Chata Granit ve zkušebním provozu obstála, přivítala téměř stovku návštěvníků – pribram24.cz\nChata Granit ve zkušebním provozu obstála, přivítala téměř stovku návštěvníků\nLed 21, 2022 Chata Granit, Jan Slaba, město Příbram, Zadov\nPŘÍBRAM/ZADOV – Chata je v provozu od 29. 12. 2021, nyní i včetně veškerého vybavení. Rekonstrukce probíhala od května do listopadu 2021, v současné době se plánují nejrůznější akce, navazují nové spolupráce a rozšiřují služby.\nV nejbližších dnech přibydou na webu chatagranit.cz informace o možnostech zimních sportů v okolí, včetně informací o aktuální sněhové pokrývce, počasí, upravenosti běžeckých tras, stavu sjezdovek v blízkosti chaty a jejich cenách. Dále zde bude možné nahlížet na online kamery a sledovat akční nabídky a události v okolí. Intenzivní jednání probíhalo v posledních týdnech s Českou unií sportu. Tato spolupráce znamená pro chatu Granit jednak zviditelnění v nejrůznějších informačních kanálech, ale především také výhody pro její návštěvníky. „Po několikanásobných jednáních jsme pro začátek našim návštěvníkům vyjednali slevové vouchery na skipasy na Zadově, a to ve výši až 15%, v závislosti na délce doby platnosti skipasu,“ doplňuje Hruška. Se skipasem mají návštěvníci možnost využívat jak sjezdovku u Horejšů hned u chaty, tak také areál Kobyla, který se nachází pouhé 3 minuty autem od chaty Granit. Slevy 10 – 20% mají hosté chaty Granit v rámci spolupráce také na služby lyžařské školy SKI ZADOV. „V dalším jednání máme slevy na sezónu jaro – léto. Rádi bychom návštěvníkům poskytli komplexní slevovou knížku na aktivity typu lanový park, koloběžky, návštěvy rozhleden v okolí a další slevy. To vše je nyní v intenzivních přípravách,“ přibližuje další kroky Hruška.\nJan Konvalinka: Máme s ŘSD dohodu ohledně mostu v Husově ulici\nMemorandum o vzájemné spolupráci k obchvatu města podepsáno


BOLA Wheels | Fusion1.cz\nHledat jen v kategorii BOLA\nFUSION > KOLA a PNEUMATIKY > Alu kola > BOLA\nAngličané jsou ve větě tuningu a úprav obecně velkými pány. To, že u nich mohou bez problémů jezdit japonské pravostranky, to je jedná věc, ale že tato země je domovem řady specifických výrobců a prodejců aftermarket obutí, to je věc druhá. Jsme totiž zvyklí na to, že co vyjde z Anglie, je ve většině případů bomba. Jinak to není ani v případě zmíněných firem zabývajících se výrobou aftermarket disků a proto se dnes blíže podíváme na zoubek společnosti BOLA Wheels.\nFirem na výrobu disků je obrovské množství, ale firem, které se zaměřují výhradně na tuningové projekty, těch je o něco méně. Zaměřovat se na tuningové projekty neznamená postovat fotky upravených aut na sociální sítě, případně mít v portfoliu jeden dva tři modely disků určených pro toto „odvětví“ motorismu. Znamená to totiž to, že firma se na sto procent orientuje na tuningové projekty a podřizuje tomu celou filozofii firmy – od samotného portfolia, přes marketing až po různé přidané hodnoty.\nBOLA Wheels je firma pocházející z Velké Británie, jejíž náplní je, jak už z úvodu víš, výroba specifických disků určených pro nejrůznější tuningové a racingové aplikace. Koneckonců, stačí se podívat na jejich portfolio a velmi rychle zjistíš, o čem se tady bavíme. BOLA Wheels nemá stanoven jeden všeobecný design, kterému se věnuje, ale v jejich portfoliu najdeš nejrůznější chuťovky – vícepaprskové designy, široké paprsky, límcové specialitky, různé formy zakřivení paprsků a dokonce si pochutnáš také na plných discích. Designové hranice firma BOLA nezná a proto se v jejich produktovém portfoliu najde jakýkoli tuner a úpravce.\nVelmi důležitou informací v případě produktů BOLA Wheels je fakt, že jejich disky jsou na velmi vysoké úrovni, co se týče designu, ale zejména kvality. Je to hlavně z toho důvodu, že své produkty firma vyrábí jednak litím, ale především flow formingem a kováním. Díky tomu si můžeš být jist, že tvé nové disky vydrží velmi dlouho a nemusíš se tak bát o jejich zničení. Ano, cenově jsou disky BOLA mírně dražší, ale za své peníze dostaneš disky kvalitativně na velmi vysoké úrovni, jejichž design je více než úchvatný. BOLA Wheels jsou vyráběny pro auta s téměř všemi možnými kombinacemi čtyř a pěti děr, přičemž firma specificky klade důraz na projekty s velkými brzdami, pro které jsou jejich disky primárně přizpůsobeny.\n- 17 18 19 20 21\n- 4x100 4x108 4x114,3 4x98 5x100 5x105 5x108 5x110 5x112 5x114,3 5x115 5x118 5x120 5x120,65 5x127 5x130 5x160 5x98\n- 10 10,5 11 7,5 8 8,25 8,5 9 9,5\n- 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63\n- B1 B10 B11 B12 B14 B15 B16 B17 B18 B19 B1R B20 B21 B22 B23 B25 B26 B2R B4 B5 B6 B7 B8R B9 CSR FLA FLB FLC FLD FLE FLF FLR FP1 TX09 VST XTR ZFR\n- Black Blue Bronze Gold Gray / Anthracite Red Silver Titan White\nPočet zobrazených výsledků:198\nBOLA ZFR - SILVER POLISHED FACE\nod 7 595 Kč Více\nBOLA ZFR - MATT GUNMETAL\nod 7 359 Kč Více\nBOLA ZFR - MATT BRONZE\nBOLA ZFR - MATT BLACK\nBOLA ZFR - GLOSS BLACK\nBOLA XTR - SILVER POLISHED FACE\nod 6 111 Kč Více\nBOLA XTR - MATT BLACK\nod 5 573 Kč Více\nBOLA XTR - HYPER SILVER\nBOLA XTR - GLOSS GUNMETAL\nBOLA XTR - GLOSS BLACK POLISHED FACE\nBOLA VST - WHITE\nod 4 863 Kč Více\nBOLA VST - MATT BRONZE\nBOLA VST - HYPER BLACK\nod 5 099 Kč Více\nBOLA VST - GLOSS GUNMETAL\nBOLA VST - GLOSS BRONZE\nBOLA VST - GLOSS BLACK\nBOLA TX09 - WHITE POLISHED LIP\nod 5 899 Kč Více\nBOLA VST - CRYSTAL SILVER\nBOLA TX09 - SILVER POLISHED LIP\nBOLA TX09 - GOLD POLISHED LIP\nod 6 396 Kč Více\nBOLA TX09 - BLACK POLISHED LIP\nBOLA TX09 - CANDY RED POLISHED LIP\nBOLA FP1 - SATIN BLACK\nod 20 615 Kč Více\nBOLA FLR - SILVER POLISHED FACE


Předzesilovače kanálové Anténa | Anténa.cz\nPředzesilovače kanálové Anténa\nAnténa zesilovače kanálové pro 3 kanály UHF, 25dB, konektory F\nDvoustupňové kanálové předzesilovače do antény pro použití v nejhorších příjmových podmínkách. Zisk 26-28dB. Minimální šum (BFG 67). Dvouobvodová kanálová propust. Velké zesílení a odolnosti vůči křížové modulaci.\nKanálové zesilovače linkové (průběžné) pro jeden kanál UHF – zisk 21dB. Regulace zisku 0 až -16dB. Nízké šumové číslo, velký zisk, odolnost vůči křížové modulaci. Výstupní kanálová pásmová propust, potlačení nežádoucích kanálů.\nAnténa zesilovače kanálové pro 2 kanály UHF, 22dB, konektory F\nKanálové předzesilovače do antény pro jeden kanál VHF či UHF. Nízké šumové číslo, velký zisk (21-23dB), odolnost vůči křížové modulaci. Vstupní rezonanční obvod a výstupní kanálová pásmová propust, potlačení nežádoucích kanálů.\nAnténa zesilovače kanálové pro 2 kanály UHF, 22dB, do antény\nAnténa anténní zesilovač linkový K 44 -45 zisk 22 dB na kabel\nAnténa anténní zesilovač linkový K 29 -40 zisk 25 dB na kabel\nAnténa zesilovače na zakázku\nAnténa zesilovače kanálové pro 3 kanály UHF, 22 dB, do antény\nAnténa zesilovače kanálové pro 1 kanál III/DAB, 22dB, na kabel\nKanálové zesilovače linkové (průběžné) pro jeden kanál VHF – zisk 23dB. Bez regulace zisku. Nízké šumové číslo, velký zisk, odolnost vůči křížové modulaci. Výstupní kanálová pásmová propust, potlačení nežádoucích kanálů.\nAnténa zesilovače kanálové pro 1 kanál III/DAB, 22dB, do antény


Na MSI Roadshow 2015 budou k vidění různé herní notebooky - Krátké zprávy - NOTEBOOK.cz\nNa MSI Roadshow 2015 budou k vidění různé herní notebooky\n30. 3. 2015 19:06 Rubrika: Krátké zprávy Autor: Lukáš Čambala\nSpolečnost MSI, výrobce herního hardwaru, opět vyráží představit své nejnovější herní notebooky, počítače, komponenty a technologie na MSI Gaming Roadshow 2015. Ta proběhne na vysokých školách v Brně, Plzni a premiérově také v Českých Budějovicích.\nNa přednáškách se budou moci účastníci dozvědět zajímavosti a výhody jednotlivých technologií a vychytávek od MSI. Vstupné je zdarma pro každého je navíc nachystán dárek.\nCo vše na roadshow najdeme?\nNajdeme zde například několik modelových řad notebooků MSI, mimo jiné i novinku s označením GT80 Titan, což je první notebook na světě s mechanickou klávesnicí a dvěma grafikami GTX980M v SLI. Dále je to např. model GS30, kde se jedná o ultrabook s možností dokování pro maximální výkon.\nDále se zde bezpochyby objeví základní desky a grafické karty MSI Gaming, herní počítače a jiné vymoženosti.\nAsi vás zajímá, kdy se jednotlivé akce budou konat…\nZačneme asi Brnem - zde se na akci můžeme těšit 31. března 2015 na VUT (Technická 10, FEKT). Další školou bude ZČU v Plzni (Univerzitní 22, posluchárna UP 108), a to konkrétně 1. dubna 2015, roadshow nám bude uzavírat již také zmíněná JČU České Budějovice (Studentská 23, Aula – posluchárna), a to 2. dubna 2015.


lunchdrive.cz | Jedinečný a přehledný software pro firemní stravování\nPOD 100% KONTROLOU\nVy jste experti na lidi, my na systémy objednávání.\nBudete mít nepřetržitý přehled a kontrolu o stravování všech zaměstnanců i objednávkách. Nebudete měnit systém objednávání s novým dodavatelem, vyúčtování i podklady pro mzdy budete mít jednou provždy v přehledném systému.\nChci účet pro naši firmu\nCo Lunchdrive umí vyřešit a hlídat?\nObjednávání jídel a správu zaměstnanců na jedné adrese či v různých střediscích kdekoliv po republice. Objednávkové i výdejové terminály propojené na stávající RFID docházkové karty, čárové kódy nebo QRka. Zaměstnanci, personalisté i účetní budou pracovat v jednom Vašem firemním účtu a na druhé straně zaměstnanci jídelny, Váš dodavatel či dodavatelé, se kterými se na pravidelných odběrech dohodnete. Napojit se a synchronizovat data, odkud či kam je třeba.\nOnline jídelníček 24/7\nNabídka jídel jednoho či více dodavatelů k dispozici pro všechny zaměstnance v různých formátech. V mobilu, počítači, webu, intranetu, terminálu či mailu. Stačí pouze zveřejnit jídelníček na týden, dva či klidně měsíc dopředu a všichni mohou objednávat do stanovené uzávěrky.\nBurza jídel pro firmy\nFunkcionalita šitá na míru firmám s proaktivním přístupem HR. Zaměstnancům daného oddělení umožní nabízet a přijímat již objednaná jídla ve vaší burze jídel, která jsou po uzávěrce. Burza se otevírá po pevné uzávěrce a uzavírá podle vašeho nastavení.\nSouhrny objednávek podle potřeb\nPřehlednost a jednoduchost je priorita, tudíž uvidíte stručné přehledy objednávek na každý den a týden. V chytrém přehledu je možné stáhnout etikety na každé jídlo se jménem strávníka nebo v případě více jídelen na 1 klik vidíte, kolik kterých objednávek bude potřeba dodat do jaké jídelny. V podrobnostech najdete každou jednu objednávku se všemi podrobnostmi od času vytvoření, její změny až po výdej.\nObjednávkové terminály ověřené praxí\nZaměstnanec načte svůj čip a má 30 vteřin na to provést dotykem objednávku. Aplikace terminálů oplývá jednoduchostí, takže během jednoho dne si objednávání osvojí všechny skupiny zaměstnanců provozu. Volba zobrazení cen bez či včetně dotace. Terminál nainstalujete za 10 vteřin k zařízení se čtečkou a internetem, či jej zobrazíte v aplikaci či hardware docházkového systému.\nTerminály pro rychlý výdej\nObsluha výdeje nemusí nic řešit, nikam klikat, na nic sahat. Strávník přijde, načte svůj čip, výdeji se zobrazí jeho objednávka a automaticky se vydá. V případě potřeby dovydat se automaticky dovydané jídlo připíše k tíži daného strávníka. Systém umožňuje i ruční vydání jídla, pokud zaměstanec nemá čip.\nSpráva zaměstnanců podle potřeb firmy\nZaměstnancům přidáváte a ubíráte oprávnění i nároky na dotaci. Můžete je rozdělit do středisek, osobních čísel, cenových relací či přiřadit čísla čipů nebo čárových kódů nebo vše hromadně nahrát. Zvolíte i to, jestli si někteří mají jídla předplácet kreditem. Systém je otevřený, klidně můžete stravovat i zaměstnance spřátelených firem, stačí jim jen přístup do systému a nastavit vaše pravidla.\nVíce dodavatelů pro širší výběr\nPokud budete chtít objednávat od více dodavatelů, dáte nám vědět a my ho k vaší firmě přiřadíme. Zaměstnanci budou mít na výběr, od koho si jídlo na daný den vyberou. Dodavatel jídla uvidí přehledně rozklad všech objednávek, který mu patří, vytiskne etikety a dodá, co si kdo objednal. Přesné vyúčtování je samozřejmostí.\nJak chutnalo každému strávníkovi\nUvidíte feedbacky na jídla a dokážete si tak jednoduše najít, kdo je spokojený a kdo méně. Výzva k hodnocení se zobrazuje automaticky každý den nenásilnou formou v aplikaci. Stačí dát palec nahoru či dolů nebo pro obsáhlejší sdělení využít psaný komentář.\nVyúčtování pro mzdové účetní\nNebude sporu o tom, kdo si co objednal, kdy a za jakou částku a kolik má dodavatel vyfakturovat. Historie odebraných jídel celé firmy je kdykoliv ke stažení či nahlédnutí těm, co mají firemní oprávnění. Pokud nevyužíváte synchronizaci dat, tak si mzdová účetní stáhne přehledy ke mzdám na 2 kliky.\nSynchronizace a přístupy na přání CTO\nNastavíte, propojíte a o nic se už nestaráte. REST API umožňuje propojení s docházkovými systémy Giriton a Dayswaps. Stavy zaměstnanců se všemi podrobnostmi včetně ověření nároku na dotaci podle docházky se synchronizují automaticky rovnou z docházek. Role a oprávnění zase umožní získat přístupy různým stranám pro nahlížení i editaci. Personalistům, dodavateli jídel, účetním, kuchařům a dalším lidem v provozu.\nProškolení a nastavení zdarma\nPro hladký průběh je třeba nastavit perfektně všechny parametry a vyptat se na potřeby, všechny osoby proškolíme, vysvětlíme funkce a přidáme pár tipů, jak co funguje jinde. Znalostní báze, návodná videa a vstřícnost podpory při nastavení účtu zajistí bezproblémový chod a spokojenost zaměstnanců i celého vedení firmy.\n1790 Kč měsíčně\nměsíční náklad pouhých 0,30 Kč denně\n2390 Kč měsíčně\nměsíční náklad pouhých 0,40 Kč denně\n© 2013 - 2022 trueapps a.s. All Rights Reserved.


