Predmet: OČISTEC II 29.05.12 20:17\nKomentář k téhle kapitole, v komentářích. Přečtěte si ho až po povídce.\nRovněž, záměrně jsem změnila les, v trochu jiní prostředí. Domnívám se že není děsivé, ale je deprimující. Chci, aby se Cas a Dean měnili a spolu s nimi se musí měnit i to, čemu čelí, a občas, ty nejděsivější věci, nejsou děsivé. Jen, bez obalu. Jako, odraz ve skle.\nČáste věnovaná pravdě, která osvobozuje. Lásce, která osvobozuje odrazy, a odrazům nás samých.\nTaky vodě, která očistuje.\nDRUHÝ KRUH - LÁSKA\n„Strčil jsi mě do vody!“\nCastiel pootočil hlavu ke straně. Zvláštní, on si to vybavoval jinak. Možná, Dean prskal (doslova, prskal vodu), proto, že byl promočený na kost, a jako vždy, i rozmrzelý, ale Castiel si už dřív všiml Deanovy tendence převracet skutečnost, a vidět, věci jinak.\n„Omlouvám se, za záchranu tvého života,“ opáčil, sarkasticky.\nAnděl, a lovec stál, na břehu jezera. Na modré, obloze zářilo slunce a bylo tak jasno, že Deana bolely oči. Půda, byla suchá a popraskaná, bez vegetace. Z jezera, se po ní plazil potůček vody, který se o kousek, dál vsakoval, do země a mizel pod ní. Byla, to mrtvá zem.\nDean odtrhl oči, od písku, který na slunci žhnul, jako rozpálený kov. Z té záře, mu pukne hlava.\nPolkl. Cítil, že mu Cas položil ruku na rameno, a jemně jej otočil, opačným směrem.\nV písku, stála brána. Nebo, klenba brány. Byla z kamene, a po okrajích, do ní byly vytesány špatně čitelné odrolené symboly. Castiel vykročil kupředu. Dean, šel za ním.\nPo cestě, se rozhlížel. Kdyby byly napadení, neměli šanci, utéct, nebo se schovat. Výhodu, kterou jim poskytoval les, v otevřené krajině ztratili.\nCas, přistoupil k bráně, a položil na ní ruku.\nNa obloze, se kromě slunce nacházel i bledý měsíc, a stěží viditelná jitřenka. Cas přikývl, což bylo znamení, že průchod je bezpečný.\nKdyž prošli, Dean si všiml, že materiál, z něhož je brána postavena, sice připomíná kámen, ale ve skutečnosti, se jedná o kosti.\nZachvěl se. Z nějakého důvodu mu tohle místo nahánělo husí kůži, víc než les, plný stvůr.\nBylo, ticho. To, co Dean spatřil, neodpovídalo jeho očekávání. Za bránou bylo město, přesná kopie amerických, malých měst, kterým on a Sam tolikrát projížděli. Nacházeli se na hlavní ulici. Silnice, byla hladká, a pokryta vrstvou písku. Po obou stranách silnice, stály, nízké budovy. Některé byly zářivě bílé, a jiné rudé, zelené nebo modré, všechny opatřeny číslem popisným, případně cedulí odkazující na účel budovy.\nJen, jedna věc, byla zvláštní. Žádná z těch budov neměla dveře. Jen okna, ale Dean žádným z nich neviděl dovnitř. Od skla se odrážely sluneční paprsky, a všechno, co Dean spatřil, když se do oken zahleděl, byl vlastní rozšklebený odraz. Překvapilo ho, co vidí.\nJeho tělo, bylo šedé, jako tělo ducha, a mírně průsvitné. Od údu, k údu, od krku ke konečkům prstů, putovala Deanovým tělem rudá krev, která se jako esence života, vlévala přímo do středu Deanovy hrudi. A, Dean viděl i jizvy. Hodně jizev. Zhrozil se. Shlédl na vlastní hruď, aby se přesvědčil o tom, že to co viděl, je skutečné, ale vše se zdálo být v pořádku, a na svém, místě. Dean měl na sobě, svojí koženou bundu, a jeho tělo, bylo až na pár jizev nepoškozené. Kůže, obalující svaly a kosti.\nPostupovaly opuštěným městem, a Deana při pohledu do výloh zaujala ještě jedna věc. Zarazil se.\nPřímo a jeho zády, tam, kde stál Castiel, andělu ze zad, vyrůstal pár obrovských křídel.\nCastielovy oči, vyhledaly odraz Deabových. Cas, si všiml, toho jak na něj lovec zírá.\n„Deane?“ zeptal se.\n„Casi,“ lovec, polkl. „Asi jsem se zbláznil.“\nCastielova křídla, Dean viděl jen, v odrazech. Když se podíval přímo na Case, křídla zmizela. Podobně, jako Deanův vlastní odraz, i Castielova křídla, byla šedá, protkána směsicí tekutých barev. Nejen, rudé. Rozlévaly se šedými, téměř průsvitnými blánami, a zvýrazňovaly obrys peří.\n„Ty je, vidíš?“ zeptal se, po několikáté, nejistě Castiel.\nDean přikývl. Cas, zkušebně pohnul jedním křídlem, a viděl, že Deanovy oči, ve skle dráhu pohybu sledují.\nCas, křídlem zatřepal a rychle ho schoval za sebe. Bylo mu to zjevně nepříjemné.\nDean nevěděl, proč je Castiel ohledně té věci tak nedůtklivý. Bylo to, přinejmenším zajímavé.\n„Proč?“ zeptal se. „Jsou, cool.“\n„Dobře, dobře. Fajn, promiň. Budu se dívat jinam.“\nCastiel, pomalu přikývl. Uklidnilo ho to, ale křídla nechal, pro jistotu přitažená k tělu.\nVydali se dál.\n„Proč, ti to tak, vadí?“ zeptal se po chvilce ticha Dean. Castiel, se před ním nedávno, bez rozpaků, objevil nahý, a teď se pohoršuje kvůli křídlům.\nAnděl, kráčející tiše, za lovcem, zamumlal něco, čemu Dean stěží rozuměl.\n„Víš, jak nepříjemné ti to bylo, když jsem četl tvoje myšlenky, a díval se přitom, přímo do tvojí duše. Snažil jsem se ti rozumět, předtím, než mi došlo, že nejlepší způsob je s tebou mluvit a ne tě špehovat. A, snažil jsem se rozumět i tomu, proč jsi nesvůj, když se dívám.“\n„Chceš říct, že tvoje křídla, jsou něco, jako duše?“\n„Ekvivalent.“ Cas se zachvěl. „Cítím, se odhalený. Křídla jsou naše Achilova pata,“ Dodal, a zjevně, ho rozčilovalo, že se nechal tak snadno vyvést z míry.\n„Já bych řekl, že je fér, že jsi ztratil výhodu. Teď jsme si kvit.“\nCas, zamrkal. Po chvíli přikývl. „Asi máš pravdu. Vidíme, jeden druhého, a to je spravedlivé.“\nDošli, ke křižovatce. Semafor, blikal, ale v dohledu nebyly žádné vozy.\n„Kde, to jsme, Casi?“\n„Nejsem si jistý,“ přiznal Castiel. „Mapa Očistce, neexistuje,“ podotkl, trochu roztrpčeně, „a já ti už, řekl, že nevím o moc víc, než ty. Ale, mohu potvrdit, že jsme o krok, blíž ke středu.“\n„A, tím jsi si jistý jak?“\nCastiel Deanovi položil ruku na rameno, a jemně ho otočil čelem k výloze. „Dívej se. Pozorně.“\nDean se díval. Díval se, tak soustředěně, že ho po chvíli začaly pálit oči. A, pak, to spatřil. Stíny, pohybující se ulicí. Zamrkal, a rychle se otočil. Město však, zelo prázdnotou.\nTo, co prve, viděl, byly jen rozmazané odrazy.\n„Co jsou zač?“ zeptal se.\n„Ne doopravdy. Jedná se o duše, kterým se podařilo, dostat z lesa. Hledali cestu ven, ale uvízly tady. A časem…“ Cas se zadíval na slunce na obloze. „Lidé s oblibou tvrdí, že Bůh je světlo. Nejsou daleko od pravdy, víš. Většina z vás předpokládá, že Bůh stvořil jen ty dobré věci, a vše zlé, včetně smrti má na svědomí Ďábel.“ Zavrtěl hlavou. Křídla, za Castielovými zády, se jemně zachvěla. „BŮH stvořil Ďábla. Stojí za vším.“\nDean se rozhlédl. V ulici zafoukal vítr.\n„ Jako životodárné slunce, které dává život, a bere ho. Ti, kteří zůstali příliš dlouho, a zbloudili z cesty, ti kteří nedovedli najít východ, a uvízli tady, vyschli. Stali se z nich přízraky, uvězněné ve městě duchů. To, se přihodí každému, kdo sejde z cesty, nebo tak zvaně uvízne, na mrtvém bodě. Jeho srdce, vyschne, a Bůh, ho opustí.“\nNe nadarmo se říká, z toho těla, už vyprchal život, ač jeho srdce pořád bije.\nDean, se podrbal na čele. „Rád, odsud vypadnu.“\nDean, zíral na ceduli umístěnou nad vstupními dveřmi jedné z budov. Byla, to první budova, která měla dveře. Na ceduli, stálo: Medové koblížky.\n„Deane. Musíme, jít dál.“\nDean, se nehnul.\n„Potřebuju nabrat, sílu, Casi.“\n„Ne, nepotřebuješ,“ podotkl mírně, Castiel. „Ne takhle.“\nDean ignoroval, podivnost celé situace. Pekařství uprostřed ničeho. Mozek vypnul, a nad Deanovými instinkty převládl jiný, starší reflex: Hlad.\nJako na povel, mu zakručelo v břiše.\n„Pět, minut, Casi.“\nDeanovi později došlo, jak absurdně jednal a vymlouval se na kletbu, pod kterou se octl. Pravda byla, že Dean si počínal, jednoduše dětinsky.\nV místnosti, se nacházela řada prostřených stolů. Na každém z nich stála mísa po okraj, naplněná medovými koblížky.\nDean, se usmál, a nosem, nasál vůni pečiva.\n„Úžasný. Tohle, jsem vysnil já?“\nCas, zavrtěl hlavou. „Pochybuji.“\nAnděl, se rozhlížel. Když se znovu, podíval na lovce, Dean sahal pro jeden z koblížků. Castiel jeho ruku zarazil na půli cesty k ústům.\n„Co, děláš? Sakra!“\nDean, si CHTĚL kousnout.\n„Nejez to,“ upozornil ho přísně anděl.\n„Proč? Jsem vyhladovělý!“ což nebyla pravda. Dean necítil hlad, ale v momentu, kdy si čichl, nedovedl prostě odejít. MUSÍ si kousnout. Cas, to nechápe. Nezná, tu potřebu. HLAD!\nDean není pitomý. Uvědomoval si, že se tu děje něco podivného, a ve skutečnosti, Dean CÍTIL nebezpečí. Instinkt mu velel, otočit se, ale, jiný hlas, v jeho hlavě šeptal: Nasyť se. Uspokoj HLAD.\nHLAD. Dean, se potřebuje nakrmit.\n„Deane. Ne,“ Cas se tvářil starostlivě. Vpíjel se do Deana očima, a pořád ho držel za zápěstí.\nDean jeho ruku setřásl. Vztek, který Dean, cítil od okamžiku, kdy vstoupil dovnitř Pekařství, vybublal na povrch. Cas stál mezi Deanem, a tím, co lovec potřebuje. Nikdo, mu nezabrání v tom si kousnout.\n„Víš ty co? Skončil jsem s posloucháním tvých rozkazů!“\nA, Dean si satisfikovaně kousl.\nCastiel pozoroval jeho pohybující e ústa.\n„Chceš?“ zeptal se už klidněji s plnou pusou. Všechen vztek, vyprchal. Převládlo uspokojení.\nDean se zašklebil. Rty měl ulepené od cukru. Bílý poprašek, mu padal i na bradu. „Tvoje, chyba.“\nCas protočil očima. Posadil se na jeden ze stolů, a čekal, až Dean dojí. Hrál si přitom, s lemem rukávu. Cítil se zvláštně. Ta vůně, medu, všude okolo. Castiel z ní měl lehkou hlavu. Napadaly ho zvláštní myšlenky. Temné myšlenky. Při pohledu na Deana.\nCítil – Cas cítil –\n„Hm, Casi?“ zamumlal, omámeně, Dean. Odložil prázdnou misku. „Cítím, se divně.“ A, nemohl za to fakt, že Dean právě snědl, kilo cukru. Neměl, naštěstí žaludek, takže v tom to nebylo.\n„Hm…“ Dean tupě zamrkal.\nCas, se prudce postavil. Otočil Deana čelem k sobě, a zadíval se mu do očí. Deanovy zorničky, byly rozšířené, jako by byl sjetý. Lovec si připadal, skutečně, zvláštně. Jako, na vodě.\nCastiel se zamračil, a otočil se k Deanovi zády. Jsou, v průšvihu.\nDean měl žízeň. Jazyk se mu lepil na patro, a patro, k jazyku. Bylo obtížné formulovat slova. Dean cítil, že jeho ústa, a tělo, všechno vysychá. Potřeboval se napít. Každý Deanův pohyb, byl vleklý. Potřebuje, vodu.\nVše, na co myslel, byla VODA.\nChce, se svlažit.\nNajít oázu, pramínek. Potok. Moře!\nZahlédl sám sebe v jedné z výloh, a vyděsilo ho, co vidí. Šedé, seschlou kůží obalené tělo.\nRudá, esence života, v Deanovi vysychala. Začalo to u prstů. Jejich konečky, zešedly, a znehybněly, a šířilo se to celým tělem, jako otrava. Barvy, uvnitř Deana vybledly, vlákno po vláknu, a veškerý život, všechno dobré, se soustředilo do posledního, nepatrného bodu, uprostřed Deanovy hrudi. Bylo otázkou času, kdy zešedne i ten, a plamínek života uvnitř Deana, zhasne.\nCas, věděl, že pokud se Dean brzy nenapije, stane, se z něj přízrak, a připojí se k ostatním duším, které zabloudily, a které žízní, a hladoví, aniž ví po čem.\nDean, musí uhasit žízeň.\nNejhorší na tom, bylo, že Dean nebyl sám, na dně. Cas sice neochutnal prokleté jídlo, ale jen přičichnout si k cukru, se na něm podepsalo.\nCastielova křídla, sesychala. Barvy duhy bledly, a Cas křídla vláčel za sebou, jako těžké břemeno. Sem tam, ztratil uvolněné, uschlé pírko.\n„Casi,“ šept, ochraptěle Dean. „Vodu…“\nCastiel, byl zoufalý. Nedokázal Deanovi dát to, co lovec potřebuje. Dean, vložil naději do Case, a anděl, zklamal.\nCastiel v Pekle, Deana našel. Uhasil Deanův hlad, jeho žízeň a utěšil rozbolavělou, duši.\nCo Cas, svede teď?\nNechá, Deana trpět, protože z utrpení, nevede cesta ven.\nCasovo křídlo, ztěžklo.\nDean, škobrtl. Na nohavicích mu zůstává prach. Silnice zmizela pod vrstvou žlutého písku, který do města, zavál vítr z pouště.\nVlákna života, uvnitř lovce se rozplétají. Dean se soustředí méně na žízeň a víc na to, co se hromadí v jeho srdci. Dean cítí frustraci, a vztek, a samozřejmě, si ho začne vybíjet na Casovi.\nSlunce, vystoupalo vysoko na oblohu. Z rozpálených budov sálá horko, a je dusno. Město se změnilo ve skleník. Sluneční paprsky, odrážející se od výloh, Deana oslepují. Neví, kam s očima, protože jen dívat se, ho zraňuje.\nCas, navrhl, zkusit najít přístěnek, a počkat, až horko přejde.\n„Sklapni.“ Vyštěkl lovec. „Je to tvoje vina. Všechno.“\nZ Deanovy rozšklebené tváře, zrcadlící se ve výloze, vyšel proud světla.\n„Deane… musíš, se uklidnit.“\nCastiel pohnul jedním křídlem. Zamrkal. V očích se mu zrcadlí, sluneční světlo. Zlatá, mísící se s modrou, jako paprsky, tančící na vodní hladině.