkal? Lze na tom vidět něco špatného, když pouze dávali najevo svůj názor? Sám prezident označil „křiklouny“ za úderky, jejichž členové mu připomínali SA-many.\nTo bych už považoval za takový nezbytný kolorit prezidentových spanilých jízd po českých zemích. Obě strany bitevního pole se chovají zcela dle jednotného a neměnného mustru. Každá strana si vcelku očekávatelně řekne své, přičemž protivník neméně očekávatelně zareaguje. Takto se utvrdí ve svých stanoviscích a vše běží dál podle plánu…\nJakým způsobem se s tím prezident vyrovnal? Objevovaly se výtky, že Miloš Zeman na otázky svých odpůrců vlastně neodpověděl a tazatele jen odbyl. Třeba na otázku, proč je tak pročínský a proruský, odpověděl, že čínského prezidenta hostila britská královna a rakouský prezident Fischer zase jel nedávno do Moskvy za Putinem. Někteří na to reagovali, že tazatele jen „utírá“ a nereaguje na samotný dotaz. Je to tak, anebo jak to celé vidět? Je takový postup nelegitimní nebo neslušný?\nSvérázný, nezřídka jakoby mimoběžný způsob komunikace s politickými oponenty i směrem k veřejnosti je pro Miloše Zemana typický už více než čtvrt století a zdá se, že části českých občanů je naopak sympatický a přináší mu politické body. I v roli prezidenta Zeman používá stále stejné rétorické figury. Patrně dobře ví, že své protivníky tak či tak nepřesvědčí, nemá ambice dostat je na svoji stranu a snaží se takto oslovovat jen a jen své podporovatele – kterých dosud objektivně není málo.\nZměnilo se nějakým způsobem klima ohledně protestních akcí vůči prezidentovi ve smyslu výzev umělců, intelektuálů a dalších? Narážím teď na vystoupení zpěváků Dusilové a Kollera v živém vysílání ČT, ale i další akce. Považujete za správné, že prezident v reakci na to pouze zesměšnil Lenku Dusilovou s tím, že je to „chudák holčička“, která si musí tři věty číst z papírku? A kdo tím víc získal, umělci z „kavárny“ nebo prezident, který tak mohl potěšit své fanoušky?\nNeustálé veřejné půtky Zemana s jeho odpůrci se tak trochu točí v kruhu. Prezident Zeman je zkrátka nestandardní politik, který používá ve veřejném diskurzu – zejména s ohledem na to, že je hlavou státu – nestandardní, „politicky nekorektní“ slovník. Úspěch podobně vybavených politiků by ještě před pár lety vypadal exoticky, dnes je – bohužel – nejen v českém kontextu spíše normou.\nNejen na setkáních prezidenta s občany po republice se stále víc opakuje jedna věta: kandidujte znovu na prezidenta i pro druhé funkční období. Do toho zaznívá i z úst některých opozičních politiků, že Zeman v podstatě nemá konkurenta, že ho nikdo nemůže porazit a sám prezident nebo jeho mluvčí občas jemně naznačí, že se o této variantě stále více uvažuje. Bude podle vás Miloš Zeman znovu kandidovat? A existuje možnost, jak ho porazit?\nDomnívám se, že vše nasvědčuje tomu, že Zeman skutečně kandidovat bude. Ostatně právě jeho cesty do českých regionů nápadně připomínají spíše dobře promyšlenou, permanentní předvolební kampaň. Troufám si tvrdit, že jedinou možnou překážkou v další kandidatuře by se případně mohlo stát patrně jen výrazné zhoršení zdravotního stavu.\nPodnikatel a textař Michal Horáček minulý týden připustil, že bude kandidovat na prezidenta. Tvrdí, že sice nechce, ale cítí, že možná nebude mít jinou možnost – a srovnal to s návštěvou zubaře, ze které se neradujete, ale kvůli bolestivému zubu vám nic jiného nezbývá. Také jako jeden z prvních nejvýrazněji odmítl, že má Zeman jisté vítězství, byť s tím velká část lidí operuje a k tomu automaticky počítá, že bude současný prezident znovu kandidovat. Co na to říkáte?\nŽádný politik není neporazitelný, jakkoliv podpora Miloše Zemana ve veřejném mínění je stále velmi solidní. Zeman disponuje politickými zkušenostmi i poměrně širokým rezervoárem věrných příznivců. Tuto pro prezidentské klání nezbytnou kombinaci podmínek zatím nevidím u žádného ze zvažovaných protikandidátů. Navíc může využít výhodu, kterou žádný z uchazečů o prezidentské křeslo nemá a ani mít nemůže. Výhodu, kterou každému znovukandidujícímu prezidentovi přináší prostý fakt, že v době kampaně drží úřad, do kterého se volí. Z toho totiž plyne, kromě logicky vyšší mediální pozornosti, i řada dalších výhod, logistických, finančních, prestižních atd. atd.\nPokud jde o příští prezidentské volby v roce 2018, zřejmě se již pomalu rozbíhá závod o kandidáty. Kněz Tomáš Halík, který již v minulosti o své možné kandidatuře mluvil, nyní říká, že nejsou čeští občané dost chytří, aby ho zvolili, a hledá „Antizemana“. Bude fungovat protestní kandidát, vymezující se proti současné hlavě státu? Případně jaké jsou šance najít kandidáta, který se nebude vůči nikomu vymezovat, bude mít podobné názory jako Miloš Zeman, ale bude ve svém vystupování mírnější, jak o tom někteří mluví?\nTomáš Halík si pravděpodobně spíše uvědomuje, že kandidát jeho typu patrně nemá v dnešní české společnosti mnoho šancí v prezidentské volbě uspět. Nevyhovuje profilem: katolický kněz a ryzí intelektuál – v očích mnohých „odtržený od mas“, pokud bychom použili téměř marxistickou terminologii. To u nás v tuto chvíli vskutku nejsou ideální dispozice prezidentského kandidáta, který by mohl reálně uspět.\nObávám se, že samotný „program Antizeman“ nebude politicky příliš produktivní. Kandidát, který bude chtít proti Zemanovi uspět, nemůže vsadit pouze a jen na antizemanovskou kartu a vymezení se vůči stávajícímu prezidentovi. Bude naopak muset tematicky i rétoricky zůstat, možná poněkud cynicky řečeno, někde napůl cesty mezi Zemanem a jeho příznivci na straně jedné a nekompromisními odpůrci na straně druhé. Neboli, musí za sebou integrovat jak ono nesmiřitelně antizemanovské spektrum voličů, tak i tu část voličů, kteří k Zemanovi mají dílčí výhrady a jednoznačně nepatří ani k jedné ani druhé straně. Musí tedy umět vytvořit jakousi širokou voličskou koalici. Nikoliv „antizemanovskou“, ale „nezemanovskou“.\nHalík je přitom poslední dobou stále aktivnější. Svými výroky si nejspíš popularitu mezi většinou obyvatel nezíská. Odpůrce imigrace označil za rakovinu, dříve zase pronesl výrok, že jsme my i další východoevropské země přišly ke svobodě příliš lacino a vůbec si toho nevážíme. Často jde o výroky nepříliš lichotivě hovořící o většině společnosti. Jaký je smysl celého jeho snažení, pokud, jak říká, nechce kandidovat na Hrad?\nVýroky Tomáše Halíka možná mohou lahodit uším „pražské kavárny“, zůstaneme-li běžně používaného, ačkoliv ne zcela jasného termínu. Otázka ale je, zda jsou dobrým sdělením pro další voliče, kteří volby zřejmě rozhodnou a kteří nepatří mezi zaryté fanoušky Zemana, zároveň ale nepatří ani mezi městské liberály se specifickými hodnotovými vzorci – včetně jisté distance od většinové společnosti.\nObecně, má podle vás dlouhodobá veřejná činnost Tomáše Halík nějaký hlubší význam nebo plán? Chce pouze vychovávat českou společnost, nebo je v tom něco jiného? A jak komentovat jeho spojení s podnikatelem a sponzorem KDU-ČSL Luďkem Sekyrou, kterého Halík často pozitivně zmiňuje? Novinář Jaroslav Kmenta před časem na Twitteru Halíkovi vzkázal, že Sekyra figuruje v tzv. Krakatici, tedy známém obřím policejním spisu o organizovaném zločinu…\nTomáš Halík je typický veřejný intelektuál s potřebou vyslovovat se k celospolečenským problémům. Na tom není nic pozoruhodného a už vůbec ne špatného, a nutně bych jeho dlouholeté veřejné angažmá nespojoval s nějakými nezřízenými politickými ambicemi. Čímž samozřejmě netvrdím, že takové ambice nemá. Ostatně samotná touha zapojit se nějakým způsobem do politiky by v demokracii neměla být vnímána jako něco nepřípadného – a to u kohokoliv.\nKaždý, kdo se dotkne politické nebo obecněji veřejné sféry je dříve či později spojován i s lidmi problematickými – aniž bych si v tomto kontextu troufal posuzovat etický nebo jiný rozměr minulých aktivit konkrétně podnikatele Sekyry. Leč možná jej Tomáš Halík vnímá jako napraveného hříšníka, který se aktuálně angažuje ve jménu dobrého. (Usmívá se.)