Co dcera možná neví o antikoncepci. Nejčastější mýty a obavy - Zdraví a krása - ŽenyproŽeny.cz\nCo dcera možná neví o antikoncepci. Nejčastější mýty a obavy\n20.9.2019 00:00 | Zdraví a krása\nAntikoncepce je v moderním světě jednoznačně nejspolehlivějším způsobem, jak mohou ženy zodpovědně ovlivňovat své sexuální a reprodukční zdraví.\nNechtěná těhotenství totiž představují vysokou emocionální zátěž pro těhotné ženy a jejich rodiny a mohou se sebou nést i zdravotní komplikace. V největším riziku jsou zejména mladé dívky a ženy.\nI když je vaší dceři třeba teprve 16 let, je poměrně vysoká pravděpodobnost, že již začala sexuálně žít. Jak totiž zjistil průzkum vzdělávací platformy Fórum antikoncepce, 61 % českých dívek zahájilo sexuální život právě v těchto letech či dříve.\nPokud je vaše dcera otevřená rozhovorům o zdraví a sexualitě, může být jedině prospěšné s ní prodiskutovat, co vše o antikoncepci ví, a jaký je její postoj. Tady je několik nejčastějších mýtů a jejich vysvětlení, abyste dokázali své dceři co nejlépe poradit.\nMýtus 1: Po hormonální antikoncepci se tloustne\n„Již v roce 2011 bylo analyzováno 49 studií, které porovnávaly vliv různých metod antikoncepce na hmotnost uživatelek oproti placebu. Kombinovaná hormonální antikoncepce, obsahující estrogen i progestin, přibývání na váze nezpůsobovala.\nDalší analýza 22 studií, které se zabývaly vlivem čistě progestagenní antikoncepce (obsahuje pouze progestin) na tělesnou hmotnost. Závěr je, že míra důkazů o vlivu této antikoncepce váhu je velmi nízká,“ poznamenává MUDr. Petr Křepelka, Ph.D., z Ústavu pro péči o matku a dítě.\nMýtus 2: Tablety se musí užívat přesně ve stejnou dobu\nPožadavek platil pouze pro starší typy čistě progestagenní antikoncepce, která už není na trhu. Kombinovaná hormonální antikoncepce je vysoce účinná i s tolerancí několika hodin, nicméně je třeba se poradit s lékařem. Ten přesně ví, jaký typ antikoncepce užíváte.\nMýtus 3: Dlouhodobé užívání snižuje plodnost\nŽádná z metod kombinované a progestagenní hormonální antikoncepce neovlivňuje funkci rodidel, pokud je vysazena. Ovulace a plánované početí mohou nastat u zdravých a plodných žen během prvního menstruačního cyklu po vysazení antikoncepce.\nJedinou výjimku představuje injekční hormonální antikoncepce, kdy se v organismu ukládá depotní medroxyprogesteron-acetát a po vysazení může ještě zhruba 6–9 měsíců potlačovat ovulaci.\nMůže se ale stát, že měla žena sníženou plodnost již před nasazením hormonální antikoncepce, nebo poklesla v průběhu jejího užívání vlivem jiných faktorů.\nKaždá efektivní antikoncepční metoda reprodukční zdraví ženy chrání, protože vyloučí případy nechtěných těhotenství, která mohou mít i negativní zdravotní aspekty.\nMýtus 4: Nové přípravky jsou méně bezpečné\nModerní přípravky kombinované hormonální antikoncepce mají velmi nízký obsah hormonů.\nNěkteré studie sice dokládají, že užívání moderních přípravků s obsahem určitých progestinů je spojeno s vyšším rizikem žilní trombózy. V praxi je však riziko mnohem nižší, než je tomu u žilní trombózy související s těhotenstvím, porodem a šestinedělím.\nMýtus 5: Nitroděložní antikoncepce není vhodná pro ženy, které nerodily\nTato metoda je vhodná pro všechny ženy. Moderní nitroděložní tělíska jsou totiž konstruována tak, aby je bylo snadné zavést i ženám, které dosud nerodily.\nNavíc bylo prokázáno, že nitroděložní antikoncepce nezvyšuje riziko pánevního zánětu uživatelek.\nMýtus 6: Při absenci cyklického krvácení chybí tělu „očistná funkce menstruace"\nMenstruace má význam jen pro reprodukci. Ženy, které užívají kombinovanou hormonální antikoncepci, mají jiný typ děložní sliznice, u které není cyklické krvácení potřeba.\nVynechání krvácení nikterak negativně neovlivňuje obecné či reprodukční zdraví ženy. Antikoncepční metoda by měla být podávána vždy, pokud si žena nepřeje otěhotnět. Její vysazení je racionální pouze tehdy, pokud už tento požadavek neplatí.\nMýtus 7: Hormonální antikoncepce způsobuje vrozené vady dětí a zhoubné nádory\nNezpůsobuje poruchy zdraví plodu, pokud žena otěhotní při užívání antikoncepce nebo ji začne užívat již v graviditě. Vůči řadě zhoubných nádorů naopak působí kombinovaná hormonální, progestagenní i nitroděložní antikoncepce, jako prevence.\nNapříklad kombinovaná hormonální antikoncepce výrazně snižuje riziko rakoviny vaječníků, ochranný účinek trvá nejméně 15 let po ukončení podávání antikoncepce.\nU rakoviny děložního těla (děložní sliznice) snižuje riziko přibližně o polovinu, ochranný účinek trvá 15–20 let po vysazení. Injekční podávání depotního medroxyprogesteron-acetátu pak snižuje riziko rakoviny děložního těla o 80 %.\nMýtus 8: Každá metoda má pro mne nějaké nevýhody\nJednotlivé metody sice mají různé individuální nevýhody, dobrým vyhodnocením vlastních potřeb je však možné pro každou ženy vybrat vhodnou metodu.\nMůžete vyzkoušet nový Manuál pro výběr antikoncepce sestavený lékaři a dostupný online na forumantikoncepce.cz. Manuál obsahuje několik okruhů dotazů pro ujasnění základních potřeb, očekávání a specifických požadavků ohledně antikoncepce.\nUmí nás hypnóza zbavit problémů?\nDbejte o úsměv, ale zubní kámen si sami neodstraňujte\nKapku rosy do oka a za tři hodiny čtete bez brýlí\nDiskuse: Co dcera možná neví o antikoncepci. Nejčastější mýty a obavy