\nDeana bolí se do nich dívat, a proto rychle odvrátí zrak. Všechno, okolo Case, ta aura, kterou vyzařuje, světlo, dopadající mu na tvář, a do očí, Deana rozčiluje. Rozčiluje ho Cas. Chce anděla vymazat ze světa. Chce zapomenout na to, že Castiel byl součástí jeho životního příběhu. Dean chce zapomenout všechno, protože myslet a pamatovat si bolí, a v Deanovi je prázdno, které lovec, nikdy nevyplní.\nCas, je jasný zářivý bod, a Dean ho chce zamáčknout, jako hmyz. Chce, ucpat jeho ústa, a zarazit potok slov, který se z nich line. Nejvíc, ho rozčilují Casovy do kořán otevřené oči.\n„Vypadni. Nech mě na pokoji. Zmiz!“\nCas uhnul pohledem, a Deanovi se částečně ulevilo.\nZářivý bod, uprostřed Deanovy hrudi, se zmenšil.\nOkolo, ve vzduchu víří prach. Usazuje se lovci na tváři, a Castielovi mezi peřím. Castiel zatřepal křídly.\nKDO – je Dean?\nZvedl se vítr. Rozfoukal písek, a prach, a Dean, je součást toho víru, který pohne světem. Pohne se vším.\nNeuvědomuje si, že vytáhl nůž, který mu v lese půjčil Castiel.\nStíny, pohybující se okolo nich, jsou jasnější. Dean vidí, jejich tvář, a propadlé oči. Do široka otevřená bezzubá ústa.\nBeze-jmení poutníci, zvou Deana mezi sebe.\nCastiel, kterého Dean přitiskl k jedné z budov, nůž na jeho hrdle, zalapal po dechu.\nPrudce od sebe Deana odstrčil.\n„Přestaň!“ poručil. Cas, se snaží překřičet pouštní bouři, a vítr.\nBudovy, zmizely pod nánosem písku. Cas, a Dean v něm, stojí po kotníky.\nDean polkl. V ústech cítí med, a cukr. Příslib, toho, že hřích, stojí za to.\nŽízeň. Dean cítí potřebu.\nPoslední, stádium. Dean necítí nic.\nCas, a Dean stojí metr od sebe, a oba na sebe hulákají, snažíc se překřičet, vítr.\n„Deane!“ Cas, zmírnil ton. Roztáhl křídla, a vytvořil okolo sebe a lovce bublinu, ticha. „Proč, se zlobíš?“\nVšechno, zatajilo dech.\nDean upustil nůž.\nChytil se za srdce, a upadl na kolena.\nCítí – on, cítí. Cas, mu položil ruku na rameno. Stál nad ním, tváříc se starostlivě. „Deane, musíš, se uklidnit.“\nDean jeho ruku afektovaně odstrčil.\n„Proč, se zlobíš?“ zeptal se, Cas znovu.\n„Ty, nevíš, Casi?“ Dean má v ústech sucho. Mezi tuby, drtí písek, je těžké soustředit se a mluvit souvisle. Ale, s každým slovem, Deanův hlas sílí a nabývá na jistotě.\n„Zradil jsi mě!“\nCas, se zamračil. Takže budou znovu mluvit o tomhle?\n„Celé ty roky. Celý, zasraný život, jsem se snažil nepouštět si lidi k tělu.“\n„Nikdo kromě Samyho, a táty. A, Bobbyho. Nikdo tu nebyl. A, pak jsi přišel ty! Ty a to tvoje Jsem Anděl Páně!“\n"Myslím tím, CO jsi."\n"Jsem Anděl Páně."\n"Nic takovýho neexistuje."\n"V tom spočívá tvůjh problém, Deane. Nemáš žádnou víru."\nPootočil hlavu ke straně. Deanův hlas, je plný zlosti a potlačované bolesti.\n„Myslel jsem si, že to mám pod kontrolou, ale ty ses objevil, a všechno jsi zničil! Ty se svýma blbýma kecama o Bohu a víře, a já – já uvěřil, Casi. Na moment jsem uvěřil i v Boha. Dovolil jsem někomu, kdo není moje krev a rodina, aby mě ovlivnil, dovolil jsem sám sobě, uvěřit, že můžu věřit. Dovolil jsem ti změnit mě. A, tys to všechno zničil. Víš, jak jsem se cítil? Dovedeš si to představit? Ne!“\nCas na Deana zíral, jakoby tuhle část jeho já, viděl poprvé v životě. Jako, tehdy, když se on a Cas setkali před lety, oficiálně, v tom skladu.\nJako, a to si Deana nepamatoval, v Pekle.\nJako, by Dean byl puzzle, které Cas, musí složit dohromady.\nDean se pořád držel za srdce, držíc uvnitř život, který z něj vyprchává.\nCas, neví, co přesně bolí.\nA, nerozumí všemu, co Dean říká, ale rozumí bolesti.\nCas, natáhl ruku. Dean ucukl, ale anděl je neústupný. Položil jí na Deanovo srdce.\n„Promiň,“ řekl jednoduše.\nCastielova křídla se zachvěla. Peří, na koncích vybledlo, a Castielova milost se přemístila, nejprve do jejich středu, a posléze Castieovým tělem proudí přes ruku na Deanově srdci do Deana.\nLovec, cítí teplo, na hrudi, a UVNITŘ. Castielova dlaň jemně září.\n„Ne!“ brání se. Nechce to zažít znovu. Cokoli Cas dělá, Dean přenos energie, vůlí blokuje. Blokuje kontakt.\n„Deane,“ hlesl jemně Cas. „Umíráš.“\nCastiel upadl na kolena. Ruku, z Deanova srdce nespustil, nedbaje skutečnosti, že Dean si pomoc nenechá. Castielova křídla, ztrácí barvu, a mění se ve stín. Světlo, uvízlo mezi Casem a Deanem, a neproudí, ani do lovce, ani zpět.\nNěco, nefunguje správně.\n„Tak, umřeme oba.“\nDean zvedl oči.\n„Z boží vůle, co?“ podotkl lakonicky.\n„Ne,“ opáčil klidně Cas. „Z mojí.“\nMěří se pohledem, minutu, nebo dvě. Dean v Castielových očích, pátrá po zlém úmyslu, nebo úkradku, ale vše, co lovec vidí, je láska a nekonečná trpělivost.\nRozechvěle přikývl. Castielova křídla je už jako štít, před bouří nechrání, a Dean ve změti písku nic nevidí. Nic, kromě modrých očí.\nPoložil dlaň přes Castielovu ruku. Dovolil životu,\nprotékat, jako krev, mezi jím a Casem. Protože, Cas JE rodina. Je, krev.\nJe pouto, které se Dean jednou rozhodl navázat, a které odmítl rozvázat. A, spojují se znovu, nehledě na to, k čemu došlo, Dean MÁ víru. Nit světla, mezi ním a Casem, zesílila a Castielova energie, a milost, a emoce, plní Deana.\nPlní, Deanovo srdce, a Dean cítí. Jeho srdce tluče silněji a Deanovi se do tváře vrací barva.\nVánek, na holé kůži. Dotek, písku, pod nohama. Slunce, na nebi, Casovy prsty propletené s vlastními.\nPrázdno, uvnitř Deana se plní a rána zaceluje.\nNebe protnul blesk.\nOzářil oblohu a žlutý písek. Casovi se zablesklo v očích.\nA, náhle, se stalo něco úžasného.\nZatáhlo se. Lilo.\nDean a Cas se postavili.\nLovec zvedl tvář k obloze. Nechal kapky omývat jeho tělo, smít z něj špínu a prach. Nabíral vodu do rukou, a pil a pil. Svlažoval hrdlo a duši. Dean nikdy nepil nic tak dobrého.\nPřicházel ke smyslům. Otrava a žízeň, kterou Dean cítil, se proměnily ve vzdálenou vzpomínku. Dean lačně, pil.\nKdyž se uspokojil, jednoduše stál odhalený, a šťastný, vychutnávajíc si déšť, v rozmáčeném písku.\nZvedl ruce, nabíral do dlaní vodu a nechával jí stékat na zem, nedbaje toho, že je mokrý. Být mokrý bylo skvělé.\nCas, vedle něj, neprojevoval tolik nadšení. Ale, Dean viděl odraz jeho křídel na hladině vody. Cas, je roztahoval.\nVoda svlažovala jeho peří, zachycovala se v něm, jako prve světlo, a Cas křídly čas od času zatřásl, jako to dělávají, velcí šťastní psi, vylézající po koupeli z vody.\nVoda, se roztříštila okolo, a Cas se usmál.\nJeho a Deanovy oči se setkaly.\nStáli v dešti jako dva idioti, usmívajíc se, a sdíleli jeden, společný okamžik porozumění.\nA Deanovi došlo, ještě něco. Viděl už Case smát se. Viděl ho, být v depresi a na dně. Zlobit se, a zraněného. Byl u toho, když Cas prosil, a padal, a hroutil se, a když bojoval. Znal, silnou i slabou stránku Castiela. Ale nikdy ho neviděl tvářit se šťastně.\nDosud nikdy, neviděl šťastného Castiela.\nPo deseti minutách déšť přestal být TAK zajímavý.\n„K čemu došlo?“\nCastiel se jednoduše usmíval, jako tehdy, když Deanovi daroval svojí krev ve flakonku.\n„Pouto,“ řekl jednoduše.\n„Co – oh. Aha.“ Dean otupěle zamrkal. Přes kapky v očích neviděl. „Takže, takhle to funguje?“\n„Co jsi udělal, Casi?“\n„Sdílel jsem s tebou svojí energii, Deane. Věděl jsi, že když se dva lidé objímají, a sdílí tělesné teplo, zahřejí jeden –„\n„Jo – jo, jasně.“\nCas, vydechl. Vždy, když se Deanovu snažil sdělit, nebo naznačit něco důležitého, lovec ztratil pozornost a přestal poslouchat.\n„Co jsi udělal MNĚ, Casi?“\nTeď byl zmatený Castiel. „Jak, to myslíš?“\n„Cítím se jinak.“\nDean zaváhal. „Trochu,“ přiznal. „Ehm, Casi?“ Dean významně poukázal na stoupající hladinu vody. Sahala jim po pás. „Nechci znít nevděčně, ale přestane to?“\n„A ty a tím nic neuděláš?“\nCastiel se znovu mírně usmál. „To, je v pořádku, Deane.“\nA pro jednou, Dean uvěřil tomu, že je. Když se nad ním uzavřela vodní hladina, Dean odevzdaně zavřel oči, připravený přijmout to, co přijde teď.\n„Jsi, to vážně ty?“\nChuck se ošil. Seděl na jednom z křesel, které patřilo k výbavě každého motelového pokoje. Sam si sedl na druhé.\nPak si Sam na něco vzpomněl. „Víš něco, o Kevinovi? Je v pořádku?“\n„Chuck se podrbal na špičce nosu. „To je ten milý chytrý kluk, že jo? Doufám, že JE v pořádku.“\nSam si povzdechl. „Proč jsi přišel? Měl jsi vizi?“\n„Ne doopravdy. Já jsem… pracoval jsem na něčem jiném. Říkal jsem si, že je třeba zaměřit pozornost jinam, a ne psát v jednom kuse pořád dokola o tom samém. Ale teď, když jsem zjistil, k čemu všemu došlo, si říkám, že to možná byla chyba. Tolik mi toho uniklo. Měl bych se vrátit k tomu, co jsem dělal předtím.“\nSam nadzvedl obočí. Vážně netušil, jak mu tohle pomůže.\n„Vytvářet příběhy. Psát o lidech. Pro lidi. O tobě a Deanovi třeba. Víš, je mi vážně líto, čím sis prošel. Viděl jsem útržky a – a bylo to děsné.“\nKonečně, se někam dostávají. „Když už je řeč o Deanovi –„ přerušil Proroka, a odvážil se doufat.\n„Já ti nepovím, kudy vede cesta do a z Očistce.“\nSamovo nadšení opadlo. Zachmuřil se.\nTakže Dean JE v Očistci.\nSam si neuvědomil, že si poposedl blíž k okraji židle.\n„Metatron by mohl.“\nSam, se znovu opřel zády o židli.\n„Jenže my nevíme JAK najít Metatron,“ odsekl.\n„Zkusil ses modlit?“ zeptal se Chuck.\nUh. Sam polkl. „Chucku, proč jsi tady? Objevíš se po třech letech, a snažíš se mi pomáhat.“\nNe, že by to zabíralo.\n„Vždycky jsem byl okolo, Same. Díval jsem se. A teď, poprvé nevidím nic. Kdekoli Dean a Castiel jsou, já vidím jen tmu. A tebe, opuštěného. Je to deprimující.“\nSam se ušklíbl. „Jo, o tom mi povídej. Takže, hm, vítej na palubě, hádám?“\nChuck přikývl. Zalovil v batohu, který si sebou přinesl a postavil před Sama štos bloků.\n„Co je to?“ zeptal se ve zlé předtuše Sam.\n„Všechno, k čemu má dojít následující dva týdny. Neměj obavy, Same, se mnou jsi v naprostém bezpečí. Prostudoval jsem všechno, minutu po minutě, Nic nás nezaskočí.“\nSam se nezmohl na slovo. Trochu zaraženě, zíral na třicet centimetrů vysoký sloupec poznámek.\n„Nemyslím si, že je nutné – chci říct – nechci se tě dotknout a oceňuji snahu, ale já tak nějak vsázím…“ Sam se nadechl. „Rád se, hm, nechávám překvapit?“\nK Samovu zhrození, Chuck jednoduše sáhl pro blok na vrcholku štosu. Podal mu ho. „Tohle je zítřek.“\nSam, polkl. „Potřebuju se napít. Zase.“\nChuck otevřel blok. Chvíli četl. „Ještě ne, Same.“\nDeana probral mořský vánek. Vzduch, by plný svěžího slaného vzduchu. Dean ležel na pobřeží. Špičky nohou měl pořád ve vodě. Byla vlažná, a tam, kde se vlny tříštily o souš, zanechávala chomáčky pěny.\nPosadil se, vyklepávajíc z vlasů písek. Na modré obloze svítilo slunce. Je, v Ráji?\nMUSÍ být. Utopil se, umřel, a nějak se dostal do Ne –\nDean se vmžiku postavil. Castiel stál vedle něj. Lem baloňáku se mu ve větru, pohupoval okolo kotníků jako plášť. Casova tvář, byla vážná, a ozářená sluncem. Díval se do dálky, mezi velké kameny, dál od pobřeží.\nDean, sledoval jeho pohled. Jeden z kamenů se pohnul. Želva?\n„Mrkni, a jsi mrtvý.“\nDobře. Rozhodně jedno z nejhorších probuzení v Deanově životě.\nDean se soustředí míň na uklidňující rytmus mořských vln, a víc na skutečnost, že mu hrozí smrtelné nebezpečí, ale vážně, nemůže si pomoc – má pocit, že Cas možná zase přehání?\n„To, co vidíš, nejsou kameny.“\nPřirozeně. Proč by něco, co vypadá jako kámen, mělo být kámen?\n„Co vidím?“ zeptal se, opatrně. Automaticky vytáhl nůž, který mu Cas dal.\n„Ne – dívej se jinam,“ okřikl ho Cas. Oči, upírá, na stejné místo. Deanovi se zdá, že zadržuje dech. „Jsme v bezpečí, dokud z nich nespustíme zrak. Je to jejich taktika. Jsou nesmírně rychlí. Předstírají, že jsou kameny, a jakmile sejdou nepříteli z očí, zaútočí.“\n„Co jsou zač, Casi?“ zeptal se Dean, a rovněž zadržel dech.\n„Služebníci Pekla. Vyvrhelové. Strážci brány. Mají, MNOHO jmen. Už jsi je viděl.“\nNe, Dean si rozhodně nepamatuje tuhle část Pekla. Ale, Cas si dělá starosti, a proto, k čemukoli v Pekle došlo, nebyla to maličkost.\n„Jsi rychlejší,“ podotkl Dean.\nCas, nespustil oči, z nepřátel, ale, Dean viděl, že se jemně zachvěl.\nSamozřejmě. Dean neví, že Castiel ho málem upustil. Že se několikrát vzdal, a zase vrátil. Že bojoval, a držel Deanovu duši holýma rukama, chráníc jí křídly před plameny, a tímhle. Dean neví NIC.\nA, Dean za to nemůže. Cas, jemně vydechl.\nKráčejí podél vody, zanechávajíc v písku otisky nohou. Dean se neodvážil odtrhnout oči, od kamenů. Je, to deprimující. Má pocit, že se nehnuli z místa, a přitom se pohybují hodiny.\n„Co přesně to dělá, Casi?“ Nemohl si pomoc. Pořád viděl kameny.\nCas, se zastavil, a povzdechl si. Dean nesnášel, když tohle dělal. Připadal si jako pitomec. „Jak si myslíš, že se dostaneš do Pekla?