\nZávěrem ještě krátce jiné téma. Rozpadla se spolupráce Bloku proti islámu s hnutím Úsvit – Národní koalice. Vedení BPI tvrdilo, že Úsvit neplnil podmínky smlouvy, z Úsvitu zase, že někteří antiislamisti byli hlavně na peníze, které měly právě od tohoto parlamentního hnutí. Konvička nyní zakládá vlastní stranu (Alternativu pro Česko), někteří nespokojenci s jeho postupem zakládají konkurenční Blok proti islamizaci. Do toho působí Tomio Okamura se svojí SPD a v krajských volbách vytváří koalice s někdejšími Zemanovci. Ti všichni jsou zaměřeni hlavně protimigračně. Může některá z těchto stran nebo hnutí uspět po takovém rozdrobení sil?\nDomnívám se, že strana s výhradně protiimigrační agendou může uspět pouze za splnění dvou podmínek: za prvé, bude mít v čele jednoho nezpochybnitelného, charismatického lídra, který za sebou bude mít sjednocenou stranu, za druhé, nebude mít žádnou konkurenci v podobě programově stejných nebo téměř stejných formací. Zatím se nezdá být splněna ani jedna z těchto podmínek. Antiislamisté se zatím dost možná ještě nedokázali dohodnout ani na tom, že jsou antiislamisty. V roztříštěné protiimigrační části politického spektra to tak zatím vypadá poněkud tragikomicky v duchu hesla: hodně náčelníků, málo indiánů.\nProtimigrační rétoriku zvládá i Andrej Babiš s prezidentem Zemanem. Nakolik tyto nespokojené voliče „vyluxuje“ Babiš a zmiňované malé strany budou mít smůlu? A když už jsme u krajských voleb, co sociální demokraté? Jejich voliči jsou zaměřeni rovněž protimigranstky, ale v mediálních výstupech jasně převažuje stranická menšina, která uprchlíky a jejich přijímání dost výrazně hájí.\nAndrej Babiš je schopen celkem bez skrupulí politicky (a propagačně) využít vše, co na základě výzkumů veřejného mínění využít lze. Není proto divu, že zaznamenal i jistý nemalý potenciál v imigračním či antiislamisistickém tématu, který bezpochyby zhodnotí i v kampani před krajskými volbami. A do karet mu hraje právě to, že stranami či spíše straničkami, které mají toto téma přímo v erbu, zmítají vnitřní spory a nejsou zjevně schopny žádné pro voliče srozumitelné politické akce.\nSituace sociálních demokratu je v tomto směru vskutku delikátní. Bohuslav Sobotka a jeho političtí spojenci uvnitř strany nejsou ochotni téma imigrantů populisticky zneužít a jsou nuceni takříkajíc tančit mezi vejci. Na straně jedné zachovat dekorum kulturně tradičně liberální sociálnědemokratické orientace, na straně druhé jsou si vědomi toho, že nezanedbatelná část voličů na zmíněné téma velmi citlivě reaguje – naneštěstí ovšem v přesně opačném, zjednodušeně řečeno „zemanovsko-konvičkovském“ duchu. Zachovat nějakou rovnováhu mezi těmito dvěma přístupy – aniž by to znamenalo nebezpečí odlivu hlasů k jiným stranám – bude ale úkol velmi obtížný.\nKunštát , Zeman , CEVRO Institut


ŽENA-IN - Můj podpis vypadá jako od prvňáčka\nMůj podpis vypadá jako od prvňáčka\na tak trochu se za něj stydím, píše čtenářka s nickem turkmichaela. Ale slibuje si, že po svatbě, až se jí změní příjmení, to bude jiné. Začne pěkně od začátku\na tak trochu se za něj stydím, píše čtenářka s nickem turkmichaela. Ale slibuje si, že po svatbě, až se jí změní příjmení, to bude jiné. Začne pěkně od začátku a bude trénovat dokonalý podpis\nNevím, kde je chyba. Po rodičích jsem zdědila písmo jako kocour. Kdykoliv se kamkoliv podepíšu, vypadá to prostě hrozně. Né že by se můj podpis nedal přečíst, to ne. Přávě že naopak, můj podpis vypadá jako od prvňáčka a tak trochu se za něj stydím :( Když se s tím snažím něco udělat, je to ještě horší. Už se těším, až se mi po svatbě příjmení změní. To bude jiná!\nZačnu hezky od začátku a natrénuju si podpis přímo dokonalý :D Tak jako jsem to dělala, když jsem byla malá a myslela jsem si, že se ze mě stane slavná hvězda.\nPamatuji si, že když jsem byla ještě hodně moc malá (5let), podepisovala jsem se místo svého jména Míša ,,Aším,, A každý se mi kvůli tomu smál :D\nJednou, když sem zapomněla dát podepsat úkol rodičům, měla jsem takový strach z poznámky, že jsem se rozhodla, že si úkol podepíšu sama. Dopadlo to katostrofálně- maminčině podpisu se to nepodobalo ani náhodou :D Ale měla jsem štěstí. Paní učitelka nejspíš byla slepá, nebo uviděla v mých očích takový strach, že po tom, co se na podpis podívala, radši odešla k další lavici. Od té doby jsem si samozřejmě dávala na podepsání úkolů vetší pozor a víckrát se mi to naštěstí nestalo.\nPárkrát mi dokonce neuznali podpis na poště, když jsem podepisovala trvalý příkaz.\nNejhorší věc, kterou jsem kdy podepsala, byla sázka se třemi mými kamarádkami. Nevím, koho to napadlo, nebo kdo k tomu přišel. Každopádně šlo o to, stoupnout si na dnech našeho města na připravené jeviště a před přihlížející ,,diváky,, zazpívat písničku mé oblíbené skupiny Nightwork ,,Já jsem gay,, Samozřejmě se to neobešlo bez trapásku a od té doby mám z hromadných vystupování panickou hrůzu.\nTo určitě nejste sama, já bych mohla vyprávět\nJak jste na tom s podpisem vy, milé ženy-in? Líbí se vám váš podpis? Jste na něj pyšná? Musela jste ho trénovat, nebo vám „šel“sám od sebe?\nUž jste někdy napodobila podpis rodičů? Prasklo to?\nPodepisujete se čitelně, nebo uměleckým „klikyhákem“.\nJak jste si zvykala po svatbě na nové příjmení? Nikdy jste se nespletla při podpisu?\ntaké mi připadne prvňáčkový, ale to je asi tím, že ho mám takové dlouhé to příjmení\nKdyž je podpis jako od prvňáčka, tak alespoň je dobře čitelný.\nMoje dcera píše zvlǎštně....polotiskace v obráceném sklonu\nI já znám dvě ženy, které mají dětské písmo.Jedna je paní učitelka a jedna sestřička.Když k nám přišel do lékárny první recept vypsaný touto sestřičkou, tak jsem si myslela, že měla s sebou v práci nějaké školní dítě,které hlavičku pod jejím dozorem vyplnilo,pak se ukázalo ,že je to její písmo.\njsme na tom stejně, i můj podpis vypadá jako od prvňáčka


První snímky SsangYong Actyon 2014 | Auta do terénu\nAuta do terénu > První snímky SsangYong Actyon 2014\nPrvní snímky SsangYong Actyon 2014\n20.11.2013 | Autor: redakce\nČtvrtá největší jihokorejská autmobilka SsangYong modernizuje své SUV Actyon, přičemž se můžeme těšit především na změny vzhledu. Ve srovnání s předchůdcem je nový model Actyonu o značný kousek přitažlivější a vzdáleně připomíná BMW X5. Tento vůz bude vyráběn pouze za účelem exportu, Jihokorejci se ho tedy nedočkají. Zatím však nevíme, kdy se nového Actyonu dočkáme my.\nMotorizace SsangYong Actyon\nNový model tohoto SUV bude poháněn dvoulitrovým vznětovým čtyřválcem o výkonu 95 kW, respektive 128 koní. Zatímco dieselový motor bude mít točivý moment 310 Nm, u zážehového motoru s objemem 2,3 litru se dočkáme 214 Nm. Výkon druhé varianty bude 110 kW, tedy 150 koní. Bez ohledu na motor bude převodovka pětistupňová a od Mercedesu. Jste-li náročnější a vyžadujete pohon všech čtyř kol, pak počítejte, že si budete muset ještě trochu připlatit, základní varianta bude totiž obsahovat pouze náhon na zadní kola.\nInteriér nového Actyonu bude stejný jako pick-upu Actyon Sports a v základní výbavě se dočkáme dvou airbagů, rádia s CD přehrávačem a klimatizace. Za příplatek si budete moci dopřát kožená sedadla či přední a zadní parkovací senzory. O pěkný kousek napřed je nyní již zmíněný design celého vozu, který má vyváženější přední část a z boku elegantní hluboký prolis.\nKde jsem: Auta do terénu > První snímky SsangYong Actyon 2014


