Hejno bez ptáků - jak kniha četla mě - Pozor nekonečno → Pozorné konečno\nDílo okamžiku, bez úprav, je mi blízké. Miluji jazz, v němž je schopnost – a nezbytnost – improvizace pro mě většinou zajímavější, než danost a racionální promyšlenost jiných žánrů. Umění vytvořit umělecké dílo tady a teď, naživo, bez možnosti dodatečných úprav, je dar od Boha. Zároveň si ale hýčkám hluboce propracovaná díla, která dala svým tvůrcům zabrat. Goethe psal Fausta 60 let. Pokaždé samozřejmě pracoval jen na určité části svého majstrštyku, nicméně i tak je to extrém. Něco takového se ale za rok nebo dva napsat nedá.\nMám rád kousky z obou šuplíků – jednorázové rychlovky i vyzrálá veledíla. Problém je, že poslední roky nenacházím taková, která by mne fascinovala tak jako dřív. Nepočítám-li romány, dostaly mne před pár lety Juráčkovy Deníky – ale ty jsem nedočetl, jak moc mi připomínaly mé tehdejší strasti – a pár skvělých knih dalších žánrů. Jenže po pořádných románech, které vás (“vámi” já myslím sobecky sebe) totálně pohltí, jako by se slehla zem. Vím, že z velké části je chyba na mé straně; život, práce, povinnosti, roztěkanost, šalba informačních technologií, to všechno mě semlelo, vyždímalo a otupilo.\nMí přátelé dobře vědí, že už roky hledám onu ultimátní knihu, která mě osloví tak, že pro mě ve chvílích rozkošnického čtení bude důležitější než všechno kolem mě; dřív jsem to tak míval. Dostávám tipy. Na pivu, na sociálních sítích, občas něco zachytím v novinách, na webu či dokonce v rádiu, mám kamarádku v Městské knihovně, která se za ta léta, co se známe, už naučila trefovat do mého vkusu a přitom (přesto) mě vzdělávat a posunovat mé omezené hranice. Ale nikdy to není úplně ono. Částečně jsem se smířil s tím, že je to asi i věkem, sčetlostí a zkušenostmi, prostě už u mě nic nemá takovou šanci, jako když mi bylo čtrnáct, přečetl jsem padesát knížek za prázdniny a každá druhá byla ta nejlepší ever, nebo ve dvaceti, kdy jsem projel komplet knihovnu Anglistiky a amerikanistiky v Olomouci.\nTam jsem ostatně objevil zatím poslední knihu, která mě vzala za srdce, Fowlesova Mága. Pokud mě čtivo pohltí, je to proto, že v něm nacházím paralely s vlastním životem. Někdy se takové události odehrají teprve po dočtení a pak je to zážitek na druhou.\nV Mágovi jsou důležité postavy dvou překrásných blondýnek, téměř identických dvojčat, s nimiž se hlavní hrdina, pětadvacetiletý učitel angličtiny Nicholas Urfe, setká na jednom řeckém ostrově, kde zažije něco, co s ním dost zásadně zacloumá.\nMága jsem četl v roce 1999. O tři roky později mě dvě překrásné blondýnky, téměř identická dvojčata, pozvala na dovolenou k moři. Coby pětadvacetiletý učitel angličtiny jsem se tam s nimi vydal a společně jsme zažili něco, co s námi dost zásadně zacloumalo.\nTak třeba takové paralely mám na mysli.\nFowles psal své mistrovské dílo dvanáct let a na mě žádná jiná kniha celou tu dekádu a půl, která od mého prvního čtenářského setkání s ním uběhla, nezapůsobila tak mohutně jako Mág. A to je to kniha mnohem starší než já.\nLoni začátkem října jsem se dozvěděl, že mladý český autor, Filip Doušek, zanedlouho vydá svůj knižní debut, román Hejno bez ptáků, který psal také dvanáct let. To je asi 9000x déle, než jak dlouho tvořil svou knížku Formánek.\nO ději románu Doušek neprozrazoval nikde nic konkrétního (a dobře dělal), ale i to málo, jímž svou knihu nápaditě propagoval, na mě zapůsobilo natolik, že jsem ho kontaktoval s prosbou o recenzní kopii.\nFilip Doušek, mladý český spisovatel\nFilip mi knihu přislíbil a jakmile vyjela z tiskárny, vlastnoručně mi ji poslal na mou českou adresu; notabene tak, aby mě zastihla doma na Mikuláše. Přiložil vychytanou navštívenku (založenou na obsahu a grafice knihy) a popřál mi “hezký čtení”. Tomu říkám, panečku, kontakt se čtenáři na jedničku s hvězdičkou!\nAutentická zpráva z Hejna\nKnihu Hejno bez ptáků jsem začal číst v noci na pondělí 10. prosince. No, knihu… Ony jsou to vlastně knihy dvě. Jedna tenká, černá, nazvaná prostě Kniha a druhá tlustá, bílá – ta má název Příběh.\nJednu z nich jsem si vybral jako první, aniž bych nad tím nějak zvlášť uvažoval – autor nechává tuhle volbu na čtenářích. Než jsem se začetl, napadlo mě, že bude-li se mi celé Hejno líbit, příště si je dám v opačném pořadí (když jsem o něco později četl tu “druhou”, došlo mi, že by je šlo číst i střídavě). Nakonec jsem ale změnil názor, viz níže.\nO čem vlastně Hejno bez ptáků je? V anotaci se můžete dočíst o tom, že jde o román o západní civilizaci a její slepé skvrně. Taky v ní najdete základní osu příběhu, v níž Adam, doktorand statistiky v Cambridge, zkoumá spojitosti různých jevů na celém světě, chodí s punkerkou Ninou a místo kýženého kosmického řádu začíná nalézat své stovky let staré portréty. Dočtete se i, že se příběh odehrává nejen v Cambridge, ale taky v Praze, Japonsku či v Indii. Víc popis knihy neprozrazuje a já znovu opakuji, že je to dobře.\nČím hlouběji jsem se do příběhu začítával, tím víc jsem nabýval jistoty, že by bylo vůči Hejnu neuctivé prozrazovat cokoli z jeho obsahu. Že ona zkušenost tenhle román si přečíst je mnohem, mnohem cennější, než jen vyzobání hlavních bodů děje do čtenářského deníku.\nPrvní, co člověka při čtení Hejna trkne do očí, je Filipova úžasná práce s jazykem. Byl to zážitek, knihu číst, kochat se chytrými, zvukomalebnými obraty, rytmem a vyzrálostí textu. Pokud jsem měl strach, aby do jisté míry životní dílo Filipa Douška nebylo jen něco jako plagiátorský “opus” jednoho ze dvou hlavních hrdinů McEwanova nelítostného Amsterdamu, hned na prvních stránkách knihy se tyhle obavy rozptýlily. Mistr Doušek prostě a jednoduše umí psát. A když píšu umí, tím myslím UMÍ.\nKnihu (míněny oba svazky) jsem nakonec četl čtvrt roku. Během té doby jsem se úzkostlivě vyhýbal všem recenzím či článkům, které by snad zmínily něčí dojem z ní. Pokud recenzenti během té doby autora ukřižovali, nejsem tím nikterak zatížený.\nJak je možné, že jsem Hejno bez ptáků četl tak dlouho? Nebavilo mě až zas tak moc? Nedalo se jím proletět? Nedokázalo mě vtáhnout natolik, abych v něm neproležel týden, který by na pročtení pár stovek stran textu stačil?\nPrávě naopak. Hejno bez ptáků Filipa Douška mě pohltilo, pozřelo a absorbovalo. Hned od prvních společných okamžiků. Je to natolik mimořádné a unikátní dílo, že jsem nechtěl dělat nic jiného, než si číst. Ale nešlo to. Ta kniha je natolik hutná a po vazbu naplněná poznáním a úvahami, že jsem ji musel pravidelně odkládat – proto, abych o ní dál přemýšlel. Jeden moudrý člověk, můj hudební guru a pravděpodobně největší jazzový aficionado v Česku, mi jednou – poté, co mě zásobil kompakty na měsíce dopředu – napsal, že je “nehygienické hltat umění, které vznikalo dlouhá léta”. A to přesně platí i pro Hejno, které s výše zmíněnými Faustem i Mágem zdaleka nemá společnou jen dlouhou dobu vzniku…\nNevím, co by se bylo stalo, kdybych byl román neodkládal: Hejno bez ptáků je natolik zásadní a naléhavá kniha, že jsem z ní i tak nemohl spát. Každý jednotlivý den, resp. spíš večer či noc, kdy jsem si kus Hejna přečetl, jsem nedokázal usnout celé hodiny. A pokud jsem nakonec přece jen zabral, zdálo se mi o něm. Nejintenzívnější to bylo kolem Nového roku – možná proto, že 1. ledna jsem se narodil a kniha mě inspirovala i k zamyšlení nad mým současným životem a bilancování toho předchozího.\nUdálosti a úvahy z románu mi neustále probíhaly hlavou, na knihu jsem myslel ve dne v noci a myšlenky na ni mi rotovaly v Hejnem nabuzeném mozku jako zběsilé po většinu těch tří měsíců četby. Když jsem dočetl (pro mě) první díl, naordinoval jsem si několikatýdenní přestávku a během ní přečetl pár lehčích knížek. Třeba Nesbøho, kterého jsem pak souhrnně recenzoval tady. Myšlenky na Hejno bez ptáků stejně zůstávaly v hlavě, nechtěly ven a o zapomnění nemohlo být ani řeči. Autor se mě tou dobou nenápadně zeptal, jak jsem s Hejnem daleko. Vysvětlil jsem mu své pauzírování a on chápal, že mi jeho dílo dává zabrat. Vyjádřil i radost nad tím, že kniha dokáže být pro někoho tak zásadní a přidal jisté varování a přání “hodně štěstí na cestě”.\nCesta knihou je nádherná, úžasná, nezapomenutelná. Román je natolik propracovaný, že mě mnohokrát napadla kacířská myšlenka, kam teď ještě může podobný druh literatury dojít, kam může směřovat, když v-tom-Hejnu-je-ty-vago-prostě-všecko. (Samozřejmě, že není. Ale působí to tak a to je sakra vzácné umění, takhle psát.)\nUž dlouhatánskou dobu mě žádný český a vlastně ani světový román takhle za srdce nevzal. Kdyby jen za srdce – to, co kniha dělá s hlavou čtenáře, s jeho mozkovými závity, nemá obdoby. Hejno je mistrovské dílo génia, který dokáže do myslivny čtenářů zasadit taková semínka myšlenek, paradoxů, pochyb a výzev, že vám z hlavy za chvíli trčí koruny stromů poznání na všechny strany. A jejich kořeny tam uvnitř, v náhle osvíceném stínu, jsou hladové, chtějí víc.\nSvětový román světového spisovatele\nSkutečnost, že se mi román Hejno bez ptáků dostal do ruky, cítím jako privilegium. Mám obrovskou radost, že jsem na tak velkolepou knihu nemusel čekat dalších padesát let, že jsem se jí vůbec dožil, ba dokonce, že ji napsal můj vrstevník, což je tak trochu zázrak. Čekal jsem, že se mi Hejno bude líbit, ale že překoná má nejodvážnější čtenářská přání, to bych si byl nepomyslil.\nAutorovi jsem slíbil recenzi, ale čím víc jsem se do knihy začítal a přemýšlel o ní, tím spíš jsem nabýval jistoty, že sebelepší okecávačka dokáže té kráse jen ublížit, že na tenhle román prostě nelze napsat “kritiku”, že by to bylo neuctivé nejen k délce jeho vzniku, ale i k výslednému obsahu.\nOna to totiž vůbec není jen obyčejná kniha. Dělala mi neuvěřitelné věci. Opět po letech se opakovaly určité události a na povrch vyplývaly paralely s mým vlastním životem. Záhady, jimž (hlavní hrdina či antihrdina) Adam, arogantní intelektuál, chce přijít na kloub, některé z jeho zážitků, nepochopení, prozření či zkušeností; postava Niny, její názory a přístup k životu, lásce i sexu; hry, které hraje Markýz, další z postav; spousta drobnějších epizod či osudů – to všechno se nějakým způsobem napojovalo na mou životní cestu. Přestože jsem úplně jiný typ člověka než hlavní hrdina, s jeho způsoby myšlení a komunikace v konkrétních situacích mám dost styčných ploch. Jaký já býval mistr okázalých gest, prokazujících údajnou lásku k milované ženě – a proti Adamovi jsem byl ještě břídil. Někdy v průběhu čtení mi došlo, že druhá dekáda mého života byla vlastně kombinací dvou postav: Adama a Markýze.\nBěhem těch několika měsíců jsem zažil několik koincidencí – možná to byla jen synchronicita – v rámci nichž se mi přihodilo něco, co s knihou souviselo. Od zásadnějších událostí až po drobnosti. Ať už mi ta kniha připomínala něco, na co jsem dávno zapomněl, nebo člověka, kterým jsem býval dřív, vždycky mě zamrazilo.\nKdybych měl vypíchnout jednotlivé konkrétnosti, ukřivdil bych zbytku knihy. Navíc jsou to natolik osobní věci, že takový drsoň, abych to vylepil na kandelábr, nejsem. Teď se mi ale třeba připomnělo, jak jsem si vyhledával nějakou (pro mě) novou hudbu. Pořád jsem netušil, co přesně hledám, ale věděl, že až to najdu, tak to poznám. Najednou jsem v podstatě náhodně narazil na jakousi písničku totálně mimo svůj záběr či okruh zájmů, song, do něhož promlouvá hlas Timothy Learyho.\nZa několik dní jsem se o právě téhle konkrétní nahrávce dočetl v Příběhu…\nPárkrát se mi přihodilo, že události z knihy pro mě splývaly s realitou, takže jsem třeba své přítelkyni a její kamarádce vyprávěl zážitek kohosi, na něhož jsem si nedokázal vzpomenout a teprve posléze mi docvaklo, že šlo o zdaleka ne jen epizodní hejnovou (hej, novou) postavu profesora, jehož líčení vlastních osudů bylo natolik sugestivní, že jsem to všechno považoval za skutečnost, kterou mi kdosi barvitě vyprávěl.