Uchýlí se bezdomovci během nákazy do karlínských kasáren? Praha o tom uvažuje - Pražský deník\nUchýlí se bezdomovci během nákazy do karlínských kasáren? Praha o tom uvažuje\n/FOTOGALERIE/ Umístění bezdomovců do budov bývalých kasáren v Karlíně, které plánuje pražský magistrát, musí schválit Úřad pro zastupování státu ve věcech majetkových (ÚZSVM). Ten nyní areál vlastní. Pokud o tom začnou jednání, bude úřad od magistrátu požadovat personální a materiální zajištění takto vzniklé ubytovny a zajištění dodávek vody. Oficiální podnět magistrát úřadu dosud nezaslal. Řekl dnes novinářům tiskový mluvčí ÚZSVM Radek Ležatka. Vyjádření magistrátu média shání.\n„Pan primátor nás dosud oficiálně neoslovil, o jeho návrhu jsme se dozvěděli v pátek večer z Twitteru. Předpokládáme, že obdržíme oficiální podnět, který budeme moci vyhodnotit," řekl dnes novinářům Radek Ležatka.\nBitva o Karlínská kasárna. Zvítězí Praha, či stát?\nPodle Ležatky je zásadní, aby magistrát řešil problém se špatně fungující kanalizací v kasárnách. „Dnes máme zvýšené požadavky na hygienu a tam je jejich dodržování opravdu nemožné. Areál je desítky let prázdný, takže voda a odpady jsou ve špatném stavu a musela by se před umístěním osob do budov řešit," řekl.\nMěla by se vyjádřit i hygiena\nDodal, že zbudování nouzové ubytovny, kam by město bezdomovce dalo v době šíření nákazy nového koronaviru, bude vyžadovat zajištění sociálních pracovníků a zdravotníků. K věci se by se měla vyjádřit i Hygienická stanice hlavního města a Ústřední krizový štáb. Ti by měli rozhodnout, zda je vůbec vhodné na jedno místo koncentrovat velké množství lidí.\nChceme poskytnout nouzové ubytování lidem bez domova v Kasárnách Karlín. Požádal jsem @uzsvm o součinnost. Jinak zjevně nemohou lidé bez domova splnit vládní nařízení "z práce hned domů", protože nemají ani jedno.\n— Zdeněk Hřib (@ZdenekHrib) March 20, 2020\nBezdomovci jsou nyní umístěni v prozatímním kempu na Císařské louce. Loď Hermes, která jim slouží během zimy, byla podle Hřiba pro lidi bez domova uzavřena kvůli hygienickým problémům. „Nemohlo to už fungovat. Ale otevřeli jsme dnes alespoň prozatím kemp na Císařské louce," řekl primátor.\nUbytovací loď Hermes\nVýrazné omezení fungování lodi Hermes a také ubytovacího zařízení pro lidi bez domova v Michli, které provozuje městské Centrum sociálních služeb Praha (CSSP), magistrát avizoval ve čtvrtek.\nV Praze žije přes tři tisíce lidí bez domova\nSociální pracovníci zatím nemohou bezdomovcům rozdávat roušky ani jiné ochranné prostředky, protože jich organizace nemají dostatek ani pro vlastní zaměstnance. Na chybějící ochranné prostředky od vlády si vedení Prahy stěžuje dlouhodobě.\nV hlavním městě je podle sčítání a odhadu, které loni v dubnu provedl Výzkumný ústav práce a sociálních věcí, zhruba 3250 bezdomovců. Jen asi třetina je z Prahy, ostatní jsou z dalších míst České republiky a také ze zahraničí


Toxická látka - vše o tématu | Blesk.cz\n"toxická látka" - veškeré informace o tématu\nMatrace vyrobené z polyuretanové pěny (PUR) mohou během spánku uvolňovat látky, které jsou toxické a zvlášť pro děti mimořádně nebezpečné. Varuje před tím studie Izraelského…\nMáte rádi dlouhé zimní večery s knížkou, sklenkou vína a hořící svíčkou? Možná děláte hodně pro svou psychiku, ne už tak úplně pro své zdraví. Přečtěte si, jak si vybrat svíčky…\nLak může nehty poškodit a vysušit. V některých případech nehty nenávratně zežloutnou a ztrácí svou pružnost. Teď se ukazuje, že našemu zdraví mohou škodit mnohem více, než jsme…


Jak si stáhnout hudbu zdarma do iTunes – wikiHow\nJak si stáhnout hudbu zdarma do iTunes\niTunes je skvělý program pro organizaci, ukládání a stahování hudby. Ještě lepší ale je, když to vše můžete dělat zdarma. Existuje několik možností, které můžete využít přímo v iTunes obchodě a když zabrousíte i trochu dál, najdete spoustu různých písní ke stažení, za které nemusíte platit. Naučte se je importovat do iTunes, ať už jste je zakoupili v iTunes obchodě, nebo jste si je stáhli z internetu.\nStahování hudby zdarma z iTunes\nZaložte si účet na iTunes. Pokud chcete nahrávat a stahovat obsah, budete muset mít účet na iTunes, abyste si mohli prohlížet obchod a vybírat si hudbu ke stažení. Uveďte své platební údaje a další důležité informace.\nPořiďte si nejnovější verzi iTunes. Nejlepší je vždy používat tu nejnovější verzi, zejména pokud chcete pomocí iTunes stahovat písně zdarma. V menu iTunes klikněte na Check for Updates a v případě potřeby si stáhněte nejnovější verzi.\nNajděte si Free Song of the Day. Po otevření iTunes si najděte iTunes obchod v pravém horním rohu. Na pravé straně hlavní stránky iTunes byste měli najít Rychlé odkazy, ve kterých budete moci najít Free on iTunes. Vyberte si tuto možnost a projděte si písně, které si můžete stáhnout zdarma.\nKaždý den zde najdete nové písně, což se vám bude hodit, pokud si chcete do své knihovny stahovat stále nové písničky. Na této stránce najdete nové hudební singly, podcasty a někdy i alba. \nVyhledejte si nabídky iTunes. Na iTunes najdete hudbu zdarma i na jiných místech. Například album kapely U2 Songs of Innocence bylo zveřejněno zdarma exkluzivně pouze na iTunes. Najdete zde rádia, která jsou zdarma a také spoustu dalšího obsahu, za který nebudete muset platit.\nUjistěte se, že jste se přihlásili k odebrání novinek iTunes, abyste měli stále přístup k novým zveřejněným písním a albům.\nNahrajte si do iTunes obchodu dárkovou kartu. Není to sice úplně zdarma, ale pokud dostanete jako dárek dárkovou kartu, můžete ji použít tímto způsobem. Na pravé straně hlavní stránky klikněte na Redeem Gift Card a zadejte do okna údaje ze své karty. Potom si jen kontrolujte, kolik peněz vám na kartě zbývá a vybírejte si hudbu, kterou si chcete stáhnout. Platit za ni budete svojí dárkovou kartou.\nNajděte si hudbu ke stažení zdarma\nNajděte si stránky, které nabízejí MP3 ke stažení zdarma. Mnoho hudebních blogů nabízí ke stažení písně, podcasty, singly nebo EP nahrávky různých kapel a interpretů. Když si tyto stránky najdete, budete mít přístup ke spoustě MP3, které si budete moci stáhnout zdarma.\nPitchfork, Aquarium Drunkard, nebo Kollection jsou stránky, na kterých se dozvíte vše o nové hudbě a stáhnete si MP3 zdarma. Tyto stránky nabízejí hudbu ve formě MP3, které si můžete stáhnout přímo do své iTunes knihovny.\nKvalita těchto písní není vždy skvělá, ale jsou můžete si je rychle a zdarma stáhnout do své iTunes knihovny. Tyto písně jsou ve formátu MP3, takže je v iTunes můžete i přehrávat.\nOtevřete si iTunes, najděte si svoji knihovnu a přetáhněte si písně do okna, nebo na ně klikněte pravým tlačítkem a otevřete je v iTunes. Písně se importují a budete je moci poslouchat.\nStáhněte si mixtapy, které jsou zdarma. Hiphopoví umělci používají tento nový způsob networkingu, který spočívá v nahrávání mixů, které jsou tak dlouhé, jako běžné album. Staré analogové mixtapy se dříve předávaly nahrávacím společnostem, ale nové mixtapy jsou volně ke stažení na internetu a slouží jako reklama pro jejich interprety.\nNěkteří umělci zveřejňují své mixtapy přímo na svých webových stránkách, ale existují také stránky jako DatPiff, na kterých jich najdete velkou spoustu. V záložce Featured Mix-Tapes najdete všechny mixy, které si můžete zdarma stáhnout.\nTato stránka podporuje i undergroundové umělce a interprety, kteří nemají smlouvu s žádnou nahrávací společností, najdete zde i mixy známých hudebníků, například Lil Wayna, T.I. nebo Raekwona.\nStáhnout si smíte pouze omezený počet mixů, ale když si zaplatíte členství, budete moci stahovat tolik mixů, kolik budete chtít. Pokud vás tedy baví hiphop, DatPiff je pro vás nutností.\nNajděte si aktuálně slavné umělce. Radiohead změnili fungování celé hudební scény, když zveřejnili svoji nahrávku In Rainbows s tím, že za ni lidé mohli zaplatit tolik, kolik sami chtěli. Myšlenka, že mnoho posluchačů je ochotno poslouchat cokoli, pokud je to zdarma, přivedla umělce k tomu, že se snaží posluchačům svoji hudbu zpřístupnit zdarma nebo za malé poplatky a nezáleží jim na výnosech. Díky tomu se přihlašují na webové stránky, jako je SoundCloud nebo Bandcamp. Projděte si tyto stránky a najděte si hudbu, která se vám bude líbit. Najděte toho spoustu i ke stažení zdarma.\nZpůsob „zaplať kolik chceš“ často vypadá, jako že musíte něco zaplatit, ale ve skutečnosti můžete do okna pro platbu zadat nulu. Potom nebudete muset platit nic.\nPřihlaste se k odběru hudebních podcastů. Mnoho internetových rádií pouští hudbu, kterou můžete poslouchat zdarma. Nebudete si sice moci stáhnout každou písničku zvlášť, ale můžete odebírat daný podcast a poslouchat zdarma rádia, která vás zajímají. Podcasty zdarma najdete na těchto stránkách:\nCountry Classics. Stránka Joe Bussarda, což je muž, který vlastní nejvíce nahrávek na světě. Najdete zde předválečné country, blues a americkou folkovou hudbu. Jde o skvělou kolekci staré hudby, kterou uvádí úžasně divný člověk. A je to zdarma!\nNPR's Tiny Desk Concerts. Krátké koncerty ve studiu NPR, které si můžete zdarma stáhnout. Jde o skvělý způsob, jak si poslechnout live nahrávky svých oblíbených umělců zdarma.\nStahujte si audio stopy z YouTube videí. Na YouTube najdete všechny písně, které vás zajímají. Spousta webových služeb nabízí jejich stažení ve formátu MP3. Stačí jen vložit do okna URL adresu daného videa a počkat, až se vám hudba stáhne.\nListen to YouTube, Tube To MP3 a YouTube to MP3 jsou programy zdarma, které vám z videí stáhnou MP3 stopy. Stáhněte si software, nainstalujte ho a zkopírujte si do okna odkaz na video. Stáhne se vám MP3 písnička, kterou si budete moci nahrát do iTunes.\nNejlepší je najít si na YouTube nejdříve umělce a procházet si jejich profily na ostatních stránkách, abyste našli jejich diskografii a věděli, jaké písničky si budete chtít stáhnout.\nPůjčte si hudbu od přátel. Zeptejte se přátel, zda vám mohou půjčit hudbu, kterou si budete moci přidat do své iTunes knihovny. Využijte služby jako je Dropbox, na kterých můžete ukládat soubory, dokumenty a složky a sdílet je s ostatními. Udělejte si vlastní účet a požádejte přátele, aby s vámi sdíleli hudbu, kterou mají v počítači. Budete si ji moci stáhnout do iTunes.\nStahujte si torrenty pomocí klienta. Torrenty jsou velké zašifrované soubory, které si stahujete po částech pomocí klientského programu, jako je například uTorrent. Použijte online vyhledávače, jako například Pirate Bay a najděte si soubory, které si chcete stáhnout. Otevřete si je v torrentovém klientu a počkejte, až se stáhnou. Po stažení je přetáhněte do iTunes a můžete je začít poslouchat.\nPřesouvání hudby do iTunes\nPřetáhněte do iTunes knihovny soubory, které chcete otevřít. Po stažení hudby ji musíte nahrát do iTunes, abyste ji mohli poslouchat. iTunes je snadno ovladatelný program a většina lidí nemá problém se v něm orientovat. Pokud jste si stáhli pouze jednu nebo dvě písničky, otevřete si nejprve iTunes a přetáhněte je přímo do knihovny. Během několika vteřin by se písničky měly začít přehrávat.\nPokud se soubor neotevře, klikněte na něho pravým tlačítkem a vyberte Get Info. Podívejte se, jaký typ souboru to je. Pokud nejde o MP3, budete muset změnit koncovku souboru.\nKlikněte pravým tlačítkem a vyberte iTunes jako výchozí program. Pokud se vám všechny písně stáhly do složky Stahování, můžete je otevřít pomocí kliknutí pravým tlačítkem. Vyberte iTunes jako výchozí program pro otevírání těchto souborů. Ve většině počítačů by ovšem iTunes mělo být nastaveno jako výchozí program automaticky.\nV případě potřeby otevřete zazipované soubory. Větší soubory a mixtapy se často stahují ve formě archivů, které musíte otevřít. Mnoho novějších systémů tyto archivy otvírá automaticky, ale u starších operačních systémů budete muset použít program pro jejich otevření, například WinZip.\nSoubory s jinými koncovkami přepište na MP3. Někdy se vám stane, že stáhnete soubor s koncovkou MP4 nebo AAC atd. Tyto soubory se v iTunes neotevřou, takže je budete muset přeformátovat na MP3.\nPokud vám nejde přetahovat soubory do iTunes, klikněte na ně pravým tlačítkem a vyberte Otevřít v – iTunes. Díky tomu se píseň začne přehrávat v iTunes a uloží se do iTunes knihovny.\nCitováno z „https://m.wikihow.cz/index.php?title=Jak-si-stáhnout-hudbu-zdarma-do-iTunes&oldid=33751“


Zatím nepravomocný verdikt nad někdejšími manažery a později majiteli Mostecké uhelné společnosti (MUS) přináší jistý pocit zadostiučinění a naplnění spravedlnosti. Viníci, kteří za pomoci podnikových miliard určených na rekultivaci krajiny ukradli na konci devadesátých let nejvýnosnější tuzemské doly, dostali poměrně vysoké tresty vězení a zřejmě přijdou i o podstatnou část peněz, jež nepoctivou privatizací dolů nabyli. Na druhou stranu je už roky zřejmé., že tuzemští politici přispěli k ukradení dolů velkou měrou. Bylo by samozřejmě skvělé zjistit, zda šlo o neuvěřitelný diletantismus tehdejší vlády Miloše Zemana nebo dokonce o korupci. Jenže právní konstrukce, na níž je postaven rozsudek ze Švýcarska, možnosti tuzemského vyšetřování spíš zužují. Nicméně nevylučují.\nMostecká uhelná společnost.doc