Končí veletrh obranných i útočných, nicméně smrtelně přesných technologií IDET 2007, který zahajovala křesťanská ministryně obrany Vlasta Parkanová (Nezabiješ - Dt 5,6- 21) a na kterém je největším vystavovatelem ten, kdo nic neprodává a nic nevytváří - Česká armáda. Smrtící technické novinky z celého světa v podobě superdrahých zbraňových systémů mají zachraňovat demokracii světa i české obyvatelstvo. Ať už kolový transportér Pandur II 8x8, podzvukový bitevník L-159 Alca či sofistikované bezpilotní prostředky Sojka, nebo střely AIM-9 Sidewinder na sestřelení obého či nová útočná puška České zbrojovky. Chránit demokracii má i továrna na vyšívání generálských epolet, která zaměstnává na plný úvazek po celý rok už sto lidí. Bude ale vůbec za několik let koho zachraňovat, bude ještě vůbec česká populace, budou za několik let ještě čeští občané?\nV roce 1974 se bez 5800 dětí narodilo 200 tisíc dětí. Dnes, kdy ještě "existuje" tato poslední silná populační vlna, se rodí jen polovina (105,8 tisíce) dětí. Zdá se být bohužel smutnou realitou, že za dalších 30 let se narodí již pouze 60 tisíc dětí ročně a pokud nedojde ke změně můžeme do konce století téměř vyhynout. Tomu nezabrání sebeinteligentnější zbraně české armády... Může ale vůbec dojít ke změně, když politiky natalita nezajímá, ale Pandury pro české žoldáky ano?\nMísto levých či pravých proklamací dovolte nejprve dva odkazy na faktické zdroje –server www.demografie.info http://www.demografie.info/?cz_popvyvoj= a Český statistický úřad (ČSÚ) http://www.czso.cz/csu/redakce.nsf/i/grafy_projekce_obyvatelstva_do_roku_2050 . Připomeňme, že index natality 2,09 je minimální číslo nutné pro zachování populace (nikoliv pro její růst). Pro lepší pochopení si můžeme představit, že 9 žen by mělo mít alespoň 19 dětí – aby společnost nevymírala. Poslední čísla (nejnověji za rok 2006) však říkají, že 9 žen má pouze 12 dětí – což odpovídá indexu natality 1,33. Nebude nám k těm 12 dětem těch 7 dětí někdy chybět?\nPravá i levá vláda šetří na nenarozených dětech\nZdá se, že žádná vlivná politická síla nechce vidět realitu, která skrze asociální a především antirodinný stav společnosti znamená, že počet obyvatelstva na území ČR nebude růst, jak by mělo být v době míru a prosperity přirozené, ale naopak jej očekává postupný pokles až o miliony obyvatel. Zdá se, že vlády tuto realitu nechtějí vnímat, že ji pod různými argumenty vytěsňují. Zde si uveďme ve zkratce jejich přehled:\nmladí lidé mají svobodu a chtějí napřed cestovat a poznávat svět\nmladí lidé si budují nejprve svou kariéru a proto odkládají založení rodiny\nženy odkládají svou rodičovskou úlohu do vyššího věku (to je určitě z půli pravda, ale od doby, kdy se toto začalo poprvé tvrdit, uplynulo přinejmenším deset let a místo odkladu došlo v mnoha případech ke zrušení rodičovství)\núbytek obyvatelstva je přirozený (?) a bude také přirozeně nahrazen imigrací\njde o velmi jemné soukromé a intimní mechanismy, dost už bylo plánování\nMenší počet pracujících nemůže zajistit potřebnou úroveň života budoucím důchodcům\nPomiňme nyní spory, která tvrzení výše jsou pravdivá či nepravdivá a zda je možné je ovlivňovat ekonomickými (daňovými, sociálními) zákony a pokusme se nejprve zamyslet, zda je možné (nezávisle na míře úspor a penzijního připojištění), aby úroveň kvality života společnosti, kterou z 90 % vždy táhne střední věková skupina, tj. ve věku 25-65 let, postupně neklesala, pokud roste počet starých lidí, kteří nejsou ekonomicky aktivní. Zde ukažme strom života pro rok 2010.\ngraf ze serveru www.czso.cz se zvýrazněnou pracovně aktivní populací\nV grafu si můžeme povšimnout, že ekonomicky aktivní část populace je nejsilnější. Dále, že brzy budou (rok 2010) za zenitem ženy ze silných 70. let – budou mít 35 let („Husákovy děti“), přesto k babyboomu, jak už dnes víme, nedojde. V roce 1974 se bez 5800 dětí narodilo 200 tisíc dětí. Dnes, kdy ještě „existuje“ tato poslední silná populační vlna, se rodí jen polovina (105,8 tisíce) dětí. Zdá se být bohužel smutnou realitou, že za dalších 30 let se narodí již pouze 60 tisíc dětí ročně a pokud nedojde ke změně (?) můžeme do konce století téměř vyhynout. K čemu pak budeme mít armádu? Koho budeme bránit?\nAle zpět ke grafům, které by mohly zajímat současné politiky. Jak bude vypadat strom života v roce 2050 (velmi optimistická prognóza ČSÚ).\nJak vidíme zde, Husákovy děti mají už 75 let (nejširší část grafu) a starých lidí je mnohem více než v roce 2010. Také bude mnohem méně dětí než v roce 2010. – Zde bych si dovolil poznámku, že graf pro rok 2050 je z hlediska malých dětí velmi optimistický. Vždyť velmi početné ročníky ze 70. let minulého století (v letech 1970 až 1980 ročně přibylo 150 až 190 tisíc dětí) mají dnes pouze 90-110 tisíc dětí. V grafech však došlo k úbytku dětí asi pouze o 4 až 6 tisíc. Také může dojít k poklesu na pouhých 30 tisíc narozených dětí ročně. – Jsme si jisti, že nám tato radostná dětská energie nebude chybět?\nPočet míst na VŠ bude brzy klesat\nDovolte malou odbočku od tématu, uvedu krátkou citaci ze zprávy Ústavu pro informace ve vzdělávání :\nPočet studentů, kteří byli ke studiu přijati, činil 99,9 tisíce, z nichž celkem 96 %, tj. 95,9 tisíc, ke studiu skutečně nastoupilo. „Čerství“ maturanti tvořili celkem 43,2 % všech přihlášených, 52 % všech přijatých a 52,4 % všech zapsaných uchazečů.\nZ uvedené informace je zřejmé, že počet nových vysokoškoláků – 96 tisíc - je již velmi podobný počtu narozených dětí – 106 tisíc. Po krátké epoše růstu celkového počtu přijatých studentů na VŠ, tak bude následovat zase jejich strmý pokles. Dojde k propouštění VŠ učitelů a šetření i zde. Kromě toho se zdá, že brzy bude 100 % maturantů studovat na VŠ, protože počet míst na VŠ ještě stále každoročně roste, ale brzy dorazí populační pokles i na české VŠ: 1992+18 = 2010. Po převratu v roce 1989 došlo již v roce 1992 došlo k prudkému poklesu natality.\ngraf v článku „Děti se nerodí: místo příčin řešíme následky“ ZDE\nBohužel tedy dojde k efektu, kdy bude mít VŠ téměř každý, nicméně odpovídající mzdu bude mít jen část vysokoškoláků, což povede k frustraci ze životního neúspěchu - jak můžeme pozorovat už dnes ve Francii.\nPenzijní připojištění nepomůže, když nebude lidí, kteří by prací vytvářeli zboží\nPro ty, co si myslí, že populační krizi vyřeší důchodové připojištění, mám velmi smutnou zprávu: nezávisle na množství peněz v oběhu či peněžence není možné, aby takovou úroveň kvality života, jakou mají dnešní důchodci, měli důchodci v roce 2050. Důvod je zřejmý: mladí lidé budou mít dost starostí se svým životem, nebudou chtít ze svých daní platit stále narůstající počet stárnoucích lidí. Velmi hrubě řečeno: dnes jeden pracující živí jednoho důchodce. Až bude život důchodce dva, budou mít důchodci (dnešní třicátníci) poloviční životní úroveň než ti dnešní.\nKoho bude bránit (naše) armáda, Číňany?\nZe státní kasy se neuvěřitelně plýtvá na cokoliv. 40 miliard ročně spolknou jen úroky ze státního dluhu. 20 miliard ročně si platíme ze státní kasy na „stavební spoření“ - jak zvláštně se tento speciální příspěvek pro bohatší část populace nazývá. Další miliardy nepřijdou do státní kasy, protože jako úlevy na daních je lze odečíst jako „penzijní připojištění“, z čehož mají zajisté radost též soukromé banky... O zbytečných výdajích na armádu se raději nebudu zmiňovat, i když je to jen v posledních letech asi dalších 50 miliard jen na letadla a transportéry. ČEZ, který je stále ještě většinově vlastněn státem, zvyšuje zisky o 30 nebo 20 % ročně (!), což je samozřejmě důvod k dalšímu „tržnímu“ zdražení elektřiny – samozřejmě, když je to možné a projde to. Fakt, že vysoké ceny energií snižují výkonnost ekonomiky jako celku jsem zatím v odborných komentářích nenašel, zato jsem si na jedné diskusi potvrdil, že opravdu jde o speciální druh skrytého zdanění – tedy o velmi lišáckou formu, jak nakrmit státní rozpočet (aby pak z něj bylo možné různými „neviditelnými“ formami čerpat). Není pravda, že tu jsou už jenom mandatorní výdaje – jen se nechce „veřejný“ rozpočet přesně rozkrýt. Proč? Protože pro mnohé novináře to jsou velmi složitá témata... Takže peníze na nic nejsou. Proto snižme výdaje na rodinu, tj. nevalorizujme přídavky na děti, ať jsou opravdu nejnižší v Evropě , zase zpět snižme mateřskou a rodičovský příspěvek... Jen mi není jasné, proč a koho by „naše“ armáda měla bránit.\nA krátká odbočka: V rozhlasové diskusi o nové budově Národní knihovny v Praze se jedna paní zeptala, proč ta budova má tento název. Pan Knížek jí odpověděl, že je to vlastně tradice, zvyk a není důvod jej měnit. Nicméně zřejmě tazatelce stejně zůstal dlužen odpověď, jestli ještě existuje národ...\nInvestice do rodiny je nejjistější dlouhodobá investice\nTento text je míněn jako apel: jsme ještě schopni vnímat tu stále se tenčící linku života, nebo budeme uvažovat pouze hloupě ekonomicky – krátkodobě. Investice do mladých rodin a zajištění jejich ekonomické soběstačnosti je vysoce návratová. Ovšem zisk (skutečně zajištěné stáří) nepřijde hned, ale až za dvacet třicet let. Omlouvám se, že už opravdu velmi hloupě zdůrazňuji pouze ekonomické argumenty, ale na jiné, žel, dnes stejně není brán zřetel.


