Institucionalizace neodpovědnosti, efektivity, nebo konformity? Reformy organizací veřejných služeb v teorii akontability* - PDF\nInstitucionalizace neodpovědnosti, efektivity, nebo konformity? Reformy organizací veřejných služeb v teorii akontability*\nDownload "Institucionalizace neodpovědnosti, efektivity, nebo konformity? Reformy organizací veřejných služeb v teorii akontability*"\n1 Institucionalizace neodpovědnosti, efektivity, nebo konformity? Reformy organizací veřejných služeb v teorii akontability* ARNOŠT VESELÝ** Fakulta sociálních věd Univerzity Karlovy v Praze The Institutionalisation of Non-responsibility, Efficiency or Conformity? Organisational Reform of Public Services Based on Accountability Theory Abstract: The article examines several aspects of the organisational reform of public services in EU-10 countries based on accountability theory. First, it briefly summarises what reforms have been introduced and describes their internal contradictions. The author argues that these internal tensions stem not just from the introduction of new public management ideas into a completely different context, but also from the fact that the conceptual bases of one of the key objectives of these reforms greater accountability are internally contradictory. To understand these inconsistencies, the author analyses the various meanings of accountability and shows how the term differs from responsibility. He then examines the understanding of accountability as a type of social relation. The author also distinguishes the different forms that accountability can assume and defines the incompatible objectives and expectations that tie them together. In the second part of the article the author analyses reforms in the EU-10 and formulates three theoretical propositions on the nature of accountability and its potential consequences: (1) too much accountability operating in too many directions can lead to professional disorientation; (2) too much emphasis on the assessment of outcomes at the expense of an assessment of processes, which can result in a phenomenon that the author calls the institutionalisation of conformity ; (3) the asymmetry of accountability, which can generate a reduced sense of fairness and legitimacy. Keywords: sociology of organisations, public sector, accountability, responsibility, new public management, EU-10 Sociologický časopis / Czech Sociological Review, 2012, Vol. 48, No. 4: * Článek vznikl v rámci grantu GA ČR Analytici politiky v ústřední státní správě České republiky: praktiky, profesní hodnoty a identita (P404/12/0725). Některé teze z této stati byly prezentovány v rámci interního workshopu Researching Accountability: Conceptual and Methodological Challenges na European Studies Centre, St Antonys College, Oxford University ve dnech prosince Autor děkuje za cenné připomínky zejména prof. Marku Bovensovi, prof. Paole Mattei, prof. Per Laegreidovi a kolegům z Fakulty sociálních věd Univerzity Karlovy, zejména pak doc. JUDr. Taisie Čebišové, CSc. ** Veškerou korespondenci posílejte na adresu: doc. PhDr. Arnošt Veselý, PhD., Institut sociologických studií FSV UK, U Kříže 8, Praha 5 Jinonice, cuni.cz. Sociologický ústav AV ČR, v.v.i., Praha\n2 Sociologický časopis / Czech Sociological Review, 2012, Vol. 48, No Úvod V posledních třech desetiletích došlo k zásadním změnám ve způsobech, kterými státy zajišťují svým občanům veřejné služby 1. Hlavními cíli prováděných reforem bylo snížení veřejných výdajů, zvýšení kvality veřejných služeb, zvýšení efektivity v poskytování těchto služeb a také zvýšení legitimity a zodpovědnosti institucí ve veřejném sektoru [Pollitt, Bouckaert 2004]. Pod vlivem myšlenek, které jsou někdy souhrnně označovány jako New Public Management (dále NPM ), došlo k deregulaci, privatizaci a decentralizaci veřejného sektoru a k přejímání mnoha principů řízení známých ze sektoru soukromého. Přestože tyto změny výrazně proměnily podobu práce v organizacích veřejného sektoru, sociologie (nejen česká, ale i ta světová) věnovala těmto procesům doposud jen minimální pozornost a přenechala jejich reflexi jiným disciplínám (zejména správní vědě, ekonomii a politologii). V sociologii jsou tak většinou organizace veřejného sektoru nadále vykreslovány jako velké byrokratické instituce, vymaněné z kontroly veřejnosti, ignorující potřeby klientů a sledující místo toho v prvé řadě potřeby samotné organizace či jejího vedení [srovnej Keller 2010: ]. 2 V důsledku výše načrtnutých změn je ovšem takový obrázek ve značném rozporu s realitou. Organizace zajišťující veřejné služby (jako jsou školy, zdravotnická zařízení, knihovny, ústavy sociální péče atd.) mají dnes ve vyspělých zemích zřídkakdy podobu velkých monopolních organizací, které mohou ignorovat zájmy svých klientů a které mají jistou existenci bez ohledu na to, jakým způsobem své služby provozují. 3 Tyto organizace (i jejich jednotliví zaměstnanci) se dnes nacházejí v prostředí, které často připomíná spíše tržní než veřejný sektor. Tak školy soupeří o studenty, nemocnice o pacienty, výzkumníci o granty, provozovatelé sociálních služeb o klienty a jednotlivé kanály veřejnoprávní televize o diváky. Míra financování (či přímo přežití organizace) je pak často do značné míry závislá na základě hodnocení výstupů, ať už přímo (podle množství či kvality realizovaných služeb) či nepřímo (zveřejněním informací o kvalitě daných institucí s tím, že klienti mají možnost volby). V oblasti vzdělávání se tak například od 80. let 20. století výrazně rozšířilo centrální standardizované testování žáků (a vytváření žebříčků škol na jejich základě), v oblasti sociálních služeb 1 Veřejné služby pro účely tohoto článku chápeme jako služby poskytované, organizované nebo regulované orgánem veřejné správy, které slouží k uspokojení potřeb občanů. Jedná se zejména o školství, zdravotnictví, kulturu, dopravu, výzkum a vývoj, obranu a bezpečnost, soudnictví, vězeňskou službu, oblast důchodového zabezpečení a celou řadu dalších služeb [srov. Ministerstvo vnitra 2002]. V literatuře se lze setkat také s pojmem služby obecného zájmu [CEEP 2010], který chápeme jako synonymum. 2 Toto opomenutí zdaleka neplatí jen pro náš jazykový kontext. Již jen zběžný pohled na současné zahraniční učebnice a encyklopedie sociologie organizací [viz např. Handel 2003] odhalí, že dominantní roli zde stále hrají klasici, zatímco reformy a změny z 90. let 20. století prakticky nejsou zaznamenány. 3 Není-li výslovně řečeno jinak, pod pojmem organizace míníme dále v textu pouze orga nizace zajišťující veřejné služby. 758\n3 Arnošt Veselý: Institucionalizace neodpovědnosti, efektivity, nebo konformity? tvorba a evaluace standardů péče, v oblasti výzkumu a vývoje bodové hodnocení výsledků atd. 4 Výše nastíněné proměny lze sledovat ve všech vyspělých zemích, byť s různou mírou intenzity a důležitými národními odlišnostmi. K podobným změnám došlo a stále dochází i v zemích střední a východní Evropy, na které se zaměřuji v této stati. 5 Právě v těchto zemích byly a jsou reformy veřejných služeb velmi radikální. Na jedné straně v těchto zemích byly myšlenky NPM v 90. letech 20. století velmi populární a v návaznosti na ně docházelo k zásadním reformám (zejména pak k decentralizaci a privatizaci služeb a snaze hodnotit organizace na základě výstupů). Na straně druhé byly tyto myšlenky silně kritizovány jako neadekvátní v situaci, kdy ještě nebyly položeny základy silné veřejné správy [např. Randma-Liiv 2008]. Ukázalo se, že někdy byly léky horší než samotná nemoc [Bouckaert 2011: 99], tj. že některá opatření zaváděná na podporu efektivity veřejné správy měla více negativních než pozitivních efektů, případně nebyla tak efektivní, jak se očekávalo. V reakci na to docházelo k dalším změnám a reformám, většinou bez toho, že by ty předchozí byly vyhodnoceny. Výsledkem je tak podivný postkomunistický mix různých prvků se zcela odlišnými kořeny [Sztompka 1996: 120]. Organizace veřejných služeb v EU-10 je tak plná kontradikcí a obtížného většinou neúspěšného vyvažování různých protikladných požadavků (např. mezi snahou vše kontrolovat a řídit z centra a myšlenkami autonomie a volnosti v řízení pro manažery těchto organizací). Pravdou je, že reformy veřejné správy jsou i v zemích na západ od nás plné napětí a kontradikcí [viz Pollitt, Bouckaert 2004: kap. 7]. Jak se pokusím v této stati ukázat na příkladu tzv. akontability, samotné myšlenkové kořeny, ze kterých tyto reformy vycházejí, obsahují vnitřní pnutí. Zatímco některá z těchto napětí se jeví jako v praxi obtížně řešitelná (např. mezi flexibilitou pracovních kontraktů a definitivou ve státní službě), některá řešitelná jsou [Pollitt, Bouckaert 2004: ]. V návaznosti na rozsáhlou literaturu o reformě veřejné správy v zemích EU-10 ale vycházím z předpokladu, že hledání optimálního vyvážení různých kon- 4 Tím nemá být řečeno, že všechny organizace byly transformovány takovýmto způsobem a že prvky byrokracie, popsané mimo jiné Weberem, jsou již zcela překonané. Považuji však za zřejmé, že již nejsou ideálním typem (ve Weberově významu) pro současné organizace a že zavádění principů NPM zcela zásadně proměnilo jak praxi, tak přemýšlení o veřejném sektoru [viz např. Peters 2001: ]. 5 Pod pojmem země střední a východní Evropy (CEE) mám na mysli tzv. EU-10, tedy nové členské země EU (Bulharsko, Česká republika, Estonsko, Litva, Lotyšsko, Maďarsko, Slovensko, Slovinsko, Polsko a Rumunsko). Analýzy ukazují, že, přes vysokou vnitřní variabilitu, vykazují tyto země z hlediska reforem veřejné správy mnoho společného. Spojuje je nejen geografická blízkost a relativně podobná kultura, ale zejména historická zkušenost (socialistická veřejná správa) a fakt, že všechny zahájily radikální transformaci veřejné správy v podobnou dobu a inspirovaly se podobnými myšlenkami, v té době populárními [např. Randma-Liiv 2008]. Pokud jde o některé příklady, které uvádím pro ilustraci některých teoretických propozicí, ty čerpám výhradně z reality ČR, protože předpokládám, že tento kontext je čtenářům nejbližší, a tedy nejsrozumitelnější. 