“\n„Tak, že zhřeším? Nebo udělám stupidní dohodu.“\nCas zamrkal. Napojil se na proud Deanových myšlenek. „Ne. Já myslím po tom. Po smrti.“\nDean přemýšlel. „Prostě tam jsem?“\n„Tyhle věci, tě tam přenesou. Proto si na ně nepamatuješ. Bylo to před Alastairem.“\n„Chceš říct –„ Dean ztuhl. Otočil se k Casovi čelem, a vzápětí si uvědomil, co právě udělal. Cas, vytřeštil oči.\nDean se rychle zahleděl na skupinu kamenů. Jeden, chyběl. Teď ležel před Deanem a Casem.\n„Hm,“ Dean se ulehčeně usmál. Nevypadá, nijak nebezpečně.\nNe, první vteřinu.\nKámen se pohnul. Šedá vrstva, na povrchu popraskala, a kámen otevřel křídla, která okolo sebe obepínal jako kamenný štít, a roztáhl je.\nOdhalil malou hlavu, s rudýma očima, a ústa plná drobných zubů.\nNejhorší bylo tělo. Pokrývala ho, stejně jako křídla, tenká šedá blána, pod níž se rýsovaly orgány, rudé tepny, a tlukoucí srdce.\nA, v srdci každé ze stvůr žhnul plamínek pekelného ohně. Dean odvrátil zrak.\nStvoření zamávalo křídly, a vyletělo do vzduchu. Ostatní kameny, se začaly rozbalovat.\nA pak, se roj rozběsněných obřích pekelných netopýrů (tak je nazval Dean), vrhl na dva cizince.\nDean napřáhl ruku. Jednal automaticky automaticky. Nožem, zasáhl křídlo jednoho z tvorů. Příšera zaryčela, a vrhla se na Deana znovu. Dean zkusil probodnout srdce. Minul.\nCas, vedle něj, bojoval holýma rukama.\n„Odnést tě do Pekla.“ Opáčil, bez dechu Cas.\nDean ztuhl. Sevření na noži zesílilo. Ne.\nStvoření je obklopila.\nDean, po jednom sekl nožem, ale obluda ruku lovce drápem, snadno odstrčila, a Dean krvácející paži stáhl.\nJe to tady. Peklo. Znovu.\nJedna odvážnější příšera, rozevřela křídla, a zkusila Deana uchopit do drápů. Dean pocítil nával hrůzy. A pak ho druhá obluda, uchopila zezadu. Byl, ztracen.\nAž na to, že za lem bundy Deana držel Castiel. Dean ztratil půdu pod nohama a pak se vznášel. Castiel je odnášel pryč.\nDeanovi se to zdálo, snadné. V jednu chvíli stál na zemi, a v druhou jinde.\nCastiel naproti tomu, hledal cestu rojem oblud, bojujíc, s drápy a zuby a snažíc se je, odtud dostat v pořádku.\nMá jen jednu šanci. Ne, jako v Pekle. Upustí, Deana jednou, a je konec.\nSevřel, ho pevněji. Vmáčkl Deana hluboko do své milosti, a zrychlil let. Jedna z oblud se mu zahryzla do křídla. Cas jí zkusil setřást, ale docílil jen toho, že si křídlo vykloubil.\nSlyšel, trhání. Jeho milost se zachvěla, a Cas jí jen tak-tak udržel pohromadě.\nZ posledních sil, obludu odstrčil, a vydal se pryč. Nedíval se nalevo ani napravo. Letěl, slepě, a doufal.\nOpouštěly ho síly. Každé mávnutí křídlem, bylo jako za trest. Ještě chvíli, jen okamžik.\nOchladilo se. Vzduch zřídl. Cas a Dean se octli nad oceánem. Setřásli pronásledovatele, ale Castiel si netroufl zastavit. Nebylo kde. Deanovi to připadalo jako setina sekundy, o které nic neví. Cas, byl u toho.\nZačalo sněžit. K bolesti se přidal chlad. Cas, Deana sevřel pevněji, ale milost vypovídala službu. Cítil, že mu Dean prokluzuje mezi prsty – že\nŽe, už není součást Castiela.\nDean se zřítil do mořských hlubin.\nTečka, padající do oceánu.\nCas, zpanikařil. Vztáhl po něm ruku, ale zradilo ho zraněné křídlo. Octl se ve vánici, a vítr jím smýkl stranou. Cas, narazil do něčeho tvrdého, a pak, ztratil vědomí.\n„Zdravím, Deane. Dlouho, jsme se neviděli. Jsem rád, že jsi zaskočil. Spadl, sem k nám.“\nDean, se rozechvěle postavil. Stál v dlouhém sálu. Celou místnost zabíral stůl, po jehož obvodu byly rozestavěny židle. Na každé z nich bylo posazeno, jedno zakrvácené, lidské tělo.\nNa stole nebylo kromě pohárů nic.\nV čele stolu seděl Dick a usmíval se. Vypadal právě tak, jak si ho Dean pamatoval.\n„Musím říct, že načasování máš výborné. Právě jsem se chystal večeřet. Jendo místo, je pořád volné.“\nTvář Dicka se změnila. Maska, opadla a před Deanem sedělo monstrum s dlouhým ocasem, drápy, bez očí a s množstvím zubů. Usmívalo se stejným, protivným způsobem, jako Dick. Jen těch odhalených zubů, bylo mnohem víc.\nCastiel otevřel oči. Ležel na něčem studeném. Na, ledové kře. Rychle se postavil, a oklepal ze sebe sníh.\nDean. Musí najít Deana. Castiel se zkusil přemístit, ale – nedokázal vzletět. Jeho levé křídlo, nebylo jen vykloubené. Kousek ho chyběl. Chyběl.\nCas se tolik soustředil na to, aby je dostal do bezpečí, že si neuvědomil, jakou škodu obluda napáchala. Vykousla kousek jeho křídla, a jeho zbytek ošklivě podrápala. Cas, upřímně pochyboval o tom, že takovou škodu, kdy vyléčí. Spustil křídlo na zem.\nJemně, se obemkl druhým nezraněným křídlem, ve snaze zahřát se. Okolo kry, protékal zářivě modrý proud vody. Dean ležel na dně oceánu, a Cas ho nikdy nenajde. Možná… možná je Dean v pořádku?\nCas, se zachvěl. Vzduch byl studený. Kdyby se vrátil do nebe, jeho křídlo, by se možná zahojilo, ale tady.\nCas cítil, že jeho milost slábne, a koncentruje se do pravého křídla. Cítil, že o něco přichází.\nObjal si kolena rukama, a opřel o ně bradu. Moře šumělo.\nA, Cas byl sám. Sám, sám. Navěky, věků.\nTŘETÍ KRUH - VYSVOBOZENÍ\n„Nebudeme trvat na jménech, co říkáš? Jestli ale chceš, nazývej mě králem.“\nDlouhý ocas, Dyka, který ležel pod stolem, se při každém slovu, pohnul. Připlazil se k Deanovi, a odstrčil jednu ze židlí. Dyk znovu otevřel ústa, pokračujíc v proslovu, a Dean za zuby, spatřil tmavý a nekonečný otvor. Měl pocit, že se divá, do černé díry, a že se v tom nekonečnu ztrácí. Že ho tma pohlcuje a ujídá. Dean rychle odvrátil zrak.\n„Můžeš si říkat, jak chceš, pro mě jsi pořád, Dyk!“\n„Co si myslíš, je nepodstatné.“ Ocas Deana popostrčil dopředu, a lovec ztěžka dopadl na židli, mezi ostatní mrtvé stolující. Upřel oči na stůl, zarytě hledíc před sebe. Sevřel, ruce v pěst.\n„Kde je, Cas?“ zahučel. Cítil, že se mu do hlavy hrne krev. Slyšel své bijící srdce. Cas mu nedávno, jakoby mimochodem, řekl, že jeho srdce tluče příliš nahlas, a že ho podle něj vystopují. Že tlukot srdce Deana odlišuje od přízraků.\nTeď byl za něj Dean rád, protože slyšet ten zvuk, znamenalo, že je naživu.\n„Je to tvůj anděl, správně? Co já vím. Můře být všude, a nikde. Co by ti mělo dělat starosti je, kde jsi ty. Tvoje loajalita, je nepodstatná.“\nDean se odvážil zvednout zrak. Dyk, se líně zvedl ze židle, a jedním rychlým pohybem ocasu, otevřel ústa jednoho z mrtvých stolujících. Pak se do nich jednoduše vsoukal. Tvář těla, se roztrhla, ale tělo povolilo. Zkrvavené rty se pohly, a ústa promluvila Dykovým hlasem. „Mnohem, lepší.“\nUpřel na Deana prázdné hostitelské oči. Kolem těla, které Dyk přijal za své, se jako kouř, rozpínala viditelná černá aura. Vzduch, nabitý energií zajiskřil.\n„Víš, proč mám převahu nad anděly?“\nDeana to doopravdy nezajímalo, ale nezmohl se na slovo. Olízl si rty. Potily se mu ruce, a Dean zalitoval toho, že na pláži, ztratil Castielův nůž.\nSoustředil se na svoje srdce.\n„Bůh vyzvedl člověka z prachu Země. Anděly, z prachu hvězd, a mě z Nicoty. Já jsem, Nicota, Deane. Proto, mám pořád hlad. A, já jediný přetrvám. Na věky. Do konce, protože Nicota je věčná.“\n„Proč, mi to říkáš?“ zavrčel Dean. „Zabij mě teď!“ vykřikl, s větší odvahou, než jakou doopravdy cítil. Pokud je tohle konec, Dean neodejde bez boje, a se sklopenou hlavou.\n„Bůh mi nedal volbu. Učinil mě tím, co jsem. Ty a já jsme ve stejné pozici.“\n„Na mě, tyhle kecy o nešťastném dětství neplatí. Už jsem je slyšel, od Lucifera, a víš ty co? Nežeru ti to. Jsi, monstrum, nic víc.“\nDyk, se usmál. „Já jsem, ale Deane, mnohem víc.“ A s těmi slovy, se za Dikovými zády, objevila čtveřice křídel. Na rozdíl, od Castielových, tahle byla temná jako noc. Zachycovalo se v nich světlo, a křídla ho do sebe pohlcovala. Stejný odstín, vše-pohlcující černé měly i Dikovy oči. Jakoby, byl napůl anděl, a napůl démon, a přitom ani jedno. Teď Dean věděl, že aura, kterou viděl už dřív, nebyla ničím jiným, než stínem těch křídel. Svíčky, rozestavěné okolo stolu, zhasly. Dean pozoroval, jak se světlo, pomalu přesouvá od knotů, do křídel, a mizí v nich, jako v díře. Propadliště temnot, uvnitř jedné bytosti. Křídla se zachvěla, a napětí v místnosti fyzicky, zhoustlo.\nCastielova křídla, byla úžasná. Tahle křídla, byla děsivá. Byla starší než Vesmír. Nebyla jen, černá. Byla, temnější. Dean, od nich musel odtrhnout oči, protože jen z toho pohledu se mu motala hlava. Měl pocit, že do křídel vzklouzává spolu se světlem.\nI tvář Dyka se změnila. Zbledl, a tmavé oči v důlcích, vynikly o to víc. Bylo těžké, říct, jako co Dyk přesně vypadá, protože Dean při pohledu na něj, spařil pokaždé něco jiného. Jen křídla, a oči, se neměnily.\n„Je mi ctí,“ Řekl Dyk, plíživě. „Že se konečně potkáváme, ty a mé pravé já.“\nDean polkl. „Jsem uchvácený.“\n„Ironie. Je na místě, Deane? Uvědomuješ si, vážnost situace."\n"Můžeš mít křídel a tváří kolik chceš, pro mě jsi pořád jeden a tentýž zrmd."\nDyk pootočil hlavu ke straně, a ušklíbl se. Dean, kterému gesto připomělo Case (a věděl s jistotou, že právě a jen proto, to Dyk udělal - ve snaze vypadat jako anděl), pocítil nával hněvu. "Až pozřu tvojí duši, nebudeš nic. Staneš se mojí součástí, a ztratíš se v chaosu, uvnitř nicoty. Odtud, nevede cesta ven, Deane. Ani nebe, ani Peklo, tě nezachrání. Zůstaneme spolu, navěky. Já a ty, uvnitř.“\n„Oceňuji, že i mrtvý muž má smysl pro humor. Napiješ se, se mnou, Deane?“\nCastiel obešel kru, několikrát dokola. Od jednoho konce, ke druhému. Zastavil se na okraji, kde led vklouzává do vody, a hučících vln, a poslouchal. Vítr, sílil a hučel, vnášejíc Castielovi do očí sníh. Castiel zamrkal.\nZatřepal svým zdravým křídlem, sklepávajíc z něj sníh.\nVzduch, zábl, ale Cas to necítil. Necítí, nic.\nOtočil se za povědomým hlasem. Byl, tenký, jako list, a hrál si s ním vítr, a slabý. Tak slabý.\nAnděl spatřil vlastní tvář, odrážející se od plochy ledové kry.\nÚsta odrazu se pohnula.\nCastiel odvrátil záda, od halucinace, od modrých duši propalujících, očí. Kdyby se díval dost dlouho, spatřil by vlastní milost, vytékající z nich, jako slzy. Energii, která ho s každým nádechem v Očistci, opouštěla.\nBroukal si. Zavřel oči. Nevěděl, co je to za melodii, ale myslel si že se jedná o písničku, kterou si kdysi pouštěl Dean v impale, a Cas ji náhodou pochytil. Byla jediný zvuk v ledové krajině.\n„Nemůžeš mě ignorovat navěky,“ řekl odraz. Castiel, vydechl, a neotočil se. Mohl potlačit hlasy ve své hlavě, a neztratit jí. Mohl, a musel kvůli Deanovi. Jsou tady dole kvůli němu a Castiel mohl odsunout, přízraky do pozadí, mohl je uspat, a dát se dohromady, i když to současně znamenalo přijmout zodpovědnost. Za vše. Castiel může, a musí a udělá vše.\nJeho levé rameno zmizelo pod vrstvou sněhu. Cas jím zatřásl. Sníh spadl. Už, si nezpíval.\nVítr, ustal. Den se přehoupl v noc, a ač obloha byla jasná, na nebi v Očistci nikdy nevyšly hvězdy.\nOchladilo se. Cas seděl zády ke stěně kry, ignorujíc teď už desítky hlasů. Desítky vlastních odrazů s chladnýma modrýma očima, uvězněnýma v ledu.\nPozoroval oceán. Bylo to podivně uklidňující. Hladina se, stříbřitě leskla, vlna, za vlnou, a protože se nemohlo jednat o odraz hvězd, Castiel téměř jistě věděl, že ten třpyt způsobuje jeho vlastní milost, vsakující se do vody. Cítil jí, opouštět jej.\nChtěl, to zastavit a překvapilo ho, že to, co vyšlo z jeho úst, nebyla modlitba, ale slovo. Deane…\nProtože, bez Deana nemá smysl, se odtud zkoušet dostat ven. Protože, Cas je sám a ztracený a smrt je v tomto případu milosrdná.\nProtože Deanovi slíbil pomoc.\nLevé křídlo ho už nebolí, což bylo špatné znamení, protože nervy přestaly pracovat a odumřely. Cas, není anděl Páně. Není anděl nikoho. Dean, je pryč, a Cas je sám s hlasy ve své hlavě.\nZasmály se za jeho zády, odhalujíc Casovu slabost. Cas zvedl oči k bezhvězdné obloze. Černá a bílý sníh, vytvářely dokonalý kontrast.\nNoc, zhoustla. Castielovi, v jistém slova smyslu chyběly rudé oči, body zářící ve tmě. Chyběly mu hvězdy. V nicotě Castiel neviděl nic.\nTo, co cítil, byla beznaděj. Protože ho nikdo neviděl, a nemohl ho odsoudit, protože Castiel nemusel být pro nikoho silný, dovolil sám sobě, poprvé ve své existenci, být slabý.\nDovolil si cítit slabost a nechat jí převzít vládu nad myslí, protože mu už nic nezbylo. Zemře pomalu a postupně, a slabý, ne jako anděl, protože to je osud, který Castiel zvolil. Sem, ho dovedla svobodná vůle.\nCítil se, znovu, skoro jako člověk.\nZačal si broukat.\n„Co se jim stalo?“ zeptal se Deam, poukazujíc na těla, okolo stolu.\n„Zvolili špatný pohár,“ řekl Dick.\nSem tě dovede možnost volby. Na okraj. Sil.