Koupě ojetého auta, mám u soudu šanci? | Poradte.cz\nKoupě ojetého auta, mám u soudu šanci?\nOd: pavelhorak Datum: 15.05.13 21:14 odpovědí: 10 změna: 16.05.13 19:48\nChtěl jsem se zeptat jestli mám šanci u soudu, nebo kde to nahlásit?\nKoupil jsem ojetý automobil r.v 2002 za 120 000,-Kč najeto 165tis/km. Auto mám 7 měsíců a za tu dobu jsem do auta vrazil 60 000,-Kč za opravy. Nedalo mi a začal jsem zjišťovat historii auta. Zjistil jsem, že auto má najeto skutečných 390tis/km. Dále, že majitel který mi to prodal, tak ho koupil za 7 000,-Kč mám to dokladově doloženo od bývalé majitelky, auto prodala jako nepojízdné. Majitel ho asi jen, tak opravil a prodal mi ho za 120 000,-Kč. Chtěl jsem se zeptat, jestli mám nějaku šanci aby majitel mi zaplatil slevu s kupní smlouvy 50 000,-Kč, poslal jsem mu dopis, kde jsem chtěl slevu s kupní smlouvy ve výši 50 000,-Kč. Majitel na slevu nepřistoupil, prosím poraďte co mám dělat? Auto momentálně stoji, protože má velkou spotřebu oleje a už nemam peníze na servis : ( Mám šanci abych dostal aspoň ti část peněz zpět? Děkuji Pavel Horák\nJo a zřejmě asi neodvedl daň s prodejní částky ...\nDatum: 15.05.13 21:20\nTo jste koupil hodne drahej starej pekac, kazdopadne zkuste kristalovou kouli - soudci to asi pouzivaji taky\nDatum: 15.05.13 22:43\nZáleží na kupní smlouvě - např. zda je uveden stav tachometru nebo najeté kilometry\nDatum: 15.05.13 22:45\nve smlouvě je uvedeno stav nachometru\nDatum: 15.05.13 22:56\nTakže předpokládám, že jste i ve smlouvě podepsal, že jste byl seznámen se stavem vozidla v době prodeje.\ndoplněno 15.05.13 22:59:\nTohle je bohužel důvod, proč už bych si ojeté auto v tuzemsku nikdy nekoupil.\nDatum: 15.05.13 22:52\nMůžete ho zkusit zažalovat. Jak úspěšný budete, to záleží na formulaci kupní smlouvy. Osobně bych do toho nešel, riziko dalších zbytečných výdajů je příliš velké a úspěšnost odhaduji na míň než 50 procent.\nProstě jste koupil totální střep za velké peníze. Berte to jako zkušenost do budoucna. Kdybyste si 40 tisíc přidal, mohl jste mít funglovku s mnohaletým bezproblémovým provozem. Jasně, za tyhle peníze není žádný super bourák na machrování, ale to 10 let stará vražda není taky.\nAby to nevypadalo, že dělám chytrého - taky jsem se nechal takhle napálit, prodejce lhal naprosto ve všem, samozřejmě stočený tachometr, co slíbil že ještě nechá opravit (měl mít domluvené) to samozřejmě nezařídil. Auto stálo 30 tisíc, nacpal jsem do něj zatím dalších 12. Proto moje další auto už ojetina nebude. Fakt nemám nervy na neustálý strach co se zase kde pokazí a jestli dojedu.\nCo bys chtěl hlásit? Ve smlouvě je uveden stav tachometru, nikoli najeté kilometry a určitě je tam uvedeno, že jsi se se stavem vozidla řádně seznámil. Cena je otázkou dohody mezi prodávajícím a kupujícím a vůbec není podstatné jestli ho prodávající koupil za milion nebo dostal zadarmo z vrakoviště.\nDatum: 16.05.13 01:30\nTýha...sehnat dva takové kupce, jako je tazatel, tak mám na rok vyděláno\nDatum: 16.05.13 08:30\nReálná ukázka toho proč nejen zde všem doporučují (nejen já) kupovat ojetinu zásadně zapadne od ČR... v téhle situaci s tím už nic neudelate a soudit se je ztráta peněz a času...kdokoli může prodat cokoliv komukoliv. pokud to od něj dobrovolně koupi...\nDatum: 16.05.13 13:06\nPodle mého názoru u soudu neuspěješ (ale záleží na formulaci kupní smlouvy, kterou neuvádíš).\nMůžeš ale prodejci ´zavařit´ poskytnutím info, které máš, Finančnímu úřadu - pokud prodejce prodej nepřizná ke zdanění. Nebo mu tím můžeš pohrozit (má-li takových ´šolíchů´ víc, mohl by přistoupit na zrušení koupě/prodeje)...\nDatum: 16.05.13 19:48\nNedal bych na nějaký odhady, či rady přes internet. Obrátil bych se v místě koupě vozidla na advokáta a prodiskutoval to s ním. Má místní znalost soudu, jak v takových případech rozhodují a po bližším sezámení s problémem může poradit. Tady jde o jasný podvod, a ani soudci nejsou idioti, aby věc nepochopili. Jsem přesvědčen, že za konzultaci s advokátem to stojí.


Alfa a omega 16.Kapitola 1/2 | DaisyRose povídky\nBlog.cz\t> DaisyRose povídky\t> Archiv\t> Listopad 2015\t> Alfa a omega 16.Kapitola 1/2\nAlfa a omega 16.Kapitola 1/2\n30. listopadu 2015 v 15:21\t| Patricia Briggs\t| Alfa a Omega: Štvanice\nTma Branovi vůbec nevadila, když se podle Tagových instrukcí vydal na místo, o kterém Charlesem rozhodli, že bude nejlepší pro zahájení pátrání. Minul Asilovo subaru a zaváhal - jestli Asil vyrazil za Charlesem, znal nejrychlejší cestu. Jenže Charles se určitě vydá zpátky k autu, pokud se něco pokazilo. A tak jel dál.\nV mysli probíral věci, které by ještě mohl udělat. Vlci si platili čaroděje. Jeho smečka ne - s černými čaroději se odmítal stýkat a ti bílí nebyli většinou dost mocní na to, aby byli užiteční. Ale mohl se na ně obrátit.\nPokud se tu ale objevila dvě stě let stará čarodějka schopná uvěznit a dva dny mučit vlkodlaka, neměl v úmyslu to rozhlašovat a pobízet ostatní čaroděje k tomu, aby se o to taky pokusili. Obzvláště pokud se dostala stejně jako Branova matka k moci tak, že se připoutala k vlkodlakovi.\nNe. Bude lepší do toho čaroděje nezatahovat.\nMohl by povolat Charlese zpátky.\nTo bylo těžší. Jeho matka do něj zasekla své drápy prostřednictvím telepatie. To kvůli ní už nedokázal číst cizí myšlenky. Po tom, co čarodějnici, která byla jeho matkou, zabil, zpětný náraz ho o tento talent připravil - bylo to jedno z mnoha požehnání, které její smrt přinesla. Pomalu znovu získal schopnost na ostatní v mysli promlouvat, ale neslyšel je.\nMatka ho chytila pomocí jeho talentu jen proto, že ho spolu sdíleli. I mezi čaroději to bylo vzácné. Překvapilo by ho, kdyby v Severní Americe žila jiná čarodějka se stejnou schopností. Ale byl příliš zbabělý, než aby to zkusil, dokud si nebude jistý, že syn není pod vlivem Asilovy čarodějky.\nZe všech stvoření na světě, která používala magii, nenáviděl Bran nejvíce právě čaroděje a také se jich nejvíce bál. Možná proto, že kdyby osud nerozhodl jinak, stal by se jedním z nich.\nSjel z dálnice a vydal se nahoru k průsmyku Silver Butte. Před ním se táhly širší koleje, než bylo obvyklé. Aspoň tady se Charles držel plánu.\nVyjet Charlesovým pick-upem nahoru stejnou cestou, kterou jel předtím vee, bylo dost obtížné a vytěsnilo to z jeho mysli všechny ostatní starosti. Právě si začínal myslet, že měl zaparkovat u Asilova vozu, když objel zatáčku a málem naboural do veeho, který stál přímo u stromu.\nZastavil ani ne dvacet centimetrů za ním. Vypnul motor a nechal pick-up na místě, stromy okolo totiž byly příliš husté a on nevěřil, že hladký bílý sníh neschovává příkop.\nPoslední půlkilometr neviděl žádné místo, kde by se mohl bezpečně otočit; přemýšlel, jestli bude muset celou cestu zpátky couvat. Trpce se usmál; nesejde na tom, pokud se odsud nedostanou.\nAsil Charlese už určitě našel. Maur věděl o čarodějkách. Spolu s Charlesem se určitě dokázali postarat o cokoli. Jestli se Charles držel plánu, Bran doufal, že je do večera najde a dostane je odtud.\nKlíče nechal v zapalování. Nebylo pravděpodobné, že by se tu někdo objevil a pick-up ukradl - a pokud ano… no, ať si to vyřídí s Charlesem.\nNeobtěžoval se vzít si bundu, protože plánoval jít jako vlk. Svlékl se v teplé kabině, obrnil se, vyskočil ven do sněhu a teprve pak se proměnil. Dveře sice mohl otevřít i ve vlčí podobě - ale obvykle při tom napáchal nějaké škody. A přestože Charles často brblal, jak nenávidí auta, svůj pick-up měl rád.\nBran nasadil vyrovnané tempo, které dokázal držet celý den. Už tomu bylo dlouho, co tudy naposled běžel. Místní hory nikdy nebyly jeho oblíbeným lovištěm, i když nedokázal vysvětlit proč. Charles tvrdil, že Cabinety nemají rády vetřelce, a bylo to stejně dobré vysvětlení jako kterékoli jiné.\nZdálo se mu nejrozumnější vydat se proti směru, kterým Charles plánoval jít. Měli opsat kruh ne větší než padesát kilometrů, takže předpokládali, že se vrátí zpátky k autům těsně po příchodu noci.\nAž na malou verandu, ze které se loupala zelená barva, se srub od chvíle, kdy ho Charles viděl naposledy, což bylo asi před padesáti lety, nijak výrazně nezměnil. Nebyl nijak zvláštní, obyčejný malý srub, jakých stála v divočině Montany stovka a většina byla postavená v dobách krize občanskými sbory na ochranu přírody.\nKlády zešedly vlivem slunce, deště a sněhu. Mezi zadní stěnou srubu a lesem, který se tyčil za ním, stála otlučená čtyřkolka s novými sněhovými pásy.\nCharles Annu zastavil asi třicet metrů po větru, v místě, kde je stromy pořád jakž takž kryly. Sotva ji zastavil, přitiskl se Walter k zemi u jejích nohou jako oddaný pes… který vážil asi tolik jako průměrný černý medvěd a dokázal by napáchat mnohem větší škody.\nWalterova oddanost byla tak nesexuální, že proti ní Charles nemohl nic namítat. Vzpomínal si na Walterovo procítěné: "Konečně budu moct usnout." Věděl, jaké to je být pronásledován vzpomínkami na smrt a vraždění. Pokud Anna dokázala Walterovi dát trochu míru, bylo to jen dobře.