Pivovarnictví na Sedlčansku - Pivovary.Info\nPivovarnictví na Sedlčansku\nautor: Mgr.Trantina - Hornické muzeum Příbram\n6 km jihovýchodně od Sedlčan\nPivovar založil rytíř Karvíňský z Karvíně na počátku druhé poloviny 18. století v hospodářském dvoře zdejšího zámku. Majitelem bolechovického statku i s pivovarem je uváděn v letech 1873–1882 svobodný pán Hans Wennig-Ingenheim, poté v letech 1882–1898 Emanuel Kallberg, který byl zároveň majitelem pivovaru v Radíči 1887–1895 a Praze – Libni 1875–1880. Nájemcem pivovaru byl Leopold Mautner 1882–1898 a sládkem Antonín Pšenička 1885–1893. Majitel zdejšího velkostatku Oskar Mautner zřídil v místě pivovaru na přelomu 19. a 20. století lihovar, který později také zanikl.\nV těchto objektech hospodářského dvora bolechovického zámku se nacházel pivovar, později lihovar (Foto Hornické muzeum Příbram)\nKamýk nad Vltavou (Kameik a.d.Moldau)\n12 km východně od Sedlčan\nPivovar se nacházel v Kamýku nad Vltavou zřejmě od dávných dob, neboť byl centrem kraje. První písemná zmínka o pivovaru je však až z roku 1562. Když v roce 1623 kamýcké zboží koupila Polyxena z Lobkowicz, připojila jej k vysokochlumeckému panství a pivovar byl spravován vrchnostenskými sládky.Podle zápisu ze dne 30. května 1646 bylo toho roku v kamýckém pivovaře následkem bídných poměrů jen 20 várek po 15 sudech pšeničného piva a 10 várek po 10 sudech ječného. Pivovar byl v roce 1749 přestavěn a nově upraven. Ovšem již roku 1775 vypukl v městečku veliký požár, zničil oba kostely, školu, rychtářský dům, špitál, mnoho starých domů i pivovar, který se do té doby nacházel na levém břehu Vltavy. Po požáru byl objekt pivovaru upraven jako obydlí faráře. Nový pivovar byl vystavěn na pravém břehu řeky v areálu starého manského dvorce. V roce 1934 ukončil pivovar provoz. Na budovu bývalého pivovaru místní obyvatelé umístnili symbolicky vývěsní tabuli inzerující zdejší produkt. Při povodních v srpnu 2002 bývalý manský statek doplatil na svoji polohu blízko řeky. Většina budov pak musela být stržena (kromě bývalé lednice). Budova bývalého hostince s letními byty v patře odolala, na rozdíl od pivovaru, ničivým povodním v roce 2002.\nVětšina pozůstatků pivovaru musela být po povodních v roce 2002 odstraněna. Zůstala budova bývalé lednice a hostince s letními byty.\nFrantišek Šrámek 1934, předtím nájemce v Dolním Ročkově 1894–1909\nAntonín Uher 1873–1880\nMarie Uhrová 1893\nVáclav Brož 1895–1904\nOtýlie Brožová 1904–1921\nCyril Brož 1922–1925\nOtakar Šrámek 1925–1928\nVilém Šrámek 1928–1932\nHelena Šrámková 1932–1934\nVáclav Brož 1881–1885, poté majitel kamýckého pivovaru 1895–1904, před příchodem do Kamýka nájemce a sládek v Novém Kníně 1873–1875, nájemce a sládek v Třebnicích 1875–1880\nRichard Geisselreiter 1907–1913\nCyril Brož 1913–1925 (1916–1921 ve zbrani) – posléze také majitel kamýckého pivovaru\nJosef Mastný podsládek 1916–1918, sládek 1918-1921\nOtakar Šrámek 1925–1928, současně majitel\nVilém Šrámek 1928–1932, současně majitel, předtím správce 1899–1927 a nájemce 1910 – 1927 v Dolním Ročkově\nAntonín Blažej podsládek 1933–1934\nJosef Hájek 1882\nJosefina Brožová 1885–1886\nAntonín Novotný 1886–1893, předtím nájemce a sládek ve Starém Kníně, Počátkách a Kratonohách, po ukončení působení v Kamýku\nse vrátil do Počátek\nKarel Roth 1893–1898>\nVýstav piva v hektolitrech:\nKosova Hora (Amschelberg)\n4 km východně od Sedlčan\nV Kosově Hoře byl pivovar zřejmě již v 16. století. Písemné zprávy o něm máme až z první poloviny 17. století, kdy po bělohorské bitvě byl odsouzen majitel Kosovy Hory Vilém mladší z Říčan ke ztrátě všeho jmění a jeho statek „Kosova Hora, tvrz a městečko vypálené s poplužním dvorem, pivovarem…“ byl prodán v roce 1622 Albrechtu z Valdštejna. Rok nato přešlo všechno jmění na Sezimu z Vrtby. Další zmínka o pivovaře je v odhadní listině z 21. dubna 1657, v níž je zmiňován zámek „i jiné příležitosti s pivovarem“. Ve zprávě ze dne 30. května 1646 se o pivovaru v Kosové Hoře dozvídáme, že tehdy byla jedna várka ječného piva na 12 sudů a pšeničného na 22 sudů. Původně stál pivovar v místech, kde je nyní domek č.p. 16, dodnes je zde zachováno částečně sklepení. Po přestavbě zámku byl pivovar přemístěn do jižního zámeckého křídla, směrem k říčce Mastník. V této části pivovaru byl též hostinec, do něhož se vcházelo z náměstí. Některé budovy se nacházely na protějším břehu vodního toku v místech, kde je dnes parkoviště u pily. Pod parkovištěm se nacházejí také bývalé pivovarské sklepy. K demolici této budovy došlo na počátku 80. let 20. století, a to z důvodu katastrofálního stavebně technického stavu objektu. Údaje o zrušení pivovaru se rozcházejí (1902, 1904, 1905, 1909), rozhodně to však bylo na počátku 20. století před vypuknutím 1. světové války.\nVýstav na konci provozu činil 718 hl (1901/1902 ).\nsvobodný pán František Mladota ze Solopysk 1873 – 1879\nsvobodný pán Jan Mladota ze Solopysk 1879 – 1903\nNájemce a sládek:\nTomáš Geisselreiter 1873 – 1875\nJosef Hotovec 1875 – 1881, také nájemce a sládek v Postupicích 1875 a Průhonicích 1879 – 1880\nJindřich Koldovský 1881 – 1897, předtím nájemce ve Veselíčku 1877–1880\nMünz a Pollak uváděni jako nájemci v letech 1897-1898\nJan Znojemský 1899 – 1902, předtím sládek ve Vilémově 1884\n(Snímek č.1) Později byl pivovar přemístěn na břeh říčky Mastník. V chátrajícím objektu se nacházela část pivovaru, na počátku 80. let 20. století byla provedena jeho demolice. Dnes se zde nachází parkoviště. Budova vpravo je dosud fungující pila. Za chátrajícím objektem je vidět jižní křídlo zámku, které bylo také součástí pivovaru (Foto Obecní úřad Kosova Hora)\n(Snímek č.3) Dnešní stav. V budově je funkční pila, před ní se na místě bývalého pivovaru nachází parkoviště. Pod ním jsou pivovarské sklepy (Foto Hornické muzeum Příbram)\n(Snímek č. 4) Jižní křídlo zámku, které bylo také součástí pivovaru. Nacházel se zde rovněž hostinec (Foto Hornické muzeum Příbram)\n(Snímek č.2) V přízemní budově vpravo za mostem se nacházela část zdejšího pivovaru, objekt byl na počátku 80. let 20. století stržen (Foto Hornické muzeum Příbram)\n7 km jihovýchodně od Sedlčan\nPivovar v Martinicích byl založen nejspíše v 15. století pro potřebu obyvatel na nedalekém hradě Zvěřinec. Stával pod bývalým Balínským rybníkem vedle selského Balínova statku, který zpustl a zanikl v 18. století. Dne 26. října 1730 koupila nedaleký zámek a panství Bolechovice Eleonora Reissfeldová. Podle kupní smlouvy náležel tehdy k bolechovickému statku „ještě dvůr kmetcí Václava Švehly v Martinicích, pak strhaný (vypuštěný) rybník s pivovarem a sladovnou…“. Kdy zanikl pivovar, není známo. V současné době se zde již nenacházejí nejmenší stopy po jeho existenci.\n5 km severozápadně od Sedlčan\nZaniklý pivovar v Nalžovicích patřil mezi staré pivovary. Nevíme sice, kdy byl založen, ale stalo se tak v 17. století, snad i dříve. V listině ze dne 30. května 1646 je uváděn mezi pivovary ve zdejší krajině i nalžovický (psáno též nelžovický i nelžejovický). Podle tohoto zápisu byl pivovar v roce 1646 zařízen pouze na 10 sudů piva ječného a na 2 sudy pšeničného. Na počátku 20. století se v něm vařilo dvakrát i třikrát týdně po 16 hl, po přepočtení tedy v podstatě stejné množství. Literatura uvádí jako rok ukončení provozu pivovaru několik dat, a to roky 1908, 1909, 1912 a 1913. Rozhodně to bylo před 1. světovou válkou, kdy bylo veškeré kovové zařízení zabaveno a druhotně použito pro válečné účely. Humno se upravilo roku 1923 na taneční sál a z bývalých místností pivovaru vznikl hostinec zvaný V pivovaře.\nbez vročení je uváděn výstav 820 hl a 500 hl\nsvobodní páni Pfeilové ze Scharfensteinu 1821 – 1888\nsvobodný pán Vojtěch Widtmann (někdy uváděn Wiedermann) 1888 – 1912\nVendelín Leberhardt 1880 – 1881\nKarel Pecánek nájemce a sládek 1885 – 1888, před tím nájemce a sládek v Radíči 1875 – 1880 a Heřmanových Sejfech 1883\nJan Hess nájemce a sládek 1888 – 1893\nJosef Jermář nájemce a sládek 1893 – 1898, poté sládek v Kňovicích 1898 – 1901\nJan Loukotka nájemce a sládek 1898 – 1908, před tím sládek v Kňovicích 1897 – 1898, poté nájemce v Radvanově 1907 – 1923 a sládek tamtéž 1908 – 1923, následně nájemce a sládek v Neustupově 1923 – 1929\n15 km jižně od Sedlčan\nV Obděnicích byl při tvrzi pivovar již v 16. století. Dokazuje to zápis Jindřicha Smrčky z Mnichu (1557), v němž se mimo jiné praví: „…zámek Vobdienice ja kž sám v sobě jest se vším úplným zavřením, s dvorem poplužním u Vobdienic, s dědinami a lukami, k témuž dvoru přináležejícími, s štěpnicemi, sady a chmelnicemi, sladovnou, s pivovarem a spilkou při Vobdienicích se všemi užitky toho všeho a nábytky, kterýž na sladovně i v pivovaře a v spilce jsou….“. Pak se v témže zápise podává ještě důkladná zpráva „o zásobách pšenice a sladu na sladovně Vobdienické…“. Od roku 1593 Obděnice patřily rytíři Jakubu Krčínovi z Jelčan a Sedlčan a pivovar byl v provozu. Ovšem po jeho úmrtí (1604) a připojení Obděnic k Vysokému Chlumci roku 1623 zpustla tvrz i pivovar. V těsném sousedství nových bytovek se nachází pozůstatek pivovarského rybníku. Na svahu pod obděnickou tvrzí a nad pivovarem se pěstoval chmel. V místech bývalého pivovaru od 70. let 20. století stojí nové bytovky.\n16 km jihozápadně od Sedlčan\nRok založení petrovického pivovaru nám není znám. Nejspíše však tomu bylo v 17. století, kdy petrovické panství získal řád jezuitů. Stával vedle panského dvora, bývala zde i vinopalna. Ukončení provozu pivovaru je kladeno do roku 1899 nebo 1900, následně sloužil jako skladiště pro pivovar z nedaleké Zahrádky. V prostorách bývalého pivovaru do počátku 50. let 20. století byl v provozu hostinec. Bez vročení je uváděn výstav piva 1500 hl. Dnes se v objektech bývalého pivovaru nachází mimo jiné kadeřnictví a kino. Objekty bývalého pivovaru jsou využívány také k trvalému bydlení.\nhrabě Karel Barth z Barthenheimu 1864 – 1873\nsvobodný pán Arnošt Locella 1880 – 1883\nVladimír Zhorský ze Zhoře 1883 - 1893\nOdona Zhorská ze Zhoře 1893 – 1895\nEduard Celerýn nájemce a sládek 1873 – 1882, poté nájemce a sládek v Uhřicích 1882 – 1889 a majitel a sládek v Měšeticích 1886 – 1903\nAntonín Frühauf 1882 – 1887, předtím sládek v Kamenné u Příbrami 1873 – 1876\nFrantišek Štemberk 1888 – 1893\nFrantišek Zeman nájemce a sládek 1887 – 1888, nájemce a sládek zde rovněž 1893 – 1895; zároveň sládek v městském pivovaru v Milevsku 1887 – 1888, nájemce klášterního pivovaru tamtéž 1888\n(Snímek č.1) V těchto objektech se nacházel petrovický pivovar (Foto Hornické muzeum Příbram)\n(Snímek č.2) Zachovaly se rovněž pivovarské sklepy (Foto Hornické muzeum Příbram)\nV popisu vysokochlumeckého panství z roku 1826 je mimo jiné zmínka, že v Solopyskách byl kdysi pivovar. Solopysky byly postiženy v letech 1690, 1704, 1720, 1759 a 1819 velkými požáry, při nichž vzala za své téměř všechna stará stavení. Nejspíše při některém požáru vzal za své i pivovar a již nebyl obnoven. Je-li pravda, že v Solopyskách skutečně byl, pak měl krátké trvání, neboť mezi pivovary vysokochlumeckého panství v 17. století o něm není zmínka. K dochované budově špýcharu snad z levé strany přiléhal objekt solopyského pivovaru.