\nDean, byl unavený. Protřel si oči. Jedna jeho část doufala, že to Dyk skončí. Vítal možnost prázdnoty, a nicoty, bez možnosti návratu. Vítal zatracení v náruči věčné tmy, v níž neexistují ani vzpomínky, ani bolest, ani ztráta.\nBojoval by, a pak by prohrál, a to by byl konec, který by uzavřel celou historii, ale nic samozřejmě, není tak snadné. Dean dostal šanci tohle přežít, a na jednu stranu byl rád, a na druhou, unavený. Ta možnost, žít, v kterou nedoufal, to, že si uvědomil, že by mohl žít, v něm probudilo strach, ze smrti.\nRozechvěle zvedl ruku, dotýkajíc se jednoho z pohárů, které před něj Dyk vyrovnal.\n„Když si vyberu správný?“\n„Ztratím nad tebou moc.“\n„Co je? I tady dole, existují pravidla.“\n„Nestvořil jsi je ty?“\n„Ne všechna pravidla pocházejí od Boha.“\nDean si to mohl vyložit všelijak.\nPozvedl pohár. Tekutina uvnitř byla průzračně čistá, jako voda.\nDyk se vyklonil dopředu, a Deanovi neušlo, že si ho prohlíží se stejným hladovým zaujetím, s jakým šelma, pozoruje umírající kořist.\n„A, když vyberu špatně?“\nDyk se usmál. „Budeš můj, navěky. Jako oni.“\nKdyž nic, víc. Tohle, nebylo komplikované. Všechno záviselo na jedné volbě.\nDean odložil pohár a nerozhodně se zadíval na zbylé tři.\nŠeptl v duchu.\nNebyla to modlitba, ale Dean doufal, že Cas uslyší i tak.\nCas slyšel šepot. Jak cinkot, probírající ho z nevědomí. Zvedl se z polohy vleže. Pod jeho tělem, roztál sníh, a Castiel v závěji zanechal otisk.\nProbral ho, jako rozkaz, a Cas nemohl neuposlechnout.\nŠel by za tím hlasem kamkoli.\nHesther měl pravdu. Byl prokletý.\nNásledoval ho, všude.\n„Odtud nevede cesta ven, že ne? Jenom si se mnou hraješ. Nezáleží na tom, který pohár si vyberu, vždycky to bude špatně? Mám pravdu?“\n„Musíš se rozhodnout, Deane.“ Řekl, Dyk pichlavě.\nA konečně, Dean si uvědomil, že zatímco se rozhodoval, přemýšlejíc nad smrtí, která ho čeká, umřel několikrát. Každá minuta, kterou čekal a představoval si smrt, byla peklo.\nChtěl to ukončit. Zvedl jeden pohár a přiložil ho k ústům.\nCastiel si poposedl blíž, k vodní hladině. Shlédl. Jeho odraz, nebyl přízrak, byl to jednoduše Cas.\nByl čistý, a sám sebou, a vhlížel sám k sobě, bezelstně.\nA, s nadějí v očích.\nDean, slyší v hlavě hlasy. Rady, a šepot a roky zkušeností, říkající mu, co dělat. Ale, tohle nestojí v žádné příručce. Dean, sklopil oči, dívajíc se na hladinu čistou jako zrcadlo. Vidí, své vlastní oči, odraz zelené.\nSevřel pohár těsněji. Dyk za ním, vydechl.\nA, pak, je to jen sekunda, Dean má pocit, že na hladině vidí odraz Castielovy tváře.\nPřekvapeně upustil pohár na zem. Kov břinkl. Tekutina se vylila, a Dean je v mžiku na nohou, ruce prázdné, dívajíc se střídavě na zem, a na zbytek pohárů.\nJeho srdce tluče, a Dean chce žít. Žít. Musí žít.\nNikdy, se necítil tak živý. Ne tady v Očistci, ne předchozí rok na zemi, jako teď, když skoro podal ruku smrti, a zase jí unikl.\nJe, to úžasný pocit, Adrenalin, a život, a ještě něco.\nDean, polkl. Pohlédl na Dyka, jehož tvář je stažená vzteky.\n„Ups,“ zkusil znít cool, ale Dyka to podráždilo víc.\n„Další,“ zavrčel. „Teď.“\nCastiel klečí na okraji kry. Kdyby chtěl a natáhl ruku, byl by schopný dotknout se hladiny. Vypadá jako přízrak, v bílém nemocničním oblečení. Sníh, prosákl skrz tenkou látku, kalhot, a Castielova kolena jsou mokrá.\nNa krátký moment, měl pocit, že ve vodě zahlédl Deanovu tvář. Zvedl ruku, a dotkl se hladiny. Čekal, že voda bude ledově studená, ale je příjemně teplá, ne jako arktický oceán, ale jako jiný svět, za závojem.\nRozčísl, třesoucími se prsty vlny, jako by odhrnoval stranou listí z povrchu země, aby viděl, co je vespod.\nA, konečně, Castel vidí, vše.\nDean přemýšlí, co by se stalo, kdyby shodil všechny poháry. Drží druhý, a tentokrát nedoufá v zázrak.\nNa hladině, je jen Deanův odraz, a nic víc. Castiel ho znovu nezachrání.\n„Víš ty co? Zabij mě. Ale, nemůžeš mě přinutit udělat tohle.“\nAnděl, se zhluboka nadechl. Ponořil ruku do vody, až po zápěstí, a pak, s očima zavřenýma, vklouzl do oceánu. Voda, kupodivu studila.\nDean nevěděl, co ho překvapilo víc. Zda Dykovy ruce, držící ho u zdi (zjevně byl připravený prolít tekutinu Deanovým hrdlem násilně), nebo Cas, který stojí vedle.\nVyrazil Deanovi pohár z ruky, a Dyk se překvapeně stáhl. Ne daleko, ale Deanovi umožnil nadechnout se.\nCastiel otočil hlavu. Beze slova se podíval na Deana – jeho prsty, studily. Přikývl, jakoby tím vysvětlil vše, a pustil Deanovo zápěstí. Otočil se zpět, k Dykovi.\nOn, a anděl se měřili pohledem.\nCastiel si monstrum podezřívavě prohlížel. Velice pomalu pohyboval očima. Jeho pozornost upoutala křídla. Ztuhl. Castiel se zatvářil, jako by si právě na něco vzpomněl.\nPootočil hlavu ke straně. „Co to děláš?“ zeptal se ostře. Jeho hlas, byl hlubší, hrdelní a nebezpečný, jako výzva. Nespouštěl z Dyka oči.\n„Malá manifestace, tady pro Deana.“\nCastiel se napřímil do své celé výšky. „Schovej je. Hned.“\nDean, za Casem zalapal po dechu, protože Cas nebyl v pozici, kdy si mohl klást nároky. Dyk, se mírně usmál.\n„Nemáš, právo je nosit,“ zavrčel Castiel, nebezpečný ton zpět. Oči mu zazářily. „Jsou, odznak milosti boží.“\n„Podívejme, KDO to mluví. Mám ti připomenout, kvůli komu jsme tady? Kdo, mi umožnil roztáhnout je, hm?“\nCastiel Dykovi nedal možnost, říct toho víc. Vrhl se kupředu, zdravé křídlo, roztažené, což Dean nemohl vidět. Vše, co lovec viděl, byly dvě zmítající se postavy.\nBylo těžké říct, kdo vyhrává. Dean, pozoroval změť stínů a světla, bijící jedno druhé.\n„Zabij ho,“ zamumlal, nespouštějíc z bojující dvojice zrak. „Skonči to.“\nSkončilo to stejně rychle, jako začalo. Pohyb, ustal, a místnost stihla. Jediný zvuk, byl Castielův zrychlený dech. Anděl stál nad Dykovým nehybným hostitelským tělem, a tvářil se způli otřeseně, ale i satisfikovaně.\n„Je to mrtvý?“ zeptal se rozechvěle Dean.\nCastiel potřásl hlavou, aniž se při tom na Deana podíval.\nDean si stoupl za něj. Tělo, se nehýbalo, ale po podlaze se zpod něj plazily potůčky černé krve.\n„Co to- „ Dean, polkl. „Co k čertu dělá?“\n„Nemůže tady umřít, už jsem ti to řekl,“ informoval ho, mírně netrpělivě, Castiel.\nPotůčky, se spojily v jeden proud, setkávající se v kaluži pod stolem. Pak, oči všech přítomných u stolu, ožily. Mrtví živí, obrátili tváře k Deanovi a andělovi.\nTvářili se hladově, ale neměli křídla.\nDean, instinktivně ustoupil. Zakopl, a Castiel ho na poslední chvíli chytil.\n„Naštval jsi to! Musel jsi to naštvat?“\nAnděl, Deanovi věnoval další unavený pohled. Jakoby Dean nemohl aspoň jednou říct jednoduše, děkuji.\nDykové se zvedli jako jeden muž. Jako, legie.\n„Umřeme. Umřeme?“ Deanův hlas, je slabý.\n„Ne,“ odvětil klidně Castiel. „Neumřeme.“\n„Jsi si jistý?“ odsekl Dean sarkasticky.\nCastiel odtrhl oči od vstávající skupiny. Zamrkal. „Musí tu být východ.“\nDean cítil, že mu Castiel položil ruku na rameno. Čekal, že anděl mrkne, a octnou se jinde, jako vždy, ale Castiel se nikam nechystal. Stál, společně s lovcem nohama pevně na zemi. Ta ruka byla prostým gestem útěchy.\nJeho a Deanovy oči se setkaly. Castiel přikývl.\nA Dean si najednou nepřipadal tak sám. Uvědomil si, že chce bojovat po boku Case. Věří Castielovi.\nAnděl, se shýbl a zvedl zapomenutý gotický meč, ležící na podlaze. Musel patřit jednomu ze stolujících, patrně muži v brnění. Castiel zbraň zkušebně potěžkal a podal jí Deanovi.\nOstří bylo zrezivělé, ale ostré.\nDean věděl, jak meč použít.\nTěšil se na to, až prolije krev.\nCastiel si dával na čas. Zatímco Dean držel zpět hordu nenasytných monster, Castiel zkoumal jediné dveře v místnosti. Dean, se otočil přes rameno.\nCastiel do dveří mírně zatlačil. Nepovolily a Cas se vrátil zpět k obhlídce.\nDean frustrovaně vydechl. Srazil hlavu jednomu z hostitelů. Tělo se skácelo k zemi a za pár vteřin, zase zvedlo.\nCastiel zatlačil do dveří oběma rukama. Zvedl oči, a zhluboka vydechl.\n„Deane,“ zavolal, „Pomoz mi.“\n„Možná sis nevšiml, ale já mám práce dost,“ odsekl afektovaně Dean. Ne, že by Castielovi nechtěl vyjít vstříc. Dean je však v tuhle chvíli jediná síla, držící Dyky na uzdě, a otočí-li se k nim zády, on a Cas jsou v minutě mrtví.\n„Deane!“ Castiel spustil ruce ze dveří. „Potřebuju pomoc.“\nDean se otočil. Cas se do něj vpíjel očima, a Dean věděl, že ho prosí, že ho žádá o důvěru. Anděl chce, aby Dean věřil, že on ví, co dělá.\nA, že pomoc potřebuje.\nDean upustil meč na zem.\nPoložil ruku vedle Castielovy, přímo na mosazné kování, ve tvaru rozšklebené tlamy.\nOn a Castiel zatlačili společně.\nZprvu se nedělo nic a Dean si pomyslel, že teď je ta chvíle. K jeho nekrytým zádům se blíží obluda. Vztahuje pařát. Otevírá tlamu. Dean cítil Dykův horký dech na zátylku. Připravoval se, protože teď, každou chvíli, to musí přijít.\nNepřišlo. Dveře povolily, a Deana oslnilo ostré denní světlo.\nSní o dnu.\nProstřel si oči. Světlo, nebylo jasné, a den nebyl slunečný, ale Dean viděl oblohu a plující mraky, a to stačilo. Byl, to zázrak. Ležel v trávě a poslouchal šumící vítr.\nByl tak dlouho v temnotě, že zapomněl na komfort dne. Dotkl se rukama země, nahmatal kámen a sevřel ho. Skoro uvěřil tomu, že je skutečný.\nZavřel oči. Nechtěl se vracet, ještě ne.\n„Jednou, se budeš muset zvednout,“ řekl Castiel.\nDean se posadil. On a Cas se nacházeli na prašné cestě, na okraji lesa. Obloha byla břidlicově šedá, a nad hlavou se jim stahovala hustá bouřková mračna.\nDean si vyklepal z vlasů hlínu.\nCastiel zvedl oči k nebi. „Jsme za dveřmi,“ řekl jednoduše. Dean, který si už zvykl na tento druh odpovědí, se neptal co, to znamená.\n„Je to lepší, nebo horší?“ zeptal se namísto toho.\n„Jsme, blíž ke středu,“ opáčil Castiel. Rozhlédl se. „Tohle místo je nebezpečné. Je příliš, normální.“\n„Normálnost, v Očistci není normální, Deane. Je to trik. Je třeba mít se na pozoru.“\n„Hej, já nemám křídla, a neutekl jsem z blázince,“ Dean se usadil pohodlněji, protahujíc si ztuhlé údy.\nCastiel ho skoupě pozoroval. „Deane, nenech se tímhle místem zmást. Ještě nejsme doma. Zvedej se. Je čas, vyrazit.“\n„Jo. Slyšel jsem tě, Casi.“ Stoupl si. Všechno ho bolelo. „Předpokládám, že nás nemůžeš, zase přenést?“\nDean pokýval hlavou. Castielovu nervozitu muselo zapříčinit víc, než jenom tohle místo, a Dean Castiela znal, a věděl, že mu anděl něco neříká.\nMraky, u země se roztrhaly, a Dean spatřil slunce, zapadající v mlženém oparu. Barvilo oblohu do oranžova.\nBarvy byly další věc, která Deanovi v Očistci chyběla.\n„Já vím. Vím, Casi,“ odkašlal si. „Takže, použijeme nohy?“\nCastiel zkušebně pohnul zdravým křídlem. Dean, to samozřejmě neviděl. „ Rád bych.“\nVykročili společně. Obloha, zčervenala. Nejednalo se o odstín červánků. Obloha byla rudá, jako krev.\nNaposledy upravil Maky dňa 01.07.12 21:51, celkom upravené 1 krát.\nPredmet: Re: OČISTEC II 29.05.12 20:27\nKOMENTÁŘ K POVÍDCE:\nChuck. Dlouho jsme přemýšlela nad tím, koho dám Samovi na pomoc. Napadli mě i jiné postavy, mezi nimi Gabriel, a několik jiných mrtvých postav, ale pak jsem se rozhodla být originální a sáhnout po tomhle charakeru. Proč, bude vysvětleno na konci. Měla jsem Chucku vždyvcky ráda, a jeho lehkovážnost možná Samovi pomůže, trochu se uvolnit. Navíc, kdo doopravdy Chuck je?\nDruhý kruh: Zvolila jsme poušt, coby tevřenost k lesu. Právě pro OTEVŘENOST. Tenhle Kruh by se rovněž mohl nazývat Kruhem Pravdy. To, po čem Dean žíznil, bylo to, co mu chybělo. Prokletý cukr mu jen pomohl na to, si to přiznat. A, Dean si uvědomil jakou žízen má. Že on a Cas stojí na mrtvém bodě, a stává se z nich jeden z dalších přízraků, bylo zřejmé.\nDean se nemuel jen napít - déšt přišel pak. Dean se musel otevřít, a ukázat Casovi, co potřebuje, dát mu najevo, proč je zraněný.\nPak, dokázal přijmout Casocvu omluvu, a akceptovat to, co anděl cítí.\nVěděli jste, že někteří lidé věří tomu, že odraz drží duši?\nViděl Dean své a Casovo skutečné já?\nSpiler: K Casovým křídlům se ještě vrátíme.\nTakže, proč je tento kruh, kruhem Lásky, a ne Pravdy? Bylo, to láska (ta přátelská, ted nepřemýšlím slashově), která Castielovi otevřela vcestu do Deanova srdce. A, nebylo to jen jejich vájemné pouto. Cas, dal Deanovi kousek sebe, a Dean Case akceptoval.\nA konečně, Castielova snaha, Deana ochránit, se projevila naplno, když ho přenášel přes oceán. Kvůli Deanovi si zranil křídlo.\nJedna z nejdůležitějších částí téhle části, je Dean. Řekl, poporvé (nahlas., před někým), co se mu honí hlavou a proč je tak zraněný, a naštvaný. Myslím si, že Dean v tomhle monologu vyjádřil to, co cítí skutečný Dean ze SN a to je důvod toho, proč se tak zlobí.