\nCharles zíral upřeně na srub a přál si, aby se nebál. Už dlouho nebyl tak vyděšený. Byl zvyklý bát se o Samuela, o otce a nyní o Annu, ale ne o sebe samotného. Vzpomínka na to, jak ho Asilova čarodějka ovládla, jako by byla jeho alfa, krotila jeho sebevědomí pořádnou dávkou reality.\nLehce mnul Anně rameno. Věděl, že není tak křehká, jak vypadá, žádný vlkodlak nebyl křehký. A veterán uměl přežít; z toho Charles čerpal útěchu.\n"Nebudu moct zasáhnout přímo," řekl Charles. "Jakmile by mě uviděla, zase by mě dostala. S alfou smečky záleží na vzdálenosti a taky na očním kontaktu a dotyku."\nAni Walter, ani Anna k otcově smečce nepatřili, takže je k Asilovi nic nepoutalo. Kromě Annina vlčího pouta s Charlesem byli stejně zranitelní jako vlci samotáři. Věděl ale, že čarodějkám obvykle nějaký čas trvá, než získají nad vlkem samotářem nadvládu - dost dlouho na to, aby mohl výměnou nabídnout sám sebe.\nNad ním získala kontrolu okamžitě.\nNenáviděl čaroděje. Jiná magická stvoření mu tolik nevadila. Druidové působili na přirozený svět: na počasí, rostliny a některá zvířata. Kouzelníci si hráli s neživými věcmi. Ale čarodějové používali mysl a tělo. Mysl a tělo kohokoli. Hráli si s věcmi, které žily - před smrtí nebo po ní. Bílí čarodějové tak špatní nebyli, ale možná to bylo tím, že většina měla méně magie než on. Černí čarodějové získávali moc zabíjením a mučením tvorů, od much až po lidi.\n"Tak fajn," řekla Anna, jako by bojovala s čaroději každý den. "Jestli jsou tady, ty se vypořádáš s vlčicí… a nejspíše i s Asilem. To by mělo zaměstnat i tebe."\nNěkolik hodin odpočinku, spousta jídla a pomalé, volné tempo, které ráno nasadili, pomohly Charlesovi zotavit se. Získal tak šanci nad čarodějčinými mazlíčky zvítězit.\nAnna se zachvěla, asi kombinací dychtivosti a nervozity. Reagovala na svůj sen, jako by byl útokem na něj místo na ni, i když to byla ona, kdo přestal dýchat.\nWalter zvedl oči k Charlesovi a Cornick v nich spatřil odhodlání bránit ji, jak jen to půjde. Bratru vlkovi vadilo, když ten pohled viděl v očích jiného muže, ale za těchto okolností ji mohl Walter ochránit lépe než Charles.\n"Trochu se tu porozhlédnu. Chci, abys tady prozatím počkala, dobře?"\n"Počkám," řekla Anna.\n"Nebuď netrpělivá, může to chvíli trvat."\nSrub byl vmáčknutý do lesa, jen vpředu a po straně bylo asi šest metrů volného prostoru. Sám by se na podobném místě před vlkodlaky neschoval, ale na druhou stranu tušil, že čarodějka se ho vůbec nebojí. Rozhodně jí neposkytl důvod bát se ho.\nK jeho překvapení ho Walter následoval a vnořil se do stínů, až Charles poznal, že tu je, jen podle jeho pachu. Duchové lesa si Waltera skutečně oblíbili a poskytli mu ochranu. Podobně dokázal zmizet i Charlesův dědeček.\nKdyž se Cornick dostal ke srubu na hod kamenem, nabyl dojmu, že je prázdný. Pak se několik metrů před ním objevil Walter a pomalu vrtěl ocasem. Charles pochopil, že má pravdu. Přesto však malé stavení napřed obešel a otevřel dveře, než poslal Waltera zpátky pro Annu.\nUvnitř bylo sotva dost místa pro úzké lůžko a malý stůl, které tvořily jediný nábytek, tedy pokud nepočítal římsu nad krbem. Polní lůžko bylo úplně nové, pořád na něm visely cenovky. Stůl vypadal, jako by byl starší než samotný srub.\nKrb vykazoval zbytky nedávného užívání. Mrtvé zvíře na podlaze před ním jasně říkalo, kdo tu žije: čarodějové a mrtvé věci šli ruku v ruce. Existovali tací, kteří nezabíjeli, ale byli mnohem méně mocní než černí.\nDo dřevěné podlahy byly zatlučené nové hřebíky a stopy po páčidle ukazovaly, kde čarodějka desky vypáčila a znovu je přitloukla. Když přistoupil k lůžku, pochopil proč; už v minulosti narazil na kruhy moci. Někteří čarodějové jimi chránili cenné věci, jiní si v nich ukládali moc na později. A protože do srubu vešel a necítil nutkání odejít, mohl jen předpokládat, že jde o druhou možnost - což znamenalo, že se pod podlahou nachází zdechliny.\nZhluboka se nadechl, ale pach smrti možná vycházel z mrtvého zvířete, které už viděl - a nic tu nehnilo. Buďto zvíře, které k uzavření kruhu zabila, nebylo mrtvé dlouho - a v chladu zmrzlo - nebo zamaskovala jeho pach čáry, aby nepřilákal mrchožrouty. Změna způsobu, jakým ostatní vnímali věci, byla jednou z nejdůležitějších dovedností čarodějů.\nOtec tvrdil, že se Charles mohl stát čarodějem, kdyby se rozhodl studovat. Bran ho v tom nepodporoval, ale ani mu nebránil; s čarodějem ve smečce by byl ještě mocnější. Ale jemnější magie matčina lidu Charlesovi vyhovovala a nikdy nelitoval méně, že se touto cestou nevydal, než když nyní stál uprostřed ubohé chatrče pošpiněné zlem.\nPach na spacím pytli na lůžku byl tak čerstvý, že tu čarodějka musela včera v noci spát. Na stole našel zbytky tlusté černé svíce, která byla cítit spíše krví než voskem, a hmoždíř s trochou popela na dně - napadlo ho, že to jsou Anniny vlasy. Bylo to něco osobního, co čarodějce umožnilo proniknout Anně do snů.\n"Co je to?" zeptala se jeho družka tiše ode dveří. V její přítomnosti se hned cítil líp, jako kdyby zmenšila zlo, které nasáklo do dřeva a cihel. Jednou jí to poví, jen aby viděl zmatenou nevíru v jejích očích; začínal ji znát dost dobře na to, aby dokázal odhadnout její reakci. Vzbuzovalo to v něm uspokojení.\nZadíval se stejným směrem jako ona, na vykuchanou, z kůže staženou zdechlinu před krbem. "Myslím, že mýval. Aspoň tak páchne." A páchl taky bolestí. Zanechal na podlaze stopy po drápech, patrně poté, co ho k ní přitloukla hřebíky. Neviděl důvod říct Anně, že zvíře nejspíš nebylo mrtvé, když ho čarodějka mrzačila.\n"O co jí šlo?" Zůstala stát ve dveřích a Walter se postavil za ni. Ani jeden se nepokusil vejít.\nPokrčil rameny. "Netuším. Možná potřebovala načerpat moc na čáry, které použila včera v noci na tebe. Černá čarodějka získává moc z bolesti a utrpení jiných."\nAnna se tvářila, jako by jí bylo mdlo. "Na světě jsou i horší netvoři než vlkodlaci, že?"\n"Ano," souhlasil. "Všechny čarodějky nedělají takové věci, ale je těžké být dobrá čarodějka."\nNa podlaze vedle mývala stála věštící mísa stále plná vody. Uvnitř srubu nebylo o moc tepleji než venku; kdyby tu stála dlouho, voda by zmrzla. Museli čarodějku minout jen o chvíli.\nNechtělo se mu, přesto se mrtvého zvířete dotkl, aby zjistil, jak dlouho ho týrala. Jeho maso bylo pořád…\nMýval se slabě pohnul. Charles bleskurychle vytáhl nůž a podřízl mu krk. Z vědomí, že zvíře stále žilo, mu bylo zle. Nic by nemělo přežít takové utrpení. Zamyšleně pohlédl na podlahu. Možná necítil hnilobu, protože to, co dole připoutala ke kruhu moci, taky nebylo mrtvé.\nWalter zavrčel a Charles musel souhlasit.\n"Nechala ho žít," zašeptala Anna.\n"Ano. A asi cítila, že jsme ho zabili." Charles otřel nůž o spací pytel a schoval ho do pochvy.\n"Co uděláme teď?"\n"Spálíme srub," řekl Charles. "Čarodějnictví vychází z velké části z lektvarů a zaklínání. Když spálíme její místo moci, oslabíme ji." A osvobodí tak ubohého tvora nebo tvory, které uvěznila pod srubem. O tom ale Anně nepoví, pokud nebude muset.\nAnna našla na čtyřkolce napůl plný kanystr benzínu a Charles jím polil lůžko i hranici, již postavil ze dřeva, které čarodějka nasbírala na podpal. Poslal Annu s Walterem ven, pak škrtl zápalkou a srub podpálil. Benzín prudce vzplál a pálil Charlese v nose. Počkal, dokud si nebyl jistý, že je dost žhavý na to, aby se rozhořel, pak srub opustil taky.\nOdběhl k Anně a Walterovi, kteří zůstali stát o kus dál, vzal družku za ruku a vlekl ji ještě dál, pobízelo ho totiž svrbění mezi lopatkami. Byli dobrých padesát metrů daleko, když srub vybuchl a povalil je všechny na zem.\nAnna zvedla hlavu ze sněhu a trochu ho vyplivla. "Co se stalo? Měla s sebou snad dynamit?"\nCharles se překulil, sedl si a snažil se neukázat, jak moc ho při pádu rozbolela rána na hrudi. "Nevím. Ale magie a oheň na sebe někdy působí divně."\nPohlédl na místo, kde srub stával, a bezhlesně hvízdl. Skoro nic z něj nezůstalo, jen několik řad kamenů v místě, kde byl krb. Kusy čtyřkolky a stavby jim ležely u nohou a stromy v blízkosti srubu výbuch rozcupoval na třísky.\n"Páni," řekla Anna. "Jste v pořádku, Waltere?"\nVlk se postavil, otřásl se a upřel na Annu zbožňující pohled.\n"Věděla, že po ní půjdeme," řekl Charles. "Snažila se to tu před námi schovat. Když jsme s Walterem srub obcházeli, necítil jsem ji. Vy ano, Waltere?"\nAni velký vlk nic necítil.\n"I přes naše obavy si myslím, že nastal čas zavolat otci." Usmál se na Annu. "K autu to není daleko a on stejně ví, že je něco v nepořádku. Včera v noci mě probudil - tak jsem zjistil, že máš problémy. Není hloupý a zná několik jiných čarodějek, kterým bychom mohli zavolat."\nBran běžel už několik hodin, když je uslyšel.\n"Říkal jsem, že jakmile bude Charles potřebovat pomoc, nejpravděpodobněji pošle Taga," pravil Asil. "Říkal jsem, že není takový hlupák, aby přišel sám."