759\n4 Sociologický časopis / Czech Sociological Review, 2012, Vol. 48, No. 4 tradikcí je v těchto zemích obtížnější než v těch vyspělejších [např. Randma-Liiv 2008]. Je tomu tak proto, že 1) tyto země postrádají silnou a stabilní státní správu s dostatečně kvalifikovanými a motivovanými úředníky [např. Drechsler 2005: 98]; 2) vykazují vysokou a častou změnu politické reprezentace, což vede k nestabilitě a nedostatku času na nalezení optimálního vyvážení. Proto se dá očekávat, že teoreticky popsaná napětí zde budou mít vyšší tendenci projevit se v praxi. Hlavním cílem tohoto článku je přesněji formulovat některá z napětí reforem organizace veřejných služeb v zemích EU-10, ozřejmit jejich hlubší teoretické souvislosti a poukázat na některé nezamýšlené důsledky reforem, pokud tato napětí nejsou zvládnuta. Specificky se zabývám těmi napětími, která se týkají rozdělení zodpovědnosti za realizaci veřejných služeb. Konkrétně jde o napětí, která nastávají, pokud nejsou dobře zvládnuta řešení následujících otázek: Kdo, do jaké míry a z čeho má skládat účty? Komu? S jakými důsledky? Při analýze reforem v organizaci veřejných služeb lze sledovat různé aspekty. Lze se například zaměřit na příčiny těchto reforem, procesy, jak probíhají, anebo na důsledky, ke kterým vedou. Lze se jimi zabývat z hlediska ekonomického (zvýšení či snížení ekonomické efektivnosti), politologického (zvýšení či snížení legitimity těchto institucí či důvěry v ně), manažerského (celková účinnost reforem) nebo sociologického (důsledky pro aktéry těchto reforem a jejich sociální vztahy). Lze na ně také nahlížet optikou různých aktérů (poskytovatelů služeb, uživatelů těchto služeb či těch, kteří jsou za organizaci těchto služeb odpovědní). V této stati se zabývám reformami převážně z hlediska sociologického, tj. zabývám se zejména tím, jaké jsou možné důsledky těchto reforem pro samotné organizace poskytující tyto služby. Právě tento pohled je v literatuře poměrně neobvyklý. Jde o důsledek výše uvedeného opomíjení tématu ze strany sociologie a faktu, že reformy jsou většinou analyzovány z hlediska ekonomického (tedy zejména je sledován aspekt efektivnosti) a manažerského (tedy zejména z hlediska účinnosti pro zlepšení kvality služeb). Kromě volby co a čí perspektivu sledujeme, je potřeba také zvolit z jaké teoretické perspektivy ji budeme nahlížet. V této stati analyzuji změny ve veřejném sektoru z hlediska tzv. akontability (accountability). Akontabilitou se, stručně řečeno, rozumí druh sociálního vztahu mezi dvěma aktéry, ve kterém se jeden aktér (jednotlivec či instituce) zodpovídá za své jednání jinému aktérovi, který má právo toto jednání posuzovat, žádat jeho napravení a případně sankcionovat (přesné vymezení akontability viz dále v textu). Důvodů, proč sleduji právě perspektivu akontability, je několik. Za prvé, akontabilita se bezprostředně váže k cíli tohoto článku, tedy k porozumění důsledkům (nedořešeného) rozdělení zodpovědnosti za realizaci veřejných služeb. Za druhé, zvýšení akontability (zejména ve významu zvýšení zodpovědnosti za výsledky a jasné nastavení povinnosti skládat účty ) bylo jedním z ústředních bodů všech prováděných reforem. Lze tak říci, že nejde dost dobře rozumět současným změnám v organizaci veřejných institucí bez znalosti toho, kde se myšlenka akontability vzala a co se tímto pojmem míní. Za třetí, otázka nastavení zodpovědnosti různých aktérů se prolíná většinou šir- 760\n5 Arnošt Veselý: Institucionalizace neodpovědnosti, efektivity, nebo konformity? ších teoretických konceptů, které se k otázce reforem váží (typicky téma vládnutí governance). Jde tak o průřezové téma, které je využitelné i v kultivaci jiných teoretických přístupů. Za čtvrté, akontabilita, jako koncept založený na analýze sociálních vztahů, se asi nejvíce hodí pro to, na co se zaměřuje tento článek, tedy na důsledky reforem pro každodenní fungování organizací poskytujících veřejné služby. Za páté, podle mnohých autorů [např. Peters 2009: 11] jedním z hlavních problémů zavádění NPM byly právě problémy spojené s akontabilitou. Za šesté, přestože reformy veřejné správy v zemích EU-10 byly podrobeny poměrně rozsáhlým rozborům, žádný z příspěvků, pokud je mi známo, je neanalyzoval z hlediska akontability. 6 Ve stati postupuji následujícím způsobem. Nejprve stručně shrnuji základní teze NPM a reformy v oblasti veřejných služeb v EU. Dále představuji čtyři různé významy pojmu akontabilita, se kterými se lze v odborné literatuře setkat (seřazené dle jejich míry obecnosti). Poté osvětluji pojem akontability v užším slova smyslu (jako sociálního vztahu) a ukazuji, jak se tento termín odlišuje od pojmu odpovědnost. Následně ukazuji, že akontabilita, jako forma sociálního vztahu, může nabývat různých forem, které jsou spojovány s různými cíli a protichůdnými očekáváními. V druhé části článku pak aplikuji teorii akontability na reformy v organizaci veřejného sektoru. Ukazuji přitom, že reformy vedly k nerovnováze, kterou konkretizuji ve formě tří teoretických propozic, určených k empirickému ověření. Hlavní přidaná hodnota článku spočívá v propojení dvou doposud oddělených diskusí: téma proměny organizací veřejných služeb (zejména pod vlivem NPM) je zde propojeno s diskusí o proměně zodpovědnosti (akontability) těchto organizací. Ačkoli by se mohlo zdát, že takové propojení se přímo nabízí, není tomu tak. I v zahraniční literatuře jde o propojení spíše výjimečné, a pokud se již vyskytuje, pak je aplikováno poměrně úzce (zejména na proces tzv. agentifikace). V literatuře EU-10 pak takové propojení chybí zcela. 2. NPM a kořeny reforem v organizaci veřejných služeb v EU-10 Cílem tohoto článku není, a vzhledem ke komplexnosti tématu ani nemůže být, rozbor všech příčin a důsledků reforem veřejné správy [pro vynikající analýzu viz Pollitt, Bouckaert 2004]. Přesto je pro pochopení současných pnutí nezbytné shrnout kořeny těchto reforem. Ty leží v 80. letech 20. století a jsou spojeny se silně pravicovými vládami v USA, Velké Británii i dalších anglosaských státech. 7 V té 6 Výše uvedené argumenty pro koncept akontability by neměly odradit od hledání jiných teoretických přístupů. Je zřejmé, že reformy organizací mohou být úspěšně analyzovány také prostřednictvím jiných teorií, např. teorií vládnutí, teorií demokracie, sítí atd. Vzhledem k zaměření tohoto článku a vnitřní komplexnosti teorie akontability není v této stati již prostor pro rozbor dalších teorií. 7 Ronald Reagan byl prezidentem USA v letech , Margaret Thatcherová předsedkyní vlády Velké Británie v letech\n6 Sociologický časopis / Czech Sociological Review, 2012, Vol. 48, No. 4 době rapidně narůstal pocit, že veřejný sektor je příliš velký a zároveň neefektivní a že neposkytuje služby, které od něj občané očekávají. 8 Zvyšující se deficity veřejných rozpočtů vedly jednak ke škrtům ve veřejném sektoru, jednak k hledání dalších úspor. Současně se snižovala důvěra ve státní instituce a v politických prohlášeních byl veřejný sektor často kritizován jako zdroj mnoha problémů. 9 V reakci na to byl opouštěn tradiční plánovací přístup, typický pro 60. a 70. léta 20. století, ve prospěch tržních principů [Pollitt, Dan 2011]. Zavádění těchto změn do řízení veřejného sektoru dostalo na počátku 90. let označení New Public Management, resp. Reinventing Government (v USA). Z počátku poměrně nesourodý soubor praktik tak získal nejen název, ale byl také systematizován v několika vlivných publikacích [Barzelay 1992; Osborne, Gaebler 1992; Osborne, Plastrik 1999]. Autoři se v těchto pracích vymezili především proti byrokratickému paradigmatu, tedy představě, že organizace veřejného sektoru má být založena na přesně stanovených rolích, hierarchické kontrole shora, vysoké míře regulace a dopředu striktně určenému využívání veřejných prostředků. V souvislosti s tím bylo předchozí wilsonovsko-weberovské paradigma, založené na centralizované správě, hierarchických strukturách a zřetelném oddělení politiky a správy, kritizováno a hledaly se cesty efektivnějšího řízení veřejné správy [Wright, Nemec 2003]. Ačkoli neexistuje shoda, jak přesně NPM vymezit, a různí autoři jej vymezují různě, většina autorů se shodne na tom, že jeho centrální myšlenka spočívá v tom, že stát (government) by měl být efektivnější a účinnější a že nejlepším způsobem, jak těchto cílů dosáhnout, je napodobit principy fungování soukromého sektoru v sektoru veřejném [Peters 2009: 8]. Konkrétně jde o následující praktiky: 1) důraz na výkon a hodnocení organizací (i jednotlivých pracovníků) na základě dosažených výstupů (spíše než hodnocení na základě vstupů a procesů); 2) zvýšení konkurenčního prostředí v poskytování služeb prostřednictvím kontraktování nestátních organizací (neziskových i ziskových); 3) pojímání klienta služeb jako zákazníka a vytváření služeb na základě jeho voleb a preferencí; 4) rozvolnění hierarchických vztahů podřízenosti a nadřízenosti ve veřejné správě a zřizování částečně autonomních organizací či agentur (agencies), většinou spíše malého rozsahu; 5) vytváření veřejných žebříčků kvality jednotlivých poskytovatelů služeb [viz např. Osborne, Gaebler 1992; Mathiasen 1999; Dunleavy et al. 2006; Pollitt, Dan 2011]. Popularita NPM dosáhla vrcholu právě v době počátků transformace EU-10, kdy tyto země hledaly myšlenky a vzory pro své reformy. NPM, podporovaný mezinárodními organizacemi jako Světová banka, Mezinárodní měnový fond i OECD, zapadl dobře do tehdejšího klimatu v těchto zemích a jejich averze k velkému státnímu aparátu [Randma-Liiv 2008]. Přestože zvláště myšlenky pri- 8 Veřejný sektor vzrostl po 2. světové válce z přibližně jedné čtvrtiny až k jedné polovině HDP v 80. letech 20. století [Lane 1997: 2]. 9 Ukázkovým příkladem je hojně citovaný výrok Ronalda Reagana: Government is not a solution to our problem, government is the problem. 762\n7 Arnošt Veselý: Institucionalizace neodpovědnosti, efektivity, nebo konformity? vatizace, decentralizace a kontraktování nestátních organizací a obecně snížení velikosti státního sektoru byly rychle aplikovány v praxi, rozhodně nelze říci, že šlo o nějakou systematickou reformu, založenou na NPM [Ágh 2003]. Jednotlivé, často vzájemně nekompatibilní prvky z různých zahraničních zkušeností byly spíše náhodně a nekriticky kombinovány [Randma-Liiv 2008]. Příčin bylo několik. Za prvé, nikdo (včetně zahraničních odborníků) neměl s takovou zásadní transformací celého systému zkušenosti. Za druhé, lidé implementující tyto reformy měli často velmi omezené informace a nechali se vést spíše ideologií než odbornými poznatky. Za třetí, v zemích EU-10 byla a je vysoká míra politické nestability a častá změna vládnoucích stran [např. Roberts 2008]. Za čtvrté, postkomunistický kontext byl velmi specifický. Principy NPM zde narážely na zcela odlišnou tradici, zejména pak dominantní roli centrální státní správy, a také na tradiční důraz na právo ( legalismus ) a snahu regulovat všechny aktivity organizací prostřednictvím právních norem a metodických pokynů, namísto řízení prostřednictvím příkladů dobré praxe [Bouckaert, Nakrošis, Nemec 2011: 16]. Myšlenky decentralizace a zvýšení autonomie narazily také na vysokou míru nedůvěry ve společnosti jev pro tyto země velmi typický. Výsledkem výše uvedeného střetu myšlenek NPM s realitou EU-10 byl a je zvláštní mix a vrstvení různých principů řízení přes sebe. Ve všech těchto zemích chyběl (a chybí) základní konsensus ohledně řízení organizací a ve všech zemích byly tyto reformy značně nekonzistentní [Verheijen 2003]. Bouckaert  tento stav popsal jako neustálé řešení současných problémů prostřednictvím vytváření problémů nových. Tak například vysoká míra autonomie svěřená organizacím vedla k částečné ztrátě kontroly nad nimi a nedostatečné koordinaci při realizaci nějaké politiky. V reakci na to byly zaváděny systémy interní a externí evaluace (včetně důkladných auditů). To ovšem vedlo k jen dalším problémům, vyžadujícím si další řešení Opět musí být řečeno, že tento jev řešení problémů organizací vytvářením problémů jiných není výjimečný pro EU-10. Lze ovšem argumentovat, že v těchto zemích je tendence ode zdi ke zdi větší. Mnoho autorů zabývajících se reformou veřejné správy v zemích EU se shodne v tom, že aplikace NPM byla problematická zejména proto, že v těchto zemích nebyly položeny základy fungující státní správy. NPM byla snahou zefektivnit praktiky klasické demokratické byrokracie, která sice může být v některých ohledech ne zcela ekonomicky efektivní a flexibilní, zato ovšem poskytuje pokud funguje správně prostředí stability a nestranné a kvalifikované rozhodování zkušených lidí. To ovšem v těchto zemích nikdy nebylo: Teprve až když je institucionalizován tzv. weberiánský způsob správy, má smysl zvažovat cesty, jak od tohoto systému přejít k modernějšímu systému veřejné správy [Peters 2001: 176]. Není tak náhodou, že mnoho autorů ze zemí EU-10 se přihlásilo k tzv. neo-weberiánskému pojetí. To, zjednodušeně řečeno, kombinuje tradiční weberovské prvky (zásadní roli státu, fungující aplikaci správního práva a kultivaci vysoké správní kultury) s neo prvky, jako jsou orientace na požadavky klientů a doplnění reprezentativní demokracie 763\n8 Sociologický časopis / Czech Sociological Review, 2012, Vol. 48, No. 4 prvky konzultace s občany a dalšími formami reprezentace názorů občanů [např. Drechsler 2005; Dunn, Miller 2007]. Jinak řečeno, podle neo-weberiánského pojetí je silná, stabilizovaná a kvalifikovaná státní správa zcela zásadní podmínkou pro úspěšnou aplikaci jakýchkoli opatření NPM, například pro realizaci veřejných zakázek, kontraktování atd. Problémy se zaváděním NPM jsou často vysvětlovány specifickým kontextem CEE, případně obecnou nevhodností celého NPM. Málokdy se přitom zmiňuje fakt, že NPM zdaleka není jednotný a konzistentní směr, ale že sám obsahuje mnohá vnitřní pnutí. Toto lze demonstrovat na jednom z centrálních pojmů reforem NPM akontabilitě (accountability). Přestože snad všichni se shodnou v tom, že zvýšení zodpovědnosti organizací je klíčem všech reforem, autoři se velmi liší v tom, co se touto zodpovědností míní a jak má konkrétně vypadat. Pro pochopení rozpornosti reforem (a jejich důsledků) je tedy zásadní pochopit různá pojetí akontability a kontradikce mezi nimi a porozumět myšlenkovým kořenům, ze kterých vyrůstá. O to se pokusíme v následující části. 