Světlušky ze Střelky hledají nové kamarádky! – Skautské středisko Dvojka Teplice\nPublikováno dne 7 září, 2016 7 září, 2016 by Adéla Klírová\nPo úspěšném návratu z tábora by světlušky z 24. roje světlušek Střelka rády do svých řad přijaly nové kamarádky. Uvítají všechna děvčata ve věku 6-10 let.\nV oddíle je aktuálně 22 děvčat a rád by své řady ještě rozšířil. Náplní oddílu jsou každý týden pravidelné schůzky (1,5 hodiny týdně) a minimálně jednou měsíčně víkendová akce (výlety do přírody, návštěva nějakého jiného města či třeba tvořivé dopoledne). Na schůzkách i akcích zažívají členky oddílu mnohá dobrodružství (například poprvé spí pod stanem), hrají různé hry, ale především se učí samostatnosti. Krom toho vládne mezi členkami velmi přátelská atmosféra a každým programem jsou vedeny k tomu, aby spolupracovaly a vzájemně se respektovaly.\nJak to všechno v praxi vypadá, si můžete prohlédnout na naší webové stránce https://www.skautiteplice.cz pod záložkou 24. roj světlušek Střelka, kam jsou po každé akci přidávány fotky z dané akce a krátký článek o tom, jak akce probíhala. Zde také najdete kontakty na vedení oddílu, časy našich pravidelných schůzek či informace o nejbližších akcích oddílu.\nPokud Vás informace o oddíle zaujaly, tak neváhejte a přiveďte svou dceru již v pátek 16. září v 16:00 hod na adresu Aloise Jiráska 1961, kde se nachází naše klubovna. Zde se bude moci Vaše dcera zúčastnit úvodní hry k novému školnímu roku a vyzkoušet si, zda by se jí s námi líbilo. V případě jakýchkoli dotazů a pro více informací kontaktujte vůdkyni oddílu Adélu Klírovou na e-mail klirova.adela@gmail.com.\nTento záznam byl publikován v Středisko . Uložit odkaz do záložek.\n← Předběžný plán akcí Střelky na 1. pol. roku 2016/2017 a zahajovací výprava alias nová dobrodružství už na nás čekají!\nZahajovací výprava vlčat →


Od prosince bude ve vybraných lokalitách Kladna větší klid - Kladenské listy\nOd prosince bude ve vybraných lokalitách Kladna větší klid\nČtvrtek, 9. Listopad 2017 07:40\nVyhláška o rušení nočního klidu, která je platná od roku 2011, se od prosince rozšíří na další vybrané kladenské lokality. Radní tímto způsobem reagují na podměty lidí, kteří budou mít díky regulaci klidnější spaní.\nOd prosince bude ve vybraných lokalitách Kladna větší klid (Foto: KL)\nKladenští zastupitelé odsouhlasili rozšíření vyhlášky o rušení nočního klidu o další vybrané lokality. Ta byla doposud platná v ulici Váňova, Unhošťská a v centru města. Nově do ní bude zahrnuto i území v Ukrajinské ulici, Obránců míru, v Moskevské a Petrohradská. Dočkat by se měli i obyvatelé částí Rozdělova.\nNa vybraných místech budou muset restaurační zařízení upravit svoji provozní dobu. Konkrétně od neděle do čtvrtka zavřou hospody a restaurace nejpozději ve dvaadvacet hodin a otevřou nejdříve v šest hodin ráno. V pátek a v sobotu bude regulována otevírací doba v rozmezí od šesté ranní do půlnoci.


Jak stahovat z Google Play (na počítači)? | Odpovědi.cz\nJak stahovat z Google Play (na počítači)?\nJak jsem před chvílí psala, chci si stáhnout Pou, ale nevím jak. Doma totiž nemám přístup k wifi, tak si to musím stáhnout na počítači. Založila jsem si účet, jenomže teď nevím, jak dál. Mám připojit mobil k počítači? Nebo to jde nějak stáhnou do počítače a potom až do mobilu? Musím něco platit? Prosím vás, poraďte. Když dám teď NAINSTALOVAT, píše mi to: Do aplikace z Obchodu Google Play jste v tomto zařízení nezískali přístup pomocí tohoto e-mailového účtu.\nDala jsem DALŠÍ INFORMACE a zjistila jsem,že: Chyba „Do aplikace Obchod Google Play (ikona aplikace bílé nákupní tašky) jste se v tomto zařízení dosud nepřihlásili pomocí tohoto e-mailového účtu. Další informace.“ se na webu Google Play zobrazí v případě, že:\nVáš telefon nebo tablet není podporované zařízení. No a já mám Huawei U8650, který v seznamu podporovaných zařízeních není (jenom U8652). Znamená to tedy, že mi nepůjde nic stahovat, ať udělám cokoliv?\nPřed 1752 dny\nStáhni si BlueStacks to je něco jako Google Play, ale ty hry můžeš hrát myslim jenom na počítači.\nVložena před 1752 dny\ndá se na počítači stahovat z google play a pak to přesunout do mobilu? (4 odpovědi)\nDam na vas: poradte mi co si mam stahnout do mobilu? (4 odpovědi)\nLze stahovat z google play do počítače? (4 odpovědi)\nPou .. jak ho jednoduše stáhnout ? ale fakt jednoduše .. a jak najet na GOOGLEPLAY (4 odpovědi)\nJak nainstalovat Google play ? (4 odpovědi)\nProč nemohu stahovat z Obchod Play? (2 odpovědi)\nProč mi nejde stáhnout aplikace z Google Play do mobilu? (4 odpovědi)\nExistuje nějaký web na stahování android aplikací zdarma přímo do počítače? (3 odpovědi)\nJak na placení z mobilu? (1 odpověď)


Blatenská siesta - Jaroslava Pixová - Rádio Blatná\nJAROSLAVA PIXOVA _WEB.mp3\nV další Blatenské siestě probereme knihu o mlýnech v našem regionu.\nPozvání k nám do studia přijala Jaroslava Pixová, autorko mnoho publikací z našeho regionu.\nMy si budeme povídat hlavně o knize\n"Mlýny na Závišínském potoce s jeho přítoky a v Blatné"\nChcete-li se více dozvědět o tom, jaké mlýny klapaly od Třemšína po Blatnou a projít se i zdejšími vesničkami, jistě vás zaujme nová kniha autorky Jaroslavy Pixové. Tentokrát se vydala do kraje pod Třemšínem a popisuje historii mlýnů od nejstarších dob až po současnost nejen na Závišínském, ale i Hvožďanském a Vacíkovském potoce.\nKlapáčů tu nebylo zrovna málo, rovných čtrnáct včetně blatenského Scheinherrova u rybníka Pustý. Ocitnete se ve vacíkovském Siminově mlýně, u Sadílků v Roželově, v Zíbově mlýně ve Hvožďanech, ve třech, původně Kůrkovských mlýnech v Jamkách, další v Tisově a Újezdci. A to jsme již u Závišína, kde klapaly také tři: v Hutích, Alšův a tzv. Lopatárna. Pak už je to jen skok do Bezdědovic, Hodáně a Blatné. A když už jsme se dostali do města protkaného bohatou historií, kde dlouhá léta voněly růže, bylo by škoda ho tak rychle opustit. Takže kniha nás zavede i do mlýna Ježkova, Červeného, Podškolského, Jeklíku a i dvou klapáčů na Lapači, které patřily k Blatné.\nKniha představuje nejen mlýny, ale i vesničky, kterými potoky protékají, jejich historii a zajímavosti. Jak zde život plynul vám přiblíží množství dobových i současných fotografií, ale i barevná obrazová příloha. Autorka jako vždy čerpala nejen z archivních dokumentů, ale připojila i vzpomínky pamětníků.\nvysíláno 4.9. 2020\nVíce zde: https://nakladatelstvi-blanice.webnode.cz/knihy-/


Fallout 76 – dojmy z bety - Diskuze Games.cz\n6.11.2018 | Jan Slavík\nTak asi nevydrzim a zejtra kupuju :-)\nCau chlapi hele furt tu lamentujete, ze je Fallout pokazeny a na prd. Jake je podle vas dobre RPG? Je to snad ten tady vychvalovany Zaklinac? Hraju ted jednicku a to neni RPG ale adventura sherlock holmes. Porad neco vysetruji nekam chodim a pak na jednu sekundu, protoze boje tu jsou velmi rychle si zabojuji. Mate napad na jine dobre RPG, kdyz Fallouti ne?\nTed jsem viděl walkthrough v F76 a vypadá to skvěle úplně jako F4. Jediné čemu nerozumím je ten koop resp multiplayer. Nemůže se stát, že když budu třeba budovat osadu a soupeři/spoluhráči budou rychlejší mi vystřílí všechny enemy a já pak nebudu mít co hrát?\nTeoreticky je to možné, ale při každém připojení do hry by se mapa měla "vyčistit" a měl by jste začít hrát na nové mapě.\nNavíc na jedné mapě může být maximálně 20 hráčů (s každým připojením to budou jiní hráči), takže by snad neměl být moc velký souboj o místa... Nicméně bude platit pravidlo "kdo dřív přijde, ten dřív mele".\nNo tak to je uplne mimo. Nesnasim hry s generovanym obsahem a tady se to bude cistit a generovat. Tak to jsem zklamany. Ja byl zvykly jit si pekne pomalu zkoumat a tady budu muset soutezit. To je na ho*no. Chjo\nPři oznámení jsem si říkal, že v rámci toho atomkového endgame by to nemuselo být špatné. Ale po shlédnutí x gameplay z bety, je to trash. S tímhle "multiplayerovým" nefalloutem, nebo spíš multiplayerovým DLC pro Fallout 4(který jsem s radostí hrál), mám hlavně tyhle problémy:\n1) Počáteční lokace, prostředí! Zelené stromy, travička, svítivé baráčky, vše pomalu jak nové. Kua, tohle je wasteland, 20 let po celosvětové jaderné válce???! Tímhle to zabili hned na začátku. A to že tam nepadaly bomby nevadí ...nuklární zima, spad. Hlavního designera pověsit do průvanu.\n2) Žádná NPC. Nikdo nepřežil ani v dalších bunkrech, které navštívíte. AHA (..meating Bethesdy...Nestíháme, letos to vydáme, nebudeme se drbat s NPC, dosavadní rozdělanou práci smažte...)\n3) Obstarožní engine(vypadá to hůř jak F4), neoptimalizace, bugfest, žádná AI. Po vydání to bude plné cheat zabijáku.\n4) LORE. "Hej my jsme Bethesda a s celým Fallout LOREm si teď vytřeme zadnici". Ale nebojte, BOS, supermutanty a Enclave, tam narveme. Jinak by to přece nebyl Fallout že.\n5) Asety Fallout 4. Prostě na začátek vyfasujete, najdete zbraně z F4, ale nebojte mají jinak barevnou texturu. "Pistol na hřebík bude populární jak v r. 2102(Fallout 76), tak i v době 2287 (Fallout 4).\nTak dlouho dokud to lidi budou kupovat ve velkém, tak dlouho Bethesda bude dělat se starým enginem (jádro enginu se používá už od Morrowindu v roce 2002!!! ) a budou recyklovat staré asety!\nTyhle stížnosti "omg to je hrozné, špatné, staré,..." jsou k ničemu, když ti lidi pak stejně jdou a koupí si to.\npodobny pocity mam uz od falloutu 3\nNejlepší věc, co můžete pro Fallout udělat, je tu 76ku nekupovat. Prostě si zahrajte znova Borderlands 2 a na tuhle rychlokvašku se vykašlete. Bethesda by pak možná mohla pochopit, že jsou herní studio s nějakým renomé a ne jen továrna na peníze.\nTušíte někdo, jak je řešený ten multiplayer? četl jsem že to bude hrát cca 8 lidí jakoby najednou. No nechápu. To začnu hrát s poartu osmi lidí. Druhý den 3 z nich budou v práci a budu hrát už jen s pěti? A co když začnu hrát zase za 3 týdny? To už bude mít někdo dohrané? Vůbec nerozumím. Nebo budou všichni hráči hrát na jednom serveru? :-)\nHra má instancovaný servery pro já nevim, dvacet hráčů max. Při spuštění tě to, zdá se, náhodně hodí do některýho z nich, tudíž neustále potkáváš jiný a jiný lidi. Pokud si někoho přidáš do přátel, můžeš ho ještě před zapnutím samotný hry pozvat v menu do party, pak spustit hru a budete oba (všichni tři, všichni čtyři atd.) ve stejný instanci.\nF76 je čistá multiplayerovka s trochou survivalu, nemyslím si, že bys ji mohl mít "dohranou" v pravým slova smyslu. Nejspíš půjdou dokončit questový linky, ale nic jako tradiční výpravnej příběh bych nečekal. Pointa má, zřejmě, ležet v kooperativním grindu a troufám si odhadnout, že endgame bude klasický skupinový PvP, potažmo možná něco na způsob raidů.\nto zni hrozne. co kdyz sejme jeden potvoru a druhy ne a pak by mely se objevit na stejne mape? to se budou i nahodne generovat nove potvory? to je jak mmorpg, coz ja moc nerad. to je asi proc tu vsichni resi ze bude chybet pribeh.\nMě to zklamalo pak nechápu tu část "Můžete hrát sami, není potřeba coop"\nJeště to nevyšlo a má to plno mínusů.. to tam budou dávat měsíčně obsah ?\nTo bude mít, určitě hodně placených DLC :P\nTak já jsem z hry nadšený. Otázkou je ještě endgame.\nJsi dlouholetý fanoušek série Fallout?\nHele hrál sem od dvojky všechny díly a docela se těším i na f76, jasně že to špinavo a atmosféra zmaru už zdaleka není tak silná jako dřív ale tak už to dnes prostě je, počkej na další plnohodnotnej díl, nebo s nostalgií vzpomínej na starý časy.\nTa hra je prostě divná na jednu stranu je tu pořád ten super pocit z objevování ale když nejsou NPC tak je svět mrtví. Další mínus je těžkopádné ovládání a klasický Bethbugistan ale stejně tomu dám šanci, při nejhorším to prodám.\nAha ty to budeš mít na konzoli tak to jo tedy 😎\nNo PC hraní jsem už dávno pustil k vodě, po létech jsem si koupil konzoli a nemůžu si stěžovat.\nJediné co je opravdu otřesné je inventář to je humus na entou, od F3 se nic nezměnilo takže přehlednost je nulová\nPřitom modeři dokázali, že to se stejnými možnostmi udělat lépe jde.\nPřesně pořád nedokážu pochopit proč Bethesda nevezme ty nejlepší mody co vznikli do Fallout a Elder scrolls a neimplementují je z úpravami do dalších her, samozřejmě po domluvě s autory modu ale dost pochybuji že by byli proti. Obzvláště když se jedná o mody co se objevují u každého dílu.\nBethesda znovu hlasitě připomíná, jak moc neschopná parta idiotů to je. Nejsou schopní přesunout simulaci fyziky do separátního vlákna (kdo zná, ví, že se pak musí synchronizovat se zbytkem, ale bez práce neuděláš nic), optimalizace je ve hře veškerá žádná, vizuál připomíná nějaké pokusy beznadějného studenta genderových věd na heráku, a jako třešnička přichází fakt, že je hra plná podivných nesmyslů a nelogických (a nefunkčních) mechanik. Ty dobré tak nějak chybí.\nBethesdu chápu jen z čistě ekonomického hlediska, protože nač se snažit udělat něco pořádně, když stačí z bahna ušmudlat kuličku, napsat na to hezkým fontem "Fallout", a lidi už se o to zase poperou...\nTo, že nedokážou změnit simulaci fyziky není žádné překvapení. Však už od dob Morrowindu (rok 2002) používají pořád stejný engine.\nTeda sice ten engine jednou přejmenovali a občas něco do něj přidají, ale jádro je furt stejné.\nJak jsi řekl, z ekonomického hlediska je to pro ně výhodné pořád využívat ten starý brak, který si sami vytvořili...\nKdo jste to hrali... mam i5 6600k, 390x 4gb, 16gbram... prvni den bety ok, ale vcera se mi to sekalo, ze to bylo nehratelny(vsechno na low)... jediny co jsem nezkusil bylo prepnout z fullscreen do okna... mel nekdo podobny problem nebo odkaz... diky