\nKolem roku 1418 Oldřich z Rožmberka propůjčil městu právo vařit pivo. Až do roku 1582 bylo v Sedlčanech 80 právovárečných domů. Od roku 1582 se zde vařilo pivo pro rytíře Jakuba Krčína z Jelčan a Sedlčan, jenž téhož roku udělil městu cenné výsady, snad za postoupené právo vařit pivo. Když pak koupil Jakub Krčín roku 1586 dům od Jana Náčelka, upravil jej na rozsáhlé sladovny a hvozdy, tím rozšířil dosavadní malý pivovar. V té době byly v sedlčanském pivovaru 2 várky týdně, avšak podle zprávy ze dne 30. května 1646 bylo ročně 40 várek piva pšeničného, každá várka na 30 sudů, ječného piva 10 várek po 20 sudech. Když ve Vysokém Chlumci roku 1746 přestavili a rozšířili pivovar, byl sedlčanský zrušen. Pivovarská budova v Sedlčanech byla rozšířena, přistavěno první patro a zřízen cukrovar. Výroba cukru se nevyplácela, proto cukrovar přestavěli v továrnu na sirup. Také výroba sirupu byla zastavena a veškeré zařízení prodáno ve veřejné dražbě. Po velkém požáru v roce 1802 bylo v bývalém pivovaru nějaký čas vyučováno, protože tehdy a ještě v roce 1828 vyhořela také škola. Kolem roku 1870 byly zřízeny v prvním patře byty pro úředníky, později tam bydlela chudina. V přízemí fungoval až do počátku 20. století hostinec. Tehdy budovu bývalého pivovaru zbořili a na jejím místě byla v letech 1903-1904 postavena nová sokolovna.\n6 km západně od Sedlčan\nTento pivovar byl zrušen asi roku 1900. Zůstala po něm poměrně rozsáhlá budova, v níž měl obchod pan Fišl. Po 2. světové válce byla budova odstraněna. Z areálu původního pivovaru zůstal malý rybník dodnes nazývaný Pivovárek. Bez vročení uváděn výstav 600 hl. Dnes je v místě bývalého pivovaru trávník a dětské hřiště.\nsvobodný pán Karel Skal – Gross Ellguth 1873 – 1880, zároveň majitel pivovaru v Kanicích 1873 - 1885\nLeopold Pollak 1880 – 1893\nVincenc Papež 1882 a poté uváděn ještě k roku 1893\nVáclav Liška 1884\n7 km východně od Sedlčan\nV Třebnicích byl pivovar od 18. století, ovšem nemáme o něm příliš zpráv. Víme, že v roce 1892 zanikl, a to za majitelky velkostatku vdovy Pistoriusové. Roku 1893 prodala třebnický velkostatek Viktoru Porákovi, spolumajiteli továrny na grafit v Českém Krumlově. Ten na místě zrušeného pivovaru zřídil lihovar, který byl uveden do provozu roku 1895. Pro zajímavost lze připomenout, že v třebnickém pivovaru byl sládkem kolem roku 1878 Gustav Adolf Jeřička, později spisovatel z oboru pivovarnictví. Jméno jiného sládka nám není známo. Bez vročení je udán výstav 900 a 1000 hl. V prostorách bývalého pivovaru a později lihovaru se dnes nachází sídlo soukromé firmy.\nAntonín Pistorius kolem roku 1873\nJosef Pistorius před rokem 1880 – 1885, předtím majitel pivovarů v Loutkově a Vyšeticích (oba 1873)\nVilém Pistorius kolem roku 1890\nV těchto objektech se nacházel třebnický pivovar. Jako jediný ze zachovalých komínů zaniklých pivovarů Sedlčanska si jej za své sídlo vybrala rodina čápů bílých (Foto Hornické muzeum Příbram)\n8 km východně od Sedlčan\nPivovar zde vznikl jako součást hospodářského dvora zdejšího zámku, a to před rokem 1749. Jedním z majitelů velkostatku byl Čestmír Lang, bývalý říšský poslanec, který zdejší pivovar moderně zařídil. Po zániku pivovaru v nedalekých Petrovicích tam měl zahrádecký skladiště piva. Od roku 1923 zde byla výroba zastavena a v roce 1928 pivovar zrušen.\nAlois Valenta 1873 - 1886\nČestmír Lang st. 1886 – 1914, předtím zde byl nájemcem 1883 – 1886, před příchodem na Zahrádku byl nájemcem pivovaru v Praze – Motole 1878 – 1882, poté městského pivovaru v Milevsku 1904 – 1913 a sládek tamtéž 1904 – 1909 Ing. Dr. Čestmír Lang ml. majitel a sládek 1914 – 1928\n(Snímek č.2) Zámek Zahrádka. Součástí hospodářského dvora byl také pivovar – budova vlevo. Současný stav celého areálu je skutečně neutěšený (Foto Hornické muzeum Příbram)\n(Snímek č.1) Budova pivovaru je stále dispozičně zachována z dob provozu (Foto Hornické muzeum Příbram)\n(Snímek č.3) Interiér pivovaru má také dosud původní podobu, jen 80 let bez údržby je velice znát (Foto Hornické muzeum Příbram)\nKňovice (Knovíz, Gross Kniowitz, Knihovice, Kniovice, Kniowitz, Kňovice, Velké Kňovice, Velké Kniovice)\n3 km severozápadně od Sedlčan\nPivovar byl založen v těsné blízkosti kňovického zámku před rokem 1749. Je znám majitel MUDr. Karel Wang 1873-1880, Josef Wang 1880–1895, prof. Dr. Emerich Meixner 1895–1907. K roku 1907 je uváděn nájemce Václav Cvach, zároveň nájemce v Tloskově 1900 – 1945 a sládek tamtéž 1901 – 1945. Známe také několik sládků zdejšího pivovaru, byli jimi Jan Loukotka 1897–1898, poté nájemce a sládek v nedalekých Nalžovicích 1898 – 1908, též nájemce v Radvanově 1907– 1923 a sládek tamtéž 1908–1923, poté nájemce a sládek v Neustupově 1923–1929; Josef Jermář 1898–1901, předtím nájemce a sládek v nedalekých Nalžovicích 1893–1898 a Jan Krejčí 1903–1907. Roku 1907 pivovar zrušen, v dalších letech sloužil jako sklad tloskovského piva, kde byl nájemce a sládek Václav Cvach, poslední nájemce kňovického pivovaru. Dnes se na místě bývalého pivovaru nachází parkoviště, autobusová zastávka a částečně také bytovky.\n12 km jihozápadně od Sedlčan\nKrašovice byly sídlem poměrně mocných rytířů a pravděpodobně již v 16. století zde fungoval také pivovar. Historické zprávy o něm máme z první poloviny 17. století, kdy při prodeji Krašovic se v listině z 23. 4. 1629 praví: „…, že jest nadepsaný Pan Zdeněk Malovec z Chejnova a Vinterberka dědictví své, totiž tvrz nebo sídlo Krašovice, s dvorem poplužním, s dědinami ornými a neornými, osetými i neosetými, štěpnicemi, zahradami, vinicí, pivovarem, sladovnou, pánví a s jinými potřebami k vaření piva, což tu jest...“. Dále víme, že dne 27. května 1643 koupili jezuité „…tvrz Krašovice s dvorem poplužním, pivovarem, chmelnicí, vinicí...“. Podle zápisu ze dne 30. května 1646 byl krašovický pivovar zařízen na 11 sudů ječného a na 8 sudů bílého piva. Pivovar byl vedle poplužního dvora pod tvrzí, na jejímž místě je dnes obytná budova. Sousední chalupa, kdysi zvaná Příkop, náležela kolem roku 1620 manželce Václava, krašovického sládka. Když pak sládek Václav zemřel, vzal si vdovu po něm za manželku sládek Jan Škvor, který chalupu prodal roku 1647 Václavu Korbanovi. Později (k roku 1655) je zmiňován sládek Jan Jedlička. Místní názvy dodnes dokazují, že v nejbližším okolí Krašovic existovaly chmelnice i vinice. Pivovar připomíná ještě rybník ležící na potoku v Krašovicích, který se od dávných dob nazývá Pivovarský. Z posledního období existence pivovaru známe tyto majitele: Marie z Pidollu (1873–1879) a Isidor Schmiedl (1879–1893), rovněž majitel pivovaru v Chanovicích (1893) a také jeden nájemce a sládek - Moritz Mentberger (1885–1895). Později byl pivovar přeměněn v lihovar, který rovněž zanikl.\nRytíř Jan z Kalenic vystavěl při svém dvoře a tvrzi v Nedrahovicích pivovar a sladovnu. K tomuto pivovaru patřily „výsadní“ krčmy v Nedrahovicích a nedaleké Jesenici. V roce 1623 koupila Nedrahovice Polyxena z Lobkowicz, připojila je k Vysokému Chlumci a zdejší pivovar\nbyl zrušen. Když roku 1795 zničil požár nedrahovický zámek, shořel také pivovar a nezůstala po něm žádná stopa. Na jeho místě byl vystavěn nový hospodářský dvůr stojící dodnes.\n5 km severně od Sedlčan\nNa břehu říčky Mastník v místní části Podskalí stával v č.p. 35 pivovar připomínaný výslovně již roku 1538, kdy bratři Vilém a Oldřich Osečanští z Osečan prodali „zámek Osečany se dvorem a pivovarem….“ rytíři Přibíkovi Březskému z Březí. Roku 1665 při prodeji Osečan Václavem Michnou z Vacínova Volfgangu Hennegkovi se připomíná osečanský pivovar jako pustý. Později byl opět obnoven. Vařilo se jednou měsíčně v kotli pro 6 – 8 sudů piva, což představovalo v dnešních mírách asi 12 hl. Poslední várka je uváděna k roku 1886, ale také 1896, 1902 a 1910. Shoda panuje ve výstavu, který je udáván 200 – 300 hl. Pivovar patřil mezi malé, býval při něm také hostinec s kulečníkem a zahradou. Bývalý pivovar byl přebudován na byty. Vzhledem k havarijnímu stavebně technickému stavu byla v roce 2001 stržena jeho poslední část. V současnosti je lokalita upravena jako parkoviště přiléhajícího areálu pily.\nrytíř Vilém Tiegel z Lindenkronu 1844 – 1876, současně majitel pivovaru v Sázavě 1844 – 1869\nrytíř Emanuel Tiegel z Lindenkronu 1876 – 1880\nsvobodná paní Anna Voith – Sterbezová 1893 – 1898\nFrantišek Hrma nájemce a sládek 1884 – 1886, jako nájemce a sládek uváděný ještě k roku 1893\nBohuslav Pícha nájemce a sládek 1886 – 1888\nJan Holub 1831 – 1840\nMat. Eliáš 1852\nKarel Beránek 1854\nAntonín Papež 1866 – 1869\nFrantišek Šťovíček 1876\nbez vročení známe ještě jména sládků Panec a Křesťan\n7 km severně od Sedlčan\nV Radíči existoval pivovar již v 17. stoletím, snad i dříve. Zpráva ze dne 30. května 1646 uvádí, kolik se zde dávalo obilí na jeden sud piva a za kolik se pivo tehdy prodávalo. Radíčský pivovar dodával svůj produkt do Radíče, Osečan, Kňovic, Sedlčan, Nahorub, Roudného, Poličan, Bublínů a Jílového. Pivovar zanikl podle různých údajů v literatuře snad v roce 1897, 1900 nebo 1902. V pivovarské budově byla nějaký čas pošta. Bez vročení je uváděn výstav 1500 hl a 2000 hl. Dnes je na místě pivovaru zeleň zámeckého parku. Jediným pozůstatkem po radíčském pivovaru jsou sklepy.\nJUDr. František Pistl 1812 – 1872\nsvobodný pán Maxmilian Ehrenburg 1872 – 1880\nEmanuel Kallberg 1882 – 1898, zároveň majitel pivovaru v Praze–Libni 1875 - 1880\nFrantišek Loukotka nájemce a sládek 1880 – 1895\nKarel Pecánek nájemce a sládek 1875 – 1880, poté v Heřmanových Sejfech 1883 a Nalžovicích 1885 – 1888\nv obecní knize radíčských příslušníků je znám sládek Maxmilián Koza narozený roku 1782, po něm sládek Jan Dvořák narozený roku 1817\n10 km západně od Sedlčan\nO počátcích pivovaru ve Skrýšově nejsou žádné zmínky, proto nevíme, kdy a kým byl založen. V druhé polovině 18. století (r. 1760) byli jeho majiteli rytíři Kfelířové ze Zakšova a od roku 1805, kdy připadl Skrýšov k vysokochlumeckému velkostatku, Lobkowiczové. Várka byla zařízena na 30 sudů. Po 8 měsíců vařilo se jednou týdně, po 4 měsíce dvakrát za týden. Pivovar byl zrušen v roce 1875. Zbyly po něm sklepy a budova, kde bývala hospoda Na chmelnici.\nrytíři Kfelířové ze Zakšova kolem roku 1760\nkníže Mořic Lobkowicz 1867 – 1882, zároveň majitel 7 jiných pivovarů (Encovany, Libčeves, Měšetice, Nové Sedlo nad Bílinou, Roudnice nad Labem, Střekov, Bílina, Vysoký Chlumec) a nájemce pivovaru v Milešově\nDavid Paš od roku 1851\nDr. Basch ? - 1882 - ?\nVoič před rokem 1850\nPřední Chlum (Šefrovna)\n17 km jihozápadně od Sedlčan\nNa pravém břehu Vltavy stával pivovar zvaný Na Šefrovně, snad nejmenší v našich zemích. Piva se vařilo nejvýše 2 – 3 hl. Hlavními odběrateli piva ze Šefrovny bývali plavci, kterým se dodávalo na loďkách, když se plavili kolem na prámech. Často na Šefrovně též nocovali. Prvním známým sládkem zde byl Šefr, od něhož byl pivovárek nazván „Šefrovna“, posledním pak Karel Geissetreiter. Z budov jsou dnes jen náletem zarostlé rozvaliny. Roční výstav činil pouhých 50 hl.\nJan Geisselreiter majitel a sládek 1873 – 1877, poté sládek v Bečvárech 1877, nájemce a sládek v Ledči nad Sázavou1884 – 1903\nKarel Geisselreiter majitel a sládek 1877 - 1903\nbez vročení je znám sládek Šefr\n7 km jižně od Sedlčan\nZ počátku 17. století máme zmínku o existenci pivovaru při trkovské tvrzi, a to když Vilém Černín z Chudenic prodal roku 1629 svůj statek rytíři Šebestiánu Čabelickému ze Soutic. Jmenuje se v prodejní listině „tvrz Trkov s pivovarem, ovčínem a dvorem poplužním…….“. Pivovar ukončil provoz v roce 1774, na jeho místě jsou některé nynější hospodářské budovy. O množství produkce piva nemáme žádných zpráv, avšak lze předpokládat, že šlo o malý pivovar zásobující pouze trkovské panství.