Co znamená zkratka BIO? | Balíček zdraví\nMilan Tkadlec 453×\nBIO – je toho poslední dobou všude plno. Co to ale pro nás jako spotřebitele znamená, když si koupíme potravinu s tímto označením?\nBIO - bez přidaných chemických látek\nPotravina označená jako produkt ekologického zemědělství (bio) pochází od farmáře, který nepoužívá a tím pádem ani nezamořuje půdu nebo okolní organismy syntetickými chemikáliemi.\nEkologické zemědělství je moderní způsob zemědělství.\nOznačení jako zastaralé nebo neefektivní zde nemá co dělat. Naopak. Farmář, který dokáže hospodařit a obdělávat půdu bez použití chemických postřiků u své práce musí usilovně přemýšlet. Problémy týkající se škůdců nebo plevele umí řešit preventivně.\nBiopotravina je tedy již hotový produkt, který pochází z biosuroviny, kterou vypěstoval farmář, který při hospodaření nepoužíval pesticidy ani průmyslová hnojiva.\nZpracovatelé nebo výrobci biopotravin nepoužívají umělá dochucovadla, barviva, konzervanty, ani různá zlepšovadla a zvýrazňovače chuti. Ke konečným spotřebitelům se tedy dostane produkt, který je v unikátní nezměněné formě.\nBiopotravina musí být řádně označena jednotným národním logem – zebrou a jednotným logem dle požadavků EU. Takto označená potravina totiž prošla složitým systémem kontrol a je zde tedy jistota, že se opravdu jedná o produkt ekologického zemědělství.\nCelý systém ekologického zemědělství od hospodaření až po zpracování je tedy kontrolován nezávislou kontrolní organizací (ABCert, Biokont CZ nebo KEZ o.p.s.), které jsou ke kontrolám pověřeny Ministerstvem zemědělství.\nHlavní výhody bio potravin\njsou vypěstované a z pracované bez přidaných chemických látek\njsou chutnější (i světoznámí šéfkuchaři preferují biokvalitu svých surovin)\njsou zdravější (nedostáváte do těla chemické látky – konzervanty, zvýrazňovače chuti atd.)\nMáme pro vás recept na skvělé dýňové lívance. INGREDIENCE: • 4 polévkové lžíce ovesných vloček•…\nSmoothie s goji a acai\nVyrobte si s námi osvěžující ovocný koktejl s goji a acai a doplňte si tak denní přísun…


Pochoutky chutné, zdravé pro činčily. Bylinkové, hryzací pochoutky, velmi vhodné pro činčily. Dodávají vitaminy, jsou zdraví prospěšné. Činčily milují pochoutky - musí být však zdravé!\nPochoutky - zdravé a dobré\nČinčily milují pochoutky!\nSnažte se vybírat co nejvíce přírodní pamlsky, které činčile poskytnou zábavu ale současně jsou i co nejzdravější! U činčil platí všeho s mírou a u pamsků dvojnásob! Proto podávejte přiměřené množství (raději méně než více) a zcela se vyhněte tučným a pro činčilu nezdravým potravinám (např. ořechy ve velkém množství), po kterých mohou i umřít!\nVelikost: Vše 30 g 120 g 250 g 400 g 500 g 1 kg 3 kg Velikost\nSupreme Tiny FARM Charlie Chinchilla Cookies s rozinkami a mrkví...\n40 Kč s DPH Sleva: 13 Kč


Pouští i pralesem na nejvyšší horu Afriky. Kilimandžáro za námahu stojí - iDNES.cz\nNeotřelá móda nosičů. Pohled zpět na výstupovou cestu z planiny Shira. | foto: Tomáš S. Šťástka\nDo Tanzanie či Keni se dá letět přímo s nějakou domácí cestovkou. Není však problém domluvit si výstup až u jedné z tamních organizací přímo na místě. Obrovský masiv je pro zdejší obyvatele velký a často i jediný byznys. Skoro pod horou leží dvě velká města Moshi a Arusha, kde se to specializovanými cestovkami jen hemží.\nLetíme s egyptskými aeroliniemi přes Káhiru do Dar es Salaamu a odtud pokračujeme vnitrostátní linkou až na Kilimanjaro international airport malým vrtulovým letadlem. První pohled na ledovcový vrchol se nám tak nabídne z několika kilometrů.\nDruhou noc trávíme v kempu u Shira Cave.\nSlunce zapadá přímo za siluetou Mount Meru.\nRanní mumraj nosičů u vstupní brány k cestě Machame\nCestu domlouváme až přímo v Moshi. Náš budoucí průvodce Frank zpočátku nechápe, proč si chceme batohy i jídlo nést sami. Davy turistů, které každodenně a téměř celoročně na vrchol míří, jsou zvyklé na trochu jiný komfort. Frankova společnost nabízí každé skupince kuchaře, několik průvodců a potřebný počet nosičů, kteří by kromě našich batohů nahoru vynesli i stany, vařiče, jídlo a stolečky.\nNaši šestihlavou skupinu by tak nahoru doprovodilo neuvěřitelných dvacet dalších lidí. Aspoň tak nám to Frank s ledovým klidem vypočítává. Vyjednáváme dlouho. Výstup na Kilimandžáro je hlavně jedna velká byrokracie. Platí se poplatek za vstup do parku, poplatek za každý den strávený v parku, dopravu do parku... Dále se musí zaplatit každý z průvodců a nosičů, které nahoru bereme. A nezapomenout každému spropitné...\nPo Marangu route (tzv. Coca-Cola route) druhá nejčastější výstupová trasa. Ač vede náročnějším terénem, nabízí o den delší možnost aklimatizace a tím i zvyšuje šanci na úspěšný výstup. Tábořiště nabízí pouze možnost spát ve vlastních stanech.\n1. den: 1 490 m (Machame – Machame kemp)\n2. den: 620 m (Machame kemp – Shira Cave kemp)\n3. den: 1 040 m (Shira Cave kemp– Lava Tower)\n4. den: 730 m (Barranco kemp – Barafu kemp)\n5. den: 1 295 m (Barafu kemp – Uhuru Peak)\nNakonec se domlouváme na šílených 850 dolarech na osobu. Skřípeme zuby a do rukou našeho budoucího průvodce putuje tři čtvrtě našich financí na třítýdenní pobyt v Tanzanii.\nDáváme však aspoň trochu vale klasickému turismu, protože se nám podařilo snížit zástup černochů na dva povinné průvodce a jednoho nosiče. Frank se zubí a říká, že to pro něj vlastně bude taková dovolená, a tak s sebou bere své dva oblíbence z týmu za odměnu. Jeden jediný nosič bude mít na starosti vodu, jinak si naši noví přátelé nesou věci jen pro sebe.\nJeště než se rozloučíme, tak si Frank nechá přinést naše batohy, aby se přesvědčil, že skutečně víme, do čeho jdeme. Smějeme se a z hotelových pokojů vynášíme naše protřelé krosny s ošlehanými bederáky.\nDomluvili jsme šestidenní pochod na vrchol, takzvanou Machame route, která je hodnocena jako druhá nejlehčí. Je sice o den delší než klasická Marangu, ovšem nabízí prý hezčí cestu. Den navíc nám dává větší naději na dobrou aklimatizaci. Už kvůli té sumě je výstup na vrchol naším skutečným přáním.\nMachame – Machame kemp\nDalší den ráno naložíme naše batohy do přistaveného auta a ve stupňujícím se horku vyjíždíme z Moshi do vesnice Machame. Kilimandžáro je tak veliké, že se z okénka musíme dívat v pořádném předklonu, abychom dohlédli na vrchol.\nProjedeme špičatou bránou a stavíme na parkovišti se zámkovou dlažbou. Okamžitě se na nás sesypou tuny prodavačů. Všichni nabízejí jedno: klobouk s ikonickým obrysem masivu a nápisem "Pole, pole", což je pro změnu mantra výstupu. Kdybych tak věděl, kolikrát to v následujících dnech ještě uslyším.\nVstupní brána je přeplněná lidmi, počet turistů násobí kvanta rozesmátých nosičů. Jsme rádi, že poměrně brzo vyrážíme. Slunce tu na rovníku pálí přímo do temene a my se už těšíme do stínu pralesa. Cesta zpočátku vypadá jak nějaká polňačka u nás v lese. Jen úctyhodná výška stromů naznačuje, že jsme v Africe. Asi po hodině poklidné chůze se pěšina mění v opravdovou stezku, to jsme minuli poslední bod, kam lze dojet terénním autem.\nSjednocená tanzanská republika vznikla spojením kontinentální Tanganiky a souostroví Zanzibar v roce 1964. Obě země dosáhly nezávislosti na Velké Británii jen tři roky (respektive rok) předtím. Ač je hlavním městem už od sedmdesátých let vnitrozemská Dodoma, ekonomickým a faktickým centrem země zůstává přístavní Dar es Salaam. Tanzanii obývá na 43 milionů lidí, z nichž polovině je pod patnáct let. Více než šedesát procent jsou křesťané, třicet se hlásí k islámu (Zanzibar a pobřežní oblasti). Na území 31. největší země světa se nachází i nejvyšší africká hora, nečinný vulkán Kilimandžáro.\nNárodní pak Serengeti\nJdeme opravdu pomalu, průvodce Anthony vpředu udává poklidné tempo, ze kterého cítíme zkušenost. Mohli bychom rychleji, ale leckdo z nás už ví, co dovede udělat rychlé převýšení s organismem. Neriskujeme. Ač tedy první den nastoupáme téměř 1 500 metrů, nemáme díky tempu pocit, že bychom měli něco v nohách. Machame camp leží zaklíněn v místech, kde se prvně láme vzhled okolní krajiny. Prales řídne a před námi se vynořují první holá skaliska. Stany si stavíme v prachu. Sopečná hora v podstatě ani jinou možnost nenabízí.\nPo povinné registraci si vaříme večeři a užíváme klidného večera. Frank nám ukazuje další část trasy a všem kontroluje pulzním oxymetrem množství kyslíku v krvi a tep. Konečně si nás tak trochu získává a v našich očích se mění z nepříjemného vyjednavače v zubícího se horala. Teplota je poprvé v Africe příjemná.\nNe tak už noc, náhlá změna výšky je přece jen znát, takže spíme jen lehce a budíme se. Druhý den však vstáváme do nádherného rána. Počasí tady na Kilimandžáru každý den funguje podle stejného modelu: dopoledne je vymetená obloha a slunce žhne, co to jde, odpoledne se většinou zatáhne a v závislosti na výšce se taky podle toho ochladí, což doplní drobný déšť či několik neškodných vloček. Noc bývá hvězdnatá a mrazivá.\nRáno se také většinou odhalí blyštivý vrchol hory. Bílý ledovec září, až oči přechází. Ne nadarmo říkají Masajové Kilimandžáru Zářící hora.\nMachame kemp – Shira Cave kemp\nDruhý den nás čeká výrazně menší převýšení, podle Frankových slov bychom měli obědvat až v místě spaní, tedy v kempu Shira Cave. Definitivně opouštíme prales a stoupáme po příkrém valu. Poprvé se za našimi zády rozevře rozhled do krajiny, který korunuje jakoby pravidelný kužel Mount Meru, druhé nejvyšší hory země.\nÚstup pralesa měl za následek ale i nepříjemnou skutečnost, náhle vidíme ty nekonečné hady nosičů, kteří se před námi i za námi linou stejným směrem. Jak musí vypadat výstup klasickou cestou, trasou Marangu, si raději ani nepředstavujeme.\nÚdolí Barranco se přezdívá Zahrada starčeků.\nNáš průvodce Frank (vpravo) je zároveň majitelem společnosti.\nPro nosiče je turistický ruch okolo velehory jediným příjmem.\nCesta se vlní mezi skalisky, už vidíme první stromové starčeky (Dendrosenecio kilimanjari) a jednu lobelii (Lobelia deckeni), symboly zdejší flóry. Zvířecí říši pak zastupují obrovští krkavci bělokrcí (Corvus albicollis), kterým není stydno krást nám jídlo skoro zpoza rukou.\nJe o poznání vlhčeji, s příchodem odpoledne se prodíráme povalujícími se mokrými mraky. Druhý den je sice kratší na vzdálenost, ale s náročnějším terénem. Navíc naši průvodci rozhodli, že obědvat budeme až v kempu, takže přes poledne hladovíme a zaháníme základní potřeby alespoň sušenkami.\nKemp Shira Cave žije. Na obrovské plošině Shira, která vznikla rozpadem jednoho ze tří vrcholů vulkanické hory, fungují celkem tři kempy. O poznání chladnější počasí a ranní vstávání s jinovatkou na stanech a zamrzlou vodou v zapomenutých petlahvích nám kompenzuje dechberoucí pohled na Shira Cathedral a Shira Needle – impozantní jehlany, které v dálce připomínají dávný západní vrchol Kilimandžára.\nShira Cave kemp – Barranco kemp\nTřetí den nás čeká jeden z nejnáročnějších úseků. Už od rána pozvolna stoupáme mezi kameny vstříc přímo zasněženému vrcholu v dáli. Kolem oběda dosahujeme rozcestí pod Lava Tower.\nOdtud se dá sejít přímo dolů do Barranco kempu, kde dnes spíme. Na radu zubícího se Franka však pokračujeme do vysokého sedla přímo pod skalním útvarem Lava Tower. Jednak kvůli aklimatizaci a také testujeme, co s námi udělá taková výška po dvou dnech. Sedlo se nachází v 4 640 metrech a i zde je v provozu tábor.\nJe to doslova orlí hnízdo uprostřed kamenné suti a podivných skalních útvarů. Složení zdejších nocležníků už ukazuje, že sem nezavítá úplně každý. Odtud se už dá vyrazit přímo na vrchol. Výstupové cesty však nepatří mezi standardní a vedou přes ledovec.\nKlesáme tak opět dolů a ztrácíme cenné výškové metry. Před námi se však doslova rozevírá rozeklané údolí Great Barranco poseté roztodivnými starčeky. Radost pohledět.\nKemp je opět masová záležitost. Jsme však po nastoupání zhruba 1 000 metrů a následném sestoupání poloviny natolik unaveni, že je nám to vcelku jedno. Dovolíme si však otestovat místní ledový potok a dopřát celému zpocenému tělu potřebnou hygienu. To je ostatně nejlepší kůra na zahřátí.\nBarranco kemp – Barafu kemp\nRozhovor s tanzanským knězem\n"Po 50 letech už kolonisty z problémů vinit nemůžeme..."\nDen čtvrtý vstáváme už v půl šesté. Čeká nás další dlouhý úsek, tak se snažíme po ránu nahnat náskok, abychom se nemuseli tísnit. A začínáme pěkně zprudka – překonáváním vysoké stěny Barranco Breach Wall, která se nad námi schodovitě tyčí. Výstup obsahoval jediné úseky na celé trase, kde bylo třeba opravdu dávat pozor a používat všechny čtyři.\nOdměnou za ranní rozcvičku je nádherný výhled zpět do údolí. Naším dalším cílem je překonání Karrango Valley. A protože valley je údolí, znamená to, že si zase naklesáme.\nPřímo pod obrovskými starčeky naposledy nabíráme vodu, dále nás už čeká jen kamení, suť a led.\nDen je dlouhý a zakončujeme ho několikahodinovým stoupáním. Mezi velikými kameny se blížíme k Barafu kempu. Poslední výspě před vrcholem. Ve výšce 4 600 metrů stavíme stan. Je odpoledne a stále strašné vedro. Kemp je v podstatě taková podlouhlá plošinka na hřebeni, který směřuje k vrcholovému stoupání. Ze dvou stran jsme obklopeni strmým srázem.\nLava Tower je výrazný vulkanický útvar ve výšce 4 640 metrů.\nÚspěšné zdolání stěny Barranco Breach Wall, v pozadí jsou vidět vrcholové ledovce hory.\nMyšlenkami jsme už jenom u finálního výstupu. A protože se na vrchol Uhuru vychází v noci, zaleháváme časně, už v 19:00. Těsně pod rovníkem se stejně stmívá velice brzo.\nZvedá se vítr a teplota klesá. Všechno je rozplánované, věci připravené vedle spacáků, snažíme se usnout. Pro jistotu si bereme polovinu prášku na spaní, abychom na těch pět hodin aspoň zabrali.\nTipy na výstup\nbez průvodce a vyřízených povolení vás do parku nepustí\nvýstup se dá domluvit až přímo na místě, nejlépe ve velkých městech Arusha či Moshi, zprostředkovávají ho ale i některé české cestovní agentury\nnebojte se tvrdě smlouvat o cenu, první nabídka je vysoce nadsazená po vzoru těch nejbohatších turistů\nkvalitní boty a dobré vybavení na treking by mělo být samozřejmostí\noblečení do třicetistupňového vedra i zimy okolo nuly\nčelovku na finální výstup\njít "Pole, pole." (svahilsky "pomalu"), pomalé a stejnoměrné tempo pomáhá s aklimatizací\ndo osobní lékárničky přibalit něco proti bolení hlavy z vysoké výšky, může se hodit i prášek na spaní, ve vyšších táborech se moc tvrdě spát nedá\nLegendární ledovec kousek od rovníku pomalu taje.\nNáhlý poryv větru ale vyrve kolíky tropika. Plachta nám ztřeštěně začne mlátit do stanu. Zároveň se do předsíňky, na batohy, boty i tašky s jídlem začnou valit hromady rozfoukaného prachu. Vybíháme ven jen tak v podvlíkačkách a snášíme na neovladatelné tropiko kameny z celého okolí.\nZbytek noci už stan vydrží, ovšem sopečný prach budeme mít ve věcech po zbytek expedice.\nCelá "Operace písečná bouře" spolu s opakovaným nasoukáváním do spacáků nám zabrala skoro hodinu, jdeme tedy spát až ve 20:00 a...\nBarafu kemp – Uhuru Peak\n... v 00:00 vstáváme! Přesně podle plánu "snídáme" a začínáme se nabalovat. Ke slovu přichází téměř všechno oblečení, co jsme si s sebou do Tanzanie přivezli. Lezeme ven do ledové černočerné tmy už připraveni, s čelovkami na hlavách. Frank si nás všechny překontroluje, pochválí nám výbavu a podle nějakého svého klíče nás seřadí do zástupu. Sám s námi nejde. Cestu a pomalé tempo udává nosič Emanuel, druhý průvodce Anthony jde poslední.\nVyrážíme kurážně, tempo je na nás pomalé. Před námi se ale nekompromisně černá strmá stěna. Kdesi nahoře přechází tma ve hvězdy, tam tušíme okraj kráteru. I teď se ve výšinách vleče had těch, kdo vyrazili dříve.\nCesta docela ubíhá, jak člověk neví, kudy a kam jde, je to lepší. Problém nám začínají dělat jen poryvy větru. Vítr fičí skutečně arktický, mrznou nám prsty. V jeden moment musím chtě nechtě připnout trekové hůlky na batoh a prokřehlé ruce schovat do kapes. Dál pokračuji jako tučňák.\nČasem docházíme první turisty. Abychom předešli početně těžkopádné skupiny, musíme na moment vybočit z trasy i zaběhlého tempa a zrychlit. A to je problém. S nedostatkem kyslíku a na hranici 5 500 metrů se stává i o trochu rychlejší pohyb rizikem. Žaludek se mi houpá jak na vodě a prvně cítím trochu bezmoc jít dál.\nPoté, co skupinu předběhneme, však náš vůdce opět zvolní a vše se vrátí do normálu. Doufám v okraj kráteru, ovšem nejsem schopný ve tmě rozeznat, co jsou ještě čelovky turistů a co už hvězdy.\nZhruba ve stejnou dobu, co míjíme první část ledovce, začíná svítat. Je to ten nejočekávanější úsvit. Ani ne tak pro tu krásu, jako spíše proto, že se konečně oteplí! A jen chvilku poté se terén zlomí a stojíme na Stella Point neboli okraji kráteru Uhuru. Jsme ve výšce 5 685 m. Všechna únava a vyčerpání mizí. Teď už víme, že těch finálních 300 výškových metrů k nejvyššímu bodu celého afrického kontinentu zvládneme.\nNejvyšší bod Afriky, Uhuru Peak (5 895 m)\nPotácíme se jako ožralové a usrkáváme nechutně sladké energetické gely. Obcházíme kráter zleva a brzy už vidíme plošinu, na jejímž okraji září notoricky známá cedule. Jsme u cíle. Skupinové foto na všechny způsoby, pohled do krajiny i na mizející ledovec a hurá dolů.\nTeď nás pro změnu čeká téměř 1 300 metrů dlouhý sestup do tábora. A konečně vidíme, co jsme šli nahoru. Cesta se klikatí v prašném a sypkém terénu. Je dobře, že jsme to šli potmě. Navíc začíná pražit slunce a mrazivé chvilky se mění ve výheň.\nExtrémní momenty v extrémních místech... Zpátky v Barafu jsme kolem desáté dopolední. Chvilku si odpočineme, naobědváme se a sbalíme věci, v tom vedru se stejně spát nedá. Musíme ten den klesat dalších 1 500 metrů do Mweka kempu. Nekonečný den pokračuje...\nVýstup na nejvyšší vrchol Afriky via Machame route\nTémata: Afrika, Keňa, Tanzanie, Tanzánie, Velká Británie, Zanzibar, Coca-Cola, Islám, Káhira, Kilimandžáro, Krkavec, Slunce, Spropitné