Voyo.cz: Chytré TV už tvoří 11% sledovanosti | MediaGuru\nVoyo.cz: Chytré TV už tvoří 11% sledovanosti\nstředa, 13. března 2013, 08:39 Internet & Mobil, TV MediaGuru\nV chytrých TV, mobilech a na tabletech je sledováno 22 % titulů z nabídky Voyo.cz, z toho 11 % připadá na chytré TV.\nRozšíření možností sledování titulů videoportálu Voyo.cz o chytré telefony, tablety a televizory se odráží na rostoucí konzumaci titulů přes tato zařízení. V letošním lednu představovala sledovanost titulů z nabídky Voyo.cz přes „chytrá zařízení“ cca 22 % a z toho 11 % připadlo výhradně na chytré televize. Na konferenci TVcon, která se konala minulý týden, to uvedl Petr Horák, zodpovědný za placené služby CET 21.\n„Podíl chytrých zařízení roste velmi rychle, pětina všech titulů je zhlédnuta přes ně,“ řekl. Dodal, že sledování a preference titulů na chytrých zařízeních jsou jiná než na počítačích. Jak ukazuje následující graf, sledovanost se začala zvyšovat od loňského září, kdy Voyo postupně rozšiřovalo nabídku sledování o další koncová zařízení. Kromě počítačů je v současnosti dostupné na chytrých televizorech Samsung, Panasonic a LG a na tabletech a chytrých telefonech s operačním systémem iOS.\nHorák účastníkům konference rovněž řekl, že nejvíce žádaný je lokální obsah, tedy původní seriály, pořady TV Nova a české filmy. Voyo.cz nabízí možnost předplatitelům zhlédnout předpremiéry svých seriálů Ordinace v růžové zahradě, Ulice, Helena a Gympl s (r)učením omezeným. V současnosti Voyo.cz obsahuje 1500 titulů, nejčastějšími důvody, proč se předplatitelé rozhodnou pro předplacení služby, je možnost sledovat pořady bez reklamy.\nDůvody pro výběr služby Voyo.cz\nZdroj: interní výzkumy CET 21


Mužská potence - význam a příčiny, zvýšení potence\nSlovo potence se skloňuje zejména v ženských kruzích. V současnosti si ji množství pánů spojuje se schopností být ve vteřině připraven na kvalitní pohlavní styk. Někdy to však není samozřejmostí a tak se léčba problémů potence stále častěji skloňuje i u lékaře..\nVýznam slova potence\nSnem každého muže je být stále připraven uspokojit všechny sexuální touhy své partnerky. Co ale dělat, když to nejde?\nSlovem potence označujeme schopnost či způsobilost a možnost pohlavního styku. Ještě před pár lety byl nejlepším „měřítkem“ mužské potence počet potomků. Dnes je však synonymem pevné erekce a s ní se spojují pocity mládí, schopnosti uspokojit každou ženu a zplození potomků.\nProblémy s potencí a impotence jsou nepříjemností starou jako lidstvo samotné. Ve vývoji lidstva snad neexistovala epocha, v níž by pánové neřešily sníženou schopnost plodit potomky a potřebu kvalitního sexuálního života. Z biologického hlediska může být jakýkoliv občasný či pravidelnější problém s erekcí způsoben nejen fyzickými, ale i psychologickými faktory. Ať už jde o symptom jakéhokoliv onemocnění, nadměrné množství stresu, nebo jen nežádoucí účinek léků, které užíváte, vážný problém, jakým erektilní dysfunkce určitě je, trápí množství mužů.\nImpotence u mladých mužů je způsobena spíše psychologickými faktory, s přibývajícím věkem roste i počet faktorů způsobujících poruchy erekce u starších pánů. Obecně platí, že se jedná o problém s krevním oběhem a nervovou soustavou, který může vyústit až do sníženého libida a chutě na sex. Biologické překážky však lze velmi rychle a jednoduše odstranit užíváním léků na erekci.\nPříčiny impotence však lze hledat i v naší životosprávě. Zabijáků potence známe hned několik – nadměrná konzumace alkoholu, drogy (i „rekreační“), cigarety, doutníky nebo žvýkací tabák, konzumace potravin s vysokým obsahem bílého rafinovaného cukru, jídlo z konzerv a podobně. Omezením takových potravin lze napomoci v počátečních fázích problému s erekcí. Pokud Vás toto téma zajíma, přečtěte si také náš článek 10 nejvetších zabijaků erekce.\nV minulosti se tradovalo hned několik „osvědčených receptů“, jak zvýšit potenci. Japonci nedali dopustit na mušle, Egypťané vyhledávali česnek, francouzští králové zase sáhli po skleničce koňaku smíchaného s vaječným žloutkem. Příslušníci tohoto národa však v současnosti upřednostňují mořské plody jakými jsou ústřice, krabí masíčko, krevety či losos. Bohatší pánové prý mají v oblibě kaviár a šampaňské, v evropských zemích je dokonce oblíbenou pomůckou podpory potence cider. Sigmund Freud například doporučoval houby, žitný chléb a dýňová semínka. Konzumace potravin, které zvyšují potenci, však není zrovna nejrychleji způsobem odstranění palčivého problému.\nZerex je oblíbeným produktem na zvýšení potence mužů.\nKaždý muž se samozřejmě snaží řešit svůj problém s potencí po svém. Někdo vyhledá pomoc lékaře a začne užívat Viagru, jiný sáhne po volně prodejném léku jakým je Zerex, Vimax, Clavin či Erexan. Všech však spojuje touha po kvalitním sexu, který je nejen žádoucí v každém vztahu, ale i zdravý. Zbavuje nás totiž stresu a díky vyplavující se endorfinům zlepšuje náladu.\nClavin, Erexan, impotence, léky na impotenci, potence, příčiny impotence, Vimax, Zerex, zvýšení potence\n← Levitra účinky a zkušenosti\nTadalafil účinek a prodej →\nPeniriumerektilní dysfunkceViagraoddálení předčasné ejakulacetestosteronimpotenceVimaxpodpora erekceErexanzlepšení erekceClavinZerexsildenafilzajímavosti o sexupříbalové letákyzvětšení penisuporuchy erekce