Stříbrný Superpohár U10 v Jablonci nad Nisou | Baseball-blesk.cz\nBaseball-blesk.cz » Týmy » U7 - U13 » Stříbrný Superpohár U10\nVelká baseballová událost se konala 16. a 17. 5. 2015 na jabloneckém hřišti u ZŠ Mozartova. Jednalo se o Stříbrný Superpohár U10, tedy pro do děti do 10. let, který hostil na našem trávníku AshField 10 družstev.\nMalí baseballisti z domácího týmu Blesk zde měli možnost porovnat síly a výkony s týmy severozápadní části Čech.\nPrvní zápas nám však vůbec nevyšel tak, jak bychom si představovali. Borci byli zřejmě zaskočeni velikostí celé akce a pod tíhou zodpovědnosti a ve snaze uspět nedokázali zmobilizovat síly a soupeři se postavit. Člověk neznalý poměrů by si při sledování hry mohl i myslet, že děti z Blesku začaly trénovat minulý týden. Dlužno dodat, že jeden bodík se nám proti SK Kotlářce ( skóre 1:20 ) uhrát podařilo, a tak se do dalších zápasů děti vrhly s vervou a nadšením. Bohužel, přestože v druhém zápase s Joudrs Praha došlo k mírnému zlepšení ( výsledek 1:15 ), ani na tyto borce jsme příliš nestačili. Nepřesné přihrávky, zmatek na hřišti a celková nervozita nám přinesly druhou prohru.\nPak ale dostali hráči doping! Navštívit a podpořit je přišli samotní kluci z “ áčka”. Jonáš a Honza Výborové, kteří jsou pro naše nejmenší baseballisty vzorem a idolem, nastoupili a pomáhali koučovat utkání proti týmu z Loun. Chuť ukázat se a předvést své dovednosti vzbudila v hráčích i touhu vyhrát. Což se také nakonec doopravdy povedlo při skóre 9:6. Nelze samozřejmě popřít i to, že právě tento soupeř nedisponoval tak skvělými zákroky, jako ti předchozí. Nicméně tím, že se “áčkaři” zapojili do dění, Honza nadhazoval a Jonáš radil, hráli kluci jako vyměnění. Najednou z nich čišela energie a radost. A to vše ještě umocněné kamarádským plácnutím a pochvalou, kterými velcí borci naše malé hráče doprovodili po každém zásahu. Díky kluci, příště zase přijdeme fandit my vám.\nPoslední zápas s Tempo Praha se nám také tolik nepovedl, na hráčích již byla vidět únava. Přesto však můžeme mluvit o dobré tečce za prvním hracím dnem. Skóre na konci utkání bylo 0:11, ale bodový rozdíl svědčí o zlepšující se tendenci v našich výkonech.\nKlání sobotního odpoledne byla zakončena soutěžemi Masters, kde si děti mohly vyzkoušet své dovednosti v disciplínách jako hod, běh apod.\nNeděle nás lehce překvapila ochlazením, oproti sobotě začal foukat studený vítr. Ovšem déšť zůstal v mracích, které se na nebi střídaly se sluncem, takže můžeme mluvit o štěstí a o dobrém počasí.\nBlesk čekal v poobědním čase již jen jeden zápas a to s týmem SaBaT Praha. Naši hráči měli v bříškách dobré obědy, takže jejich tempo hry nebylo úplně vražedné a chyby, kterých se dopouštěli, byly mnohdy zbytečné. Každopádně však můžeme kluky pochválit, protože se až do poslední minuty bili statečně a zlepšení oproti prvnímu sobotnímu utkání bylo veliké, o čemž svědčí i výsledek 6:15.\nDvoudennímu turnaji nakonec kralovali hráči Eagles z Prahy.\nZávěrem bychom neměli zapomenout poděkovat trenérovi Petrovi Roubíčkovi za jeho trpělivost ( byť občas těžce zkoušenou ) s našimi dětmi a za uspořádání celé akce patří nejen jemu, ale i Jirkovi Roubíčkovi a Petrovi Dvorskému s manželkou velká poklona.


Silikony – prsa, která vám budou závidět - optimo-marketing.cz\nDnešní trendy dbají na dokonalý vzhled. Většina populace již bere silikony – prsa s plným dekoltem – jako běžnou součást péče o ženskou krásu. A nejen prsa. Ženy s upraveným vzhledem nás bombardují z titulních stránek časopisů i webových magazínů. Tomuto trendu podléhají stále častěji i ženy mimo showbusiness a čím dál častěji také mladší ročníky. A není se co divit. Nabídka klinik pro úpravu zevnějšku invazivními i neinvazivními metodami se rozšiřuje a výsledky jsou opravdu kvalitní a často k nerozeznání od přírodních.\nSilikony – prsa opředená mýty?\nUmělá prsa pískají a mohou prasknout v letadle! Pravda, nebo lež? Jako každé kontroverzní téma, mají i plastické operace a silikonová prsa kolem sebe několik mýtů a nepravd. A tyto mýty a omyly je třeba vyvracet.\nVyšší riziko rakoviny prsu při použití silikonu – žádná studie toto riziko nepotvrdila. Ženy, které dbají o svůj zevnějšek, naopak dříve přijdou na jakoukoli nepatřičnou záležitost ve svém dekoltu… a možná tak odhalí případnou bulku dříve, než žena, která tolik o svůj dekolt nedbá.\nNecitlivost bradavek nebo zvětšovaných prsou – ano, necitlivost hrozí možná záhy po operaci. Naopak po uzdravení si některé klientky pochvalují u svých ňader zvýšenou citlivost.\nSe silikony se nesmí kojit – pokud se nezasahuje do mlékovodů a mléčné žlázy, neexistuje v případě decentních implantátů jediný důvod, proč nekojit.\nUmělá prsa vydrží navěky – ani toto není až tak docela pravda. Gravitaci neošálí ani silikony. Na druhou stranu však platí, že modelovaná a zvětšená prsa vydrží a odolají gravitaci déle, než ta pravá.\nŇadra jako magnet na muže\nHeterosexuální muži většinou ňadra milují a jen tak je nepřehlédnou. Pohled na ně jim prostě dělá dobře. Zajímavé jsou některé výzkumy ohledně funkce ženských ňader, genetickém naprogramování a také o mužských reakcích a pocitech, které mají při jejich sledování. Ženská ňadra prostě dokážou hýbat světem i mužským myšlením…\nSilikony: prsa z tohoto materiálu záchranila život\nAno, myslíme to vážně. Je nad slunce jasné, že silikony dokážou zvednout ženám nízké sebevědomí. Modelkám přinesou například zakázku ve formě focení kolekce plavek… nebo třeba bohatého manžela. My jsme ale objevili ženu, které její silikony prsa s největší pravděpodobností zachránily život!\nSilikony. Prsa budou přesně tak, jak chcete. Ověřte si jejich vzhled na 3D projekci\nNa některých klinikách estetické medicíny nabízejí novinku – 3D vizualizaci. Pokud chcete vidět, jak budou vaše prsa vypadat po zákroku s konkrétní velikostí implantátu, není problém. Počítačové technologie vám prostě ukážou vaše prsa budoucnosti…\nKdo se bojí, nesmí pro prsa…\nUvažujete o krásnějším dekoltu, ale pořád si nejste jistá? Třeba se rozhodnete udělat další krok formou nezávazné konzultace. Při té se můžete poradit s estetickým chirurgem, který pečlivě zhodnotí váš aktuální stav, zdravotní a tělesné dispozice a přesně na míru vám navrhne typ a způsob, jakým by se dal vylepšit zrovna váš dekolt. Nezávazné znamená, že dostanete šanci si vše promyslet a získáte spoustu nových informací. Pokud se vám nápad líbí, můžete se hned objednat.\nMáte rádi velká prsa? Co byste řekli partnerce, která by bez vašeho vědomí šla na zvětšení prsou? A co kdyby se vám o takové překvapení postarala třeba dcera? Jak by to zahýbalo s vašimi vztahy? Dáte nám vědět?\nŽeny začaly nosit umělé prsa - co na to odborníci?\nZkuste si vyjmenovat, na kolik přijdete věcí, které před sto nebo sto padesáti lety neexistovaly.…


SK Horácká Slavia Třebíč » Galerie hráčů\nZanechali stopu v novodobých dějinách klubu…\nGalerie hráčů třebíčského hokeje\nDo galerie byli zařazeni takoví hráči, kteří odehráli v novodobých dějinách klubu v základní sestavě Horácké Slavie minimálně pět prvoligových sezón nebo stihli alespoň 125 utkání v dresu Třebíče (platí i u hráčů, kteří byli u postupu Třebíče do první ligy a záhy ukončili hráčskou kariéru). Nechybí ani významní hráči devadesátých let. Opomenuti nezůstali ani vítězové klubové produktivity. Zařazeni naopak nejsou kvůli duplicitě osobnosti, těm je věnována Síň slávy. Čestné místo v Galerie hráčů zaujímají Brendan Morrison, dlouholetý hráč kanadsko-americké NHL, jenž odehrál dva zápasy v dresu Horácké Slavie, Tomáš Čachotský, který odešel v sedmnácti letech do Jihlavy a z ní se prosadil i do extraligy, Filip Pyrochta a Karel Vejmelka ml., kteří odešli z Třebíče v dorosteneckém věku a dokázali se také prosadit do nejvyšší soutěže, a Martin Souček, účastník juniorského mistrovství světa, jenž musel skončit s vrcholovým hokejem pro zranění. Řazeno abecedně.\nPetr Altrichter Oldřich Bakus Vlastimil Bilčík Petr Blecha Milan Buďa Pavel Buďa Pavel Bulička Tomáš Čachotský Martin Čech Václav Čejka Jakub Čuřík Stanislav Dietz David Dolníček Martin Fryauf Roman Hlouch Robert Holý Marcel Hrbáček Jindřich Juříček Eduard Kadela Roman Kadela Tomáš Kadula Tomáš Kaláb Michal Kaňka Tomáš Kaut Michael Kralert Jan Křivohlávek Pavel Kříž Zdeněk Kučírek Silvester Kusko Lukáš Květoň Ondřej Látal Filip Luňák Martin Mejzlík Brendan Morrison Stanislav Neruda Radek Novák Petr Obdržálek Jiří Oliva David Ostřížek Lukáš Paták Aleš Pecka Martin Polívka Milan Přibyl Filip Pyrochta David Rangl Adam Raška Zdeněk Sedláček Lukáš Sláma Martin Sobotka Martin Souček Jaroslav Sýkora Karel Šefčík Jiří Ševčík Zdeněk Vedral Karel Vejmelka ml. Karel Vejmelka st. Jozef Vozárik Jan Wasserbauer Petr Zahradník Jan Zdráhal František Zeman Tomáš Zeman Jakub Žiška\nKřídelní útočník Petr Altrichter, nastupující nejčastěji s číslem 24, hrál za Horáckou Slavii tři roky, v sezónách 2001/02 a 2002/03 nosil na dresu kapitánské „C“.\nOldřich Bakus patřil mezi klíčové hráče a lídry Horácké Slavie na přelomu tisíciletí. Vydatnou měrou pomohl Třebíči k historickému postupu do 1. hokejové ligy, když byl jejím nejproduktivnějším hráčem v baráži. V sezóně 1998/99 se stal hráč s číslem 14 na dresu kapitánem mužstva, v ročníku 2000/01 se ale vynikající střední útočník s Horáckou Slavií rozloučil a odešel do mateřské Jihlavy, ve které se stal ikonou Dukly i celé 1. ligy.\nDefenzivní obránce Vlastimil Bilčík přišel do Třebíče z Brna a stal se stabilním členem zadních řad Horácké Slavie. Byl u semifinálových úspěchů Bílých hvězd.\nPetr Blecha byl důrazným útočníkem, který se nebál tvrdých střetů před brankovištěm soupeře. Podílel se na historickém postupu Třebíče do první ligy, poté svoji hokejovou kariéru ukončil a dal se na dráhu profesionálního sudího.\nMilan Buďa je dalším pamětníkem všech tří baráží o 1. ligu, které hrála Horácká Slavia Třebíč tři roky po sobě. V té postupové byl třetím nejproduktivnějším hráčem Třebíče. Za mateřský klub odehrál produktivní forvard hrající s devětadvacítkou ještě několik sezón (v ročníku 2000/01 byl společně s Romanem Hlouchem nejproduktivnějším hráčem) a poté odešel zkusit štěstí do extraligového Znojma. V české nejvyšší soutěži se ale příliš neprosadil, v první lize vystřídal několik klubů. Pamatovat si ho můžete v dresu Ústí nad Labem. Za zmínku stojí i roční angažmá ve Francii.\nObránce Pavel Buďa odehrál za Horáckou Slavii Třebíč několik druholigových sezón, byl u postupu Třebíče do 1. ligy. V sezóně 1994/95 vykonával funkci kapitána mužstva.\nPavel Bulička odešel v dorosteneckém věku do extraligového Zlína, kde hrál nejvyšší soutěž dorostenců a poté i juniorů. Do „A“ týmu se ale neprosadil, a proto se vrátil do mateřského klubu. V Horácké Slavii odehrál kvalitní obránce šest prvoligových sezón, nejčastěji nastupoval s číslem 77.\nOdchovanec Horácké Slavie, Tomáš Čachotský, hrál v hokejovém národním juniorském mužstvu. Z Třebíče odešel už v sedmnácti letech do Jihlavy, kde se vypracoval ve vynikajícího útočníka. Nejvyšší soutěž si zahrál kromě Jihlavy i ve Znojmě a Karlových Varech.\nMartin Čech působil v Třebíči až do dorostu. Coby člen mužstva osmé třídy získal například společně s Pavlem Kubišem či Pavlem Buličkou bronzové medaile na mistrovství republiky v Litvínově. V dorosteneckém věku odešel do extraligového Zlína, kde hrál nejvyšší soutěž dorostenců a poté i juniorů. Do „A“ týmu se ale neprosadil (odehrál jen dvanáct utkání), a proto se vydal do mateřského klubu, kde působil s číslem 26 na dresu od sezóny 2004/05 až do sezóny 2016/17 (nejčastěji nastupoval v útoku s Petrem Zahradníkem). V letech 2009/10 a 2010/11 byl křídelní útočník kapitánem mužstva. Po ukončení aktivní hráčské kariéry se stal trenérem mládeže.\nObránce Václav Čejka přišel do Třebíče před sezónou 2012/13 z Litvínova. Za Horáckou Slavii pak nastupoval s číslem 14 na dresu stabilně několik prvoligových sezón. Od sezóny 2018/19 byl kapitánem mužstva.\nRychlonohý a postavou nevelký útočník Jakub Čuřík přišel do Třebíče v létě roku 2012 z druholigového Prostějova, kam ho odeslala Olomouc. V Horácké Slavii, ve které oblékl dres s číslem 4, doslova restartoval kariéru a stal se zejména v sezóně 2013/14 produktivní oporou a jedním z lídrů kanadského bodování základní části i play-off. Po třech letech u Bílých hvězd, ve kterých se vždy hrálo v Třebíči semifinále play-off první ligy, k čemuž nevysoký forvard vydatně pomohl, zamířil fanoušky oblíbený útočník do Prostějova.\nDefenzivní obránce Stanislav Dietz je odchovancem Českých Budějovic. V Horácké Slavii působil od sezóny 2011/12 a za Bílé hvězdy stihl odehrát ve třech sezónách celkově 154 prvoligových utkání.