\nMimojiné i proto, že cítí jistou vinu, ale tenhle kruh není o vině, a proto si musíme na o, až si Dean přizná i to, ještě počkat.\nPredmet: Očistec II 29.05.12 22:06\nMaky:no paráda, prostě paráda, Deanovy hlášky - skvělý a to, jak konečně ze sebe dostal, co ho tak trápí - myslím, že jsi to slušně vystihla - to nemělo chybu a plně Deana chápu - připustit si někoho k tělu a pak....\na je tu zase dick Dick - že se nedivím, já si taky myslím, že se v 8 objeví - kam jinam by šel, než do Očistce? a ten jeho závěrečný škleb to jen potvrzuje\nChuck - taky ho mám ráda a od té chvíle co zmizel tvrdím, že on je Bůh, tak uvidíme...\nchudák Cas - křidýlko se polámalo\njak jsi napsala - slušná depka, tak jen doufám, že to dopadne dobře, ale asi si budou všichni muset ještě projít pořádným "peklem" už teď se děsím\ntak děkuju za páteční=úterní pokračování a těším se na další díl 7x25 - příští úteropátek?\nPredmet: Re: OČISTEC II 30.05.12 15:36\nMaky: Jednoduše dokonalé Vždy přemýšlím, co Ti jiného napsat, abych se stále neopakovala, ale ty jsi prostě AWESOME Máš neuvěřitelnou představivost!!! Moc se mi to líbilo. I když je to dost depresivní. A nejlepší scéna je, jak si Dean KONEČNĚ vylévá srdce a přiznává se Casovi, co doopravdy cítí. Protože ano, věřím, že tohle cítí Dean i v SPN. A ten konec... Dean s dickem Dickem To bude utrpení!!! Ne, že by mi to vadilo A Cas se zlomeným srdcem... momentálně je zlomený i na duši, tak jsem zvědavá, jak z toho vybruslí. A návrat Chucka mě moc potěšil, protože ho mám moc ráda a také se přikláním k možnosti, že je to God. A ano, ta jeho bezstarostnost a roztržitost Samovi rozhodně pomůže Ale nevím, jestli nepříjde dřív o nervy Takže ještě jednou díky a doufám, že příští týden se můžeme těšit na pokračování... nebo možná i dřív\nPredmet: Re: OČISTEC II 31.05.12 20:07\nMaky: Také jsem se začetla do tvé povídky. No, Deanovi není tedy co závidět, do jaké situace se dostal. A Castiel - ten také na tom není nějak zvlášť dobře.\nPredmet: Re: OČISTEC II 05.06.12 9:17\nPovídka je rozepsaná. Rozepsala jsem další kapitolu, ale musím je všechmy složit do kupy. Nápady se hromadí rychleji, než jsem schopná je zpracovat. Ale doufám, že další část přidám brzy\nDěkuji za komentáře! They make me really happy!\njanča: Oni jsou hold párek k pohledání. Ani jeden z nich, nemá LUCK\nbohdy ěkuju Taky nikdy nevím, jak ti poděkovat za tvé úchvatné komentáře! musíš mi věřit, že mě vážně vážně těší...\nJestli se Ti líbilo, jak si Dean vylévá srdce, počkej - brzy přijde na řadu Cas. Snažila jsem se tu dát víc prostoru Deanovi, ale v další kapitole nás čeká torturing Case Nechtěla jsem, aby to bylo celé o něm, tak jsem záměrně začala Deanem a ted je na řadě Cas!\nS Chuckem mám ještě jisté, hm, plány\nastik: Děkuju Ti za úžasný komentář! Jsem vážně ráda, že jsi spokojená, a že si myslíš, že Deanovy hlášky jsou vtipné. Je dost těžké s ním udržet krok, když píšu\nDicka moc ráda nemám, ale myslím, že je jasné, že do Očistce patří. Nechci ale aby moje pvídka byla jen o tom, jak se s ním on a Cas snaží vypořádat. Takže po Dickovi plánuju další, jiná překvapení a překážky. Je to koneckonců FF, že\nRozhodně chystám Peklo A torturing!\nDoufám, že další kapitolu přidám brzy.\nDěkuju za kometáře!\nPredmet: Re: OČISTEC II 16.06.12 21:47\nZatím, jsem NE přidala další kapitolu, ale rozhodla jsem se, dát vám vědět, co se děje. Napsala jsem dalších několik dějství k téhle pvídce, a mám rozepsané jiné, takže se nebojte - nestagnuji a neskončila jsem. Jen, je toho hodně, co chci napsat, a málo času, takže to jde pomalu, a další kapitoly čeká před zveřejněním řada úprav.\nNanštěstí jsem byla od svítání do soumraku v prác, řadu dnů a příští týden mám volno. Mizím z povrch uzemského\nSůibuju vám nicméně, že ten další týden, začnu horečně upravovat, takže behěm dbvou týdnů. by tu toho mělo přibýt hodně.\nVám děkuju za podporu a trpělivost. Doufám, že nebudete zklamaní a že se pořád těšíte na pokračování, které doufám - bude stát za to.\nKrásný týden, a Cas s vámi\nPredmet: Očistec II 16.06.12 22:02\nMaky: vůbec nepochybuj, že nečekám na pokračování, jak na smilování Case už aby to bylo, píšeš suprově, tak nepřestávej čas je prevít, já vím - a je ho pořád míň a míň a míň....\nbych taky mohla psát co?\nfakt se těším na další "díl" , takže ti přeju pohodu a klídek a jak si sama poznamenala: Cas s tebou\nPredmet: Re: OČISTEC II 16.06.12 22:05\nMaky: Já jsem teď vlastně ráda, že nic nepřidáváš, protože taktéž nic nestíhám Takže bych to nestačila ani číst. Raději si počkám a už teď se těším na pokračování Takže klid a hlavně ať to ustojíš v práci\nPredmet: Re: OČISTEC II 01.07.12 21:57\nDěkuji všem, kdo trpělivě čekají na další kapitoly. V tuhle chvíli nestíhám úsát tak rychle, jak bych ráda, a navíc - já měla vždy problém dkončit rozepsané povídky ve chvíli, kdy od začátku uběhlo příliš mnoho času. Vždy mě opustí to nadšení, a nadchnu se pro jinou povídku. Už jsem zkoušela psát i sebedelší povídky na jeden zátah a zdá se, že to funguje líp. Vždy jí dokončím.\nŘekla jsem si ale, že jsem vám slíbila na téhle povídce pracovat a proto vcytrvám, i kdybych jí měla přidávat kousíček po kousíčku.\nPŘIDALA JSEM DALŠÍ ČÁST. OČISTEC. TŘETÍ KRUH. Vyhledejte si pokračování dle uvedeného nadpisu v povídce v tomto článku.\nČást je kratší než obykle, a protože se mi nedařilo se rozjet, nevím, nakolik budete spokojeni. Dejte mi vědět, co si myslíte.\nKrásný zbytek neděle... a , enjoy!\nPredmet: Re: OČISTEC II 01.07.12 22:42\nMaky: Jsem ráda, že jsi na tuto povídku nezapoměla a přidala jsi další část, protože se mi moc líbila. A zas tak krátká nebyla, takže jsem spokojená Jen doufám, že tu povídku opravdu dopíšeš, protože já nemám ráda, když autor nechává rozepsané povídky. Jednou to začnu číst, příběh mě zaujme, a pak se nedočkám konce... to mě vždy mrzí. Tak snad to nebude případ i této povídky. Klidně si na pokračování počkám. To jen tak na okraj Takže díky moc, udělala jsi mi vážně radost\nPredmet: Očistec II 02.07.12 12:18\nMaky: paráda, prostě paráda, krásně napsaný, jako vždy depresivní, ale hezky napsaný... i když Dean tam vnesl aspoň trochu "sluníčka" svým "Sexy" deanovština za všech okolností je prostě milá a .... sexy\nve všem, co zde napsala Bohdy souhlasím\ntakže, ráda si počkám a hlavně to dopiš -\nPredmet: Re: OČISTEC II 03.07.12 19:54\nMaky: I já nemohu jinak, než souhlasit s holkama. Pěkná část, díky za ni.\nPredmet: Re: OČISTEC II 05.07.12 21:08\nDěkuji za komentáře, a pochvalu. Psát kapitolové povídky je pro mě náročné, protože moje nápady a nálada se mění ode dne ke dnu.\nAle, slibuju, že udělám, co je v mých silách vás nezkalamat a další kapitoly poctvě přidávat.\nHej, nemůžu se dočlat října. Potřebuju nějaký podnět. Nebo mega sppiler! Nezdá se vám, že s podněty jde vše líp? Momentálěn je okolo SN mrtvo.\nAni nová anglická ff mě nezaujala.\nDávám tomu tak měsíc, pak se snad něco stane. Mezitím, budu pracovat na téhle povídce\nPredmet: Re: OČISTEC II


talk to my moustache: KOSMETICKÁ ZLATÍČKA DUBNA\nKOSMETICKÁ ZLATÍČKA DUBNA\nPříroda už krásně rozkvetla a já mám pocit, že jsem si letos to její probouzení pořádně neužila... V době, kdy začaly kvést první stromy, jsem se učila na poslední zkoušku před státnicemi, a tak jsem se věnovala jiným věcem než kocháním se krás přírody. A teď už nastává čas na další učení, a tak si ty krásné kvítky vůbec neužívám. To ale neplatí o kosmetice. Tu samozřejmě stále používám a poznávám nejrůznější novinky. Co mě tedy za měsíc duben zaujalo, se dozvíte v dnešním článku.\nČištění pleti s Onest a jejich krémovým cleanserem je příjemné. Komplex červených řas, květů ibišku, mořské soli a fermentovaných probiotik prospívá zdravé mikroflóře, odstraňuje odumřele kožní buňky a zvyšuje hladinu hydratace. REPAIR FACE CLEANSER respektuje přirozené pH pleti. Navíc je bez pěnidel, mýdla, umělých parfemací a je vhodný i pro vegany. Při nanášení je cítit jemně citrónová vůně spojena s vůní květovou. Používám jej ráno i večer. Perfektně pleť vyčistí od nečistot a dokonce i od make upu. Pleť nakonec zanechává jemně provoněnou, zjemněnou a hydratovanou. Během dubna jsem se poprvé dostala do styku s Weledou a velmi si oblíbila SKIN FOOD v zeleném oblečku. Nazvala bych ho zázrakem v oblasti péče o pokožku. Tento univerzální výživný krém má už dlouholetou tradici. Hlavními funkcemi krému jsou zlepšení hydratace pokožky, její pevnosti, hladkosti a regeneraci kožních buněk. Krém chrání především suchou a hrubou pokožku, ale určitě neuškodí, pokud jej občas dopřejete i pokožce normální. Výtažky z violky trojbarevné a heřmánkových a měsíčkových květů pokožku zklidňují a zjemňují. Skvělá je jeho všestrannost použití - lze jej nanést na popraskané rty, podrážděný nos, jako podklad pod make up či jako výživnou masku na pleť, lze z něj udělat zábal nebo krém na nohy i ruce. Už mi zachránil nos při menším nachlazení, sušší rty ošlehané větrem i suché ruce po uklízení. A dokonce zaujal i Martina! A to je opravdu co říct :). Ten jakožto věčně vysušený člověk Skin food oceňuje jak na obličeji, tak i po těle. Navíc je to první čistě přírodní produkt, který mu nesmrdí. A i zde platí - to je co říct :). V obchůdku Greenwave jsem se seznámila s roztomilou značkou Hands on Veggies. Tato veselá rakouská kosmetika je 100% přírodní, 100% rostlinná, 100% veganská a 100% cruelty free. Zajímavostí je, že obaly produktů jsou vyrobené z odpadové cukrové třtiny, která vzniká z cukrového průmyslu. Je tedy přírodní a zároveň etická a ohleduplná k přírodě i člověku. Hands on Veggies člověk snadno pozná díky překrásným akvarelovým malůvkám, kterými jsou všechny obaly vyzdobeny. Prozatím jsem si oblíbila jemný HYDRATAČNÍ SPRCHOVÝ GEL s extraktem fialky a avokádovým olejem, který je vhodný pro suchou i citlivou pokožku.\nKrásy a zázraky z Kréty přináší značka BioAroma, o níž jsem se tento měsíc zmínila i formou samostatného článku SEZNAMUJU SE S PŘÍRODNÍ KOSMETIKOU: BIOAROMA. Obecně jsem si tuhle značku zamilovala a během dubna jsem hojně používala vlasový šampon pro všechny typy vlasů. Co mě na šamponu nejvíc překvapilo a zároveň okouzlilo, je pěnivost. Přírodní šampony obecně pění méně, protože neobsahují žádné chemikálie, které onu pěnivost vytvářejí. Ale tento šampon pění dobře, byť je jeho složení organické. Vlasy jsou po umytí krásně lesklé a jemné. V oblasti líčení jsem si během dubna (a nejen tohoto měsíce) hodně oblíbila červenou řasenku THE ONE WONDERLASH CELEBRATION od Oriflame. Je velmi výrazně černá, takže očím dodá pořádnou čerň, což já při svém líčení vyžaduju, neboť si na oči nic jiného kromě řasenky nedávám, a tak toužím alespoň po zvýraznění řas. Perfektně drží po celý den, nerozmazává se ani nedrolí. Oceňuju i kartáček, kterým se řasenka bezproblémově nanáší a řasy rozčesává. Při nanášení řasenky si lze vybrat ze dvou druhů štětinek - kratší a delší. To je parádní! A posledním produktem, který mě během dubna zaujal, je DENNÍ KRÉM S OCHRANNÝM FAKTOREM ELIXIR JUENESSE od Yves Rocher. Tento krém je péčí pro normální až smíšenou pleť, který ji rozjasňuje, hydratuje a chrání před negativními vlivy vnějšího prostředí. Gelovo-krémová textura dodává pleti matný vzhled. Důležitou složkou krému je rostlina Aphloia, která má mimo jiné výjimečné hydratační a reparační schopnosti.\nViki 09.05.18 19:15