Národní kronika - Jak se žilo za Rakouska\nHistorie porubské sokolovnyŽivotopis mých rodičů.ROD SLÁNSKÝCHRod BubeníčkůkoželužnaCechy\nJak se žilo za Rakouska\nNaděžda Stejskalová 10.3.2016 16:46 0 komentářů\nKdyž mi bylo patnáct let, odjela jsem do Karlových Varů ke strýci, abych si dobře osvojila němčinu.\nOpisuji životopis matky mého muže Růženy Vlčkové, rozené Slánské, prvně provdané Stejskalové.\nNarodila se jako předposlední dítě manželů Karla a Antonie Slánských.\n5. září 1891 v Unhošti.\nDále budu opisovat jak babička napsala.\nJá vychodila 5. tříd obecných a 3 tř. měšťanky v Unhošti. Byla jsem první prázdniny u strýce na Ořechovce, Byla tam menší vojenská posádka, byly tam prachárny, strýc byl bratr mého otce,byl šikovatel měli tam kantinu i krávy si drželi, byla velká zahrada samé ořechy, hojně trávy i krmení pro dobytek, já hlídala malého bratrance, byly tam tak zvané šance a blízko vojenské cvičiště, tam jsem viděla jak vojáci cvičí. Nyní jest tam vojenská nemocnice „Ořechovka“.\nV dětství měli vždy 12-15 hus chodili jsme s mým bratrem Karlem o tři roky starším na trávu a sbírat klásky, v zimě jsem připlétala punčochy, také se každý rok dralo peří, chodily dračky, stará paní Todlová se služkou, sestry Andy kamarádkY i my děti. Tatínek někdy nám předčítal, vyprávělo se a bylo veselo, pak byla doderná, bylo vždy něco dobrého k snědku.\nKdyž jsem vyšla školu byla jsem doma, pomáhala v domácnosti, pak jsem odjela do Karlových Varů bych si osvojila němčinu.\nTetička byla Němka, neuměla česky, já byla chápavá, jen škoda ,že jsem nemohla chodit do německé školy. Tetička měla v létě vždy lázeňské hosty, já pomáhala v domácnosti. Ten rok neměla tetička pradlenu a když mne bylo 16 roku (1907) prala jsem sama na 7 osob na valše, ještě nebyly pračky.\nZa 2 roky jsem jela domů, přes zimu šla jsem do tanečních a z jara jsem šla o místo služebné, příjmula mne dáma vojenského lékaře k dětem,hošík 6 roků a děvčátko 1 ½ roků Pepíček a Olinka Rodina se jmenovala Černovských. Byla kuchařka a vojín (burš)\nJá se věnovala jen dětem,., Olinku jsem vozila v kočárku v parku na Invalidovně, měli jsme ojedinělý kočárek, na tyči slunečník, modrý hedvábný a krajkový přehoz, já vyšívala dečku na kočárek.\nDáma (asi paní) byla dcerou hoteliéra od Zlaté husy, ten patřil městu Praze. Její otec vlastnil 6 domů na Poříčí. Byl prý velký vlastenec v týdnu prý dával chudým študentům zdarma obědy.Přál si až vyroste Pepíček, že nesmí být důstojníkem.\nSestra její měla za manžela vězeňského lékaře na Borech. Paní byla velkomyslná, ale mne si oblíbila. Jeli jsme na letní byt do Milovic, tam byla vojenská posádka, na blízku byl les. Ale žádný civil tam neměl přístup, já s dětmi tam směla. Bydleli jsme u jedné starší paní, měli dvě místnosti, paní někdy šla s námi.\nJednou když jsem byla s dětmi sama, já byla vždy na kraji lesa, přišel tam voják Němec, nabízel mi, že by mne dohodil k jedné herečce do Němec, že prý jsem vzhledná, že bych mohla být později také herečkou, v tom přišla paní a hned zmizel, byla jsem ráda. Když jsme se vrátili do Prahy tak jsem zase jezdila do parku na Invalidovnu a jiná děvčata se mnou s dětmi, jednou šly do malé zoo tam v parku já nešla, ony přišly, byly nadšeny jaký fešák tam také byl, najednou – jé On jde proti nám On mne pozdravil - proč jsem také nešla do zoo, já řekla, ono to tam páchne,. Když jsem druhý den seděla s Olinkou v parku představil se mne Josef Ureš, ptal se zda-li chodím večer ven? Já řekla,někdy pro pitnou vodu když nejde burš. On řekl, jednou byste si to mohla vyměnit, na blízku byl malý parčík, tam byl stojan s pitnou vodou, já to zkusila než jednou, On tam čekal chtěl mne políbit, já do něho strčila a utekla jsem .\nJá seděla v parku a najednou se přede mnou objevil v stejnokroji železničářským p. Ureš, měl lucernu a řekl že byl příručím u Barhoně v Praze, ale,že by neměl peníze pro sebe na zařízení, že se dal ku dráze, byl opravdu hezký člověk, urostlý, já neměla ještě nejmenší chuť se zamilovat. Na podzim mi bylo teprve 18 roků. Ještě několikrát jsme se sešli, když jsem byla s Olinkou v parku, v neděli mne přišel představit jeho sestru hezkou blondýnku s jejím snoubencem, strážníkem.\nPak přišlo, že pan doktor je přeložen do Jindřichova Hradce, chtěli bych šla s nimi já svolila a řekla jsem to p. Urešovi. On řekl, že to myslel vážně se mnou, že nesmím mít žádné štěstí. Snad opravdu na jeho slova došlo. Tak jsem z Černovských jela do Hradce, byla zase kuchařka a burš, já byla jako člen rodiny. Obchodníci mne zdravili, paní mne brala do společnosti i s dětmi mezi tu smetánku, když hráli kuželky i já měla hod do kuželek, plavat na vojenské plovárně mne nechali učit, byl tam velký rybník Vajgar, voják mne držel na tyči, já se bála vody a tak jsem se nenaučila. Jednou přišel pan doktor a řekl, kolega mi řekl,Tvoji dcerku jsem učil plavat, ano tu velkou, ten důstojník byl na plovárně a podal mi dvě měchuřiny do rukou, bych dělala tempa nohama.\nByl sokolský ples na „Střelnici“ v hotelu, paní navrhla abych šla s nimi, já se bála, že jsem služebná, že budu přehlížena, pán mně opatřil garde šikovatele Petříka ( pan a paní) burš mne musil dovésti.\nMěla jsem z domova bílé batistové šaty, naše dáma mne učesala, z jedné strany jsem měla kukardu z pentliček a z druhé strany z růžových kvítků, půjčila mi nádherný bohatý náhrdelník. Šla jsem opravdu se strachem, byla jsem 18 roků. Jak jsem vešla, dala plášť do šatny,hned mne přišpendlili u kasy taneční pořádek, ani jsem nepřišla ke stolu začali hrát, já šla z ruky do ruky , samí študenti a sokolové se střídali.Pak jsme promenádovali,po přestávce jsem přišla ke stolu, Petříkovic seděli vedle v místnosti, seděl tam s nimi voják Němec, představil se mně německy, pí Petříková mi šeptla že je lesní adijunk v civilu. On mne vyzval k tanci, Ti druzí mne mu brali stále z ruky. Ráno mne Petříkovic doprovodili domů. Já se do něho zamilovala , první moje láska.. Náš burš byl žižkovák Karel Jankovský,vždycky říkal, dva Němci se o mne zajímali, že se přou který mne získá, já řekla, žádným vojákem bych nechodila. Také mne nadbíhal tajemník z radnice, já jej odbývala, byl asi přes 30 roků a 2m vysoký. Rezervní důstojník, mně bylo 18, já nikdy večer jsem ven nechodila.\nJednou odpoledne jsem byla v parku z Olinkou a kuchařka šla s námi, šli dva vojáci pořád se ohlíželi. Já řekla kuchařce ten jeden je mi povědomý,\nkuchařka zavolala, vojáčkové nejste od Kladna. Oni se zastavili, ten jeden řekl, já jsem z Malého Přítočna a já z Unhoště Náprstek, spolužák Karla Slánského, mého bratra. Když jste Slánských, je zde také Véna Najman, nyní je doma na dovolené v Unhošti, ten byl pokrývač. Když přijel z dovolené tak jsem se s nimi někdy sešla v parku když jsem byla s Olinkou. Ten voják němec byl syn ředitele školy z Chebu. (Paní Stantejská která se do Unhoště přistěhovala v roce 1938 při zabrání pohraničí a její dcera se provdala za Rudolfa Fantu v Unhošti. Paní Stantejská tuto rodinu Frídlerových dobře znala. Já večer nesměla ven a tak jsme se setkávali jen ve dne v parku. V lednu jsem jej poznala a v dubnu byl celý pluk přeložen do Tyrol do Tione i náš pán.Ten si zažádal a brzy se vrátil do Jindřichova Hradce.Již mne vyjednali v jednom hotelu v Hradci, že na jejich účet se budu učit vařit.\nSestra Anda se rozstonala, já musela domů, sestra byla v nemocnici, nerady mne pouštěli ( moje tchýně zamlčela, že její sestra byla v blázinci).\nDnes když počítám, teta Anda byla prvně v blázinci když jí bylo 22 let a podruhé asi za 10 let, babička Růženka byla v Hradci v 18 létech a byla o 11 let mladší, což znamená, že byla v Hradci v roce 1009-. (Tione jsme v žádném slovníku nenašli.)\nPřes zimu jsem byla doma, nabízel se mi ze dvora Urbánek měl 2 roky hospodářské školy, později mohl býti šafářem. Já stále měla v srdci lesníka, on byl již v civilu a byl u hraběte Artura Černína v Dymokurech za adjunkta, psal do Unhoště, já byla již zase v Praze, tak jsem mu vůbec neodepsala, chtěl přijet do Unhoště na ples.\nTaké tetička zámožná manželka otce mého bratra, pozvala mne na vánoce do Turnova a představila mi četníka Jarolímka, co byl se strýcem na stanici v Dobrovicích. Strýc byl nyní v Sedlčanech a Jarolímek v Mladé Boleslavy. Když přijel, chodíval se mnou na vycházky, prstýnek mi daroval, tetička do půl noci mne domlouvala, že je to moc hodný člověk, že tetička za mne kauci zaplatí, já měla v srdci stále Fiedlera.Několik dní byl Jarolímek v Sedlčanech, pak jsme společně jeli na Prahu.On mne psal zval mne na ples do Mladé Boleslavy, že se mohu převlékat u paní vrchní a on že se může za dva roky ženit, že budem zasnoubeni. Já odmítla, prstýnek vrátila. Byla jsem na zimu 20 roků. Strýc byl přeložen do Turnova jako štábní kapitán. Pan Jarolínek se oženil vzal si v Dobrovicích hezkou ženu, byl též z Turnova, kde vlastnil velký dům a byl také štábním kapitánem u četnictva. Po létech jsem se u strýce s ním setkala, na mne to nijak nepůsobilo.\nJá jela do Prahy o místo, dostala jsem místo u milionáře Žida, byl vdovec měl tři syny a dvě dcery dvojčata, velice hezké byly ve Vídni provdané za továrníky. U pána byla hospodyně, zároveň kuchařka vyučená na zámku při kuchaři v Bregenau ve státě Vohlaliberk u ženevského jezera, dáma z Vídně mne přijala, poslala mne na Václavák, kde byly kanceláře, velký obchod s chmelem , sklady v Žatci. Byl tam v kanceláři ten nejstarší syn, nesla jsem mu tam převlečník, když jsem se vrátila, řekla mne ta vídeňská dáma, že jí bratr telefonoval, ,že jsem mladé děvče aby mne nepřijmula. Šla jsem si hledat jiné místo, chtěla mne přijmout jedna dáma asi k 5leté holčičce, Já se vrátila pro knížku k Ladesmanovům, vídeňská paní řekla, zůstaňte u nás, já řekla bratrovi, že jste udělala moc dobrý dojem na ní i na hospodyni, tak jsem tam byla přes 4 roky\nAnda se rozstonala musela jsem domů. Pán když se loučil, řekl byla jste moc hodné děvče , máte k nám vždy otevřené dvéře, ovšem německy. Hospodyně byla asi 50roků stará dobře jsme se vždy snášely, řekla , že roztlouct mne na prášek, dát jiným lízat. Já nikdy nechodila na žádné tancovačky, občas jsme dostaly od pána na vstup do divadla neb kina, vždy jsme šly s hospodyní.\nTen nejstarší syn byl takový tichý, žinantní a hodný. Hanzy-Jindřich.Odjel přes Atlantik a Tiché moře do Japonska a vrátil se přes Rusko.\nTen druhý byl přepjatý, také hodný, o vše poprosili, poděkovali Ernest –Arnošt, měl nějakou paničku z Anglie, skoro denně dostával psaní. Jednou byla s pánem u nás.\nTen třetí, ještě za mne ho poslali do Austrálie, za mne se nevrátil, ten nebyl asi hodný Fricek- Bedřich.(To je vždy jméno jak mu říkali, druhé jak byl správně zapsán).\nU nás byly hostiny, hosté bývali z Belgie, Francie, také osmičlenná rodina česká, to se mluvilo česky, jinak německy. To byli všichni, kterým dodával náš pán chmel. Hostů bylo až 25osob, vybraná jídla, nápoje, drahá, vína, i šampaňské. Já sama obsluhovala, bylo to moc inteligentní prostředí. Dostaly jsme s kuchařskou vždy odměnu, měla jsem se moc dobře.\nHospodyně mně vždy pomohla uklízet , já šla za ní objednat maso, řezník je vždy přinesl až do domů, taktéž mléko i pečivo dal hokynář brzy ráno za dvéře.\nBylo 8 pokojů a velká hala a my měly rozděleny pokoje, já malé, hospodyně velké. Maminka byla jen jednou za mnou, tatínek častěji, když jel s kočím pro železo. Dostal od hospodyně vždy 1-2 láhve drahého vína, ona měla klíč od vinného sklepa, byla ke mne vždy hodná.Za tři roky jsem jela na 1 den domů na posvícení, jinak za 4 až 5 neděl jsem šla k sestře do Bubenče - Mařce.\nKdyž vypukla válka 1. světová, nedalo mne to, adresu jsem měla na Friedla, který psal do Unhoště, moji neměl. Byl vojákem a já věděla,že musí na frontu, sice 2x jsem ho viděla v Praze, byl zaměstnán u firmy Edmud Müller v Podskalí, on mne neviděl a já si myslela, že je to bezúčelné se s ním stýkat, když jsem chudá. Šla jsem k té paní bytné, ona mi řekla, že odjel k rodičům do Chebu.Nechalo jsem té paní mojí adresu. Jednou mne překvapil v chodbě, když jsem šla pro pivo. řekla jsem to hospodyni, ona jej pozvala nahoru a počastovala jej. On byl v kasárnách ve Vršovicích s mým bratrancem z Karlových Varů také Němcem. Já s mojí švagrovou, manželkou mého bratra Karla jsme šly do kasáren za nimi, Friedl šel s námi k moji sestře Máry. Toník z Karlových Varů byl u mne 2x, vždy byl pohoštěn. Bratr Karel byl již na frontě, Friedl i Toník jeli též na frontu. Friedl psával a ještě jednou přišel do Prahy, pak odjel do pole, ještě psával často, potom přestal, nevím co se s ním stalo. Byl to konec mé první lásky. Všechny léta jsem jej držela v srdci, nikdy jsem se s nikým nestýkala.\nByla jsem na výpomoc u jedné šlechtičny, která právě ovdověla, po vysokém důstojníku a měla dvě děti, jen hoch byl 2 roky a druhého kojila, divila jsem se že neměla kojnou, měla u dětí diakonistku, to je vzdělaná osoba, nosila na hlavě modrou plachetku, byla Vídeňačka, němka.Paní u sebe měla kontesu, svoji sestru Hanu, aby nebyla v tom zármutku sama. Ta mně měla ráda, bolelo mne v krku a ona sama za mne topila v kamnech, tam nebylo ústřední topení. Já tam byla odporučena paní účetního u Urbanů v mlýně a pivovaře, Truksivi se jmenovali. Já se byla představit u paní hraběnky von Löbik na zámku v Dobřenici- Syrovátka u Hradce Králové, byl tam dvorec a cukrovar. Rodiče paní Truksové tam bývali jako zahradníci, bydleli v malém domku v zahradě, oba sourozenci byly pokřiveni.\nNa Vánoce přijela baronka s kontesou, baronka neměla děti.Její manžel byl bratr matky všech tří kontes, pí baronka s ním nežila v dobrém, když byla na zámku ona, nebyl tam on, ale o tři kontesy se starala.Otec byl vysoký důstojník, Feldmaršál ve Vídni. Bylo to smutné prostředí, na Štědrý den odešla ta vdova někam do parku, večeře se vůbec neúčastnila. Ke stromečku kontesa Hana nesla to v peřince, většího vedla pí baronka, všichni jsme plakaly.