\nBran zaryl tlapy do sněhu a zprudka se zastavil. Asil nepromluvil nahlas, ale věděl, že ho marok uslyší. Což znamenalo, že na útěk už bylo pozdě.\nČarodějky před vámi dokázaly zatajit, že vás uhranuly. Asil zjevně nemluvil s Charlesem, takže patřil čarodějce. A také Branovi. Což stačilo na to, aby se čarodějka před Branem pomocí magie schovala.\nOtočil se k Asilovi, který stál na balvanu o velikosti malého slona. Vedle něj stála menší žena zachumlaná před zimou a držela se Asila tak pevně, jako by se bála, že ji vítr z balvanu smete.\n"Nemám zdání, proč si myslel, že Tag odvede lepší práci než já," pokračoval Asil chladně. Oči mu hořely, ale zbytek jeho tváře a těla odpovídal tónu hlasu.\n"Pojďte sem, seňor," zapředla žena - a vyrazila mu v ústrety. Z balvanu slezla s nezvyklou ladností. Hovořila s americkým přízvukem až na chvíle, kdy přešla do čisté kastilské španělštiny - aristokratické španělštiny. Jednu jeho část zaujalo, že tu žila dost dlouho na to, aby přejala americký přízvuk. Měl příliš dobrý sluch na to, aby se nechal oklamat, a tak poznal, který jazyk je její mateřský - i kdyby nevěděl, že loví čarodějku, co zabila Asilovu družku ve Španělsku. Jednu jeho část zaujala téměř vlčí mrštnost, se kterou seskočila dolů z balvanu za Asilem. Žádný člověk se nedokázal pohybovat tak hbitě, ani čaroděj. Ale když Brana zotročila matka, dokázala se taky takto pohybovat.\nObestoupila by ho hrůza, ale stala se horší věc: poslechl volání jako dobře cvičený mazlíček, kterým kdysi býval - velmi, velmi dávno.\n"Tag," předla, když ho obcházela. "Colin Taggart. Trochu malý… na vlkodlaka."\nVnímal, i když ona očividně ne, Asilovo napětí, čekal totiž, jestli zjistí, že ji mystifikoval, aniž by lhal. Prohlásil: "Řekl jsem, že pošle Taga," a ne: "To je Tag." Asil se snažil a Bran mu za to byl vděčný, protože věděl, jak obtížné je pohybovat se na podobné hraně.\nPodle strachu, který z Asila čišel, si byl dobře vědom toho, co by se mohlo stát, kdyby se čarodějka pokusila Brana ovládnout. Existovalo jen málo lidí, kteří si pamatovali, k čemu došlo, když se Bran konečně osvobodil od matky: Samuel, Asil… O nikom dalším nevěděl, bylo to už tak dávno. Patrně ani samotní čarodějové nevěděli, proč měli zakázáno brát si vlkodlaka za mazlíčka nebo důvěrníka - ne že by na to většina měla dost moci.\nBran chvíli vydrží. Čarodějka by mohla udělat chybu - obzvláště pokud neví, koho vlastně drží - a také se obával, že tentokrát by ho už nikdo nedokázal zabít. Posledně ho k rozumu přivedl Samuel… a ten už si nebyl sám sebou tak jistý jako dřív.\nČarodějka nad ním mohla získat kontrolu jen krví a masem a jediné pouto, které si skrze krev a maso vytvořil, bylo se smečkou. Musela do ní proniknout přes Asila - ale jak?\nZatímco si ho prohlížela, zkoumal své spojení s Asilem a hledal něco, co by se týkalo čarodějky. Stále na něj mluvila, ale on jí věnoval jen málo pozornosti. Zručností nabytou věkem vklouzl Bran do Asila a našel mrtvou ženu - mohla to být jedině jeho družka. Nemožné.\nNikdo se nemohl napojit na mrtvou; věděl to, protože když Modrá sojka, Charlesova matka, zemřela, pokusil se o to.\nAle nemožné se stane skutkem, když do rovnice přidáte čarodějku.\nDál už bádat nemohl; žena byla mrtvá a její spojení procházelo Asilem - a čarodějčina kontrola nad ním dávala smysl, jen pokud se spojila s Asilovou mrtvou družkou. V tom případě by mohla vyslat svoji magii poutem a ovládnout kteréhokoli z Branových vlků.\nChladně se na Asila zadíval. Určitě věděl, že jeho pouto s mrtvou družkou stále existuje - a měl o tom Branovi říct. Tušil, že mu Asil měl říct spoustu věcí.\nČarodějce se podařilo udržet pouto druhů živé, i když zabila Sarai.\n"Coline Taggarte," zapředla. "Teď jsi můj. Tvoje vůle je má."\nCítil magii, kterou do něj nalévala. Část jí po něm stekla jako med po teplé topince, uchytila se jen tu a tam. Ale jak kolem něj chodila a šeptala zaklínadlo, magie se na něj nalepila a ztuhla. Moc to nebolelo, ale vzbuzovalo to klaustrofobický pocit, a když se pokusil pohnout, nemohl.\nOvládla ho panika a v jeho nitru se pohnulo něco, co kdysi dávno pohřbil. Zhluboka, roztřeseně se nadechl a pokusil se čarodějku vytěsnit z vědomí. Panika byla velmi, velmi nebezpečná - mnohem nebezpečnější než žena.\nA tak obrátil pozornost k jiným věcem.\nNapřed se pokusil odříznout Asila od smečky. Kdyby se mu povedlo přetnout pouto mezi sebou a Asilem, měl by šanci se od čarodějky osvobodit. Mělo to být jednoduché, ale zvláštnost Asilova pouta s družkou a způsob, jakým ho čarodějka překroutila, pošpinily magii smečky, až si nebyl jistý, jestli dokáže Asila odpoutat od kohokoli: od Sarai, čarodějky, smečky nebo od sebe samotného, a to i kdyby provedl zapuzení pomocí masa a krve.\nRytmus čarodějčina zaklínání se změnil a Bran cítil, jak její kontrola nad ním zesílila, až se nedokázal nadechnout… Ne.\nPřestal čarodějku úplně poslouchat a pokusil se minimalizovat škody. Přiškrtil svá pouta se smečkou, až je sotva cítil. Kdyby byl alfou obyčejné smečky, možná by zariskoval a odřízl se od ní úplně - ale měl pod kontrolou příliš mnoho vlků, kteří by to sami nezvládli. Když ale spojení omezí, lépe je ukryje před čarodějčinou magií - a nebude pro ni snadné využít je.\nPřes Asila dostala jeho, ale pokud to půjde, zabrání jí v přístupu ke zbytku vlků. A pokud ji Asil přesvědčí, že chytila Taga, ani nebude dál pátrat.\nBylo tu několik starých vlků, jejichž sebekontrola byla příliš nejistá; ty předal Samuelovi a úplně se od nich odřízl. Pro syna to bude šok, ale vlci ho znali a nebudou protestovat. Samuel je na čas zvládne.\nNetušil, jestli čarodějka, která měla tolik vlastností vlkodlaka, bude vědět dost na to, aby se jí podařilo rozplést, co udělal, ale byl odhodlaný jí to co nejvíce ztížit. Přinejmenším ji zpomalí.


Proč mít e-shop\nMít vlastní e-shop je výhodné, protože Vám díky němu stoupnou tržby a získáte nové zákazníky. Díky grafickému studiu je to velmi snadné a levné.\nV dnešní moderní době je velmi populární nakupování přes internet, protože je velmi pohodlné. Stačí nám totiž použít elektronické zařízení, na kterém je internet a potřebný produkt si nechat poslat až domů. Možná si myslíte, že je to drahá záležitost, ale není tomu tak, protože můžete mít pěkný internetový obchod klidně za pár tisíc, přičemž tato částka se Vám jistě do budoucna hravě vrátí.\nTaké si pamatujte, že klasický prodej má vymezenou otevírací dobu a jistě nebudete na zákazníky čekat třeba pozdě v noci. Výhodou internetu je neustálý běh, takže klient si může zboží objednat o půlnoci a potom se už jenom těšit až mu dojde. Zároveň si neomezené množství lidí může prohlížet spousty produktů a rovnou si je zakoupit, kdy se nebudou muset mačkat v žádných frontách. Můžete se tímto způsobem dostat mezi více lidí, protože když budete mít kvalitní obsah včetně textů, tak se stanete pro vyhledávače mnohem oblíbenější.\nPokud se trochu v této problematice vyznáte, tak si e-shop můžete vytvořit sami za velmi malou finanční stránku. Na druhou stranu je zapotřebí počítat s tím, že to zabere dost času, a navíc pravděpodobně nedosáhnete profesionální úrovně, která je zapotřebí pro úspěch. Tvorba eshopu Brno Vám udělá stránky podle Vašich představ na míru, což je velká výhoda a klíč k úspěchu.\nCelý proces probíhá ve třech základních krocích, jenž se dále dělí na podskupiny, což je zapotřebí k dosáhnutí kvalitního e-shopu. Nejprve totiž probíhá analýza, která slouží ke zjištění všech potřebných dat a informací. Následně se přechází na samotnou tvorbu, kdy se veškerá data a Vaše požadavky přesunou do samotné internetové podoby. Probíhá zde i programování a zprovoznění všech funkčních prvků. Nakonec je e-shop naplněn kvalitním obsahem a vše se ještě zkouší, aby fungovalo na jedničku.


světový svaz sokolstva | základní informace\nSVĚTOVÝ SVAZ SOKOLSTVA - ZÁKLADNÍ INFORMACE\nSvětový svaz sokolstva je mezinárodní nevládní organizace zřízená podle českého právního řádu rozhodnutím Ministerstva vnitra ČR ze dne 31. ledna 1994. Svaz vznikl z popudu zakládajících sokolských organizací existujících ve světě i v tehdejším Československu (viz Stanovy Svazu). Počátky sokolského hnutí se datují do roku 1862, kdy především z iniciativy dr. Miroslava Tyrše a Jindřicha Fügnera byla v Praze založena první sokolská jednota. Sokolské hnutí se rychle šířilo nejen v českých zemích, ale během následujících desetiletí byly sokolské organizace zakládány v řadě evropských zemí a především v zámoří - v USA a Kanadě. Sokol však nebyl nikdy jen organizací sportovní a tělovýchovnou, ale díky působení M. Tyrše a jeho myšlenek a ideálů také organizací výchovně vzdělávací, společenskou, kulturní i politickou.\nV současné době sdružuje Světový svaz sokolstva 12 sokolských organizací působících v 15 zemích světa.