\nPokud bych měl vybrat nějakou oblíbenou scénu, těmi je kniha prošpikovaná, jenže většinou z nich bych prozradil příliš. Opravdu dokonale je napsaný monolog pana Brabce o Češích, který pronáší k Adamovi a Nině v Praze. Úchvatná pasáž! (Teď jsem si ještě vybavil hlášku (aspirující na kultovní) jistého Docenta, který Nině radí, odkud je na Prahu nejlepší výhled…)\nDalší z prvotřídních scén je ta, v níž to Markýz, Adamův kamarád, zkouší na Ninu, Adamovu přítelkyni. Nina chce znát Markýzův původ, ale právě ten onen mistr výřečnosti a mocenských slovních her za účelem přidání dalšího zářezu na pelest prozradit nechce. Vzpomněl jsem si na svá studia před nějakými deseti lety v Anglii, kde jsem totéž zažíval nejen při balících pokusech, ale vlastně během běžných seznámení. Každý v campusu se snažil ostatní kastovat a národnost byla tím nejjednodušším a mnohdy rozhodujícím kritériem. Být Čech znamenalo být Středoevropan a to bylo totéž co Východoevropan – takže odhalil-li jsem své češství, byl jsem v UK za úkáčko.\nPozději jsem totéž zažil coby jediný Čehůn ve speciálním programu pro chytré parchanty v Microsoftu. V rámci týdenní session v Atlantě se projevilo, že Amíci opovrhují Evropany, Angláni Žabožrouty (což bylo vzájemné), Frantíci Skopčáky, Dojčáci každým národem na mapě napravo od nich, já měl pravděpodobně opovržlivě shlížet na Poláky, Rusy, Ukrajince, Litevce, Lotyše, Maďary, Rumuny, celý Balkán a asi i Slováky – jenže právě my z “východní” Evropy jsme se semkli a vytvořili skvělou partičku spřízněných duší, která si ze všeho dělala srandu a držela pospolu – zvlášť poté, co jsem objevil, že přímo v hotelu čepují Plzeň, načež se rozjela finta na diváci zvaná “Jan, the Czech one poskytuje barový mentoring”. Účastníci zájezdu ze Středního východu, Afriky a Asie byli pro ostatní naštěstí dostatečně exotičtí a tudíž zajímaví, takže se celý kruh uzavřel tím, že si kompletní EMEA region utahoval z amerického nadšenectví, naivity a notorické ignorance.\nHejno ale není zdaleka jen o identitě, vztazích, dialozích a ději – je taky o smyslu, je o objektu, pravdě, vědě, člověku, času, možnostech volby… Je plné filosofie, logiky, poezie, matematiky, náboženství, spirituality i mystiky. Odjakživa mě fascinovala životní díla, jimž jsou jejich autoři ochotní obětovat úplně všechno. I o nich kniha je.\nPokaždé, když jsem dřív skládal hudbu – i k tomu nejplytšímu filmovému dokumentu – měl jsem pocit, že právě tahle muzika je mým životním dílem. Byl jsem ochotný psát ji dvacet hodin denně, mezitím nejíst, nepít, nedělat přestávky a na ty čtyři hodiny jít do postele umřít jen neochotně, naštvaný, že vůbec musím, protože nedokážu překonat něco tak primitivního, jako je únava – a to tempo mi vůbec nevadilo, naopak, bylo to Poslání, které jsem vykonával s naprostou fascinací, vnořením, plul jsem si ve flow… Už jsem to pár let nezažil, vysosán korporátními tanečky, ale pořád si myslím, že přesně takhle by člověk měl ke svému dílu přistupovat. Jako Adam a snad i Filip, posedlí svými majstrštyky.\nTenká linie mezi posedlostí a šílenstvím mě taky vždycky přitahovala. I ji v románu najdete. Občas jsem si říkal, jestli Adamovi nerupne v kouli… i tohle téma je v Hejnu skvěle zpracováno. Baví mě Wikipedie, fenomén dobrovolného vytváření té nejrozsáhlejší encyklopedie na světě, I ta v Hejnu je. Zásadní matematické či filosofické objevy či směry, vysvětlení faktu, že socialismus a fašismus jsou jen dvě strany téže mince, to všechno v Hejnu poletuje, ba mnohem víc. A protože Adam svým dílem (kterému je ochoten obětovat všechno – i kdyby mu snad sám Mefisto přinesl smlouvu a brk dostatečně ostrý, aby píchnul až do krve) hodlá nalézt důkaz Boží existence, Hejno je i o ateismu, pochybách a víře.\nA právě tohle poslední (jmenované, v knize jedno z nejzásadnějších) téma – Ateista hledající důkaz Boží existence (protože kdo jiný), svou arogantní logikou ochoten základy víry s drzou výřečností vyvracet třeba i kněžím, mi mě připomínalo úplně nejvíc. O Velikonočním pondělí, tedy před necelým týdnem, tomu bylo čtvrt století, co jsem varhaníkem v jednom vesnickém, katolickém kostelíku. Vychovaný jako totální neznaboh, v těch jedenácti letech, kdy jsem tam začínal, jsem “té jejich” víře ani trošku nerozuměl a nezastíral jsem, že “sem chodím jenom kvůli muzice, aby si těch pár babiček mohlo zazpívat s doprovodem”. Tehdejší pan farář, salesián, to s mladými zpochybňovači uměl. Nejen, že se mnou byl ochoten polemizovat, ale nosíval mi i knížky, jimiž mě s radostí obdarovával. Žádná vymejvárna, jen milé nápovědy – od pana faráře mám kupříkladu detektivní Chestertonovy Příběhy otce Browna. A Bůh ví, třeba to pomohlo…\nZrak z ní přechází\nHejno bez ptáků není jen obsahově krásným, dějově napínavým a formálně vybroušeným románem. Je to taky nádherně řemeslně zpracovaná, vymazlená kniha. Stejně jako text samotný, i grafika knihy je propracovaná, nápaditá a přelomová. Ale tak, aby samotný obsah podpořila. Černobílé kresby hejn s ptáky i bez jsou v klasickém i inverzním provedení dokonalým doplňkem textu. Slova, věty, odstavce – celé kapitoly bílého Příběhu se zakulacenou vazbou jsou občas pootočené o devadesát stupňů a má to svůj podstatný smysl. Černá Kniha s vazbou rovnou má černě nabarvenou i ořízku, takže každou stránku musíte prstem odlepit od té předchozí či následující. Zvuk i vůni jemného odtrhávání vlákýnek papíru od barvy jsem si náramně užíval, dokonce jsem i fotil našeho tehdy osmnáctiměsíčního syna, jak mi s rozlepováním pomáhá, což ho samozřejmě moc bavilo.\nNa syna jsem si teď vzpomněl proto, že jsem ho před chvílí byl uspávat. Za záchvatů smíchu, neb po dvou set čtyřicáté improvizované sloce Černých očí (Který ze svazků Hejna si jednou asi přečte jako první?), které mají jít spát (Taky z něj nezamhouří oka?), si ten prcek usmyslel, že na mě bude vesele jukat a kontrolovat, jestli jsem pořád tam, kde mě chce (Kam až se v životě odváží?). Teprve uprostřed vší té zábavy mi došlo, že tenhle aspekt – rodičovství – v Hejnu chybí, jako by pro Adama rodiče důležití nebyli. Vrchol osamostatnění a opuštění rodinného hnízda. Nebo taky osamělosti. Je tam “jen” prarodičovství, vnukovství a, dejme tomu, mentorování. Pročež se mi najednou vybavil Arnošt Lustig – jestliže Formánkovi obdivně nadával do talentovaných kurev, co jadrného by teď asi řekl Filipu Douškovi? Nebo napsal? Však oni by to Filip i papír unesli…\nPapír… Hejno je vytištěné na takovém, jaký si čtenář okamžitě zamiluje. Pocit z dotýkání se, hlazení a otáčení stránek Hejna bez ptáků, je přesně tím dokonalým čtenářským požitkem, který bych chtěl mít pokaždé, když čtu román na papíře. Oba díly knihy jsou navíc v pevné kazetě a celý tenhle černobílý dáreček (s listy o poměru stran odpovídajícím Zlatému řezu) je opásán fialovým páskem lesklejšího papíru. Dohromady to působí parádně a látkové záložky už jen dodají punc dokonalosti.\nNevadí mi elektronické knihy, protože když mě vtáhne děj, nevnímám rozdíl papír versus displej. Ale v případě Hejna bych snad raději, aby tenhle román jako e-kniha (v její současné podobě) ani nevyšel, protože tak se čtenář ochudí o velký kus zážitku.\nPo dočtení knihy jsem si dal přesně měsíc na “dojezd”, tj. tuhle recenzi píšu 4.4. To znamená, že od započetí čtení uplynuly čtyři měsíce.\nPři čtení jsem si tu a tam v textu něco vyfotil a napsal si pár poznámek. Jenže u spousty z nich si už vůbec nedokážu vzpomenout, k čemu se vztahovaly. Jedna z čmáranic zní např. “Evan :-)”. Co jsem tím měl na mysli, netuším. Ostatně, oba svazky jsem při návštěvě domoviny během Velikonoc záměrně nechal doma, jinak bych pravděpodobně neodolal pokušení hledat, nacházet a citovat.\nTaky jsem si poznamenal, že výše zmíněného Mága Fowles sice poprvé vydal v roce 1966, ale poslední revize provedl až v roce mého narození o jedenáct let později. Takže ani Filipovi nic nebrání dopsat jednou, co se nevešlo, nebo co ještě objevil. A zrovna Hejno bych si milerád koupil ve všech dalších, aktualizovaných vydáních.\nJedna z mých poznámek, psaná poměrně záhy po rozečtení románu, zněla “Co by si o tom pomyslel Dalajláma? Asi by se jen pousmál,” což je zvláštní, protože jsem později zjistil, že Filip byl “na Dalajlámovi” loni v Praze – nuže, pane spisovateli, to mimino, které s Jeho svatostí vesele konverzovalo (a že si věru měli co říct!), to byl náš syn. A ten chlapík, který si toho prcka kvůli ostatním lidem nakonec raději hodil za krk a ve vlastní mikině ho hodinu nosil po Kongresovém centru, to jsem byl já.\nMěsíc po dočtení jsem se bál pustit se do recenzování – abych něco nepokazil, neprozradil příliš mnoho, neovlivnil konkrétním směrem, nepřidal něco, co jsem vyčetl mezi řádky a co jiný čtenář v rámci vlastního prožitku objeví jinak. Než jsem přiložil brk na pergamen, ještě jsem za účelem vyčištění hlavy přelouskal a zkritizoval jednu detektivku. Byl to špatný nápad. (Ostatně, špatný nápad byl i po jedenácti letech tlaku čtenářů, kteří dílo nepochopili, upravit Mága…)\nProžil jsem s knihou třetinu roku. Během ní jsem nikdy nepustil Hejno z hlavy. Kdy vás nějaké umělecké dílo naposledy takhle vzalo?\nFilip Doušek se mohl zpronevěřit svému obrovskému talentu a během těch dvanácti let, jež mu trvalo napsání jeho románové prvotiny, mohl vychrlit dvanáct průměrných knížeček. Nebo čtyřiadvacet. V těchto týdnech by možná slavil úspěchy s humoristickou novelou Teplo odchází z Hradu. Ale on si zvolil tu mnohem hodnotnější, tisíckrát složitější, náročnější cestu. A zaplaťpámbu (no, v kontextu knihy spíš naštěstí nebo ještě), že tak učinil.\nKdyž jsem hledal “nějakou tu svoji knihu”, nevěděl jsem přesně, jak by měla vypadat a co by v ní mělo být, ale Hejno bez ptáků je rozhodně tou, která se nepopsatelnému ideálu přibližuje nejvíc. Tak blízko, že s ním v určitých momentech splývá. Je to pro mě nezapomenutelná kniha, k níž se budu v životě rád vracet – a to je něco, co jsem si u žádného románu už drahně let neřekl.\nNarozdíl od nápadu, který jsem měl na začátku svého čtecího dobrodružství, teď tuším, že nebudu chtít svazky Hejna číst v opačném pořadí – a už vůbec ne napřeskáčku. Po dočtení obou dílů jsem totiž zjistil, že tohle bylo to jediné správné pořadí pro mě. Že přesně takhle potřebuji, aby to všechno dopadlo, že právě tak to pro mě dává největší smysl. Takhle za sebou budu Kniběh a Příhu (záměrně pomícháno a seřazeno abecedně, “svým” pořadím prvočtenáře ovlivňovat nechci) číst příště a blahořečím Osudu, že mi knihy přistrčil přesně takhle po sobě. (Pokud jste celé Hejno už aspoň jednou přelouskali, FYI: četl jsem je v pořadí Pulp Fiction.)\nNa začátku téhle “recenze” jsem psal o tom, že mám rád půl-nočního panáka Létajícího Jaguára. Přitom jsem si zamiloval tuhle vyzrálou, dvanáctiletou whisky Hejna bez ptáků. Skvrnitá kočka, která létá a zdánlivě prázdné hejno bez jediného křídla svištící vstříc slepé skvrně západní civilizace… Nevadí mi e-booky, ale Hejno každému doporučuji na papíře (a další výtisky si ještě koupím, pro pár lidí, kteří vím, že je ocení). Téměř jsem vzdal naději v aktuální mladou spisovatelskou generaci, když tu najednou Ecce Doušek, jaké zjevení! “To jsou paradoxy, pane Vaněk,” řekl by sládek z Audience.\nSvět Hejna bez ptáků paradoxy, včetně mého oblíbeného “Lžu”, praská ve švech. Samotný název románu vychází z lidové moudrosti, která praví, že celek je víc, než součet částí. Hejno bez ptáků je knihou o tom všem, co do synergického celku zbývá. A zbývá toho dost.\nPokud si chcete přečíst něco, co vám nedá spát, o čem budete pořád přemýšlet, něco, co vás nasměruje někam trochu jinam, než jste možná zvyklí, Hejno bez ptáků je román pro vás. Myslím, že každý si v něm při troše pozornosti a ochoty se zamyslet může najít to svoje, stejně jako já.\nZa tu dobu, co Hejno znám, jsem si zvyknul na to, že jméno Filip Doušek je jménem velkého českého spisovatele. Světového spisovatele. To, co vytvořil, není pro pisálky laťka, nýbrž meta, pro většinu navíc navždy nedosažitelná – protože kdo má dnes takový talent a zároveň trpělivost, vůli a odhodlání… Kdyby Hejno vedlo chrliče ke kázni, k tomu, aby víc psali do prozatímního šuplíku a dali svým dílům čas, který jim náleží, to by bylo na knižním trhu krásně – hned by bylo z čeho vybírat. A nemuselo by zůstat jen u knih…\nTěším se na cokoli dalšího, co z pana autora zas po pár letech vypadne. Doufám, že padat bude aspoň jako sněhu během pražského jara 2013. I když Hejno není autobiografické, mám pocit, že Filip Doušek dočasně vypsal sám sebe (ve smyslu poctivě a bezezbytku vylíčit, nikoli vyprázdnit či vyschnout!) a nevěřím tomu, že by se nedoplňoval, nesesbírával a nekatalogizoval i nadále. Do té doby si Hejno přečtu ještě několikrát. A budu si to mistrovské, životní dílo, vychutnávat. Protože hltat Hejno, třebas bez ptáků, je nehygienické.\nProžijte si debutový román Filipa Douška Hejno bez ptáků tak jako já – stojí to za to.\nA Ty, Filipe, si moc užij své dnešní narozeniny, první po vydání Hejna! (Ačkoli, přesně před rokem jsi dopsal první kompletní, už tehdy jedenáctiletou, verzi – odkdy se vlastně počítají narozky knih, od prvního nápadu? prvního slova? věty? od zárodku o rozsahu x stránek? od dopsání finální verze? od vydání? od přečtení prvním čtenářem?) Ať se Ti daří, ať má Hejno zasloužený, tedy fenomenální úspěch a Ty ať jsi zdráv, šťasten, zdravě nespokojen nebo prostě takový, jakého se potřebuješ, abys dál tak úžasně psal. Děkujeme a jsme zvědaví, co bude dál… Tví čtenáři.\nPosted on 06/04/2013 by Jan P. Martínek.\tThis entry was posted in JamArt.Net and tagged Doušek, Hejno, kniha, recenze. Bookmark the permalink.\n« Nechtění – je první Ohlssonová lepší než Nesbø?\nEkonomie dobra a zla – Sedláček do ucha »\nÓda na Ticho | Mít vše hotovo.cz says:\n[…] Vše je vzorově doloženo použitou literaturou a relevantními odkazy – zatímco ve své minulé recenzi jsem vřele doporučoval papírovou verzi knihy, u Ticha se přimlouvám za tu elektronickou. Tolik […]