\nDavid Dolníček je odchovancem Horácké Slavie, vojenská léta strávil v Jindřichově Hradci a Liberci. Do pětadvaceti let působil v Třebíči, ale pak se skoro na dva roky vytratil do 2. hokejové ligy. Už to skoro vypadalo, že s profesionálním hokejem pomalu skončí, ale v roce 2006 slavil triumfální návrat do mateřského klubu a od té doby patřil k nejlepším hráčům Horácké Slavie. Jeho životní sezónu byl ročník 2011/12. V 50 startech si připsal 17 branek a na 23 dalších se podílel, od 37. kola bodoval ve 12 zápasech a zaznamenal v nich 17 bodů. Jako správný kapitán navíc poslal svůj tým za vteřinu dvanáct do play-off, když rozhodl ve třetí sérii samostatných nájezdů v zápase 52. kola s Ústím nad Labem. Pro středního útočníka hrajícího nejčastěji s číslem 10 to byla navíc jubilejní stá branka v dresu Horácké Slavie. Lídrem klubové produktivity byl už také v sezóně 2006/07.\nMartin Fryauf začínal rovněž v třebíčské přípravce, byl univerzálním hráčem, dokázal hrát na postu útočníka i obránce. Dlouholetý hráč základní sestavy Horácké Slavie s číslem 17 se podílel na historickém postupu Třebíče do 1. ligy.\nRoman Hlouch odehrál několik sezón v útočné formaci s Oldřichem Bakusem a Martinem Fryaufem, i on se podílel na historickém postupu Horácké Slavie do 1. hokejové ligy. Odchovanec Třebíče s desítkou na dresu, jenž byl společně s Milanem Buďou v sezóně 2000/01 lídrem klubové produktivity, spojil svoji budoucnost později s jihlavskou Duklou a Prostějovem.\nOdchovanec Brna hrající s číslem 20, Robert Holý, vytvořil společně s Michalem Kaňkou na křídle a Jakubem Žiškou v centru produktivní formaci, která dominovala celé 1. lize. Střílel velké množství branek (v sezóně 2002/03 byl lídrem klubové produktivity, když vstřelil 21 branek a připsal si 18 asistencí), závěr jeho hokejové kariery ale provázely bolesti zad a znemožňovaly mu hrát.\nMarcel Hrbáček byl nestorem v zadních řadách Horácké Slavie, neboť působil v kádru mužů od sezóny 1992/93 po ročník 2010/2011. Podílel se na historickém postupu Třebíče do 1. ligy. V sezónách 2003/04 a 2007/08 byl kapitánem mužstva, v dalších sedmi ročnících nosil na dresu kromě čísla 27 i „A“. Po ukončení aktivní hráčské činnosti se stal trenérem mládeže.\nÚtočník Jindřich Juříček se objevuje poprvé v sestavě Horácké Slavie v sezóně 1988/89, kdy tým vedený trenéry Vladimírem Bouzkem a Pavlem Bakusem vyhrál krajský přebor a postoupil do druhé ligy. Právě Juříček byl nejlepším hráčem sezóny. V Třebíči působil až do ročníku 1994/95.\nDefenzivní útočník Eduard Kadela, odchovanec Třebíče, startoval poprvé v týmu mužů stejně jako jeho bratr Roman v závěru sezóny 2008/09. V ročníku 2010/11 patřil mezi stabilní členy sestavy Horácké Slavie, další sezónu strávil přesto na hostování v druholigovém Jindřichově Hradci. Po roce se však do mateřského klubu vrátil a opět naskakoval do prvoligových bojů v barvách Bílých hvězd.\nTalentovaný obránce Roman Kadela, odchovanec Třebíče, naskočil poprvé do týmu mužů v závěru sezóny 2008/09. Od ročníku 2010/11 už patřil mezi stabilní členy defenzívy Horácké Slavie. Extraligový dres oblékl poprvé v brněnské Kometě. V roce 2014 vybojoval s Olomoucí postup do nejvyšší soutěže.\nTomáš Kadula byl dlouholetým brankářem Horácké Slavie, v Třebíči chytal od sezóny 1988/89 do ročníku 1995/96.\nOdchovanec Horácké Slavie, ofenzivní obránce Tomáš Kaláb, nakoukl do týmu mužů už v závěru ročníku 2006/07, a protože nezklamal, byl už od další sezóny stálicí zadních řad Třebíče. Po třech letech přestoupil do týmu HC Dukla Jihlava, kde odehrál sedm prvoligových sezón. V ročníku 2017/18 opět působil v mateřském klubu.\nMichal Kaňka z Benešova se v Třebíči objevil poprvé ve druholigové sezóně 1995/96, ve slavistickém dresu ale úřadoval až o šest let později, kdy se formuje jeden z nejobávanějších útoků celé 1. ligy ve složení Kaňka – Žiška – Holý. V sezóně 2003/04 byl forvard s číslem 29 na dresu lídrem Horácké Slavie, přestože odehrál devět zápasů za Opavu.\nÚtočník Tomáš Kaut se objevil v mládežnických výběrech dorostu a juniorů Horácké Slavie v ročníku 2005/06, po čtyřech juniorských letech v Pardubicích a ročníku v Chrudimi zamířil zpět do Třebíče, kde působil v kádru mužů do sezóny 2014/15.\nÚtočník Michael Kralert začínal s hokejem na Kuchyňce, při studiích hrál v Brně, poté se vrátil zpět do Třebíče a odehrál za Horáckou Slavii několik druholigových sezón.\nÚtočník Jan Křivohlávek přišel do Třebíče z Komety a v barvách Horácké Slavie získával cenné zkušenosti se seniorským hokejem. Velmi se mu vydařila sezóna 2013/14, tu následující, ve které se mohl posunout zase o něco výše, pak ale ovlivnilo zranění.\nNymburský odchovanec, produktivní obránce Pavel Kříž, přišel do Třebíče před sezónou 2000/01 z Pardubic, nakonec odehrál za Horáckou Slavii ve čtyřech sezonách 131 zápasů.\nZdeněk Kučírek přišel do Třebíče před sezónou 1996/1997 a vydatnou měrou pomohl Horácké Slavii k historickému postupu do 1. hokejové ligy, když inkasoval v 8 zápasech baráže pouhých deset gólů s průměrem inkasovaných branek 1,25. I ve vyšší soutěži patřil ke klíčovým hráčům, společně se Stanislavem Nerudou vytvořil vyrovnanou brankářskou dvojici, která patřila k nejlepším v celé lize. Po šesti letech v barvách Třebíče se vydal na zkušenou do Norska, nejprve se sice ještě v rozehrané soutěži vrátil, od dalšího ročníku už ale působil v severské zemi brankář s číslem 31 na dresu nepřetržitě.\nSilvester Kusko se poprvé objevil v Třebíči v jednom soutěžním utkání sezóny 2014/15, svůj start navíc okořenil brankou. Od dalšího ročníku nastupoval v dresu Horácké Slavie pravidelně několik prvoligových sezón. Výrazný výkonností vzestup udělal v sezóně 2018/19, a proto dohrával sezónu v Kometě.\nZ Českých Budějovic přišel do Třebíče forvard Lukáš Květoň. Když se stal v Horácké Slavii v sezóně 2005/06 lídrem mužstva, nic už nebránilo jeho trvalému prosazení se do extraligy.\nÚtočník Ondřej Látal, odchovanec Třebíče, s Pardubicemi vybojoval juniorský titul. Zkoušel to také v Kanadě v týmu Titans Burthers v Qubecku, v sezóně 2002/03 působil ve francouzské extralize v týmu Neuilly an Marné. Od sezóny 2005/06 hrál za mateřskou Horáckou Slavii, poté přesídlil do Vrchlabí.\nFilip Luňák přišel do Třebíče v rozehraném ročníku 2003/04 z druholigového Pelhřimova. Na další čtyři sezóny se pak stal sympatický brankář hrající s jednatřicítkou miláčkem publika. V roce 2008 odešel z Horácké Slavie do mateřského Hradce Králové.\nÚtočník Martin Mejzlík oblékl dres „A“ týmu Horácké Slavie už v dorosteneckém věku ke konci sezóny 1987/88. V týmu mužů působil, vyjma základní vojenské služby, do sezóny 1992/93.\nDlouholetý hráč kanadsko-americké NHL, Brendan Morrison, se objevil v Horácké Slavii ve dvou utkáních na začátku sezóny 1999/2000, když vyjednával společně s Patrikem Eliášem o nové smlouvě.\nStanislav Neruda se v Třebíči poprvé objevil v sezóně 1995/1996, když přišel pomoci v baráži o 1. ligu. Natrvalo se v kádru Horácké Slavie zabydlel ale až po postupu Třebíčských o rok později. Stal se rovnocenným brankářem a dlouholetým partnerem v brankovišti se Zdeňkem Kučírkem. V sezóně 2003/2004 chytal 2. ligu za Pelhřimov, aby se v dalším ročníku objevil v brance Havlíčkova Brodu, se kterým vybojoval v roce 2006 postup do 1. ligy. Díky spolupráci se Slavií Praha se dostal několikrát na soupisku v mistrovském play-off v sezóně 2007/2008, a proto, aniž by si zachytal, získal i on medaili pro extraligového mistra.\nDen před Štědrým dnem roku 2008 dostal příležitost od Vladimíra Růžičky a ve svých 34 letech debutoval v české nejvyšší soutěži, byť nastoupil v závěru již ztraceného utkání (10 minut, 4 zásahy). Slavia byla v krizi. Proti Litvínovu, který byl na první příčce tabulky, se o pět dní později (28. prosince 2008) postavil právě třiačtyřicetiletý gólman ke svému prvnímu celému extraligovému startu. Slavia vyhrála 6:1. Neruda v brance už zůstal a v prvních sedmi startech si připsal sedm vítězství. Pro své zákroky i skromnou povahu se okamžitě stal miláčkem červenobílého publika. Adam Svoboda odešel do ruského Omsku a havlíčkobrodský brankář se stal slávistickým. Neruda se začal v brance pravidelně střídat s Dominikem Furchem a ačkoliv se s ním počítalo spíše do role dvojky, ve vyřazovacích bojích play-off chytal v 11 zápasech. Na den svých 35. narozenin vychytal Slavii postup do semifinále, ve finále ale červenobílí nestačili na Karlovy Vary. Slavia se tak stala vicemistrem, ačkoliv byla hlavně kvůli gólmanům před play-off zatracována. Furch ani Neruda předtím extraligové play-off nikdy nechytali.\nNa konci sezóny 2010/11 se Stanislav Neruda objevil znovu po letech v dresu Horácké Slavie, když ho zapůjčil Třebíči na hostovaní Havlíčkův Brod. Už neoblékl tradiční číslo 35, ale dvaačtyřicítku.\nRadek Novák je odchovancem Horácké Slavie a patří do zlaté generace třebíčského hokeje, která vybojovala pro Třebíč postup do první ligy. Jako hráč byl známý svojí vynikající fyzickou kondicí, jeho doménou byly zvláště osobní souboje před bránou, odkud byl vysoký útočník téměř neodstavitelný a díky tomu zařídil spoustu gólů. Na dresu nosil číslo 13 a to až do té doby, než musel kvůli zdravotním problémům ukončit hráčskou kariéru. Poté v Třebíči působil jako trenér mládeže a pracoval jako sekretář klubu. Několik sezón vedl z pozice asistenta i „A“ tým.\nForvard z Brna, Petr Obdržálek, vytvořil v sezóně 2009/10 údernou dvojici s Lukášem Nahodilem, jenž po úspěšné sezóně zamířil do extraligových Pardubic. Ani Obdržálek, lídr klubové produktivity ze sezóny 2010/11 (společně s Vilémem Burianem), v Horácké Slavii dlouho nezůstal – v průběhu dalšího ročníku odešel z Třebíče hrát slovenskou nejvyšší soutěž, konkrétně do Skalice, kde se výrazně prosadil.\nJiří Oliva, ikona klubu Horácká Slavia Třebíč hrající s číslem 21 na dresu. V postupové sezóně vykonával funkci kapitána mužstva, byl i prvním kapitánem prvoligových hokejistů. Do konce kariéry nosil poté na dresu „A“. Vynikající střední útočník, měl cit pro hru, byl produktivní. Legenda klubu Horácká Slavia Třebíč v novodobých dějinách. V první lize odehrál celkem 441 utkání, připsal si v nich 208 bodů (za 90 branek a 118 asistencí).\nDavid Ostřížek je odchovancem Třince, jenže tam nebylo lehké se prosadit, a proto nastupoval produktivní forvard od sezóny 2009/10 pravidelně v prvoligové Třebíči. V Horácké Slavii se hráči s číslem 44 na dresu očividně zalíbilo, a i proto se z Třince vydával za angažmá několik sezón právě na Vysočinu. Významně se podílel na úspěšné sezóně 2012/13, kdy skončily Bílé hvězdy dva zápasy od baráže o extraligu.\nLukáš Paták je odchovancem Horácké Slavie, do „A“ týmu nakoukl coby junior poprvé v sezóně 2011/12. V následujících pěti letech sbíral zkušenosti ve 2. lize, od sezóny 2017/18 už byl stabilním členem prvoligového mužstva.\nDefenzivní obránce Aleš Pecka byl dlouholetým hráčem Horácké Slavie Třebíč.\nOdchovanec Tábora, produktivní obránce s číslem 79, Martin Polívka, odehrál v Třebíči pět prvoligových sezón, poté se vydal podobně jako Zdeněk Kučírek do Norska.\nDůrazný útočník hrající s číslem 96 a po návratu Rostislava Maleny s číslem 88, Milan Přibyl, je odchovancem Horácké Slavie, za mateřský klub odehrál řadu prvoligových sezón. V posledních letech kariéry nastupoval na postu obránce. Po ukončení aktivní hráčské činnosti se stal kondičním trenérem "A" týmu.\nObránce Filip Pyrochta začínal s hokejem v Třebíči, prošel mládežnickými kategoriemi, od dorosteneckého věku přesídlil do Liberce. Už v kategorii staršího dorostu nastupoval pravidelně na liberecké prvoligové farmě v Benátkách nad Jizerou. V sezóně 2013/14 se zúčastnil mistrovství světa do osmnácti let, kde vykonával funkci asistenta českého výběru. Další dva hokejové ročníky strávil v kanadské QMJHL. Po návratu začal hrát pravidelně extraligu a s týmem Liberce dokráčel až do finále. Už v následující sezóně 2017/18 nastupoval stabilně v první obranné dvojici Bílých tygrů. Po sezóně navíc dostal pozvánku z reprezentace, zúčastnil se i Švédských hokejových her a uzavřel dvouletou smlouvu s Nashvillem Predators.\nProduktivní obránce David Rangl, jenž nastoupil ke dvaceti extraligovým startům za Třinec, dostal pořádnou příležitost na ledě až v Třebíči. V sezónách 2011/12 a 2012/13 patřil k oporám zadních řad Horácké Slavie. V obou případech byl suverénně nejproduktivnějším obráncem Bílých hvězd a právě s ohledem na tento fakt byl hráč nastupující s číslem 8 zařazen zcela po právu do galerie hráčů třebíčského hokeje. V následujícím ročníku se David Rangl zranil a sezóna pro něj skončila předčasně. K lednímu hokeji se pak rozhodl po doléčení zranění – i přes vynikající sezóny v barvách Třebíče – překvapivě už nevrátit. Počet odehraných zápasů za Horáckou Slavii se tak zastavil na čísle 124.