Kouření, cigarety a děti. Jak s nimi mluvit o kouření a co když sami kouříme? - PředškolníVěk.cz\nDomů Chování dětí Kouření, cigarety a děti. Jak s nimi mluvit o kouření a co když sami kouříme?\nKouření, cigarety a děti. Jak s nimi mluvit o kouření a co když sami kouříme?\nKouření není nic dobrého, to ví každý. Přesto je kuřáků víc než dost a dříve nebo později se s nimi setká i vaše dítě. Jak s nimi mluvit, až se vás zeptá, co jsou to cigarety, proč jsou nebezpečné nebo proč kouříte vy?\nKouření je na spoustě míst zakázáno a už je také možná o něco méně obvyklé než dříve. Malé děti si často myslí, že kouř „voní“. Předškoláci si zase začínají všímat, když lidé kouří, a dokonce i cizích na ulici. Pokud je kuřák členem rodiny, nebo kouří rodiče, může být dost zmatené. Proč děláte to, o čem říkáte, že je špatné?\nJak mluvit o kouření?\nZaměřte se na zdraví\nV tomto věku je velmi důležité chválit děti za péči o jejich tělo a celkové zdraví. Ujistěte se, že ví, že cokoliv, co není jídlo a bezpečně to nezná – ať už je to nějaký keř, kytka, čistící látka či cigaretový kouř – může být nebezpečné. Proto by neměly nikdy nic samovolně jíst, pít nebo brát vůbec do rukou. Vysvětlete, že kouření je pro děti velmi nebezpečné.\nVyjasněte si své hodnoty\nPokud nikdo z vaší rodiny nekouří, není tak složité informovat dítě o tom, že tabák je špatný. Můžete upozornit, že kouřit se nesmí v restauracích, v obchodech. Upozorněte na značky, které ukazují přeškrtnutou cigaretu. Na předškoláky mívá většinou takový hovor velký dopad. Horší je to v případě, kdy vy nebo někdo z rodiny kouříte. Pak můžete říct: Přála bych si, aby nikdy nezačala kouřit, protože je velmi těžké přestat. Ale kouřím jen venku, když nejsi se mnou.“\nPomozte svému dítěti dělat dobrá rozhodnutí hned, zatímco jsou ještě malé. Ono zdaleka ještě není připraveno na přemýšlení o tom, zda by mělo kouřit, ale může se naučit praktickým způsobem rozhodovat o svém každodenním životě. Jaké oblečení si vybrat na sebe podle počasí a vkusu, jaké boty si vzít, když prší, jaké jídlo je zdravější než jiné. Chvalte za taková správná rozhodnutí a nehaňte ta špatná. Jen vysvětlujte.\nNaučte své dítě říct ne\nDěti by se měly už v útlém věku naučit prosazovat své názory. Pak se jim lépe snáší tlaky vrstevníků a dospívajících, když se kolem nich začne kouření objevovat víc a víc. Poslouchejte je, když vám říkají své názory a svůj nesouhlas projevujte s úctou. Když děti neustále slyší: „To je hloupý nápad, proč by si to někdo myslel?“ nebo „Nehádej se se mnou!“ jsou, jako dospívající, méně sebevědomí, vzpurnější a často neposlouchají svůj vnitřní hlas, který jim říká ne.\nJak přijmout partnerovo dítě, když nechcete upadnout v nemilost?\nNa co se děti často ptají a jak vypadají ideální odpovědi?\n1. Co jsou cigarety?\nMůžete jednoduše odpovědět: „Cigarety se vyrábí z tabáku, který pak lidé kouří. Není to ovšem nic dobrého. Obsahuje spoustu věcí, které škodí tvému tělu.“\nJak přestat kouřit. Abstinenční příznaky by vás neměly odradit!\n2. Proč cigarety škodí i mě?\nOdpověď: „Protože vytváří kouř, který není dobré dýchat. Kouření cigaret poškozuje srdce a plíce, protože kouř se vdechuje přímo do těla. I když nekouříš, pokud jsi ve stejné místnosti s kuřákem, dýcháš taky ten špatný vzduch. Jakmile začneš kouřit, je těžké přestat. Proto je lepší nezačínat vůbec.\n3. Proč kouří strýček Honza?\nDěti jsou často zmatené, když jim řeknete, že kouření je nebezpečné, a přitom kouříte vy nebo někdo z blízkých příbuzných. V tomto věku také jen těžko pochopí závislost. Můžete tedy odpovědět: „Strýc Honza začal kouřit ještě v době, kdy byl hodně mladý a nedával pozor. Teď to ví už lépe a rád by přestal. Ale je velmi těžké, když už jsi jednou začal.“\n4. Umře, když kouří?\nPředškoláci pojmenovávají věci skutečnosti pravými jmény. Pokud vědí, že lidé mohou umřít na rakovinu plic z kouření, přesvědčí je to, že každý kuřák, kterého vidí, také takto umře. Ještě těžší je to pak ve chvíli, kdy kouříte vy nebo partner. Můžete pak říct: „Pokusím se přestat kouřit, a pokud to dokážu, bude moje tělo zdravější.“\n5. Můžu cigaretu zkusit?\nV tomto ohledu se rodiny se svým přístupem liší. Některé nechají své dítě trochu zkusit jako odrazující prostředek. Většina rodičů je však přesvědčená, že k tabáku je lepší se nepřibližovat a určitě ne jako dítě. Vaše odpověď pak může znít: „Ne. Cigaretový kouř je špatný pro všechny – i pro mě – a zejména pro tebe, protože tvé tělo se ještě vyvíjí a roste.“


Únor 2019 – Zake\nNěkteří budoucí podnikatelé mají tak trochu ztížený start. Jestliže se jejich firma bude zabývat například stavebními pracemi, pak budou potřebovat nakoupit celou řadu nezbytných strojů a přístrojů. Pokud se chystají otevřít třeba kavárnu, potom je zařízení přijde na opravdu pěkné peníze. Jak ale získat potřebnou hotovost na všechny tyto záležitosti?\nPokud vás napadlo vyřídit si podnikatelský úvěr u banky, pak si to zkuste ještě rozmyslet.\nKromě jiných informací po vás budou chtít znát i výši vašeho daňového přiznání.\nJenže vy ho máte buď příliš nízké anebo prostě ještě není.\nU nebankovního poskytovatele je pro žadatele bez možnosti prokázat se daňovým přiznáním dostatečné výše připraven jeden výhodný finanční produkt. Tím je hypotéka bez doložení příjmu. Už z názvu samotného je jasné, oč tu půjde.\nVše je založeno na zástavě nemovitosti, tudíž budou nějaké detailní informace o vaší osobě podružného charakteru.\nNemusíte se obávat ani toho, že byste byli odmítnuti z důvodu vyššího nebo naopak příliš nízkého věku.\nPodmínkou je samozřejmě plnoletost a pak už se věk neřeší.\nFinanční pomoc na další cestu\nHypotéku bez doložení příjmu využívají i podnikatelé, jimž firma funguje už delší dobu. Dostali se ale do složitější situace a potřebují pomoc v podobě hotovosti.\nZmíněná složitější finanční situace se většinou projeví tím, že nám zanechá záznam v některém z registrů dlužníků.\nA to je právě překážkou v poskytnutí úvěru u banky.\nNebankovní hypotéka je i k těmto záležitostem tolerantní. Dostat se do registru je totiž při dnešní složité době velice jednoduché.\nStačí, když vám některý odběratel nezaplatí za výrobky nebo služby a problém je na světě.\nNení z čeho uhradit zdravotní pojištění a záznam je tu.\nPro banku jste se stali na několik let nebonitním klientem.\nNebankovní hypotéka je vaše skvělá šance na peníze\nDatum příspěvku 6. 2. 2019\nNevyšla vám půjčka v bance? V takovém případě rozhodně nevěšte hlavu! Pokud jde o peníze, které nemáte po ruce, a tak si je musíte půjčit, je dobré si uvědomit, že na světě nejsou zdaleka jenom banky. Jsou zde i nebankovní společnosti, a to už něco znamená – minimálně tolik, že vždy, když to nejvíce potřebujete, máte po ruce skvělou půjčku, která vám přijde vhod, a to v rozmanitých životních situacích. Nebankovní hypotéky jsou pestré jako život sám, takže dokážou pružně reagovat na rozmanité životní situace.\nA samozřejmě nejen na ty dobré, ale i na ty, kdy vám už skoro nezbývá žádná naděje, a proto propadáte beznaději. To se může stát snadno v situaci, kdy máte nějaký vroubek, ať už je to zápis v registru anebo třeba nižší příjem, anebo dokonce přímo dluhy. Být dlužníkem, to není nikdy moc příjemné. Ovšem je velký rozdíl mezi tím, kdy dlužíte rozumné peníze za rozumných podmínek, které jste schopni pravidelně splácet, a mezi situací, kdy spadnete na dno a nedokážete se vymotat z bludného kruhu. Vždyť to nejlepší, co můžete udělat, je se takové nevýhodné půjčky zbavit.\nTřeba tak, že ji refinancujete anebo ji splatíte s pomocí jiné, mnohem výhodnější půjčky. A tou může být třeba nebankovní americká hypotéka, což je speciální typ nebankovní půjčky, kterou můžete využít prakticky na cokoli, tím spíše na likvidaci vašich starých závazků, které vám dělají vrásky na čele. Takže vždy, když chcete setřást exekutora, který se natahuje po vašem majetku, může být právě tato půjčka tou nejlepší volbou. Ovšem zdaleka není jediná, kterou vám mohou nebankovní společnosti nabídnout. Mezi lidmi je velmi oblíbená také nebankovní hypotéka bez registru anebo nebankovní hypotéka bez dokládání příjmů. To znamená, že s těmito půjčkami dosáhnete na potřebné peníze i ve chvíli, kdy máte nějaký vroubek v registru anebo horší bonitu, což by bylo v klasické bance nemyslitelné.


Miley Cyrus představuje feministickou hymnu. Vzdává hold ženám všech tvarů, velikostí, orientací a barev pleti | REFRESHER.cz\nMiley Cyrus představuje feministickou hymnu. Vzdává hold ženám všech tvarů, velikostí, orientací a barev pleti\n2. červenec 2019, 21:10\nPopulární zpěvačka se připomíná videoklipem, který pochází z první části letošní trilogie alb.\nMiley Cyrus má venku první z trilogie alb se šesti skladbami, mezi nimiž se nachází také věc Mother's Daughter věnovaná všem ženám. Populární zpěvačka v ní vzdává hold něžnému pohlaví bez rozdílů a tyto skutečnosti potvrzuje i v dnešním videoklipu, kam si pozvala kromě své matky i další ženy různých tvarů, orientaci a barev pleti.\nChce tak poukázat na rovnoprávnost a pozvednout sebevědomí těch, kterým dává veřejnost pocítit negativní emoce. Obzvláště z pozice tak sledované interpretky jde o velmi zodpovědný krok.\nPozornost Miley získala i v souvislosti s Nicki Minaj, která se do ní pustila za to, že v jedné ze skladeb narážela na to, že raději poslouchá Cardi B. Raperka vynadala své kolegyni do slepic ve svém rádiu, odpovědi se však již nedočkala. Cyrus vydá do konce roku ještě 2 krátké projekty, jeden v druhé polovině roku a druhý na podzim.\nČTI TAKÉ Slepice nemůžou kydat na královny. Nicki Minaj vrací úder Miley Cyrus, vysvětluje neúspěšné turné a nakládá Travisi ScottoviSlepice nemůžou kydat na královny. Nicki Minaj vrací úder Miley Cyrus, vysvětluje neúspěšné turné a nakládá Travisi Scottovi\nTagy: miley cyrus, nicki minaj\nNicki Minaj rapuje o sexu se všemi americkými rapery. S Kanye Westem, Tekashim i Drakem si zahrála loutkové divadlo


Manitu – 5. stránka – Slavia VŠ Plzeň\nKvěten 11, 2017 Květen 12, 2017 Manitu\tNapište komentář\nSobota 6.5.2017 Tempo Praha – Slavia Plzeň 9 : 1 V úvodním utkání prodlouženého víkendu jsme zavítali na hřiště Tempo Praha. Do zápasu nastoupili na nadhoz za domácí Jiří Brabec a za hosty Ondřej Kába. Jiří Brabec v prvním směně udržel naše pálkaře a běžce ve skórovací pozici jsme nechali na metě. Zimní pálkařská příprava hráčů Tempa […]\nKvěten 10, 2017 Manitu\tNapište komentář\nV sobotu 13.5. pořádá softballový oddíl Slavia VŠ Plzeň na svém hřišti v Českém údolí 2. kolo západní divize Teeballové ligy. Turnaje se zúčastní celkem 8 týmů a nebude mezi nimi chybět domácí tým Slavia Plzeň. Mnoho našich mladých hráčů zažije na turnaji svoji zápasovou premiéru a tak cílem týmu bude především sbírání prvních zkušeností v soubojích […]\n2. kolo Coachballu 2017 – Eagles Praha\nMladí Slávisté uspěli na turnaji v Praze. V sobotu 6.5.2017 se mládežnický tým Slavie VŠ Plzeň zúčastnil 2. kola Coachballové ligy v baseballovém a softballovém areálu Eagles Praha. Hned první zápas s týmem Eagles White přinesl vyrovnanou a napínavou hru až do konce zápasu, kdy domácí tým byl šťastnější a o jediný bod zvítězil. V dalším zápase si Slavia poradila […]\nKvěten 4, 2017 Manitu\tNapište komentář\nPříprava je v plném proudu. 🙂 ani špatné počasí neoradí naše mladé naděje od tréninku. Jen tak dál.\nKvěten 2, 2017 Květen 10, 2017 Manitu\tNapište komentář\nPo týdení odmlce se vracíme na prodloužený víkend na hřiště. Zatímco jiní si budou užívat 3 dny volna Slavia Plzeň bude bojovat hřištích soupeřů o drahocenné doby do tabulky. Všechny 3 dny nás očekávají Pražské týmy, jmenovitě Tempo, Eagles a Spectrum. Sobotu 6.5.2017 zavítáme na hřiště Tempa Praha, které v současné době sdílí stejné místo […]


Student Agency předpokládá po brexitu komplikace na hranicích | Dopravní noviny\nStudent Agency předpokládá po brexitu komplikace na hranicích\n11. března 2019, čtk\n11.3. - Brexit bez dohody bude patrně znamenat větší komplikace a zdržení na hranicích s Velkou Británií než brexit s dohodou. Jak však bude přejezd hranice fungovat, ukáže až realita, řekl Aleš Ondrůj, mluvčí společnosti Student Agency, která provozuje autobusové linky z Česka do Londýna pod značkou RegioJet. Všichni zaměstnanci budou muset pro jistotu cestovat na těchto linkách s pasem, a ne s občanským průkazem. Pro klienty společnosti, kteří letos vycestují do Británie na jazykový či studijní pobyt, se nic nemění, uvedl ředitel oddělení jazykových a pracovních pobytů Peter Janičina.\n„Zatím platí, že pro pobyty kratší než tři měsíce a pro letošní léto nejsou vyžadována žádná speciální opatření a dokumenty nad rámec současných. Občané EU mohou do Británie cestovat na občanský průkaz nejméně do konce příštího roku,“ uvedl Peter Janičina.\nPro delší pobyty bude potřeba žádat o povolení k setrvání a umožní zůstat v Británii nejvýše tři roky. „Od roku 2021 začne pravděpodobně platit nový imigrační systém, jehož podmínky ale zatím nejsou známé. Předpokládá se, že půjde o systém elektronických žádostí, který je podobný systému pro vstup do USA. Zároveň bude nutné cestovat s cestovním pasem,“ uvedl Peter Janičina.\nŽádné informace o dopadu brexitu nemá vedení Letiště Brno, odkud létá denně pravidelná linka do Londýna. „Ryanair jako dopravce nás zatím neinformoval o možných důsledcích,“ uvedl člen představenstva Jiří Filip. O případných důsledcích pro nákladní dopravu nehovořil.