Muzeum? :: Zachraňme Starou čistírnu!\nÚvodní stránka > Muzeum?\nEkotechnické museum nebo Matějská pouť?\nNárodní kulturní památce Stará čistírna odpadních vod v Bubenči se už také přezdívá rautovna. Samozřejmě nemáme vůbec nic proti komerčnímu využití objektu, ale ne každá akce se hodí do Národní kulturní památky, kterou čistírna je. Rozhodně tam není místo pro dekadentní večírky a diskotéky. Zažili jsme případy, kdy jsme ráno prováděli návštěvníky halou, kde se vyhýbali střepům z rozbitých lahví a sklenic, vše bylo něčím polité - a místy i poblité. Toto je nejen ohavné, ale i porušením zákona 20/1987 o státní památkové péči, §9, článek 1 ("Vlastník... ...Kulturní památku je povinen užívat pouze způsobem, který odpovídá jejímu kulturně politickému významu, památkové hodnotě a technickému stavu."). K tomu jako důkaz uvádíme toto video.\nPorušování smlouvy s MHMP\nVe věcné rovině, krom toho co je a co není museum či matějská pouť, je maximálně důležité, že o.p.s. Ekotechnické museum má budovy a hektar pozemku pronajaté od MHMP za 20.000,- měsíčně, ale zároveň smlouva s MHMP jasně říká, že o.p.s Ekotechnické museum musí výnosy z podnájemních smluv (rautů) investovat zpět do budovy - tedy nikoliv do svého či cizího majetku. A budova čistírny tak chátrá a chátrá a miliony tečou kdo ví kam. Opravu budovy pak zaplatí všichni Pražané a další občané ČR.\nZajímavý příkladem vyvádění peněz z pronájmů budovy filmařům, na rauty, diskotéky, je příklad parního válce Škoda z roku 1925. Místo aby o.p.s Ekotechnické museum investovalo do budovy, nalilo milión korun do dokončení opravy parního válce Škoda patřící firmě STRABAG a.s. Dnes argumentují, že záměrně porušili smlouvu s MHMP v dobré víře, že konají "musejní činnost". Ovšem šikovně zamlčují, že parní válec patří někomu úplně jinému, i to, že odhad na ďokončení opravy válce byl 280.000,- Kč místo skoro milionu, kolik dokonční opravy stálo ve finále. Primárním cílem, proč byla oprava válce dokončena, je i ten, aby o.p.s. měla další atrakci, kterou může pronajímat, i když jí magistrát vypoví smlouvu na budovu staré čistírny. Šikovný tah. Soustavné lhaní vedení o.p.s. pak staví tuto opravu soukromého parního válce do úplně jiného světla.\nPorušování zakládací listiny a statutu muzea\nPodle obchodního rejstříku je Předmětem podnikání Ekotechnického musea:\na) musejní expozice a historii pražské kanalizace\nb) musejní expozice o vývoji parních strojů a techniky\nc) záchrana a dokumenatace technických památek v ČR\nd) veřejná technická knihovna\ne) správa památkově chráněného areálu staré kanalizační čistírny v Praze 6 - Bubenči\nf) podpora projektů záchrany technických památek jinými subjekty a poskytování odborné pomoci, a to i formou dodavatelského provedení odborných prací\na jeho Doplňkovou činností je:\nkoupě zboží za účlem jeho dalšího prodeje a prodej\nMomentálně je však hlavní činností pořádání rautů. Vedení čistírny upřednostňuje rauty před návštěvníky. Investice, nesouvisející se zakládací listinou a statutem muzea, jsou vykazovány jako muzejní činnost, ale měly by být pouze doplňkovou činností!\nDekadentní večírky pro platící společnost, hlučná hudba která vytváří rezonance v budově, stížnost provozovatele jídelny odnaproti, pozvracené podlahy, okolí muzea, poškozené auto podnapilým navštìvníkem akce - to vše je Předmětem podnikání? To už není dokonce ani Doplňková činnost!\nMinimální reinvestování peněz do budovy a parních strojů\nPříjem z rautů neodpovídá penězům, které byly reinvestovány do objektu čistírny. Ačkoliv příjmy musea za rauty, diskotéky a pronájmy se rekordně zvýšily, do údržby budovy a parních strojů se oproti roku 2008 téměř neinvestovalo.. Začátkem roku 2011 bylo museum dokonce v insolvenci a muselo požádat firmu Veolia a.s. o uspíšení dotace. A přitom návštěvníci zaplatí více než dvojnásobné vstupné oproti roku 2008.\nMnoho stavebních úprav bylo provedeno jen díky Magistrátu, a navíc proběhlo kompletně v jeho režii.\nStavebních práce provedené muzeem, měly za hlavní cíl snazší oslovení klientů: nové parkoviště, běžně prázdné; pozemek za čistírnou se po úpravě změnil na plochu, která je pronajímána firmě QUIX k laserovým show. Při úpravách byly poničeny nejen ovocné stromy, ale i původní historické artefakty.\nPorušování smlouvy s Magistrátem. Podle smlouvy se musí veškeré peníze vydělané pronájmy investovat do oprav a údržby budovy. Z těchto peněz jsou ale hrazeny všechny náklady společnosti.\nDo parních strojů a kotlů s neinvestuje, s výjimkou havarijních stavů. Původní záměr, snížit frekvenci pouštění parních strojů, se obrátil o 180 stupňů.\nProč vedení zanedbává průběžné opravy a řeší pouze havarijní stavy?\nJak je možné, že předešlé vedení muzea fungovalo s mnohem nižší režií?\nVzhledem ke statutu musea, má museum povinnost sbírky vytvářet a nikoli se jich zbavovat.\nPodívejte se do naší fotogalerie. Naleznete tam spoustu fotografií předmětů, které v muzeu už nejsou. Byly totiž rozprodány.\nDošlo ke kompletní likvidaci sbírky, sbírané více než 20 let. K rozprodeji hluboko pod odhadní cenou, případně k výměně za neadekvatní hodnoty, služby či levný odvoz exponátù. Některé exponáty, například míchačka darovaná Veolií, byly dokonce rozřezány. Pùvodně neziskovka vlastnila přes 10 parních strojů.\nRozprodání náhradních dílů na parní stroje a kotle také naznačuje záměry s údržbou budovy a technologií.\nDevastace knižních sbírek\nOd doby změny managementu Ekotechnického musea se zde dějí různé nezákonné činnosti proti statutární listině Ekotechnického musea hraničící již s trestnou činnosti. Jedním z nejhorších počínů pánu Věžníka a Bruny je postupný prodej musejních sbírek a musejních předmětů, včetně nenahraditelných náhradních dílů na parní stroje a kotle staré čistírny. Dalším podobným činem je prodej a rozchvácení musejní knihovny a archivu.\nJiž analýaza bývalého knihovníka Ekotechnického musea, Martina Přibila, z minulého roku konstatuje, že došlo k faktickému zničení knihovny a sbírku knih považuje za vcelku bezcennou a marginální.\nPosuďte sami (dokumenty ke stažení):\nSeznam titulů knihovny\nZrušení kvalitních akcí\nKaždoročně konané akce jako Weekend pod parou či tematicky podobné, Parou proti ohni, byly zrušeny a nahrazeny muzeu tematicky snad „bližšími": Česko-Slovenská superstar, módní přehlídka ReSTART, Mikulášská nadílka, Čarodějnický rej...\nUpadající úroveň akcí je evidentní. Nízká úroveň odbornosti a vzdělávání, netématičnost, konzumnost, absence výkladu. Současné vedení muzea zřejmě není schopno uspořádat kvalitní akci, která vyžaduje dlouhodobou a pečlivou přípravu. Nepodařilo se nám dosud získat ani plán muzejních akcí pro veřejnost na rok 2011 - buď neexistuje, a nebo budou akce „plánovány" opět až podle toho, kdy se zrovna vyskytne časová mezera mezi rauty?\nV naší fotogalerii a referencích se můžete přesvědčit, že kvalitní akce v muzeu probíhaly dávno před současným vedením muzea. Byly to akce populární jak mezi dospělými, tak mezi dětmi. Kromě již zmíněných Weekendů pod parou či Parou proti ohni, možná pamatujete na Orbis Pictus - Labyrint světla - v létě roku 2009, taktéž velmi populární zejména u dětí.\nLikvidace dílny pro opravu parních strojů\nAktualizace: sekce "Dílna" 15. 8. 2011 úplně zmizela z webu Ekotechnického muzea, takže nyní to vypadá, jako by nikdy žádná dílna neexistovala. Podívejte se do archivu webu ze dne 14. 8. 2011\nVedení muzea nebylo schopno provozovat dílnu, která ještě donedávna sloužila k opravám (nejen) místních parních strojů a byla jedním z příjmů muzea. Místo toho má být její vybavení výhodně vyměněno s firmou Former, která naoplátku z dílny prý vytvoří expozici. Tatáž firma výhodně odkoupila mnoho muzejních exponátů. Vlk se nažere a koza zůstane skoro celá...\nNe, my si nevymýšlíme.\nAčkoli vedení muzea na této nahrávce argumentuje bezpečnostními pravidly, dopouští se bezpečnostních chyb:\nNechybělo mnoho a celá čistírna vyletěla do povětří. Podařilo se téměř vyvařit vodu v parním kotli, což by mělo za následek mohutnou explozi jak kotlů, tak i parních strojů. Naštěstí byla chyba zavčasu odhalena a kotel okamžitě odstaven. Z incidentu existují fotografie vodoznaku, ukazujícího alarmující hladinu vody (viz naše fotogalerie). K takovému incidentu by nedošlo, kdyby v kotelně topili lidé znalí místních kotlů, to jest lidé, kteří byli současným vedením buď odejiti, a nebo znechuceni tak, že odešli sami.\nPři Zamykání kanálů na podzim roku 2010 přišlo tolik návštěvníků, že se téměř nevešli do hlavní haly. Nejenže je vedení nechalo nekontrolovatelně pohybovat se budovou bez průvodců i v rizikových částech, ale dokonce je nechalo procházet nákladním výtahem v hlavní hale, který drží spíše „silou vůle" než díky svému závěsu. Zachyceno je to na propagačním videu čistírny v čase 3:35. Ředitel muzea přitom stojí vlevo a dívá se na to.\nVedením nejsou řešeny potřeby zabezpečení budovy a komína při plánované stavbě nátoku do nové čistírny. Celá budova staré čistírny je postavena na písku a hrozí, že jakmile se začne těsně vedle kopat, dojde ke zřícení. Již nyní ujíždí pravý zadní roh budovy.\nBudova častými komerčními akcemi trpí.\nHlasitě reprodukovaná hudba poškozuje statiku hlavní haly. Rezonance bývá taková, že se v podzemí olupují cihly a vibrují okenní tabulky na opačné straně budovy.\nPři rautech je často porušována povolená nosnost v hlavní hale. Jistě, historická klenba je postavena poctivě a mnoho snese, ale za jakou cenu? Pokud má povolenou nosnost u stěn 400kg/m2 a doprostřed postavíte auto, je to vpořádku?\nNeustálé montáže a demontáže pódií v hale ničí nejen dlaždice, ale také historické zárubně dveří, které nechalo draze opravit minulé vedení muzea.\nPoškozeny jsou poklopy světlíků. Ani přes urgence se nikdo nenamáhal přidat k nim úchyty, a tak jsou vždy znovu a znovu páčeny.\nSoustavné poškozování výmalby na rautech, opakované malování několikrát do roka.\nMizerný, spíše žádný dohled nad opravou schodiště, branky, a střech kalových studní - musely se do toho vložit soukromé osoby.\nNedovolené zásahy do budovy bez vědomí památkářů.\nExpozice hygienického mobiliáře byla přesunuta do nevyhovujících podmínek. Původní místnost, kde se nalézala, našla lepší uplatnění - jako zázemí cateringu.\nZnemožnění dobrovolnické práce\nDobrovolníci a nadšenci, tedy ti, kteří dali Ekotechnické museum dohromady, již nemají přístup do budovy a nemají v ní ani klubovnu. Nemohou se tudíž podílet na opravách historického zařízení. Výměna zámků proběhla bez oznámení...\nCílem současného vedení není podporovat aktivity Klubu přátel staré čistírny. Obávají se snad, že by jim bylo vidět do karet?