\nJá předtím dala již výpověď, že pojedu domů. Nechtěla jsem žalovat na kuchařku, byla to starší Polka, každý den šla do kostela, Ze zámku každý den šla zásilka másla a veškerého živobytí ( asi příbuzným, to zapomněla babička napsat).\nPro ty tři dámy , včetně vychovatelky vařila vybraná jídla, nic nezbylo .Ona a já měli každý den nějaký polský jídlo, boršt, brambory s mlékem.\nPí baronka mi nabízela bych šla k Ní na zámek, že lokajové jsou na ve válce a že se jí panská nelíbí, já odřekla. Vše bylo německy, to mne nevadilo,. Já byla zvyklá od Landesmanů na jinou stravu a nechtěla jsem žalovat na kuchařku.. Všechny si mne oblíbily.\nSestra Mařka rozhodla, že jsou muži na vojně, abych šla do Maděrovky na půl roční kurs, dobře mi poradila. Od ledna 1917 do konce června jsem chodila do Maděrovky, šlo mi na 26 roů, dobrý jsem měla prospěch tři dvojky a samé výborné. Růža Dědkovic mně opatřila od července 1917 místo v olejně v Unhošti, naší mne můj plat dávali na knížku, takže od roku 1917 – do března 1920. Měla jsem přes 3.000 úspor.\nV roce 1919 jsem se seznámila s Toníkem Stejskalem v březnu 1920 jsem se vdala. Tatínek mne opatřil zdarma kuchyňské nádobí, dali mu poukaz, co se odebíralo železo, dostal jako dividendu. Maminka na to přišla když chodila k správcům Volšanovům (byla porodní asistentka), někdo se zmínil, že v tom závodě, dávají poukaz na věci. Nábytek mi naší koupili, výbavu a prádlo od Andy a peřiny jsem měla na dvě postele. Toník dostal na 1 postel peřiny.od sestry Marie Vlčkové. Ty měl Karlí na postel, narodil se 6. října 1920.\nV květnu 1920 jsme si pronajali hostinec u Zlatého slunce v Unhošti. Toník chodil po vesnicích kupovat dobytek pro firmu Kuthan do Kročehlav. Chodil lidem zabíjet, měl 5.000 věna, koupil mnoho věcí do hostince i pro domácnost, opatřil vždy vejce na naložení, velký auto uhlí, mouku od hrubé, polohrubé a hladké po 50kg. Měli jsme dva synky, Karlího * 6.10.1920 a Toníčka *21.5.1926, zemřel za 6 měsíců na záškrt. Můj manžel byl fešák, urostlý, byl velice čistotný a ve svém řemesle velice zdatný, jen ten řeznický cech nese – veliký pijan. Já mám čisté svědomí, že jsem jej nikdy ani myšlenkou nezklamala, dovedla jsem vždy mlčet, nikdy jsem jej špatně nepojmenovala, vždy jsem se o jeho život bála a bohužel zemřel v mladém věku, chyběli mu 3 měsíce do 43 roků.Karlímu bylo necelých 12 let, zůstala jsem ještě 5 ½ roku sama v hostinci, nebyla jsem záletná, tak jsem neměla přáno.\nKdyž jsme s manželem živnost hostinskou otvírali, měli u nás místnost hasiči, někdy schůze cestáři, spolek hasičů vytrval. V roce 1932 byl zde založen spolek baráčníků „Radič“. Můj manžel byl prvním členem, který zemřel v tomto roce v červnu. Po smrti mého muže se spolek rozdvojil a změnili místnost, já měla malý obrat bylo 16 hostinců v Unhošti, já platila 4.200 roční nájem a daně, Karlí v roce 1935 začal chodit do Berouna na obchodní akademii na 4 roky. Sestra moje mu posílala 200K měsíčně na autobus a kapesné. Dostala jsem v roce 1937 výpověď, že se hostinec nerentuje. Hledala jsem si jiné zaměstnání, paní Bradáčová mi slíbila krám a místnost za krámem v jejich domě, já šla do císařského dvora\n(ale v té době už to byl dávno státní dvůr). Požádat pana správce, zda by mne mohli dodávat mléko, on řekl,že by mne to neuživilo. že mnoho lidí chodí do dvora a k sedlákům. Dále zde byl volný krám u Fantů, že se hokyně odstěhovala do Prahy, ale firma Frank z Kladna si ten krám už zadala na filiálku, střižní zboží.\nZnámý, také stálý host ze začátku naší živnosti, byl vdovec a že řekl svoji mamince,že bych byla hodnou maminkou jeho 7letému synu,(byl to pan Pospíšil z Berounské ulice, měl zde malé hospodářství).Ten vdovec mi řekl, byl opravdu velice slušný a solidní abych si vzpomněla, že se už nikdy neožení, jedině mne si přál za ženu. a také se stalo, chodila mu jistá paní hospodařit neměl už rodiče, ta paní tam byla jen přes den, měla svůj vlastní byt,dospělý syn mu zemřel a on se nikdy neoženil, zůstal sám byl o 9 let mladší ( moje tchýně ho přežila o mnoho let).Já řekla, že jsem přilnula k jeho kamarádu, který byl už několik roků rozvedený..(tchýně prý vypadala velmi mladě, jak se vdala za Vlčka, velmi rychle sešla, nevím já zde tenkrát ještě nebydlela).\nPíše dále, já měla v životě samý omyl, provdala jsem se za jeho kamaráda a oni se už nikdy spolu nescházeli. Byl to Jan Vlček, zahradník o 7 let mladší, svatba byla v březnu 1937 v klášteře v Hájku, první čas to bylo dobré, ale hospodařila sestra to bylo kápo, já jsem se nikdy neohradila a za tři roky se rozvedla. Při loučení plakal, ale nepožádal o rozluku a chodil celých šest let za mnou, byla jsem mu ženou. V roce 1947 požádal o rozluku., podepsala jsem., nikdy jsem ho už neviděla, ani jsem si to nepřála, ačkoliv velký bol jsem prodělala\nZa okupace jsem krátký čas chodila na polní práce, krátký čas do lesa na kopání. Já si platila nemocenskou a starobní za okupace jsem byla 4 roky jako laborantka v lékárně, později i v domácnosti paní Součkové – Justové, lékárnici ta za mne platila sama starobní a nemocenskou. Se žádným mužem se už nesblížila, Vlček se znovu oženil, jak se proslýchalo s velmi bohatou zahradnicí z Moravy, měla prý 180.000K věna. Jak se s ní seznámil nevím, byla svobodná a bylo jí 46 let. Také ona neměla žádné štěstí, 8.7. 1975 byla bestiálně zavražděna, hlásila se k Jehovistům, tento spolek byl v té době zakázán. Vlček zemřel v dubnu 1973.\nMěla jsem svůj byt, bydlila jsem u Šroubků ve Feldekovské ulici, byl to poslední dům pod doškama. Dále bydlela u paní Tesaříkové, proti domu byla ve starověku lázeň a naposledy v Lipsku, vedla Okresní hospodářské záložny. Byly to byty otřesné, (ale asi z mládí bydleli všelijak.) Měla svůj důchod, který po měně čítal 180K měsíčně, to už dopisuje její snacha Naděžda Později dostávala 400 korun měsíčně, byla to almužna, hodně jí podporovala její svobodná neteř Aninka Drejslarová, dcera její sestry Máry ředitelka školy na Zátorách v Praze. Zůstala svobodná a žila s PhDr.Bělou Weinzetlovou. Zemřela v 90 létech.\nV lednu 1963 byla přijata do Domova důchodců, nejdříve jsme dopláceli 20.- Kč, později 50.Kč a když děvčata odrostla, dopláceli jsem 280.Kč.\nJeště se vrátím, proč jsme si nenechali babičku doma. Měli jsme jen kuchyň a pokoj a dorůstající dvě dcery , babička měla silnou artrózu kyčelních kloubů a přestávala chodit.v té době nebyla možnost operace, ta byla ještě velmi vzdálena Babička zemřela až po smrti svého jediného syna Karla v roce 1980. Hodně pletla a ještě více háčkovala ze slabé příze,.nikdy si na nic nestěžovala, několik let sedávala proti vratům u okna a dívala se ven.\nDnes ve svých 90 létech, teprve si uvědomuji, co asi zkusila. To tenkrát se ještě neoperovalo (1980).\nČLÁNEK OD MÉ TCHÝNĚ Růženy Vlčkové, Stejskalové rozené Slánské\nK stému výročí staré školy v Unhošti\nJako milou vzpomínku na školní docházku do této staré školy věnuji těchto několik řádek.\nJe mi 81 let.\nDne 1. září 1897 mne vedl bratr Karel prvně do této školy.Byl o tři roky starší.Dva moji mladší bratři chodili už tenkrát do 1. a3. ročníku měšťanské školy – říkali jsme do „měšťanky“.\nZa mé školní docházky byly ve staré škole tři třídy obecné dívčí školy v suterénu.Dětí bylo hodně.čtvrtá a pátá třída byly na krátký čas umístěny v nynější staré radnici.Když byly uvolněny dvě místnosti ve dvojdomku, kde je nyní školní kuchyně (přestěhováním okresu do Kladna), byly tam tyto třídy umístěny.. Dům měl dva vchodu. Jeden do našich tříd a druhý do bytu soukromého bytu rodiny Seifertových. Třídy 1. a3. ročníku měšťanské školy byly zas ve staré škole v Mezaninu.\nV mezaninu bydlel školník pan Frabča, unhošťský rodák, pak tam byl kabinet a ředitelna dívčí školy. Hoši byli v prvním poschodí, jen jedna chlapecká třída byla ještě v mezaninu hned na pokraji schodů.Ve škole byl též byt pana ředitele měšťanské školy chlapecké. Chlapecká škola měšťanská byla v Unhošti založena dříve než dívčí. Nejmladší bratr mého otce Antonín Slánský, narozený v roce 1873, vychodil již 3 ročníky této měšťanské školy a to s výborným prospěchem.K propouštěcímu vysvědčení dostal „Pochvalné uznání“, které měl doma zarámované celý život.\nA teď k mým školním vzpomínkám.\nPrvní den nás ve škole uvítal pan inspektor, páni řidetelé a celý učitelský sbor.Někteří rodiče byli s dětmi. Naší nemohli. Otec byl strojníkem na bývalém císařském statku v Unhošti. Musel do zaměstnání již v 6 hodin ráno.Maminka byla doma hostem. Byla 37 let porodní asistentkou, obětavě sloužila rodičkám v Unhošti i v širém okolí.\nDo školy jsem tedy šla s bratrem.. Mnohé děti plakaly. Já tam měla milou kamarádku Márinku Čáslavskou.Kamarádila jsem se s ní od 4 let. Byla jedináček. Její otec pan Karel Čáslavský, pokladník Okresní záložny, byl náhodou také spolužákem mého otce.My jsme tedy neplakaly.\nPrvní den nám ve škole řekli, co potřebujeme k učení a pak jsme byli hromadně do kostela na slavnostní mši.. Druhý den mě vedl bratr už do třídy. Měla jsem břidlicovou tabulku v dřevěném rámu. Vněm byl otvor na přivázání houby a hadříku. Měli jsme také břidlicové pisátko a čítanku.\nPozději měly děti už slabikář.\nPrvní třída byla v suterénu. Chodilo se po mnoha schodech jako do sklepení. V létě to ušlo, v zimě jsme ale čekali až nás bude víc.Báli jsme se tmy.Na odpočívadle byla petrolejka, která jen slabě osvětlovala schody. A pak ještě byla dlouhá chodba.. Z přízemku tam nemohl být upraven vchod, byl tam domek unhošťského měšťana, pana Láblera.\nMěli jsme prostornou třídu Na stupínku na dřevěném podstavci byla tabule, na jedné straně linkovaná na psaní, na obrácené straně volná plocha na kreslení.U našich tabulek to bylo stejné. Ze třídy vedla okna na velký .na dvůr, kde jsem měli v létě tělocvik. Tělocvična nebyla,, hráli jsme všelijaké hry, například „Chodí pešek okolo,“ „Zajíček pod skalinou tiše spí.“.Házeli jsme si barevné obroučky a chytali je na barevné tyčky.V zimě jsme cvičili v lavicích prostná) upažit, předpažit, zapažit atd.Nebo jsme si hráli na zahradnici, každá jsem byla nějaká květina .Já bývala vždy růže, energická spolužačka, kopřiva. Rádi jsme měli hru na bouřku. Znázorňovali jsme pohybem vítr, déšť.To jsme všichni pěstičkami uhodili na lavici.Zpívali jsme „Ovčáci, čtveráci,Pásla ovečky, a k tanečním krokům jsme zpívali, Toč se, a vrť můj kolovrátku. Také básničky jsme se učili.Vrána a liška. Byla kdysi myška malá,…Ještě si je pomatuji.\nHlavní předměty byly čtení, psaní, počty, kreslení a náboženství. Ve druhé třídě jsme měli my dívky ruční práce.Dělali jsme různé vzorníky, kabátek pro novorozence, apod. Od třetí třídy byla němčina. Nebyla povinná, ale já na ní chodila až do konce školní docházky.\nNaše třídní paní učitelka, slečna Anna Hubená, byla velice hodná a milá. Měli jsme jí dva roky byla svobodná, byl celibát. Říkali jsme „slečno učitelko. Učitelům jsme říkali „ vašnosti Ve třetí a čtvrté třídě “ nás učila slečna učitelka Vítochová, v páté třídě slečna učitelka Seifertová. Při té jsem měla nejlepší prospěch. Učila jsem se středně.Z paní a kreslení jsem mívala horší známku, ale z pravopisu vždy jedničku. V třídě měšťanky jsme měli za třídní učitelku slečnu Hubenou, na ostatní předměty učitelku Frídovou,Kulhánkovou. Paterovou, ředitelkou byla slečna Messanyová. Na náboženství jsme měli dva roky kaplana Dvořáka, později pana katechetu Emanuela Mareše a to až do konce školní docházky.\nŘeditelem dívčí školy byl na krátký čas pan ředitel Kincl, později slečna ředitelka Eliška Messanyová (až do konce mé školní docházky).\nVždy před vyučováním jsme se modlili za osvícení ducha, dosud modlitbičku umím.\nMy dívky jsme se až do konce školní docházky byly sami. Jednou za rok jsme měli náboženskou zkoušku. Ta byla společné pro všechny děti, děvčata i chlapce. Přijel pan vikář.V podvečer jeho příjezdu se zvonilo na věži a my dívky jsme se pilně učily.Bály jsme se kdybychom byly vyvolány, abychom nebyly zahanbeny před hochy, neb ten jediný den jsme byli pospolu\n.Prázdniny jsme mívali šest neděl. Před prázdninami jsme mívali pouze vycházky do přírody, o posvícení a šli domů na pěknou hodinku jsme měli poplach a šli dříve domů.\nVe vyšších třídách jsme chodili za městský park vysazovat lípy. Chlapci vykopali jamku, dívky přidržely stromek, zasypaly kořeny a zalily.Zasadili jsme vždy jednu lípu za rok. Dnes za ta léta je tam již celé vzrostlé stromořadí.\nV měšťance jsme my dívky vždy jednou za tři roky měly zájezd do Prahy.Když jsem chodila do prvního ročníku, také jsem se zúčastnila. Byly jsme v puštěny do hradu, všechny sály nám byly ukázány, pak jsme byly v Daliborce, v Loretě a v muzeu.Obědvaly jsme na Ostrov ě Žofíně. Odpoledne jsme se vracely domů.\nRáda jsem navštěvovala naší školu. Měli jsme vždy v úctě slečnu učitelku a vůbec celý učitelský sbor. Učitelé bývali přísní, ale nikdy nás tělesně netrestali, jen zřídka pro vážný přestupek pravítkem přes ruku.\nKdyž mi bylo patnáct let, odjela jsem do Karlových Varů ke strýci, abych si dobře osvojila němčinu.Tetička byla Němka. V předvečer odjezdu jsem se šla rozloučit se starou školou. Zaplakala jsem si tam. Věděla jsem, že mi nastane jiný život. Postála jsem u nové školy (dívčí)\ndo které jsem již nepřišla. Vystoupila jsem ze třetí měšťanky, která se nacházela v mezaninu staré školy.\nJeště dnes vzpomínám na šťastný dětský věk a školní svůj život.\nZakončím slovy jedné české písně:\nTy naše školo národní, A že jsi druhý domov můj,\nprostá a skromná, milá, proto tě mám tak rád\nv tvých škamnách dětská duše má a na tebe, školo milá,\npohádku mnohou snila. vzpomínám nastokrát.\nRůžena Slánská- provdaná Stejskalová–Vlčková.\nNarozená 1891 v Unhošti