Řáholec Jam report | CHECKTRAILS.com\n← DIG BMX: Pool Gold\nŘáholec Jam – fotogalerka →\nŘáholec Jam report\nPosted on September 10, 2015 by frenk\nWenca Musil - print screen Nothing na Bordelu\nTak nakonec hodil Houtskej report z letošního Řáholce na mě. Prej ho jam nějak vyčerpal, hehe ani se nedivím. Na druhou stranu dostanete neskreslený a nezaujatý pohled jakožto diváka a ne pořadatele. Že byl letošní ročník opět velmi vydařený, a že kdo nepřijel, ten prohloupil, to už jsem říkal. Kde začít? Na úvod musím říct, že Řáholec je rok od roku lepší. Loni jsem si říkal, že to bylo nejvíc, co jsem kdy zažil a letos si to říkám zase. Taky jsem dopředu tvrdil, že je to nejlepší akce roku a pro mě vyvrcholení sezóny a stojím si za tím. Sjede se největší parta lidí, které vždycky hrozně rád vidím, a jezdí se do pohody, chlastá se a kecá se, prostě se moc dobře bavíme a to je pro mě vždycky nejvíc. Letos pár těch lidí, co vždycky hrozně rád vidím, chybělo a dobře jim tak. Nechci se v tom šťourat, někdo třeba nemohl, někdo třeba mohl, ale stejně nepřijel. Ale pojďme popořádku.\nCelé video Wencového cirkusu tady: wenca\nNa Řáholec se odjakživa jezdí den předem, nebo aspoň my, co to máme daleko, jsme tak jezdili. V pátek si trochu najedeš les, abys nebyl v sobotu křečový, když je tam tolik lidí a jezdí se hlavně vlaky. Já sice v pátek les už nestihl, protože se mi cesta docela protáhla, ale o půl 9 už jsem seděl u piva u Šuků. Parta se tam už v pátek sešla slušná, takže proběhla menší warm up party. Krom Jičíňáků, kteří to měli jako povinnost, třeba taky kluci z Petrovických trailsů – Janík s dredatým kámošem a s Pepou, který dokonce dotáhnul do L.E.S.a zahraniční účast z Anglie. Jeden byl Houtem nazván Fousatý Angličan z čehož vyplívá, že druhý byl Ten druhý Angličan. Jména ani jednoho jsem se za celou dobu nedozvěděl a Hout je pro jistotu zapomněl. Potom jsem v pátek potkal klasické tvrdé jádro trailsové scény, takže Onýs, Adam Robenek, Mlaďák, Mára Vojáček a tvrdé jádro neodmyslitelně a nejvyšší měrou tvoří právě lesní banda s Kudrem, Houtem, Vojtou Pepou, Dušanem, Matesem a kdo mi tam ten večer chyběl, byli kluci ze Skalky, kteří nedorazili vůbec, ani nevím proč, Rubenek jakožto maskot všech takových akcí, který se rozbil na horáku a ošklivě si zlámal kličku (buď brzo dobrej kamaráde), pražská krev, která v sestavě Wenca, Kaše a Satan přijela až v sobotu a Kuba s Honzou Bendovi, kteří bohužel nedorazili vůbec. V pátek se pokecalo, probralo se všechno možné, popilo se a šlo se spát.\nAvíza na sobotu zněli, že sraz v lese bude už kolem 10, aby se všechno stihlo nachystat, a o půl 11 prej poteče pivo. Já přijel až po obědě na jedničku a šel jsem si zrovna stoupnout nahoru k rozjezdu na většinu lajn. To už v lese probíhala slušná session. Lítaly se všechny lajny nahoře, někdo zkoušel i Pannu ale Bordel lajna, na kterou jsem byl nejvíc zvědavý, zatím zela prázdnotou. Hout už něco mekotal do majku o tom, že ho bolí záda a jak že to vlastně s tím křesťanským lesem je. To všichni víme, ale zmínit to byla nutnost, protože přišlo tolik lidí, kolik jsem pohromadě v lese ještě neviděl. Pro mě i spousta neznámých tváří, kteří se prostě přišli bavit, tak to má být. Jezdilo se a ježdění se prokládalo soutěžemi, přesně tak jak jsme na to na řáholci zvyklý. Co mě mile překvapilo, byla účast. Přijela fakt hromada riderů, což mě vedlo k položení otázky, proč tihle všichni nebyli ve stráži na republice. Kdo zná odpověď, zaslouží metál. Možná už kluky baví víc pohodové sranda jamy a klidové ježdění než hrotit triky ve stresu na závodech, kdo ví, do toho šťourat už nebudu. To by mohlo být na samostatný článek pro Dwayna D.\nSamotné ježdění byla slušná podívaná, co jsem tak zahlídnul tak hrozně nandával Onýs, tably na obě, s nohama i bez noh, Kádr je v lese doma takže to byla balada pro oko, Pejda se s lesem popral velmi statečně, až jsem to skoro nečekal, obrovské výšky na které jsme u něj zvyklý, všechno čistě, ve stylu. Po nějakém ježdění vyhlašuje Hout pauzu na pokropení skoků a to byla příležitost pro diváky utrhnout nějakou cenu od sponzorů. Návrat ke staré dobré soutěži s vyexováním piva a proběhnutím lajny bylo to nejvtipnější, co mohlo koho napadnout. Lajna byla předem daná – Holmesova, protože ta jediná z celého lesa nebyla šejpnutá, možná taky proto, že Holmes musel před řáholcem pod kudlu s kolenem, ale bude dobrej. To mohla být nějaká třetí hodina, já střízlivý, takže jsem vůbec nečekal, že se takhle pobavím. Přihlásilo se asi 8 lidí, každý dostal kuželku, 3-2-1 exuj pivo, nebo utíkej a pak exuj, každý jak chce. První Satan, který prostě bez kola tu lajnu nedal, ošmelil to a jeden slušně nakopaný skok oběhnul. Sorry kámo jsi scratch znělo z Houtového majku. Potom se tam sešla banda, typuju to na jičínské výpitky a to byla podívaná. Vašek předvedl ukázkový faceplant do protidopadu a nespočet vtipných dršek. Týpek po něm si nalil pivo do boty a z ní se ho snažil vypít, nešlo mu to, bota toho dost vsákla, tak to zkoušel uchem, taky nic, jen se polil. Adam Robenek vyexoval pivo hned na začátku neuvěřitelně rychle a Tomáš Janík se pro jistotu polil celý, ale pravda že něco trefil i do hrdla. Kdo tuhle soutěž vyhrál vlastně vůbec nevím, mně se líbil Vašek a ten byl tuším druhý, o to ale vůbec nešlo, podívaná a zábava pro přihlížející byla na prvním místě.\nPotom Hout upozornil, že se začíná jezdit z kopce dolů – Bordel lajna. Na to jsem se těšil snad nejvíc a taky že to stálo za to. Jezdilo ji poměrně hodně lidí, to jsem fakt nečekal. Hip doleva spolu s následujícíma dvěma rovňákama fakt budí hrůzu, třeba to tak těžké nebude, ale budí to respekt. Začali s tím domácí, takže Kádr a Hout si odnášeli spolu s každou jízdou zasloužený aplaus, Mlaďák se taky probojoval až do konce a tu a tam zalomil i trno nebo table. Nějaký horák taky naskákal a dál pokusy Fousatého anglána, Franty Nebojsa a pár dalších týpků. Pak se to začalo víc hrotit, Kudr točí první obyč 360, u které padá brada, potom přidává table, tak jako to umí jenom on, a celý les burácí. Všichni dávají zasloužených pět. To nejlepší ale mělo teprve přijít spolu s čertem Wencou Musilem, při jeho nothingu na kurva dlouhém rovňáku zachytává rukou za suchou haluz ve vzduchu. Přikládám to tomu, že je tak dlouhý, samozřejmě se pro kolo už nenatáhne a padá na něj do dopadu. Je v pohodě, vstává a vypadá, že vůbec neví, co se stalo, ale zvuk lámající se suché větve popsal, jako když jde T-Rex lesem v Jurském parku. Fakt prdel a největší bordel v lese od udivených diváků. Bordel lajna se fakt povedla a podívaná to byla veliká. Pokračuje další volné ježdění, každý jezdí jak ho to baví, většina nahoře. Já už se orientoval na pípu, kde Hout vyhlásil opět známou z loňska a úspěšnou happy hour s názvem Les je zelený – velká zelená za 10. Zuby jsem si už čistil tak jdu jen na pívo a setkávám se s problémem, který musím vytknout. První snad že se 3 sudy vypily a čtvrtý je na cestě tak pivo chvilku neteče, dobrý. Jdu za chvilku a můžu si dát jen malé, protože došly kelímky, nebo si přinést ten minulý. WTF? Chápu, že tam bylo fakt hodně lidí, že jste nečekali, že se bude takhle lít a milion dalších výmluv, ale tohle se prostě dalo podchytit a mělo se to podchytit. To mě totiž donutilo jít pro kuželky na benzinku, takže nevím, jestli proběhla ještě nějaká jezdecká soutěž nebo co. Každopádně když jsem se vrátil tak se už hlásila další soutěž známá z minulých let – týmová přetahovaná. Taky super podívaná. Čára uprostřed se polila, aby koncovka hezky klouzala, takže souboje byly hodně rychlé a kláda prej na jedné straně nadržovala, v davu znělo, že se to za jednu stranu líp drží. Týmy JC složené z Kudra, Dušana a týpka, potom 2 týmy holek, z nichž vítězný nastoupil proti pouze dvoum členům Satanoveho týmu složeného z Wency, Satana a Juniora. Dále petrovický tým s Janíkem, Fousatým Anglánem a Pepou. Sranda veliká, držkopády vtipné a boj o první místo vyrovnaný. Ale čert Wenca se zase ukázal, zabral skoro sám a porazil petrovický tým, sebral zbývající ceny a pomalu se všichni začali z lesa pakovat na párty do hospody v Robousích. V tom nás ještě Hout všechny svolal na tradiční fotku u klopenky, aby bylo něco na památku. Emet to párkrát cvaknul a šlo se do hospody.\nVítězná fotka z přetahované\nKapely byly dopředu odhaleny, takže jsme věděli, do čeho jdem. Teda znal jsem jen Braindead, ale to je vždycky pádný důvod jít na párty do poga. Teď si možná dovolím další výtku. Vstupné na párty se prodávalo už v lese za 60 kaček, na místě prej za 100. Nevím proč, ale to sere pes. Každopádně mi chybělo, aby to Hout zmínil do majku. Možná, že to udělal, ale já to neslyšel ani jednou a museli mě upozornit lidi, abych ušetřil čtyři pětky na skoro 2 piva navíc. V 9 měl začít nějaký rádoby rapper co si říká Johny násilník a dlouho mě nikdo takhle nenasral. Dement co si pustil nějaké beaty na notebooku a do toho řval totální hovna. Všechny a všechno hejtoval, nebylo mu rozumět, no děs. Že by ten člověk věděl něco o hudbě, se říct nedá. Ono i rapp nebo hip hop není zas až tak volný a aspoň základní hudební sluch a znalost by ti lidi měli mít. Při jeho vystoupení pod pódiem stála hrstka lidí, co spíš nevěřícně kroutili hlavou stejně jako já, nebo křičeli, ať jde už do piče. Takhle teda ne Houte, na Řáholec patří kytary. Tak moc mě to odradilo, že jsem šel před hospodu a následující kapelu FA KING jsem slyšel jen z venku, protože tam jely slušné debatní kroužky a chtěl jsem se spoustou lidí pokecat. FAKING už ovšem kytary byly a Mára Voják to zhodnotil, že nebyli vůbec špatní. Ovšem před hospodou jsem se zakecal se spoustou lidí a lidi na Řáholci jsou jedním z důvodů proč je Řáholec tak skvělý a proč tam tak rád jezdím. Tihle super lidi tu akci tvoří.\nKolem 11 naladili Braindead, hlavní hřeb večera a začalo to pravé peklíčko. Janík byl asi za 10 minut totálně nahý, stejně jako loni, a už se spouštěl hlavou dolů z pódia, kde ovšem nestály žádné roštěnky co by si z něj strhávali kalhotky, ale banda metaláků, kteří se hlavně nechtěli dotknou cizího ptáka. Takže Janík si dal párkrát pěkně na hubu a pak si radši zase natáhl kraťasy a laso vždycky jen na pódiu na chvilku vytáhl. Proběhla spousta stage divingů, nejlepší od Wency a Satana. To se pozná věrný fanoušek. Potom hrozné pogo, které si spousta lidí nemůže ani pamatovat jak byli vyndaní. Já to potom zabalil a šel jsem spát, protože jsem ráno musel řídit a cestou domů mi Adam Robenek vyprávěl historky jak byl Hout vyčerpaný z Řáholce, jak si Adam s Mlaďákem stavěli opičí dráhu ze stolů a laviček, jak se to majiteli nelíbilo a jaký byl před hospodou bordel. Co se stalo na párty ať zůstane na párty. Co se stalo na Řáholci si za rok zopakujem znovu a ještě lépe. A Až se někde objeví fotky, které budou publikovatelné tak se tady třeba zveřejní nějaká vzpomínková galerka. Díky čau!