Prodej citrusů – Zahrada a terasy\nZásilkový prodej rostlin, pokojové květiny, citrusy a další exotické rostliny na dobírku, nebo osobně u nás v zahradnictví. Exotické rostliny – Citrus-shop. Archiv Podobné VŠECHNY NAŠE CITRUSY JSOU ROUBOVANÉ, tudíž plodící.\nJsou množené z plodících rostlina a druhým rokem již . Doprodej rostlin přímo od pěstitele. Objednávky vyřizuji v pořadí, jak přijdou a samozřejmě po zaplacení (kromě dobírky).\nVavřín – bobkový list (Laurus nobilis) – dvouleté rostliny, . V předjarním a jarním období je v Zahradnictví Líbeznice opravdu široký výběr citrusů. Nejoblíbenější jsou citrony nebo mandarinky, méně často se objevuje . Podrobný popis produktu Citrus hystrix – limetka. Vhodné pro pěstování v zimních zahradách, bytech a letních měsících na zahradách nebo balkónech. Citrusové stromky a keře, citróny, mandarinky, kunquat.\nVhodná pro pěstování v květináčích. Jedinou vyjímkou semenáče , který.\nCitrusy , pěstování citrusů venku v Brně. Rostliny jsou všechny řízkované z našich vlastních plodících matečných rostlin, což je při dobré péči téměř 1 zárukou brzké plodnosti. Zabýváme se internetovým prodejem semen rostlin. V našem sortimentu najdete semena palem, léčivých bylin, koření, masožravých i exotických užitkových . Rostllinky určené k prodeji vyfoceny ve fotogalerii!\nPro návštěvníky je zajištěna odborná poradna, prodej citrusů , tombola, soutěž o nejsympatičtější rostlinku. Vstupné pro dospělé činí korun, pro děti je zdarma. Vybírejte vždy čerstvé na velkoobchod Šandera. Rozvoz do celé ČR, velkoobchodní prodej.\nPodle zákona o evidenci tržeb je prodávající . Zkušenosti s obchodem CITRUS -SHOP. CZ už rozebírají maminky na webu eMimino. Podívejte se na jejich rady a přidejte do diskuze své . Ačkoliv nebývají citrusy zdaleka tak choulostivé na podmínky prodeje jako banány, jakmile klesne teplota k nule, vyplatí se nakupovat toto ovoce v kamenných . Sklizeň mimořádně bohaté úrody citrusů vrcholí nyní ve fóliovníku Josefa Oškery ve Zlíně.\nZahradník nezjišťoval, kolik citronů na čtyřmetrovém . Citrus (Citroník): popis, kultivary, návody na pěstování a množení a prodej.\nVelké hypermarkety (OBI, Hornbach, Bauhaus) nabízejí také citrusy. Kvete od jara do podzimu, má bílé květy, které voní až na míle daleko.


TADY JE TO, CO SE STALO ANISSĚ JONESOVÉ ZNÁMÉ JAKO „BUFFY“ Z „RODINNÉ ZÁLEŽITOSTI“ - ZÁBAVA\nTady je to, co se stalo s „rodinnou aférou“ hvězdou Anissy Jonesové: Její smutný život a tragická smrt\nKdyž uslyšíte jméno «Buffy», co vás obvykle napadne? Nebylo by divné, kdybys na to myslel Sarah Michelle Gellar a televizní seriál Buffy, přemožitelka upírů , o teenagerovi, který bojuje se širokým sortimentem nemrtvých. Samozřejmě jiný Buffy, o které si možná myslíte, je ta, kterou hraje herečka Anissa Jones Klasická televize situační komedie Rodinná aféra . A pokud mají dvě Buffy vůbec něco společného, pak je to tak, že oba bojovali s démony, jeden metaforický a druhý docela skutečný.\nmeg a jennifer tilley\nI když to dnes není tak běžné, jak to kdysi bylo, historie Hollywoodu je plná těl dětských hvězd, které byly ošizeny, zlikvidovány nebo zcela ignorovány, což vedlo mnoho z nich k alkoholismu a / nebo zneužívání drog s výslednými psychickými jizvami nebo, v nejhorších případech jejich smrt. Od Jackie Cooganové ( Rodina Addamsových ‚S strýcem Festerem), který byl matkou ošizen do bodu bídy, k systematickému zneužívání Dennis the Menace hvězda Jay North vzala svým opatrovníkům tetu a strýce; mladé obsazení Různé tahy a Anissa, existuje tolik případů. A jejich cesty ke slávě nikdy začít takhle.\nV roce 1966 producent Don Fedderson, který vytvořil sérii Fred MacMurray Moji tři synové , při tvorbě spolupracoval s producentem a spisovatelem Edmundem Hartmannem Rodinná aféra . Koncept spočívá v tom, že Brian Keith hraje bakaláře Billa Davise, který se po smrti svých rodičů ocitá jako strážce dvou neteří a synovce (respektive Kathy Garver, Anissy a Johnnie Whitakera jako Cissy, Buffy a Jody). Pomocnou ruku poskytuje Sebastian Cabot, pan French. Na povrchu se zdá, že hladina sacharinu je docela vysoká, a přesto to souviselo s publikem - a dospělým publikem, vzhledem k tomu, že původně vysílal v 9:30 poté, co děti odešly do postele.\nPopsal Edmund The Valley Times v roce 1966, «Jsou to tři středozápadní děti v říši divů. Ale krásný je způsob, jakým se Davis učí rozumět mladým a milovat je. A způsob, jakým se ho učí důvěřovat a milovat ho. A vtipné, nezávazné způsoby, kterými se dostanou do francouzštiny. »\nNa první pohled to zní jako nejjednodušší předpoklad na světě, ale síla přehlídky vychází z jejího srdce a vzhledem k tomu, že současné zaměření je na Anissu, je třeba říci, že toho přinesla hodně Rodinná aféra . V roce 1966 Nezávislé hvězdné zprávy z Pasadeny v Kalifornii ji popsal takto: «Dcera vysokoškolského učitele fyziky je nápaditá a introspektivní holčička, která se svou sbírkou panenek tráví mnoho hodin předstíranou hrou. Má zvláštní schopnost předávat na obrazovce pocity dítěte odmítnutí, smutku, zábavy, pýchy, tvrdohlavosti a přání být milována, někdy vše v jedné epizodě. »\nrodinné fotografie Scotta Eastwooda\nproč nosí Dolly Parton dlouhé rukávy\nalec baldwin vypadá jako millard fillmore\nRob Lowe tehdy a teď\nBlake živě těhotná 2019


Islamisté ovládli přechod do Sýrie, zní z Iráku. Vláda to popírá - iDNES.cz\n21. června 2014 15:07, aktualizováno 16:28\nBojovník z polovojenských jednotek Mahdi, loajálních šíitskému duchovnímu, se účastní výcviku v boji proti sunnistským radikálům z ISIL (20. června 2014). | foto: Reuters\nO tom, že radikálové z Islámského státu v Iráku a Levantě (ISIL) ovládli přechod u města al-Kajm na irácko-syrské hranici, informovala v sobotu agentura Reuters s odvoláním na zdroj v irácké armádě. Ten si přál zůstat v anonymitě. Oficiálně armáda prohlašuje, že má strategicky důležitý přechod na dopravní tepně stále pod kontrolou. Vzkázala to prostřednictvím poradců velitele, pod jehož taktovkou se armádní protiofenziva uskutečňuje.\nV rukou koho se nyní přechod opravdu nachází, nelze z nezávislých zdrojů momentálně ověřit.\nZdroj z irácké armády Reuters popsal, že islamisté nejprve v pátek obsadili irácké město al-Kajm a vytlačili z něj vládní složky. V okamžiku, kdy se pohraničníci dozvěděli, že nedaleké město padlo, opustili podle nepotvrzených zpráv své pozice. Následně přechod obsadili bez odporu islamisté.\nZe syrské strany podle Reuters přechod ovládá radikální džihádistická Fronta an-Nusrá, syrská odnož al-Káidy, která se vyprofilovala během občanské války.\nOzbrojenci z jejích řad se, stejně jako ti z ISIL, kteří se nyní angažují v Iráku, hlásí k sunnitské větvi islámu. Spojenci ISIL to však v žádném případě nejsou, hnutí jsou ve vzájemném konfliktu.\nPozorovatelé monitorující situaci na místě upozorňují, že ISIL se v posledních dnech podařilo vytlačit an-Nusru z řady pozic ve východní části Sýrie. Pokud by tedy získali povstalci z ISIL kontrolu i nad syrskou částí hraničního přechodu, otevřely by se jim dosud nevídané možnosti přesouvat i těžkou bojovou techniku po důležité dopravní tepně mezi oběma zeměmi, kde působí.\nCílem hnutí je ustavit na území současného Iráku a Sýrie (a do budoucna i takzvané Levanty, označující oblast celého Východního Středomoří) sunnitský teokratický stát zcela podřízený islámskému právu šaría.\nHlas vlivných šíitských duchovních může být rozhodující\nJiž dva týdny ISIL se střídavými úspěchy postupuje Irákem a obsazuje tamní města. Na severu padlo do jeho rukou jako první minulý týden město Mosul v provincii Ninive. Al-Kajm leží v jižněji položené provincii Anbár, kterou hnutí obsazuje postupně od počátku roku.\nTaktéž nepotvrzené zprávy pak hovoří i o dobytí největší irácké rafinerie v Bajdží, o níž povstalci sváděli boj s vládními jednotkami v posledních dnech. Informovala o tom panarabská televizní stanice al-Džazíra. Podle jednoho z místních novinářů rebelové získali kontrolu nad závodem poté, co se o den dříve stáhli. Nezávisle však tuto informaci nelze ověřit.\nSpolu s tím, jak rebelové dobývají další pozice, sílí kritické hlasy na adresu šíitského premiéra Núrí Málikího. Kvůli neschopnosti sestavit od dubnových voleb novou vládu, která by postup radikálů zastavila, se vůči němu začínají obracet zády i vlivní iráčtí šíitští duchovní.\nVzhledem k tomu, že mají za sebou početné zástupy následovatelů, jejich hlas bude mít patrně zásadní vliv na to, jakým způsobem se situace v zemi bude vyvíjet.\nV sobotu například Bagdádem a asi 160 kilometrů vzdáleným Najafem mašírovalo několik tisíc příslušníků šíitských polovojenských jednotek Mahdi, loajálních duchovnímu Muktadu al-Sadrovi. Za druhé irácké války se jeho milice postavily proti Američanům a jejich spojencům. Nevraživost vůči Washingtonu neskrývali příslušníci al-Sadrových milic ani v sobotu v irácké metropoli, kde demonstrativně pálili americké vlajky.\nTémata: Blízký východ, fronta, Irák, Írán, Islámský stát, Levanta, Mosul, Sýrie, Bagdád, Islámský stát, Občanská válka v Sýrii, Reuters, Washington