3. Vymezení pojmu akontabilita Na úvod je nezbytné vyjasnit si základní pojmy, což je v našem tématu poměrně složitý úkol. Ústředním pojmem v odborné literatuře je zde anglický termín accountability. Problém je, že ačkoli jde o pojem v anglofonní literatuře velmi frekventovaný, ve většině jazyků nejenže nelze najít stejný ekvivalent, ale dokonce lze i obtížně přiblížit přesný význam, který má v angličtině [Barzanò 2009: 190]. Také čeština nemá žádný vhodný ekvivalent pro tento pojem a autoři jej většinou překládají jako odpovědnost [např. Brokl, Mansfeldová, Seidlová 2001]. To je sice hezký český termín, nicméně pojetí accountability vyjadřuje dosti nepřesně a může být dokonce i zavádějící, neboť accountability zpravidla označuje něco jiného než responsibility, což je pojem, který je také překládán jako odpovědnost (viz dále). Vtipně se s terminologií vypořádali překladatelé Slovníku politického myšlení [Scruton 1999: 96], kteří responsibility překládají jako odpovědnost a accountability jako zodpovědnost. 10 Lze se setkat i s dalšími termíny. Například Pospíšilová  ve své stati volí pojem veřejná vykazatelnost, což je přesnější než odpovědnost, ale také neodpovídá plně anglickému pojmu (navíc i z hlediska češtiny jde o pojem poněkud neohrabaný) Někdy se pojmu odpovědnost užívá k označení jednání nebo celé sféry jednání, které tvoří součást něčí povinnosti ( ) V tomto smyslu je odpovědnost opakem zodpovědnosti jakožto povinnosti skládat účty. [Scruton 1999: 96] 11 Je potřeba říci, že problému s překládáním accountability jako odpovědnost si byli dobře vědomi i Brokl, Mansfeldová a Seidlová [2001: 299]: Výraz odpovědnost užíváme s vědomím, že význam termínu accountability se nekryje s obsahem a rozsahem českého pojmu odpovědnost, i s vědomím, že jde o pojem u nás nezavedený, jehož konečné užívání může mít jinou podobu. 764\n9 Arnošt Veselý: Institucionalizace neodpovědnosti, efektivity, nebo konformity? Domnívám se tedy proto, že je vhodné v české odborné literatuře pracovat s pojmem jistě méně libozvučným, ale výstižnějším, a to akontabilita 12. To je také způsob, ke kterému se uchyluje většina odborníků, kteří tento pojem překládají do národních jazyků. Ostatně pojem akontabilita je například v české a slovenské pedagogice používán již od poloviny 90. let 20. století, a to právě jako překlad anglického pojmu accountability [srov. např. Švec 1995: 163 a Průcha 1997: 367]. Zavedením českého termínu ovšem problémy nekončí. I v angličtině se totiž pojem akontabilita užívá až zneužívá v různých významech. Někteří autoři v této souvislosti hovoří o tom, že jde pojem, který připomíná chameleona [Sinclair 1995]. Historicky i sémanticky je pojem accountability blízký pojmu accounting, tedy účetnictví. Podle Dubnicka [Dubnick 2002] lze vysledovat zárodky pojmu již v 11. století, kdy si anglický král Vilém I. Dobyvatel vyžádal od všech svých podřízených předložení účtů (count) toho, co vlastní. V průběhu staletí se ovšem termín accountability začal od pojmu accounting vzdalovat. V současném diskursu tak již akontabilita nemá úzký význam účetnictví a finanční správy, ale jde o skládání účtů v nejširším slova smyslu, tedy zodpovídání se za své činy a jejich důsledky. Během času se ovšem role skoro úplně obrátily: již to nejsou občané, kteří mají skládat účty svému panovníkovi, ale naopak státní a veřejné instituce, které se mají zodpovídat svým občanům. Základem akontability je tedy myšlenka, že v demokratické společnosti by se měl veřejný subjekt vždy zodpovídat za své činy někomu jinému. Od tohoto zodpovídání se pak očekává, že jednak zabrání zneužívání pravomocí, jednak povede k větší efektivitě a kvalitě v poskytovaných veřejných službách. Přibližně od 80. let 20. století se pojem akontabilita stal velmi populárním nejen v odborné literatuře, ale také v reálné veřejné politice. Jak to ovšem bývá, masivní užívání pojmu akontabilita vedlo k znejasnění jeho významu. V současnosti se tak lze setkat s opravdu značně odlišnými užitími tohoto pojmu. Abychom mohli s pojmem akontability smysluplně pracovat, musíme tedy přesněji říci, co pod ním rozumíme, a můžeme tak diskusi v kontextu EU-10 provázat s velmi bohatou a různorodou zahraniční literaturou, která může být při povrchním čtení značně matoucí. V návaznosti na rozsáhlou literaturu je pro naše potřeby možno odlišit čtyři možné významy podle toho, co vše se pod ně zahrnuje. 13 Za prvé, v nejširším slova smyslu se pojem akontabilita užívá jako 12 Zatímco termín akontabilita preferuji v odborných článcích, jako je tento, v širším veřejném diskursu (např. v popularizačních článcích), kde by byl těžko pochopitelný, bude třeba používat srozumitelnější výrazy. Jako vhodné se mi jeví překládat accountability jako povinnost skládat účty. Pokud je třeba jednoslovného pojmu, pak bych dával přednost slovu zodpovědnost před odpovědností. Zodpovědnost má totiž blíže ke slovesu zodpovídat se (které má zase významově velmi blízko ke skládání účtů ). 13 Členění, které zde navrhuji, se jen částečně překrývá s klasifikací Bovense [Bovens 2010]. Ten odlišil akontabilitu jako normativní koncept ( ctnost ) a akontabilitu jako analytický (deskriptivní) koncept (v jeho terminologii ctnost ). Zatímco Bovensova klasifikace je založena na míře normativity, zde navržená klasifikace je založená na extenzi pojmu. Ačkoli existuje souvislost mezi extenzí a normativitou (zpravidla čím obecněji je akontabi- 765\n10 Sociologický časopis / Czech Sociological Review, 2012, Vol. 48, No. 4 zastřešující a dále nikterak nespecifikovaný pojem, často v normativním pojetí (např. v různých strategických dokumentech vlády). V tomto smyslu se akontabilita užívá jako synonymum pro různé žádoucí (leč obecné) politické cíle, jako je dobré vládnutí, transparentnost či demokracie [Bovens 2010: 946]. Za druhé, pojem je někdy užíván v širokém slova smyslu pro různé typy mechanismů (vnějších i vnitřních), prostřednictvím kterých má být kontrolována a zajištěna kvalita veřejných institucí a jejichž prostřednictvím se veřejné instituce stávají vstřícné k požadavkům veřejnosti (těmito mechanismy mohou být trh, transparentnost, důvěra atd.). První i druhé pojetí trpí přílišnou obecností a mnohoznačností. Za třetí, pojem akontability je užíván v užším významu, a to jako druh sociálního vztahu dvou aktérů, ve kterém se jeden aktér (subjekt) zodpovídá jinému aktérovi. Toto pojetí, které se jeví z hlediska rozvoje teorie jako nejnosnější (a zároveň empiricky sledovatelné), je v současnosti asi nejvíce propracovávané. Jde zároveň o pojetí, které má nejblíže k sociologii, a například Bovens [2006: 9] ho přímo označuje za sociologické. Pro úplnost uveďme také čtvrté a nejužší pojetí akontability akontabilita je někdy ztotožněna s konkrétním způsobem, kterým se daný aktér zodpovídá. Zejména v americké literatuře se lze často setkat s akontabilitou ve významu povinnosti školy skládat účty za výsledky svých žáků (většinou v podobě standardizovaných testů). Snad s výjimkou čtvrtého pojetí, najdeme v diskursu EU-10 všechny významy akontability zmíněné výše. Tak například některé strategické (a normativní) dokumenty [jako například Kvalita a odpovědnost; MŠMT 1994] na koncept akontability zjevně odkazují. V této stati se ovšem zaměřujeme na pojetí třetí, které má největší sociologickou relevanci a umožňuje empiricky analyzovat změny ve veřejném sektoru. Využíváme tedy užší a ne-normativní pojetí akontability pro zkoumání proměn organizací. Je však vhodné mít neustále na paměti, že v každodenním diskursu se pojmu akontabilita / odpovědnost často využívá jiným způsobem (jako normativní cíl) a i výzkumník (analytik) by měl mít o těchto užitích povědomí. 4. Akontabilita jako typ sociálního vztahu Asi nejpřesněji vymezil a rozvinul teorii akontability ve významu sociálního vztahu Mark Bovens [2005, 2006, 2007, 2010]. Ten definuje akontabilitu jako vztah mezi aktérem a fórem, ve kterém aktér má povinnost vysvětlovat a zdůvodňovat své jednání, přičemž fórum může klást otázky a posuzovat aktéra, který také může čelit důsledkům [Bovens 2006: 9]. Systém vztahů akontability dle Bovense je zachycen na Obrázku 1. Aktérem může být jak jednotlivec (např. úředník), tak organizace (např. instituce státní správy). Fórem může být prakticky lita pojímána, tím je zároveň pojetí normativnější), nemusí tomu tak být vždy. Například i velmi obecné pojetí akontability, jak je vymezeno ve zprávě Global Accountability Report [Blagescu, Lloyd 2006], může být ne-normativní a empiricky zaměřené. 766\n11 Arnošt Veselý: Institucionalizace neodpovědnosti, efektivity, nebo konformity? Obrázek 1. Systém vztahů akontability Aktér Fórum Informování o jednání Diskuse Posouzení aktéra Důsledky Formální Neformální Zdroj: Bovens [2007: 454]. kdokoli nadřízený úředník, parlament, novinář anebo i virtuálnější entita, jako je veřejnost. Povinnosti aktéra skládat fóru účty mohou být jak formální (např. zpracovat a zveřejnit závěrečné zprávy), tak neformální (např. vystoupit na určitém jednání). Samotné skládání účtů aktéra fóru obsahuje zpravidla tři prvky. Za prvé, aktér musí informovat fórum o svém jednání, zejména poskytnutím různých dat či vysvětlením, proč k nějaké události došlo (např. v případě dopravního neštěstí). Za druhé, fórum může klást otázky ohledně adekvátnosti poskytnutých informací a legitimnosti jednání aktéra. Za třetí, fórum může aktéra posuzovat např. (ne)schválením jeho zprávy, kritikou zvolené politiky anebo veřejným odsouzením daného jednání. S posuzováním souvisí i poslední definiční znak akontability, a to možnost fóra uvalit na aktéra sankce. Podle Bovense nezávazné poskytování informací aktéra ještě nezakládá vztah akontability. Ten vzniká právě až s možností udělení nějaké formy sankce. Protože ale pojem sankce příliš implikuje právní pohled, dává Bovens přednost obecnější podmínce, a to, že aktér čelí důsledkům. Tyto důsledky mohou být vysoce formalizované, s oporou v právním řádu (např. pokuty, disciplinární opatření), ale mohou být také implicitní nebo neformální (například již samotná neformální povinnost poskytnout informaci v televizi). Platí přitom, že fórum a ti, kdo mohou udělovat sankce, jsou dvě různé instituce. Přestože definice akontability ostatních autorů se v některých detailech liší, většina autorů se s Bovensem shoduje v tom, že pro vztah akontability jsou charakteristické tři základní definiční rysy [Mulgan 2000: 555]: 1) skládání účtů je externí, tedy osoba instituce či instituce se zodpovídá někomu dalšímu než jen 767\n12 Sociologický časopis / Czech Sociological Review, 2012, Vol. 48, No. 4 sama sobě; 2) obsahuje interakci, kdy jeden se dotazuje a vyžaduje si vysvětlení, zatímco druhý je povinen tyto dotazy zodpovídat; 3) ten, kdo se dotazuje, má právo udělovat sankce Akontabilita versus odpovědnost Obsah pojmu akontability vynikne, pokud ho srovnáme s pojmem odpovědnost (responsibility). Ačkoli jsou tyto pojmy někdy považovány za synonyma (případně je jeden či druhý pojem považován za obecnější), v teorii akontability jsou tyto pojmy dávány do vzájemné souvislosti. 