Lovci kryptidů 2: Epizody a postavy | Blogorgonopsid\nLovci kryptidů 2: Epizody a postavy\n27. června 2018 v 12:43\t| HAAS\t| Ostatní zajímavosti\nV neděli jsem dopsal příběh Lovci kryptidů 2, tedy 2. sérii příběhů o skupině vědců a bojovníků, kteří musí čelit těm, jež hodlají zneužít tajemná, většině lidí takřka neznámá zvířata, k ovládnutí naší planety. Tak jako před rokem, i nyní napíši doslov. Zde je tedy souhrn všech 12 epizod/kapitol 2. série Lovců kryptidů. Byl to dlouhý příběh, jehož části byly propojeny. Často se v některé kapitole stalo něco malého, co o tři kapitoly později přerostlo do přímo gigantických rozměrů. Pokud jste příběh četli, jistě jste si toho povšimli. Pokud ne, najdete všechny souvislosti právě v tomto článku... Pod popisky epizod najdete také stručnou charakteristiku všech kladných i záporných postav v příběhu...\n2. série Lovců kryptidů navázala na poslední, desátou část 1. série, která se jmenovala Svět před záhubou. Tehdy se úkol Lovců kryptidů výrazně změnil. Už nešlo jen o tým pátrající po kryptidech, tajemných zvířatech, jejichž existence je sporná... Ve 2. sérii je evidentní, že kryptidi existují. Všichni o nich ví, i když jsou to zvířata stále opředená tajemstvím. Málokdo pochybuje o jejich existenci. Ví se o nich tak dobře, že v průběhu děje se otázka jejich existence stává dokonce předmětem politických debat... Tento příběh nebyl o kryptidech. Byl o lidech. O postavách, které jsem vytvořil. Kryptidi byli na pozadí této bitvy mezi několika skupinami lidí. Lovci kryptidů jsou ti, kteří chtějí náš svět zachránit od takových lidí, kteří hodlají kryptidy zneužít k vlastnímu prospěchu. Do toho však přicházejí i jejich vlastní problémy. Na rozdíl od 1. série jsme se podívali hlouběji do nitra jednotlivých postav. Pierrův smutek nad ztrátou sestry Sabine, která zemřela v 6. dílu 1. série, se nakonec stal něčím, co ohrozilo budoucnost celého týmu. Pokusil jsem se o to, aby osudy postav byly komplexnější, nevyhnul jsem se tedy faktu, že se v například Pierre silně opil... 2. série tedy začala krátce poté, co 1. série skončila. Lovci kryptidů měli svou technicky vyspělou základnu... V průběhu děje pak získali ještě automobil Cryptid Chaser a letoun Cryptid Swift. Vybaveni laserovými pistolemi a všelijakým dalším náčiním, včetně jetpacků, a oblečeni do černého spandexu s nápisem Lovci kryptidů, vyráželi do všech koutů světa, aby bojovali za lepší budoucnost nejen pro kryptidy, ale i pro lidstvo. A jak se později ukázalo, svět je potřebuje...\n1. díl nese název Záhada v jezeře Nikaragua (Mystery of the Lake Nicaragua). Začíná v Pierrově pokoji v základně Lovců kryptidů na jihu Londýna. Pierre trpí nočními můrami, způsobenými výčitkami, že kdysi v kanadském Yellowknife nedokázal zabránit smrti své sestry Sabine. Bylo odhaleno, že po událostech v poslední části 1. série se Lovci kryptidů vydali ještě do Arizony za dvounohými ještěry, tato expedice však byla neúspěšná. Roger Neill informuje zbytek týmu o podivných růžovo-oranžových stvořeních, která se vynořují ze středoamerického jezera Nikaragua a děsí místní rybáře (to bylo naznačeno v komiksu Lovci kryptidů, který se odehrával mezi 1. a 2. sérií). Lovci kryptidů se tedy vypraví do Nikaragui a ponoří se do jezera. Zde se poprvé setkají s tajemnými, asi metrovými dráčky, kteří jsou nesmírně agresivní. Na dně jezera naleznou prazvláštní úkaz: stojí na něm totiž velká budova. Podaří se jim proniknout dovnitř, po nějaké době se však stanou dočasnými vězni. Jack má poprvé tu čest setkat se s bizarním Nikaragujcem, který si pěstuje kusy kníru jen nad koutky rtů. Hodlá je všechny zabít, neboť odhalili jeho tajemství. Budovu, obývanou vodními dráčky, vojáky i roboty, nakonec Lovci kryptidů opustí. Nikaragujec měl zemřít v ponorce, kterou zničili. Jakmile Lovci kryptidů zmizí ze scény, zachrání ho kovový muž Metaller, kterému Nikaragujec říká "synu". Lovci kryptidů pak prostřednictvím vlastního výzkumu zjistí, že ten Nikaragujec se jmenuje Deylin Nieto, a že oficiálně zemřel před 10 lety. Jeho vodní dráčci jsou lidmi uměle vytvořenými zvířaty.\n2. díl, Ozubený teror (Toothed Terror), se z velké části odehrává v americké Montaně. Před tím, než Lovci kryptidů vyrazí do Miles City zkoumat výskyt nějakého dvounohého zabijáka, dozví se od Pierra, že se k nim nepřidá. Truchlí totiž nad smrtí své sestry, přestože k ní došlo tak dávno. V Miles City i jeho okolí nalezne pětice Lovců kryptidů raptory, kteří jsou velice nebezpeční. Poprvé se také setkají s Metallerem, kterého sem vyslal Nieto, aby Lovce kryptidů, zvláště Jacka Owena, zabil. Nakonec je Metaller poražen a odvezen do Technologického institutu v Heleně. Zde ho Jack ponechá profesoru techniky Larrymu Brickellovi, aby zjistil, z jakého kovu je tvořeno Metallerovo tělo. Metaller se později probere a pod pohrůžkou rekrutuje Brickella do Nietova týmu. Na konci epizody se Lovci kryptidů dozví, že Pierre byl někým neznámým pozván do Tokia, kde má odhalit pravdu o smrti své sestry. Byl nalákán do pasti...\n3. díl se jmenune Tatakai, což japonsky znamená "souboj". Odehrává se prakticky celý v Tokiu. Tajemných zvířat zde bylo po málu, v podstatě šlo jen o jakési dlouhokrké, zelené draky, dlouhé přibližně 2 metry a chodící po čtyřech končetinách, kterými disponoval antagonista tohoto dílu... Pierre byl do Tokia nalákán Amanem, dávným nepřítelem Akihika, kterého místní znají jako Habu, maskovaného muže chránícího Tokio. Pozvání byla samozřejmě past. Na Pierrovi je vyzkoušeno Nietovo a Brickellovo sérum agresivity. Amano byl totiž Nietem uplacen, aby ho na Pierrovi otestoval. Akihiko při posledním souboji nechá Amana žít, je však naznačeno, že jejich celoživotní bitva ještě nekončí... V příběhu se také objevuje Sam Weber, který měl být po událostech na konci 1. série zavřen do vězení. Jak se ale ukázalo, vrah Sabine Leroyové je na svobodě...