Penderyn Aur Cymru - whisky.nethar.cz\nPříspěvek od Nethar » 15 čer 2012, 21:47\npenderyn.jpg (11.38 KiB) Zobrazeno 3878 x\nAroma: tak tohle je hodně výrazné a nemůžu říct, že by pro mě příjemným stylem - jakási směs trávy a dámského parfému, vanilka (ale nemyslím tím, že je to ta bourbonovitá vůně). Hodně zvláštní whisky, co to je jsem zvědav a netuším, ale když bych musel, tak bych tipoval možná nějakou divnou grain\nChuť: sladkost a zase nějaká voňavka, sice nastříkaná na kus dřeva, ale to jí nepomůže; docela v ústech štípe\nDozvuk: čokoláda, vanilka, kakao, ale hlavně úleva\nShrnutí: tohle mi nechutná, nepřirozeně navoněné\nTak se Króčo omlouvám, že jsem ti kdysi dal miniaturu Penderynu, už jsi ji chutnal? Možná je to jiný druh a hlavně - možná ti bude chutnat/chutnala. Ale mě - ač neříkám, že je nekvalitní - nezaujala. Nápis Penderyn po skončení ochutnávky mě nepotěšil, protože jsem si ji podle všeho představoval mnohem lepší.\nRe: Penderyn Aur Cymru\nPříspěvek od Króča » 16 čer 2012, 05:40\nMiniatura je stále nedotčená.. pokud si správně uvědomuju, tak ta co jsi mi dal, by měla být Madeira finish\nPříspěvek od joy » 11 dub 2014, 22:44\nPříspěvek od Hunter » 15 kvě 2015, 07:48\nAroma: Vůně hodně ovocná až medová, s nakyslostí ovoce v druhé vlně, k tomu slad a bonbóny ledovky, na pozadí pak těžší kořenité vůně, skoro až do masového vývaru, ten ale jen trošku. (84 b)\nChuť: Na jazyku sladová, výrazem někde uprostřed mezi sladkostí a suchostí. Vliv sudu po madeiře je myslím taky znát, ač madeiru napitou nemám, ale vliv sudu po sladkém těžším víně je docela rozpoznatelný. Dochuť bohužel roztěkaná, disharmonická, celkem dobrý dojem tak na závěr kazí. (78 b)\nShrnutí: Měl jsem velký vzorek od Jumba, díky! Škoda té sestupné tendence - pěkná vůně, o něco méně zajímavá chuť a špatný dozvuk. Až to v Penderynu trochu doladí, můžeme se od nich dočkat určitě zajímavých kousků.\nPříspěvek od lalos » 24 črc 2019, 21:49\nInfo: Na dovolené na Slovensku mě v hotelovém baru v Kežmarku příjemně překvapila pěkná sbírka Penderynů. Cena mě pak překvapila taky Welšská whisky se ale moc nevidí, tak jsem se rozhodl vyzkoušet verzi finišovanou po Madeiře.\nVelikost: Vzorek v hotelovém baru hotelu Hviezdoslav (Kežmarok)\nAroma: Sladká. Slad, mladost, ovoce. Pomelo a žlutý meloun.\nChuť: Sladká, travnatá, pikantní. Borové šišky. Objevuje se dřevo a vanilka.\nDozvuk: Ze sladkosti přechází do sucha a dřevita. Slad, možná síra, prskavky. A zase ta smůla nebo šišky či co.\nShrnutí: Rozhodně dobrá a zajímavá whisky. Chtělo by si s ní trošku ještě pohrát. Stále mi tam vystupuje nějaká rušivá sladová mladá ostrost. Ale ten finiš se mi zdá povedený.\nNa neskotskou whisky nadprůměrně příjemný zážitek.


Cirkusy v karanténě: Pandemie zarazila sezónu hned v začátcích - Třebíčský deník\n/FOTOGALERIE/ V době vládních opatření kvůli hrozbě koronaviru nemohou fungovat ani cirkusy. Jejich provozovatelé si ale nestěžují. Se zaměstnanci zůstali na svých zimovištích, dál trénují a tráví čas se svými zvířaty. Na jejich účtech se ale nedobrovolná pauza začíná projevovat.\nZimoviště Cirkusu Humberto ve Staré Lysé na Nymbursku | Foto: Deník / Michal Bílek\n„Cirkusáci mají svoji hrdost a nejsou zvyklí se doprošovat. Musíme si pomoci sami. Ale po zimě jsme všichni vykorunkovaní a jak nová sezóna začala, tak i skončila. Udělali jsme dvě štace a konec. Přitom letos slavíme 70. výročí a máme připravený skvělý nový program,“ předeslal majitel Cirkusu Humberto Hynek Navrátil.\nNastalá situace podle něj není problematická kvůli lidem, ale hlavně kvůli zvířatům. „My lidé se uskromníme, stačí nám jedno jídlo denně a jedny boty. Ale jak uživit zvířata, začne být brzy problém,“ přiznal Navrátil.\nPeníze nyní v Humbertu shání, kde se dá. Společně se zaměstnanci, kterých je dohromady šestatřicet, se vzdali výplaty a jsou ochotni dočasně dělat jakoukoli práci.\nV zimovišti ve Staré Lysé chovají Navrátilovi 160 zvířat. Nechybí sloni, lvi, velbloudi, lamy, koně a další drobná domácí zvířata. „Jsou to členové naší rodiny a denně spotřebují krmení za pět až osm tisíc korun. Až rezervy dojdou, budeme muset rozprodávat majetek. Jinak to nepůjde a věřím, že by v nejhorším pomohli i kamarádi,“ konstatoval Navrátil.\nOsobně doufá, že se brzy vládní opatření co nejvíce rozvolní a sezónu ještě doženou. Moc času ale nezbývá. „V létě se ve vedru vystupovat se zvířaty ve stanu nedá a v zimě účinkujeme pouze v zahraničí. To teď kvůli uzavření hranic také nepůjde,“ poznamenal.\nPrčický pochod se kvůli koronaviru letos neuskuteční\nŠijí roušky, pomáhají seniorům\nV tíživé situaci se ocitají i členové Prvního českého Národního cirkusu Joo. Ten provozuje rodina Patrika Joo. Koronavirovou krizi tráví v zimovišti obci Zbožíčko. „Všichni ve vsi jsou na nás hodní a pomáhají. Ale člověku je hanba vzít si peníze od těch, kteří je sami potřebují. Snažíme se být prospěšní, šít roušky a pomáhat seniorům. Je nás i se zaměstnanci pětačtyřicet, propouštět je nechceme. Ti lidé pro nás pracují přes dvacet let,“ řekl Patrik Joo.\nI zde se všichni vzdali nároku na mzdu. „Někteří zaměstnanci bydlí v naší ubytovně, zbytek lidí v maringotkách. Máme i svou vyvařovnu. Denní náklady jsou velké, ale příjem žádný,“ popsal ředitel cirkusu.\nZvířata jsou také zde na prvním místě. Specializují se na šelmy. Vlastní padesát zvířat, včetně tygrů, pum či krokodýlů. A ti musí dostat najíst a mít podestýlku. Patrik Joo říká, že by cirkus za nic na světě nevyměnil, ale když je potřeba, vezme jakoukoli práci. „Když mému dědovi po válce znárodnili cirkus, jezdil s traktorem. Fyzické práci se nikdo z nás nevyhýbá. Hlavní je, aby nějaká byla,“ dodal.\nTestovací centra na koronavirus sjednocují provozní dobu


Z Primátorek s jednou medailí | SVK Břeclav\nZ Primátorek s jednou medailí\nBřeclavští veslaři se během uplynulého víkendu na 104. Primátorkách představili celkem ve dvanácti posádkách. Z tradičního závodu se domů vrací s jednou medailí.\nNejmladšími zástupkyněmi SVK byly starší žačky Tereza Melská, Adéla Polášková, Petra Křivánková, Karla Knötigová, Jana Chlumecká, Sabina Skoumalová, které spolu s hodonínskými závodnicemi a břeclavským kormidelníkem Adamem Jurčíkem utvořily osmu, jež se dokázala probojovat do nedělního finále A, kde skončila čtvrtá.\nI přes to, že je SVK relativně malým oddílem, podařilo se mu v kategorii dorostenců sestavit „čistou“ posádku, kterou tvořili Jan Turek, Patrik Ptáčník, Šimon Helešic, Timon Vlašic, Tobiáš Mitrič, Lukáš Nešpor, Matěj Helešic, Samuel Polach a kormidelník Adam Jurčík. Tato osma po sobotním semifinále spadla do finále B, kde obsadila třetí příčku.\nBřeclavské dorostenky Magdalena Novotná a Kateřina Snopková usedly do lodi spolu se závodnicemi Třeboně a Mělníka. I když vzhledem k sobotní diskvalifikaci největších favoritek z Blesku a Hamru měly větší ambice, skončily ve finále A třetí.\nDalibor Neděla s Alešem Pospíšilem byli členy posádky, kterou mimo nich tvořili ještě závodníci z LS Brno a Otrokovic. I když se jednalo o osmu, jejímž cílem rozhodně mohlo být co nejlepší umístění ve finále A, skončila své účinkování na Primátorkách už v sobotních rozjížďkách. Potkal ji totiž podobný osud jako výše zmíněnou favorizovanou posádku dorostenek a byla chybou kormidelnice diskvalifikována za špatné projetí pověstné zatáčky pod Vyšehradem.\n„Sólové vystoupení“ předváděl na Primátorkách, stejně jako v posledních letech, Aleš Suský na skifu. Tentokrát se mu však do velkého finále proniknout nepodařilo a ve finále B dojel těsně čtvrtý.\nBřeclavské ženy Markéta Nedělová a Anežka Buzrlová, posílené o moravskou veslařku, která dlouhodobě studuje v USA, Alexandru Vařekovou, a ostatní závodnice z jiných klubů (VK Hodonín, VK Moravia Uherské Hradiště, VK Děčín, TJ Neratovice, VK Přerov) a kormidelníka z pražské Slavie v této poměrně silné sestavě pomýšlely na druhé místo za již několik let neporaženou posádkou Slavie. Nakonec se ve finále A musely spokojit jen s pátým místem.\nSvé zastoupení měli na pražských Primátorkách i břeclavští veslaři kategorie masters. Slávka Kouřilová ve společenství, které utvořila s převážně brněnskými veslařkami, dojela ve finále své věkové kategorie druhá. Stejného výsledku dosáhl v osmě spolu se závodníky dalších šesti klubů také Antonín Přibil. Výkony břeclavských veteránů uzavřeli opět druhým místem Karel Vaněk s Václavem Tučkem doplnění veslaři z Hodonína, Mělníka a Olomouce.\nSoučástí primátorského klání je v posledních letech i závod univerzitních osmiveslic, který je zároveň Akademickým mistrovstvím České republiky s mezinárodní účastí. V letošním roce tomu nebylo jinak a břeclavští veslaři byli součástí hned tří posádek. Z vítězství a mistrovského titulu se radovala Anežka Buzrlová reprezentující Univerzitu Karlovu. V čistě ženském závodě startovala v dresu Vysokého učení technického v Brně i Petra Pafkovičová, jejíž osma projela cílem jako čtvrtá. Stejnou vysokou školu reprezentovali v závodě mužských osem Jakub Starnovský a Roman Pafkovič, kteří se bohužel z rozjížďky neprobojovali do finále A, za to si ale spravili chuť vítězstvím ve finále B.


Závody v pumptracku na Bílé vodě v Chodově | ZPRÁVY - Karlovarský kraj | REGIONZAPAD.CZ\nPod pojmem pumptrack se skrývá uzavřený, uměle vytvořený okruh pro jízdu na kole, který se projíždí bez šlapání. Okruh je tvořený vlnami a klopenými zatáčkami, které umožňují udržovat nebo i zvyšovat rychlost jízdy pouhým pumpováním.\nZávod se pojede stylem TIME RACE, kdy jezdec absolvuje jedno kolo jízdy po pumptracku samostatně a je mu změřen čas. Pro pořadí je rozhodující nejrychlejší čas. K účasti v závodu jsou povolena horská, dirtová a BMX kola, případně odrážedla. Účatníci budou rozděleni do 14 věkových kategorií. Získané body se budou sčítat se skóre z první části závodu, která se jela v červnu.\nDle propozic musí být všichni závodníci vybaveni předepsanou přilbou a kolem v odpovídajícím technickém stavu, na zvážení každého jezdce je pak užití chráničů kolen, loktů a holení.\nRegistrace je možná předem na stránkách TJ Plamen Chodov, ale také přímo na místě, a to do 15:45 hod. Ukončení registrace všech závodníků je v 16:30, v 17 hodin pak odstartují nejmladší kategorie. Pro děti do věku 18 let je pro start v závodu nutný podpis zákonného zástupce. Startovné je dobrovolné.\nV kategoriích do 10 let obdrží účastnickou medaili všechny děti, které se do závodu zapojí. V kategoriích do 18 let bude vyhlašováno umístění do 5. místa. V ostatních kategoriích získají medaile vždy tři nejrychlejší závodníci.\nV případě nepříznivého počasí se závod ruší a bude stanoven náhradní termín.\nso 22.08.2020 09:00\nchodov, bílá voda, pumptrack, veřejnost, kategorie


Oktagon: Krištofič Samuel vs. Siwy Grzegorz, analýza\nTahákem Oktagonu 9 bude zápas Piráta s polským soupeřem Siwym. Pirát Krištofič se v main eventu utká Grzegorzem Siwym a bude to parádní bitva.\nPirát se po zranění opět dostal do formy a jeho statistika 7 KO z posledních 10 vítězství soupeřům nahání strach.\nZápas nabídne parádní ukázku MMA. Na konci se ovšem bude radovat slovenský bijec. Pirát zkrátka během tří kol dokáže dostat svého polského soupeře na zem a ukončit ho. Na tiket patří vítězství Krištofiče.