Muzeum panenek a medvídků pod Troskami - Filatelie, poštovní známky, známka, magazín o filatelii - Infofila.cz\nNacházite se: www.infofila.cz - Filatelie - články - Ostatní - Muzeum panenek a medvídků pod Troskami\nPanenky obvykle patří k oblíbeným hračkám holčiček. Pokud se však panenka změní z hračky v předmět sběratelského zájmu a pokud sběratelka najde způsob, jak svoji sbírku prezentovat lidem, může vzniknout třeba muzeum.\nMuzeum panenek a medvídků se nachází v Troskovicích, což je malá vesnička přímo pod Troskami. Patří Nadě Šimkové, která tu umístila svoji sbírku více než 1000 panenek.\nV muzeu jsou kromě běžných dětských panenek i panenky vytvářené umělci pro sběratelské účely. Materiál je různý – celuloid, porcelán, papírmašé. Někteří umělci se věnují tvorbě panenek jako svému uměleckému žánru. Tyto panenky jsou jako živé, mají přirozený výraz obličeje, skutečné lidské vlasy, oči jsou tvořeny skutečnými protézami, které se používají pro lidi. Mnohé panenky jsou modelované podle skutečných dětí.\nJe tu třeba skupina tří panenek vytvořených podle tří sester ve věku asi od 4 do 14 let. Každá z nich má svůj osobitý výraz. Najdete tu porcelánovou panenku, která se používala pro výchovu mladých dívek v 19. století, je tu také panenka, které se používala ve školách v předmětu péče o dítě v době mládí vašich maminek.\nNa ukázku tu jsou i panenky textilní, z perníku, panenky z různých zemí. Umělecké panenky jsou především z Německa, Francie a Anglie. Vytvoření uměleckých panenek je velice pracné a tomu odpovídá i cena. Ta se pak pohybuje od 5 000 Kč výše a může dosáhnout i desítek tisíc korun. Ale to už jsou opravdové unikáty.\nMuzeum panenek je otevřeno veřejnosti a jeho návštěva rozhodně stojí zato.\nAutor: Zdeněk Töpfer | 5. 11. 2006\nČlánek si přečetlo 4260 uživatelů.


Battlefield 3 / Jay-Z -- "99 Problems"\ntak po dlouhé odmlce se zase pomalinku naladíme na Betu Battlefield 3 které začíná jak říká Petr123456 27.9. 2011 ve 14:00 našeho času jenom přidám pro Majitele Tier 1 Edice Medal of Honor a pro ostatní 29.9.2011 to ale není všechno DICE včera aktualizovalo svůj 25 sekundový trailer vydaný 23.9.2011 a je rozhodně na co se koukat záběry jsou nyní ze stíhaček a vrtulníků a musím dodat že mě mile překvapili nebudu dále napít trailer z hudební tématickou Jay-Z je naleznete v novince a dále v sekci BATTLEFIELD 3/VIDEA\n20.04.2017 10:43:47: Pokud se přejete objednávat produkty značky Betterware. Katalog Betterware najdete na našich stránká...\n29.09.2016 14:58:26: www.dedra-katalogy.cz dedra oficiální stránky Dedra Vánoce\n15.08.2016 19:36:55: www.dedra-katalogy.cz Dedra aktuální katalog, slevy, registrace Dedra registrace\n29.09.2011 19:09:05: akorat je bez sance se potkat ve squadu\nDice rozesílá majitelům Medal of honor pozvánky\nJe to už více rok co se nám na pulty obchodů dostal skvělá moderní hra Medal of Honor která nejspíš uzavřela trilogii 2.světové války u hry byla přiložena pozvánka ke testování do Battlefield 3 jak slibovala tak se nyní stalo a Dice začal všem uživatelům rozesílat skrze email oznamení o blížícím se beta testování do kterého se budou moci zapojit všichni co zakoupili Medal of Honor Tier Edici dále se v emailu uvádí o probíhajících interních testech a jakmile budou opraveny nejdůležitější chyby budou vás dále informovat zde je menší ochutnávka nadcházejícího testování v novince najdete 7 minutové multiplayer video\n24.10.2016 15:36:38: www.cesky-parfem.cz Uniq cosmetics\n22.07.2011 11:33:01: zmrdi xD tohle nechapu meli by dostat pozvanku i ty co maj bbc2 limitku ne tu lamarnu moh\nOdchod člena Wraith357\nDnes v brzkých ranních hodinách jsem se rozhodl, že opustím klan CZC z pozice zástupce klanu. Uvědomil jsem si že s množstvím her které si budu chtít zahrát a s objemem učiva které na mě padne s přijetím na nástavbové studium nebudu schopen plně a zodpovědně zastávat funkci zástupce klanu. Proto jsem ve čtvrtek ráno poslal Zbyňkovy našemu ClanLeadrovi svoji rezignaci a zároveň jsem mu navrhl náhradu na svoji pozici. Svým odchodem však neukončuji spolupráci s tímto klanem, v případě zájmu se budu účastnit tréninků případně clanwaru.Doufám že to všichni chápete. Byl jsem zde pouze krátce ale i za tu chvíli jsem poznal skvělé spoluhráče na které bylo většinou spolehnutí. Tímto přeji tomuto klanu štěstí do budoucna, štěstí na nové členy a neschopné protihráče a věřím, že to dopracujete dál než na ClanWary s většinou podřadnými týmy jako tomu bylo doposud.\nTímto se loučí\n25.06.2011 11:44:14: Yoooooohou xD.\nZápas s 8D\nTak a máme to tu zase náš spoluhráč Zlordstvo nám domluvil klání mezi týmem 8D kdo si chce zpravit chuť z minulé prohry ať si naladí PS3 na tuto sobotu 25.06.2011 od 19 hodin\nBattlefield 3 Podrobné info\nMáme tu zase pár věcí které určitě není na škodu si říct doufám že sem na nic nezapomněl a je to tu všechno přeji příjemnou četbu!\n-Dice hru přizpůsobuje pro všechny typy hráčů\n-Mapy budou jak malé tak velké viz (operation metro v Paříži nebo Thunder Run Tank(podle vývojářů přímo epic-sized) není divu na větších mapách se totiž setkáme jak z obrněnými vozy ale také se stíhacími letouny\n-2 herní postavy ze 4 dostali nové názvy Medic ve hře nebude bude tu Rifleman(asi jim ještě Medal leze na mozek :) bude mít od začátku útočnou pušku M16,defibrilátor a lekárničku dále Support(Assalt) bude již v základu mít M249 a jeho schopnost se nikterak nezmění stále bude sobě a ostatním doplňovat munici, Sniper se zřejmě měnit vůbec nebude v jeho výbavě tak najdete ostřelovaví pušku typu MK11 dále senzor, výbušniny a kdo zakoupí Limitovanou Edici bude mít o proti ostatním výhodu tlumič! poslední a moje oblíbená postava Enginner kterou nám nemusím asi moc představovat bude také zaměřena jako v BBC 2 na eliminovaní nepřátelských vozidel jeho výbava bude obsahovat M4 s baterkou, SMAW, vrtačku a nebudou také chybět sekundární zbraně typu M9 a nože\n-herní třídy budou více kombinovatelné nežli tomu bylo třeba u BBC 2 a tak se může stát že se třeba potkáte z Medicem a on vám to z nepříjemní Granátometem\n-úplnou inovací bude suppresive fire (potlačovací palba) při které to bude s vámi házet a všechno se vám na TV rozmaže za tu budete dostávat body jako tomu bylo například za házení munice nebo oživování\n-Vozidla se budou chovat úplně stejně jako tomu bylo u BBC 2 až na jeden detail před zničením vám vozidlo přestane jezdit(zbraně ale i přesto budou fungovat dále) na scénu tak může přijít enginner který vás rychle může hodit do pucu zdali budou opravy probíhat jako tomu bylo u BBC 2 že oprava bude tak rychlá že by i stájoví inženýři ve F1 žasli zatím nevíme :)\n-dále tu máme potvrzený coop který bude nejpíš na stejný způsob jako u BBC 2 Onslaught bohužel už se nebudou moc do hry vrhnout 4 hráči jako tomu bylo ale pouze 2 snad by nás mohlo potěšit fakt že coop bude mít 10 map ale zase mě z neklidňuje jedna věc aby vývojáři tuto věc zcela nezavrhli a později ji přinesli formou placeného DLC jako tomu bylo už u zmiňovaného BBC 2\n-Co-op mise budou zasazeny do singleplayerové kampaně. Kooperační kampaň tedy bude pravděpodobně doplňovat kampaň pro jednoho hráče.\n-Multiplayer nepřinese nové mody ale můžeme se zase těšit na Conquest, Rush a Team Deathmatch\n-Beta bude pouze pro majitele Medal of Honor Tier Edition\n-předposlední věc bude tolik chtěné i nechtěné zalehnutí (DICE ale uvádí že si to pokaždé hodně rozmyslíte protože zalehnutí a znovu skok na nohy bude hodně pomalí a když se k vám přiblíží nepřítel budete bez šancí navíc když se budete povalovat ve křoví nebo někde na kopečku vždy vás bude moc prozradit sluneční odraz od vaší optiky\n-poslední třešnička na dortu kterou tu máme na závěr je zabijení nožem to už nebude s prominutím tak debilní jako u BBC 2 takže auto knife byl zcela vyškrtnut což si myslím že je na místě ale přibyli mě tedy další vrásky na čele a to že Při snaze někoho zaříznout, Vás mohou Vaši spoluhráči zachránit a útočníka včas zastavit nebo na opak. Uvidí ho totiž vytahovat nůž což mě zase hodilo do pohody protože když si uvědomím(e) stupiditu některých online hráčů kteří než pochopí že vám mají třeba hodit náboje sem v klidu :)\n-Dog tagy půjdou všelijak dynamicky upravovat(COD) :)\n07.06.2016 21:53:50: Omlouvám se za to, že вмешиваюсь... Jsem zběhlý v této věci. Je možné diskutovat. Pište zde nebo do ...\n07.06.2016 21:34:47: to je vše, co potřebujete!!! [:tired:] online pujcka pred výplatou blansko\n16.06.2011 14:21:24: co se jebete s opisováním je to fuk...informace sou pořád stejny...přesně tohle je klanovej web takz...\n12.06.2011 14:31:00: berss to moc vazne to chce klid nebo prasek na nervy.ohledne te bety je pravda ze ten kdo ma MOH tak...\nTak E3 v Los Angeles nám pomalu končí ale to už nás tolik nezajímá nás zajímá že na konferenci mělo svojí prezentaci i Švédské studio DICE které přineslo řadu informací a i 3 dost krásné trailery mi se nyní shrneme co za novinky to je\n-Battlefield 3 vyjde 25.října (ČR 28.října)\n-Beta bude zahájena v září!\n-Singleplayer budeme mít možnost hrát za 2 postavy Dmitri “Dima” Mayakovskyho,ruský tajný agent s kterým se prostřílíte až k jednotkám PLR kteří se snaží odpálit bombu v centru Paříže a Jonathana “Jono” Millera desátníka US marine se kterým zase potáhnete vyprahlým Teheránem na jednotky PLR\n-na disku spolu z hrou bude i Battlefiedl 1943\nV novince parádní 2 trailery a jeden nový 8 minutový gameplay z mise Thunder Run Tank\n08.06.2011 11:58:57: Nádhera!\nhlavní postavy v kampani Battlefield 3\nAno známe 12 hlavních postav se kterými se setkáte v kampani Battlefield 3 s některými si budete moc i zahrát! jak jsem k nim přišel? jeden z dabérů který se zúčastnil dabování oné hry nedávno kápnul božskou a proto se s vámi o jejich jména, vlastnosti a hodnosti můžu teď podělit\npostava číslo 1. BLACK\nSeržant amerických mariňáků.\nTvrdý, idealista, spravedlivý, upřímný, dokáže přiznat chybu.\npostava číslo 2. WHISTLER\nVyšetřovatel americké bezpečnostní služby.\nInteligentní, bojovný a intezivní. osobní život boxer.\npostava číslo 3. GORDON\nAgent americké Národní bezpečnosti.\nKlidný, bývalý policista.\npostava číslo 4. COLE\nPoručík amerických mariňáků, polní velitel.\nZkušený bojový veterán, který požaduje disciplínu a zdůrazňuje svoji autoritu.\npostava číslo 5. JOSEPH\nAmeričan s dvojím občanstvím (americké/libanonské).\nNenápadný mezinárodní terorista se sklony pro násilí.\npostava číslo 6. MILLER\nVeterán tankista, tichý, vážný, silný, průměrný chlapík se dvěma dětmi.\npostava číslo 7. ARGENT\nSvobodník amerických mariňáků. Nabíječ tankových střel a radiový operátor.\nZachází s tankem jako by to bylo jeho vlastní vysněné auto. Přerušil vysokou školu a přidal se k Mariňákům při náborech po teroristických útocích v září 2001.\npostava číslo 8. FARUK\nVůdce íránské politické koalice. Musí mluvit plynulou západní perštinou.\nBývalý válečný hrdina, který věří ve vykoupení. Charismatický oportunista, který ovládá svoji koalici se železnou pěstí.\npostava číslo 9. DIMA\nRuský Spetsnaz (speciální jednotky). Musí mluvit plynulou ruštinou.\nHrubý, zkušený, nemilosrdný a profesionální.\npostava číslo 10. KAFFAROV\nTádžicko-ruský obchodník se zbraněmi. Měl by mluvit jakoukoliv perštinou.\nBohatý, podsaditý, podnikatel, umí více jazyků.\npostava číslo 11. VLAD\nRuský speciální agent. Musí mluvit plynulou ruštinou.\nRychle myslící polní velitel, specializující se na přizpůsobování se v nestálých situacích. Hráč šachů.\npostava číslo 12. KIRILL\nRuský agent. Musí mluvit plynulou ruštinou.\nTichý a trpělivý lovec, s brilantní znalostí výbušnin, pozorovací schopností a výborný odstřelovač.\n03.06.2011 16:52:04: a proc by to meli delat? dyt bad company a BF je uplne neco jineho takze je jeasny ze nenavazali na ...\n03.06.2011 16:41:52: bf3 navazuje na bf1 a bf2\n02.06.2011 23:27:42: já vím, jenže mě štve to že B3 naprosto potopil BBC serii, misto vymysleni totho jejich idiotskeho p...\n02.06.2011 22:14:55: Pěkně mě serou. Kam zmizely Haggard a Sweetwater?\nZaložil jsem nové fórum, které je zatím jen provizorní, ale můžete zkusit něco vložit, založit apod. A taky se všichni zatím registrujte. Vše vypiluji a dotáhnu do konce snad dnes večer. Jěště dám vědět. Více → zde. Když tak můžete napsat nějaké návrhy, co je špatně nebo něco co by se vám ve fóru líbilo...\nFórum je zprovozněno. Snad je vše v pořádku.\n22.06.2014 13:54:33: Sleva 23 % na kosmetiku Oriflame Neváhejte a staňte se členem právě nyní.\n10.01.2014 16:59:30: Red Rose - vydělávejte s Red Rose - Staňte se partnerem Red Rose a nakupujte za výhodnější partnersk...\n10.01.2014 16:59:24: Oriflame nové registrace - nakupujte přírodní kosmetiku Oriflame za kolik a jak často chcete. Aktuál...\n10.01.2014 16:59:16: Kosmetika Oriflame - atraktivní kosmetické výrobky Oriflame se slevou 23% Oriflame registrace novýc...\nE3 a Battlefield 3!\nDICE nás chce opravdu pořádně potrápit a tak neustále píše tweety, které nás více a více nabuzují na nadcházející veletrh E3. Tam bude mít v pondělí 6.6. od 21:30 prezentaci Patrick Bach a s ní samozřejmě vele očekávaný Battlefield 3! Živé přenosy by měli být na stránkách jako Spike.com, Gametrailers.com a EA.com. Více v novince...\n01.06.2011 20:56:26: Však v pohodě ;-) Zahrát můžem... sice hardcore nehraju ale aspon to po dlouhé dobe zkusím.\n01.06.2011 20:15:17: Sprite19 to sem rád že na to nejsem sám o víkendu můžem zahrát konkrétně v pátek už od 15 hodin sem ...\n01.06.2011 19:51:37: jo zacalo me to zase bavit :) Nevadi ze nestihas... jsem tu kazdy den.\n01.06.2011 19:29:25: Sprite19 ty si nějak ožil jen tak dál!!! poslední dobou vůbec nestíhám :(\nTucet nových tapet!\nMáme tady další nové tapety, které vůbec nejsou špatné. Vsadím se, že narazíte alespoň na jednu kterou neznáte. Některé jsou hodně povedené a stojí za to si nějakou hodit na plochu. Jestli je ta vaše už okoukaná tak neváhejte a čekujte → zde


SWEEX 7.1 externí USB zvuková karta - SC016 ; Bonusko.sk\nStrážiť cenu a dostupnosť\tExterní zvuková karta USB od společnosti Sweex nabízí vysoce kvalitní rozlišení pro upgradov\nNaša cena s DPH: 40,62 €\nNaša cena bez DPH: 33,85 €\nExterní zvuková karta USB od společnosti Sweex nabízí vysoce kvalitní rozlišení pro upgradování zvuku Vašeho počítače nebo laptopu. Zvuková karta USB je využívá USB a má plně duplexní funkce přehrávání a záznamu. Tuto zvukovou kartu lze snadno nainstalovat. Je ideálním řešením pro domácí kina, herní a multimediální prezentace. Externí zvuková karta s USB rozhraním podporuje sluchátka a reproduktory 2.1, 5.1 a 7.1.