\n4. epizoda dostala název V hnízdě okřídlených netvorů (In the Nest of Winged Monsters). Šestka Lovců kryptidů se vydala do vesničky Yuliríia v mexickém státě Veracruz, kde došlo k největšímu odhalení kryptidů v dějinách. Obrovité hejno pterodaktylů totiž začalo hnízdit na skalním útesu poblíž vesničky. Zajímavé je, že pterodaktylové útočí na lidi. Jack a ostatní se nejprve domnívají, že si tak chrání své hnízdiště. Jenže později přijdou na to, že je na místě tým Deylina Nieta, jeho inteligentní robot Metaller a roboti X-77, kteří nejen zabíjejí lidi, ale i odchytávají kryptidy. Pterodaktylův je přidáváno do krve sérum agresivity. Proto útočí na člověka... V příběhu vystupuje také místní vědec Alejandro Reyes, ten je však Metallerem brutálně zabit.\nDěj 5. kapitoly, Řev, sníh a dárky (Roar, Snow and Presents), se odehrává před Vánoci. Jednoho poklidného prosincového rána se Pierre, kterému je již mnohem lépe, seznámí s prodavačkou na trhu jménem Kate. Ale zde, na jihu Londýna, se setká i s jistým staříkem, který pro noviny přísahal, že zabije Buckshawskou příšeru. Tímto mužem je Gregory Martin, "zabiják kryptidů". Jack, Roger a policista Ian Crowley, pátrají po příšeře, která je obrovského vzrůstu, připomíná prase a má beraní rohy. Naleznou ho v zasněžených ulicích nočního Wolverhamptonu. Krátce se setkají i s Metallerem, který přepral Buckshawskou příšeru jen proto, aby ji odebral krev, a nechal ji žít... Gregory Martin a jeho lovci pak pátrají po Buckshawské příšeře v lese, ale Jack, Roger a Pierre nakonec Martinův lov překazí. Tím si z něj samozřejmě udělají velkého nepřítele... V Londýně dojde k útoku Nietových vodních dráčků. Ten naštěstí odrazí Akihiko. Je jasné, že Nieto má plán využít svá zvířata k útokům na lidi... Lovci kryptidů však nakonec mají čas na malý Vánoční oddech...\nV 6. kapitole, Krev v džungli (Blood in the Jungle), se k základně Lovců kryptidů přiblíží muž, se kterým se už Jack, Roger a Pierre setkali u Wolverhamptonu, a jenž byl součástí Martinova týmu. Je to Seth, který se pro Martina zjistit o základně co nejvíc... Lovci kryptidů se opět vypraví do Konga, kde kdysi prokázali existenci Mokele-Mbembe. Setkají s Ewetem (viz 4. díl 1. série nazvaný Obr z pralesa). Tentokrát jde o to, že kryptidy někdo loví. Ten někdo je Claude Ngoy, konžský důstojník a jeho vojáci. Ale jak náš tým zjistí, Ngoy není člověk, ale slizká dvounohá potvora, jejíž tělo je tvořeno nestálými molekulami, a dokáže se proměnit prakticky v cokoliv. V jeho táboře najdou i Sama Webera, k velkému Pierrovu zděšení a naštvání. Weber je umístěn do domku ve vesnici, ale záhadně zmizí... Ještě předtím však srovnají Lovci kryptidů se zemí jednu z Ngoyových základen, kde jsou geneticky upravováni například Kongamatové... O Ngoyovi a jeho přežití celého incidentu se pak dozví Deylin Nieto.\n7. díl nese název Rostoucí problémy (Growing Problems). Zaměřil se trochu více na Fahada. Fahad, Roger a Akihiko vyrážejí do Spojených arabských emirátů. V oáze Bahaddya má žít obrovitý krab přezdívaný Sandwalker. Ale jak bojová trojka zjistí, i on má být využit Nietem a umístěn do jeho armády kryptidů. Poprvé se setkáváme s Black Spierem. "Létající kostka", jak se říká dopravnímu prostředku Nietova týmu, je kromě posádky obývána i Buckshawskou příšerou. Ta byla naklonována z krve, kterou v 5. dílu získal Metaller ve Wolverhamptonu. Příšera je zabita, bojová trojka unikne... Pierre se na začátku příběhu opije poté, co jeho přítelkyně Kate zmíní jeho zemřelou sestru. V nemocnici se pak začne projevovat nesmírně agresivně. Na konci k němu přichází muž, který dokáže měnit svou podobu - Claude Ngoy. Na místě je i Sam Weber. Pierrovi je do žíly vpíchnuta další dávka séra agresivity... Zatímco Jack a Pauline pronásledují Martinova komplice Setha, jejich základna exploduje. To je součást Martinova plánu, jak Lovce kryptidů oslabit...\n8. díl byl poněkud kratší a dostal název Vítejte v bažině (Welcome to the Swamp). To koneckonců Claude Ngoy řekne Jackovi, Rogerovi a Pauline, který vniknou na území jeho základny v bažině uprostřed gabonského pralesa v západní Africe. Tým se dozví, že Claude Ngoy je reliktem živočišného druhu jakýchsi humanoidů, kteří byli vyhubeni lidmi. On je poslední a hodlá se lidstvu pomstít. V jeho týmu je i Sam Weber. Dozvíme se, jak uniknul z vězení, a že v Kongu unikl tak, že jej Ngoy obalil tělem z nestálých molekul a dočasně přeměnil na jakýsi sliz, takže ho dokázal přemístit. Aby pomstil Sabine, Pierrovu sestru, rozstřílí Jack Samovu hruď. Bohužel to celé situaci jen zhorší, neboť právě to přispěje k Weberově neporazitelnosti... Mezi zvířaty, která se nacházejí v Ngoyově bažině, jsou i velcí pětimetroví plazi s cibulkovitým čenichem, kteří tráví spoustu času pod vodou. Jeden z nich bude později pro děj významný.\nNázev 9. části je Trofeje (Tropheys). Zatímco jsou Jack, Pauline a Roger v Gabonu, a Pierre se vrací z nemocnice, pátrají Akihiko a Fahad po Gregorym Martinovi. Najdou jeho základnu v Basingstoke, kam byla odvezena ještě živoucí Lochnesská příšera ze Skotska. Martinův tým ji později zabije a usekne jí ploutve, které si chce Gregory v základně vystavit. Následně se vypravuje do lesů v East Anglia, kde hodlá zastřelit dalšího kryptida, ďábelského psa Black Shucka. Svědky tohoto lovu jsou Pierre a Kate... Poblíž Manchesteru řádí další Buckshawská příšera. Několik střelců se rozhodne ji dostat, prý za to dostanou balík. A ten balík nemá dát nikdo jiný, než Nieto. Pierre se setkává s Brickellem a Black Spierem, kteří jsou překvapeni, co s ním sérum agresivity provedlo... Nakonec však nikdo není zraněn... Součástí této epizody je i politická debata na téma, zda jsou kryptidi bezpeční. Premiér Harold Mayson povolí jejich odstřel, proto po celém Spojeném království načas zavládne lovecká mánie. Díky Jackovi se však situace zklidní... Poprvé se také setkáváme s Patersonem, a nechybí ani Seth.