\nThis entry was posted in Czech stuff and tagged Czech ground, L.E.S. trails. Bookmark the permalink.\n20 Responses to Řáholec Jam report\nSeptember 10, 2015 at 12:27\nOdpověď na otázku: Možná proto, že jsem nedostal osobní pozvánku haha :D. Ale co, kdo je zvědavej na můj tejbl nebo trno viď.\nCo bych vytknul tak bylo čekání na pivo. Když jezdíš a máš žízeň a chceš jí rychle uhasit, tak prostě nechceš stát 10 minut ve frontě.\nCo bych naopak velice vyzdvihl je levá lajna. Jednou mi Hout říkal jak ty lajny v Améru tuňí a jak je to poznat, že to dotahují do maximální dokonalosti. Myslím, že toto je právě ta lajna, která tam už stojí nějaký pátek a je dotažena do dokonalosti. Když chceš, tak to jde kurva vysoko, když potřebuješ, tak ji pošleš a jedeš dál. Tak to má být! Good Job!\nTrochu bych jinak zhodnotil ten rapový kousek. Nejsem člověk, který se nějak moc orientuje v muzice a jsem otevřený všemu. Podle mě to bylo něco neuvěřitelně extravagantního a jsem rád, že jsme viděli i takový masakr. Stay open-minded !\nBylo to zase super a Frenk to napsal výborně!\nSeptember 10, 2015 at 13:08\nHaha, hezky pěkně Frenk. Pořádný report, jaký si Řáholec Jam zaslouží.\nPár poznámek pro Frenka a případně ostatní:\nAngláni se jmenovali Pete a Alex, něco v tý hlavě přece jen zůstalo 🙂\nProč nebyli lidi na MČR ve Stráži nelze vyvozovat z účasti na Řáholci, jelikož Řáholec a MČR, jakožto i les a Stráž jsou úplně jiný věci.\nBordel lajnu naopak spousta lidí nejezdila, hodně lidí vyměklo, až mě to trochu zklamalo.. Ale jinak to byla super session, která nás hodně bavila.\nPivo byl průser, 3 sudy v prdeli někdy v 6 půl 7, operativně řešeno dalším sudem dovezeným z JC, ale kelímků bylo 200 (myslím) s tím, že stejně každej chlastá celý den z jednoho, alespoň my jsme zvyklí to tak dělat. Už pak moc nebylo kde to řešit a hlavně Mates to trochu vyzevlil. Příště budem připravenější.\nHehe, tos šel Frenku pro tu kuželku na benzínku někam do prdele ne? Vždyť si propásnul celou jednu soutěž na radiusu s ježděním po stromě.\nO vstupným za kilo dole v hospodě slyším poprvé a jestli to tak fakt bylo, tak jsem nasranej a ty 4 pětky navíc strčíme příští rok do prizemoney, protože vstup byl a měl být 6 pětek. Tohle mi Mates bude muset vysvětlit. Mates?\nJohnny Násilník, hehe, tak tohle bylo hodně dobrý. Teď pořádně čti Frenku a i všichni ostatní, kdo to nepobral. Řáholec jakožto i celý les jede a jel od začátku v undergroundu, svou podstatou byl vždycky blízký punku. To co tam Násilník předvedl, to byla velká úchylárna, tak daleko od mainstreamu, jak to jen jde, anarchistický texty, pokud přijmete místo zpěvu repořev a místo kytar samply (mimochodem velice dobrý samply), byl to punk jako řemen, tvrdej a ortodoxní. Řáholec není o kytarách, je o tý živelnosti, svobodě bez pravidel, jet si věci jinak a i tenhle týpek, Násilník, to dával jinak, mělo to energii a koule. Kdo to nedává, chápu to, ale říct, že tohle je sračka (protože to je něco jinýho), to mi přijde omezený. Mně se to po prvotních rozpacích hodně líbilo, trochu mi to připomínalo legendární hiphopovou formaci WWW, která sbírá skvělé kritiky, zároveň je těžko datelná pro většinu lidí, včetně hiphopový komunity. Kdyby to bylo jenom na mně, pustím na každým Řáholci nějakou podobnou úchylárnu vybočující z řady, ať se to někam vyvíjí a nehrajeme každý rok to samý.\nLevá lajna je nevíc, to víme, tu jsem taky v reportu mohl vyzdvihnout a zhodnotit lajny, ale já jezdil jen baby a emo, takže zas tak povolaný nejsem, díky Adame za doplnění. Houte k bordel lajně jsem myslel že se počet skákajících zastaví tak na 3, ono ta lajna je poměrně velká na les, rychlá. Je fakt, že na soutěž na rádiusu jsem zapomněl, viděl jsem ji, ale zapomněl jsem o ní napsat, což by možná stálo za doplnění, uvidím, bylo to taky dobrý, ale při množství těch vypitých piv mi paměť vynechává.\nHoute jsem moc rád, že punk nemá jasnou definici, tohle pro mě punk nebyl ani náhodou. Já teda rapp a hiphop neposlouchám, ale nevadí mi. Pokud si chceš tímto způsobem otvírat obzory tak příště ti do auta naložím tohoto týpka od nás z horní dolní, pro mě naprosto stejné pako jako násilník https://www.youtube.com/watch?v=is4lei6OSkA\nZmrd Taylor says:\nSeptember 10, 2015 at 13:36\nFrenku, frenku….Srovnávat zrovna Johnnyho Násilníka s Metrixem není asi úplně vhodný. Osobně, kdybych psal tenhle report a Násilníka neznal, nejdřív bych si vlastně asi zjistil, co to je za člověka a proč to všechno dělá. Poslechl bych si jeho nahrávky i přes to, že se mi koncert nelíbil. Zjistil bys o něm asi mnoho pozoruhodných věcí, který by tě vyvedly z omylu a už bys o něm asi nenapsal to, že nerozumí hudbě….\nSeptember 10, 2015 at 14:19\nTo co predvedl na raholci me absolutne odradilo cokoli si o nem zjistovat. Takhle presne fuguje medializace a show bussines. Clovek se nekde predvede, sokuje a lidi to zajima tak zjistuji a googluji a uprimne bych byl radsi kdybych to, co tam predvadel nevidel, takze muj nazor je, ze tohle NE. Opravdu me svym vykonem nepresvedcil o tom, ze rozumi hudbe. Ja psal report na raholec, ne na nej, proto jsem si o nem nic nezjistoval. Sepsal jsem sve pocity z raholce a on jej byl bohuzel soucasti. Pokud je to pozoruhodny clovek tak, by se pro me musel prezentovat jinak, timhle mou pozornost neupoutal.\nBohužel už od Madeover tripu mě ničí záda a nemůžu se ztoho dostat. A bez kola se mi nechtělo, zbytek Skalky to pak nějak zazdil, možná kdyby to víc hecovali, nevím. No já jen moje omluvenka…\nFrenku, taková omezenost ve věci Násilníka….škoda. Chápu, že každýmu dle jeho gusta, ale takovej soud, že “je to dement, co nerozumí muzice”, spíš poukazuje na to, že něčemu nerozumíš ty. Peace.\nSeptember 10, 2015 at 17:24\nBerňáku v tom případě tomu asi nerozumím. Byl uplně mimo to, co pouštěl do toho notebooku, bylo to chválně? Pro mě to rozhodně kvalitní koncert nebyl a nebudu psát že jo, jen proto, že si to ty, nebo Hout, nebo kdokoli jiný myslí. Mam svoji hlavu na vlastní názor. Dík a čau\nSeptember 10, 2015 at 17:49\nCo takhle? https://soundcloud.com/johnnynasilnik/nasilnik-crack-holocaust\nTen zvuk tam byl hroznej a zvuk dělá hudbu……\nPS: na fotkách se pracuje a budou snad brzo v reportu na tbb-bike.cz\nOndřej Pivrnec says:\nSeptember 10, 2015 at 18:25\nTakže pánové měl bych k tomu pár připomínek. To co probíhalo na trailsech bylo naprosto skvělý jako každej rok. Podotýkám, že tuhle připomínku dávám jako divák, poněvadž sám jezdit neumim a nemůžu tedy zhodnotit stav trailsu. Soutěže supr, ale tak trošku sem chtěl, aby se zucǎstnil Berňák, jelikož by zas vyhrál a já mam rád když vyhravá (radši teda mam když vyhrávám já, ale v tomhle mě roku 2009 dal jak malinku. Btw Vašek neni Jičínská vejpitka, ale Bělohradskej móřik. Týpek, co pil uchem je Skříva (král Jičinskejch Jagger drtičů a florbalovej funkcionář). No a teď trochu pár názorů k věcem, ke kterejm můžu už (aspoň si to teda myslim) mluvit trochu z pohledu člověka, kterej o tom něco ví. Prvni věc: pivo. Na Řáholci nikdy nebylo tolik lidí, nikdy se nevypilo tolik piva a hlavně to je DIY “fesťák”. Kdyby nebylo lidí kolem lesa, kde každej umí něco, tak by se to nikdy nedalo dohromady. Co si budem povídat – je to vo prachách a kdyby nebylo lidi jako je Mates, Holmis, kluci z kapel, Zuzana a prostě lidi, lidi který na tom makaj, tak buď Řáholec nebude a nebo by to stálo 30 000 třeba. A kdo má takovýhle penize? Ty vole tak neteklo pivo, kdyť sem pro ten sud s Matějem ještě jel a mohli všichni bejt rádi, že ten 4. sud byl a prostě nebyli prostředky na to vzít deset sudů a čekat jak to dopadne. Taky nebyli sva výčepy a jak by asi mohli bejt? Většina lidí prostě nemá doma chlazeni a dvě mladý holky, co dorazej na tuhle akci a točej tam beer a každej druhej kripl jim u toho nadává, včetně teda mě (ale ja jen Matějovi, protože tyhle situace perfekntě zvládá s dycky z toho uděĺá supr srandu). Tak si dojdu na benzinu no, když nevydržim bez beeru. K těm kelímkum: no jasně že jich bylo 300 když se počítalo s 300 pivama. Hele a dělá to jen bordel a kdo to pak uklidí? No kluci z lesa, ne diváci. Takže sis každej to 6. pivo mohl dát s kelímku, co už použil. Vono už to totiž neplati, že pivo z plastu je hnusny, i kdyz matěj si to myslí 😉 ale je uplně stejný jako z půllitru a sklenici taky potřebuješ pokaždy novou? Teď k tý muzice : Extrémně ale extrémně mě nasralo, jak ty “dementi” řvali na Násilníka (ja sem si totiž myslel, že to je sranda a ne upřimnost) přiště ty lidi osobně vyvádim. Kluci zkuste pochopit, že když se někomu neliběj třeba skoky na kolech, tak nejde do lesa a neřve tam ;” čuráci neumíte jezdit” a vy to děláte. Hodně velký zklamání to pro mě je. Myslel jsem, že to je fajnová komunita, není. Frenkův názor beru, ale je to příšerná omezenost, tak proč si nešel ven vole? Když mě něco nasírá, tak du od toho ne? Nebo se to naopak snažim pochopit, ale když to uzavřu, že to je na hovno, ten kluk nic neumí a je debil, tak to je pro průkaz zabedněnosti. Že mu nebylo rozumět je věc jiná. Aby mu bylo tak by to stálo 10 000 a má to někdo na DIY akci? Já byl se zvukem spokojenej. Víc tam nenarveš v tomhle prostoru. Že na Řaholec patřej kytary? Od kdy? Na Řaholec patři to, co tam Hout s Kudrem zařaděj. Pro mě supr dramaturgie to byla. Braindead hrajr každej rok no, ale co tam chceš dát, když znalost muziky v týhle komunitě začíná a končí BRAINDEAD. Takže trošku zklamání cejtím. Na druhou stranu 100% stojim za organizatorama a jsem přesvedčen, že to bylo perfektně zmákmutý. Jinak jen tak mimochodem : Nasilnik je jeden z největšich talentů v psaní poslednich let, ale to je zas muj názor.\nNazdar Pivo, no jasne ze akce to byla nejvic, to tam taky pisu ale kdo obcas chodi na tenhle web tak vi, ze piseme veci narovinu, libi se mi ze taky pochvalis kluky za super akci a neresis jen moje 2 vety ze se mi neco nelibilo, no nelibilo a co jako? a taky ze jsem ven sel, tos v textu asi prehlidl, nasral me, nelibilo se tak nazdar, jdu se ven vykecavat. Nebylo pivo? Sel jsem na benzinku a to jsem ani holkam nenadaval. Ze mam rad k raholci kytary tak za tim si taky stojim, nejsem na festaku abych hledal neco noveho, ale kluci to chteli zmenit, ozivit, dobry ale Hout rekl napis report, tak jsem napsal report, komu se to nelibi at napise dalsi a ja ho osobne zverejnim i kdyby tam bylo ze je nasilnik buh. Ja jen doufam, ze kluci pisou taky jen svuj nazor a neodsuzuji me za ten muj, jak to z Bernakoveho prispevku zni. Asi nechapete o cem ten report je, vratte se k prvnimu odstavci a dal uz teda nectete.\nHaha, Pívo na hrad, dobře jsi to řekl Ondřeji.\nProtože jsme lesní mužové a ne nějaký sráčové, tak beer za rok vychytáme, aby jely dvě pípy, už jsme se s Matesem dohodli.\nMám příjemnou zkušenost z nějaké akce, kde se za každý kelímek dávala záloha nebo platilo. Po akci bylo na zemi o 90% kelímků méně. Věřím, že kdyby kelímek stál 5,- tak bychom ráno místo sbírání odpadků 1 hodinu, uklízeli jen 30 minut.\nSeptember 10, 2015 at 21:09\nFrenku já tě vůbec neodsuzuji. Naopak naprosto respektuji tvůj názor a jsem rád, žes ho napsal. Se vším souhlasím (akorát já to viděl jinak) Ale nesouhlasím s tím, že Násilník je hudebně hluchej. Tam jako není, co řešit. Kdo ví, co je melodie, co je intonace, co je hudební cítění, tak tohle prostě nemůže vypustit, jelikož Aleš (Násilník) je prostě talentovanej vynikající muzikant. Jakoby tím, že ho odsoudíš se okrádáš sám, ale to je jedno, protože mně se taky třeba nelíbí Muse i když vím, jak uměj hrát a jak jsou výborný. Jde o to, že nejdu na koncert a nenadávám jim. Vím, že tys to nedělal, ale to směřuje na jiný (a abych řekl pravdu, tak nevím kdo to byl, ale slyšel jsem to). A to je jediná věc, která mě příšerně nasrala a abych řekl pravdu, tak mě zklamala, jelikož ta Jičínská komunita takováhle prostě není. Děláme multi-kulturní akce a lidi na ně choděj všichni bez ohledu na to zda je někdo punkáč, raper, poeta, metalák, psychokids, hipster nebo není třeba nic a prostě jde na akci. Myslel jsem a předpokládám, že si to myslel i Pavel s Kudrem, že to může fungovat v lese, nefunguje. Takže příští rok bych to viděl na Braindead, Kaar, Exorcizphobia. Dramaturgicky totožný jako každej rok, jelikož tahle komunita neni prostě pro nic otevřená a to mě mrzí, ale je to fakt.