Dražby penzionů Lochenice | TISCALI, s.r.o.\nAktuální nabídka dražby penzionů Lochenice denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si dražby penzionů Lochenice než Vás někdo předběhne.\nKategorie dražby penzionů Lochenice se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele dražby penzionů Lochenice neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je dražby penzionů Lochenice právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné dražby penzionů Lochenice\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii dražby penzionů Lochenice, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující penziony Lochenice, a to penziony na prodej Lochenice, pronájem penzionu Lochenice, dražby penzionů Lochenice.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii penziony k dražbě Lochenice nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích penziony Lochenice, penziony na prodej Lochenice, pronájem penzionu Lochenice, dražby penzionů Lochenice.\nNehledáte dražby penzionů Lochenice ?\nPokud jste v této kategorii dražby penzionů Lochenice omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí dražby penzionů Lochenice\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii dražby penzionů Lochenice, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr dražby penzionů Lochenice. Určitě lépe naleznete dražby penzionů Lochenice, který hledáte.


Ty baráky by měly mluvit samy za sebe - EchoPrime.cz\nMarie Kordovská. - Foto: David Macháček\nPochází z rodiny, kde se mezi ženami předává jiná štafeta než recepty na opravdu dobrou a několika generacemi prověřenou ořechovou bábovku. Babička Marie Kordovské je architektka Věra Machoninová, která se svým manželem Vladimírem Machoninem navrhla například karlovarský hotel Thermal, československou ambasádu v Berlíně, obchodní dům Kotva nebo na pražské Pankráci Dům bytové kultury. V jeho sousedství na stejném náměstí u stanice metra Budějovická navrhla další dům Mariina maminka Pavla Kordovská. V téhle rodině se dědí recepty na dobré domy.\nMarie Kordovská sice žádný dům nenavrhuje, ale pustila se do boje za záchranu těch, které navrhla její bába Věra. To tvrdě znějící slovo „bába“ bude brzy vysvětleno. „Architekturu máme pod kůží. Byli jsme v tom vychovaní a připadá nám to normální. Že to je možná trochu jiné, to vám proběhne hlavou třeba v situaci, kdy vám je čtrnáct, jdete s kamarádem v Praze po náměstí Republiky a ten člověk, aniž by o vás cokoliv tušil, řekne: ‚Hele, koukni na ten barák, ta Kotva, co to je za hrůzu? To já půjdu radši támhle naproti do Palladia.‘“\nTohle jste skutečně zažila?\nNěkolikrát. Rodinnému domu, který mí prarodiče navrhli a postavili pod Strahovem, říkají někteří lidé z oboru mini Kotva. A když v takové mini Kotvě vyrostete, což je můj případ, je pro vás šok slyšet, jak někdo velké Kotvě spílá a pomlouvá tu architekturu. Takže tohle mám pod kůží a moderní architektura mi připadá, stejně jako mým sourozencům, naprosto přirozená. Recepty na bábovky nebo dorty se u nás rozhodně nedědí, pohled na architekturu ano.\nCo máme přes generace v rodině asi společné, je jakási rychlost v úsudku: Kouknu – vidím – jsem rozhodnutá. Přiznávám, že to nemusí být to nejlepší, ale zkrátka to mám takhle zažité. Vím, že bych se měla nad některými věcmi zastavit a zamyslet, ale u mě to prostě funguje takhle. Nejsem typ, který by na konceptuální výstavě studoval na celou stránku napsané vysvětlení, co umělecká instalace představuje. U nás v rodině se dědí přístup, že umění by k vám mělo mluvit samo. A bába k tomu říká, že to platí i pro architekturu. „Ty baráky by měly mluvit samy za sebe“ – to jsou její slova. A když to k vám nepromlouvá, není potřeba se tím zabývat. Sama to občas schytám, když mi lidi vyčtou, že jsem si právě ten vysvětlující text nepřečetla a jsem hned hotová se svým úsudkem, ale tak to u nás zkrátka je. Hodně spoléháme na interakci umění a člověka. Musí se tam něco dít mezi vámi a domem nebo obrazem.\nPromiňte, ale jednu věc je asi potřeba vysvětlit. Jak se pro Věru Machoninovou zrodilo oslovení bába? Používáte ho často.\nOna s tím začala sama, protože se jí těžko přenášelo přes srdce, že je už babičkou. Vždyť si představte člověka, který staví tak výrazné a originální domy – a teď by měl přijmout zdrobnělé oslovení babička. Tomu se, myslím, chtěla vyhnout. Takže proto bába, v naší rodině to je zažité a normální.\nVy jste se nedávno rozhodla za bábu bojovat, byť se sloganem „Respekt Madam“. Co vás nastartovalo?\nDohromady jsme to všechno dali na začátku loňského léta. S bratrem jsme si uvědomili, že vlastně celý život sledujeme, jak se naše bába kvůli svým stavbám soudí, jak čelí tomu, že lidi její domy často nesnášejí, a jak se objevují snahy třeba i část těch domů zbourat. To nám přišlo tak absurdní, že jsme si řekli, že už je čas s tím něco začít dělat. Bába je už bohužel dost rezignovaná. Začalo to kampaní za záchranu karlovarského Thermalu, ale chceme pokračovat dál. Ohrožených domů, které se často mechanicky nálepkují jako „socialistické relikty“ a které si pro svou kvalitu zaslouží zachránit, je mnohem víc.\nKdo vaši mladou záchranářskou skupinu tvoří?\nJsem to já, můj starší bratr, dále architekt Pavel Směták a grafik Matěj Polák. Mně je čtyřiadvacet, Matějovi a bratrovi je sedmadvacet a nejstarší je Pavel Směták, ten už překročil třicítku.\nNechci, aby to vypadalo, že se snažíme šikovně přiživit na slávě báby. I s tím jsem se už setkala, že prý bojuji za něco, co není můj výtvor. Jenže nám zkrátka přijde důležité, aby tady kolem nás nestály jen nejroztodivnější hrůzy. A taky aby si lidi uvědomili, že nemůžeme všem stavbám mezi druhou světovou válkou a listopadem 89 přidělit označení „komunistické“. To byla ta úplně původní myšlenka. Možná jsem naivní, ale já si opravdu myslím, že za útoky na ty domy stojí pouze to, že ti lidé tomu nerozumí. Samozřejmě, člověku proběhnou v hlavě nejrůznější úvahy o tom, kdo všechno je už s kým domluvený a kdo jde na ruku developerům a podobně, ale za sebe jsem opravdu přesvědčená, že ten primární nezájem o osud zajímavé stavby je způsoben skutečně neznalostí.\nJak ve svých čtyřiadvaceti letech vidíte minulý režim? Dobu, ve které vaši prarodiče navrhli slavné, dnes už ikonické stavby: Kulturní dům v Jihlavě, hotel Thermal, Dům bytové kultury, Kotvu nebo československé velvyslanectví v Berlíně?\nMusím se ten pohled učit. Naše generace si totiž prošla zvláštním obdobím. Sice jsme se už narodili do demokratické společnosti a vyrůstali v ní, ale zároveň jsme měli s minulým režimem živý kontakt, přes jeho velkou společenskou setrvačnost. Například učitelky na základní škole měly v sobě pořád hodně z těch minulých časů. Myslím, že když se narodíte v roce 1992 a v 90. letech vyrůstáte, tak to ještě není tak jednoznačné odstřižení od minulého režimu. Ale pořád se pohled na minulost učím. Tu dobu postupně poznávám a objevuji, že se nedá na všechno dávat ideologická nálepka, že to bylo komunistické. Je potřeba mnohem podrobnější rozlišování, ne jednoduchý černobílý pohled. A to říkám s plným vědomím toho, že naše rodina rozhodně nevykazovala nějakou náklonnost ke komunistickému režimu.\nNěkdo by ale mohl brát plány na reprezentativní velvyslanectví v Berlíně jako službu pro režim. Bylo to v době studené války, stavba ve východní části Berlína, na dohled od zdi.\nTohle by bábu naštvalo, protože ona svou práci nedělala jako službu režimu, nenavrhovala domy proto, aby se jimi režim chlubil. Navrhovala je tak, aby byly dobré! Tady je potřeba připomenout i dobu, kdy vznikly. Jsou to 60. léta, úplně jiné období než pozdější normalizace. A 60. léta, to bylo období uvolnění a naděje. To je doba těch baráků a tvorby mých prarodičů. I když se některé postavily až v 70. letech, ideově vznikly dřív. Pokaždé když o tom s bábou mluvím, říká mi o naději té doby, o tom, jak skutečně věřili, že se blíží svoboda. A když se na jejich domy podíváte a porovnáte je s tím, co se tehdy stavělo na Západě, zjistíte, jak hodně si jsou podobné. Nejsou to komunistické domy, je to prostě dobrá architektura.\nTakže čistá profese, bez ideologie?\nKdyž se teď s bábou v poslední době víc a víc bavím, sama pro sebe odkrývám její doslova posedlost architekturou, ona ničím jiným nežila.\nProč o své práci nemluví veřejně sama?\nNechce, je z toho všeho už vyčerpaná. Ona nejenže nechce vystupovat a mluvit na veřejnosti, i pro mě je docela náročné z ní dostat nějaké podrobnosti. Ona fakt žila jenom těma barákama.\nProč je těžké ji rozmluvit o něčem, v čem byla úspěšná a stala se hvězdou české architektury?\nProtože ona to tak nebere, že byla hvězda. Ona si zkrátka dělala své baráky. Já se z ní snažím při našich povídáních dostat víc, protože mě ta 60. léta nesmírně zajímají. Říkám jí: Babi, jaké to tehdy bylo, když jste se s Vladimírem vzali? Vždyť jste žili v jednom bytě s jeho bráchou Sergejem (Sergej Machonin byl významný divadelní a literární kritik a jeden z prvních signatářů Charty 77 – pozn. red.), ten si tam přece musel vodit všechny ty své kamarády literáty, o kterých se my dnes učíme... A na to mi bába řekne: „To jo, on si tam Sergej občas někoho přivedl, ale my jsme měli s Vladimírem ten svůj pokoj a v něm jsme byli a kreslili si tam domy.“ Oni pracovali v Projektovém ústavu, to bylo jejich normální zaměstnání od osmi hodin ráno do pěti hodin odpoledne. Po cestě domů vyzvedli děti ze školky, a když si s nimi pohráli, zasedli doma k rýsovacím prknům a znovu kreslili, tentokrát už svou vlastní tvorbu, hlavně návrhy do soutěží.\nTakže slavné domy vznikly jako večerní přesčasy?\nVlastně všechno, čím se pak proslavili a s čím vítězili v soutěžích, vzniklo doma po večerech. S tím pak přišli do Projektového ústavu, kde jim blahosklonně řekli, že když s tím tedy vyhráli, můžou to pod hlavičkou ústavu realizovat. Takže oni pořád kreslili a bába mi k tomu řekla: „Z deseti soutěží vyšla tak jedna. Takže jsem si pro sebe řekla, že na jednu soutěž věnuju nanejvýš tři měsíce času. Víc ne. Za tu dobu to musím dokončit, pak už tím nesmím ztrácet čas a musím chystat návrh do nové soutěže, abychom měli práci.“ Ona žila jenom těmi baráky, na nějaké poklonkování režimu vážně neměla čas.\nAle režim se jejich prací chlubil.\nTen režim si to dokázal v 70. letech šikovně otočit. V 60. letech je komunisti nikam nepustili, tvářili se, že ty domy snad spadly z nebe nebo vyrostly z ničeho, a pak později, když se jim to hodilo, je využívali pro svůj prospěch a demonstraci, jak báječné věci jsou tady možné.\nJak ty domy obhajujete před svými vrstevníky?\nDřív jsem to nechávala být. Neměla jsem potřebu zdůrazňovat, že to dělala moje babička. Aktivně jsem o tom začala přemýšlet až loni, kdy vznikla iniciativa Respekt Madam. Pro mě je těžké ty domy obhajovat, protože tím, jak nad nimi intenzivně přemýšlím, mi už řada věcí přijde samozřejmá.\nVladimir 518, který je velkým obhájcem moderní architektury z období socialismu, říká, že na počátku jeho zájmu byl odpor k těm stavbám.\nAno, to je asi ta nejčastější cesta, slyšela jsem to už od spousty lidí. Nejprve je ty baráky štvou, odsuzují je, ale jak se postupně dostávají k informacím o tom, proč a jak byly navrženy, ten prvotní odpor se zlomí a vystřídá ho kladný vztah a naučí se je mít rádi. U mě to je ale jiné, já jsem se v takové architektuře narodila, vyrostla v ní a nepotřebovala jsem se učit mít ji ráda. Pro mě to je přirozené prostředí. A sama si teď argumentaci pro její obhajobu doplňuji u historiků a architektů.\nJaký je tedy váš základní návod pro pochopení těch staveb?\nKaždý by si měl uvědomit dobu, kdy vznikly, a porovnat si to s tím, jak se tehdy stavělo ve světě, na Západě. A uvidí, že ty domy jsou si podobné, to nebyly žádné prorežimní stavby.\nTen jednoduchý argument však zaznívá stále: Jsou to domy, byť poctivě navržené, ale silně spojené s komunistickým režimem, tak pryč s nimi.\nJenže ty domy o něčem vypovídají. Mají v sobě otisknutou dobu, ve které vznikly. Je to cenná výpověď, a když to smažeme, zbouráme, je to jen gumování historie – a to je nebezpečné. Společnost nefunguje tak, že nepříjemné věci za sebou vygumuje a znova a znova zkouší začínat od nuly. Nemůžeme popřít, na čem jsme vyrostli. To platí pro dějiny jako celek i pro architekturu. Žijeme linárně. Když smažeme kus své historie, jen uvolníme prostor pro to, aby to mohl někdo zopakovat. To říkám s vědomím toho, že jsem z generace, která zrovna neoplývá úctou k autoritám. A když někdo starší říká, „pozor, tohle jsem už jednou zažil“, tak se to odbude mávnutím ruky, že tohle nikoho nezajímá. Mně to přijde strašidelný, když mi prarodiče říkají, že dnes se řada lidí chová stejně, jako to bylo v roce 1936. Moje generace vyrostla v 90. letech, kdy lidi měli tendenci úplně na všechno zapomenout a začít od nuly.\nPodařilo se vám někoho získat na svou stranu a přesvědčit ho, že architektura z minulé éry nemusí být automaticky špatná?\nMně se to paradoxně docela příčí, když mám lidi přesvědčovat, aby se jim konkrétní architektura začala líbit.\nAle budete s tím muset začít, když chcete za záchranu té architektury bojovat.\nJá vím, ale zatím v tomhle bojuji víc sama se sebou. Neumím být hlasatelka nějaké univerzální pravdy, že tohle je dobrý barák a tohle ne. Mám pocit, že je to přeci tak jasné, že by to lidi měli cítit přirozeně. A sami chtít takové věci bránit. Já je nechci fanaticky získávat na svou stranu. Myslím si, že stačí, když se podaří o těch věcech šířit osvětu, organizovat přednášky a tam lidem vysvětlit, proč třeba ty stavby vypadají právě takhle a co je utvářelo. A nechat na každém, jestli to bude mít rád.\nJenže k takovému poznání je občas potřeba ukázat alespoň cestu.\nKdyž se bába vydala před pár lety do New Yorku, což byl pro ni dárek k osmdesátým narozeninám, tak se jí ujaly moje sestřenice a vydaly se s ní do ulic, protože samozřejmě ji ze všeho nejvíc zajímaly zase domy. A pak nám hlásily: To je neuvěřitelný! Ona lítá od baráku k baráku, a my jí sotva stačíme. Kde bere tu energii? My se za ní zpocený sotva plazíme, a ona na nás volá, že potřebuje vidět ještě jeden detail a pak ještě prozkoumat, jak je to sklo napojený na beton. A poslala nás, ať si jdeme sednout na kafe.\nOna to asi není nadsazená historka, protože pro její domy je právě dotažení do nejmenšího detailu charakteristické.\nTo souvisí s dobou, kdy vznikaly. V 60. letech byl prostor pro navrhování a stavbu takových domů. Bez ohledu na to, jak ten režim hodnotíme, neexistoval například tlak komerčních developerských zájmů. Byly vyčleněné peníze, a to i s tehdejší povinnou částkou na zapojení umění do architektury. Dnes vyhrávají domy, které stojí nejméně peněz. A bohužel detaily jsou ta místa, na kterých se šetří. Jenže bez nich vznikají stavby, které jsou prostě nijaké, bez výrazu. Znovu se tím vracíme k atmosféře 60. let. Tehdy bába dostala prostor se detailům věnovat, měla čas kreslit a navrhovat nábytek, skoro každý šroubek. A taky byl čas na to pak každý detail zkontrolovat. Jsem si jistá, že i dnes by to architekti chtěli takhle dělat, ale jen výjimečně k tomu dostanou prostor.\nJá si stále připomínám Maslowovu pyramidu. Jakmile máme zajištěny základní potřeby, můžeme vytvářet hodnoty. Umění potřebujeme pro rozvoj duše a základní potřeby má naše společnost zajištěné natolik slušně, že by neměl být problém umění výrazně podporovat. Když budeme pořád myslet jenom na prachy, nic skvělého nevznikne. Máme obrovské štěstí, že žijeme v době, která nám umožňuje rozvíjet ducha, tak bychom to neměli promrhat.