\n10. díl nás přenesl do Nepálu, do pohoří Himálaj, domova sněžného muže Yetiho, a proto se tento díl jmenuje Pauline a sněžný muž (Pauline and the Snowman). Výprava Gregoryho Martina jde po sněžném muži, chtějí ho zastřelit. Lovci kryptidů poprvé využijí svůj letoun Cryptid Swift. Snaží se Martina najít. Oba týmy se setkají, ale spadne lavina. Když se Lovci kryptidů vyhrabou ze sněhu, zjistí, že Pauline chybí. Byla unesena Martinem a jeho muži. Z tábora však uteče. Před střelci ji zachrání Yetti, který si ji oblíbí. Vznikne mezi nimi velmi silné pouto... Tento element byl inspirován King Kongem a také komiksem Tintin v Tibetu z Hergého Tintinových dobrodružství... Martin nakonec umírá ve sněhové lavině, Seth a Paterson jsou zatčeni. Yetti je ponechán svému osudu. Na konci jej však odchytí Nietovi roboti X-77.\n459, tak se jmenovala 11. epizoda, a začalo v ní jít skutečně do tuhého. Družice 459 dosluhuje a na různá místa po severní polokouli má svrhnout 3 skříňky s nasbíranými daty. CIA po Lovcích kryptidů chce, aby je získaly. Data se totiž týkají i kryptidů. Na Sibiři je bohužel Rogerovi a Paulina skříňka ukradena Metallerem. Agentka Kentová, Jack Owen a jeho kamarád Mike Brown (viz 6. díl 1. série nazvaný Hledání medvědí nestvůry) chtějí získat druhou skříňku z družice, která dopadne na ostrov Ellesmere v Kanadě. Jsou napadeni Nietovými pterodaktyly a Metallerem. Nakonec však skříňku získají. Přestože je robotem, truchlí Metaller nad nesplněním úkolu, který mu zadal Nieto. Důležitý poznatek o tom, jak ho možná porazit... 3. skříňku chtějí jak Nieto, tak Claude Ngoy, kteří jsou nepřáteli. Weber a Ngoy unesou Pierra do floridských Everglades. Má jim pomoci skříňku získat. Ukáže se, že Pierre je nadlisky silný. Ale také Weber je něčím obdařen. Odhalí se, že poté, co jej Jack zastřelil, vložil Ngoy do jeho ran sliz, Weber zmutoval a stal se prakticky neporazitelným. Třetí skříňku nakonec získává Ngoy. Získá dostatek dat o Nietově základně v Nikaragui a rozhodne se za ni zaútočit.\n12. kapitola je také poslední, a jmenuje se Vězni války (Prisoners of the War). Roboti X-77 zaútočí v Los Angeles. Je to však pouze distrakce. Vodní dráčci, roboti, pterodaktylové, Sandwalkeři, raptoři a Buckshawská příšera, a také Tatzelwurmové, ti všichni útočí na město Granada na pobřeží jezera Nikaragua. Dojde také k útoku Nietových kryptidů v Londýně, nakonec však vše dobře dopadne díky Jackově vynalézavosti (viz řádky níže)... Lovci kryptidů musí zastavit řádění kryptidů v Granadě. Ngoy pronikne do podvodní základny, ale je poražen s pomocí ohně, a Nieto jej přemístí do budky na pobřeží, ve které je Ngoy spálen. Tak vymírá jeho druh. Weber nařídí, aby byl k základně vypuštěn onen obří plaz s cibulkovitým čenichem, který sem byl přinesen ze západní Afriky. Metaller ho ale zabije. Nietovi a Ngoyovi vojáci se stanou obětí bomby, kterou mezi ně vhodí Lovci kryptidů. Přežije jen Sam Weber, nedozvíme se však, zda na zranění zemřel či ne... V podvodní základně naleznou Lovci kryptidů chudáka Yettiho, který zaútočí na Pauline, nevědom si toho, co dělá. Avšak později se z toho dostane... Nakonec dojde k porážce Nieta. Lovci kryptidů zjistí, že Metallerovo tělo je tvořeno mimozemským kovem meteokolosiem. Nieto se pokusí vyslat roboty X-77 na Perth, katastrofě je však opět zabráněno. Nieto je zatčen, stejně jako Larry Brickell. Metaller je umístěn do přísně tajné laboratoře CIA ve Spojených státech... Proč se však Lovců kryptidů podařilo porazit všechny Nietovy kryptidy? Jack využil obojku, který umístil na krk mláděti Tatzelwurma, které během příběhu nalezl v Rakousku. Obojek měnil signál, který od Nieta přijímali jeho kryptidi, jejichž mysl byla tak nastavena jen na ničení a zabíjení. Všichni kryptidi, kteří přežili, byli nakonec vypuštěni zpět do divočiny.\nZ týmu, který původně hledal zvířata opředená tajemstvím, se stali superhrdinové, byť bez zvláštních schopností (tedy kromě Pierra?!), které svět potřebuje... Už podruhé ho zachránili před totální devastací...\nKladné postavy příběhu:\nJack Owen - mladý anglický přírodovědec vynikající svou vynalézavostí, je skvělým vůdcem týmu. Občas má sklony k tajemným výrazům v obličeji, dříve si své poznatky nechával pro sebe až do té doby, kdy je na poslední chvíli v nějaké životu nebezpečné situaci odhalil. Ve 2. sérii toho však nechal, tedy až na poslední díl, kdy nikomu neprozradil, proč vyráží do rakouských Alp za Tatzelwurmy... Přátelí se prakticky se všemi členy týmu, je velice soucitný, má starost o Pierra. Chodí s Pauline.\nPauline Jetkins - členka týmu, zvládající perfektně bojové umění, podílí se na plánování expedic, stále působí jako sekretářka týmu. Chodí s Jackem. Pochází z Anglie. Je to silná mladá žena, která rozhodně nedostane strach jen tak pro nic za nic. Je velice soucitná, což se ukázalo především v jejím "více než přátelském" vztahu s Yettim, který se do ní zamiloval.\nPierre Leroy - dříve strašpytel a původce všemožných trampot, rád vtipkuje. Bohužel už dnes není tak bezstarostný, jak býval. Vyčítá si, že nedokázal zabránit smrti své sestry Sabine. Tak se na ni upnul, že se mu o její smrti zdá. Hořce nenávidí Sama Webera, kterého se několikrát pokusil zabít. Je schopen se dokonce opít. Uvnitř je to však silný mladík, který se sebou bojuje, a zvláště na konci 2. série se mu podaří udržet si svou stabilitu. Bylo na něm vyzkoušeno sérum agresivity, jež ho učinilo nejen bojovným, ale i velice silným, přestože Pierre zatím nemá ponětí o svém potenciálu a schopnostech. Co vše mu sérum způsobilo, to se teprve ukáže v budoucnu.