\nRick aka dredař :-D says:\nSeptember 10, 2015 at 22:50\nFajn report 🙂 díky za akci (jako poděkování=nedělní úklid lesa ).. A rád jsem poznal nové lidí, jste dobří 🙂 tak zas někdy..\nA stejně mi to nedá a ještě jednou se k tomu vrátím. Jde vlastně jen o jednu věc, kterou mám v hlavě od začátku, co jsem si přečetl Frenkův text a nebyl jsem schopný to hned definovat (a taky trochu čekal, jestli a kam se rozvine diskuze, jestli dostane Frenk zcela po právu za uši). Dát do kupy a udržovat místo, jako je les, to není pro každýho. Pro většinu lidí jsme banda naprostých magorů a my to berem. Jsou s tím spojený odlišný hodnoty, odlišný přístup k životu. Celá ta naše lesní parta a vůbec ta širší parta okolo Řáholce, to je panoptikum. Banda individuí, každý jiný, každý to má trochu jinak, ale v podstatě nikdo tak úplně nezapadá do většinový společnosti, do mainstreamu. Zároveň je v tom vzájemný respekt, ten les, to místo a potom Řáholec Jam nás všechny spojuje, přijímá ty individuality a rozdává svou atmosféru, atmosféru nezávislosti, svobody, punku, pospolitosti. A to mě baví, všechny nás to baví. Johnny Násilník, na první pohled jasně vypunkovaný týpek s hodně osobitým projevem, má energii, má koule, jede si to jinak, stejně jako my, vítej v lese kámo. Říci, že tohle je sračka a na Řáholci to nemá co dělat, to je zcela elementární nepochopení toho, o čem Řáholec Jam a vlastně celý les, je.\nO to tady jde Frenku. Ano, píšem si tady rovinu a jedem si to po svým, můžeš napsat svůj názor, ale pokud v něm popřeš základní myšlenku lesa/jamu (ať už z nepochopení nebo neznalosti), lidi zevnitř tvůj názor nemůžou přijmout, a proto ti to tady dali sežrat. I když tě beru jako kámoše, tady od začátku přesně souhlasím s Bernem.\n„Trail riders are a different breed.“ – Eric Hennessey. Je to tak.\nSeptember 11, 2015 at 08:56\nNejlepší věc co jsem tu kdy četl… Tak to je 🙂\nHoute, jak muzu dostat za usi za svuj nazor? Ja to teda neberu, ze jsem dostal za usi, rozvedla se tady diskuse a kazdy rekl svoje, ja rikam ze je to pro me sracka. Nerikam ze to na raholec nepatri, klidne si to tam dejte, raholec byl nejlepsi a bezkonkurencni, akorat se mi to nelibilo tak jsem sel pred hospodu a bavil se jinak. Mas nejake pravidlo podle ktereho se mi tohle musi libit? Tobe se zase nelibil iron maiden revival ve strazi a taky si to tam dal dost najevo a Bendakovi sezrat, pritom ja si to hrozne uzil. Snad si necekal ze prileti original tim jejich tryskacem.\nPotom mi to cos napsal zni, ze si protirecis. Jsme kazdy naproste individuum, kazdemu se libi neco jineho a raholec nas spoji. Do ted souhlasim, ale proc bych mel potom psat ze se mi to libilo protoze jsme se sesli a spojili, to najednou mam prijat vas postoj? Ne, nemuzu napsat ze to bylo dobry protoze to rikaji vsichni z lesa a nemuzu dostat za tohle za usi. Naopak muzes napsat reakci na frenkuv report a napsat v cem zase nesouhlasis ty, tak jak se to deje v tehle diskusi ( a jsem rad, ze se tu zase diskutuje )\nPises ze kazdy z nas to ma trochu jinak, odlisny pristup k zivotu, odlisne hodnoty. Nemame teda jasne pravidla jak se chovat, co mit rad a co hlasit, kazdy z nas to ma jinak, proto nemuzu dostat za usi, neporusil jsem zadne pravidlo, protoze pravidla nejsou. Porad se mi to asi nedari vysvetlit tak, aby jste pochopili ze undeground nema pravidla rikajici co se mi musi libit a kdyz mi nutite, ze tohle je dobry i kdyz se mi to nelibi tak se tomu mainstremu priblizujete. A budu rad diskutovat o jinych nazorech ale pokud ten muj neprijmete (jedine Pivo ho prijal) tak si to pis sam, podle pravidel. Prijedu na pivo a muzem o tom debatovat dokud nas to bude bavit, ale nerikej ze jsem dostal za usi!\nSeptember 11, 2015 at 10:23\nHehe, Frenku, já jedu o koze a ty o voze. Ale jo, vždyť víš, že mě to baví, tak hraju.\n„V 9 měl začít nějaký rádoby rapper co si říká Johny násilník a dlouho mě nikdo takhle nenasral. Dement co si pustil nějaké beaty na notebooku a do toho řval totální hovna. Všechny a všechno hejtoval, nebylo mu rozumět, no děs. Že by ten člověk věděl něco o hudbě, se říct nedá. Ono i rapp nebo hip hop není zas až tak volný a aspoň základní hudební sluch a znalost by ti lidi měli mít. Při jeho vystoupení pod pódiem stála hrstka lidí, co spíš nevěřícně kroutili hlavou stejně jako já, nebo křičeli, ať jde už do piče.“\nTohle kámo není, že to se mi nelíbilo, podle mě sračka, jdu ven. Tohle je jakože do píči kurva co to jako bylo za sráče, ten mě mega nejvíc nasral, hudební kretén, co to má jako dělat na Řáholci? Tys to skoro náckovsky vyhlásil, jakože tohle kurva ne (proč sakra ne, protože se ti to nelíbí?), přitom sis ve svý nasranosti ani nevšimnul, že v tom sálu byla víc než hrstka lidí a spousta z nich to nehejtovala, ale dávala to.\nMůžeš vyndat, co chceš a jak chceš, vysypat jakýkoliv názor, ale vždycky musíš být připraven, že bude mít odezvu. Když pak nemáš dobrý argumenty, který obhájí tvůj úhel pohledu, vrátí se ti to. Nedostal jsi za uši ve stylu „ty jsi úplný kretén kámo, příště radši nechoď“ a to proto, že tě všichni dlouho a dobře známe a máme tě rádi. Na druhou stranu ti tady lidi řekli, zcela v duchu toho, co jsem napsal výše, že tvůj názor je na tohle omezený a hloupý, ke tvý smůle. To jsem myslel tím, že jsi dostal za uši. A Pívo by ti to nandal strašně, jen si dát pár piv 🙂\nA když už jsi to vytáhnul, tak si teď přečti, co jsem napsal já k Iron Maiden ve Stráži. Vidíš ten rozdíl?\nDecember 12, 2015 at 12:06\nZdar, včera u nás v Turnově byl Johny násilník a hned jsem si vzpomněl na tenhle report. Nikdy jsem ho předtím neslyšel a včera mě mile překvapil. Není to pro každýho, ale je to dobrý. A to na rap moc nejsem.\nCalculate * + = thirteen\nVisits total: 26047


Aktuální nabídka dražby obchodních prostor Polerady (Most) denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si dražby obchodních prostor Polerady (Most) než Vás někdo předběhne.\nKategorie dražby obchodních prostor Polerady (Most) se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele dražby obchodních prostor Polerady (Most) neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je dražby obchodních prostor Polerady (Most) právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné dražby obchodních prostor Polerady (Most)\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii dražby obchodních prostor Polerady (Most), pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující obchodní prostory Polerady (Most), a to obchodní prostory na prodej Polerady (Most), pronájem obchodních prostor Polerady (Most), dražby obchodních prostor Polerady (Most).\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii obchodní prostory k dražbě Polerady (Most) nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích obchodní prostory Polerady (Most), obchodní prostory na prodej Polerady (Most), pronájem obchodních prostor Polerady (Most), dražby obchodních prostor Polerady (Most).\nNehledáte dražby obchodních prostor Polerady (Most) ?\nPokud jste v této kategorii dražby obchodních prostor Polerady (Most) omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí dražby obchodních prostor Polerady (Most)\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii dražby obchodních prostor Polerady (Most), si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr dražby obchodních prostor Polerady (Most). Určitě lépe naleznete dražby obchodních prostor Polerady (Most), který hledáte.


Bulharsko známé i neznámé - GO - REGIONTOUR - Veletrhy Brno\nHomepage → GO - REGIONTOUR → Aktuality → Bulharsko známé i neznámé\nZmínka o Bulharsku vyvolává asociaci spojenou se zemí jako turistickou destinací nabízející moře, slunce a krásné pláže. Bulharsko ale není jen tím, ale také tradičním výrobcem vína. Na veletrzích GO a Regiontour návštěvníky přesvědčí společnost Trakia, která se bulharskými víny zabývá.\n"V Bulharsku se vinařství datuje do doby starověkých Thráků, kteří byli národem, který věděl, jak vyrábět víno, a současně národem, který dokázal oceňovat tento nápoj. Tato tradice pokračuje dodnes na území, kde žili starověké národy," popisuje Georgi Ivančev.\nVinařský průmysl v Bulharsku se vyvíjí bouřlivým tempem a zcela oprávněně se dá říci, že produkce vína v Bulharsku je na vysoké evropské i světové úrovni. "Obraz moderního producenta vína v Bulharsku tvoří podnikatelé, kteří zahájili svou činnost přibližně před patnácti lety. Tvoří novou vlnu bulharských vinařů, kteří postupně vracejí Bulharsko na celosvětovou vinařskou mapu," uvádí Ivančev.\nKdyž už mluvíme o nich, musíme zdůraznit, že tito lidé provedli renesanci bulharského vína. "Jako svědci tohoto procesu vás zveme na vína se společností Trakia s.r.o. Navštivte naši zemi a přesvědčete se o velkém pokroku bulharských vinařů," láká do pavilonu P i Bulharska samotného Georgi Ivančev.\nDatum: 8.1.2020 6:20:00


Vsechny dvere bazar - Auto | Bazoš.cz\nZobrazeno 1-20 inzerátů z 1 060\nALFA ROMEO 159/Brera/Giulietta/Mito -NÁHRADNÍ DÍLY Z VOZŮ\nVEŠKERÉ DÍLY ALFA ROMEO 159/Brera/Giulietta/Mito/147/156/GT . FACELIFT I PŘEDFACELIFT MODEL, SEDAN , KOMBI, KUPÉ. VŠECHNY MOTORIZACE . MOTORY, PŘEVODOVKY, TURBA, ŘÍZENÍ, DVEŘE, KAPOTY, BLATNÍKY, NÁRAZNÍKY, KOLA, KATALYZÁTORY, DPF FILTRY , NÁPRAVY, DÍ ...\nProdám náhradní díly z BMW F07 GT 550i xdrive N63B44A\nProdám náhradní díly z BMW F07 GT 550i xdrive N63B44A 300kw Nebourané vozidlo s vadným motorem, na prodej jsou všechny části- kapota, nárazník, chladiče, přední stěna, dynamic xenon, blatník, dveře, okno, stahovačka, světlo, lampa, diferenciál, polo ...\nPeugeot 508 2.0 HDI 103kW RHR – náhradní díly\nNabízím všechny náhradní díly z tohoto vozu Peugeot 508 Motor 2.0 HDI 103kW RHR / RHF / RHJ / RH01 / RH-01 / DW10BTED4 / 0135QG / 0139VW R.v. 2011 Barva Černá / KDM Převodovka manuální 6q – 20MB27 / ML6 CL / 2231Q3 / 2232L1 / 20MBB7 Světla světlo ma ...\nHobby 440 de luxe easy + MOVER + PŘEDSTAN + VYBAVENÍ\nHobby Excellent easy 440 Maximální hmotnost 1200 kg Rok výroby 2005 Předstan Zánovní plně automatický MOVER - Karavan je vhodný pro 4-5 osob. - rozkládací sezení - dvoulůžková postel ( oddělená šoupacími dveřmi ) - možnost předělání na druhé sezení ...\nVšechny dveře krémová barva L115 VW Sharan 7N r.v. 2012\nProdám všechny kompletní dveře z vozu VW Sharan 7N r.v. 2012 krémová barva kód barvy L115 - pravé přední kompletní dveře 7.990,-Kč - pravé zadní šoupací dveře kompletní dveře 7.990,-Kč - levé zadní šoupací dveře kompletní dveře 7.990,-Kč - páté ...\nSkoda Fabia RS nahradni dily ND\nprodam dily z tohoto vozu, volne jsou vsechny dvere, kapota, predni brzdove trmeny, komplet sedacky RS, kompletni stropnice a plasty, zadni svetla a dalsi dily fabia rs, skoda rs, fabia vrs, nahradni dily\nVšechny dveře šedá metalíza LY7G AUDI A6 4F ALLROAD 2007\nProdám všechny dveře z vozu AUDI A6 4F ALLROAD r.v. 2007 šedá metalíza kód barvy LY7G - pravé přední dveře bez zrcátka 3.990,-Kč - levé přední dveře bez zrcátka PRODÁNO - pravé zadní dveře 2.990,-Kč - levé zadní dveře 2.990,-Kč - cena bez sp ...\nVšechny dveře červená metalíza LY3D VW Caddy kombi 2009\nProdám všechny dveře z vozu VW Caddy 2K kombi r.v. 2009 červená metalíza kód barvy LY3D - levé přední dveře bez zrcátka 2.990,-Kč - pravé přední dveře bez zrcátka 2.990,-Kč - pravé boční dveře šoupačky 3.990,-Kč - páté dveře levá strana včetně ...\nVšechny dveře červená barva LY3D VW Golf 7 kombi r.v. 2014\nProdám všechny dveře z vozu VW Golf 7 kombi r.v. 2014 červená barva kód barvy LY3D - levé přední dveře bez zrcátka 5.990,-Kč - pravé přední dveře bez zrcátka 5.990,-Kč - levé zadní dveře 4.990,-Kč - pravé zadní dveře 4.990,-Kč Sklad: S5VX3T1 ...\nVšechny dveře šedá metalíza LZ7R AUDI A8 4E r.v. 2006\nProdám všechny kompletní dveře šedá metalíza kód barvy LZ7R z vozu AUDI A8 4E r.v. 2006 - pravé přední dveře bez zrcátka 4.990,-Kč - levé přední dveře bez zrcátka 4.990,-Kč - pravé zadní dveře 4.990,-Kč - levé zadní dveře 4.990,-Kč - páté dveř ...\nvw tiguan škoda kodiaq nový model 2016 výše plechy lampy\nplasty nárazníky, motor, vstřiky 03L 04L, na nový model kapota 2x -černá a tmavě modrá , chl. stěnu 2x + plast výztuhu, př. komplet výztuhu s absorberem a spodní pomocnou výztuhou,blatníky černé nehavarované ale škráblé na lak jsou, př kompl. nárazní ...\nVšechny dveře černá metalíza LZ9Y AUDI A8 4E r.v. 2009\nProdám všechny kompletní dveře černá metalíza kód barvy LZ9Y z vozu AUDI A8 4E r.v. 2009 MISAHOTOVO - pravé přední dveře bez zrcátka 4.990,-Kč - levé přední dveře bez zrcátka 2.990,-Kč - pravé zadní dveře 4.990,-Kč - levé zadní dveře 4.990,- ...\nHobby 460 UFE + předstan + vybavení\nHobby Excellent easy 460 UFE Maximální hmotnost 1250 kg Rok výroby 2001 Předstan - Karavan je vhodný pro 4-5 osob. - rozkládací sezení do ,,U" - francouzská postel ( oddělená šoupacími dveřmi ) - 3x nerezový plynový sporák, lednice s mrazákem 12v/ ...\nVšechny dveře modrá LZ5D AUDI A6 4F FL AVANT S-Line 2010\nProdám všechny dveře z vozu AUDI A6 4F Facelift AVANT S-Line r.v. 2010 tmavě modrá metalíza kód barvy LZ5D - levé přední dveře bez zrcátka PRODÁNO - levé zadní dveře 2.990,-Kč - páté dveře bez světel 5.990,-Kč Sklad: S5VX3T10116 S5VX3T10113