Číslo produktu - 0000058543\nBezolejový pístový kompresor je určen pro malé práce v domácnosti a domácím prostředí při činnostech, a to zejména k plnění pneumatik automobilů, motocyklů a kol. Díky různým dodávaným koncovkám určených k připojení na hadici plniče, lze rychle a bez námahy nafouknout objemná nafukovací lehátka, postele, čluny atd., přiloženou jehlou sportovní míče, cvičební balóny apod. Více detailů\nKompresor Extol 418101 bezolejový\nKompresor je i při svojí nízké ceně dodáván se základním příslušenstvím. Mezi to patří velké množství koncovek, díky kterým dokážete nafouknout každý nafukovací člun, lehátko nebo postel. Přiloženou jehlou během několika vteřin nafouknete jakýkoliv míč. S kompresor je přiložena i dofukovací pistole s manometrem pro foukání pneumatik. technická data\nDvouválcový kompresor ideální pro dlouhodobé kontinuální zatížení. Vysoký pracovní tlak a vzdušník o objemu padesát litrů pro bezproblémové použití i s pneumatickými nástroji.\nSkladem - Ihned k odeslání 0000063072


Nalezeno 70752 pracovních pozic.\nUpřesňující údaje: Preferujeme řidičský průkaz skupiny B Společnost ČESKÉ PLOTY, s.r.o. hledá vhodného kandidáta na pozici Uklízeči. (22000 Kč)\nSpolečnost VINSERVIS s.r.o. hledá vhodného kandidáta na pozici Číšník - servírka. (25000 Kč)\nPožadavky:dobrý zdravotní stav, manuální zručnost, pečlivost a spolehlivost, výpis z rejstříku trestů. Náplň práce:veškeré pomocné práce v pekárenské výrobě Společnost TTT-NERES s.r.o. hledá vhodného kandidáta na pozici Pekaři. (19700 Kč)\nObsluha strojů na výrobu pečiva, čokolády a cukrovinek - Herink, Středočeský kraj\n2022-05-10 - Pekárna Zelená louka, a.s. - pracomat.cz\nMísto pracoviště: - Pekárna Zelená louka, Hlavní 71, Herink, Praha - východ Prvotní kontakt: - tel.: (***) ***-**** - e-mail: ****@*****.*** Upřesňující údaje: - pracovní doba - pondělí až neděle - převážně noční směny - pracovní činnost - obsluha... (20160 Kč)


Nabídka Švédska nebyla výhodná, řekl ke gripenům Vondra – Novinky.cz\nsobota 22. září 2012, 17:46 - Ostrava\nStejný názor tlumočil při pátečním nočním, zhruba hodinovém, jednání i švédské ministryni obrany Karin Enströmové. „Vysvětlil jsem jí velmi podrobně důvody, které českou vládu vedly k závěru, že švédská nabídka nebyla uspokojující. Vyložil jsem jí naše představy. V jednání budeme pokračovat, musíme najít něco, co bude výhodné pro obě strany,“ poukázal Vondra.\nDodal, že se se švédskou ministryní Enströmovou dohodl na pokračování jednání. „Čas máme do konce listopadu.“ Za českou stranu bude nyní vyjednávat pozměněný vyjednávací tým, který povede Vondrův první náměstek Vlastimil Picek. „Je oboustranná vůle pokračovat, předpokládám, že to nebude jednoduché. Uvidíme,“ řekl ministr obrany.\nČtěte: Švédové sleví čtvrtinu, když si ČR pronajme gripeny na dalších 10 let\nPodle něj jsou jen dvě cesty. Buď se vyjednávací týmy dohodnou na nových podmínkách dlouhodobého pronájmu gripenů, nebo se současná smlouva prodlouží o dva, tři roky a vláda vyhlásí nové výběrové řízení na nadzvukové stíhačky pro českou armádu.\n„Nadzvukové letectvo rozhodně chceme udržet, ale platí i druhá věc. Ekonomické možnosti státu i ministerstva nejsou neomezené, a to ekonomické hledisko je rozhodující. A já nepřistoupím na žádnou dohodu, která by nebyla pro českou stranu výhodná,“ ujistil Vondra.\nPronájem 14 švédských stíhaček Jas-39 Gripen za 19,6 miliardy korun, schválila před osmi lety vláda Vladimíra Špidly.


Potraviny Archivy - Nazeleno.cz\nObaly, které se dají kompostovat? Seznamte se se SCOBY0\nZavařujeme plody podzimu: Červená řepa, dýně a jablka netradičně0\n10. 10. 2019 21. 1. 2020 Jarmila Bajerova\nčíst dál “Zavařujeme plody podzimu: Červená řepa, dýně a jablka netradičně”\nUpéct doma dobrý chleba není žádná věda0\n18. 11. 2016 26. 11. 2018 Jarmila Bajerova\nKvásek pro začátek ponechejme chlebovým fajnšmekrům, pro velice dobrý a originální domácí chléb vám postačí obyčejné droždí. Jaké jsou hlavní zásady domácího pečení chleba? Jak má vypadat těsto? A obejdete se bez domácí pekárny? číst dál “Upéct doma dobrý chleba není žádná věda”


Hodnocení produktu (31) Zobrazit hodnocení\nGavino ASTADOG je intenzivní kloubní výživa s prémiovým chondroitin sulfátem, rozmarýnem lékařským a Astaxanthinem. Astaxanthin je silný přírodní antioxidant ze sladkovodních řas a mořských korýšů. Působí současně jak vně buňky. Více informací\nUživatelská recenze produktu Gavino ASTADOG Kloubní výživa 90 cps.\n99% Hodnotilo 31 uživatelů\nDáša T. 14.01.2019\nPoužíváme dlouhodobě a jsme spokojení\nZuzana Březinová 08.01.2019\nRadim Zednik 03.01.2019\nVyzkouseno u starsiho knirace a spokojenost\nBeha jak za mlada\nPetra Roubickova 22.12.2018\nPes prestal kulhat a lepe vstava\nZvlada delsi prochazky\nEfekt byl velmi rychly behem nekolika dnu\nMartina Křenková 12.12.2018\nRomana Nová 04.12.2018\nAstaxanthin mám vyzkoušený na sobě, takže tohle byla jasná volba pro mojí fenku ohaře. Je v dobré kondici.\nMirka Holásková 25.11.2018\nPomohlo našemu ovčákovi\nVěra T. 20.11.2018\nJosef Karlík 13.11.2018\nJsem velmi spokojen, jak to hafanovi pomohlo.\nDoporučuji a koupím určitě znovu.\nJosef Havelka 23.10.2018\nVyzkoušeno pro starší fenečku NO. Viditelné zlepšení kondice.\nZuzana Fantová 17.10.2018\nVeronika Wernerova 13.10.2018\nDobra kloubni vyziva\nDavid K. 11.10.2018\nPes je OK\nRobert Wagner 07.10.2018\nDobre vysledky po par tydnech uzivani\nLucie Hradilová 02.10.2018\nLucie H. 27.09.2018\nZhruba po 2 týdnech přestal pes kulhat. Celkově vypadá v lepší kondici\nKarolína Stein 25.09.2018\nNáš 10 let starý pes už hůř vstával a byl takový zatuhlý. Po 2 týdnech užívání vstává lépe a jde vidět, že nemá takové problémy. Určitě budeme pokračovat.\nLuboš K. 14.08.2018\nDoporučuji, vyzkoušeno a funguje.\nLudmila S. 11.08.2018\nKapsle jdou snadno vysypat a zamíchat do krmiva.\nRuzena Knotkova 08.07.2018\nPomohlo nasemu starsimu NO.\nPes beha jak kdyz byl mladsi.\nVlasta Ručková 05.07.2018\nNáš jezevčík (12 let) se velmi výrazně zlepšil. Můžeme chodit na delší výlety.\nKarolína G. 03.07.2018\nViditelné zlepšení po úraze.\nPodávám na základě doporučení od kamarádky. Můžu také doporučit, opravdu funguje.\nSpokojenost, pes běhá.\nMartina Jarošová 30.05.2018\nPes přijímá bez problémů.\nMíchám do psí paštiky.\nMyslím, že se náš Hirouš zlepšil, běhá o dost lépe. Podáváme asi 3 týdny.


Domů >>> Zprávy* >>> Ruská federace >>> Centrální FO >>> Sociální oblast\nPrůměrný příjem pracujících důchodců v Rusku je podle Sberbanky 46 tisíc rublů\nPřibližně polovina Rusů pokračuje v práci pět let po odchodu do důchodu a průměrný měsíční příjem pracujícího důchodce činí 46 tisíc rublů. Vyplývá ze studie společnosti Sberbank založené na statistikách svých klientů o mzdách.\nNová protestující většina v Rusku. Penzijní reforma\nZvýšení věku odchodu do důchodu zvýšilo podíl těch, co jsou připraveni protestovat. Jde o rekordní ukazatel za Putinových dob. Rusové v průzkumech veřejného mínění vyhlásili ochotu vyjít do ulic kvůli připravované pensijní reformě. Dosud nikdy za Vladimí\nNejvýnosnější profese v Rusku\nPodle studie společnosti HeadHunter, zpracované z podkladů 800 zaměstnavatelů, stanovili analytici dynamiku mezd v Rusku za první čtvrtletí roku 2018. Ukázalo se, že výše mezd pomalu, ale jistě roste a pokračuje v trendech roku 2017.\nMedveděv schválil další valorizaci důchodů od 1. dubna\nRuský premiér podepsal vyhlášku o indexaci sociálních důchodů o 1,5 procenta od 1. dubna. V důsledku se výše sociálního důchodu zvýší o...\nRusko uznává platnost dokumentů obyvatel Donbasu na území Ruské federace\nRusko začalo dočasně uznávat doklady separatistických území na východě Ukrajiny. Jedná se o humanitární opatření vyvolané skutečností, že Kyjevské úřady po dva roky neplní své povinnosti a nevystavují staré nebo zničené doklady, rodné a úmrtní listy,\nNový zákon zvýšil ruským úředníkům věk odchodu do důchodu\nNový zákon, který vstoupil v platnost v Rusku od 1. ledna stanovuje, že důchodový věk pro ruské úředníky se bude každoročně zvyšovat o 6 měsíců, dokud nedosáhne 65 let pro muže a 63 let - pro ženy.


EnviWeb - Obyvatelé Jihlavy se budou moci vyjádřit ke Kronospanu\nJIHLAVA - Příští pondělí získají obyvatelé Jihlavy možnost vznášet připomínky k provozu Kronospanu. Ministerstvo životního prostředí svolalo na tento den veřejné projednání v rámci hodnocení vlivů nových technologií na životní prostředí (EIA). Jednání souvisí s projektem Kronospanu na instalaci nových filtrů k sušárně dřevních třísek, která je dnes největším zdrojem znečištění ovzduší na Vysočině. Veřejné projednání se koná v pondělí 5. března od 15 hodin ve velkém zasedacím sále jihlavského magistrátu (Tolstého ulice 15, místnost č. 100). Jednání se mohou zúčastnit všichni zájemci. Předmětem veřejného projednávání bude nezávislý expertní posudek dokumentace vlivů záměru nazvaného „Snížení emisí ze sušárny dřevních třísek Schenkmann&Piel technologií UTWS a suchým elektrofiltrem a změna kotle na spalování biomasy“ na životní prostředí a zdraví obyvatelstva. Jednání se zúčastní zástupci Ministerstva životního prostředí, krajského úřadu, jihlavského magistrátu, Kronospanu a odborníci, kteří vypracovali dokumentaci a posudek. Občané mohou k projektu vznášet své dotazy a připomínky. Investice Kronospanu do nových filtrů přichází podle Arniky s velkým zpožděním, ekologické sdružení ji ale přesto vítá. „V dnešní době pochází asi 80% všeho prachu ve městě z komínů Kronospanu. Podnik měl účinné filtry zprovoznit už dávno spolu s linkou na výrobu dřevotřískových desek. K instalaci filtrů je sice pět minut po dvanácté. Je s podivem, jak dlouho úřady tolerovali zamořování jihlavského vzduchu,“ říká Jana Vitnerová z jihlavské pobočky Arniky. „Nemělo by se jednat o poslední investici firmy do zmírnění negativního vlivu na životní prostředí,“ dodává Vitnerová s poukazem na stále vysoké úniky rakovinotvorného formaldehydu z podniku. Dokumentace i nezávislý posudek jsou dostupné na internetu ZDE Poslední termín k podání písemných připomínek k instalaci nových filtrů v Kronospanu vyprší v pátek 9. března 2007. Zájemci je musí adresovat Ministerstvu životního prostředí, které na základě doporučení expertů, výsledků veřejného projednání a došlých připomínek vydá do dvou měsíců závěrečné stanovisko. http://www.arnika.org


Bojím se o svou vnučku – SkutečnéPříběhy.cz\nJe moderní držet dietu a být hubený. Dlouho jsme si všichni doma říkali, proč ne. Pak jsme si ale museli přiznat, že má Eliška vážné problémy.\nEliška se na mě usmála. Ale jen tak malinko. Do smíchu jí moc není a snad se už ani doopravdy od srdce usmát nedokáže. Přitom to byla kdysi takový smíšek. Co my jsme se spolu nadováděly když byla malá a smály se na celé kolo, až se za námi lidé pohoršeně otáčeli. Jenže teď už jí bude sedmnáct a její situace vůbec radostná není. Trpí totiž poruchou příjmu potravy a ještě před pár dny bojovala vysloveně o holý život.\nKamarádky ji vyhecovaly\nEliška byla zdravé a moc pěkné děvče. Její mírná plnoštíhlost jí dlouho nebyla na obtíž. Až když se začala blížit puberta, dostala strach, že je tlustá. Všechny její kamarádky držely všelijaké podivné, někdy i dost drastické diety. Jen aby byly co nejštíhlejší. Eliška je začala napodobovat. Musím uznat, že v té době shodila pár nadbytečných kilogramů a moc jí to slušelo.\nVšichni jsme ji chválili a říkali jí, jak jí to sluší. Jenže to Elišce evidentně nestačilo. Chtěla být dokonalá. A tak se trápila hlady dál a dál. To ještě pořád bylo celkem únosné. Když shodila ještě další várku kil, byla krásně štíhlounká a kluci se za ní stále otáčeli. Jenže i to bylo vnučce málo. Tehdy jsme se už snažili zakročit. Začali jsme hlídat, co Eliška jí. Vypadalo to, že se umoudřila. Při společném stolování vždy něco snědla a my byli spokojení.\nVodila nás pěkně za nos\nNetušili jsme tehdy ani trochu, že Eliška vše, co u stolu sní, brzy zase vyzvrací na záchodě. Hubla v té době stále dál a dál a my dostali strach, že je nemocná. Nějaký čas trvalo, než se dceři podařilo Elišku dostat k lékařce. Ta vyřkla podezření na anorexii. Nechtělo se nám to nejprve uvěřit. Ale museli jsme uznat, že problém Elišky je skutečně vážný.\nMinulý rok v létě Eliška náhle zkolabovala. Bylo to u nás na chatě. Odvezli ji do krajské nemocnice. Byla dehydratovaná. Dostala infuzi, nějakou umělou výživu. A doktor doporučil, aby pár kilo přibrala, že je příliš hubená a zesláblá. Eliška se mnou strávila čtrnáct dní na chatě a vypadalo to, že se umoudřila. Jedla i borůvkové knedlíky a skutečně trochu přibrala. Řekla mi, že se nemocnice bojí. A to na ni asi trochu zabralo. Bohužel ne na dlouho.\nBojím se, že umře\nNyní je tedy Eliška znovu v nemocnici. Je tak křehounká a slabá, že je s podivem, že ještě vůbec dýchá. Mám o ni strašný strach. Možná, že ji tady v nemocnici zachrání její tělo. Ale co bude dál? Anorexie je o hlavě o myšlení, které musí Eliška změnit. Tedy pokud bude žít dál. Pevně v to doufám, ale bojím se. Moc se bojím.\nZdena K. (72), Litomyšl