15 Stručně řečeno, zatímco akontabilitou se rozumí systémy externího ovlivňování jednání, odpovědností se rozumí interní regulace jednání prostřednictvím zvnitřnělých hodnot a přesvědčení. Akontabilita a odpovědnost jsou tedy dva různé mechanismy regulace jednání. Mezi akontabilitou a odpovědností existuje jistá forma napětí. Čím více spoléháme na akontabilitu (tedy mechanismus externí regulace), tím více podkopáváme vnitřní odpovědnost, založenou na samostatném úsudku. Naopak pokud se chceme více spoléhat na vnitřní odpovědnost, nutně musíme uvolnit mechanismy externí regulace. Akontabilita může vést až k rezignaci na vlastní přemýšlení a tupé podřízení se požadavkům fóra (v tomto případě většinou nadřízeného). 16 Příliš mnoho akontability tak může vést k tomu, co bychom mohli označit jako institucionalizaci konformity. Pokud je důraz na externí zodpovídání se příliš velký, mohou lidé začít ztrácet pocit vnitřní odpovědnosti za své jednání. Primárním motivem jednání zde pak přestává být sledování hlavního poslání profese (vymýšlet nové věci, pomáhat druhým, léčit atd.), ale dostávání nárokům těch, kteří jednání aktérů posuzují, a snaha být konformní s jejich očekáváními, ať už jsou jakákoli. Tak sociální pracovnice může dbát více na shodu s doslovným výkladem metodiky své práce, než by přemýšlela, jaká je její odpovědnost vyplývající z poslání její práce. Vědec se může zabývat spíše tím, jak dostatečně publikovat a vykazovat, než jak skutečně přispět vytvářením nových nápadů, atd. Mnoho činností, kterou od pracovníků ve veřejném sektoru očekáváme, má nerutinní a kreativní povahu a výsledky činnosti lze pozorovat až s jistým odstupem. Proto je tak důležitá vnitřní odpovědnost a důvěra v ni: Když lze 14 Je dobré poznamenat, že ne všichni akceptují Bovensovy termíny aktér a fórum. Pollitt [2003: 89] například zavedl pojmy zúčtovaný (accountor, v terminologii Bovense odpovídá aktérovi) a účtující (accountee, odpovídá pojmu fórum ). 15 Dokonce i v případě, že je užit pouze jeden termín, například odpovědnost, mnoho autorů odlišuje dva aspekty této odpovědnosti [např. Mosher 1968]: objektivní odpovědnost a subjektivní odpovědnost. 16 V sociologii je tento jev dobře znám díky práci Hannah Arendtové  nebo Stanleyho Milgrama . Jak v této souvislosti trefně poznamenal C. P. Snow: mnohem více odporných zločinů v historii bylo spácháno ve jménu poslušnosti než ve jménu rebelie [citováno ve Frankel 1962]. 768\n13 Arnošt Veselý: Institucionalizace neodpovědnosti, efektivity, nebo konformity? lidem důvěřovat, že jednají odpovědně, je potřeba méně pravidel, monitorování nemusí být tak těsné a potřeba sankcí vznikne jen zřídka [deleon 2007: 270]. Někteří tedy argumentují, že akontabilita jako externí forma regulace jednání je vhodná pro zabránění tomu, aby došlo ke zneužití moci nebo plýtvání veřejnými prostředky, ale již podstatně méně užitečná pro dosahování skvělých výsledků: Akontabilita je druh kontroly kvality. Vyhneme se tomu, co je skutečně špatné, ale musíme se vzdát toho, co je skutečně dobré [Lucas 1976: 84, cit. podle Gregory 2003: 558]. Podle některých autorů tak prostřednictvím akontability (např. hygienické kontroly, kontroly dodržování podmínek bezpečnosti práce, různé formy výkazů atd.) můžeme poměrně efektivně zabraňovat různým neštěstím a jednorázovým událostem, ale jen málo ovlivnit kvalitu tak důležitých procesů, jako je léčba pacientů, vzdělávání, výchova nebo výzkum. 17 Na straně druhé, spoléhat se pouze na odpovědnost by bylo jistě velmi naivní. I ve společnostech s vysokou úrovní morálky a důvěry se totiž vždy najdou aktéři, kteří jsou s to svého postavení zneužít a tak postupně podkopat právě onu etickou stránku odpovědnost a důvěru. Akontabilita tak nejen s odpovědností soupeří, ale také ji pozitivně podmiňuje. V každé společnosti se tak ve veřejné sféře kombinují mechanismy akontability a odpovědnosti a hledá se optimální rovnováha mezi nimi. 6. Klasifikace akontability Akontabilitu v užším smyslu jsme vymezili jako druh sociálního vztahu mezi dvěma aktéry, ve kterém se jeden aktér zodpovídá za své jednání jinému aktérovi (fóru), který má právo toto jednání posuzovat, žádat jeho napravení a případně sankcionovat. V každém typu lidské společnosti existovala nějaká forma sociálních vztahů, kterou lze označit za akontabilitu ve výše uvedeném užším smyslu (např. poddaní se zodpovídali feudálům, feudálové panovníkovi atd.). Pro moderní společnost je ovšem typická mnohost a spletitost akontability. Její různé formy se navzájem překrývají a vytvářejí složitou síť vztahů. Každý jednotlivec (i instituce) je zpravidla zároveň jak několikanásobným aktérem, tak fórem. Proto je nezbytné tyto různé formy akontability nějak utřídit. Klasifikaci akontability můžeme provést na základě různých dimenzí (viz Tabulku 1). První otázkou je, kdo se má zodpovídat a skládat účty. V literatuře se setkáme především s těmito aktéry: státní správou a samosprávou [např. Bovens 2006], institucemi veřejného sektoru, jako jsou nemocnice, školy atd. [např. Mattei 2009], politickými stranami a politiky [např. Strom 2000; Schmitter 2004], neziskovými a občanskými organizacemi [např. Goodin 2003] a tržními subjekty [např. Valor 2005]. 18 Druhou otázkou je, komu daný aktér skládá účty (tedy, 17 Jak trefně podotýká Gregory : mnohem více víme o tom, jak zabránit vězňům v útě ku, než o tom, jak snížit míru jejich recidivy; mnohem více o tom, jak vyplácet sociální dávky, než o tom, jak předcházet zneužívání dětí. 18 Věc se dále komplikuje tím, že někdy není jednoduché říci, kdo přesně je daným akté- 769\n14 Sociologický časopis / Czech Sociological Review, 2012, Vol. 48, No. 4 Tabulka 1. Dimenze pro typologii akontability Aktér kdo je aktérem, který se má zodpovídat Fórum kdo se komu odpovídá Vztah mezi aktérem a fórem Obsah akontability (za co se aktér zodpovídá) Zdroj: autor, inspirováno prací Bovense . Státní správa a samospráva Instituce veřejného sektoru Neziskové organizace Tržní (ziskové) organizace Politici a politické strany Soudy Veřejná správa Profesní asociace Vertikální Diagonální Horizontální Vstupy Procesy Výstupy Efekty kdo je fórem). Pokud jde o instituce ve veřejné správě, ty se zodpovídají zejména zvoleným politikům, jiným orgánům veřejné správy (např. institucím s různým auditorskými či inspektorskými pravomocemi), svým kolegům z dané profese a různým zájmovým skupinám. Třetí otázkou je, jaký je vztah mezi aktérem a fórem. Vertikální akontabilitou se označuje vztah, kdy fórum má skutečnou formální moc nad aktérem. Jde tedy o vztah podřízenosti a nadřízenosti (např. vedoucí odboru ministerstva se zodpovídá ministrovi). Oproti tomu horizontální akontabilita existuje mezi dvěma formálně rovnými organizacemi (jednotlivci), kdy se aktér dobrovolně zodpovídá danému fóru na základě pociťovaného závazku vůči němu (např. ministerstvo některé zájmové organizaci). 19 V realitě jsme ovšem stále častěji svědky tzv. diagonální akontability [Bovens 2006: 21], což je jakási střední forma mezi vertikální a horizontální. Jde o situaci, kdy veřejná instituce skládá účty některem: zdali jednotlivec, určitá skupina v dané v instituci, anebo organizace jako celek. Zvláště pro externí pozorovatele je často takřka nemožné určit, kdo je zodpovědný za určité jednání (nebo jeho důsledky) a měl by za ně nést důsledky. Tento problém byl označen jako problém mnoha rukou [Thompson 1980]. 19 Stále ovšem platí, že abychom tento vztah mohli označit za akontabilitu, musí zde být možnost pro fórum jednat tak, aby to mělo pro aktéra nějaké důsledky. 770\n15 Arnošt Veselý: Institucionalizace neodpovědnosti, efektivity, nebo konformity? ré jiné veřejné instituci, která sice není v přímé hierarchické pozici vůči danému aktérovi (tj. není mu nadřízená), zároveň je ovšem od jiné instituce (např. vlády či parlamentu) vybavena pravomocí kontrolovat či supervizovat daného aktéra. Konečně čtvrtou otázkou je, za co skládá aktér účty a na základě čeho je posuzován. Teoreticky vzato může být jednání každého aktéra posuzováno z mnoha různých hledisek. Často se přitom rozlišuje posouzení na základě vstupů, procesů, výstupů a efektů. Tak například ředitel školy může být posuzován na základě toho, zda zajistil pro školu dostatek kvalitních učebních pomůcek či zdali jsou ve škole splněny všechny bezpečnostní a hygienické normy ( vstupy ), jak kvalitní je výuka ( procesy ), jaké jsou výsledky žáků ( výstupy ) a jak si vedou žáci ve svém dalším životě, např. kolik jich je nezaměstnaných ( efekty ). Přitom platí, že různé typy fóra zpravidla posuzují jiný aspekt jednání. Tak například školní inspekce většinou posuzují jen zákonnost jednání a plnění předem daných norem a metodik; učitelé a ředitelé z jiných škol pak to, zdali se učí podle efektivních pedagogických metod, zatímco zřizovatele a rodiče pak zase zajímají výsledky žáků. Konečně ministerstvo se zajímá, mimo jiné, i o efekty vzdělávání (tj. kolik produkuje škola nezaměstnaných atd.). 7. Konfliktní funkce akontability veřejných institucí a režim akontability Až doposud jsme se věnovali vymezení akontability a její klasifikaci, avšak to, proč vztahy akontability vlastně ve společnosti vznikají, jsme pouze naznačili. Jakou roli a funkci tedy akontabilita v moderní společnosti plní? Zde se dostáváme k jednomu z problémů teorie i praxe akontability, a totiž k faktu, že je spojována s různými cíli. To mimo jiné souvisí i s roztříštěností literatury: zatímco v tradiční správní vědě je spojována především s kontrolou, v politické vědě s dělbou moci a existencí brzd a rovnováhy (checks and balances), v současné literatuře z oblasti managementu je pak spojena s efektivním plněním veřejných služeb a procesem učení se. Podívejme se tedy na tři základní funkce a očekávání spojené s existencí akontability podrobněji. Za prvé, akontabilita má funkci kontrolní: fórum kontroluje aktéry, kterým byla svěřena moc anebo veřejné prostředky. 20 Účelem je zabránit zneužití pravomoci či veřejných prostředků. V demokracii přitom platí, že jde o řetězec delegace moci (a s tím spojené akontability). V parlamentních demokraciích například vypadá tento řetězec, zjednodušeně řečeno, takto [Strom 2000: 269]: voliči parlament vláda ministr ředitelé odborů ministerstva úředníci voliči. V tomto řetězci je každý (s výjimkou voličů) alespoň jednou aktérem a jednou fórem: každý se musí někomu zodpovídat. Akontabilita je tedy extrémně důležitá z hlediska teorie demokracie i práva tím, že umožňuje demokratickým způso- 20 To, že akontabilita může mít funkci kontrolní, neznamená, že pojmy kontroly a akontability lze směšovat [viz např. Mulgan 2000]. 