\nRoger Neill - bývalý kanadský agent, kterého v 1. sérii, v epizodě Černá stopa, zachránil Jack Owen ze sklepů Zhou Lena. Je poněkud starší, šedivý, nosí plnovous, rád jezdí na motorce, je to zkušený bojovník a střelec. Je součástí bojové trojky Lovců kryptidů. Rogerovu charakteru jsem se ve 2. sérii moc nevěnoval, na rozdíl od ostatních postav. Důvodem proto je i fakt, že je to asi nejméně ohrožený člen týmu, jde-li o vlastní, vnitřní potíže. Přece jen je to starší, zkušenější muž, v podstatě nejstarší člen týmu. Blízce se přátelí s Jackem.\nAkihiko Yukimura - japonský zuřivec, bývalý japonský agent, kterého v 1. sérii v epizodě Černá stopa Jack Owen zachránil ze sklepů Zhou Lena. Teprve ve 2. sérii jsme se dozvěděli, že tam byl Akihiko mučen. Věnovala se mu epizoda Tatakai. Když není v týmu, chrání Akihiko jako maskovaný muž jménem Habu město Tokio od všemožných zlotřilců. Jeho úhlavním nepřítelem je Amano. Příběhy o této postavě jsou poněkud rozvitější, ale neobjevují se na tomto blogu... Akihiko je případ sám o sobě, ale jeho charakter se i v Lovcích kryptidů dosti odrazil. Je to zuřivec, bojující s pomocí své kovové tyče, hází šurikeny, ovládá boj se samurajským mečem... Občas dokáže člověka pořádně vyděsit. Je také expertem na techniku; Cryptid Chaser a Cryptid Swift sehnal pro tým on. Je členem bojové trojky Lovců kryptidů.\nFahad Ghazalli - bývalý agent Spojených arabských emirátů, kterého v 1. sérii v epizodě Černá stopa Jack Owen zachránil ze sklepů Zhou Lena. Fahad je zkušeným bojovníkem; je členem bojové trojky Lovců kryptidů. Je perfektním střelcem, zvláště, když má v ruce laserovou pistoli. Je plešatý, rád nosí výrazné oblečení, fialové či růžové barvy, miluje poslech líné, havajské hudby.\nDalšími kladnými postavami v tomto příběhu byli:\nBarbara Kent - agentka CIA, která se poprvé objevuje v dílu 459 a poté i v dílu Vězni války. Je trochu arogantní, ale má s lidmi soucit. Jejím hlavním cílem je, aby byl neustále mír. Dokáže na lidi tlačit, aby dosáhla výsledku. Její vztah s Jackem Owenem, vůdcem Lovců kryptidů, je poněkud vyostřený. Na první pohled je jasné, že CIA nebere Lovce kryptidů jako nějaké hrdiny. Kentová proto s Owenem jedná povýšeně. Přesto mu na konci 12. kapitoly poděkovala za to, co Lovci kryptidů učinili... Fakt je, že Kentová a celá CIA věděla o Nietovi mnohem dříve, než Lovci kryptidů...\nKate Henshall - poprvé se objevila v dílu Řev, sníh a dárky. Byla prodavačkou na Vánočním trhu v jižním Londýně, kde se seznámila s Pierrem. Chodí s ním. Přestože není členkou týmu, ví toho o týmu dost, navíc jí byla jednou svěřen úkol hlídat základnu. Prakticky kryptidy nezná, ale je statečná a přijímá výzvy.\nEwet - představil se nám ve 4. dílu 1. série, Obr z pralesa. Je to Konžan, pilot malého letiště ve vesnice obklopené deštným lesem. Chodil do školy s Pierrem a Sabine Leroyovými. Ve 2. sérii se vrací pouze v dílu Krev z džungle. Opět se projevuje jako výtečný letec.\nMike Brown - Jackův kamarád, zoolog zabývající se převážně pižmoni. Představil se nám v 1. sérii v dílu Hledání medvědí nestvůry. Ve 2. sérii se vrací pouze v dílu 459. Pomáhá v něm Jackovi a agentce Kentové najít druhou skříňku s daty, shozenou družicí 459. Je to dobrý přítel, vynikající zoolog, nepříliš dobrý bojovník.\nAlejandro Reyes - mexický vědec, objevil se v dílu V hnízdě okřídlených netvorů. Zajímali ho pterodaktylové hnízdící na útesu. Bohužel ho brutálně zavraždil Metaller.\nSebastián Mateo - neměl v příběhu moc velkou roli, ale objevil se v 1. dílu Záhada v jezeře Nikaragua v posledním dílu Vězni války. Je to rybář, který loví na jezeře Nikaragua, a je šéfem ostatních rybářů. Byl to on, kdo popsal Lovců kryptidů dráčky, které je přivedli k jezeru Nikaragua a vlastně díky tomu se pak tým dozvěděl o Nietovi a všem ostatním.\nSabine Leroy - zemřela v 1. sérii, byla to Pierrova sestra, nad jejíž smrtí, způsobenou zákeřným Samem Weberem, Pierre stále truchlí. Sabine ve 2. sérii vystupuje v několika Pierrových snech (například v 1. a 12. dílu). Ty se vždy týkají její smrti. Byla to direktivní dívka, jejíž smrt Lovce kryptidů navždycky poznamenala.\nKladných postav bylo v příběhu ještě více, většinou však šlo o postavy, které jsou pro celý děj 2. série poněkud zanedbatelné.\nDeylin Nieto - miliardář, který oficiálně zemřel před 10. lety. Je to bizarný muž, původem z Nikaragui, pěstuje si část kníru pouze nad koutky rtů. Vzrůstem je malý, je zákeřný, je to "umírněný psychopat", který chce ovládnout naši planetu. K tomu chce využít svou vyspělou technologii a armádu kryptidů. Skrývá se s podvodní budově na dně jezera Nikaragua. Nikdy nebylo vysvětleno, jak ji tam mohl vystavět... Ve 12. kapitole byl zatčen na doživotí.\nMetaller - inteligentní robot, v podstatě kovový muž. Jeho tělo je složeno z meteokolosia, mimozemského kovu, který taje teprve při teplotě 3000°C a ze všech kovů je nejsilnějším. Metaller je velice zákeřný, je to zabiják. Ze zápěstí každé ruky může vysunout některou ze svých zbraní, nejčastěji ostří nebo pětihlavňové dělo/pušku (něco mezi tím). Má emoce a dokáže o sobě přemýšlet. Na konci 2. série vznikají v jeho mozku pochyby o tom, zda dělal po celou dobu správnou věc. Možná i proto Jack rozhodl, že nebude zničen, i když jeho mozek byl rozebrán.\nLarry Brickell - bývalý profesor techniky v Technologickém insitutu v Heleně. Takto se nám představil ve 2. dílu, Ozubený teror, když mu Jack přenechal výzkum Metallera, který ho však rekrutoval do Nietova týmu. Brickell vyvíjel sérum agresivity a vylepšoval ho. Z meteokolosia také stavěl roboty X-77. Je přesvědčen, že dělá správnou věc, ale když ho v posledním dílu Jack "odchytil", podal se a řekl mu vše, co o Nietovi a jeho výtvorech ví.