\nAdam Raška se poprvé objevil v dresu Horácké Slavie v jednom soutěžním utkání sezóny 2012/13, v následujících čtyřech sezónách nastupoval střídavě v extralize a Třebíči. V ročníku 2017/18 hrál EBEL ligu za Znojmo. Následující sezónu už byl oporou Bílých hvězd, přičemž v jejím průběhu dostal nabídku z Chomutova a zamířil znovu do nejvyšší české soutěže.\nZdeněk Sedláček je odchovancem Horácké Slavie, do „A“ mužstva nakoukl poprvé ještě coby junior v postupové sezóně 1996/97. Za rodnou Třebíč odehrál řadu prvoligových sezón. Po skončení hráčské kariéry se stal defenzivní obránce kondičním trenérem Horácké Slavie.\nS osmnáctkou hrající obránce Lukáš Sláma je odchovancem Horácké Slavie, stabilním členem prvoligového týmu byl od sezóny 2005/06.\nProduktivní forvard ze Žďáru nad Sázavou, Martin Sobotka, byl u historického postupu Horácké Slavie do 1. hokejové ligy. Do Třebíče se ještě jednou vrátil, v roce 2003, a odehrál za ni několik prvoligových sezón. Od sezóny 2016/17 působil v Horácké Slavii jako trenér "A" týmu.\nMartin Souček patřil k nadějným obráncům třebíčského hokeje, v roce 2001 reprezentoval Českou republiku na juniorském mistrovství světa do osmnácti let, aktivní sportovní činnost musel ale přerušit pro zranění.\nSpolehlivý třebíčský obránce Jaroslav Sýkora odehrál za Horáckou Slavii pět druholigových sezón. Dlouhé roky poté působil u „A“ týmu jako masér a kustod.\nKarel Šefčík byl dlouholetým hráčem Horácké Slavie Třebíč, vynikajícím střelcem od modré čáry, prosadil se i do extraligy ledního hokeje. V sezóně 1996/97 se podílel na historickém postupu Třebíče do 1. hokejové ligy. Po ukončení aktivní sportovní činnosti se dal ofenzivní obránce hrající s číslem 23 na dráhu trenéra mládeže.\nJiří Ševčík byl vynikajícím střelcem od modré čáry, produktivním obráncem. Do Třebíče přišel po postupu do první ligy z Karviné a obléknul dres s číslem 7. Za Horáckou Slavii odehrál několik prvoligových sezón.\nS dvacítkou na dresu hrající útočník Zdeněk Vedral byl dlouholetým hráčem Horácké Slavie Třebíč. Vydatně pomohl k postupu Třebíče do 1. ligy, jeho životní sezónou byl ročník 1998/99.\nKarel Vejmelka ml.\nKarel Vejmelka ml. je bezpochyby nejlepší brankář novodobé historie třebíčského hokeje. Žádný jiný muž s maskou se od historického postupu Třebíče do 1. ligy neprosadil do nejvyšší soutěže u nás. Brankář nastupující s číslem 50 na dresu odešel v dorosteneckém věku do Pardubic, kde si začal připisovat v juniorském věku v sezóně 2014/15 první extraligové starty. Velký potenciál začal naplňovat v průběhu další sezóny, kdy přestoupil z Pardubic do Komety Brno, kde byl takřka k nepřekonání. Navíc nastupoval pravidelně v Třebíči. S brněnským hokejovým klubem vystoupal v sezóně 2016/17 až k titulu mistra české extraligy. Nechyběl ani u obhajoby mistrovského titulu v následujícím ročníku 2017/18 (byl brankářem číslo tři).\nKarel Vejmelka st.\nÚtočník Karel Vejmelka st., další z nadějných třebíčských hokejistů, byl dlouholetým hráčem Horácké Slavie, se kterou postoupil do 1. hokejové ligy. Po postupu ukončil aktivní sportovní činnost a stal se trenérem mládeže, zejména působil u dorostu.\nJozef Vozárik byl dlouholetým brankářem Horácké Slavie, v Třebíči chytal od sezóny 1987/88 do ročníku 1995/96.\nÚtočník Jan Wasserbauer se objevil v Třebíči na hostování z partnerské Komety Brno v sezóně 2013/14 a za Horáckou Slavii nastupoval stabilně řadu prvoligových sezón.\nPetr Zahradník je odchovancem Horácké Slavie, do „A“ týmu nakoukl poprvé v sezóně 2001/02. Následující tři roky hokejově rostl ve 2. lize v dresu Pelhřimova, od sezóny 2005/06 do ročníku 2010/11 byl nepostradatelným stavebním kamenem Třebíče. V sezóně 2007/08 byl hráč s číslem 25 na dresu lídrem klubové produktivity, v následujícím ročníku vykonával funkci kapitána mužstva.\nObránce Jan Zdráhal přišel do Třebíče z Pardubic před sezónou 2012/13 a v mužstvu Horácké Slavie odehrál svoji první úplnou sezónu v seniorském hokeji. V dalším roce nastupoval střídavě v Pardubicích a prvoligovém Havlíčkově Brodě, aby se v sezóně 2014/15 stal oporou zadních řad Bílých hvězd. Po roce v Šumperku zamířil už potřetí do Třebíče a z pozice asistenta kapitána vyhrál díky výrazné produktivitě kanadské bodování obránců, v ligovém měřítku byl v tomto ohledu šestý. Po úspěšné sezóně si ho v Třebíči vyhlédla do extraligy postoupivší Jihlava.\nFrantišek Zeman odehrál za Horáckou Slavii Třebíč šest sezón ve 2. lize. Po skončení hráčské kariéry se stal trenérem. Kromě mládeže působil i u „A“ týmu mužů jako asistent Kamila Pokorného. Dlouhodobě pak trénoval mládežnické týmy v Jihlavě.\nTomáš Zeman byl dlouholetým hráčem Horácké Slavie Třebíč, výrazně se podílel na postupu Třebíče do 1. hokejové ligy, když vstřelil ve čtvrtém finálovém barážovém utkání Karviné dvě branky.\nOdchovanec Zlína, Jakub Žiška, přišel do Třebíče v sezóně 2000/01, aby zacelil mezeru po odcházejícím Bakusovi, což se mu podařilo na výbornou, neboť od dalšího ročníku vytvořil společně s Michalem Kaňkou a Robertem Holým jeden z nejobávanějších útoků celé 1. ligy. V sezónách 2002/03 a 2003/04 převzal vždy v průběhu sezóny kapitánské „C“ (po odcházejícím Altrichterovi, respektive ne v příliš velké formě hrajícím Hrbáčkovi), v ročníku 2004/05 už byl střední útočník s číslem 11 na dresu právoplatným kapitánem mužstva i lídrem Horácké Slavie. Poté se rozhodl svoji profesionální hokejovou karieru ukončit.\nAutor: Michal Martoch, foto: hstrebic.cz, Pavel Navrkal - Hoši, děkujeme... (Akcent, Třebíč 2003), hcdukla.cz a soukromý archiv autora


Hotel Jaz Dar El Madina Kod hotelu: 9331 Egypt \_ Marsa Alam (oblast) \_ Marsa Alam\nhotelový komplex nedaleko pláže s molem a možností šnorchlování\nTipy pro správnou volbu: - hotelový komplex nedaleko pláže s molem a možností šnorchlování - vstup do aquaparku zdarma - profesionální servis - bohatý animační program\nPoloha: Hotel je součástí komplexu pěti hotelů, které se nacházejí v oblasti Madinat Coraya, v soukromém zálivu s možností potápění a šnorchlování, cca 7 km od letiště.\nPláž: Písčitá pláž s mírným vstupem do moře (u břehu je korál, doporučujeme obuv do vody) a molem se nachází cca 400 m od hotelu (přístup přes plážovou promenádu); vhodné pro potápění a šnorchlování; lehátka, slunečníky a osušky zdarma.\nVybavení: Vstupní hala s recepcí a bankomatem, hlavní restaurace, několik barů, stánky s občerstvením, bar na pláži; za poplatek WiFi a vysokorychlostní připojení, Shisha bar, obchody, půjčovna aut, lékárna, kadeřnictví (některé služby jsou nabízeny v sousedních hotelech). Bazén (v zimě vyhřívaný), dětský bazén; lehátka, slunečníky a osušky zdarma.\nUbytování: Prostorné dvoulůžkové pokoje superior s vlastním příslušenstvím (koupelna, WC) jsou vybaveny klimatizací, telefonem, SAT/TV, trezorem, chladničkou, varnou konvicí, balkonem nebo terasou s výhledem do zahrady. Za příplatek jsou k dispozici rodinné pokoje s možností až dvou přistýlek (část s přistýlkami oddělena závěsem, na vyžádání DVD přehrávač a dětské filmy).\nStravování: All inclusive zahrnuje snídaně, obědy a večeře, odpolední občerstvení, nealkoholické a alkoholické nápoje místní výroby (10:00-24:00) v hotelem určených časech a barech, občerstvení na pláži, denně láhev vody na pokoji.\nSport a zábava: Aquapark Aqua Coraya centrum, kde je 13 skluzavek/tobogánů pro děti i dospělé (vedle hotelu), denní i večerní animační programy, plážový volejbal, fotbal, lukostřelba, stolní tenis, vodní gymnastika, aerobic, dětský klub, hřiště; za poplatek wellness centrum, squash, osvětlený tenisový kurt, potápěčské centrum (některé služby jsou nabízeny v sousedních sesterských hotelech).


Míša Kuklová: Nepochybuji, že budu v pořádku | Kafe.cz\nMichaela Kuklová (51) nedávno oznámila veřejnosti informaci o svém zdravotním stavu. Rakovina... Herečka aktuálně bojuje s karcinomem prsu. Kuklová nikdy neměla na růžích ustláno a rok po smrti bývalého manžela Jiřího Pomeje navíc sama bojuje s vážnou nemocí.\nMichaela Kuklová neměla jednoduchý život. Když se před lety zamilovala do Jiřího Pomeje, vypadalo to na příběh s pohádkovým koncem. S tehdy úspěšným producentem si herečka brzy řekla u oltáře ano.\nVztah s Jiřím Pomeje ji poznamenal\nBrzy ale v manželství nastaly problémy. Pomeje investoval miliony do filmu Andělská tvář a dopadlo to tragicky. Dluhy zapříčinily rozpad vztahu a Michaela po letech vyhodila Jiřího na ulici. Herečka byla lomená z rozchodu se svou životní láskou a tak se před opačným pohlavím na nějaký čas uzavřela. Pak ale po čase potkala Romana Holomka a vypadalo to, že nalezla konečně štěstí. Bohužel nemělo dlouhého trvání...\nVztah s Romanem Holomkem vypadal zprvu růžově. Kuklová se dokonce rozhodla pro závažný krok, a ve svých čtyřiceti letech se stala matkou. Ani syn Roman nedokázal ale rodiče udržet pohromadě, a po několika letech zůstala Michaela opět sama. Zklamání z mužů bylo pro herečku obrovské a poté si dala od vztahů dlouhou pauzu.\nPo pěti letech samoty se konečně Kuklová odhodlala otevřít srdce novému partnerovi. Fotograf Jiří Káš byl ale pouze dalším v řadě, kdo Michaele ublížil, a vztah po půl roce skončil. Po krátkém románku s Jiří Kášem opět Michaela Kuklová nechtěla o mužích ani slyšet. Tentokrát si ale štěstí našlo k ní cestu, aniž by to čekala.\nO jedenáct let mladší Josef Wittner herečce po letech konečně vrátil úsměv na rty. Michaela vedle něj doslova září a je vidět, že si vztah velmi užívá. "Nádherná jízda. Bezpečí. Můj muž. Moje láska. Moje štěstí. Osud," napsala herečka o svém nové lásce.\nKdyž ale konečně našla muže pro život, potkala ji nemilá choroba. Smutná shoda okolností, že rakovina udeřila přesně rok od smrti bývalého manžela Michaely, Jiřího Pomeje. Kuklová ale svůj boj rozhodně nevzdává a vzkazuje: "Pracuji, cítím se zdravá, v plné síle, psychicky naprosto klidná, v souladu s nemocí a nepochybuji, že budu v pořádku."\nRetro okénko: Problémové přátelství Petra Haničince a Vladimíra Menšíka\nAčkoli Petr Haničinec na stará kolena působil poněkud zachmuřeným, až odtažitým dojmem, mládí doslova prohýřil v náručích krásných žen. Na noční tahy…


Zboží&Prodej 3/2019: Impulz zesilují nejrušnější místa | Zboží&Prodej – zprávy z retailu\nZboží&Prodej 3/2019: Impulz zesilují nejrušnější místa\nOptimálně zvolené a vystavené impulzní zboží musí zákazníkům v prodejně připomenout potřeby a příležitosti, kvůli kterým ho mohou potřebovat. Aby jej však s konečnou platností vložili do košíku či položili na pokladní pás, musí splňovat také další požadavky. V impulzních zónách se zbytečně často objevují produkty, které zde nemají co dělat nebo jsou zbytečně podpořeny promocemi.\nZ aktuálních dat společnosti Median je patrné, že impulzní nákup v rámci pokladní zóny provede zhruba 46 % českých spotřebitelů (v roce 2017 to bylo 43 %). Naopak pro 54 % (v loni 57 %) z nich nepředstavuje impulzní zboží důvod k nákupu. V meziročním srovnání je tedy jasné, že efektivita spontánního nákupu roste. Stále přitom platí, že mezi hlavní spouštěče impulzního nákupu patří zákazníkovo vzpomenutí si, že produkt potřebuje. Až druhým spouštěčem bývá sleva nebo zařazení do promoakce. Pokud tak spotřebitel dostane pobídku, může nákup výrobků bez velkého rozmýšlení učinit navzdory jasným datům – a to není dobře.\n„Zatímco u impulzního nákupu je určitá přeplněnost zbožím žádoucí a signalizuje tak výhodné či skutečně nízké ceny, dražší kousky si zaslouží více prostoru a možná i exkluzivitu v prodejně. Je chybou, když se v těchto zónách objevují tyto položky, protože to vyvolá opačné pochopení a může zákazníky od nákupu zbytečně odradit,“ vysvětluje Petra Tříšková, marketingová ředitelka společnosti Chocoland. Podle Medianu navíc v sortimentu impulzního zboží jasně dominují žvýkačky následované čokoládovými tyčinkami a poté bonbony a lízátky. Na opačné straně naopak figurují noviny, časopisy, cigarety nebo například cereální tyčinky.