771\n16 Sociologický časopis / Czech Sociological Review, 2012, Vol. 48, No. 4 bem korigovat všechny zastánce veřejných úřadů, a to včetně politiků. 21 Pochopitelně, že realita je podstatně složitější a v praxi existuje mnoho specializovaných institucí, které mají kontrolní funkce a vytvářejí tak specifické formy akontability (např. parlamentní komise, kontrolní úřady, inspektoráty atd.). Jak už jsme uvedli výše, akontabilita v NPM ovšem není spojována s kontrolou, ale s efektivitou. Jinak řečeno, podle jiného pojetí akontability je skládání účtů důležité pro zajištění kvality poskytovaných veřejných služeb a zvýšení výkonnosti (performance) aktéra. I zde jde o způsob korigování jednání aktéra prostřednictvím fóra, nicméně v tomto případě nemá tato korekce podobu shody s předem definovanými procedurálními pravidly, ale sleduje se, zda a do jaké míry jsou naplněny stanovené výkonové cíle. Zatímco první dvě funkce jsou zaměřeny na hledání viníka (blaming) a mají negativní konotaci, třetí funkce je pozitivní: podpora individuálního a institucionálního učení a neustálého zlepšování [Aucoin, Heintzman 2000]. Podle tohoto pojetí je akontabilita spojena s komunikací s aktérem a s diskusí o jeho jednání. Přitom se předpokládá, že, pokud má být manažer efektivní, nutně musí podstupovat riziko a činit některé chyby. Toto pojetí akontability je lákavé. Nicméně je potřeba připomenout, že pokud se tento vztah mění čistě na komunikační a informační, přestává být z definice vztahem akontability. Někteří autoři přidávají další očekávaní spojené s akontabilitou. Bovens  např. ukazuje, že akontabilita zprostředkovaně vede ke zvýšení legitimity celého systému vládnutí. Podle jiných je zase hodnotou sama o sobě. Co je ovšem z hlediska této stati důležitější, je fakt, že mezi různými cíli akontability existuje napětí, které se naplno projevilo při reformách organizací veřejného sektoru. Zároveň je ovšem zřejmé, že všechny výše uvedené funkce jsou legitimní a státy se zpravidla snaží rozvíjet všechny tři. Výsledkem je, že v každé společnosti existuje pestrá síť vztahů zodpovědnosti, kterou někteří autoři [např. Bovens 2006] označují jako režim akontability. Jde o více či méně koherentní komplexní uspořádání různých forem a typů akontability uvnitř daného systému. Různé podoby se totiž navzájem doplňují, vyvažují, anebo naopak podrývají jedna druhou. Všechny státy tak hledají optimální mix různých forem akontability, přičemž k vychýlení na nějakou stranu dochází velmi snadno. 8. Myšlenky NPM a akontabilita v zemích EU-10 Akontabilita hrála v NPM důležitou roli. Šlo ovšem většinou o dosti zúžené pojetí akontability, a to jak z hlediska toho, kdo se má zodpovídat, tak z hlediska toho, za co a jakým způsobem. Propagátoři NPM zdůrazňovali zejména zodpovědnost organizací vůči svým klientům za výsledky svých aktivit, a to na úkor jiných funk- 21 Tento aspekt má pochopitelně hluboké myšlenkové kořeny již v práci Rousseaua, Lockea, Montesquieho a Webera [viz také March, Olsen 1995; Mulgan 2003]. 772\n17 Arnošt Veselý: Institucionalizace neodpovědnosti, efektivity, nebo konformity? cí akontability, zejména kontrolní: Jestliže eliminace korupce je mnohem nákladnější, než kolik se tím ušetří, stojí to vůbec za to? Je v pořádku, že tím, jak zcela zamezíme korupci, zcela zamezíme také kvalitnímu výkonu? [Osborne, Gaebler 1992: 137] Dalším důležitým faktem je, že NPM se zaměřoval zejména na akontabilitu organizací, které veřejné služby přímo zajišťují (tedy poskytují vzdělávací, zdravotní, sociální a další služby). Mnohem menší (v mnohých případech pak žádnou) pozornost věnoval akontabilitě těch, kteří mají na starost zorganizování systému těchto služeb tedy zejména politikům a centrální státní správě. NPM byl reakcí zejména na nedostatečně a neefektivně fungující veřejné služby ve vyspělých a stabilních demokraciích. Základním terčem kritiky byla byrokracie, nikoli obecnější principy vládnutí (governance) v dané společnosti. O nich se implicitně uvažovalo jako o daných a v zásadě fungujících. Jinak řečeno, reformy na základě NPM byly prezentovány jako čistě technické a manažerské, nezávislé na politickém kontextu a nevyžadující si pro svoji implementaci další podmínky. 22 Jak jsme viděli, kontext postkomunistických zemí byl v době zavádění NPM evidentně zcela jiný než v zemích, kde myšlenky NPM vznikaly. Ne že by i v zemích EU-10 nebyl problém s efektivitou veřejných služeb, ještě větším problémem ale bylo nastavení funkčních tradičních forem akontability. Není náhodou, že ačkoli s pojmem akontabilita (většinou překládaným jako odpovědnost nebo zodpovědnost) pracovalo i v zemích EU-10 mnoho sociologů, politologů a ekonomů, tento termín byl (a je) zpravidla aplikován podstatně šířeji a na trochu jiné jevy. Tak například již před deseti lety se akontabilitou zabýval Jiří Kabele v souvislosti s důležitostí vymezení vztahů odpovědnosti a vzájemné kontroly mezi jednotlivými aktéry v občanské společnosti: Česká společnost se ocitá na osudovém rozcestí; může se vydat cestami, které zaručují institucionalizaci odpovědnosti, anebo dopustíme, či dokonce se budeme nějak přiživovat na cestách neodpovědnosti. ( ) můžeme si také říci, kdy dochází k institucionalizované neodpovědnosti: jestliže osoby či organizované skupiny osob individuálních a kolektivních (právnických) nemusejí nést odpovědnost za své svobodné působení i činy a nejedná se jen o ad hoc záležitost. Naopak, jde tu o stav stvrzovaný institucemi, tj. založený přímo v psaných či nepsaných pravidlech hry anebo v nahromaděných důsledcích užívání třeba i správných pravidel hry [Kabele 2001: 63, 64]. Kabele upozorňoval především na nezbytnost správného nastavení vztahů mezi institucemi všech typů (soukromých i veřejných), kdy si žádná z organizací nemůže dovolit jednat společensky nezodpovědně. 23 Ve stejné době se tématu akontability věnovala na stránkách tohoto časopisu i stať Brokla, Mansfeldové a Seidlové [Brokl, Mansfeldová, Seidlová 2001]. Těm posloužila 22 Pro korektnost je třeba říci, že u některých autorů lze nalézt zmínky o nezbytnosti širší změny, mají-li být reformy účinné. Například Osborne a Gaebler [1992: 137] v krátkosti zmiňují také nezbytnost zmocnění občanů prostřednictvím participativní demokracie. 23 Stať Kabeleho je součástí publikace Institucionalizace (ne)odpovědnosti: Globální svět, evropská integrace a české zájmy [Kabele, Mlčoch 2001], která je výsledkem stejnojmenné konference pořádané v roce V publikaci jsou tak i další zajímavé příspěvky na dané téma. 773\nPaedDr. Jaroslav Müllner, Ph.D. Praha\nPaedDr. Jaroslav Müllner, Ph.D. Praha 22. 4. 2016 1) Evaluace měří účinnost, efektivitu a citlivost programů, produkuje srovnávání založené na této účinnosti a používá dosažené informace pro hledání politických\nKoncepty dobrého vládnutí. Good Governance. Osnova\nKoncepty dobrého vládnutí Lukáš Wagenknecht Good Osnova Standardy a mezinárodní dobrá praxe Hlavní nástroj Good Koncepty dobrého vládnutí 2 1 Dobré vládnutí a dobrá správa Reakce na špatné vládnutí Koncepty\nManagement ve VS. Využití manažerských metod ve VS\nManagement ve VS Využití manažerských metod ve VS Shrnutí znalostí Kombinace práce a technických prostředků tak, aby se dosáhlo cíle organizace co nejlepším způsobem Kolektivní lidská činnost snažící se\nSociální skupiny. Sociální kategorie a sociální agregáty. Sociální skupiny. Socializace ze sociologického hlediska. Hodnoty a normy.\nSociální skupiny Sociální kategorie a sociální agregáty. Sociální skupiny. Socializace ze sociologického hlediska. Hodnoty a normy. PSS9új 1 Sociální kategorie seskupení většího počtu osob, které mají\nVEŘEJNÉ POLITIKY 2. Veřejná správa a veřejná politika\n1 VEŘEJNÉ POLITIKY 2 Veřejná správa a veřejná politika STÁT, VEŘEJNÁ SPRÁVA Různé pohledy na stát, pojetí státu, VS Výklad a chápání se liší: právo, sociologie, historické vědy, teorie byrokracie, politické\nVÝBOR PRO AUDIT, POROVNÁNÍ JEHO ROLÍ V ČR, EU A USA. 1\nVÝBOR PRO AUDIT, POROVNÁNÍ JEHO ROLÍ V ČR, EU A USA. 1 Audit Committee, it s role in the Czech Republic, EU and USA. Vladimír Králíček Úvod V posledním době se relativně často setkáváme s pojmem výbor\nZákladní pojmy politologie\nZákladní pojmy politologie 10.3.2011 Politika Společenský nástroj k: Vytváření Ochraně Změně obecně platných pravidel Vše co se týká státu (Platí i dnes??) Studium zabývající se vládnutím Umění vládnou\nEvaluace na rozcestí trendy a praxe. Evaluace vs. interní audit. Lukáš Kačena Ernst & Young\nEvaluace na rozcestí trendy a praxe Evaluace vs. interní audit Lukáš Kačena Ernst & Young Cílem příspěvku je: představit cíle a nástroje interního auditu porovnat cíle a nástroje evaluace a interního auditu\nJak přimět politiky, aby sloužili veřejnosti?\nJak přimět politiky, aby sloužili veřejnosti? Konference Dobrá správa pro všechny? Evropské hnutí v České republice, Praha 24. září 2014 Prof. Martin POTŮČEK Centrum pro sociální a ekonomické strategie\nVEŘEJNÉ POLITIKY ÚVOD DO STUDIA ÚVOD VYMEZENÍ VYMEZEN ZÁKLADNÍCH\nVEŘEJNÉ POLITIKY ÚVOD DO STUDIA VYMEZENÍ ZÁKLADNÍCH POJMŮ TEMATICKÉ OKRUHY STUDIA Veřejná politika vymezení oblastí zájmu studia Hodnotové zakotvení veřejných politik Veřejný zájem Proces identifikace,\nI společnost potřebuje inovovat\nI společnost potřebuje inovovat Prof. PhDr. Martin Potůček, CSc. MSc., Centrum pro sociální a ekonomické strategie FSV UK (http://www.martinpotucek.cz) Manažerská konference Flexibilní a inovativní firma\nKonference 5 let reformy účetnictví státu IPSAS a/vs. EPSAS doc. Ing. Vladimír Zelenka, Ph.D. International Public Sector Accounting Standards (IPSAS) 1 IPSAS (International Public Sector Accounting Standards)\nAplikovaný sociologický výzkum: případ rozhodování o hlubinném uložišti jaderného odpadu\nAplikovaný sociologický výzkum: případ rozhodování o hlubinném uložišti jaderného odpadu Martin Ďurďovič Sociologické rozhledy, rozvahy, rozpravy Olomouc, KSA FF UP, 19. 10. 2016 Problémová situace: technické\nMetodika diverzity a slaďování pracovního a soukromého života na pracovišti\nMetodika diverzity a slaďování pracovního a soukromého života na pracovišti Závěrečný workshop Praha, 16. června 2015 (TA ČR č. projektu TD020134) Sociologický ústav AV ČR, v.v.i. Projekt: Metodika řízení\nPřípadová studie Služby ve výuce a v praxi na TUL\nPřípadová studie Služby ve výuce a v praxi na TUL doc. Ing. Jan Skrbek, Dr. e-mail: Jan.Skrbek@tul.cz Pracovní seminář na téma SSME (služby věda, správa a realizace) 18.3.2010 Pracovní seminář na téma\nCelokrajské strategické řízení příspěvkových organizací, návrh pravidel rady kraje\nCelokrajské strategické řízení příspěvkových organizací, návrh pravidel rady kraje Zdeněk Kadlec, ředitel Krajského úřadu Kraje Vysočina Komplexní, konečná odpovědnost Kdo je nositelem komplexní, konečné\nLidský potenciál české společnosti a veřejná politika\na veřejná politika Slavnostní a pracovní zasedání Vědecké rady Zdravotně sociální fakulty Jihočeské univerzity v Českých Budějovicích 9.10. 