\nBlack Spier - mladý Američan, tváře patnáctiletého chlapce, i když je asi podstatně starší. Nosí černou masku s podivnými, těžko popsatelnými vzory. Je to perfektní špion, který pracuje pro Deylina Nieta. Poprvé se objevil v epizodě Rostoucí problémy.\nClaude Ngoy - poslední zástupce svého druhu slizkých gabonských humanoidů, kteří byli vyhubeni lidmi. Chce se lidstvu pomstít. Původně to vypadalo, že by se mohl spojit s Deylinem Nietem, ale brzy se z nich stali nepřátelé, a to i přesto, že Nieto Ngoyovi slušně zaplatil za otestování nového séra agresivity na Pierru Leroyovi (díl Rostoucí problémy) v nemocnici). Ngoyovo tělo je tvořeno nestálými molekulami, což mu umožňuje měnit tvar prakticky v cokoliv. Jeho lidskou verzí je konžský důstojník jménem Claude Ngoy. Jaké je pravé Ngoyovo jméno, to jsme se nikdy nedozvěděli. Nevíme ani mnoho o jeho vyhynulém druhu... Nieto ho zabil na pobřeží jezera Nikaragua. Věděl, že Ngoyovo tělo lze zničit jen tak, že ho zapálí...\nSam Weber - když se nám ve 2. dílu 1. série představil, byl to zájemce o Lovce kryptidů a jejich fanoušek. Později se ukázal jako zrádce a zabil Pierrovu sestru Sabine. Od té doby ho Pierre ze srdce nenávidí. Weber by také rád zabil Pierra... V 1. sérii pracoval pro Číňana Zhou Lena, kterému pomohl uskutečnit útok kryptidů na New York. Poté, co Jack Zhou Lena zabil shozením z věže v pískovně, byl Weber odsouzen. Ve 2. sérii jsme se dozvěděli, že ho z vězení dostal Ngoy. Nějak pronikl do USA, obalil jeho tělo tím svým, přeměnil ho dočasně na sliz a unikl s ním. Weber také krátce pracoval pro Amana, Akihikova nepřítele. Jinak je však Ngoyovým spolupracovníkem. V dílu Vítejte v bažině ho Jack zastřelil. Bohužel pak Ngoy vpravil do jeho ran svůj sliz a došlo k mutaci. Weber se stal mutantem Ngoyova druhu a člověka, který je prakticky nezranitelným, není-li zapálen. Při výbuchu bomby na pobřeží jezera Nikaragua byl Weber jediným, kdo přežil. Přišel ale o nohy a o půlku obličeje. Ve své poslední scéně se plazí k jezeru ve snaze proniknout do vody, která by mu umožnila se plně zregenerovat. Nemá však dostatek síly. Nakonec nehybně leží s prsty nataženými k vodě. Zda přežil či ne, to nevíme.\nGregory Martin - zabiják kryptidů, poprvé se objevil v dílu Řev, sníh a dárky a naposledy v dílu Pauline a sněžný muž. Jeho cílem je zabít co nejvíce kryptidů, vycpat je, udělat si z nich trofeje. Je to starší Angličan, je poněkud nahrbený, ale stále čilý, je výborným střelcem. Nakonec ho zasypala lavina v Himálaji.\nSeth Hutchinson - Martinův komplic. Na darebáka je docela soucitný. Poprvé se objevil v Řev, sníh a dárky, ale nebyl zde pojmenován, tehdy nosil plnovous. V dílu Krev v džungli se snažil zjistit co nejvíce o základně Lovců kryptidů. V následující epizodě, Rostoucí problémy, ji nechal explodovat. Seth je jinak hladce oholený, vysoký, zkušený lovec zvířat. Po Martinově smrti byl zatčen a odsouzen.\nAleksey Paterson - pochází z Norska, je to člen Martinova loveckého týmu. Je drsný, neempatický, je to svalouš, obvykle chodící jen v tílku. Je to zkušený bojovník, s nikým se nemazlí. Nesnáší Setha, se kterým se na stránce empatie a soucitu k nepřátelům dosti rozchází. Kdyby byl na Sethově místě, základnu Lovců kryptidů by jistě odpálil i s lidmi uvnitř - neodlákal by je pryč jen proto, aby zachránil jejich životy. Po Martinově smrti byl odsouzen a zatčen v Norsku.\nHarold Mayson - ve fiktivním vesmíru Lovců kryptidů je Mayson britským premiérem. V minulosti měl problémy s drogami, což se stává předmětem zájmu médií poté, co se po těsném hlasování stane hlavou vlády. Aby tento zájem o svou kontroverzní minulost odsunul do temnoty, rozhodne se zlegalizovat lov kryptidů. Vystupuje pouze v epizodě Trofeje, a nakonec je Jackem přesvědčen, že lov kryptidů není dobrý nápad, proto jej opět zakáže. V budoucnu se s ním ještě několikrát setkáme.\nAmano - objevil se jen v dílu Tatakai. Nebýt jeho, nikdy by na Pierrovi nebylo otestováno sérum agresivity. Japonský gangster, Akihiko se s ním dobře zná, mnohokrát spolu bojovali.\nTo je tedy vše ke 2. sérii Lovců kryptidů. Mohl bych se rozepsat ještě více, ale myslím, že takto to stačí... Psát Lovce kryptidů mě nesmírně bavilo. Snažil jsem se o to, aby 2. série byla co nejvíce akční, aby v ní bylo co nejvíce soubojů atd. Zároveň jsem se však zaměřil na tyto postavy, které vnímám mnohem komplexněji, než na začátku 1. série, kdy šlo jen o "pouhé hledání kryptidů".\nTak jako před rokem mám i teď v plánu nakreslit v Malování krátký komiks odehrávající se mezi 2. a 3. sérií Lovců kryptidů. Trochu nastíní, o čem bude 3. série. Zatímco 2. série byla jednou velkou jízdou, ve které na sebe epizody navazovaly i v maličkých detailech, což činilo příběh trochu komplikovaným, 3. série bude asi trochu uvolněnější. Vývoj jednotlivých postav však bude pokračovat, objeví se nová nebezpečí, noví kryptidi... A naši přátelé zjistí, že i mezi kryptidy se nacházejí takoví, kteří představují velké nebezpečí. A že když proniknou do našeho civilizovaného světa, způsobí katastrofu... Ale ne jen o tom bude 3. série... Začne v srpnu. Budu rád, když si příběh přečtete...\nPokud jste příběh četli, můžete mi napsat do komentářů, co Vás zaujalo, co Vás překvapilo, jakou postavu máte nejradši... V červenci budu psát úplně jiný příběh. Objeví se v něm pravěká zvířata, pravěká krajina... Bude to příběh odehrávají se dávno v minulosti... Více zatím neprozradím, avšak doufám, že se Vám bude líbit. Bude úplně jiný než Lovci kryptidů. Věřím, že tuto změnu uvítáte... A v srpnu přijde 3. série Lovců kryptidů!