Extralife.cz – Will Smith je příliš světlý. Kritici nechtějí, aby hrál otce tenisových hvězd Williamsových\nProti americkému herci Willu Smithovi, který uznávaným umělcem po celém světě, se nedávno zvedla vlna odporu ze strany některých filmových kritiků. Podle jejich slov je Smith až moc bílý na to, aby si zahrál otce sester Williamsových. Ve Spojených státech amerických se tak opět řeší otázka, zda se herci do rolí dosazují je na základě svého vzhledu.\nV připravovaném biografickém filmu, který by měl pojednávat o tenisových hvězdách Sereně a Venus Williamsových, si měl Will Smith střihnout roli jejich otce Richarda. Ten má v tenisovém světě vysoké postavení, jelikož ze svých dcer vychoval jedničky tohoto sportu, i když s hrou nikdy neměl žádné zkušenosti.\nPrávě Richard bude velice důležitou postavou ve filmu a tvůrci snímku se rozhodli zvolit pro jeho ztvárnění velmi slavného herce Willa Smithe. Jejich rozhodnutí ale vzbudilo silné kontroverze, protože podle kritiků údajně dochází ke kolorismu. Toto téma se v USA často skloňuje ve spojení s pracovním uplatněním lidí, kteří patří k určitým menšinám. Kolorismus tedy popisuje určitou formu diskriminace, kdy jsou lidé v zaměstnání posuzováni na základě barvy své pleti.\nPodle amerických kritiků, jsou Will Smith a Richard Williams příliš rozdílní na to, než aby ho herec mohl ve filmu ztvárnit. Kritici uvádějí, že Smith se vizuálně více podobá bělošským hercům, proto jeho přítomnost na plátně může být pro filmaře atraktivnější volbou. Tvrdí, že v Hollywoodu je mnoho jiných herců s barvou pleti, která více odpovídá odstínu pleti Williamse. Podle postoje kritiků by si tito herci mohli vzít na starost roli otce slavných tenistek.\nZdá se, že v poslední době problémy přicházejí k rodině Williamsových jeden za druhým. Serena Williamsová například řešila ostrý konflikt s rozhodčím při zápase s Naomi Osakovou ve finále na US Open. Ve vzteku rozbila svoji raketu a dostala varování za nepovolené koučování.\ndiskriminace, film, herec, Serena Williamsová, sport, Will Smith


Návrhář Giorgio Armani je hvězdou Týdne módy v Paříži – Novinky.cz\nNávrhář Giorgio Armani je hvězdou Týdne módy v Paříži\nNemít ve svém šatníku nějaký model od Giorgia Armaniho je pro společenskou smetánku naproto nemyslitelné. Oblečení od Armaniho je známkou určité společenské prestiže, dobrého postavení a vybraného vkusu. Jeden ze symbolů módního průmyslu oslaví 11. července již 75. narozeniny.\nGiorgio Armani a jeho sexy topy z kolekce pro podzim/zimu 2009.\nčtvrtek 9. července 2009, 9:31\nV médiích bývá Armani titulován jako Poslední císař nebo Velkolepý. Vedle oblečení pro ženy\ni muže navrhuje také dětské oděvy, užité umění či parfémy. Má pověst nekompromisního perfekcionisty, který nařizuje, jak daleko mají být v jeho obchodech od sebe ramínka na šaty.\nV "civilu" je prý ale Armani zdrženlivý - stejně jako jeho styl. Nemá rád novináře a nerad poskytuje rozhovory. Pověstná byla také jeho rivalita a slovní přestřelky s dalším velikánem italské módy - již zesnulým Giannim Versacem.\nArmani bude mít narozeniny: oslaví 75 let\nGiorgio Armani se narodil 11. července 1934 v Piacenze, malém městečku u Milána. Byl vychován v dobrých rodinných poměrech a předurčen k povolání lékaře. Dva roky studií medicíny však stačily k tomu, aby pochopil, že bílý plášť nosit nebude.\nV roce 1957 nastoupil do největšího milánského obchodního domu La Rinascente, nejdříve jako aranžér výloh a posléze nákupčí pánské módy. Zůstal zde sedm let a poté jej do svého ateliéru přijal módní tvůrce Nino Cerruti. Šest let u něj pronikal do tajemství pánské módy a až poté se odvážil na volnou nohu.\nSvoji první kolekci představil v jedné malé milánské kavárničce v roce 1974. "Mám rád, když žena okouzluje diskrétností. O tom, že vešla, bychom se měli dozvědět až později, nikoliv okamžitě při jejím vstupu," přibližuje Armani svoji tvůrčí filozofii.\nSe svým životním partnerem, dnes již zesnulým Sergem Galleottim, o rok později založili firmu Armani. Z ní se postupně stalo celosvětové impérium, které prodává stylové módní zboží od kytic po nábytek.\nJedním ze zlomových okamžiků v Armaniho profesní kariéře byl rok 1980, v němž se na plátnech kin objevil snímek Americký gigolo. Richard Gere zde v hlavní roli zářil v Armaniho saku a spustil tak novou módní vlnu.\n"Sako bylo první věcí, kterou jsem chtěl udělat. Vynalezl jsem typ sportovního saka, které je uvolněné, méně formální, méně upjaté," hodnotí Armani svůj zápis do kroniky módy. Sako pak Armani nabídl i ženám: "Byly časy, kdy se ženy musely oblékat jako muži, aby je brali vážně. Právě tehdy, v 70. letech, jsem vypracoval svůj styl."\nElegance a dokonale vypracované střihy jsou pro Armaniho charakteristické...\nBrzy se Armani stal hvězdou Hollywoodu a velký prostor dostávají jeho návrhy už tradičně při udělování filmových Oscarů.\nKromě řady filmů a divadelních představení se v dalších letech podílel například na kostýmech pro letušky společnosti Alitalia či pro orchestr Claudia Abbada. Navrhl také interiér automobilu Mercedes-Benz CLK 500.\nArmani je velkým fanouškem fotbalu a s fotbalisty rád spolupracuje - v roce 1994 oblékl na mistrovství světa tým Itálie, v jeho reklamních kampaních vystupují anglická módní ikona David Beckham nebo brazilský kouzelník Kaká.\nGiorgio Armani upřednostňuje tlumené barvy, stejně jako v kolekci podzim/zima 2009.\nPoté, co v roce 2006 zemřela modelka Ana Carolina Restonová na anorexii, byl Armani prvním návrhářem, který zakázal vstup na molo extrémně vyhublým modelkám.\nJeden z nejbohatších Italů rád tráví volný čas se svými psy a věnuje se také charitě a ekologii. Loni v červenci převzal z rukou prezidenta Nicolase Sarkozyho nejvyšší francouzské státní vyznamenání a stal se rytířem Řádu čestné legie.


Tvorba webu,Redakční systém,Google zpoplatnil API Maps,PSoIT\nPrvní možnost je aktivovat si free trial verzi Google Maps Key. Po aktivaci s největší pravděpodobností nebudete nejméně rok nic platit. Google dává každému uživateli volný kredit v hodnotě $300. Pro aktivaci free trial načítání map přes API je nutné dát Googlu své platební údaje (platební kartu). Google garantuje, že po zkušební 12 měsíční době nedojde automaticky k placení. Google chce vaši platební kartu, aby se ujistil, že nejste robot. Nebudete účtovaný, dokud neprovedete manuální upgrade na placený účet. Podrobnosti o podmínkách používaní najdete na usage and billing. Free limit popisuje tabulka.


Strolz Evolution C (Comfort) 2021 | HARFASPORT\nStrolz Evolution C (Comfort) 2021\nšedá/černá na prodejně na prodejně na prodejně na prodejně na prodejně na prodejně na prodejně na prodejně na prodejně na prodejně na prodejně na prodejně na prodejně na prodejně na prodejně na prodejně na prodejně na prodejně na prodejně\nLyžařské boty Strolz Evolution C je model pro komfortně orientovaného lyžaře. Více\nSportovně rekreační bota Strolz Evolution C s přepracovanou nártovou částí skeletu pro snazší nazouvání a vyzouvání. Model Evolution nemá tak agresivní náklon a díky tomu je lyžování komfotnější. Nově s přepínáním SKI / GO.\nNová anatomická konstrukce\nSKI/GO - nový mechanismus Lyže / Chůze\nVelikost - 37 až 47,5\nKód produktu 010400978


Hlava uříznutá v kostele, ale motiv je prý stále neznámý...\n29-10-2020 Zpravodajství Nová republika 307\nIvan David 29. 10. 2020 Proboha jen žádnou předsudečnou nenávist, žádný antiislamismus, to byste na rozdíl od uřezávačů hlav byli bez pochyb extrémisty! Ale nedělejte si starosti, Evropská komise, ale i OSN (!) nadále plánují dovoz desítek miliónů migrantů z muslimských zemí do Evropy a Evropský parlament to i nadále podporuje s dvoutřetinovou většinou od Sjednocené levice, přes Zelené (za ČR Piráti), Socialisty a velké části Evropských lidovců a liberálů (Renew). Bude snad ve Francii občanská válka? Muslimové jsou jednotní a odhodlaní, dosud většinová společnost je rozpadlá a pod nadvládou idiotské ideologie. A k tomu se pracuje na odzbrojení občanů. Evropská "elita" se bojí sociální patologii i jen pojmenovat. Jak vystihl Petr Hampl, k válce, i občanské musejí být dvě bojující strany. Jenže tady bojuje jen jedna. Jen debil může radit, že máme počkat, až bude i v "naší" zemi dostatek džihádistů. Do té doby máme odmítat poplašné zprávy. Evropě vládne neuvěřitelná neschopnost a nedostatek vůle k zajištění přijatelné budoucnosti. Pro ni je však východisko jen jedno. Opustit cestu do nebytí, nepřipustit No-go zóny, ani "vyloučené lokality". Zákony musejí být vynucovány, a je-li to nutné zpřísněny! Škůdce, kteří tomu překážejí, je nutné eliminovat. Společnost nemůže existovat jako nahodilý soubor osob, které se starají o svoji dnešní zábavu, ale jako propojená funkční komunita, která se stará o vlastní budoucnost.\nJako z rozvojové země: Měsíc po volbách stále nejsou...\nVedenie Groupe PSA Slovakia a tamojšie odbory sa stále...\nTransaktivisté z LGBT propaguji mrzačení děti, ale...\n„Otrávení“ Skripaľovci nie sú na Novom Zélande, ale stále...\nNepomohlo definitívne ani „hlasovanie akože“? Voľba...\nDraxler v reakcii na informácie o Žigovi: Dúfam, že sa...\nStravenkovému paušálu chybí účelovost. Bez EET ji ale...


Šarlota s kokosovými tyčinkami recept\nŠarlota s kokosovými tyčinkami recepty, které budete milovat. Vyberte si ze stovek receptů na Šarlota s kokosovými tyčinkami, které se vám budou snadno a rychle vařit. Připravte si ingredience a můžete se pustit do vaření Šarlota s kokosovými tyčinkami. Užijte si objevování nových porkrmů a jídel z nejlepších Šarlota s kokosovými tyčinkami receptů z čech i ze světa. Dobrou chuť!\nŽelatinu namočte podle návodu na obalu. V míse smíchejte Pribináčky v kelímku s cukry a borůvkovou marmeládou. Smetanu vyšlehejte, nemusí být...\nPostup přípravy receptu. Ve vodní lázni rozpusťte smetanu s nalámanou čokoládou a cukrem. Odstavte z plotny a při občasném míchání nechte vychladnout.\nNa krém jsem kromě pudinku použila i jednu velkou Lučinu, kterou jsem s pudinkem vyšlehala a krásně to ztuhlo. Po vyklopení jsem pokapala a pomalovala čokoládovou polevou a ejhle - vznikla z toho želvička.\nvíce o Šarlota s kokosovými tyčinkami. 90 minut. Cupcakes s borůvkovým srdcem. Máslo utřete s cukrem a vanilkovými semínky dohladka. Postupně do másla zašlehejte vejce a nakonec mouku předem promíchanou s práškem do pečiva.... více o Cupcakes s borůvkovým srdcem. 50 minut ...\nvíce o Šarlota s kokosovými tyčinkami. 50 minut. Tvarohové bábovičky s bazalkovým… V míse utřete máslo s cukrem a citronovou kůrou. Postupně do těsta zašlehejte vejce a tvaroh. Nakonec už jen krátce vmíchejte mouku s práškem do... více o Tvarohové bábovičky s bazalkovým cukrem. 90 minut. Mangový cheesecake. Sušenky rozmixujte a v misce zalijte rozpuštěným ...\nŠarlota s kokosovými tyčinkami . Komentáře k receptu. Tito kuchaři vyzkoušeli recept: cicolina | 23. 5. 2005 10:48. Jsou moc dobré a já je dělám hlavně na vánoce, do těsta přidávám ještě asi 10 dkg sekaných ořechů nebo rozinek. ...\nVychladlé pyré rozetřeme na první plát, přikryjeme druhým, na to rozetřeme ušlehanou šlehačku s cukrem a přiklopíme posledním plátem. 3 (Navrch Šarlotky je možno ozdobit čokoládovou polevou nebo jen posypat práškovým cukrem.\nKečup promícháme s majonézou, ochutíme citronovou šťávou a solí. Všechno zlehka spojíme.Směs dáme do skleněných pohárů vyložených listy salátu. Ozdobíme čtvrtkami vajíčka, petrželovou natí a podáváme dobře vychlazené. Podělte se s přáteli o recept Podobné recepty. Šunkové kornoutky s houbami alias… Šarlota s kokosovými tyčinkami. Vepřové kotlety v ...\nLístky šalvěje omyjeme a osušíme. Smícháme mouku s pivem, osolíme, opepříme a vmícháme našlehaný bílek. Lístky obalujeme v těstíčku a smažíme v oleji.\nTento recept mám vyzkoušený i s lesními houbami. ( zkoušela jsem hříbky, babky, klouzky, holubinky a minulý rok i bedly, kterých bylo opravdu spousta ) ( zkoušela jsem hříbky, babky, klouzky, holubinky a minulý rok i bedly, kterých bylo opravdu spousta )\nŠarlota s kokosovými tyčinkami. Vepřové kotlety v šunkové omáčce. Vyberte, co chcete vytisknout. Ingredience a postup přípravy Hlavní fotografie Galerie Komentáře. Postup přípravy receptu Vložit do kuchařky. 1. Šunku, kapii, okurky, vejce a jablko nakrájíme na nudličky, přidáme ostatní, vmícháme smetanu, dochutíme a dáme do ledničky vychladit. Kategorie: Předkrmy ...\nNa řepu naskládejte šalotky s kadeřávkem a každý koláč překryjte větším kolem těsta. Povrch potřete vejcem a pečte v troubě 30 minut a poté nechte asi 5 minut odpočinout. Povrch potřete vejcem a pečte v troubě 30 minut a poté nechte asi 5 minut odpočinout.\nPostup přípravy receptu. Z 5 bílků si ušleháme sníh. Vyšleháme žloutky s cukrem a poté přidáme mouku s ušlehaným sněhem. Pečeme na plechu s pečícím papírem na 15O asi 5-10 minut dle zkušeností s pečící troubou.\nČokoládová pěna s kokosovými tyčinkami . Ořechové placičky . Ořechový mls . Ořechové rohlíčky . Ořechový rozkošník . Ořechová pohádka . Ořechový koláč . Ořechový zákusek . Ořechové řezy . Ořechový jablkoň . Jednoduché ořechové rohlíčky . Karamelovo-ořechové řezy . Tématické fráze: žloutkové tyčinky orechove rezy magdalena ledove orechove tycinky ...\nČokoládová pěna s kokosovými tyčinkami . Čokoládová pěna - sladké pohlazení . Jahodová pěna v čokoládovém košíčku . Piškotový zákusek s pěnou . Čokoládová pěna s chilli a pomeranči . Malinová tartaletka s čokoládovou pěnou . Jogurtová pěna s ovocem . Bílá pěna (mousse) Dortíky s pěnou plnou sektu . Nadýchaná Bailey’s pěna . Košíčky s ...\nČokoládová pěna s kokosovými tyčinkami . Čokoládová pěna s chilli a pomeranči . Čokoládová pěna s vanilkou . Jahodová pěna v čokoládovém košíčku . Malinová tartaletka s čokoládovou pěnou . Jogurtová pěna s ovocem . Čokoládová pěna (vegan) Piškotový zákusek s pěnou . Košíčky s čokoládovou pěnou a třešňovou marmeládou . Černobílá čokoládová ...\nČokoládová pěna s kokosovými tyčinkami . Jahodová pěna v čokoládovém košíčku . Piškotový zákusek s pěnou . Čokoládová pěna (vegan) Malinová tartaletka s čokoládovou pěnou . Nadýchaná Bailey’s pěna . Bílá pěna (mousse) Kokosové řezy s mraženými kuličkami . Dortíky s pěnou plnou sektu . Košíčky s čokoládovou pěnou a třešňovou marmeládou ...\nČokoládová pěna s kokosovými tyčinkami . Mrkvové tyčinky . Listové těsto . Listová buchta . Ovocný řez . Ovocné himaláje . Ovocné moučníky . Ovocné košíčky . Ovocné pohlazení . Krabí tyčinky s ananasem . Listové řezy s krémem . Smetanové tyčinky - jemné a křehké potěšení . Listové řezy s drobenkou . Dobroty z listového těsta . Slané tyčinky s tvarohem ...\nČokoládová pěna s kokosovými tyčinkami . Velikonoční mrkvový dort II. Švestkovo-mrkvový perník . Mrkvový perník s povidly . Šátečky z mrkvového těsta . Mrkvové řezy s ořechy . Citronovo-mrkvový koláč / bábovka . Mrkvové minikoláčky s povidly . Mrkvové cookies s ovesnými vločkami . Mrkvový koláč s jablky . Mrkvové šátečky tety Martiny . Vynikající ...\nJablkové müsli řezy s ovesnými vločkami . Višňové řezy s Margot tyčinkou . Kakaovo – kokosové müsli tyčinky s konopným proteinem . Fitness zdravé müsli tyčinky bez přidaného cukru . Banánové tyčinky . Mrkvové tyčinky . Čokoládová pěna s kokosovými tyčinkami . Domácí musli tyčinky bez cukru a mouky . Domácí müsli s medem . Dietní müsli tyčinky ...\nČokoládová pěna s kokosovými tyčinkami . Kynutá bábovka s oříškovo-čokoládovou náplní . Křehký koláč s čokoládovou náplní a šlehačkou . Zapečené čokoládové palačinky s jemnou náplní . Kokosové donuty s čokoládovou polevou . Maková náplň . Listové čtverečky s banánovo - čokoládovou náplní . Kokosový koláč s krémem a čokoládovou polevou ...\nHmotou naplníme cukrářský sáček s hladkou trubičkou nebo do pevnějšího igelit.sáčku a ustřihneme rožek, stříkáme na plech vyložený pečícím papírem rohlíčky nebo tyčinky. Velikost jakou chceme,jako zákusek je děláme větší.\nČokoládová pěna s kokosovými tyčinkami . Ovocný řez s mascarpone . Hruškový dort s mascarpone . Malinový řez s mascarpone . Ovocný zákusek s mascarpone . Krémový pohár s mascarpone . Nashi koláč s mascarpone a mandlemi . Tématické fráze: mascarpone s jahodami jahodový krém s mascarpone jahodovy pohar s mascarpone krém mascarpone s jahodami čim nahradit mascarpone ...\nŽloutky oddělíme od bílků vyšleháme s 50g cukru do pěny. Přilijeme tekutou čokoládu a důkladně promícháme. Do čokoládového krému zlehka vmícháme ušlehanou smetanu.\nPostup přípravy receptu. Oddělte žloutky od bílků, žloutky vyšlehejte ve vodní lázni spolu s cukrem, dokud nevznikne nadýchaná tužší pěna.\nTvarohová pěna s pečeným česnekem a paprikou . Rýžová pěna s ovocem . Šunková pěna s řeřichou . Tvarohové meruňkové knedlíky s čokoládou . Čokoládová pěna s červeným pepřem . Višňová marmeláda s čokoládou . Muffiny s čokoládou . Čokoládová pěna s kokosovými tyčinkami . Banánové řezy s čokoládou . Rybízové řezy s čokoládou . Mini rohlíčky s ...\nPostup přípravy receptu. Smetanu přivedeme k varu a zalijeme jí na kousky nalámanou čokoládu. Dobře vymícháme, přidáme vanilkový extrakt.