2006 Martin Potůček, Karlova Univerzita v Praze a veřejná politika\nNOVÉ TRENDY VE VZDĚLAVÁNÍ VOJENSKÝCH PROFESIONÁLŮ MANAŽERŮ V ARMÁDĚ ČESKÉ REPUBLIKY\nNOVÉ TRENDY VE VZDĚLAVÁNÍ VOJENSKÝCH PROFESIONÁLŮ MANAŽERŮ V ARMÁDĚ ČESKÉ REPUBLIKY New Trends in Education of the Military Professional Managers in the Army of the Czech Republic pplk. Mgr. Janusz Mika,\nVEŘEJNÁ EKONOMIKA 1. Contracting veřejných služeb\n1 VEŘEJNÁ EKONOMIKA 1 Contracting veřejných služeb VEŘEJNÁ EKONOMIKA Analýza struktury fungování a financování veřejného sektoru neziskový sektor vládní, přerozdělovací procesy Racionální, efektivní a\nPONTIS Šumperk o.p.s. Zkušenosti s multikulturní výchovou (MKV) jakožto průřezovým tématem jsou v České republice poměrně krátké. Podoba začlenění MKV do školních vzdělávacích programů se na jednotlivých\n1. PEDAGOGIKA. ( pedagogika jako věda, vymezení, význam, využití, její pojetí ve světě, problémy a specifika; vztah pedagogiky k jiným vědám )\nZpracovaly: Michaela Kovářová, UČO 142994 Darina Haličková, UČO 143008 1. PEDAGOGIKA ( pedagogika jako věda, vymezení, význam, využití, její pojetí ve světě, problémy a specifika; vztah pedagogiky k jiným\nVýuka čtenářských strategií v zahraničí (evropské a zámořské trendy) Ladislava Whitcroft\nVýuka čtenářských strategií v zahraničí (evropské a zámořské trendy) Ladislava Whitcroft Co jsou čtenářské strategie? Záměrné a cílené pokusy čtenáře o kontrolu nad schopností dekódovat text, porozumět\nEKONOMIKA BLOKU SPOLEČENSKÝCH POTŘEB EKONOMIKA VNĚJŠÍ BEZPEČNOSTI\nVEŘEJNÁ EKONOMIKA EKONOMIKA BLOKU SPOLEČENSKÝCH POTŘEB EKONOMIKA VNĚJŠÍ BEZPEČNOSTI Operační program Vzdělávání pro konkurenceschopnost Název projektu: Inovace magisterského studijního programu Fakulty\nKAŽDÝ JSME JINÝ, ALE VŠICHNI ŘÍDÍME ŠKOLSTVÍ. Filip Kuchař\nKAŽDÝ JSME JINÝ, ALE VŠICHNI ŘÍDÍME ŠKOLSTVÍ Filip Kuchař Proč toto téma? Podmětem jeden z výsledků kulatého stolu CŠM z 12.2011 Pedagogický výzkum a pedagogická praxe soulad, antipatie či lhostejnost?\nPodmínky pro naplňování principů 3E při přípravě a zadávání veřejných zakázek v ČR\nNová etapa v zadávání veřejných zakázek revoluce v roce 2016, aneb taky co nového v elektronizaci přezkumu a auditu Podmínky pro naplňování principů 3E při přípravě a zadávání veřejných zakázek v ČR Martin\nAPPOINTED EMPLOYMENT TERMINATION DOMINIK ŽENATÝ\nAPPOINTED EMPLOYMENT TERMINATION DOMINIK ŽENATÝ Faculty of Law, Masaryk University, Czech Republic Abstract in original language Příspěvek pojednává o atypičnosti pracovního poměru založeného jmenováním;\nUrčeno studentům středního vzdělávání s maturitní zkouškou, předmět Marketing a management, okruh Rozhodování\nUrčeno studentům středního vzdělávání s maturitní zkouškou, předmět Marketing a management, okruh Rozhodování Materiál vytvořil: Ing. Karel Průcha Období vytvoření VM: říjen 2013 Klíčová slova: Eisenhowerův\nManagement Kontrola- cvičení\nManagement Kontrola- cvičení Ing. Vlastimil Vala, CSc. Ústav lesnické a dřevařské ekonomiky a politiky Vytvořeno s podporou projektu Průřezová inovace studijních programů Lesnické a dřevařské fakulty MENDELU\nMANAGEMENT VE VEŘEJNÉ SPRÁVĚ Úvodní přednáška. Mgr. Dušan Kučera, Ph.D., MBA\nMANAGEMENT VE VEŘEJNÉ SPRÁVĚ Úvodní přednáška Mgr. Dušan Kučera, Ph.D., MBA ZS 2016/2017 1 MANAGEMENT VE VEŘEJNÉ SPRÁVĚ Cíl kurzu: - nabídnout studentům nový pohled na fungování veřejné správy v ČR. -\n- 1 - ODŮVODNĚNÍ. OBECNÁ ČÁST A) Závěrečná zpráva o hodnocení dopadů regulace podle obecných zásad - RIA 1. Důvod předložení\n- 1 - ODŮVODNĚNÍ OBECNÁ ČÁST A) Závěrečná zpráva o hodnocení dopadů regulace podle obecných zásad - RIA 1. Důvod předložení 1.1. Název: Návrh vyhlášky o zdravotnické dokumentaci Návrh vyhlášky o zdravotnické\nSystémy zdravotní péče\nSystémy zdravotní péče Doc. PhDr. Kateřina Ivanová, Ph.D. Zdravotnické systémy 1 Systémové pojetí 1 Obecná teorie systémů všechny předměty, jevy a procesy reálného světa si lze představit jako systémy:


Tenisový šok: král Djokovič dohrál. Kvitová zahájila hladkou výhrou - iDNES.cz\nOLYMPIJSKÉ SLZY. Novak Djokovič opouští dvorec po překvapivé porážce s Argentinem del Potrem. | foto: Reuters\nSvětová jednička Novak Djokovič neprošel na olympijském turnaji ani přes první kolo. Ve večerním duelu ho senzačně přemohl Juan Martín del Potro z Argentiny po setech 7:6, 7:6. Výborně naopak začala česká naděje Petra Kvitová, která v pohodovém duelu zdolala Maďarku Timeu Babosovou 6:1, 6:2.\nDel Potro už podruhé obral Djokoviče o medailový sen. Minule se mu povedlo zvítězit v souboji o bronz v Londýně, tentokrát srbského favorita vyřadil už v prvním kole po emotivním boji, v němž lépe zvládl oba tiebreaky.\nOběma hráčům po konci duelu vyhrkly do očí slzy. U Djokoviče, neohroženého tenisového krále posledních letech, to byly slzy smutku. Del Potro, který je na žebříčku až na 141. místě, naopak zažíval nečekaný příval radosti.\n„Byla to jedna z nejhorších porážek v kariéře. Jsem smutný a hrozně moc zklamaný, protože olympijské hry považuju za něco speciálního,“ hlesl Djokovič a uznale dodal, že Argentinec byl tentokrát lepším hráčem. „V rozhodujících momentech předvedl fantastický tenis.“\nDel Potro ovšem není žádnou tenisovou neznámou. Býval světovou čtyřkou a má také grandslamový titul z US Open z roku 2009. Jeho kariéru však poznamenalo několik operací zápěstí. Teď potvrdil, že je definitivně zpátky.\nTENISOVÝ ŠOK. Argentinec Del Potro vyřadil tenisového krále Djokoviče.\nAgresivní hrou přehrál světovou jedničku dvakrát v tiebreaku: v prvním 7:4, ve druhém 7:2. U sítě se pak vřele objal se sokem a oba se na kurtu rozplakali.\nDel Potro už před měsícem šokoval ve Wimbledonu, když porazil Švýcara Stana Wawrinky. Tentokrát si připsal ještě lepší skalp. Zápas zakončil symbolicky forhendem, který přibrzdila páska a srbský favorit neměl šanci.\n„Byl to skvělý večer. Vážně jsem nečekal, že bych mohl vyhrát,“ tvrdil jihoamerický tenista.\nDjokovičovi zůstává naděje na olympijskou medaili ještě ve čtyřhře ve čtyřhře, v níž hraje po boku veterána Nenada Zimonjiče. Del Potro se naopak může těšit na úterní singlový souboj s Portugalcem Joaem Sousou.\nRosol slibně začal, ale vypadl\nOlympijský turnaj už skončil pro jediného českého tenistu v pavouku Lukáše Rosola. Navzdory slibnému začátku prohrál v prvním kole s šestnáctým nasazeným Francouzem Benoitem Pairem 6:3, 3:6 a 4:6.\nRosol byl jediným českým mužem v olympijském tenisovém singlu, neboť světová osmička Tomáš Berdych se v Brazílii obával nákazy virem zika a Jiří Veselý krátce před odletem dostal onemocněl angínou.\nLukáš Rosol nepostoupil dál ani v singlu.\nProti Pairemu, 32. hráči žebříčku, nastoupil Rosol se vzájemnou bilancí 2:2, i letos hráli vyrovnaně a oba měli po jednom vítězství.\nRodák z Brna však od druhé sady už nedokázal Pairemu sebrat servis, naopak v druhém i třetím setu vždy jedno podání ztratil a po hodině a 42 minutách pro něj hry skončily.\nKvitová zažila pohodový zápas\nV Riu se zatím daří českým tenistkám. Po Strýcové a Šafářové postoupila do druhého kola také Petra Kvitová, která ve dvou setech smetla Babosovou.\nO postup do osmifinále se nyní utká s bývalou světovou jedničkou Caroline Wozniackou. Dánka, jejíž přípravu převzal po rozchodu s Kvitovou trenér David Kotyza, vyřadila v prvním kole jinou Češku Lucii Hradeckou 6:2, 6:2.\nKvitová vstoupila do utkání s Babosovou, jež hrála minulý týden finále ve Florianópolisu, suverénně a rychle vedla 5:0. Teprve poté udržela Maďarka vlastní servis, zápas už ale nezachránila.\nKvitová zahájila i druhou sadu úspěšným brejkem a přes lehké zaváhání v závěru, kdy využila až třetí mečbol, slavila po 66 minutách suverénní postup (ohlasy Petry Kvitové najdete zde).\nČeská tenistka Babosovou porazila i ve druhém vzájemném utkání, poprvé se utkaly letos na trávě v Eastbourne.\nV Riu naopak skončila Lucie Hradecká, jež se do pavouku dvouhry dostala v Riu na poslední chvíli jako náhradnice.\nS Wozniackou držela krok do poloviny prvního setu, ale pak na favoritku nestačila. Soupeřce dokázala oplatit brejk, své podání pak už ale ve zbytku zápasu udržela jen jednou (rozhovor s Hradeckou zde).\nVe čtyřhře se o senzaci 1. kola postaraly Lucie Šafářová s Barborou Strýcovou, které vyřadily sestry Williamsovy (více o zápase zde).\nPo urputné bitvě vybojoval postup také druhý český pár Andrea Hlaváčková s Lucií Hradeckou, které zdolaly Ukrajinky Savčukovou a Svitolinovou.\nPaire (16-Fr.) - Rosol (ČR) 3:6, 6:3, 6:4\nFerrer (7-Šp.) - Istomin (Uzb.) 6:2, 6:1\nBautista (10-Šp.) - Kuzněcov (Rus.) 6:7 (4:7), 6:2 skreč\nDutra Silva (Braz.) - Fabbiano (It.) 7:6 (7:4), 6:1\nBellucci (Braz.) - Brown (Něm.) 4:6, 5:4 skreč\nA. Murray (2-Brit.) - Troicki (Srb.) 6:3, 6:2\nMüller (Luc.) - Janowicz (Pol.) 5:7, 6:1, 7:6 (12:10)\nNadal (3-Šp.) - Delbonis (Arg.) 6:2, 6:1\nFognini (It.) - Estrella (Dom. rep.) 2:6, 7:6 (7:4), 6:0\nSousa (Portug.) - Haase (Niz.) 6:1, 7:5\nGoffin (8-Belg.) - Groth (Austr.) 6:4, 6:2\nLorenzi (It.) - Lu Yen-hsun (Tchaj-wan) 3:6, 6:3, 6:4\nAlbot (Mold.) - Gabašvili (Rus.) 4:6, 6:4, 6:4\nDel Potro (Arg.) - Djokovič (1-Srb.) 7:6 (7:4), 7:6 (7:2)\nCuevas (11-Urug.) - Basilašvili (Gruz.) 6:3, 6:7 (8:10), 6:3\nKvitová (11-ČR) - Babosová (Maď.) 6:1, 6:2\nWozniacká (Dán.) - Hradecká (ČR) 6:2, 6:2\nS. Willliamsová (1-USA) - Gavrilovová (Austr.) 6:4, 6:2\nKerberová (2-Něm.) - Duqueová (Kol.) 6:3, 7:5\nKuzněcovová (8-Rus.) - Wang Čchiang (Čína) 6:1, 4:6, 6:0\nPuigová (Portor.) - Hercogová (Slovin.) 6:3, 6:2\nDoiová (Jap.) - Švedovová (Kaz.) 6:3, 6:4\nKontaová (10-Brit.) - Vogtová (Licht.) 6:3, 6:1\nStosurová (13-Austr.) - Ostapenková (Lot.) 1:6, 6:3, 6:2\nHibinová (Jap.) - Beguová (Rum.) 6:4, 3:6, 6:3\nMakarovová (Rus.) - Büyükakcayová (Tur.) 3:6, 6:0, 7:6 (8:6)\nGarciaová (Fr.) - Pereiraová (Braz.) 6:1, 6:2\nCornetová (Fr.) - Larssonová (Švéd.) 6:1, 2:6, 6:3\nMuguruzaová (3-Šp.) - Mituová (Rum.) 6:2, 6:2\nSiegemundová (Něm.) - Pironkovová (Bulh.) 1:6, 6:4, 6:2\nTémata: Lukáš Rosol, Juan Martín del Potro, Lucie Hradecká, Barbora Strýcová, David Ferrer, Lucie Šafářová, Roberto Bautista Agut, US Open, Londýn, Radek Štěpánek, Tomáš Berdych, Stan Wawrinka, Český tým na OH 2016, Tenis, Andrea Hlaváčková, David Kotyza, Jiří Veselý\nNež zalehla po slavnostním zahájení her v Riu do postele, odložila Lucie Hradecká mobilní telefon do vedlejší...\nSportovní příběhy o senzačních vítězstvích outsiderů nad jasnými favority se snad nikdy neomrzí. A tak když české...\nNa olympiádě spolu původně ani neměly hrát, nyní slaví velkou brazilskou senzaci. Tenistky Lucie Šafářová s Barborou...\nJak je možné, že tahle holka letos na grandslamech nepřelezla třetí kolo? Proč čeká už skoro rok na turnajový titul a...\nUvízlý ve výtahu volal o pomoc. Pak Del Potro prožil v Riu snovou noc\nNěkdo se možná posmíval, když tenisoví činovníci i přes četné absence hvězd slibovali na olympijském turnaji v...\nTy scénky z olympijských kurtů by se daly sestříhat do povedené grotesky. Ale taky se při nich v přihlížejících...\nDlouho přemítal, jestli se na olympiádu vůbec má vypravit. Nakonec se tenista Lukáš Rosol rozhodl jet, ale výsledkově...\nZprvu jen skromně zaplněný olympijský centrkurt se těšil na velkou bitvu. Bývalá světová jednička Caroline Wozniacká...\nUž nyní je jedním z nejúspěšnějších tenistů historie - a kdo ví, třeba vstoupí do dějin jako ten vůbec nejlepší. Jednu...


Borovou prošly maškary. Průvod měli na starost hasiči - Havlíčkobrodský deník\nBorovou prošly maškary. Průvod měli na starost hasiči\nHavlíčkova Borová: Uplynulá sobota se v Havlíčkově Borové, tak jak v mnoha jiných městech a obcích, nesla v duchu masopustní slávy.\nMaškary v Borové.Foto: Deník/Jakub Janáček\nV obci už je tradicí masopustní průvod masek, který si pro tentokráte vzali na starost zdejší hasiči. Maškary postupem dne prošly celou vesnicí a sebe i ostatní obyvatele Borové dobře pobavily. Nechybělo dobré jídlo ani občas něco „ostřejšího".\nJak vidno, masky byly barevné, veselé a některé i velmi nápadité.