Historické pozadí a kritika “Organizační platformy libertinských komunistů”\nPo potlačení celosvětové revoluční vlny z let 1917-1923 musely tisíce proletářských militantů uprchnout z oblastí, kde se aktivně podíleli na revoltách – kapitalistický teror nedokázal pozabíjet všechny revolucionáře, byť to bylo jeho záměrem. Revoluční hnutí očividně utrpělo velkou ránu – vítězná kontrarevoluce téměř úplně zničila struktury, které již proletariát dobyl během svého organizování se ve třídu. Proletářské organizace, které jakožto předzvěsti světové komunistické strany organizovaly centralizování boje, byly zničeny nebo zdeformovány do kontrarevolučních karikatur sebe samých. Bolševická sociální demokracie, která si říkala “komunisté”, se společně s tradičními sociálními demokraty snažila rozložit a zfalšovat jeden ze základů třídního bytí – třídní paměť proletariátu. Tyto tendence jsou ve skutečnosti objektivní negací třídy jako takové, protože jejich definice třídy, stejně jako jejich praktická činnost, zakrývají základní antagonismus mezi buržoazií a proletariátem, neboť přicházejí s koncepcemi, jako je leninistická teorie “socialismu v jedné zemi”, “mírové soužití” socialismu s kapitalismem, bernsteinovská linie socialistické evoluce kapitalismu atd. Tyto ideologie jsou reflexemi negace tříd – objektivní podmínky života kapitalismu – čímž aktivně pomohly buržoazii vstřebat třídní konflikt a posílit atomizovanost proletariátu.\nPřesto ale kontrarevoluční období nedokázalo proletariát zcela zničit. Bylo to totiž prakticky nemožné – a nebude to možné ani pro budoucí buržoazii – neboť revoluce není důsledkem osobní vůle, nýbrž plodem a nevyhnutelnou společnicí kapitalistického systému. Mnozí se přímo po porážce snažili interpretovat a zpracovat poučení z revoluce (a porážky) a pokračovat na základě těchto poučení.\nJedno se uvědomělým proletářům – těm, kdo se připravovali na novou revoluční vlnu – zdálo být zřejmé: sociální demokracie (jak bolševická tak tradiční) se ukázala jako nástroj kontrarevoluce. Fakticky je třeba ukázat, že sociální demokracie nebyla revolučním hnutím, které později (podle obecného mínění v roce 1914) zradilo proletariát. Nástrojem kapitálu bylo vždy a v každé své podobě. Jeho cílem ve skutečnosti nikdy nebyl komunistický třídní boj proti státu, hodnotě a diktatuře kapitalismu, nýbrž reformovat kapitalismus, dosáhnout kompromisů, vylepšovat dělníkům jejich postavení vykořisťovaných nějakou povrchní pomocí. Přirozeně, že se to netýká milionů proletářů, kteří se – z nedostatečné kritiky, kvůli kontrarevoluční propagandě atd. – organizovali ve stranách II. internacionály. Týká se to organizace samotné, představitelky historické sociální demokracie, která je odpovědí na třídní boj a alternativou vůči němu, kterou kapitalismus nabízí. Vedení II. internacionály již na svém zakládajícím sjezdu zahájilo boj za eliminaci revolučních živlů a v každé důležité otázce se postavilo proti oněm živlům, kterým se říkalo “anarchisté”.\nKoncem revoluční vlny v letech 1923-1924 se většině proletářů stala zřejmou i kontrarevoluční tendence bolševismu. Ze samotného Sovětského svazu sice prosakovaly jen důležitější zprávy, ale přesto mohl svět vidět tendenci po sobě jdoucích kroků: podpis brestlitevské mírové smlouvy a s tím související potlačení revolty levých eserů (1918), potlačení machnovštiny (zhruba 1918-1921), Kronštadtu (1921) a v neposlední řadě NEP, kdy byl ohlášen triumfální návrat všech charakteristik kapitalismu (1921) – to vše byly významnější body obratu. “Ústředí” bolševické strany (Lenin, Trockij) zakázalo všechny revoluční protesty (ve straně i mimo ni) a následně dělalo politiku zachování kapitalismu a diktatury hodnoty. Již v roce 1918 zaútočili ozbrojenou silou na Moskevské anarchistické centrum, 600 militantů bylo uvězněno a mnozí zabiti. Důvodem byla skutečnost, že si anarchisté organizovali vlastní ozbrojenou sílu, Černou gardu, která se připravovala na kruté zúčtování s třídním nepřítelem. A pro kapitalismus není nic děsivějšího než ozbrojený proletariát. Takže bolševismus ty proletářské frakce, které ve jménu revoluce konfrontovaly státní moc nově natřeného kapitalismu, označoval za “anarchisty”, “levičácké úchylkáře” nebo s nimi zacházel jako s kriminálníky a bandity, čímž popíral jejich politickou úlohu.\nTakže počátkem dvacátých let se zdálo, že anarchismus a “levý” komunismus jsou jedinými dědici revoluce – a sociální demokracie po nich všemožně šla. Na jedné straně sem kromě již zmiňovaných ruských a ukrajinských anarchistů patřili rovněž němečtí a nizozemští komunisté rad – jejich strana, Komunistická dělnická strana Německa (KAPD), hrála důležitou úlohu při objasňování poučení z této revoluční vlny a při prohlubování rozchodu s kapitalistickým systémem. Na straně druhé pak levá křídla nově formovaných komunistických stran, zejména v Anglii (Sylvia Pankhurstová a její noviny Workers´ Dreadnought a “anarchomarxisté”) a v Itálii (uskupení internacionalistických komunistů okolo Amadea Bordigy), němečtí anarchosyndikalisté, jejichž organizace, Německý svaz svobodných dělníků (FAUD), se po počátečním revolučním dynamismu stále více stávala pod vedením Rudolfa Rockera brzdou, a bezpočet “anarchistických” tendencí po celém světě. V mnoha případech můžeme zmínit jen osoby, jako byl Errico Malatesta, Alexander Berkman, Emma Goldmanová, u nichž se tyto tendence projevovaly. V Anglii bylo vedle radikálních komunistů silné anarchistické hnutí stejně jako ve Španělsku. Zahraniční – zejména ruští – anarchisté prchající před kontrarevolucí, ale nalézali azyl hlavně ve Francii. (Zabýváme se tu pouze Evropou, a proto jen zmíníme, že v této době již bylo centrum revoluční aktivity mimo Evropu, především v Latinské Americe.)