Kanabidiol News - Fénixovy kapky, CBD olej\nTajemství spolupráce všech konopných komponent ještě není zcela plně odhaleno, ale dominantní roli dvou kanabinoidů THC a CBD asi žádný z nich neohrozí. Je jasné, že pro léčbu konopím je nejlepší přírodní… Celý text\nČím dal častější studie naznačují, že kanabidiol je účinným pomocníkem v boji se záněty. Mezi zánětlivá onemocnění řadíme kromě triviálních nemocí, jako je třeba zánět nosohltanu, i mnohem závažnější choroby. Pojďme se podívat, jakým způsobem by mohl kanabinoid CBD proti zánětům pomáhat a chránit.… Celý text\nPoprvé bylo CBD izolováno v roce 1940 dvěma na sobě nezávislými výzkumnými týmy v USA. … Celý text\nPod hlavičkou Festivalu Evolution se zde sejde více než čtyři sta tuzemských i zahraničních vystavovatelů, kteří představí své produkty a služby se zaměřením na BIO STYL, ZDRAVÍ, ECO WORLD, ALTERNATIVU a OSOBNÍ ROZVOJ. Zájem… Celý text\nBudoucnost je v CBD – Konference\nVýzkum konopí, kanabinoidů a CBD konkrétně zažívá revoluční boom. Světové laboratoře se předhání v tom, kdo odhalí další schopnosti tohoto pozoruhodného kanabinoidu. Kanabidiol CBD není určitě všelék, ale objevuje se čím dál více důkazů, že může být nadějí a záchranou pro mnoho lidí při řešení širokého spektra psychických nebo zdravotních neduhů.\nZ dosavadního výzkumu je zřejmé, že kanabidiol CBD chrání nervové buňky před neurodegenerativními poruchami a zpomaluje buněčné stárnutí. Současně pomáhá … Celý text


SPOJENÍ, FYZICKÁ MAPA OSOBNOSTI A VZESTUP VYSOKORYCHLOSTNÍ KRYONIKY - VĚDA - 2019\nSpojení, fyzická mapa osobnosti a vzestup kryoniky s vysokým rozlišením\nConnectome je fyzická mapa vaší mozkové neuronální struktury. Pokud ji můžeme plně zachytit, mapovat jej a nahrát ho do superpočítače, je to dost, abyste vytvořili simulaci, která zahrnuje vaše myšlenky, vzpomínky a chování? (Kredit: kiss777 / Depositphotos)\nJaká je podstata člověka? Je to hluboká otázka na úterý. Zatímco téměř nic není známo o samotném vědomí, věda otevřela drobné dveře do toho, jak funguje mozku. A ať už jste biologický esenter, který věří, že celá vědomost je zakotvena v mozku nebo v nějakém druhu spiritismu, který vidí vědomí jako něco odděleného a ne z tohoto letadla, které řídí, pozoruje a pracuje s mozkem, je jasné, že mozok je zodpovědný za množství věcí, které vás činí, kým jste.\nVzpomínky, například. Svalové vzpomínky. Vzory myšlení, které se časem stávají čím dál víc opotřebené, dokud nebudou standardní. Spojení mezi věcmi. Funkční reprezentace věcí, konceptů, nápadů, lidí. Ať už je to duše, ducha, nebo oddělené vědomí, co se týká nebo ne, tyto vzpomínky a spojení se zdají existovat na fyzické úrovni v mozku.\nA co existuje na fyzické úrovni, by transhumanisté říkali, mohou být zachráněni po smrti a znovu animováni v určitém okamžiku nebo v nějaké formě. Kolekce kryokonce, v níž jsou po smrti zmrzlé plné těla nebo jen mozky, aby zachovaly co nejvíce této vzácné myšlenkové tkáně, s nadějí, že jedinci mohou být jednoho dne přivedeni zpět k životu.\nJaké fyzické struktury se přesně snažíme zachovat a současně ji zachovávají současné kryokonzervační techniky?\nSeznamte se s připojením\nConnectionome je v podstatě schéma zapojení mozku. Je to fyzická mapa všech neuronů v mozku - nebo dokonce celého nervového systému - a synaptických spojení mezi nimi.\nA to je něco, co fyzicky vidíme pomocí různých zobrazovacích technologií v řadě různých stupnic. Vezměte kostku mozkové hmoty, nakrájejte ji jemně a pak vytvořte 3-D model krychle a začnete vidět ohromující fyzickou složitost, kterou vyžaduje i ten nejjednodušší mozek bezobratlých.\nV makro měřítku se husté neuronové větve nakloní a propletnou s nespočtem dalších. Tvary jsou nekonečně složité - představte hustě nabitou mísu špaget, ale s každým pramenem změňte svůj tvar, tloušťku a 3-D geometrii celou cestu dolů, aby se přizpůsobily jiným pramenům a spojte se s nimi několikrát.\nČím více přiblížíte, tím složitější věci se stávají, protože menší a menší neurony se odvíjejí od větších, spojují se s ostatními všech velikostí na specifických místech nazývaných synapse, kde mohou být informace vyměňovány ve formě neurotransmiterů a elektrických impulzů.\nJe to kolosální zjednodušení, teorie však spočívá v tom, že každá z těchto cest, se všemi svými dotykovými body, větvemi a spojeními s jinými cestami, může představovat myšlenku, paměť nebo akci. Čím víc to uděláte, nebo si to myslíte, tím větší a silnější je cesta. Čím víc se o ní dozvíte, tím více fyzických spojení se tvoří s jinými neurony a procesy, dále budováním vaší mapy porozumění.\nTak se mapa mozku mění v průběhu času, neustále posiluje některé cesty, zatímco ostatní jsou ponechány umřít z nepoužívání. Mohli bychom být v jistém smyslu vězni našich spojů v tom, že přesně určují, z jakých myšlenek se vynoří situace. Ale pouhým samotným myšlenkovým činem máme schopnost opětovně propojit se do značné míry, rozšířit některé cesty a umožnit ostatním, aby upustili. Čím více si něco myslíte nebo děláte, tím víc se stane fyzická část vašeho mozku - a je to jen tak možné nechat části atrofovat, pokud je ignorujete.\nA zatímco nemáme doslova ponětí, jak oddělit funkci od těchto nekonečně složitých forem, zdá se být fyzickým projevem toho, jak věříme, že věci jako paměť, chování, osobnost a porozumění by mohly fungovat. Teoreticky, pokud byste mohli naprosto mapovat propojování jednotlivce a pochopit, které bity dělaly to, mohli byste sestavit kompletní model, který by předpovídal, co by tato osoba myslela, řekla a dala s ohledem na řadu okolností.\nKde se nachází výzkum v této oblasti?\nV současné době je možné pomocí různých typů zobrazování MRI (funkční a difúzní) mapovat některé z těchto věcí na makro úrovni u živých subjektů.\nTo nám již začíná pomáhat porozumět určitým chováním a jevům; vědci se pokoušejí použít mapování difúze MRI k vysledování toho, jak věci jako deprese a úzkostné poruchy narušují zdravou funkci mozku. Výhody živého mapování jsou jasné - můžete získat předmět dělat nebo přemýšlet o věcech, sledovat, co se děje v mozku, a použít to, abyste vytvořili nějakou představu o funkci každé z oblastí, které můžete rozlišit.\nAle zatímco zobrazování pomocí MRI u živých subjektů je v krátkodobém časovém horizontu mnohem pravděpodobnější, technologie je příliš nízká, aby dosáhla konečného cíle úplné mapy lidského spojení. MRI může zvýraznit mozkové superhighways, ale nemůže se dostat dolů na úroveň chodníků a turistických stezek.\nChcete-li se dostat na buněčnou úroveň, což je konečný cíl, potřebujete v současné době mrtvého pacienta. Jeden, jehož mozku můžete nakrájet na malé bloky, pak rozsekat ty bloky a analyzovat je pomocí světelných a elektronových mikroskopů, skvrn a dalších nástrojů, aby znovu vytvořili mapu s vysokým rozlišením, která umožňuje výzkumníkům sledovat, označovat a zobrazovat všechny neurální cesty a synaptické připojení v 3D.\nZde je mimořádné video od vědců z Department of Conneomics od Max Planck Institute, které ukazují, jak mohou být 2-D vrstvové plátky zpracovány do 3-D modelu connectome pro malý kus mozku:\nZavolat tyto mapy komplexu je další kolosální podhodnocení. Když vědci plně modelovali spojitost čeledi C. elegans, který má pouze 302 neuronů, které se vysledovaly, nakonec potřebovali 12 terabajtů dat, aby je ukládali.\nMapa lidského mozku by měla být více v řádu dvou milionů terabajtů. To je čistě popisovat jeho fyzickou strukturu. Pokud jste chtěli v určitém okamžiku v budoucnu vytvořit nějaký funkční model člověka uvnitř nějakého ultrarychlého počítače, budete pravděpodobně také potřebovat vědět, co z toho každá z těchto cest v pekle funguje.\nNezapomeňte ani na to, kolik z toho špagetového spleť neuronů se zabývá jevy specifické pro tělo mozek je in. Protože to se připojuje ke všem druhům fyzických systémů a podsystémů, od smyslových vstupů, k nevědomé reakční obvody, sekrece hormonů, motorické impulsy a regulace pozadí. Rekonstruujte propojení mozku bez všech ostatních bitů a dobro vědí, jaké systémy budou schopny fungovat, když je pryč tolik těla a vstupních mechanismů.\nA za předpokladu, že dokonce i tato ohromná sada nekonečně složitých a spojených problémů může být vyřešena a vy byste si mohli v počítači spustit svůj model - model samého sebe v určitý den a čas, samozřejmě, protože neuroplasticita zajišťuje, že "vy "je neustále se vyvíjející koncepce - zůstává otázkou, zda lze tento model říci, že je naživu, nebo mít vědomí. Nebo pokud jen dokáže na vás opravdu dobrý dojem.