Zefill: Polibek pro Annu - Recenze na knihu\nPolibek pro Annu - Recenze na knihu\nČeský překlad: Jana Montorio Doležalová\nRok vydání: 2010, v ČR 2012\nSedmnáctiletá Anna se cítí podvedená. Její rodiče ji totiž posílají na roční studium do Francie - přes půlku planety, do neznámého prostředí, aniž by navíc uměla slůvko francouzsky. Musí tak opustit své přátele, potenciální lásku i veškerá pohodlí amerického života a začít úplně nanovo.\nV romantické Paříži, ve městě, které nikdy nespí, se vrhá do nových vztahů i zkušeností a odhaluje v sobě skryté vlastnosti. A také je tu jeden spolužák, Étienne St. Clair, který se liší od všech chlapců, které kdy Anna potkala…\nJak asi víte, nebo jste z mých recenzí postřehli, nemám ráda příběhy, u kterých dovedu odhadnout děj a které jsou typicky z „červené“ knihovny.\nZa svůj život jsem takových příběhů přečetla asi 5 nebo 6 (maximálně) a bohatě mi to pro utvoření názoru stačilo. Anotace této knihy na první pohled opravdu působí tak, že by se k těmto slaďákům mohla přidat a říkat jim „bratře“, nicméně se nedejte oklamat. Polibek pro Annu je opravdu velmi kvalitní, pěkně napsaná, odpočinková kniha, která vás pohladí po duši.\nPolibek pro Annu jsem četla asi zhruba před půl rokem, nicméně i po takové době se můj postoj k ní nezměnil a velmi ráda na ni vzpomínám. Jsem dokonce přesvědčená, že si ji přečtu minimálně ještě jednou.\nA proč? Ve zkratce: je to NEUVĚŘITELNĚ POHODOVÁ kniha. Když jsem si přečetla prvních pár stran, říkala jsem si, že to bude asi jen tak nějaká další „romanťárna“ a že mi splyne s ostatními, jenže se tak nestalo. Čím dál jsem četla, tím víc jsem jí byla okouzlená a tím více se mi líbila.\nStephenie Perkins má velmi – OPRAVDU VELMI - milý styl psaní, který jsem si rychle oblíbila a dosud si jej nemůžu vynachválit. Samozřejmě že se i zde našlo „pár jasných prvků“ – koneckonců opravdu to JE román, ale mě to ani nějak moc nevadilo. Po celou četbu jsem se tak nějak usmívala, užívala jsem si každé slovo, a úplně nejlépe svoje pocity vystihnu asi tím, když napíšu, že jsem se v přítomnosti této knihy cítila tak moc dobře, jak se to hned tak jiné knize nepovedlo. Ze stránek na mě doslova sálal klid, pohoda, radost, romantika, humor a pozitivní nadhled.\nPoté, co se v příběhu objevily určité dějové zvraty, se mi ten pocit pohody vytratil, avšak sotva je hrdinové nějak zdolali a poprali se s nimi, zase se ke mně vrátil.\nMusím též přiznat, že Polibek pro Annu byla asi první kniha, která ve mně skutečně PROBUDILA touhu podívat se do míst, na nichž se příběh odehrává - tedy do Francie a Paříže. Neskutečně jsem si užívala popisy všech krásných míst a památek, které Anna navštívila, a pevně doufám, že se na ně také jednou budu moci podívat a prohlédnout si je na vlastní oči.\nDěj příběhu tedy pěkně plynul, žádné zdržovačky a natahovačky, stále pěkně vpřed bez nějakých „trapností“ anebo kdy bych si přála, aby se už něco začalo dít. Nasmála jsem se také dost, což u knih obzvláště oceňuji a líbily se mi charaktery postav. Žádní papíroví hrdinové, kteří dělají věci pro efekt, ale reálné postavy se vším, co k tomu patří – radostmi, bolestmi, chybami a možností nových začátků.\nNa Annině postavě se mi líbilo, že opravdu nebyla dokonalá, jednak co do vzhledu tak co do chování. Byla mi sympatická její odvaha, střelenost, láska k filmům a chuť něco dokázat, snaha pomáhat druhým a dobrá nálada.\nA opravdu musím přiznat, že si mě zcela získal Étienne St. Clair :-) Navíc už jen to jméno hrozně dobře zní! Tak… tak… francouzsky :D Dostal mě svým šarmem, o který se navíc ani nemusel nějak snažit, vtipem, dobrotou, a stejně jako u Anny, ochotou pomáhat. Trochu mě iritovala jeho nerozhodnost a chození kolem horké kaše (sem tam), ale co bychom chtěly po chlapech, že, děvčata? ;-)\nPokud bych knihu hodnotila jen mezi romány a měla jedno měřítko pro ně a další pro jiné žánry, dala bych hvězd 5, ale jelikož hodnotím (nebo se o to opravdu snažím) všechny stejným metrem, dávám 4.\nNa další knihu od Stephanie Perkins – Lola a klud od vedle – jsem se moc těšila, a jak se mi líbila, se můžete dočíst v recenzí.\nVřele vám tuto knihu doporučuji. Pěkný příběh, romantika, humor a krásná Paříž. Navíc postavy jako Anna a Étienne… no, co dodat? Neváhejte a přečtěte si to! ;-)\nChvíli nato mě to už nudí a vyhledám si něco o Koření vášně. Než se dám do psaní eseje, chci se ujistit, že mi nic neuniklo. Má se to odevzdávat až za dva týdny, ale právě teď mám spoustu času. Jako každý večer.\nBla bla bla. Nic zajímavýho. A zrovna se chystám zkontrolovat si ještě jednou e-maily, když na obrazovce vyskočí tenhle úryvek: Žár je v celém románu symbolem sexuální touhy. Tita může kontrolovat žár ve své kuchyni, avšak oheň uvnitř jejího těla má sílu jak posilující, tak i zničující.\n„Anno?“ Někdo zaklepe na moje dveře a já leknutím vyskočím ze židle.\nNe. Ne někdo. St. Clair.\nNa sobě mám starý triko s Mayfieldský mlíkárny ozdobený žlutohnědým logem s krávou a sytě růžový flanelový spodky od pyžama, posetý obrovskýma jahodama. A nemám ani podprsenku.\n„Anno, já vím, že tam jsi. Vidím světlo.“\n„Vydrž vteřinu!“ vyhrknu. „Hned jsem u tebe.“\nSáhnu po svý černý mikině s kapucí, a než otevřu trhnutím dveře, zapnu krávě přes obličej zip.\n„Čausorrynezlobse. Pojď dál.“\nNechám dveře dokořán, ale St. Clair v nich chvíli postává a jen na mě zírá. Nevím přesně, jak se tváří. Pak se uličnicky rozesměje.\n„Ne, myslím to vážně. Roztomilé.“\nA i když asi ne dost roztomilý, aby si myslel, že chce opustit svou přítelkyni a začít chodit se mnou, něco se ve mně zatřepotá. To ta „posilující a zničující síla“, kterou znala tak dobře Tita de la Graza. St. Clair se postaví do středu mýho pokoje. Poškrábe se na hlavě a přitom se mu na jedný straně vytáhne tričko. Odkryje se mu tak kousek obnaženýho břicha.\nPfffuuu! Zažehne se můj vnitřní oheň.\n„Tady je to fakt… éhm… čisté,“ řekne.\nPššš! Požár uhašen.\nVím, že mám pokoj uklizený, ale ještě jsem si ani nekoupila čistidlo na okna. Kdokoliv moje okna naposledy umýval, vůbec netušil, jak se to dělá. Správě se má pokaždé stříknout jen trošičku čistícího prostředku. Většina lidí toho vystříkne moc najednou a pak to steče do rohů, což se těžko suší a zůstávají po tom čmouhy nebo vlákna…\n„Jo. Skoro až hrozivě.“\nSt. Clair se prochází po místnosti a zvedá věci a zkoumá je přesně tak, jak jsem to dělala já v pokoji Meredith. Prohlíží si sbírku figurek banánů a slonů, kterou mám vystavenou v řadě na toaletním stolku. Vezme do ruky jednoho skleněnýho slona a tázavě nadzvedne obočí.\n„To je moje přezdívka.“\n„Slon?“ Potřese hlavou. „Promiň, to nechápu.“\n„Anna Oliphantová. ‚Banana Elephant.‘ Sbírá je pro mě moje kámoška a já pro ni zase sbírám modýlky mostů a sendvičů. Ona se jmenuje Bridgette Saunderwicková, říkám jí Bridge, jako most,“ dodám.\nSt. Clair odloží skleněnýho slona a očima bloumá po mým psacím stole.\n„A to ti může říkat Slone kdokoliv?“\n„Je to Banana Elephant. A ne. Rozhodně nemůže.“\nVystavila zefill v 16:00\nŠtítky: 4 hvězdy, nakladatelství CooBoo, recenze na knihu, stephanie perkins\nUnknown 15. února 2014 16:08\nDocela si mě teď na knihu navnadila, teď bych si ji nejradši přečetla :D\nzefill 15. února 2014 16:11\njá myslela, že tahle kniha už je tak "profláknutá", že už ji museli číst všichni :D každopádně ale určitě stojí za pozornost ;-)\nUnknown 15. února 2014 20:03\nTento typ kníh veľmi nečítam, ale siahla by som po nej už len kvôli Parížu :ň, no možno raz. Veľmi pekná recenzia a ďakujem za pozitívny komentár. Budem sa snažiť všetko naštartovať čo najskôr :).\nzefill 15. února 2014 20:11\ntaky díky za komentář! :-) filmy i knih odehrávající se v Paříži mají vždycky nějaké "navíc" kouzlo, takže třeba tě to překvapí :-)\nvěřím, že se ti vše povede nastartovat brzy ;-) však uvidíš ;-)\nŠárka S. 17. února 2014 20:16\nTohle bylo takové miloučké čtení, u kterého jsem se usmívala snad o začátku do konce :)\nzefill 17. února 2014 20:32\ntak to jsem ráda, že měl na knihu někdo další stejnou reakci jako já :-)\nwayllcuonsach@gmail.com 17. února 2014 21:56\npřesně jak říkáš, myslela jsem si o ní totéž co ty :) ale už dlouho jsem díky samým kladným recenzím rozhodnutá si ji přečíst :) pěkný článek! :)\nzefill 17. února 2014 22:01\nděkuji :-) určitě to zkus, věřím tomu, že nebudeš litovat. Stephanie Perkins je skvělá autorka a i její druhá kniha se mi moc líbila ;-) takže kudy chodím, tudy doporučuju :D\nAnonymní 23. dubna 2014 15:24\nTeď jsem dočetla a je fakt super. Jen nevíte někdo , kde bych sehnala film ? Dík ;)\nzefill 23. dubna 2014 15:33\njsem moc ráda, že se ti kniha líbila :-) ale nevím o tom, že by byl natočený nějaký film právě na motivy Polibek pro Annu. myslím, že ještě není ani v plánu, že by ho někdo natáčel :-/\nAnonymní 23. dubna 2014 16:52\nno já jsem se právě koukala a jeden natočenej byl a dokonce jsem na něj našla i trailler :), ale víc jsem toho bohužel nenašla :(\nzefill 23. dubna 2014 17:03\nno, opravdu jsem se dívala na youtube i CSFD a nic jsem nenašla :-( nebyl to náhodou fanmade trailer? fanoušci knih jsou někdy velmi kreativní a vytvoří třeba sami trailer k filmu a někoho pak úplně zmatou. taky se mi to někdy stalo, že jsem viděla trailer a myslela si, že je to fakt film a on je to fanouškovský trailer...\nAnonymní 23. dubna 2014 17:36\nA tohle je taky fanouškovský http://m.youtube.com/watch?v=q6Xe2lbt1lk ?\nAnonymní 23. dubna 2014 18:44\nA nebo tohle http://m.youtube.com/watch?v=MEHEfxNBtV0\nzefill 23. dubna 2014 19:08\nten 1. je knižní trailer - takže trailer, který má navnadit čtenáře, aby si přečetli knihu a ten 2. je fanouškovský trailer, který vytvořila jedna holčina a dala na youtube. jinak to poskládala z filmu LOL, tady se na něj můžeš mrknout na CSFD, ale s knihou Polibek pro Annu to nemá nic společného :-(