VIDEO: Gorilí samec Richard se v přímém přenosu spářil s Bikirou - iDNES.cz\n2. ledna 2011 11:47, aktualizováno 11:47\n"Chudinka malá, je to prvně v životě a takového publika u toho měla," povzdechla si jedna z diskutujících. Samici Bikiře, která před měsícem přicestovala ze zoologické zahrady v Belfastu, je 15 let a ještě nikdy nebyla březí. "Bylo by fantastické, kdyby se jí to v Praze konečně podařilo," říkají chovatelé z Belfastu.\nRané dětství prožila v gorilí školce, dalších téměř dvanáct let pak společně se samcem Gugasem, kterého pravděpodobně pokládala za sourozence.\n"Jsme příjemně překvapení, že v sobě našli takové zalíbení v tak krátkém čase," komentuje dění v pavilonu ředitel zoo Miroslav Bobek. "Ostatně kvůli tomu k nám přicestovala. Ale nedělejme si falešné naděje. Když čtu komentáře na Facebooku, řekl bych, že mají všichni za hotovou věc, že můžeme hned čekat další miminko. Já bych byl v předpovědích daleko opatrnější," nechce předčasně vzbuzovat naděje.\nNa první pohled by se zdálo, že Richardův čin přivede situaci v gorilí tlupě do normálu a Bikira se stane definitivně členkou rodiny. "Naopak, cítím větší žárlivost hlavně od Kamby, Bikira je pro ni vetřelec a konkurent. Při dalším pokusu o páření je rozehnala a je vidět, že si Bikiru hlídá," připomíná Bobek.\nPodívejte se, jakou rvačkou dopadl druhý pokus o páření.\nŠtědrý den je pro gorily jako každý jiný, proto se spokojily s běžnou dávkou ovoce, zeleniny a větví. I jinak běžel život goril přes Vánoce ve starých kolejích. Snad jen zvýšený zájem návštěvníků během svátků pobavil mláďata, která se snažila přes sklo komunikovat hlavně s dětmi.\nZato hned v pondělí po svátcích si Bikira odnesla další krvavý šrám z ošklivé rvačky, při které se do ní pustila dokonce celá skupina. Ani Richard ji kupodivu nebránil, přestože se hned za pár dní ukázalo (viz obě videa), že v sobě s Bikirou evidentně museli najít zalíbení velmi brzy.\n"Do pondělní rvačky se k našemu překvapení zapojil s plnou vervou dokonce i Richard. Postavil se proti Bikiře, nijak to nevypadalo, že by ji bránil. Ovšem v tom chumlu řvoucích zvířat se jen těžko pozná, o co vlastně jde. Naštěstí to zvenku vypadá mnohem horší, než to nakonec je. Tentokrát ale Bikira měla viditelný kousanec," popsala nenadálý střet vrchní ošetřovatelka lidoopů pražské zoo Denisa Ryšková.\n"Podobné občasné střety musíme v gorilí rodině čekat i další měsíce. Bude trvat asi ještě dlouho, než rodina Bikiru zcela přijme za svého právoplatného člena. Její postavení na okraji může dokonce změnit až toužebně očekávané páření s Richardem a případné narození dalšího mláděte," komentoval situaci Bikiry ještě minulý čtvrtek zoolog Martin Smrček, aniž mohl tušit, že k páření Bikiry s Richardem už se schyluje.\nPodle jeho názoru by nastalá změna mohla hodně zamíchat hierarchií gorilí rodiny, protože samice s mláďaty jsou mnohem respektovanější, než ty bez potomků. Je to logické, protože mláďata jsou budoucností gorilí tlupy a je třeba chránit je i jejich matky.\nAutoři: Marek Burza , Martin Smrček\nTémata: Advent a Vánoce, mateřská škola, zoologická zahrada, Belfast, Březí, Facebook, Miroslav Bobek, Poradna: Žárlivost, Zelenina


Dovolená - Amorův šíp\nPřemýšlíte, kam se svou milovanou, kam se svým milovaným na líbanky? Kam na šťastnou dovolenou? Přinášíme Vám několik osvědčených a vyzkoušených tipů, ze kterých si určitě vyberete. Dopřejte si kvalitní a finančně přijatelnou dovolenou na místech, kde už jiní vyzkoušeli, že jsou to místa svědčící lásce, nastartování vztahu, budování vztahů a štěstí... GARANCE NEJNIŽŠÍCH CEN! Spolehlivé, osvědčené a renomované cestovní kanceláře! Každoročně tisíce spokojených klientů. Exkluzivní ceny na First minute a Last minute.\nHotel Srní**** a Hotel Srní depandance*** (Šumava)\njsou nejlépe vybavené zařízením tohoto typu v dané lokalitě.\nNeváhejte si rezervovat pokoje, čekají na Vás příjemné okamžiky včetně různých akčních balíčků či slevy na rezervaci on-line.\nV základní nabídce služeb jsou wellness pobyty, hotelové ubytování, vzdělávací a prezentační firemní pobyty a individuální i skupinové programy sestavené na přání. Stálou nabídku během roku aktuálně doplňuje o pobyt velikonoční, prázdninový a silvestrovský.\nUnikátní Vodní svět o rozloze 9 150 m2 je největším aquaparkem ve střední Evropě. Je tvořen třemi paláci, v nichž si na své přijde opravdu každý\nŘecko - Hotel Labranda Sandy Beach Resort\nHotelový areál s živou atmosférou se nachází cca 200 m od centra prázdninové vesničky Agios Georgios, kde je možné navštívit tradiční restaurace a bary či nakoupit v místních obchůdcích. Rozlehlý hotelový komplex vhodný nejen pro rodinnou dovolenou nabízí široké sportovní vyžití. Nejbližší nákupní možnosti, restaurace a bary cca 100 m - Autobusová zastávka cca 5 m - Letiště Korfu cca 30 km. Písčitá pláž přímo u hotelu. Pozvolný vstup do moře.\nKanárské ostrovy - Hotel Parque San Antonio\n252 pokojů v 9-ti třípatrových budovách s výtahy, vstupní hala s recepcí, restaurace, bar a minimarket. V příjemné tropické zahradě se nachází sladkovodní bazén (od 1.11. do 30.4. vyhřívaný) s opalovací terasou a barem u bazénu. Lehátka, podložky a slunečníky u bazénu zdarma. Osušky k dispozici. Místní centrum Puerto de la Cruz cca 2 km. Od pondělí do pátku možnost využívat kyvadlové dopravy minibusem do Puerto de la Cruz od hotelu zdarma. Restaurace, bary a nákupní možnosti cca 100 m od hotelu.\nPříjemný hotel s prázdninovou atmosférou nabízí spoustu aktivit jak pro dospělé, tak i pro ty děti. Neváhejte odpočívat u hotelového bazénu či si užít krásnou procházku po pláži nebo do historického městečka Nesebar, které je součástí Seznamu světového kulturního dědictví UNESCO. Historické centrum Nesebar cca 2 km. Nejbližší restaurace, bary a nákupní možnosti cca 50 m. Písčitá pláž je cca 200 m od hotelu. Pozvolný vstup do moře.\nTurecká riviéra - Sea Planet Resort & Spa\nVe venkovním areálu 2 bazény, jeden se skluzavkami. Lehátka, slunečníky a osušky u bazénu zdarma. Aerobic, plážový volejbal, boccia, šipky, fitness, tenis (vybavení a osvětlení za poplatek), stolní tenis, aqua aerobic. Denní animační program a večerní animační program. 1x týdně turecký večer.\nChorvatsko - Gradac Hotel Laguna\nnachází se cca 700 m od centra města Gradac, v nejjižnější části Makarské riviery. Přímo u hotelu krásná dlouhá oblázková, možnost pronájmu lehátek a slunečníků za poplatek, sprchy na pláži a kabinky na převlečení. Pokoj s možností přistýlky, vana/WC, TV/sat, telefon, balkon. All inclusive.\nThajsko - Best Western Bang Tao Beach\npřímo u hotelu se nachází veřejná, písečná pláž. Lehátka, slunečníky na pláži. V zahradě se nachází 3 bazény s opalovací terasou a barem u bazénu. Lehátka a slunečníky u bazénů zdarma. Zdarma: fitness, aerobic, stolní tenis, aqua aerobic, kajaky, pro klienty s all inclusive windsurfing. Denní animační program. za poplatek: biliár, vodní sporty na pláži (nabídka místních poskytovatelů služeb).\nMauricius - Friday Attitude\nHotel se nachází na klidném místě na východním pobřeží ostrova, od letiště vzdálen cca 60 min. jízdy a cca 60 min. od hlavního města Port Louis. Přímo na krásné bílé písečné pláži. Zdarma: bazén vč. bazénu pro děti, šipky, petanque, stolní tenis, plážový volejbal, stolní hry, šnorchlování, loďka s proskleným dnem, WiFi, výlet lodí na ostrov Ile aux Cerfs - za poplatek: kulečník, nedaleké potápěčské středisko, kitesurfing (v Club Mistral v oblasti Anse la Raie), stand-up paddle board (v Club Mistral v oblasti Anse la Raie), katamarány, rybolov, lázeňské centrum, hlídání dětí (na vyžádání), prádelna, vodní sporty na ostrově Ile aux Cerfs - zábava a animace: 5x týdně zábavní večery vč. sega show - další: obchod se suvenýry, směnárna, pronájem aut\nElegantní resort v balijském stylu pro náročnější klientelu! ALL INCLUSIVE resort se zaměřením nejen na spoustu vzrušujících a zajímavých aktivit, ale i na maximální relax v prvotřídním SPA centru! Nusa Dua – Tanjung Benoa, jižní část ostrova, přímo na dlouhé písečné pláži. V blízkosti tradiční rybářská vesnice s obchůdky, cca 10 km od nákupního centra v Kuta a cca 35 km od hlavního města Denpasar. 18ti jamkové golfové hřiště se nachází cca 5 minut od resortu. Vzdálenost od letiště cca 20 minut jízdy.\nChcete vzít partnera na hezkou dovolenou a nemáte momentálně finance?


DokonaláŽena.cz » Kultura : Hrajte o prázdninové čtení od Knihcentrum.cz\npřed 9 měsíci, 08.07.2018 06:00 Michaela Kultura\nHrajte o romantické, prázdninové čtení\nVyhrajte knihu Miluji tě, nenávidím tě od autorky Christina Laurenová\nDva výherci získají žhavou NOVINKU: Miluji tě, nenávidím tě , od autorek bestsellerových\nsérií Božský a Vášnivý.\nPtáme se, kdo knihu přeložil do češtiny?\nJaro je tady a my pro Vás máme super TIP!\nZavlažte svoji pleť s produkty od Ziaja\nZbavte se otoků, vrásek a rozjasněte oči!\nDýňové muffiny s tvarohovým krémem, fíky a skořicí\nJogurtové želé se švestkami a perníkovým kořením\nTo zvíře ve vás.. Objevte novou kolekci, módní trendy a vyhrajte slevu na nákup


Jednoduché internetové hry mají potenciál převálcovat klasickou produkci : Marketing journal\nJednoduché internetové hry mají potenciál převálcovat klasickou produkci\n6. 8. 2010 | IKE\nPokud vydrží, případně se ještě prohloubí, současný trend herního průmyslu, v budoucnu se výrazně ztenčí produkční základna klasických počítačových her. Vyplývá to z prohlášení Bena Cousinse ze studia Electronic Arts.\nPodle něj se v současné době ukázala v plné kráse síla internetových her, zejména v kombinaci se sociálními sítěmi. Jejich boom, nízké náklady na produkci a překvapující výdělky tak mohou valnou část studií přesvědčit o tom, že nemá smysl tvořit drahou hru, která bude mít výkon zisku poměrně nižší.\nPodle Cousinse by se v budoucnu mohly epické tituly stát spíše záležitostí produkce s nízkým vydaným nákladem, která se bude navíc snažit poskytnout jinou přidanou hodnotu, než je samotná hra.\nZměnit by to neměly ani nové konzolové ovladače, jako například Kinect, které jsou také tvořeny spíše pro jednoduchou akci než pro ovládání komplikovaných herních mechanismů. Pozitivně naopak Cousins vnímá nástup 3D technologií, které by mohly v budoucnu tradičním hrám nalít novou krev do žil.


FOTO: Škůdci, plíseň a nepořádek. Tržnice SAPA pod drobnohledem inspektorů neprošla | Společnost | Zprávy | Drbna.cz\nFOTO: Škůdci, plíseň a nepořádek. Tržnice SAPA pod drobnohledem inspektorů neprošla\npondělí, 21. května 2018, 14:35\nInspektoři státní zemědělské a potravinářské inspekce se při nedávné návštěvě tržnice SAPA v Praze nestačili divit. Není něčím neobvyklým, že nachází nedostatky. Při poslední kontrole ale nejspíš nevěřili vlastním očím.\nPři kontrole inspektoři zakázali z důvodu neakceptovatelného hygienického stavu využívat jednu provozovnu. V její prostorách nebyla nouze o škůdce, plíseň a celkový nepořádek.\nDále inspektoři uložili zákaz používat jeden z kontrolovaných automobilů pro přepravu potravin z důvodu nevyhovujícího technického stavu. „Mimořádně neuspokojivá byla hygienická situace v přepravní části vozu a zaplísnění vestavěných chladících zařízení. Obě situace představovaly riziko ohrožující zdraví spotřebitelů a inspektoři zakázali uvádět do oběhu i veškeré potraviny nacházející se v těchto zařízeních,“ shrnul mluvčí inspekce Pavel Kopřiva.\nInspektoři zakázali také použít 34 pytlů mungo klíčků, které provozovatel skladoval při nevyhovujících pokojových teplotách. Podobně dopadlo také zhruba 20 kilogramů citronové trávy, ve které byla plíseň.\nA to není stále vše. V rámci kontroly jedné z restaurací v areálu inspektoři zakázali použití skoro tří metráků masa, včetně krevet. „Potraviny byly bez označení a provozovatel neměl zaveden systém sledovatelnosti,“ uzavřel mluvčí.\nInspekce proto zahájila s provozovatel správní řízení. Za přestupky jim hrozí tučná pokuta.\nŠtítky Praha, SZPI, inspekce, SAPA, tržnice,\npondělí, 21. května 2018, 10:33\nBez vody se neobejde žádná domácnost. Používáme ji každý den, ale často nemáme zcela jasno v tom, za co vlastně platíme – tedy...\nMuž plánoval společné bydlení se ženou z internetu, ukázalo se však, že jde o muže, který ho navíc okradl\nTřiadvacetiletý mladík si přes internet psal s mužem, který se ovšem vydával za ženu. Podvodník z mladíka nakonec vylákal peníze pod různými záminkami.