Strategie proti chorobám srdce, Alzheimerovi i rakovině aneb Co vyškrtnout a co přidat na talíř? - Proženy\nStravovat se správně není úplně jednoduché. Naši snahu kazí zejména přemíra průmyslově zpracovaných potravin. Jedním z problémů, který se s tím pojí, je nevyvážený příjem omega-3 a omega-6 mastných kyselin. Obě plní v těle důležité funkce – ovšem jen v případě, že jsou v odpovídajícím poměru.\nO nezbytnosti dostatečného příjmu vhodných tuků pro lidské zdraví už snad nikdo nepochybuje. Jejich hlavní složku tvoří mastné kyseliny – a obzvlášť důležité jsou ty s přívlastkem „nenasycené“. Většinu z nich si dokáže tělo vyrobit samo, ale existuje výjimka v podobě dvojice, kterou tvoří omega-3 a omega-6. Ty se řadí se mezi esenciální mastné kyseliny, a proto je nutné je přijímat ve stravě – ovšem je třeba hlídat správný poměr.\nPozor na nebezpečný zánět\nOmega-3 mastné kyseliny se podílejí na tvorbě buněčných membrán, mají význam pro růst, vývoj i správnou činnost mozku. Ceněné jsou také pro své protizánětlivé účinky a schopnost působit preventivně při vzniku srdečních chorob, artritidy nebo cukrovky a snižují krevní tlak.\nPro pokrytí základních funkcí organismu a zejména vývoj buněk jsou nezbytné i omega-6 mastné kyseliny. Oproti omega-3 však mají jednu zásadní nevýhodu: některé z nich mají účinky prozánětlivé. Mohou tedy provokovat vznik přesně těch onemocnění, proti kterým působí zmíněné omega-3. „Nadměrná zánětlivost je jedním z hlavních důvodů, proč ve zvýšené míře trpíme na onemocnění srdce, metabolický syndrom, diabetes, artritidu, Alzheimerovu chorobu, rakovinu a další civilizační nemoci,“ varuje výživová poradkyně a trenérka Monika Surmajová.\nVhodný poměr je zásadní\nProto je zásadní, v jakém množství tyto dvě látky přijímáme. Optimální poměr omega-6 a omega-3 je podle Moniky Surmajové 2 : 1, případně 3 : 1, ale v současném stravování dosahuje až 16 : 1! Převedeme-li poměr na úroveň energetického příjmu, omega-3 by měly tvořit zhruba 0,5 až 2 % a omega-6 2,5 až 9 % přijaté energie.\n„Jedním z největších problémů současného stravování je konzumace průmyslově zpracovaných potravin a levných rostlinných olejů, což způsobuje, že jíme mnohem více omega-6 mastných kyselin a velmi malé množství omega-3. Za posledních sto let spotřeba rostlinných olejů dramaticky vzrostla kvůli rozvoji technologií pro zpracování semen a rostlin a my jsme neměli čas se tomu geneticky přizpůsobit,“ vysvětluje Monika Surmajová.\nZdravé tuky jsou opravdu prospěšné, jen když jsou v jídelníčku ve správném poměru\nCo jíst a čemu se vyhýbat\nJak dosáhnout odpovídajícího poměru těchto dvou důležitých složek potravy? Jezte více potravin bohatých na omega-3, uberte zdroje omega-6 a zařaďte suroviny, v nichž se látky přirozeně vyskytují ve vyváženém poměru.\nMezi potraviny, které byste měli s ohledem na nevyvážené zastoupení esenciálních mastných kyselin omezit, patří rafinované rostlinné oleje: slunečnicový, sójový či kukuřičný. Řepkový olej sice obsahuje oproti jmenovaným výhodnější poměr omega-3 a omega-6, ale většinou je upravený rafinací, při které se odstraňuje i velká část prospěšných látek a může vzniknout menší množství nežádoucích transmastných kyselin.\nVhodnější jsou tedy oleje lisované zastudena. Hodně omega-3 obsahuje například lněný, konopný či chia. Dobrou volbou je také olivový olej – zmíněný poměr sice už není tak příznivý, ale má vysoký obsah zdraví prospěšné mononenasycené olejové kyseliny.\nChcete-li tuk tepelně upravovat, vždy to bude znamenat kompromis – ničí se tím důležité látky. Jako nejlepší řešení pro šetrné restování se jeví použití zastudena lisovaného olivového, kokosového, popřípadě avokádového oleje nebo přepuštěného másla.\nDopřejte si ryby, maso a vajíčka\n„Nejlepším zdrojem omega-3 jsou tučné mořské ryby a některé ořechy a semena, například vlašské ořechy nebo lněná semínka,“ uvádí nutriční terapeutka Marie Vitujová. Z ryb je nejvhodnější losos, ale dobře poslouží také makrela, sardinky, ančovičky nebo kaviár. Za zmínku stojí dýňová a konopná semínka, řasy nebo zelená listová zelenina či rakytníkový olej.\nPříznivé jsou v tomto ohledu také vajíčka a maso, důležitý je ale jejich původ. „Zvířata z komerčních velkochovů jsou obvykle krmena obilovinou na bázi sóji a kukuřice, které jsou zdrojem omega-6. Z toho vyplývá, že ryby, ostatní maso i vejce je ideální kupovat v bio kvalitě,“ podotýká Monika Surmajová.\nV případě, že se vám nedaří dostat do sebe dostatek omega-3 stravou, můžete sáhnout po doplňcích. Dříve tolik nenáviděný rybí olej se dá sehnat i ve formě tabletek. „Mimořádně bohatým zdrojem omega-3 je také krillový olej, což je výtažek z antarktického korýše,“ doplňuje Monika Surmajová.\nJíte ryby každý týden?


Lhůta pro podání přihlášky pohledávky | Stopdluhum\nLhůta pro podání přihlášky pohledávky\nStopdluhum » Lhůta pro podání přihlášky pohledávky\nLhůta pro podání přihlášky pohledávky se odvíjela od způsobu řešení úpadku v daném insolvenčním řízení. Lhůta počíná běžet zveřejněním rozhodnutí insolvenčního soudu o úpadku dlužníka. V případě řešení úpadku oddlužením byla lhůta k podání přihlášek 30 dní (platilo do 1.6.2019). V současné době je lhůta při oddlužení stejně jako v případě řešení úpadku konkursem nebo reorganizací 2 měsíce. Lhůta k podání přihlášky je procesní, tedy postačuje, aby přihláška byla podána na poště k doručení soudu poslední den lhůty.\nVěřitel nemusí s přihláškou pohledávky čekat na rozhodnutí o úpadku dlužníka, ale přihlášku může podávat již od zahájení insolvenčního řízení.\nNepodá-li věřitel svou přihlášku v případě nejčastějšího způsobu řešení úpadku oddlužením včas, pak nebude tato pohledávka v průběhu řízení uspokojována, věřitel ji nemůže vymáhat jiným způsobem a v případě zdárného ukončení oddlužení, bude usnesením soudu od hrazení takovéto pohledávky dlužník osvobozen.\nNezajištěný věřitel V insolvenčním řízení se nezajištěným věřitelem označuje osoba, která nemá svou pohledávku vůči dlužníku nijak zajištěnu. Jedná se především o zajištění zástavn...\nOsvobození od placení pohledávek Hlavním smyslem oddlužení je zbavit dlužníka zbytku jeho dluhů, které nebyly v insolvenčním řízení uspokojeny. Osvobození umožní soud na konci celé...


5 tipů na mimořádně levné dámské hodinky - Najdi hodinky\n5 tipů na mimořádně levné dámské hodinky\nVedle luxusních hodinek si o pozornost zákazníků napříč celým světem říkají i levnější hodinky.\nHodinky za skvělé ceny mají ve svých portfoliích různé módní značky.\nLevné dámské hodinky můžete najít například v nabídkách značek jako Daniel Wellington, Guess, Festina, Casio či Nine West.\nHodinářský průmysl není v 21. století jen o luxusních značkách, jakými jsou například představitelé slavného seskupení The Holy Trinity. Rychlá doba a uspěchaný životní styl přirozeně ovlivnily i celosvětovou výrobu, v rámci které nejsou žádnou výjimkou ani hodinky. Lidé tak poměrně často sahají po jednoduchých kouscích za výhodné, popřípadě akční ceny. Většinou jde o takové modely, které nedisponují hromadou doplňkových funkcí. Jejich majitelům totiž stačí, že jim spolehlivě ukážou čas nebo vkusně dotvoří outfit. V tomto ohledu je obvykle nenáročné něžnější pohlaví. Vybrali jsme proto 5 tipů na mimořádně levné dámské hodinky\nLevné dámské hodinky, které spolehlivě poslouží\nMožná byste to v prvním okamžiku ani neřekli, ale hodinky za skvělé ceny naleznete i v nabídkách takových velikánů, jakými jsou například Casio či Festina. Samozřejmě nechybí ani v našem seznamu. Začínáme však dámskými hodinkami Daniel Wellington.\nHodinky z nabídky švédské značky Daniel Wellington jsou obecně známé minimalistickými designy a výhodnými cenami. Stejnými parametry se vyznačují i dámské hodinky Daniel Wellington DW00100161. Kromě toho poutají pozornost kontrastním barevným provedením v hlavní roli s černým ciferníkem a růžovozlatými odstíny pouzdra a náramku. A nelze opomenout ani skutečnost, že tento povedený model se kromě každodenního nošení neztratí ani u elegantnějších outfitů na různých společenských událostech.\nV souvislosti s levnými dámskými hodinkami si zaslouží svoji chvilku slávy i model s produktovým označením W0884L2. Na svědomí ho má ikonická fashion společnost Guess. Zmíněný kousek už na první pohled zaujme výrazným třpytivým ciferníkem a rovněž třpytivými kamínky po obvodu celého pouzdra. Čistý design s nádechem luxusu dodává těmto hodinkám kožený řemínek v univerzální bílé barvě.\nTakže dostáváme se k prvnímu ze dvou výše zmiňovaných velikánů. Je jím značka Festina, která se ve světě proslavila zejména participací na různých sportovních akcích. Nicméně i přesto, že v její nabídce najdete mnoho sportovně laděných modelů, své místo v ní mají i elegantní kousky pro dámy. Jedním z nich jsou například levné dámské hodinky Festina Classic 16377/3. Vyzdvihneme na nich zejména praktické nerezové provedení, které z nich dělá spolehlivého asistenta pro každodenní nošení.\nDruhého velikána mezi našimi 5 tipy na levné dámské hodinky představuje japonská společnost Casio. Z jejího širokého portfolia nás zaujal model s produktovým označením LTP-2069D-4AVEF. Místo v našem seznamu získal hlavně propracovaně působícím růžovým ciferníkem s chronografickými budíky.\nA na závěr přidáváme nejlevnější z dosud zmiňovaných modelů – dámské hodinky Nine West NW/1932TPRG. Sice jde ve srovnání s předchozími hodinkami o něco méně známou značku, ale menší jméno vynahrazuje atraktivním designem. V případě tohoto kousku bychom ho popsali jako spojení minimalismu a vintage do jednoho.\nZazařte s levnými dámskými hodinkami!\nNikde není psáno, že jako vkusný módní doplněk musíte použít ty nejšpičkovější hodinky z tržní nabídky. Koneckonců, jak jsme zmínili hned v samém úvodu tohoto článku, i levné dámské hodinky dokážou příjemně dotvořit celkový outfit. Se kterými z našich 5 tipů zazáříte vy?\nPrevPředchozí článekHodinky Luminox skrývají mnoho zajímavostí, o kterých jste možná nevěděli\nDalší článekTOP hodinky pro chlapce? Vybrali jsme nejlepší chlapecké hodinky!Next


Kaple vydala několik tajemství - Novojičínský deník\nNečekané objevy však s sebou přinášejí také několik komplikací, přesto je chce město zachovat.\nV makovici byla například nalezena schránka s mincemi a s popisem stavu města v roce 1979. V témže roce byla při rekonstrukci střechy objevena schránka z roku 1921.\nK dalším překvapením, která kaple vydala, patří roubená konstrukce stěn, či malovaný barokní strop, který již neměl existovat, i další malby na zdech.\nMěsto by chtělo strop i malby zachovat, proto bude shánět finance na jejich restaurování. Do zvonice by se také měly vrátit dva zvony, které by mohly po letech zase fungovat.\nPrioritně město řeší statiku kaple, která se vyklání, a proto musí být svázána lanem. Barokní kaple se začala stavět v roce 1718, během let však došlo k několika rekonstrukcím.