\nDo spontánních zón patří to, co není v nákupním seznamu\nV dnešní době, kdy zákazník čelí enormní možnosti výběru, má málo času a často se v prodejních místech rozhoduje na poslední chvíli. Obecně tak platí, že do impulzních a zejména pokladních zón patří produkty, které běžně nejsou v nákupním seznamu. „Jde tedy zejména o žvýkačky, bonbony, lízátka a další druhy cukrovinek. Z průzkumů také vyplývá, že v pokladní zóně nakupující očekávají například baterie, kdy se však nejedná o impulzní položku, ale nakupující je očekávají ze zvyku. Stále se však můžeme setkat i s případy, kdy se v pokladní zóně objevují například ponožky či například holicí strojky v hodnotě několika set korun,“ specifikuje Radek Klouček, trade marketing manager CR/SR společnosti Perfetti Van Melle Czech Republic. Že sem nepatří pouze potraviny, dokládá Vojtěch Halamíček, vedoucí marketingu společnosti Emos: „Ano, v impulzních zónách hrají prim i spotřební produkty, které většinou nakupujeme průběžně a impulzně. Tyto produkty logicky nemohou být příliš drahé, neboť nákup dražších výrobků již spotřebitel zvažuje a plánuje. Typickým představitelem produktů vhodných pro tuto zónu jsou například baterie nebo žárovky. Další skupinou jsou také produkty pro děti, například dětské svítilny.“ Zajímavostí je, že například v Globusu pravidla pro výběr zboží do impulzních zón nejsou striktně omezena. „To znamená, že u nás může být zboží v impulzních zónách bez ohledu na probíhající akci anebo lze na tato místa vystavit právě i sortiment z letáku. Pro každý hypermarket máme zodpovědného manažera akčních zón, který se stará i o zmíněné impulzní prvky naší prezentace,“ prozrazuje Rita Gabrielová, vedoucí externí komunikace společnosti Globus ČR.\nNejúspěšnější jsou cukrovinky, sušenky a žvýkačky\nV impulzních zónách by se tak mělo ideálně nacházet takové zboží, které se z dlouhodobého hlediska dobře prodává. „To ovšem znamená mít k dispozici prodejní data. Znalost značky a produktů je dalším významným faktorem, který zákazníkům výrazně usnadní výběr mezi jednotlivými výrobky,“ uvádí Ondřej Janů, projektový a produktový manažer společnosti Vitar. Obecně nejúspěšnější položkou pro impulzní zóny jsou produkty z kategorie cukrovinek, sušenek a žvýkaček následované v podstatě jakýmkoliv zbožím pravidelné spotřeby. „Zde pak záleží jak na ročním období, tak například na nadcházejících svátcích. V předvánočním čase se například v impulzní zóně dobře prodává tabulková čokoláda na vaření. Uspějí i položky, které nabízejí vyšší procentuální slevu, zhruba nad 20 procent. Z našeho portfolia jsou typickým zbožím určeným do této zóny například bonbony Halls, ale i vybrané tyčinky značky Milka,“ vypočítává Gabriela Bechynská, corporate & government affairs manager CZ/SK společnosti Mondelez Czech Republic. Podle Milana Maška, obchodního manažera společnosti Mars Czech, jsou největším tahákem obecně silné kategorie, které splňují tato kritéria: vysoká penetrace, frekvence a impulznost. To znamená zboží určené k okamžité spotřebě v malém balení a nepotravinové produkty, jako jsou zmíněné baterie, kondomy a podobně, a to pouze v omezené míře. Rozhodně sem však nepatří multipacky, protože je u nich cena příliš vysoká na to, aby šlo o impulzní nákup. „V impulzních zónách by se tak měl objevovat výhradně vysoce impulzní sortiment. Ten zahrnuje i slanou kategorii, která je jedna z nejimpulznějších,“ uzavírá Michal Vysoký, customer marketing manager CZ/SK společnosti Intersnack.\nK spontánním nákupům slouží nejen pokladní zóny\nKlasickou a asi i nejdražší zónou je okolí pokladen. „Jde o místa, kde zákazník musí čekat a rozhlíží se, a nakonec zjistí, že ačkoli zde vystavené zboží neměl na svém plánovaném seznamu, některé přece jen potřebuje. Dobrá místa jsou i regálová čela, jelikož při rychlém nákupu, kdy do určité uličky zákazník nezajede nebo takové zboží nepotřebuje (typicky potřeby pro zvířata, pokud je spotřebitel nemá, či děti), ale čela regálu si v uličce všimne a často ho zaujme,“ informuje Petra Tříšková. Vhodným místem jsou například v případě sezonních nákupů, jako jsou Vánoce, Velikonoce, grilování, léto a tak dále, celé impulzní ostrůvky určené k tematickým nákupům. „Když totiž jdu koupit například plavací kruh pro dítě, zjistím, že potřebuji určitě i opalovací krém nebo žabky. V našem případě jsme se snažili sjednotit kartonáž všech sezon, aby v těchto ostrůvcích zákazník mohl koupit nejen náš ucelený sortiment, ale v případě spokojenosti s čokoládovými figurkami Mikulášů si za pár měsíců k Velikonocům opět koupil figurky zajíců ze stejných kartonů,“ dodává Petra Tříšková. Podle Rity Gabrielové však pravidlo, že nejvíce impulzní zónou jsou uličky u pokladen, už je řadu let překonáno. Podle ní může být impulzem k nákupu nejen platební moment, ale právě nějaký smyslový impulz anebo šikovně umístěné prezentace v uličce s permanentním sortimentem.\nZboží by tak mělo být jednoznačně umístěno do zón, kde má zákazník možnost ho přihodit do košíku, aniž by musel přemýšlet. „Jsou to především akční čela regálů, pokladní zóny a využívání stripů, tedy umístění zboží v rámci cross proma. Všeobecně lze tedy kromě klasického regálu využívat i všechna druhotná umístění. Z vitaminů dobře fungují šumáky, které často umísťujeme právě do druhotných pozic. Nově máme na trhu exkluzivní řadu – vyšší cenu vyrovnává kvalita složení a rovněž sázíme na grafické zpracování, které je na trhu zcela unikátní,“ deklaruje Ondřej Janů. O smysluplném využití cross proma je přesvědčen i Vojtěch Halamíček, který zde vidí šanci například pro baterie vhodné do hraček na elektrický pohon nebo domácích spotřebičů. „Nedílnou součástí jsou komplementární kategorie, to znamená kategorie, které se konzumují při společné příležitosti,“ informuje Michal Vysoký. Ještě na jednu věc upozorňuje Radek Klouček: „Impulzní zboží je potřeba postavit nakupujícímu do cesty. Důležité je však nejen to, že je produkt vystaven, ale také jak je vystaven, tedy správný merchandising.“\nObjevuje se i nový sortiment\nZákazník si stále více chce užívat rodiny a zábavy. Nechce čekat a spořit – když si myslí, že něco potřebuje nebo se mu líbí, zboží si kupuje hned. Věk ani pohlaví nerozhoduje. Na druhé straně zákazníci také v impulzních zónách stále více hledají i spotřebitelské trendy i jistotu, tradici, které věří. „Proto do impulzních zón začíná významně pronikat význam zdravého životního stylu a zákazníci i zde hledají výrobky, které mu odpovídají. Proto jsme do sortimentu přidali například kolekci čokolád sugar free nebo no added sugar,“ vysvětluje Petra Třísková. Větší zaměření spotřebitelů na zdravý životní styl dokládá i Gabriela Bechynská: „Nakupující se stále více soustředí na zdravou stravu a chtějí co nejjednodušší složení s maximem přírodních surovin, které jsou v produktech přímo viditelné, například celé oříšky, hrozinky, semínka, u slaných krekrů například i bylinky a sušená rajčata.“ Podobného názoru je Milan Mašek, který také tvrdí, že zákazníci kromě běžných kategorií chtějí i něco z nabídky zdravějších pochutin.\nV poslední době je rovněž patrný tlak na prémiové produkty, kdy zákazníci častěji nakupují značkové a kvalitní produkty. U pokladen je to i zavádění nových technologií (self scan / scan & go), což zákazníky ovlivňuje. Společnost Storck Česká republika pro impulzní zóny vyvinula malá balení svých nejprodávanějších značek bonbonů Mamba, u značek nimm2 a Werther’s Original potom ruličku a krabičku. „Do impulzních zón jsme si nově připravili čtyři položky ze sortimentu žvýkaček Juicy fruit, které oživují segment zábavy ve žvýkání. Plánujeme i masivní reklamní podporu,“ prozrazuje Milan Mašek. U Intersnacku je největší novinkou posledních měsíců Bohemia Cracker Z pece. „Prodeje tohoto produktu jsou vynikající a spotřebitelé se k těmto výrobkům vracejí. Naplňuje příklad impulzního prodeje, kdy ještě před televizní kampaní a ochutnávkovou tour crackery naplnily očekávání, a to díky kvalitnímu vystavení v impulzních zónách,“ potvrzuje Michal Vysoký.\nPomáhají promoce, ale není to jen o nich\nK budování spontánních zón mají sloužit i in-store spouštěče a další podpora. „Vhodné je pracovat s aktivním prodejem, například na čerpacích stanicích. Tam, kde to nelze, doporučujeme podpořit impulzní zboží promoční či slevovou akcí,“ radí Ondřej Janů. Jistý další benefit se může skrývat v pokladních zónách. „To s sebou nese jednak jejich další rozšiřování a větší pozornost při vystavování sortimentu a jeho výběru. Dále již zmíněné vystavení v oblasti čel regálů, kde roste počet stojanů na čtvrtpaletách a boční úzké stojany v oblasti okrajů regálů,“ vysvětluje Vojtěch Halamíček a Pavel Vojta k tomu dodává: „U impulzního zboží je důležitá atraktivní cena, ale ještě větší roli hraje výrazné druhotné vystavení.“ Podle průzkumů i zkušeností výrobců je hlavním důvodem koupě zboží především „náhlé uvědomění“. „Zákazník si při pohledu na zboží uvědomí, že ho vlastně potřebuje. Proto jsou důležité různé promoční akce, atraktivní obal a pravidelně též umístit zboží za zvýhodněnou cenu do akčních zón. Impulzní prodej je pro sortiment cukrovinek skvělou podporou. S našimi výrobky se snažíme být nejen v pokladních nebo akčních zónách, ale též v letákových akcích a tím konečnému spotřebiteli nasměrovat a také zvýhodnit nákup. Velkou podporu vidíme v kombinaci všech dostupných promo možnostech, jako je televize, letáky a čela regálů. Výsledek se dostaví a získá konzumenty,“ konstatuje Petra Tříšková.\nJe nutné zaujmout a odlišit se\n„Promoční a slevové aktivity velmi ovlivňují prodej v impulzních zónách, jelikož nakupující v těchto zónách očekává novinku nebo promoční aktivitu,“ sděluje Michal Vysoký. V impulzních zónách se tedy může objevit zboží z letáku, ale i takové položky, které jsou oproti jinému sortimentu dražší a zákazníci je tolik nekupují. „Umístění do impulzní zóny, tedy na oči zákazníkům, může být velmi dobrou podporou prodeje v určitém období, kdy je sortiment aktuální, například díky sezoně, a tak ho má zákazník po ruce a koupí si například i to, co by hledal v jiné části obchodu, a třeba by na tuto položku v souvislosti s grilováním nepomyslel,“ prozrazuje Rita Gabrielová. V impulzních zónách je zapotřebí zákazníka rychle zaujmout a odlišit se od konkurence, což může zabezpečit sleva nebo soutěž. „Akční sleva často podpořená letákovou akcí by měla vždy přinést očekávané výsledky. Příkladem může být dárek k nákupu, který je přímo vizualizovaný u produktů,“ dodává Ondřej Janů. Milan Mašek je však poněkud jiného názoru. Upozorňuje na to, že limitované pokladní a impulzní zóny by měly obecně těžit hlavně z impulznosti zboží a zde spotřebitel nepotřebuje stimul formou promoční ceny. „Naše společnost v rámci marketingového mixu věnuje in-store marketingu velkou pozornost a je to logické – prodej začíná a končí v místě prodeje. V oblasti POS materiálů jsme připravili nové kartonové stojany. V přípravě jsou další stojany, regálové lišty a další,“ upozorňuje Vojtěch Halamíček.\n„Vnímáme přesun ke kvalitnějším a známým značkám.“\nImpulzní zboží by mělo být umístěno zejména před pokladnou, případně vhodně umístěné v prodejně – například čokolády a bonboniéry v sekci vín v období Valentýna, dětské cukrovinky v sekci hraček v období Mikuláše a podobně. U tohoto druhu zboží vnímáme přesun zákazníků ke kvalitnějším a známým značkám.\nPavel Vojta, marketingový manažer, Storck Česká republika\nProdej čokoládových tyčinek se přesouvá na tradiční trh\nV posledních 12 měsících se na českém trhu prodalo 9737 tun čokoládových tyčinek, což představuje tržby za více než dvě miliardy korun. Meziročně tato impulzní kategorie výrazně klesá (v objemu o 9,1 %, v hodnotě o 5,3 %), jelikož průměrná cenová hladina čokoládových tyčinek vzrostla o 4,1 %. Údaje vyplývají ze sledování společnosti Nielsen v ČR za období listopad 2017 až říjen 2018. „Rozdělení prodaného objemu tyčinek do jednotlivých typů prodejních kanálů se oproti minulému roku výrazně mění. Až 77 procent objemu se prodá v hypermarketech a supermarketech,“ sděluje Lucia Jačaninová, konzultantka společnosti Nielsen. Prodeje těchto impulzních výrobků se přesouvají spíše do menších typů prodejen, jako jsou supermarkety do 1000 m², nebo do malých tradičních prodejen s potravinami a smíšeným zbožím pod 400 m². Z hlediska segmentace podle velikosti tvoří nadpoloviční většinu nejmenší čokoládové tyčinky do 50 g (62 %), jejichž podíl však mírně klesá (o 2 p. b.). Rostoucí trend zaznamenávají o něco větší formáty od 50 do 99 gramů, které rostou meziročně o 18 %. Z pohledu příchutí Češi nejvíce preferují čokoládové tyčinky na bázi mléčné čokolády.\nMentolové dražé žvýkačky u spotřebitelů vedou\nV kategorii žvýkaček je na rozdíl od čokoládových tyčinek situace jiná. Vzrostly totiž v objemu o 44 tun a ve stejném sledovaném období se jich prodalo téměř za 1,17 miliardy korun. Významný podíl na prodaném objemu žvýkaček představuje moderní trh (80 %), konkrétně hypermarkety se podílejí 33 % (jejich významnost však mírně klesá) a supermarkety představují 47 % z celkového prodaného objemu na moderním trhu. V menších typech prodejen do 400 m² se prodá 20 % žvýkaček. V rámci produktové segmentace se dělí žvýkačky podle tvaru. Čeští spotřebitelé nejvíce preferují dražé, které tvoří až 80 % prodaných objemů, které však v meziročním srovnání ztratily 4 p. b. Více než polovinu tržeb tvoří žvýkačky s mentolovými příchutěmi (spearmint, peppermint) a z ovocných příchutí je na prvním místě vodní meloun.