Bayrou Francii neřekl, zda volit Sarkozyho nebo Royalovou – Novinky.cz\nNeúspěšný kandidát víkendového prvního kola francouzských prezidentských voleb, centrista François Bayrou nepodpořil ve středu na tiskové konferenci v Paříži žádného z kandidátů, kteří se 6. května utkají ve druhém kole. Bayrou tak nedal svým voličům najevo, zda mají volit konzervativce Nicolase Sarkozyho nebo socialistku Ségolene Royalovou.\nNarodil se 25. května 1951 na úpatí Pyrenejí na jihozápadě Francie a nechodil na elitní školy. Namísto toho studoval literaturu a pracoval jako učitel, zatímco po tragické smrti otce pomáhal své matce na farmě.\nDo politiky vstoupil na začátku osmdesátých let a od roku 1986 poslancuje v Paříži. V letech 1993-1997 pracoval jako ministr školství ve vládách pravého středu. Proslul bojem proti analfabetismu. Od roku 1998 je předsedou Svazu pro francouzskou demokracii (UDF).\nDodnes má farmu, chová koně, chlubí se tím, že je jediným kandidátem, který umí podojit krávu či řídit traktor, což mu získává body na venkově. Coby silně věřící katolík se oženil ve dvaceti, má šest dětí a 12 vnoučat. Mezi jeho velké koníčky patří literatura, a to nejen její četba. Napsal několik knih o politice a historii. Bestsellerem se ve Francii stal jeho životopis krále Jindřicha IV., jenž dokázal zemi smířit po vleklých náboženských válkách. Knihy se prodalo 300 000 kusů.\nPrávě Jindřich IV. je pro Bayroua politickým vzorem. Kromě něj se hlásí i k odkazu generála Charlese de Gaulla.\nstředa 25. dubna 2007, 18:34 - PAŘÍŽ\nBayrou, o jehož voliče Sarkozy a zvlášť Royalová vehementně usilují, řekl, že oba tito kandidáti připravují Francii nové zklamání. Sarkozyho kritizoval kvůli jeho koncepci demokracie a sociálních otázek, Royalovou kvůli jejímu hospodářskému programu. Řekl ale, že je ochoten vést dialog s Royalovou, která mu ho nabídla, i se Sarkozym, pokud mu ho nabídne.\nNedělní kolo francouzských prezidentských voleb vyhrál kandidát pravice Nicolas Sarkozy, který získat 31,1 procenta, socialistka Ségolene Royalová získala 25,8 procenta. [celá zpráva] Voleb se účastnilo 85 procent voličů, což je nejvíce za poslední půl stolení.\nPrůzkumy veřejného mínění pro druhé kolo mírně favorizují bývalého ministra vnitra Sarkozyho. Rozložení sil se však může změnit. Všichni kandidáti levice a zelených, kteří se do druhého kola nedostali, už vyslovili podporu Royalové. Klíčový bude ale postoj Bayrouových voličů.\nOba kandidáti rozdělují Francii, Sarkozy se vyslovuje pro tvrdé reformy, které by znamenaly odbourání sociálních výhod. Podle něj by Francouzi měli pracovat tvrději. Rázně chtěl zakročit i proti imigrantům.\nRoyalová naopak zastává socialistické pozice. Sama říká, že chce "reformovat Francii, aniž by ji znásilnila". Svým voličům vzkázala, aby pro ni hlasovali, pokud chtějí triumf hodnot lidskosti nad akciovým trhem".\nSarkozy se naopak snažil zmírnit ostří své protiimigrantské politiky, když řekl: "Vyzývám všechny Francouze bez ohledu na jejich původ, víru a stranu, aby se sjednotili se mnou. Mí drazí spoluvlastenci, chci jediné: sjednotit Francouze okolo nového francouzského snu."\nPodle něj diskuse, zejména televizní, naplánovaná na 2. května, by mohla být "skutečnou debatou idejí".To potvrzuje i Royalová: "Máme jasnou volbu mezi dvěma velmi odlišnými projekty pro společnost."\nBayrou vytvoří novou stranu\nBayrou na středeční tiskové konferenci v Paříži oznámil vytvoření nové strany, která, jak slibuje, bude "hájit veřejný zájem".\nNová formace, která by se měla jmenovat Demokratická strana, nahradí dosavadní Svaz pro francouzskou demokracii (UDF), v jehož čele zatím Bayrou stojí. Bayrou řekl, že Demokratická strana postaví v červnových parlamentních volbách kandidáty po celé Francii.\nFrancouzi půjdou volit nového prezidenta\nPrůzkumy před francouzskými volbami favorizují Sarkozyho\nFrancouzi volí svého prezidenta\nPrezidentem Francie bude Sarkozy nebo Royalová


Železničář | Rok 2021 je Evropským rokem železnice\nŽelezničář / Hlavní zprávy / Rok 2021 je Evropským rokem železnice\n24.2.2021 – autor: PETR SLONEK\nEvropská unie se rozhodla vyhlásit rok 2021 Evropským rokem železnice. Chce tak podpořit využívání vlaků jako bezpečného a udržitelného způsobu cestování. Jedná se o jeden z kroků na podporu ekologicky šetrných druhů dopravy a dosažení klimatické neutrality do roku 2050.\nTento cíl zakotvuje Zelená dohoda pro Evropu. K podpoře železniční dopravy v celé EU je naplánována celá řada aktivit, které mají motivovat a povzbudit jednotlivce i firmy k jejímu většímu využívání. Do akce se zapojí i České dráhy. Doprava nyní tvoří 25 procent emisí skleníkových plynů v EU, železnice se však na tomto čísle podílí pouze 0,4 procenta. Většina vlaků využívá totiž elektřinu a jedná se tak o jediný druh dopravy, který od roku 1990 výrazně snížil své emise. Může tak zastávat významnou roli v udržitelném cestovním ruchu. Rok 2021 je pro politiku EU zásadní z toho důvodu, že jde o první celý rok, kdy budou uplatňována pravidla čtvrtého železničního balíčku.


ENERYDA Úchytka - pochromov - IKEA\nENERYDA Úchytka, pochromované\nENERYDA Úchytka is rated 4.8 out of 5 by 5.\nloc_cs_CZ, sid_ART-60347512, prod, sort_[SortEntry(order=SUBMISSION_TIME, direction=DESCENDING)]\nÚchytky jsou vlastně něco jako třešnička na dortu. Pozvedněte styl u sebe doma dle chuti a osvěžte vzhled dveří a zásuvek, slaďte jej s dalšími částmi vaší domácnosti – nebo je jednoduše vyměňte jen proto, že máte chuť na změnu.\nbarva černá mosazná barva pochromov pochromované\nčerná\tmosazná barva\tpochromované\t/ pochromov\n-Úchytka ENERYDA má tradiční styl a je dostupná v různých tvarech a v těchto barvách: chromovaná, mosazná a černá – takže si můžete vybrat tu, která se k vám domů hodí nejvíce.\nVhodné pro dveře s tloušťkou 16 až 21 cm.\nRated 5 out of 5 by romana2019 from pěkný výrobek jsem si vybrala, jsem spokojená,\nRated 5 out of 5 by Anonymous from Bezpečné i pro děti, neostré hrany. Spokojenost. Už druhý nákup.\nRated 5 out of 5 by Elapradova from uchyt elegantní úchyt, který se perfektně hodí ke dvířkám KROKTORP a je moc příjemný při otevířání skříněk. Další výhoda je, že je černý a není vidět, že je špinavý.\nRated 5 out of 5 by devota from Elegantní, příjemná do ruky.\nRated 4 out of 5 by paja12 from S výrobkem jsem spokojená, splnil očekávání\nÚchytka ENERYDA má tradiční styl a je dostupná v různých tvarech a v těchto barvách: chromovaná, mosazná a černá – takže si můžete vybrat tu, která se k vám domů hodí nejvíce. https://www.ikea.com/cz/cs/images/products/eneryda-uchytka__0754250_PE747839_S4.JPG ENERYDA Úchytka, pochromované https://www.ikea.com/cz/cs/catalog/products/60347512/ 603.475.12 IKEA 149,-/ 2 ks


„Ideální" knihovna se stará o lidi. Je provázaná s životem v dané obci tak, že se pro něj stává nepostradatelnou. „Ideální" knihovna je taková knihovna, které si lidé ani pořádně nevšimnou, protože je pořád na svém místě a vždycky má to, co potřebují.\n(Z knihy „Dewey - Kocour z knihovny, který okouzlil celý svět" od Vicki Myron)\nTito všichni předchůdci současné knihovnice Heleny Vykydalové vytvořili postupně hodnotný knižní fond, s přibližně 5500 výtisky za soustavné podpory minulého a současného vedení obce. Knihovna v průběhu let měnila svá sídla. První knihy si chodili čtenáři vypůjčovat do bývalé školy ( dnešní dům manželů Macháčkových naproti „malé škole"). Pak literatura putovala do „staré školy" pod Kalvárii, dnešní Penzion p. Trojana. Delší dobu sloužila čtenářům maskérna v Domě osvěty naproti zámku.\nAž díky příspěvku EU – SAPART a vedení obce našla knihovna důstojné místo v nově opraveném domě na návsi č. 200, v Centru života a podnikání. Nově zařízené prostředí knihovny s internetovým vybavením ohodnotila komise „Vesnice roku" 15.8.2007 jako nejlepší v Pardubickém kraji. Za odměnu 25 000 Kč byl zakoupen nový antivirový systém, program Windows a kopírka. Tímto oceněním byla naše knihovna nominována do celostátního hodnocení „Základní knihovna roku 2007". V objektivu byl nejen knižní fond, zpracované statistiky, celkový dojem, ale středem zájmu bylo především propojení knihovnické práce s kulturně-veřejnou činností v obci. A tím jaroměřičtí hodně získali, neboť v Centru života a podnikání je Ž I V O.


Studium jazyků k stáru provětrá hlavu - iDNES.cz\n29. září 2006 7:00, aktualizováno 7:00\nSe znalostí cizího jazyka se vám v penzi bude lépe cestovat. Ilustrační foto | foto: Profimedia.cz\nPenzista Josef Peterka z Prahy se každý den učí dvě hodiny francouzsky. "Možná se ptáte, na co to na stará kolena potřebuji," říká s nadsázkou nad učebnicí pro samouky.\nHned si odpovídá. Stále má chuť cestovat, dívat se na francouzské komedie v původním znění nebo si třeba přečíst klasické knihy v jazyce autora.\n"Studium čehokoliv je prospěšné v jakékoliv životní etapě a dvojnásob to platí v těch pozdních," potvrzuje psycholožka Lenka Šíblová.\n"Je dokázáno, že duševní činnost v pokročilejším věku má pozitivní vliv na psychickou i mozkovou kondici," vysvětluje.\nUčení prokrvuje mozek a vědomí, že se dokážete i přes vysoký věk naučit novým věcem, vám dodá chuť do života.\n"Moje kolegyně chodila na kurzy norštiny s osmdesátiletou spolužačkou. Byla zdaleka nejlepší studentkou, protože k výuce přistupovala zodpovědně a s velkou motivací," usmívá se Šíblová.\nNebojte se jazykové školy\nPokud vám nejde jen o procvičování mozkových závitů, ale chcete se naučit rozumět i mluvenému jazyku, neseďte doma nad učebnicí a najděte si jazykový kurz. Ten pro vás bude mít i další výhodu.\nSeznámíte se tam se spoustou nových lidí, se kterými budete mít společné zájmy. Právě možných spolužáků se však někteří senioři obávají.\n"V běžných jazykových kurzech jsou většinou mladí, cílevědomí lidé, chtějí se učit rychle a bývají velmi průbojní," připomíná Ivo Hrubý, majitel brněnské Jazykové školy Hrubý. Proto se rozhodl otevřít speciální jazykové kurzy "pro starší a opatrné".\nV nich se vyučuje pomalejším tempem, s důrazem na základní konverzaci při zájezdech do zahraničí a porozumění cizojazyčným nápisům, které nás stále častěji obklopují. Účastníci jsou starší, ale nejde výhradně o důchodce. Opatrnou výuku jazyků preferují i někteří čtyřicátníci.\n"Zájemci nám někdy telefonovali a ptali se, jak staří jsou lidé ve skupině, do které by měli docházet. Měli obavu, že by se ztrapňovali před mladými," vysvětluje Hrubý, co ho k nápadu vedlo.\nStejně jako v jiných jazykovkách se tyto kurzy otevírají vždy v září. Přihlašovat se můžete přímo ve škole, telefonem nebo mailem ještě v průběhu celého září. Výuka probíhá jednou týdně po dvou hodinách. Za rok zaplatíte necelé tři a půl tisíce.\nJde to také levněji\nJestliže vás jazykové kurzy lákají, ale máte problémy vyjít s nízkou penzí, využijte nabídky veřejných institucí. Základy jazyků vyučují některé knihovny. Není jich však mnoho. Většina z nich dává přednost spíše výuce počítačů nebo historie.\nOtevírá-li však právě vaše městská knihovna jazykové kurzy, zapíšete se do nich už za několik stovek. Když máte štěstí, můžete se učit i zdarma, pokud ve vašem okolí působí vzdělávací nezisková organizace.\nObecně prospěšná společnost Centrum Vysočina z Havlíčkova Brodu pořádá kurzy němčiny pro začátečníky. Lektory jsou studenti středních a vysokých škol, hodiny, které probíhají jednou týdně, jsou zcela zdarma. Centrum své náklady hradí z vlastních prostředků, darů a grantů.\nStarší lidé z univerzitních měst mají nabídku levných kurzů širší. Vysoké školy často nabízejí výuku jazyků v rámci takzvané univerzity třetího věku.\n"Jejím posláním je otevření univerzitních vědomostí seniorům," říká kancléř brněnské Masarykovy univerzity Jiří Nantl. Podmínkou bývá maturita, ne však všude. Nejde o vysokoškolské studium, ale o jednodušší kurzy, které vedou odborníci z univerzity.\nNa Masarykově univerzitě se tento podzim otevírají hodiny němčiny, francouzštiny a angličtiny. Za jeden semestr, tedy pololetí, zaplatíte šest set korun. Zajímavostí je kurz němčiny pro "chronické začátečníky", tedy pro ty, kteří se o studium jazyka už několikrát pokoušeli, ale vždycky zůstali kdesi před branami desáté lekce.\nI když se cizímu jazyku budete učit na univerzitě, neznamená to, že výuka bude méně záživná než v jazykové škole. "Součástí kurzů němčiny byla v minulém roce například exkurze do Vídně," popisuje Jiří Nantl.\nTémata: Havlíčkův Brod, mozek, Studium, Důchod, Důchodci, knihovny, Masarykova univerzita, Maturita , Starobní důchod, Vídeň, Vysočina, Zájezd