Prymula nastupuje do funkce zmocněnce pro vědu a výzkum ve zdravotnictví - Sputnik Česká republika\n12:47 01.06.2020 Získat krátkou URL\nEpidemiolog Roman Prymula se v pondělí ujímá své nové funkce, a to zmocněnce pro vědu a výzkum ve zdravotnictví. Do konce května působil také jako náměstek ministra zdravotnictví.\nVláda jmenovala Romana Prymulu vládním zmocněncem pro vědu a výzkum ve zdravotnictví minulý týden. Zmiňme, že pro téměř jakýkoliv krok bude potřebovat Prymula souhlas vlády. A co se týče jeho pracovní náplně, nejvýznamnějším bodem bude faktické řízení grantové zdravotnické agentury. Právě ta rozděluje stovky milionů ročně.\nUvádí se, že v českém zdravotnictví je to poprvé, kdy došlo k vyjmutí jedné oblasti z resortní působnosti a částečně byla převelena na úroveň vlády. Žádné „dvojvládí“ ale v resortu nehrozí, jelikož ministr zdravotnictví Adam Vojtěch zůstává i nadále jeho svrchovaným šéfem. Jediná změna nastává právě v oblasti vědy a výzkumu.\nPrymula avizoval odchod\nPřipomeňme, že v polovině května Prymula informoval premiéra Andreje Babiše o tom, že chce skončit ve své tehdejší funkci náměstka ministra zdravotnictví. Epidemiolog také prozradil, že o odchodu z funkce uvažoval v lednu a březnu, ale kvůli epidemii koronaviru své plány změnil. Po státní službě hodlá pracovat v soukromém sektoru, například v komerčních farmaceutických výzkumech.\nNáměstkem ministra zdravotnictví se Prymula stal v roce 2017, předtím působil jako ředitel Fakultní nemocnice Hradec Králové. Epidemiolog byl také nedávno předsedou Ústředního krizového štábu české vlády, ten byl vytvořen kvůli vypuknutí epidemie nového koronaviru.\nPremiér Babiš se poté rozhodl nabídnout mu funkci vládního zmocněnce pro zdravotnictví. Uvedl, že vytvoření nové pozice pro Romana Prymulu nepovažuje za zbytečné. Dal tak najevo, že jej potřebuje jako zkušeného odborníka schopného poskytnout kvalitní názor.\nUvedl také, že Prymula bude v nové funkci dostávat nižší plat, než měl na pozici náměstka ministra zdravotnictví. Premiér je dle svých slov velice rád, že Prymula bude pro stát pracovat i nadále, a to nehledě na to, že už má dávno pracovní nabídky od soukromých firem. Toto rozhodnutí premiéra přivítal také prezident Miloš Zeman.\nfunkce, Andrej Babiš, Adam Vojtěch, Ministerstvo zdravotnictví, lékař, Roman Prymula


ráj v podobě milovaný Šumavy | ANNA\nráj v podobě milovaný Šumavy\nŠumavskou přírodu miluju.\n(Ono ještě aby ne, když jsem většinu svého dětství strávila právě v jejích končinách.)\nDěvče plné protikladů, to jsem celá já. Miluju velkoměsto a na druhé straně jsem strašně ráda právě v těch šumavských lesích, kde nepotkáte živáčka. Holka, co se ráda jen tak s cappuccinem v papírovém kelímku prochází ulicemi, usmívá se na kolemjdoucí a zároveň je ve svém vlastním světě. Pak se to ale náhle zlomí a ta samá holka má najednou chuť odjet. Odjet někam daleko, kde nikoho nepotká a bude moct jen tak v klidu být. Sama se sebou nebo s někým. Ale i ten Někdo musí být pečlivě vybraný. Protože potichu (a hlavně příjemně) mlčet se taky nedá s každým.\nJak jistě víte, všechny zkoušky máme za sebou a tak je čas na to všechno, co jsme si naplánovali. Světlé body, věci, na které jsme se těšili a upínali se k nim ve dnech plných učení.\nA tak jsme se s Milým konečně vydali na chalupu. Sami.\nSbalili jsme si tašky, nasedli do auta a po půl hodině cesty jsme byli na místě. Všude ticho, slyšet byl jen zpěv ptáků. Prostě idylka. Zasloužená.\nPět společných dní, spousta dobrého jídla, večerní plápolání ohně v krbu, uklidňující praskání dřeva a my dva, konečně spolu. Procházky do míst, na které mám tolik hezkých vzpomínek. Návrat zpět, do dětství, do bezstarostných let. A i my jsme se během těch pěti dnů na vlnu bezstarostnosti naladili. Za sebou jsme nechali všechny stresy z toho, co bude nebo nebude. Jak a proč a kdy. To všechno bylo najednou bezpředmětné. Alespoň na těch pár dní.\nPodnikli jsme i pár výletů.\nPrvní a největší z nich byl výlet na Modravu. Dlouho jsem tak krásnou přírodu neviděla. To ticho, přerušované jen zurčením potoka, bylo jako balzám na duši.\nChvíli jsme mysleli, že se nám výlet pokazí přicházející bouřkou, ale naštěstí se nám vyhnula a my mohli v klidu pokračovat na naší 12 kilometrové cestě dál.\nNebylo ani horko, což bylo za mě opravdu velké plus (pokud už můj blog nějakou dobu čtete, tak asi víte, jaký vztah k tomuto úmornému a šílenému počasí mám).\nBylo to prostě dokonalý (což můžete z fotek posoudit sami).\nJinak jsem četla. Za deštivých večerů sledovala filmy. Upekla jsem ten nejlepší malinový závin. V noci, kdy mě vzbudila bouřka, jsem se měla ke komu přitisknout. Užívali jsme si snídani venku, na zahradě, s výhledem na azurově modré nebe a všudepřítomné stromy. Taky jsem se letos poprvé spálila - ale pozor, jen na jednom rameni (jak se mi to podařilo, to se mě už ale neptejte). Uvařila jsem milované špagety. Dokonce na dva způsoby. Mimo jiné jsem krom svého ramene spálila i kuřecí "nugetky" pro Milého - díkybohu ale stejně nebyly dobré - teď mám na mysli ty nespálené, abyste si nemysleli, že dávám svému muži k večeři spálené jídlo.\nKoupila jsem si další věci v sekáči - a zjistila, že mám už několik měsíců slabost pro orientální vzory a žlutou. Černé věci se přes léto v mé skříni schovávají do ústraní a já konečně nosím taky trochu barev.\nMěli jsme skvělé vafle a ovocné koktejly. Svačili jsme a přitom měli výhled na celou Sušici. Fotili jsme, smáli se, ruku v ruce jsme se procházeli městem. A pak znovu utíkali tam k nám, na chalupu.\nAle nejvíc ze všeho jsme byli rádi, že jsme spolu.\nP.S. Promiňte mi těch milion fotek, ale mě se prostě všechny zdály skvělé (a hlavně přesně vystihující atmosféru těchto kouzelných dní)\nNikola Machková 8. června 2016 19:09\nKrásné fotky :) a ten malinový závin vypadá skvěle! Nedala by jsi mi prosím recept? :)\nAnonymní 8. června 2016 20:03\nTo jsou tak krásné fotky. Příroda je tam určitě nádherná.


Návrat Marie Terezie: nejúspěšnější stále v Česku, na všech trzích však ztrácela - Lupa.cz\nLupa.cz » Návrat Marie Terezie: nejúspěšnější stále v Česku, na všech trzích však ztrácela\nŘeší manželské problémy, prohrává válku o habsburské dědictví a k tomu sleduje, jak se proti ní obrací další sousední země. Na obrazovkách tří televizí v zemích bývalé habsburské monarchie – České televize, slovenské RTVS a rakouské ORF – mohli diváci na přelomu roku sledovat pokračování historické minisérie Marie Terezie. Tvůrci se pokusili navázat na mimořádný úspěch prvních dvou epizod, napodruhé však zlákali jen část diváků.\nV nových dvou dílech se autoři rozhodli první a jedinou ženu na českém trůnu představit jako panovnici, která čelila řadě výzev. Děj se tak posunul o několik let dopředu, Marie Terezie zestárla, stala se z ní několikanásobná matka, která vedle mateřských povinností řeší spory se sousedními zeměmi. Musí tak volit mezi vladařskými a rodinnými povinnostmi, často ve prospěch těch vladařských. Podle ředitele vývoje pořadů a programových formátů Jana Maxy jsou tak proto nové epizody temnější a dramatičtější. „Válka a její důsledky pronikají i do osobního života Marie a Františka,“ vysvětlil.\nNatáčení Marie Terezie\nPřestože jde o pokračování dvou epizod z roku 2017, tvůrci, i kvůli časovému posunu, přeobsadili hlavní postavu. Panovnici Marii Terezii si nově zahrála rakouská herečka Stephanie Reinsperger, která vystřídala Marii Luisu Stockinger. Podle Reinsperger jde v nových dílech o téměř úplně jinou minisérii. Její slova částečně potvrdil i režisér Robert Dornhelm. „Nejde o běžnou minisérii. Pokračování nás povzneslo na jinou úroveň a místo milostného života královského páru jsme se zabývali vládou, reformami a válkou. Marii Terezii ukazujeme jako komplexní ženu, ne jen jako idealizovanou panovnici,“ řekl.\nPremiérové epizody představily také další vlivné osoby u královského dvora. Evžena Savojského, jehož příběh se v prvních dvou dílech uzavřel, vystřídala kontroverzní postava Barona Trencka. Právě tento nemilosrdný vojevůdce se stal jedním z důvodů, kvůli kterým se manželství Marie Terezie s Františkem Štěpánem Lotrinským, jehož opět ztvárnil český herec Vojtěch Kotek, ocitlo v krizi. „Nikdy se už nedozvíme, jak ti dva věci řešili, ale víme, co řešili. Například svůj vztah k Prusku. Marie Terezie s Fridrichem válčila, František s ním čile obchodoval. Marie Terezie Barona Trencka obdivovala, František Štěpán správně odhadl, že je psychopat,“ uvedla scénáristka Mirka Zlatníková, podle které se dá na podobných událostech postavit zápletka.\nNové epizody ztratily až polovinu diváků\nPokračovat v minisérii z první poloviny 18. století přiměl tvůrce nečekaně velký zájem diváků, přestože s dalšími díly původně nepočítali. V loňském roce tak vznikly dvě nové epizody, které se na televizní obrazovky dostaly o Vánocích, v Česku v prvním týdnu nového roku. Zatímco s premiérovými díly příběh své doby jedné z nejmocnějších žen světa ztratil v Česku necelou třetinu diváků, v Rakousku a na Slovensku přišel až o polovinu z nich.\nŽe pokračování alespoň v Česku u diváků opět dokáže vzbudit zájem, naznačila repríza prvních dvou epizod na konci loňského roku. Ujít si totiž každý z dílů nenechal více než milion diváků. Premiéra třetí epizody na Nový rok se stala pořadem dne, když si ji pustilo 1,5 milionu diváků starších 15 let při podílu na sledovanosti téměř šestatřicet procent.\nPodstatně více diváků ztratily nové díly v Rakousku a na Slovensku. Podle rakouské ORF sledovalo každou z premiérových epizod více než půl milionu diváků starších 12 let při podílu na sledovanosti kolem 20 procent. I přes pokles však oba díly patřily mezi pět nejsledovanějších pořadů daného dne.\nSlovenská RTVS informovala, že každý z dílů sledovalo více než 350 tisíc diváků (v 12+) při průměrném podílu na sledovanosti kolem 16 procent. Obě epizody se staly nejen nejsledovanějším pořadem v danou dobu, ale také nejsledovanějším pořadem dne na programech RTVS.\nPůvodní dvě epizody odvysílaly Česká televize, slovenská RTVS, rakouská ORF a tehdy i ještě maďarská MTVA na sklonku roku 2017 jako připomínku 300 let od narození císařovny Marie Terezie. Její dospívání stejně jako v mnoha ohledech komplikovanou cestu na královský trůn si přitom na každém ze čtyř televizních trhů nenechal ujít rekordní počet diváků.\nVůbec nejúspěšněji se dvojdílný výpravný film uvedl v Česku, kde k premiéře každé z epizod podle ČT usedly více než dva miliony lidí starších patnácti let. Druhou část si tehdy přitom nenechalo ujít dokonce více než 2,1 milionu diváků, a sledoval ji tak každý druhý člověk, který si daný večer pustil televizi.\nS premiérou prvních dvou epizod Marie Terezie zaznamenala před dvěma lety mimořádný úspěch i RTVS. Každá z částí oslovila téměř 800 tis. diváků starších 12 let a podíl na sledovanosti se vyšplhal k téměř třiceti procentům. Podle RTVS tak kanál Jednotka dosáhl nejvyšší sledovanosti od roku 2015.\nPodobně úspěšně si filmové zpracování nástupu Marie Terezie na trůn vedlo i v dalších zemích. Rakouská ORF ji tehdy zařadila mezi své nejúspěšnější koprodukční projekty posledních let, každý z dílů sledovalo více než 1,1 milionu diváků (12+) a s druhou epizodou se podíl na sledovanosti přiblížil čtyřiceti procentům. Maďarská MTVA zase vyzdvihla úspěch druhé epizody, kterou si nenechalo ujít 415 tisíc lidí s průměrným podílem na sledovanosti necelých deset procent.\nÚspěchu historické minisérie si všimli i další evropští vysílatelé. Diváci ji tak mohli sledovat třeba na francouzském kanálu Arte, na kterém si první díl nenechal ujít více než milion diváků. Vysílací práva také zakoupilo třeba Německo, Itálie, Portugalsko nebo Španělsko.\nTvůrci už dříve naznačili, že připravují třetí pokračování. Minisérie by tak mohla mít až šest epizod. Jak už však DigiZone dříve informoval, Česká televize kvůli úsporám nákladů, ke kterým ji vyzvala Rada České televize, s dalšími díly momentálně nepočítá. Představu o finanční náročnosti projektu si můžeme udělat podle nákladů na první dva díly, které se podle deníku Blesk vyšplhaly na 150 milionů korun.\nJestli zájem o další pokračování u dalších koprodukčních partnerů přetrvává, není prozatím jasné.\nStarý internet zemřel, ve videohrách se perou peníze a hack Cloud Hopper byl větší, než se říkalo\nAno, rozpocet maji opravdu "skoro stejný" jen ... zatímco ČT má nějakých 5,5 mld korun RAI ma 2,5 mld eur... Nicmene je skoda, ze v ridicich funkcich ruznych firem a instituci nesedi lide jako vy. Pak bychom mohli videt ulici s Leonardem, Bredem, Slajem apod. protoze by to zaridili...