Příběh o ničem | svobodovaj.cz\nPříběh o ničem\nJana Svobodová 23.3. 2017\nBěhem brouzdání na netu a hledání něčeho jsem našla příběh o ničem. To se nedá nesdílet 🙂\nBylo jedno Nic. A bylo velice smutné. Nikdo si ho nevšímal, nikdo ho neviděl, neslyšel… Nikdy na něj nikdo nepromluvil. Ono se není čemu divit. Nic totiž není vidět.\nNení ani slyšet, dokonce ani cítit. Vždycky když Nic někoho zahlédlo začalo volat: ,,Ahoj, jak se ti dnes daří? Jak se máš? Haló, já jsem přímo tady! Neslyšíš mě?“ Nikdy se mu nedostalo žádné odpovědi. Jak už jsem říkala, Nic totiž nemá hlas a není slyšet. Tím to bylo. Nic se pak vždycky zoufale rozplakalo.\nJednou zas takhle Nic plakalo a říkalo:,,Já už nechci být Nic! Nebaví mě už být Ničím! Chtělo bych být Něco! Kdo mi pomůže? Pomoz mi, prosím!“ Na konci už zoufale prosilo. A poprvé se stalo něco neuvěřitelného. Ozval se jakýsi hlas: ,,Ale neplač, můj milý. Jsem tu s tebou, vždycky jsem tu byl. Slyšíš mě?“\nNic bylo tak překvapené, že nedokázalo ani promluvit. ,,Slyším!“ odpovědělo velice tiše překvapené Nic, ,,Kdo jsi?“ dodalo si odvahy a zeptalo se. ,,Já jsem.“ ozval se hlas znovu. Ten hlas zněl moc mile, ale bylo v něm něco zvláštního. Něco, co nic neumělo pojmenovat. ,,Já ale vím, že jsi. Ale, kdo jsi?“ ptalo se dál Nic.\n,,Jsem, který jsem.“ odpověděl hlas a pokračoval: ,,I ty jsi, můj milý.“ ,,Ano, jsem. Ale já jsem Nic!“ vykřiklo Nic zoufale. ,,Ale nemusíš jím být!“ oponoval hlas. ,,Nemusím?“ podivilo se Nic s nadějí v hlase. ,,Nemusíš. Ztiš se, poslouchej a vnímej sám sebe. Vnímej své okolí. A pak poznáš, kdo jsi.“ poradil hlas Ničemu.\n,,Smím Ti říkat Pane?“ zeptalo se Nic. ,,Ano, pokud to chceš. Mám tisíce jmen. Pokud jsi si pro mě vybral toto, smíš mi tak říkat,“ odpověděl hlas. A pak už bylo ticho. Nic se ponořilo samo do sebe a hledalo.\nTrvalo to dlouho, Nic nemluvilo, všímalo si všeho kolem sebe. Zjistilo, že všechno kolem něj má svůj řád. A kdyby cokoli chybělo, jistě by svět nebyl úplný. Nebyl by v pořádku. A tak si i Nic uvědomilo, že tu má nějaký účel. V tu chvíli se z Ničeho stalo Něco.\n,,Už víš, kdo jsi?“ ozval se jednoho dne Pán. ,,Už nejsem Nic, Pane, jsem Něco. Nevím sice co přesně, ale Něco ano.“ odpovědělo Nic. Tedy, promiňte, vlastně, Něco. ,,Jsi šťastný?“ zeptal se Pán. ,,Ano, jsem. Ale pořád, jako by mi něco chybělo, Pane.“ připustilo Něco. ,,Víc si všímej věcí a tvorů kolem sebe,“ poradil ještě Pán a bylo ticho.\nNěco se snažilo vidět věci jinak. Jenže, všude bylo všchno jako dřív. Kousek dál rostly květiny, v rohu poletovala moucha. A pak si to uvědomilo! Všechno bylo obklopeno Něčím! Něco všechno vyplňovalo. V tom do místnosti věšel člověk, zhluboka se nadechl a\nNěco pocítilo zvláštní pocit. V tu chvíli pochopilo. ,,Pane, Pane!“ rozkřiklo se Něco. ,,Jsem tu,“ ozval se klidný hlas. ,,Už vím, kdo jsem!“ křičelo Něco radostně. ,,Skutečně?“ zeptal se Pán. ,,Pane, já jsem Vzduch!“ řeklo Něco, teď už Vzduch překvapeně.\n,,Ano, správně! Nejprve, když jsi mě poznal, byl jsi Nic. Pak jsi se stal Něčím. Protože jsi se řídil mými radami. A nakonec jsi se stal Někým. Dokonce někým, kdo má jméno. Ale pro mě, můj milý, pro mě jsi byl vždycky Vzduch. “ řekl Pánův hlas velice radostně. ,,Ale,\nPane, proč jsi mi to neřekl? Ušetřilo by nám to spoust času.“ ptal se Vzduch. ,,Proč jsem ti to neřekl, Vzduchu? Každý si musí přijít na to, čím je. Ano, mohl bych ti to říct už ve chvíli, kdy jsi zaslechl můj hlas. Ale věřil by jsi mi? A pokud ano, byl by jsi na takové poznání připravený? Nebyl. Je lepší pro tebe, když si na to, kým jsi, přijdeš sám.\nViděl jsem, jak se trápíš a bolelo mě to. Ale když jsi se postupně poznával, posilovalo tě to. A to je pro tebe dobré.“ odpověděl vlídně Pán. ,,Děkuji,“ odpověděl Vzduch radostně. A od té doby žil nádherným každodenním darováním sebe samého. Věděl totiž, že všechno, co je živé ho potřebuje k dýchání. Už nebyl uplakaným a nešťastným Ničím. Teď byl Pánu patřícím Vzduchem. A navíc, mohl být prospěšný ostatním.\nDíky autorce! https://zuza01.signaly.cz/1212/pribeh-o-nicem


Svědění pokožky hlavy - Anamneza.cz\nSvěděním naše pokožka hlavy reaguje na nějaký zevní dráždivý vliv. V některých případech může být na vině lupénka, která se šíří i do vlasů, ale většinou není svědění doprovázeno zarudnutím pokožky, bolestí ani odlupováním kůže.\nV případě, že se objeví svědění pokožky hlavy u dítěte, je příčina poměrně jasná – dítě má vši. Tímto onemocněním trpí mnoho dětí i při dodržování hygienických zásad, neboť vši se velmi rychle šíří v dětském kolektivu. Kromě svědění poznáme vši i podle bílých hnid na vlasech.\nJindy mohou být na vině kosmetické vlasové přípravky, jako je lak na vlasy, gel, ale i šampon nebo kondicionér. K podráždění pak dochází především v případě nedostatečného oplachování těchto přípravků vodou. Někdy má na svědomí svědění hlavy i systémová kandidóza neboli zmnožení kvasinek v organismu a je nutné aplikovat cílenou systémovou léčbu.\nNepřestane-li svědění i po změně vlasových kosmetických přípravků a doprovází-li svědění pokožky i další příznaky včetně vypadávání vlasů, je potřeba obrátit se na kožního lékaře.


ŽENA-IN - V pondělí začíná hledací soutěž o novou vůni DKNY Fall!\nV pondělí začíná hledací soutěž o novou vůni DKNY Fall!\nMáte rády vůně, které symbolizují to, co se vám líbí? Pokud ano, tak si s námi pojďte zasoutěžit o krásný parfém DKNY z podzimní limitované edice. Jde o parfém, který je inspirovaný městem New York a jeho energií. Každý den, po celý příští týden můžete vyhrávat v naší Hledací soutěži. Pravidla jsou jednoduché a výhra je více než lákavá.\nTak mi jeden chybí... to už nenajdu.\nPaolo — #6 no, to máš teda zajímavé zaměstnání ...\nPaolo — #6 Máš bezva zaměstnání\ndatura — #11 U nás taky. Nesmíme vůbec na internet.\npřeji Ti, ať je zase dobře!!!!!\nno a zrovna když jsem v nemocnici na chemoškách a bez WIFI! tak žádná soutěž! :D\nPaolo — #6tjo, tak u nás bys jela na minutu\nPaolo — #6kde pracuješ, nemáte volné místo\nHledat určitě zkusím, a snad to nepodane jak několikrát v minulosti, že poslední obrázek nenajdu :D\nPaolo — #6 No hlavně aby to nečetl tvůj šéf\nhm,já zase budu týden bez netu,budu ho lovit v okně,tak to na hledání není Takže nic\nAspon mi den v praci rychle utece.. než vsechny najdu\nna komentář reaguje Jitullinka — #16\nMiluju DKNY ...tuhle hned musím někde očuchat\nMinule to nevyšlo, tak snad tentokrát :)\ntaky se těším, i když to bude makačka\nUž se těším třeba budu mít tentokrát štěstí


Lehátka pro miminka| Dino.cz – Ústí nad Labem\nDomů / Všechno zboží/Hlavní oddělení/Podle kategorií/BABY PROGRAM/LEHÁTKA\nSpeciální, ergonomická lehátka pro miminka jsou skvělý vynález. Říká se jim často také houpací lehátka nebo vibrační lehátka pro kojence. Jedná se o lehátka zavěšená do pevné konstrukce. Děti v nich odpočívají, pozorují svět nebo si hrají a jsou spokojené. Lehátka slouží zároveň jako houpačka a jak je známo, houpavý pohyb miminka uklidňuje. Tato lehátka pro novorozence jsou konstruována jako vysoce bezpečná a pohodlná. Dítě je v nich připoutáno, takže rodič si může miminko v lehátku postavit kamkoli k sobě a dělat běžné denní úkoly. Třeba vařit či uklízet. Přitom má miminko v lehátku stále na očích. <?xml:namespace prefix="o" ns="urn:schemas-microsoft-com:office:office" />\nV našem sortimentu potřeb pro miminka jsme pro vás připravili značková houpací lehátka pro kojence, vibrační lehátka či lehátka pro miminka 2v1, které v sobě kombinují houpání, vibrace a případně dítěti přehrají i nějaké uklidňující melodie.\nBaby Einstein houpací lehátko s motivem oceánu, 8 melodiemi a podmořskými zvuky do 18kg\nKatalogové číslo: 605817\nHoupátko se zvuky oceánu a uklidňujícími vibracemi. možnost houpání ale i fixované pozice odnímatelná hrazdička...\nZopa Lehátko FOLD s vibrací a melodiemi od 0+,3-9 kg tyrkysová barva\nKatalogové číslo: 414482\nHoupací lehátko rozvíjející smysly a prohlubující kontakt s okolím • Od narození do 9 kg •...\nLehátko Bright Starts 0-9 kg\nLehátko a houpačka v jednom od značky Bright Stars. Houpátko lze nastavit do dvou...\nLehátko na krmení s vibrací Bright Starts Safari 3-18 kg\nKatalogové číslo: 12323\nKomfortní vibrující houpátko Safari Blast™ hýčká děťátko a roste spolu s ním. - sedadlo lze nastavit...\nZopa Lehátko HAPPY s vybrací a melodiemi od 0+, růžová barva\nKatalogové číslo: 414505\nZOPA lehátko na krmení Happy v barvě Safari Pink. Vibrační lehátko Happy je vyvedeno ve...\nZopa Lehátko WAVE houpací s melodiemi od 0+, tyrkysová barva\nKatalogové číslo: 414451\nPohodlné multifunkční lehátko/houpátko Wave pro děti od narození do 9 kg oceníte ve chvílích, kdy...\nBright Starts vibrační lehátko Toucan Tango do 9kg\nPraktické lehátko Toucan Tango od Bright Starts poskytne miminku zábavu, nové podněty a pohodlný odpočinek....