Komunismus je mor | Pravý prostor\nMARTIN MEJSTŘÍK 29|03|2015\nKomunismus je mor. O to zákeřnější, že se tváří jako pilulka na štěstí.\nV roce 1989 jsme komunismus neporazili. Bolševici jen na chvíli zalezli a vyčkávali. Po 25 letech už jsou zase sebejistí jak v roce 1948 a stejně jako tehdy, zneužívají slabin demokracie. Mohl bych na to téma napsat knihu, ale chci být stručný.\nKdyž jsem v letech 2005 – 2008 předkládal návrhy na jejich zákaz poukazoval jsem na to, že je to pátá kolona, která demokracii při nejbližší vhodné příležitosti vrazí kudlu do zad. A že se demokraté v roce 1930 také smáli Adolfu Hitlerovi a pokládali ho za neškodného tajtrdlíka. Tři roky na to se tajtrdlík chopil moci a co následovalo víme.\nVolba Miloše Zemana presidentem, šílený Vladimír Putin v Kremlu, odkopání komunistů v současných měsících a dnech pro nás může být požehnáním. Výzvou.\nČervené karty pro Zemana a další iniciativy vzešlé 17. listopadu 2014 české bolševiky zaskočily. Ale oni mají čas. A jak čas plyne, všechny občanské aktivity nakonec ztratí svou počáteční energii. Konvoj amerických jednotek, nový spor o NATO a naše další směřování je naší druhou, možná na dlouho poslední, šancí. Spojme se a miřme výš! Zatlačme bolševiky zpátky do těch jejich konspiračních děr. Tam, ať si u samovaru sní o světové revoluci. Postavme je už konečně mimo zákon!\nVedle jiných variant jeví se mi pořád jako nejschůdnější cesta změna trestního zákona. Stejně, jako je v něm zakázána propagace nacismu a fašismu, doplnit ho o komunismus. Jednoduché jak facka. Celých 25 let se do toho žádné politické straně nechce. O důvodech se můžeme dohadovat. Pokud ovšem bude silný tlak občanů (ano, té tolik vysmívané ulice či kavárny), začne se ta zjevná nechuť měnit. Propojme všechny iniciativy z loňského listopadu. Tlačme na politiky. Změňme trestní zákon a rozšiřme ho o zákaz propagace komunismu!\nAdministrace: Redakce on 29.3.2015.on 27.3.2015.\nDaň z průměrného bytu v Praze bude ročně 30.000,- Kč! JAN DOČEKAL Nevěříte? A za rodinný domek se bude platit… (5 673)


Veřejný ochránce práv: Ve věznicích jsou povoleny návštěvy v omezeném rozsahu | ParlamentniListy.cz – politika ze všech stran\nParlamentníListy.cz » Zprávy » Tiskové zprávy » Veřejný ochránce práv: Ve věznicích jsou povoleny návštěvy v omezeném rozsahu\nZ toho vyplývá, že děti do 15 let do zařízení Vězeňské služby ČR samostatně vstupovat nemohou vůbec, přičemž děti od 15 do 18 let mohou bez doprovodu dospělého navštívit pouze odsouzeného. Za stávajících podmínek stanovených uvedeným opatřením Ministerstva zdravotnictví není možné, aby návštěva vězněného rodiče s dítětem proběhla. Úmluva o právech dítěte stanovuje, že dítě má právo udržovat styk s oběma rodiči a smluvní státy musí zajistit, aby nemohlo být odděleno od svých rodičů proti jejich vůli, ledaže soudy v souladu s platným právem určí, že takové oddělení je v nejlepším zájmu dítěte.\nÚmluva o právech dítěte dále zakotvuje právo dítěte odděleného od jednoho nebo obou rodičů udržovat pravidelné osobní kontakty s oběma rodiči, ledaže by to bylo v rozporu se zájmy dítěte.\nnávštěva , vězeňství , TZ , VOP


Vanoce nejlepsi prani best, best dárky na Vánoce\nVánoce jsou ideální dobou pro vyjádøení svého potìšení ze spolupráce s klienty a ocenìní práce vašich kolegù. Je jeden originální dárek, kterým potìšíte skuteènì každého, ÈOKOLÁDA! Dejte svým obchodním i pracovním partnerùm najevo, jak si jich vážíte a darujte jim luxusní èokoládové speciality, které vyjádøí vaše pocity bez slov. V nabídce našich èokoládových specialit najdete èokolády od tradièních výrobcù, kteøí kladou dùraz na prvotøídní výbìr surovin i zpùsob zpracování. Mùžete vybírat z mnoha znaèek a jejich širokého sortimentu od tabulkových èokolád, pralinek až po honosné bonboniéry. Vìøíme, že máme dobré nápady na originální vánoèní dárky i luxusní balíèky pro radost a proto se tìšíme na Váš nákup firemních dárkù. Nakupte si pfka a firemní dárky i luxusní balíèky a získejte tak navíc dárky i luxusní balíèky ZDARMA. Dnes již nestaèí jen vánoèní pøání pro firmy. Máme dobré nápady na vánoèní dárky i luxusní balíèky pro Vaši firmu.Prodáváme moc dobré firemní best dárky i balíèky z èokolády, máme tipy na dárky i balíèky na Vánoce. Vìøíme, že Vám hezkým a dobrým dárkem udìláme radost.


Částečně fungujeme v administrativě, občas píšeme a tvoříme. Pro naše klienty jsme kotvou, o kterou mohou opřít svou kocábku při své plavbě životem. Sami pro sebe a pro ty, které baví na sobě pracovat a žít s elánem, jsme přístavem. A hledá...\nna pozici Pracovník do potravinářského provozu – masná výroba. Náplň práce: obsluha strojů ve výrobě možnost zaškolení...\nPRACOVNÍK/CE OVOBARU Praha 2 Hl. nádraží plný / zkrácený\nMísto pracoviště Úvazek plný zkrácený Vhodné i pro absolvent důchodce rodiče na rodičovské dovolené Sdílet pozici Co u nás budete dělat: v zázemí prodejny připravovat ovocné a zeleninové saláty do mističek připravovat o...\nCCC Czech, s.r.o. - Praha 2 - 23 500 Kč za měsíc\nProvozní/ rezervační pracovník do univerzitního hotelu\nUniverzita Karlova Provozní/ rezervační pracovník do univerzitního hotelu Hlavní činnosti: kompletní organizace... ruch a ubytování, Administrativa, Služby, Recepční, Administrativní pracovník, Office Manager Typ pracovního poměru Typ...


Postrach sumců - The Fishing & Hunting Channel – Ovládaný inštinktom\nKezdőlap / Články / Postrach sumců\nF&H | 29/07/2014\nK ulovení sumce existuje mnoho metod a nástrah. Každý je samozřejmě zvědavý, jak se dá ulovit hodnľ a samozřejmě velkých ryb. Jsou různé způsoby a nástrahy, které ční vysoce nad ostatními, teď bych rád mluvil o jednom z nich. Metoda, lépe řečeno tři. Co mají společného? Místo lovu.\nSlyšeli jste již o metodě, kterou zakázali, protože se její pomocí nachytalo příliš mnoho ryb? Ne? Ale existuje jedna taková, kterou ze tří zmíněných metod již na mnoha místech zakázali kvůli velké úspěšnosti. Jako důvod pro zákaz ale nesloužilo toto, ale že je to nesportovní metoda a další výmluvy.\nZákladem metody je sumce najít a vydráždit k záběru ve dne. K tomu je samozřejmě nástrahu potřeba dostat tam, kde se sumci zdržují přes den. Na většině našich řek, nebo pomalu tekoucích vodách se ve dne zdržují v první řadě v hloubkách. Na těchto místech můžeme být úspěšní pouze s malým počtem nástrah, ale samozřejmě neexistuje nemožné.\nMnoho rybářů by rádo podobný úlovek\nV případě, že hloubka není větší čtyř metrů, máme to celkem jednoduché. Vezmeme vhodný wobler, jakým je devíticentimetrový Salmo Hornet, který je vybaven velice odolnými háčky a kroužky a proházíme jím nadějné místo. Když při přitahování cítíme, že nástraha bouchá do dna, zpomalíme a taháme ho takovým tempem, aby jen tak jemně klepal o dno. Popravdě toto by bylo vše. Ale! Existuje problém, který málokdo rozpozná, a to, že lov má dvě fáze, když naši nástrahu jen tak vláčíme. Nahodíme ji a silným tahem nejdřív musíme dosáhnout vhodnou hloubku, což je závislé na hloubce ponoru woblera, rychlosti proudění vody a na různých drobných okolnostech, ale jeden úsek zajisté vypadne. Poté se již naše nástraha bude pohybovat ve správné hloubce do té doby, než se k nám dostane příliš blízko. V této poloze již totiž kvůli příliš velkému úhlu nedokážeme udržet správnou hloubku ponoru, takže opět následuje „mrtvý“ úsek. Tím pádem pročešeme o třetinu kratší úsek a naše šance na ulovení sumce se tak sníží. Samozřejmě také tomu dokážeme předejít.\nJiž se nejednou stalo, že úspěšným byl právě Hornet\nStačí pro to udělat to, že wobler zatížíme olůvkem ve tvaru válečku. Po nahození nástrahu stáhne a téměř od začátku až do konce se bude již pohybovat ve správné hloubce, a ve velké míře se tak zvýší naše naděje na úlovek. Hmotnost olůvka je v závislosti na hloubce a síle proudu proměnlivá v rozmezí 25 – 50 gramů. Ve vzdálenosti 60-80 centimetrů umístěme zarážku z ventilové gumičky. Při nahazování musíme být samozřejmě opatrní, abychom zamezili zamotání, ale technika nahazování se dá během krátké doby zvládnout. Mimochodem, když chceme sumce ulovit, budeme na to potřebovat mnoho náhozů, takže bude dost času na nacvičování nahazování.\nZ tohoto je velice těžké se dostat\nPo nahození olovo našeho vzplývavého woblera stáhne a dopad olůvka na dno jistě rozpoznáme. Poté můžeme začít s přitahováním nástrahy, kdy se olůvko zvedá a wobler začne pracovat a klesne pod úroveň olůvka. Když jsme velikost olůvka zvolili správně, celý čas bude wobler ve správné hloubce a také tempo jeho vláčení bude správné, což nám téměř jistě přinese záběr. Co víc, co je velice důležité, téměř v celé délce náhozu bude nástraha pracovat ve správné hloubce. Tuto metodu co vím, nikde zatím nezakázali a můžeme ji použít ze zakotveného, nebo proudem unášeného člunu, ale také ze břehu. Ze zakotveného člunu můžeme nadějná místa pročesat téměř centimetr po centimetru. Zatím co z unášeného člunu rybu vlastně hledáme na náhodu.\nPři lovu v hloubkách sumci naše nástrahy často polknou velice hluboko\nTato metoda ale má ještě vylepšenou variantu, kterou jak jsem se již zmínil na několika místech, v první řadě na jednotlivých úsecích řeky Tisza zakázali. Je to ta samá metoda se zatíženou nástrahou, nástrahu ale za sebou vláčíme pomocí motoru. Tak tady nastává v oblasti úspěšnosti velký skok k lepšímu, jak jsem se již totiž zmínil při použití zatíženého woblera a jeho průběžném vláčení můžeme být mnohem úspěšnější, a to řádově. Zamysleme se nad tím. Nahodíme a začneme naši nástrahu za sebou vláčet, výhradně s prutem v ruce a pročešeme tak úsek 100, 200 metrů, ale můžou to být třeba i 2 kilometry. V průběhu toho nenahazujeme, nečekáme, než se wobler potopí, a nejsou ani jiné mrtvé doby a wobler je celý čas ve správné poloze, jak má být. Toto vede k tomu, že na ulovení sumce nepotřebujeme zdaleka ani půlku doby, nemluvě již o tom, že jsme velice často netrpěliví a kvůli neúspěchu to často vzdáme příliš brzy. Tady záběr přichází dřív a je menší šance, že se přitom budeme nudit.\nJedna fotka a může jít zpět!\nJako nástrahu bych mohl doporučit mnoho woblerů, respektive když se opravdu zamyslíme, ani jich tolik nebude. Důležitý je odpovídající velikost, na opravdu veliké sumce nepoužívejme droboučké nástrahy, což samozřejmě neznamená, že na malou nástrahu nemůžeme ulovit velkého sumce, ale spíše to, abychom nehazardovali, na malou nástrahu totiž nedokážeme dát dost silné háčky a toto často vede ke ztrátě sumce. Proto je potřeba nástraha odpovídající velikosti! Jak jsem se již výše zmínil, k tomuto účelu dokonale vyhovuje devíti centimetrová varianta Salmo Hornet, který navíc obstojí také v jiných situacích, jako třeba při zakalené a zvedající se vodě.\nHornet čekající na přitažení\nSamozřejmě ještě může vyvstat mnoho dalších otázek, například kde? Takže, téměř všude! Touto metodou v poslední době ulovili sumce a velké sumce, na mnoha takových místech, kde do té doby jinými technikami pouze poskrovnu. A na vodách, na kterých tuto metodu objevilo víc rybářů a je tam také víc sumců, je úspěšný i obyčejný rybář. Je ještě zajímavé, že ještě jistě existují takové vody, nebo jejich úseky, kde ji ještě nikdo nezkoušel a příležitost tam je, jen ji je třeba využít.\nV průběhu přitahování je náš wobler v podobné pozici, takže případné vázky narazí buď do vlasce, nebo lopatky Horneta. Samozřejmě ani s ním není nemožné uváznout.\nText: Béla Lukácsi