Úvod :: Osvětlení :: Stínidla :: Lumatek Gauntlet stínidlo chlazené vzduchem\nLumatek Gauntlet stínidlo chlazené vzduchem\n3490,- Kč s DPH 2490,- Kč s DPH\nPrvní plně nastavitelné vzduchem chlazené stínidlo pro HPS výbojky od renomované značky Lumatek je konečně na trhu. Stínidlo je opatřeno přírubami 150 mm pro připojení ventilačního potrubí. Nastavením kladívkovaného stínidla lze docílit změny rozptylu světla na široký rozptyl, střední rozptyl a úzký rozptyl za udržení více než 90% odrazivosti při každé poloze nastavení. Každá strana stínidla je opatřena šroubem pro nastavení sklonu křídel, díky kterým docílíte symetrické i asymetrické pozice reflektoru. To znamená kompletní variabilitu a multifunkční možnosti použití při poskytování světla v každém pěstebním prostoru.\nPlně nastavitelný vzduchem chlazený reflektor s křídly\nKontrolujete rozptyl světla za každé situace\nNastavení širokého, středního, úzkého, symetrického a asymetrického rozptylu světla\nV každé pozici odráží rovnoměrně více než 90% světla\nPro použití s výbojkami do 600W\n2 m přívodní kabel opatřený euro-konektorem\nKód zboží: A15102\nInformujte mě o změnách Lumatek Gauntlet stínidlo chlazené vzduchem


Zvyšuje nebo snižuje tlak melissa? - Krupice\nMelissa z tlaku: recepty, recenze, vlastnosti\nPeriodicky se hlava stává těžkou, horní a dolní končetiny se zvětšují a celkový stav těla je poněkud okrajový. Zpočátku se stala závislou na pilulkách, ale všimla si, že léčba léky nemá nejlepší účinek na jiné orgány.\nJednoho krásného jarního dne jsem se rozhodl pro samoléčbu, tak jsem se rozhodl studovat zkušenosti lidí. Naštěstí, v naší době, naprosto žádné informace lze nalézt na internetu. Měli bychom to před 30 lety, nyní by to byli experti. Nikdy však není pozdě na to, aby se naučili účinná doporučení, která sníží tlak v domácnosti. Nejčastěji jsou titulky takových článků plné slov: „rychle“, „za pár minut“, „zapomeňte na dlouhou dobu.“ Samozřejmě věřím v mnoho věcí, ale byla jsem skeptická ohledně takové rady.\nVysoký tlak na tradiční medicínu není novinkou, proto najdete mnoho metod boje. Existuje také mnoho rostlin, které mohou pomoci s hypertenzí: černá chokeberry, brusinky, Kalina, rybíz, zimolez, hloh, dogrose - ne seznam všech receptů. Rozhodl jsem se stavět na nejjednodušším, následovat cestu nejméně odporu. Začala se zajímat o to, jak přínosy a škody na meduňce ovlivňují hypertenzní zdraví.\nPři čtení článků upozorňoval na meduňku citronovou. Nikdy jsem o ní nepřemýšlel, ale roste v mé zahradě. Soused jednou přišel, požádal o pár keřů pro sazenice. Nabídl jsem mu víc přestávky. Kromě toho mám toho hodně. Dříve téměř nepoužila, takže nejprve hrála roli dekoru. Teď vím, že meduňka je účinný způsob, jak bojovat s hypertenzí.\nSoused si také stěžoval na tlak, takže se podělila o své znalosti. Někteří lidé pomáhají propolisu, řepné šťávě, lemongrassu a tady - Melissě. Refresher dovolil nejen normalizovat krevní tlak. Čaj zlepšil chuť k jídlu a zbavil se nespavosti. Užitečné vlastnosti melissy dovolují zapomenout na podrážděnost. Často jsem hlas zvyšoval doma a teď jsem mnohem klidnější.\nMelissa čaj z vysokého krevního tlaku: recept\nZpůsob léčby a prevence hypertenze je jednoduchý. Piju asi dva šálky nápoje denně. Když je počasí špatné, mohu pít celkem tři šálky. Na čaj 1 polévková lžíce. suché bylinky meduňky zalijeme 400 ml vroucí vody. Čaj musí trvat 40-50 minut, dobře zabalený. Pak tuto dávku přefiltrujte a vypijte v malých dávkách během dne. Piju čaj s melissou z vysokého tlaku po dobu dvou nebo tří týdnů v řadě, pak si vezmu týdenní přestávku. Někdy přidávám melissu do obvyklého zeleného čaje, to se stává chutnější.\nTlak stoupá méně často a hlava prakticky nebolí. Příznivé vlastnosti balzámu z citronu se projeví do 15 minut po aplikaci. Teď každé léto sklízím listy rostliny na podzim a zimu. Ano, a hosté vždy léčit tento nápoj. V poslední době se vzdálený příbuzný zeptal na mé úspěchy a požádal mě, abych předal pytel sušeného meduňky.\nDíky Evgenia za její zpětnou vazbu na léčbu hypertenze melissa. Budeme velmi rádi, pokud bude příběh užitečný pro naše čtenáře. Připomínáme, že váš příběh nám můžete zaslat prostřednictvím formuláře zpětné vazby.\nHypertenze je metlou naší doby. Více nedávno, starší lidé trpěli hypertenzními chorobami, ale faktory takový jak: neustálý stres, špatná ekologie, a špatný životní styl, omladili nemoc velmi.\nDnes se stále častěji objevují problémy se srdcem a cévami u mladých lidí, kteří sotva dosáhli svých třiceti let. Oficiální medicína nabízí léčbu nemocí léky, ale stále více, pacienti trpící cévními chorobami obracejí svou pozornost na léčivé rostliny, které pomáhají vyrovnat se s problémem bez tablet.\nJedním z nich je meduňka lékařská, léčivá rostlina, která se nachází na každém pozemku domácnosti. Ale jak vonná tráva působí na lidské tělo, meduňka zvyšuje nebo snižuje tlak?\nMelissa (mátová citronová) - bylinná vytrvalá rostlina dosahující výšky jednoho metru. Kvete v létě, plody dozrávají počátkem podzimu. Pro léčebné účely se používají listy a květy rostliny, suroviny by měly být sklizeny před tvorbou ovoce.\nMilissa v řečtině znamená "včela", dostala své jméno díky své schopnosti uklidnit tento hmyz svou vůní.\nCitronová máta byla známa jako lék na dlouhou dobu. Z vonných bylin jsme vyrobili vývar a nálev, vyrobili obklady a přidali do léčebných lázní.\nV mladé rostlině je velmi vysoký obsah následujících látek, které mají příznivý vliv na lidské tělo:\noleanolic, caffeic, a ursuloic kyseliny;\nLéčivá bylina se používá pro různé nemoci, mezi nimi:\nPoužijte citronovou mátou při léčbě onemocnění ledvin a gastrointestinálního traktu jako tonikum a diuretikum.\nMá plevel laxativní a diaforetické vlastnosti. Používá se pro neurózy a stimuluje chuť k jídlu. Používá se jako sedativum ve stresových situacích, hysterii, nespavosti.\nVývar meduňka citronová se používá pro bolest v krku, zánět dásní, onemocnění horních cest dýchacích.\nInfuze léčivých bylin snižuje bolesti hlavy a bolesti zubů, pomáhá zmírnit záchvat migrény.\nMelissa má pozitivní vliv na zdraví žen, používá se k léčbě zánětlivých končetin, s menstruační bolestí, s toxikózou během těhotenství.\nBylinné obklady léčí alergickou diatézu, modřiny, artritidu, kožní vyrážky a furunkulózu.\nÚčinnost léčivé rostliny je do značné míry způsobena jejím složením. Velké množství éterických olejů a tříslovin dává citronové trávě mnoho užitečných vlastností.\nPři dlouhodobém užívání hypertenze. Ale jak přesně tráva ovlivňuje krevní tlak, jak ji používat při hypertenzi, jak zlepšit stav krevních cév s mátou citronu?\nCitronová máta je léčivá rostlina, která může ovlivnit vysoký krevní tlak. Ale neměli byste čekat na zázrak, plevel nepomůže zastavit hypertenzní krizi, používá se jako další nástroj v komplexní profylaxi se zvýšeným BP. Pravidelný příjem meduňky po dlouhou dobu pomůže jemně snížit krevní tlak, normalizovat stav cév a zklidnit nervový systém.\nS pokročilými případy hypertenze by neměl být jako hlavní terapeutický prostředek používán medonosný. Dekorace a infuze rostlin mohou být použity pouze vedle léků, které snižují krevní tlak.\nMelissa se používá pro hypertenzi v různých variantách. Bylina se používá ve formě nálevů, odvarů, přidává se do čaje, používá se jako koření při přípravě prvního a druhého kurzu.\nLéčivý bylinný olej aplikovaný na chrámy před spaním pomůže hypertonikům vyhnout se prudkému zvýšení krevního tlaku v noci, zmírnit nespavost, zmírnit úzkost, podrážděnost a úzkost.\nČerstvé listy citronové máty, naplněné vařící vodou, můžete pít místo čaje. Jsou to dobře stabilizované ukazatele krevního tlaku, zmírňují bolesti hlavy, uklidňují nervy.\nOdvar z bylin přijatých před jídlem zlepší funkci srdce, očistí a zlepší krevní cévy.\nNadváha je jedním z negativních faktorů ovlivňujících krevní tlak. Infuze meduňky z medu - perfektní lék, ohromující hlad. Lékařský odvar pomáhá zlepšit zažívací trakt, snížit váhu.\nPři hypertenzi se nedoporučuje použití kořeněných a kořeněných koření, které ovlivňují tlak. Citronovou mátou může být vynikající náhradou za takové koření, plevel může být přidán do masových pokrmů, polévek, zeleninových dušených jídel, salátů.\nPoužívejte za sníženého tlaku\nByliny mají sedativní účinek, proto se osobám s přetrvávajícími projevy hypotenze nedoporučuje používat léčivé infuze a odvar z citronové máty. V ostatních případech můžete:\npřidejte čerstvé čaje meduňky na čaj;\nbylinné nápoje, jejichž složení je rostlina;\npoužívat infuze a dekory pro léčbu různých onemocnění.\nPokud se objeví slabost, letargie a závratě, měli byste okamžitě léčbu ukončit pro léčebné účely.\nNedoporučuje se používat infuze a odvar z léčivých bylin lidem s diagnózou „hypotenze“, protože Melissa snižuje krevní tlak. Když bradykardie by měla používat rostlinu s velkou opatrností.\nNeměli byste pít čaj s citronovou mátou nebo infuzi, pokud máte dlouhou cestu nebo aktivitu spojenou se zvýšenou koncentrací pozornosti.\nJe zakázáno přijímat medovky pro osoby trpící alergickými reakcemi na složky rostliny.\nNadměrné užívání léčivých bylin může při močení způsobit pocit pálení.\nLéčivá rostlina může při aplikaci aplikovat vedlejší účinky. Mezi nimi jsou:\nPro všechny negativní projevy byste měli okamžitě přestat používat medovky jako lék.\nOdvar ze sušených listů meduňky\nLéčivý odvar trávy, sklizený v létě, bude sloužit jako vynikající nástroj pro nespavost, katarální onemocnění, zvýšený krevní tlak. Může být použit k posílení vlasů, hydrataci pokožky.\nVývar se připraví z výpočtu: 2 lžíce sušených listů na litr vody. Příprava: umístěte surovinu do Číny, nalijte na ni vroucí vodu, zabalte ji do froté ručníku, trvejte na půl hodiny. Přijmout dovnitř na skleněnou polovinu skla 2-3 krát denně.\nLéčivý bylinný čaj pomůže zklidnit nervy, mírně sníží krevní tlak, zvýší odolnost během chladného období.\nPřipravte si čaj předem. Pro přípravu, kterou potřebujete: 100 gramů zeleného listového čaje, 2 lžíce rozdrcených listů sušené meduňky, černého rybízu, malin, 1 lžíce drcených sušených šípků.\nVšechny složky se smísí, nalijí se do papírového sáčku, uloží se na chladném a suchém místě. Vařte čaj v porcelánové konvici, ujistěte se, že ho necháte vařit. Pijte denně po jídle.\nRostlina může růst po celém Rusku. Pěstuje se v domácích zahradách, v předzahrádkách a v blízkosti soukromých domů. Tráva nemá rád slunce, takže si můžete zasadit pod ovocnými stromy a ve stinných místech. Melissa nevyžaduje zvláštní péči nebo plení, rostlina by měla být pravidelně krmena a napojena.\nJe možné použít čerstvé listy pro léčebné účely od poloviny května, ale doporučuje se skladovat citronovou mátou pro skladování ne dříve než v červenci. V této době je koncentrace živin v zelených částech rostliny nejvyšší.\nPro přípravu surovin pro zimní období pomocí sušení sebraných rostlin. Melissa řez, oddělit listy od stonku, opláchnout a dát na větrané, stinné místo. Suchá tráva skládaná v papírových pytlích nebo látkových pytlích. Skladujte na tmavém, suchém místě. Správně sklizené suroviny neztrácejí během zimy užitečné vlastnosti.\nRecept na tinkturu na zlatý kořen (Rhodiola rosea) od AlkofanKalganovka, recept tinktury u kořene Kalgana.SELF-GAME NA KALGANĚZapomenutý kopečnik (červený kořen)


Philips Massive 36379/43/10 - Stolní lampa DOCU 1xE14/40W hnědá | Svět svítidel\nKód položky M0319\nPhilips Massive 36379/43/10 - Stolní lampa DOCU 1xE14/40W hnědá váš interiér či exteriér oživí a přitom poskytne dostatek světla. Ušetřete a využijte sezónní akci, v níž máme právě toto svítidlo ve slevě. Garantujeme nejnižší cenu v Česku. Více\nAutor: Klára Růžičková Datum: 7.1.2016 00:00\nPhilips Massive 36379/43/10 - Stolní lampa DOCU 1xE14/40W hnědá charakterizuje pěkný design a funkční provedení. Nyní je možné toto osvětlení koupit za akční cenu. Do svítidla je určena žárovka s parametry E14. Zde si ji můžete za výhodnou cenu koupit. Svítidlo je vyrobeno v provedení hnědá. Získáte tak zajímavý doplněk do svého domova. Aby vaše osvětlení bylo dokonale sladěno, doporučujeme se podívat i na jiná svítidla z kolekce DOCU Philips Massive.