\nZdá se však možné, že tento druh techniky, aplikovaný na správně uchovaný mozek mnoho let po smrti, by mohl být používán k získání vzpomínek a vzorů osobnosti a chování, které by mohly lidem poskytnout legitimní nárok na nesmrtelnost. Pokud je osobnost něco jako myšlenka a myšlenka může být propagována dopředu prostřednictvím různých podkladů, možná i osobnost může. A je jistě v pohodě přemýšlet o nahrání své osobnosti do nějakého 30-nožního vysoko postaveného robota Godzilla.\nJak postupujeme, dozvídáme se stále více o tom, kolik toho nevíme. Zatímco věda o mozku pokročila podobně astronomickou rychlostí k ostatním vědám, je to předmětem tak obrovské složitosti, že je pravděpodobné, že lidský mozek doslova není dostatečně chytrý, aby pochopil své vlastní činnosti. Známé neznámé se nadále shromažďují a zdá se, že se budeme spoléhat na stroje a software, které dokážou rychleji a ve větší míře rozmýšlet, než můžeme, abychom rozvinuli komické gigantické záhady spojovacího zařízení.\nJedna věc se však zdá být jasná: pokud budeme přetrvávat v oblasti kryoniky - zmrazení mozků nebo celých těl v naději, že jim někdy budeme vzkřísit - musíme se ujistit, že je zachováváme způsobem, který podporuje rekonstrukci nebo mapování spojovací jednotky při nejvyšších možných rozlišeních.\nA nejlepší způsob, jakým nyní známe, je aldehyd-stabilizovaná kryoprezervace nebo ASC. Je to dvoustupňový proces. Za prvé, fixační chemikálie s názvem gluteraldehyd se používají k rychlému přeměně mozku z jeho normální, vodnaté struktury na něco jako měkkou gumu. Toto zablokuje neuronové dráhy na místě, než začnou ponižovat, a dává vám mozek, který je uložen tak neporušený, jak si to věda může představit, a to až rok nebo dva, aniž by ztratily informace.\nDruhým krokem je vitrifikace - zmrazení pevného mozku pro dlouhodobé uchování. Při použití stejného ethylenglykolu necháte vozidlo jako nemrznoucí prostředek, mozko je chráněno před poškozením tvorby ledových krystalů a pak je ponořeno do extrémních teplot při teplotě -122 ° C (-188 ° F), kde může být více či méně neurčitě.\nA zdá se, že funguje. V roce 2010 poskytla Nadace pro zachování mozku peněžní odměnu pro prvního jednotlivce nebo tým, který důsledně prokázal techniku schopnou nenákladně a úplně zachovat celý lidský mozek pro dlouhodobé skladování (> 100 let) s takovou věrností, že struktura každého neuronálního procesu a každé synaptické spojení zůstává nedotčené a sledovatelné pomocí dnešních elektronových mikroskopických (EM) zobrazovacích technik.\nK této ceně patří dvě etapy - úspěšné uchování malého savčího mozku, něco jako myš, a úspěšné uchování mozku většího savce, jako je prase. A v roce 2015 se Robert McIntyre a jeho tým přiblížili stadium jedna k spokojenosti soudců, uchovávají si mozku králíka s použitím výše popsaných technik ASC a poprvé udržují plnohodnotnou připojitelnost mapovatelnou v procesu. Zde je video, které se pohybuje dolů přes vrstvy zachovaného králičího mozku a ukazuje, jak můžete sledovat cesty v této 3D struktuře:\nKterý samozřejmě vyvolává nepříjemnou otázku: A co ostatní mozky, které již byly zmrzlé? Byla technologie času dostatečná k tomu, aby dosáhla pohybujícího se cíle zachování přesně tak, abychom se z nich dostali?\nNektom a hledáním dokonale zmrazeného lidského mozku\nMcIntyre věří, že technika bude měřítko zahrnovat lidské mozky? Ano. Ve skutečnosti je to celý bod cvičení. A on se spojil s kolegou absolventem MIT, aby vytvořil společnost Nectome, že doufá, že jednoho dne bude schopen uchovat a ukládat mozky s určitou přesností, která umožní budoucím technologům volný přístup k jejich všem připojenům, včetně všech vzpomínky a osobnostní znaky, které jsou uzamčeny uvnitř.\nNektomovým krátkodobým cílem je zdokonalení techniky konzervace ASC způsobem, který lze použít na lidské mozky - něco, co považuje za dvouletý cíl. Ale také pracuje na složitém problému, jak pracovat na mapování připojení pomocí různých barevných barev a zobrazovacích technik.\nSpolečnost je optimistická, že během několika málo let budou vědci zjišťovat způsob, jak extrahovat vysoké úrovně paměti z myšacích mozků a že pokroky ve výpočetní technologii jim umožní plně mapovat mozku 10 000 neuronů již v roce 2022.\nTo je stále cesta k asi 100 miliardám neuronů, které najdeš v lidském mozku, ale v tomto okamžiku je to opravdu jen otázka rozsahu a zpracovatelské síly.\nCo s tím dělat, jakmile jsme zcela zakódovali biologickou strukturu? To je další otázka pro další generaci vědců. Zajišťuje dostatečné spojení, nebo se tato technologie stane smutně zastaralou při příštím pokuse o pochopení? Možná. Pouze mapování propojení a navrhování nástrojů pro správnou přípravu mozku pro dlouhodobé ukládání? To je něco, co lidstvo může patovat samé na zádech.\nZdroje: Nektomie, Max Planck Institute Department of Conneomics\nNervové buňky z mozkové mozkové kůry byly rekonstruovány pomocí nového softwaru pro analýzu spojitosti SegEM. Byly také zobrazeny elektronové mikroskopické obrázky (šedé), ze kterých byly rekonstruovány nervové buňky a jejich spojení. (Kredit: MPI f. Brain Research / Berning, Boergens, Helmstaedter)\nBílá hmota se nachází v lidském mozku, jak je vizualizováno traktografií MRI (Kredit: Xavier Gigandet a kol., Gigandet X, Hagmann P, Kurant M, Cammoun L, Meuli R a kol., 2008). Hmota )\nConnectome je fyzická mapa vaší mozkové neuronální struktury. Pokud ji můžeme plně zachytit, namapovat jej a nahrát jej do superpočítače, je to dost, abyste vytvořili simulaci, která zahrnuje vaše myšlenky, vzpomínky a chování? (Kredit: kiss777 / Depositphotos)\nCopyright 2019 \_ Spojení, fyzická mapa osobnosti a vzestup kryoniky s vysokým rozlišením


Nacista Jaceňuk překvapivě vede jednání ukrajinské zločinecké vlády v Ruském jazyce | BezPolitickeKorektnosti.cz\nTenhle týden jsem se dočetl, že Jaceňuk vede jednání vlády v ruštině. Už jsem toho za poslední rok přečetl o Ukrajině hodně, ale tohle je snad první případ, kdy jsem se od srdce zasmál. Nabízí se pravda některé analogie. Třeba o protinapoleonské koalici, která se po porážce asi nejnebezpečnějšího diktátora devatenáctého století sešla na konferenci o poválečném uspořádání a jednala tam – francouzsky. Nebo Jižní Súdán, kde jednotlivé kmeny od „osvobození od anglického koloniálního jha“ mezi sebou hovoří anglicky, protože jinak si vzájemně nerozumějí. Jenže ani jedno nesedí úplně. Ruský car, rakouský císař atd. nikdy francouzštinu nezakazovali ani nenadávali na „pařížaly“ (či jak by měla znít analogie k moskalům, ukrajinské nadávce pro rusky hovořící). Jihosúdánci zase nemají v ústavě nic proti angličtině, nemýlím-li se.\nJeden z prvních zákonů, který navrhli Majdanisti po (násilném) převzetí moci, byl zákon omezující používání ruštiny. Současná Porošenkova ústava, na základě které tato vláda vznikla, prohlašuje ukrajinštinu za jediný úřední jazyk na celé Ukrajině, zatímco ruština je dle ní jen jedním z regionálních jazyků (pro rusky mluvící většinu východu Ukrajiny samozřejmě jasná nacionalistická facka). Od února již stihli ukončit výuku v ruštině na (jediném) ruskojazyčném gymnáziu v Kyjevě, jakož i v několika tam dříve v ruštině vyučujících základních školách.\nTaky ovšem zahájili rozsáhlé čistky státní správy. Uzákonili mj., že nespolehlivým je každý, kdo pracoval pro provýchodní politiky, zvláště Janukoviče. Jenže provýchodní a prozápadní vlády se v Kyjevě periodicky střídaly (zřejmě díky části voličů, která se příkláněla vždy na tu stranu, která momentálně méně kradla, což byla vždy opozice), konkrétně Janukovič byl zvolen na dvě období s pauzou mezi nimi, pracoval pro ně tedy skoro každý, kdo má dnes na Ukrajině nějaké administrativní zkušenosti.\nVýsledkem je, že pro administrativu na Ukrajině jaksi nejsou lidi. Proto možná jsou v dnešní „ukrajinské“ vládě 3 cizinci. Na vládu akcentující etnické vlastenectví slušný výkon. Jenže ukrajinština není zrovna světový jazyk a tak někteří z nich neumějí ukrajinsky. V důsledku toho musí nacionalistický „jestřáb“ Jaceňuk (proslýchá se, že vůči prorouským sepatistům zaujímá ještě radikálnější postoje než Porošenko) vést zasedání v nenáviděné „regionální“ ruštině. I když kdoví, jak tak sleduji vývoj v této nešťastné zemi, může se stát, že se rozpadne na tolik částí (Doněcko, Luhansko, Kolomojskovo, Východní Halič..), že se tato vláda stane v podstatě jenom regionální. Takže bude vlastně všechno OK. Jen bude muset své výnosy vždycky nechat přeložit do úředního jazyka.\nHаконец-то что-то смешное на Украине!\nP.S. Milý EU daňový poplatníče, kdo myslíš, že bude i tuhle legraci nakonec platit? Cože? Že už se tolik nesměješ?\nŠtítky: Jaceňuk Nacisté Ukrajina\n← Úterní glosy 23. 12. 2014\nZpěv muslimských halekaček v německých křesťanských kostelech vymyslel Omid Nouripour. Je to německá islamistická zrůda íránského původu? →