Změřená: Česká golfová republika | Na vzduchu - cyklo & golf & spol. [Andrej Halada] Na vzduchu – cyklo & golf & spol. [Andrej Halada]\nZměřená: Česká golfová republika\n(GOLF) Před pár lety jste se v našich médiích mohli dočíst, že se naše země mění na Českou golfovou republiku, protože krajinu čím dál více pokrývají ferveje a greeny. Novináři se chytili atraktivního tématu, mýtus byl vytvořen a věci neznalí čtenáři mohli být znepokojeni.\nSkutečnost je ale úplně jiná. Golfové areály se dnes staví sporadicky a ty, které existují, nezabírají ani jednu desetinu procenta z plochy země. Pojďme se na problematiku golfového prostoru i související environmentální otázky podívat blíže.\nPark i příroda\nJe golfové hřiště přírodním prostorem, anebo civilizačním výtvorem? Zkuste se nad věcí hlouběji zamyslet a zjistíte, že neexistuje jednoznačná odpověď. Původní skotské linksy byly ryze přírodním místem, do něhož člověk zasahoval minimálně. Voda na zavlažování trávy přicházela z nebe, trávu stříhaly ovce spásáním, bunkry vytvořily také ovce, když trávu vyležely až na písečný podklad. Golf v této podobě, tedy od konce středověku až do 19. století, byl ekologicky naprosto čistou a soběstačnou činností.\nDnes je situace úplně jiná. Hřiště bez umělých závlah a velké spotřeby vody je nekonkurenceschopné. Stavba greenů, modelace fervejí, vznik nádrží, to vše je technologicky složité a vyžaduje těžké stroje. Údržba je každodenní, technika spaluje mnoho nafty. Každé hřiště má budovu klubovny, servisní zázemí, některé mají spoustu asfaltových cestiček, také velkou plochu parkoviště atd.\nTvrdit, že golfové hřiště je příroda, není rozhodně celá pravda. Je spíše typem přírodního parku, civilizačním prvkem, sportovištěm stejným jako například areál pro sjezdové lyžování. Jeho základem je sice příroda, ale podmínkou existence je pravidelná lidská aktivita, údržba. Hřiště na rozdíl od přírody nemůže existovat samo o sobě, nezávisle na lidech.\nVýhodou golfového areálu oproti jiným stavbám je však to, že je snadno a rychle revitalizovatelný. To v případě obytných, výrobních či skladovacích ploch rozhodně neplatí. Golfové hřiště neudržované a dané všanc přírodním procesům se brzy změní z pěstěného parku v „divoký“ luční prostor. Ovšem i desítky let poté, co hřiště zanikne, je jeho někdejší existence stále patrná. Pokud jste okolo roku 2000 šli poblíž klánovické golfové klubovny, nemohli jste přehlédnout pozůstatky po hřišti, které tu už skoro padesát let nebylo v provozu.\nKolik prostoru golfové hřiště potřebuje a kolik zabírá? V České republice je v současnosti 104 znormovaných golfových hřišť, z nichž 49 má 18 (nebo 27 či 36) jamek, zbytek má 9 (nebo 6) jamek. Existuje přitom další patnáctka hřišť neznormovaných, obvykle s třemi, šesti či devíti jamkami (Benecko, Morcinov, Severák, Nový Berštejn, Malý Texas atd.).\nVelikost prostoru hřiště vždy vychází z počtu jamek a jejich délky. Má-li mít hřiště 18 jamek, par 72 a pět druhů odpališť včetně mistrovských (tím pádem délku okolo 6,5 km), nároky na prostor rostou. Naopak devítka s parem 68 či nižším a dvěma typy odpališť bude vyžadovat plochu výrazně menší.\nDvě hlavní tabulky u tohoto článku ukazují, jakou plochu mají některé golfové areály v České republice. Údaje jsou zjištěny prostřednictvím programu Daftlogic, aplikace vypočítala plochu s možnou odchylkou cca 5%. Jedná se o celkovou rozlohu areálu včetně tréninkových ploch (driving range a plochy pro nácvik krátké hry).\nPro devítky i osmnáctky platí, že velikost areálu odpovídá typu hřiště. Celkem 33 hektarů potřeboval devítijamkový Terezín, což je hřiště výrazně sportovní, s celkovým parem 72 a dlouhými jamkami. Naopak domácká Osyčina u Chocně má na 10 hektarech par pouze 62 a celkovou délku jamek 3 214 m (při hře 2×9). Rekreační Stará Boleslav má na 18 hektarech par 68 a délku 4 642 metrů. Praha-Motol, což je typické městské hřiště (tedy spíše stísněné), má plochu také 18 hektarů, par 70 a délku 5 606 m.\nPředevším rekreačním golfistům určené osmnáctky Čertovo Břemeno, Lázně Bohdaneč, Alfrédov či Mladé Buky jsou méně rozlehlé, obvykle do 50 hektarů. Původně také vznikly jako devítijamkové hřiště, ke kterému byla dostavěna druhá devítka. Větší areály byly naopak od počátku koncipovány už jako osmnáctijamkové a s dlouhými jamkami. Sportovně špičková hřiště jako Kunětická hora, Casa Serena nebo Albatross mají plochu minimálně 80 hektarů.\nPrůměrné devítijamkové hřiště v České republice zabírá plochu o velikosti zhruba 20 hektarů, u osmnáctijamkového hřiště je to 70 hektarů. V obou skupinách samozřejmě najdeme areály menší, naopak maximální rozloha pro osmnáctijamkové hřiště se pohybuje u hranice 100 hektarů.\nKolik plochy tedy všechna golfová hřiště v České republice zabírají?\nBudeme-li počítat za průměrnou rozlohu devítijamkového hřiště 20 hektarů, u osmnáctijamkového 70 hektarů, pak se jedná o celkovou plochu 4 530 hektarů (3 430 ha u osmnáctijamkových a 1 100 u devíti nebo šestijamkových hřišť). To je zhruba 45 kilometrů čtverečních. Tato plocha představuje pouhých 0,057 % rozlohy České republiky. Lze si ji představit jako obdélník o rozloze 5×9 kilometrů. To je docela malý prostor.\nMinisterstvo životního prostředí přitom uvádí, že pokud jde o zábor zemědělské půdy v České republice, tak celková výměra zemědělského půdního fondu (ZPF) postupně klesá. Jen v jediném roce 2013 poklesla o cca 4 500 hektarů – tedy o stejnou plochu, jakou zabírají všechna golfová hřiště v Česku vybudovaná za více než dvacet let. Přibližně polovina záboru ZPF nastává v důsledku transformace půdy na zastavěné a ostatní plochy. Ty dnes zaujímají 10,6 % území ČR. Jejich rozsah se zvýšil v období 2000-2013 o 3,5 %.\nRočně je tak zabráno 2 400 hektarů zemědělské půdy, která je zastavěna a tím pádem „ztracena“. Nejčastěji se staví rodinné domy, ale také velkosklady atd. Jen v letech 2000-2013 bylo zastavěno přes 21 000 hektarů (210 km²) zemědělské půdy. Celkově je dnes zastavěno v Česku přes 8 350 km². Srovnejte to se 45 km² stále zelené, nikoli betonově šedivé plochy všech golfových hřišť v ČR.\nNejde jen o to, jakou plochu hřiště zabírá, ale také o to, kde se nachází. Podstatou golfu je hra sama, ale zároveň je důležitým prvkem i pobyt člověka v krajině, v území bez rušivých civilizačních jevů. Investoři golfových hřišť se proto většinou snaží, aby daný prostor měl svoji přírodní hodnotu.\nVedle esteticko-přírodních kvalit však hraje roli i ekonomika. Provozovat golfové hřiště by mělo majitelům přinášet zisk, či alespoň nepřinášet ztrátu. Golfisté pocházejí především ze středních a vyšších příjmových skupin, a ty žijí hlavně ve větších městech. Hřiště proto musí být blízko svým zákazníkům. Obvykle se udává, že hráč by neměl automobilem na golfové hřiště jezdit déle než 30 minut.\nPři výběru místa pro hřiště tedy vždy dochází k esteticko-ekonomickému kompromisu. Protože přírodně cenné lokality nebývají v blízkosti velkých aglomerací, částečně se tím redukuje přirozená snaha investora vybudovat hřiště tam, kde je příroda nejcennější a nejhezčí. V českém prostoru se to týká například horských oblastí. V nich ekonomiku areálu může komplikovat i chladnější klima, které hrací sezónu významně krátí.\nČistě ekonomický zájem pak velí stavět hřiště rovnou ve městech a poblíž nich. To se také děje. V Praze a Středočeském kraji je v současnosti 26 z celkových 104 golfových hřišť České republiky, tedy zhruba 25%. V této oblasti také žije přes 2 550 000 obyvatel. Naopak nejméně lidnatý kraj, Vysočina (510 000 obyvatel), disponuje pouze dvěma areály. Příklad ze zahraničí: v oblasti Londýna a širším okolí najdeme přes 400 golfových hřišť, což je přes 20% hřišť celé Anglie.\nJak v cizině?\nPorovnejme počet hřišť v České republice a ve vyspělých evropských zemích, kde golf hraje alespoň 0,1% z celkové populace. Tabulka je seřazena nikoli podle absolutního počtu hřišť v dané zemi, ale podle toho, kolik kilometrů čtverečních rozlohy země připadá na jedno hřiště. Pořadí tedy ukazuje, jak „zahuštěné“ je území dané země z hlediska výskytu golfových areálů.\nS největším počtem areálů ve vztahu k rozloze dané země je možné setkat se v golfově nejtradičnějších zemích, tedy v Anglii, Skotsku či Irsku. Nadprůměrný počet golfistů v populaci dané země nalezneme ve Skandinávii, ovšem zde – s výjimkou Dánska – připadá jedno hřiště na více než 1 000 km². Je to dáno především velkou rozlohou daných zemí. Jenže nemalá plocha severských zemí je pro zřízení golfového hřiště nevhodná, hřiště jsou koncentrována do jižních částí. V případě Dánska, jehož krajinný charakter je kontinentální, pak také připadá jedno hřiště na 229 km², což je z hlediska ostatních evropských států nadprůměr.\nČeská republika je v celkovém počtu hřišť zatím v poslední třetině tabulky, ovšem z hlediska poměru počtu hřišť a rozlohy země jí náleží desáté pořadí, tedy v polovině tabulky. Jedno hřiště připadá na 758 km², tedy na oblast velikou 38 x 20 kilometrů. To zhruba odpovídá jednomu menšímu okresu – např. Kolín, Nymburk, Přerov atd. V Rakousku, které je jen o málo větší než Česká republika a kde je golfových hřišť o třetinu více než u nás, připadá na jedno hřiště v průměru oblast veliká 537 km².\nVztah plochy České republiky a počtu golfových areálů se nevymyká z evropského průměru. V golfově tradičních zemích se lze setkat s hřišti v mnohonásobně větší míře. Přitom průměrná rozloha golfového areálu je v západních zemích vyšší než v Česku, protože v zahraničí je asi jen čtvrtina areálů devítijamkových a zbytek osmnácti a vícejamkových, zatímco v Česku je tento poměr půl napůl.\nZatím se proto nemusíme obávat, že České republice hrozí nadměrná golfizace krajiny. Na rozdíl od prostorově rovněž náročných areálů pro sjezdové lyžování, které se musí koncentrovat pouze do horského prostředí, což je v Česku relativně malá část území, je také golfový areál možné postavit v nesrovnatelně širším spektru typů krajiny. A to dokonce i v těch místech, která už svůj původní přírodní charakter ztratila. To je také ta vůbec nejlepší cesta.\nTab 1: Rozloha některých areálů s devíti jamkami (v hektarech)\nHarrachov (nemá driving range) 11\nStará Boleslav 18\nPraha – Motol 18\nPraha – Hodkovičky 24\nSvobodné Hamry 27\nTabulka 2: Rozloha některých areálů s osmnácti a více jamkami (v hektarech)\nČertovo Břemeno (18) 37\nLázně Bohdaneč (18) 41\nAlfrédov (18) 49\nMladé Buky (18) 52\nMariánské Lázně (18 plus 9 jamek akademie) 64\nBeroun (18) 65\nMladá Boleslav (18) 65\nPraha – Černý Most (18) 66\nPlzeň – Dýšina (18) 67 (včetně 15 ha lesa a prům. ploch v areálu)\nYpsilon (18) 82\nAlbatross (18) 83 (včetně 5 ha servisních ploch a vodní rezervoár – vedle hranic hřiště)\nCasa Serena (18) 83\nBeřovice (18 plus 9 jamek akademie) 86\nZbraslav (19 plus 8 jamek akademie) 88\nDarovanský Dvůr (27) 89\nKunětická Hora (18) 97 (včetně jezera v areálu o ploše 15 ha)\nBrno – Kaskáda (27 plus 6 jamek akademie) 105\nKarlštejn (27) 112\nNová Amerika (27) 123 (včetně 8 ha jezdeckých stájí a volných luk)\nČeladná (36) 125\nKonopiště (45 – 2×18 plus 9 veřejného hřiště) 133\nTabulka 3: Evropské země a poměr jejich rozlohy k počtu hřišť\nZEMĚ JEDNO HŘIŠTĚ NA DANÝCH KM² POČET HŘIŠŤ V ZEMI ROZLOHA ZEMĚ V KM² % GOLFISTŮ Z POPULACE\n4. Nizozemí 181 229 41 526 2,30%\nČlánek vyšel v časopisu Golf Digest