\nNejpromovanější značky cukrovinek? Chupa Chups, Storck nimm2 a Bon Pari\nMezi impulzním zbožím v letácích maloobchodníků se nejčastěji vyskytují cukrovinky, nejrůznější bonbony a tyčinky, žvýkačky a dražé, baterie, lepidla a lepicí pásky. Některé z dalších zvažovaných kategorií zboží tohoto segmentu se v akčních nabídkách nevyskytují, případně jen zřídka. Nejpromovanějšími značkami cukrovinek jsou Chupa Chups (Perfetti Van Melle Czech Republic; 18 %), Storck nimm2 (Storck Česká republika; 16 %) a Bon Pari (Nestlé Česko; 13 %). K nejpromovanějším dezertním tyčinkám patří Margot (Nestlé Česko; 14 %), Kaštany (Nestlé Česko; 12 %) a Kofila (Nestlé Česko; 8 %). Trojlístek nejpromovanějších müsli a ovocných tyčinek tvoří Corny (Hero Czech; 14 %), Nutrend (Nutrend D. S.; 10 %) a Nestlé cereální tyčinky (Nestlé Česko; 9 %).\nTéměř třetinu celkového reklamního výkonu čokoládových dražé uskutečnily promoce značky Nestlé Lentilky (Nestlé Česko, 31 %), trojlístek nejpromovanějších značek doplňují značky M&M´s (Mars Czech; 10 %) a Snickers (Mars Czech; 6 %). Absolutní promoční jedničkou kategorii dražé osvěžující dech je značka Tic Tac (Ferrero Česká; 58 %). Více než čtyři desetiny celkového reklamního výkonu gumových bonbonů uskutečnila značka Jojo (Nestlé Česko; 43 %), za kterou z hlediska reklamního výkonu následují značky Haribo (Haribo CZ; 21 %) a Pedro (Candy Plus; 11 %). Promoční jedničkou žvýkacích bonbonů je pak značka Mentos (Perfetti Van Melle Czech Republic; 58 %). Téměř polovinu celkového reklamního výkonu ve žvýkačkách uskutečnila značka Orbit (Mars Czech; 45 %).\nPromočním lídrem skupiny baterie je značka Varta (Johnson Controls International; 50 %) následovaná s odstupem značkami GP (Emos; 8 %) a Energizer (Energizer Czech; 6 %). Nejpromovanější značkou nabíjejících baterií je GP (Emos; 29 %). V kategorii lepidla, lepicí pásky uskutečnila nejvíce promocí značka Pattex (Henkel Česká republika; 15 %) a do trojice nejpromovanějších ještě náleží značky 3M stejnojmenného producenta (9 %) a Loctite (Henkel Česká republika; 7 %).\nReklamní výkon baterií:\nVarta 2 116 536 Kč\nGP 326 943 Kč\nEnergizer 263 911 Kč\nPanasonic 258 843 Kč\nDuracell 201 664 Kč\nSony 189 447 Kč\nPhilips 72 147 Kč\nMaxell 63 784 Kč\nGoGen 42 309 Kč\nOstatní 688 781 Kč\nZdroj: Focus CZ Marketing- and IT Research, období: 11/17–10/18\nNejvíce kupované zboží u těch, kteří nakoupili v posledních 12 měsících v rámci pokladní zóny\nŽvýkačky 55,1 %\nČokoládové tyčinky 31,2 %\nBonbony/lízátka 26,9 %\nBaterie 22,9 %\nZmrzliny 20,6 %\nSušenky/oplatky 17,7 %\nNoviny/časopisy 17,7 %\nPití v malém balení 17,1 %\nCigarety 14,4 %\nCereální tyčinky 13,5 %


Sever Česka zasáhnou v úterý deště, hrozí zvýšení hladin řek. Od středy se oteplí - Aktuálně.cz\n30. 8. 2021 17:37\nV úterý čekají meteorologové vydatný déšť. Nejvíc pršet má v příhraničních oblastech od Jizerských hor přes Krkonoše a Jeseníky až po Beskydy. Spadnout tam může 60 až 90 litrů na metr čtvereční. Intenzivní srážky mohou v těchto oblastech mírně zvednout hladiny řek. Vyplývá to z výstrahy Českého hydrometeorologického ústavu. Po chladném úterý se od středy bude oteplovat.\nFoto: Reuters, Dagmar Honsová, Meteopress\nPo deštivém a chladném úterý se od středy bude oteplovat a srážek ubude. Týdenní průměrná maxima kolem 20 stupňů meteorologové čekají až do konce září.\npočasí Aktuálně.cz domácí Liberecký kraj Královéhradecký kraj Olomoucký kraj Moravskoslezský kraj srážky regiony


Faktótum (2005) - Popis / Obsah - FDb.cz\n„Nejvíce záleží na tom, jak se vám podaří projít ohněm“\n07. 01. 2019 02:40 Filmbox Premium\nPopis / Obsah / Info k filmu Faktótum\nTento film se soustředí na Hanka Chinaskiho, fiktivní alter-ego Charlese Bukowského z Faktóta. Hank se toulá po Los Angles a pokouší se vyžít z práce, která by nezasahovala do jeho hlavního zájmu, to jest do psaní. Po cestě se vzpouzí lákadlům v podobě žen, alkoholu a hazardních her.\nLiterární alter ego amerického undergroundového spisovatele Charlese Bukowského Henry Chinaski je hlavním aktérem filmu Faktótum, jehož scénář vycházel ze stejnojmenné knihy i z dalších próz dotyčného autora. Zaznamenává denní stereotyp provoz ještě neznámého literáta, který psaní povídek prokládá bujarou alkoholizací a erotickými hrátkami s nevázanými ženami. Občas si najde příležitostné zaměstnání, kde brzy zklame a je vyhozen. Střídání pracovních míst je podobné jako střídání partnerek. I delší vztah, který naváže s dívkou Jan, žijící v obdobném "volném stylu", se rozpadne, stejně jako známost s výstřední Laurou z lepší rodiny. Chinaski neuspěje ani u svých rodičů, které navštíví. Rozhořčený otec ho vykáže jako asociálního povaleče. Filmové vyprávění provází Chinaského sarkastický komentář s jeho humornými aforismy a sebeironickými sentencemi.\nKatalog 40.MFF Karlovy Vary\nNorský režisér Bent Hamer zaujal smutnou komedií Povídky z kuchyně (2003, FP 4/2004). Nyní natočil v mezinárodní koprodukci přepis autobiografické knihy Charlese Bukowského Faktótum (1975). Z prózy, sestávající z desítek drobných epizod, vybírá jen některé a těží i z dalších spisovatelových opusů. Shodně s autorem sleduje cestu jeho alter ega Henryho (Hanka) Chinaskiho po nejrůznějších zaměstnáních, ale zejména po nejrůznějších špeluňkách, zapadlých barech a laciných podnájmech. Zaznamenává i jeho rozporuplný vztah s alkoholičkou Jan a s další častou návštěvnicí barů Laurou. Přemísťuje ovšem děj z válečných let do současnosti, jíž však dává rysy jakéhosi bezčasí; právě tak není důležité, v jakém městě se vyprávění odehrává (natáčelo se v Minneapolisu); Bukowski (1920-1994) ovšem v knize zaznamenává své putování po Státech. Nedílnou součástí obrazu člověka, padajícího ke dnu a zároveň toužícího „propsat“ se k uznání, jsou monology (někdy i básně), komentující hrdinovy vnitřní stavy a jindy zase posunující děj. – Filmaři se zdařile přiblížili zvláštnímu světu Bukowského díla, možná ještě lépe než on sám ve scénáři k obdobnému snímku Barfly (1987, Štamgast; r. Barbet Schroeder). Své životní výkony ve Faktótu, s miniaturním (a do češtiny nepřeloženým) vysvětlujícím podtitulem „Muž pro každou práci“, podávají Matt Dillon a Lili Taylorová.\n67.4 % (46)\nČT1 - Svatojánský věneček (2015) [TV...\nČT2 - Život podle Václava Havla\nPrima - Kráska a Zvíře (2014)


Jak uložit zbran? : Zbraně a střelivo - 2\nJak uložit zbran?\nPředmět příspěvku: Re: Jak uložit zbran?\nNapsal: 22 led 2011 19:35\nJá také myslím že vosk může být užitečný. Taje při cca 65°C takže když bych chtěl něco uložit na dobu neurčitou, asi bych ho roztopil a umístil do ni s tím že bych musel počítat s tím že čištění bude vyžadovat kompletní rozebrání.\nNapsal: 22 led 2011 20:45\nIGELIT - Tak jestli přišla vzduchovka v igelitu, tak odhaduji a možná bych se i vsadil že v tom pytlíku byl takový tem malý hadrový pytlíček který má pohlcovat vlhkost. V této kombinaci igelit skutečně muže být dobrý leda tak na pár měsíců.\nVAZELÍNA - tam bych byl opravdu hodně opatrný. Je všeobecně známo, že obyč. vazelína pohlcuje vodu a jako konzervant je extrémě nevhodná !!! To potvrdí každý strojař. Snad pouze bílá voděodolná která se dávala do pump ve škodovkách, ale ruku za ní bych do ohně nedal.\nVOSKOVÝ PAPÍR - Nejsem si jistý jestli je v tom včelý vosk nebo obyč parafín, ale zbraně se tak dříve ukládali a i nástrojáři a strojaři to tak znají. Do dnes mám ve skladu 30let staré vrtáky většinou jsou netknuté. Ale musí být 100% zabalené.\nOLEJ - Tady bych se nebál. Pixla s olejem je perfektní a 100% konzervace. A ačkoliv nejsem fandou WD40 tady jako dobrý odpuzovač vody a konzervant má dobrý uplatnění. V kanystru ho taky prodávají. Jak píše Apevia, dřevěný střenky shodit a železo potopit. A když to dobře utěsníš aby to nevyschlo za sto let pravnoučata jí najdou jako novou.\nOtázka je na jak dlouho to chceš uložit\njestli na pár let tak prostříkat a zabalit do mastnýho hadru\na jestli na desítky let tak jistý je ten kanystr\nNapsal: 22 led 2011 22:32\nZkus konzervační vosk Revax 30 - http://www.avioncz.cz/prod-3.html\nNebo obyčejný včelí vosk - ten se nekazí ani nerozkládá, používali ho už staří egypťané, po nálezech a odkrytí hrobek tam byly nalezeny předměty konzervované včelím voskem. Za minulého režimu byli včelaři silně podporování státem, mimo jiní i proto, že včelí vosk byla strategická surovina pro konzervaci ve zbrojařském průmyslu. Před cca 10 lety dělali v technickém muzeu v Brně pokus s konzervačními přípravky, (vosky, laky, oleje) a jako nejlepší z toho vyšel včelí vosk. Používá ho většina muzeí pro konzervaci kovových exponátů. Nejen chladných a palných zbraní, ale i mincí apod.\nNapsal: 22 led 2011 22:44\nNiekde som čítal, že tiež niekto našiel kvalitne nakonzervovanú zbraň namočenú v oleji. Keď ju začal utierať, tak zišlo z nej černenie.\nNapsal: 23 led 2011 01:47\nNebo to hodit hluboko do močálu. V Rusku našli detektorový hledači německý kořistní tank T-34 v močále a když ho vytáhli byl po 70ti letech jako nový. S trochou nadsázky "Jen otočit klíčkem a odjel" Zůstali na něm i nápisy.\nJsem asi dost offtopik, ale způsob konzervace to vlastně je i když nepoužitelná.Není to jen o vodě, ale taky o kyslíku. Takže pokud to železo utopíte v oleji....\nK příspěvku na tímto :To černění na pistoli je vlastně ušlechtilá forma koroze, takže olej to vlastně po té spoustě let rozpustil. Věřím.\nNapsal: 23 led 2011 06:05\nKdysi jsem četl, že někdo našel kvér 30 let uložený v ballistolu, který po odmaštení bezproblémově střílel.\nNapsal: 23 led 2011 11:37\nJednou za 5 let s ním stejně bude muset na policajty při prodlužování ZP.\nNapsal: 23 led 2011 12:30\nNaposledy upravil vojnar dne 05 úno 2011 20:14, celkově upraveno 1\nNapsal: 23 led 2011 13:03\nMožná je to pitomost, ale kdybych chtěl opravdu dlouhodobé uložení, co zkusit zbraň zavakuovat? Kyslík se k ní nedostane, takže by to rezivět nemělo.\nNapsal: 23 led 2011 13:40\nNebo si pořídit nerezavějící bouchačku. Nejlépe revolver, ten může i zůstat nabitý...\nNapsal: 23 led 2011 13:56\nNaposledy upravil vojnar dne 05 úno 2011 20:14, celkově upraveno 2\nNapsal: 23 led 2011 14:38\nA já zase přemejšlím, jestli byl před 30 lety Balistol ?\nNapsal: 23 led 2011 15:14\nPodle webu výrobce začala Ballistol používat německá armáda od roku 1905 (taky se mi to nezdálo, tak jsem googloval )\nNaposledy upravil ostrostrelec dne 23 led 2011 16:08, celkově upraveno 1\nNapsal: 23 led 2011 15:48\nřeší se tu problém,jak nakonzervovat,uložit revolver,který má majitel doma.A rady tipu "kup si kvér v nerezu" mu asi moc nepomůžou\nProdat a koupit nerezový.\nZásadní otázka je, kde ten revolver bude ležet a co je to dlouho.\nNapsal: 23 led 2011 16:49\nJen žasnu, jaký kraviny se tady řeší


angelic-perfection.net » 2010 » Červen » 17\nPosted by cassidy | Posted on 17-06-2010\nVýlet se nám povedl strašně moc, dneska jsme si promítali video ještě sestříhaný hotový už a prostě bomba, co vám budu povídat. Nejlepší výlet ze všech, snad se domluvíme ještě příští rok po maturitě a zopakujem to ve větším měřítku. Úplně jsme se vrátili do mladších let, přepli do partymodu nějakýho, spali úplně minimálně a bylo nám dobře prostě. Koukněte na fotky radši :)\nPrvní skupina na cestě :)\nS Terkou na nádru.\nS Aishou, co celý svůj život tráví prostrčená zkrz zábradlí.\nNa výlet do přírody bez problému, ale bez techniky ani ránu, kluci radši táhli třicet kilo navíc, jukebox, notebooky, projektor, mikrofon a kdovíco ještě.\nJitulky každodenní snídaně.\nŠpagety s kabanosem a eidamem, gurmáni! Ale jak chutnaly!\nS Élou u vody\nNudle při západu Slunce :)


Tesla by mohla i zahnat žízeň. Musk zažádal o ochrannou známku Teslaquila - iDNES.cz\n13. října 2018 13:20, aktualizováno 13:20\nAmerický výrobce elektrických aut Tesla požádal americký úřad pro patenty a ochranné známky o zaregistrování ochranné známky Teslaquila. Známka má být určená pro destilát z agáve, tedy tequilu, informoval server stanice CNBC.\nTeslaquila se poprvé objevila v aprílovém žertíku šéfa Tesly, miliardáře Elona Muska na twitteru. Musk tehdy mimo jiné napsal, že jeho firma na výrobu elektrických aut bankrotuje a on sám byl nalezen v bezvědomí u vozu Model 3 obklopený lahvemi nápoje Teslaquila. O několik dní později umístil na instagram obrázek lahve tequily s nalepenou značkou Teslaquila.\nNení jisté, že tequila značky Tesla dorazí na trh. Společnost podala žádost, ve které uvedla, že má zájem o ochrannou známku, což znamená, že ji zatím nepoužívá, ale má úmysl ji použít v budoucnosti.\nMusk později na svém twitterovém účtu napsal, že Teslaquila přijde brzy, a zveřejnil fotku lahve.\n12.října 2018 v 18:58, příspěvek archivován: 13.října 2018 v 10:51\nTémata: ochranná známka, elektrické auto, CNBC, patent, nápoj, Elon Musk, tequila, Instagram, twitterový účet, server, výrobce


„První den v Aiře mě přesvědčil, že do ní chci. I když jsem v ní vůbec nebyla,“ vzpomíná Lucka z kanceláře | Aira blog\n„První den v Aiře mě přesvědčil, že do ní chci. I když jsem v ní vůbec nebyla,“ vzpomíná Lucka z kanceláře\nRáda a moc dobře peče, užívá si spoustu legrace se svými dvěma dětmi a v Aiře se stará o chod kanceláře.\nJak jí prošla absence v den, kdy měla nastoupit, a jak se u nás dneska cítí? O tom jsem mluvila s Luckou Svobodovou, která se stará o kancelář, klienty i nově příchozí kolegy.\nLucko, řekni nám na úvod, jak ses dostala do Airy.\nHledala jsem si nové zaměstnání a narazila na inzerát Airy, kde hledali asistentku kanceláře. Zaujala mě náplň práce i firma samotná. Bylo to úplně něco jiného, nového, než jsem dělala doposud, a hlavně v Praze.\nNehledáme teď náhodou právě vás? Koukněte na web a dělejte kus své kariéry v Aiře. Stačí se ozvat Kubovi!\nJaký byl tvůj úplně první den v Aiře a jaké dojmy sis odnesla?\nTedy popravdě, první den jsem z osobních důvodů vůbec nedorazila… Bylo mi trapné psát svoje důvody do Airy, aby to nevypadalo jako výmluva, a tak jsem prostě nenapsala nic a do Airy nepřišla. Celý den jsem na to ale musela myslet. A čím víc hodin bylo, tím trapnější mi bylo něco psát.\nV tom mi přišla zpráva od mé nynější kolegyně Páji. Zpráva byla dlouhá, krásně napsaná a čišela z ní pozitivní a upřímná energie. Uvědomila jsem si, že tam prostě CHCI pracovat a CHCI tam jít. Hecla jsem se a popravdě jí odepsala, že jsem musela na schůzku kvůli rozvodu. A v tom mi volalo nějaké cizí číslo. Když se představil sám Martin Bruoth a řekl, ať se vykašlu na ty dnešní starosti, že se to může stát každému, ať to neřeším a ráno přijdu normálně do práce, tak jsem si řekla „wau, tam prostě FAKT CHCI“. Tohle jednání mě tak mile překvapilo, že jsem tam druhý den jít musela.\nCo je tvojí náplní práce? A baví tě to?\nMojí náplní práce je zajištění chodu kanceláře. Uvádím návštěvy, komunikuju s klienty, vyřizuju korespondenci a e-maily, faktury, smlouvy. Taky mám na starosti HR a zaučování nově příchozích lidí. Práce je hodně různorodá a to se mi vážně líbí. Za těch pár měsíců mi Aira přirostla k srdci a jsem prostě „Airačka“!\nNedílnou součástí je třeba neuvěřitelně kreativní Pavel nebo tvůrkyně (nejen) melancholických fotek Jindra.\nPřekvapilo tě tady něco?\nAno. Myslím si, že Aira je jedna z mála firem, kde panuje taková uvolněná pracovní a přátelská atmosféra. Všichni se spolu zasmějí, je to tady samý vtípek, ale pak se zase každý vrátí ke své práci a všechno funguje. I pořádání Aira akcí se mi líbí. Takové akce jsou podle mne ve firmách důležité, protože se při nich ohromně stmelí kolektiv.\nAira akce opravdu bývají legendární. K těm pravidelným patří vánoční večírek a zářijový víkend mimo Prahu.\nCo jsi dělala před tím, než jsi nastoupila do Airy?\nPracovala jsem 13 let jako účetní, i když jsem si do té doby říkala, že v životě účetní dělat nebudu (smích).\nVíme o tobě, že ráda (a moc dobře!) pečeš. Kdy jsi s tím začala a co pečeš nejradši?\nTéma pečení, tak to tady budeme asi dlouho (smích). S pečením jsem se setkávala odmalička. Moje mamka pekla různé moučníky, dorty pro známé, a tak mi vlastně přišlo jako samozřejmost to dělat taky. Hlavně i jsem šíleně mlsná a miluju sladké, i proto mám pečení ráda.\nKolikrát jsem kývla i na to, že napeču dobroty na nějakou akci. Jenže jsem si neuvědomila, že napéct třeba pro 30 lidí (i víc, když se jednalo o svatbu) v jednom člověku a s jednou troubou není zrovna lehké. Zvlášť když je nejlepší dělat všechno den předem, aby to bylo čerstvé. Pak je to psychicky i fyzicky náročné, masakr! Ale i když při tom „padám na držku“, tak to nevzdám. To neumím.\nNaposledy jsem měla objednávku na vánoční cukroví o 27 kilogramech. Říkala jsem si, jaká to bude brnkačka… Už při osmnáctém kilogramu jsem to nemohla ani vidět, ale dala jsem nakonec 35 kilogramů a ty reakce rozhodně stály za to.\nNíže vám exkluzivně přinášíme některé Lucčiny výtvory!\nCo ještě děláš ve svém volném čase?\nVěnuji se hlavně svým dvěma dětem, jsou to mí super parťáci. Podnikáme spolu různé výlety, máme rádi přírodu a hlavně legraci. Děláme si ze sebe pořád srandu. Dřív jsem taky hodně sportovala (hlavně jsem dělala aerobic a chodila do posilovny), ale teď jsem ve fázi, kdy se ke sportu pomalu vracím kvůli prodělané operaci páteře. A pár let k tomu dělám i kosmetickou poradkyni a vizážistku, což mě v poslední době moc baví i kvůli dobré partě.\nProzraď nám jednu svou nejhorší a jednu nejlepší vlastnost.\nJenom jednu od každé? (smích)\nTak ta nejhorší – jsem člověk, který žije rychle a který potřebuje, aby se věci hýbaly. Někdy mám den rozpočítaný i na minuty, a když něco nejde podle plánu, dokážu se i pěkně vztekat. Naštěstí se rychle zklidním, neumím být naštvaná déle než pár minut.\nMoje nejlepší vlastnost je asi to, že se snažím vidět na všem to hezké, i když zrovna nejde o příjemné věci. Snažím se pořád zůstávat pozitivní.\nMáš krásné životní heslo „osud míchá karty, ale hrajeme my“. Co tě k němu přivedlo?\nTo mám už od základky, kdy jsem ho slyšela v rádiu a hned se mi vrylo pod kůži. Podle mě, je v něm plno pravdy. Život nám namíchá různé životní situace a vždycky je jenom na nás, jak si s nimi poradíme. Když postavíme dva lidi před stejnou životní záležitost, každý ji vyřeší jiným způsobem, prostě po svém. Každý si vytáhne kartu, ale svůj směr už si dál určuje sám.\nMůj největší sen se s přibývajícím věkem mění. Dřív jsem chtěla hodně cestovat, poznávat svět. Potom jsem snila o vlastní cukrárně, ve které bych pekla ty svoje sladké dobrůtky. Ale teď už mám vlastně jen takový „obyčejný“ sen, a to mít hodného muže a zdravé děti a prostě žít si takový život na pohodu.\nDíky za tvoje odpovědi!


Hodnocení podniku Blatský Dvůr | Slevomat.cz\nHodnocení podniku Blatský Dvůr\n4,6/5 (193 hodnocení)\nHodnocení všech akcí podniku3-8denní pobyt v jižních Čechách pro dvaJenodenní pobyt na Třeboňsku pro dvaDovolená na Třeboňsku pro dvaUbytování pro dva v Blatském dvoře na TřeboňskuZapůjčení 2 vodních kol na 4 hodinyJihočeský venkov pro páry i rodiny: útulné apartmány a pro děti nová herna\nHodnocená nabídka: Příjemná zima nebo jaro v apartmánech na Třeboňsku\nHodnocená nabídka: Pohodové léto v apartmánech na Třeboňsku\nPěkné a klidné prostředí a slušné ubytování.\nPříliš tvrdé postele.\nMajitel farmy je úžasný, vstřícný člověk, dětský koutek nádherný…\nByli jsme zde na začátku června a strávili tu krasné 4dny, po kterých můžeme jen a jen doporučit\n– čisté a příjemné ubytování\n– vnitřní herna pro děti\n– vstřícní majitelé\nHodnocená nabídka: Příjemné jaro v apartmánech na Třeboňsku\nUbytování a krásná příroda.\nLokalita, příjemné prostředí, ochotný majitel.\nklidné prostředí, vstřícní majitelé, nově herna a spousta tras na cyklovylety\nNadherna lokalita a okolni rybniky.\nKrásné prostředí, skvělý relax. Děkujeme!!!\nKrasna lokalita, priroda hned za braniu. idealni na cyklovylety. Velmi prijemny majitel. Uzasna velka kryta herna v arealu pro deti od 2–15 let!!!\nVybaveni pokoju je jednoduche a nekdy trochu omsele.\nTři dny je málo!!!\nHodnocená nabídka: Příjemná dovolená v apartmánech na Třeboňsku\nZázemí a klid\nVše super! Vyžití pro děti jako v zábavném centru!\nHezke prostredi, prijemny majitel, pobyt bezproblemovy\nSnad jen ze jsme u pana majitele nemohli zakoupit zadne cyklomapy.bylo by dobre kdyby nas se svym krajem trochu seznamil a propadne doporucil mista k videni. Ale fungovala wifi, tak jsme si hwzka mista nasli\nVelmi příjemné prostředí. Bylo zde vše co jsme potřebovali. Bonus obrovská nova herna pro děti.\nVsechno, pristup, prostredi\nÚžasné místo na samotě, pěkné ubytování, milý a vstřícný majitel.\nVše proběhlo k naší velké spokojenosti. Ubytování v pěkném apartmánu s možností přitopit si, v krásném, klidném místě obklopeném lesy. Užili jsme si i houby a výlety na kole. Majitel milý, ochotný. Určitě se sem vrátíme. V\nDokonalý program pro rodinu za špatného počasí!\nSlušné ubytování a klid. V polovině června jsme tu byli ubytováni skoro sami. Pěkné okolí na projížďky na kolech.\n- příjemný pan majitel (na všem jsme se dohodli)\n– vše nově udělané\n– hezké prostředí, ideální i na houby\n– ideální pro důchodce i rodiny s dětmi\nVšechno- krásné prostředí, super ubytování, příjemní majitelé\nKlidné prostředí, potřebné zázemí, příjemný majitel.\nKRÁSNÁ PŘÍRODNÍ REZERVACE !!!!\nJedném slovem : PARÁDA!\nHezké, čisté, útulné pokojíčky v krásné přírodě.\nČisté ubytování v klidném prostředí. Vybavení dostatečné. Bohužel nám nepřálo počasí, takže bazén jsme nevyzkoušeli.\nJen snad slabé příčky mezi pokoji, byl slyšet i běžný hovor od sousedů.\nUbytovani, prostredi, jednani majitele. Kolem je spousta peknych veci\nNepralo nam moc pocasi.\nKlidné prostředí. Slušně vybavené apartmány. Spousta možností na cyklovýlety.\nČistý a udržovaný areál i apartmány, mnoho vyžití pro děti i dospělé, kryté garážové stání a prostorná kolárna, dobrá lokalita pro výlety, vstřícný a ochotný majitel\nMilý a ochotní majitelé, vhodné pro rodiny s dětmi, jednoduše zařízené apartmány, všude čisto ráda doporučím přátelům…\nČisto. Krásné ubytování v klidném prostředí.\nBazén – brouzdaliště pro děti\npěkné prostředí i ubytování, rychlá domluva rezervace\nPříjemná dovolená v pěkném prostředí. Umístění v přírodě. Super vyžití pro malé děti (pískoviště, odrážedla, houpačky, klouzačka, bazén, trampolíny). Přátelský přístup. Pes v pohodě.\nNasazení majitele, kraj, okolí\nSkvělé ubytování, příjemní a ochotní lidé\nKrásné ubytování, výborná lokalita, příjemný pan majitel.\nRozhodne doporucujeme, krasne prostredi a ubytovani. Urcite se jeste vratime :-)\nKrásné prostředí a překrásná příroda. Vkusné , čisté ubytování. V nedaleké, pár set metrů vzdálené hospůdce mohu jen doporučit speciality z grilu . I večer hotová jídla za slušné peníze.\nVouchery na málo dní, chtělo by to prodávat 5 nebo 7nocí, aby se vše po okolí stihlo.\nMoc hezké ubytování, majitelé v pohodě. Všude je to kousek. Určitě se tam vrátíme :-) Doporučuji


Bentley dělá Volkswagenu starosti. Ještě letos spadne do hluboké ztráty, obeznámený zdroj hovoří až o čtvrt miliardě eur | Hospodářské noviny (iHNed.cz)\nBentley dělá Volkswagenu starosti. Ještě letos spadne do hluboké ztráty, obeznámený zdroj hovoří až o čtvrt miliardě eur\nBentley vyrukovalo do boje o přízeň movitých zákazníků modelem Continental GT. Jeho cena v přepočtu začíná přibližně na pěti milionech korun. Snímek je z továrny v severoanglickém Crewe. autor: Reuters\nVolkswagen AG automobilový průmysl luxus Bentley\nSté výročí svého vzniku se chystá ve druhé polovině ledna příštího roku oslavit proslulá britská automobilka Bentley Motors, dodávající superluxusní vozy těm nejbohatším zákazníkům. Toto výročí však kalí její nevalné výsledky. Loňský zisk meziročně spadl o polovinu na 55 milionů eur a letošek skončí hlubokou provozní ztrátou, kterou list Handelsblatt s odkazem na zasvěcený zdroj odhaduje na čtvrt miliardy eur.\n"Koncern Volkswagen má dvě možnosti: buď svoji britskou dceru rychle sanovat, nebo ji prodat," poznamenal list.\nVýrobce superluxusních vozů ze severoanglického Crewe se už delší dobu potýká se značnými vnitřními problémy. Nové modely nabíhají se zpožděním, neboť váznou dodávky motorů od bavorského Audi.\nbyl loni pokles produkce automobilky Bentley. Firma vyrobila 10 552 aut. Bylo to způsobeno i prováděnými změnami ve výrobě kvůli novým modelům. Dodávky zákazníkům ale klesly jen o 0,6 procenta na 11 089 aut.\nTolik pracovního času se musí vynaložit na výrobu modelu Continental GT. Na model Flying Spur 130 hodin a na Mulsanne dokonce 400 hodin, z toho 136 hodin trvá úprava interiéru.\nZdržení ve výrobě a vyšší náklady způsobila také certifikace vozů kvůli přísnějším podmínkám testování emisí.\n"Bentley je zcela přeinvestované, a jeho hospodaření tak zatěžují značné odpisy," cituje list Handelsblatt nejmenovaného manažera Volkswagenu. Ten připouští, že vedení koncernu nevěnovalo v předchozích letech britské automobilce dostatečnou pozornost. Ziskovost Bentley počítaná jako provozní zisk k tržbám je dlouhodobě mnohem nižší než deset procent, což je pro tento druh prémiových aut docela běžné. V tomto ohledu je "vzorem" Porsche s 18 procenty.