\nFenomén zvaný “anarchismus” tehdy znamenal velmi různorodé a kontroverzní skupiny a tendence. Jako celek nebyl revoluční. Jeho kontrarevoluční podstata navíc spočívala v tom, že řadou svých prvků anarchismus skutečně bojoval za revoluci, ale považoval se za jednu velkou rodinu či komunitu, kde různé tendence na éterické rovině chtějí totéž. To ale nebyla pravda. Většina “anarchistických” skupin používala buržoazní hesla a jejich činnost byla jen dovršením sociál demokratismu: popíraly centralizaci třídního boje, deklarovaly kult jedince, odmítaly diktátorskou podobu revoluce a proletariátu. Většina jich velebila samosprávu výrobců, takže namísto změny základny – diktatury hodnoty nad lidskými potřebami – zdůrazňovaly zcela technickou otázku, způsoby kontroly. Jiní – prvně a především komunisté rad a mnozí anarchisté-komunisté – utvářeli opravdu komunistické menšiny a pokračovali ve svém revolučním boji.\nVe francouzském exilu byli všemožní lidé. Všichni mluvili o anarchismu a za anarchistické označovali i ty nejomezenější buržoazní fantasmagorie. V podstatě měl ale tento proces tentýž cíl (jen v menším měřítku), jaký měl bolševismus na “druhé straně”: zamlžit podstatu třídního boje. Omílali starou pozici o “propasti mezi anarchismem a komunismem”, čímž oslabovali obě strany, které jsou ve skutečnosti jedna a tatáž. Bolševické tiskárny chrlily pamflety proti anarchistům, pomluvy o machnovštině a Leninovu brožuru Dětská nemoc levičáctví v komunismu, v níž autor vyloženě odsuzuje každou revoluční tendenci a zastává se elitní strany, parlamentarismu a odborářského boje. “Anarchistická” strana ale rovněž rychle reagovala: “vůdcové”, prvně a především Berkman s Malatestou, uváděli nečekané argumenty proti “autoritářskému socialismu”, tj. “marxiánskému” komunismu. Nejcharakterističtějším produktem této éry byl pamflet s titulem Bakunin versus Marx, jehož neznámý anarchistický autor bulvárním tónem analyzuje “antagonismus” obou tendencí. Jedná se o adekvátní “anarchistický” protějšek Leninova “komunistického” pamfletu.\nNejvětší organizace francouzských anarchistů, Anarchistický svaz (UA), zahájila v roce 1926 velkou debatu o manifestu, jehož cílem bylo harmonizovat postoje jednotlivců s revolučním anarchismem a syndikalismem. Debata se stávala čím dále tím příkřejší, až anarchokomunisté prohlásili, že nemají nic společného s individualisty a dalšími buržoazními “anarchisty”, a tak odešli z organizace a založili si Anarchokomunistický svaz (UAC). Nová organizace prohlásila, že “jediným možným prostředkem boje je revoluční anarchismus a jediným možným cílem je komunismus; obojí je jedno a totéž.” Za cíl si vytkli “rozchod s velkou rodinou anarchismu”, která se snažila sjednocovat revoluční a kontrarevoluční tendence do jedné pseudokomunity. Většina UAC byla pro centralizaci boje a používání diktátorských prostředků, a to natolik, že v roce 1927 byla nastolena otázka založení anarchistické strany (strany, čili centralizované bojové organizace a nikoli politické strany). Pak z UAC odešla jedna tendence - “syntezisté” – a pod vedením Sebastiana Faureho a bývalého machnovce Volina se vrací ke staré teorii lidové fronty, “syntézy” mnoha druhů anarchismu, zatímco revoluční anarchisté upevňují svoji organizaci pod názvem Svaz revolučních anarchistů-komunistů (UACR), který fungoval až do roku 1930.\nTěchto bojů se účastnili i ruští anarchisté (kteří byli většinou revolucionáři). Již v roce 1925 založili Zahraniční skupinu ruských anarchistů, která vydávala list s názvem Věc práce (Dielo Truda) – redaktory byli Nestor Machno, Ida Mettová a Pjotr Aršinov. V tomto tiskovém orgánu uveřejnili programatický text skupiny, Organizační platformu libertinských komunistů, která se později proslavila prostě jako Platforma. Zveřejnění Platformy okamžitě vyvolalo žhavé debaty. Vedeni Volinem syntezisté zahájili útok ve svém listu Svaz (???). “Tvrzení, že anarchismus je prostě teorií třídního boje, vede k jednostrannému postoji,” konstatoval Volin. Platformisté svolali na 5. února 1927 schůzi, jejímž cílem bylo zorganizovat mezinárodní konferenci revolucionářů. Byl zřízen Prozatímní výbor, v němž byl Machno, Číňan Čen a Polák Ranko. Účastníci, kteří byli ze 6 různých zemí, vypracovali hlavní témata budoucí konference: 1) Třídní boj jakožto nejdůležitější prvek anarchismu, 2) Anarchistický komunismus jakožto základ hnutí, 3) Syndikalismus jakožto důležitý prostředek boje, 4) Nutnost založení Všeobecného svazu anarchistů, kterážto organizace bude stát na ideologické a taktické jednotě a kolektivní zodpovědnosti, 5) Nutnost pozitivního programu pro dosažení sociální revoluce.\nNa tehdejší úroveň to byl opravdu revoluční program, byť obsahoval některé podivné prvky, např. přijetí jistého druhu účasti v odborech, přestože léta 1918-1921 jasně ukázala nemožnost tohoto přístupu. Debata o tomto návrhu nemohla být dokončena, protože policie udělala na shromáždění zátah a všichni byli zatčeni. Machna před smrtí zachránila jen kampaň francouzských anarchistů. “Mezinárodní federace revolučních anarchistů-komunistů” nakonec zůstala jen plánem a řada účastníků se obrátila proti ní (např. Camillo Berneri, skvělý italský anarchokomunista, kterého později v roce 1937 zabil v Barceloně Erno Gero).\nVelký útok proti Platformě zahájila také individualistická strana vedená Malatestou. Machno a jeho soudruzi 18. srpna 1927 uveřejnili Odpověď anarchistickému komunistovi. V ní vysvětlili své názory na nutnost revolučního vedení: “Samozřejmě, že revoluci provedou samotné masy, ale revoluční masa vždy plodí menšinu, která bude tlačit masy kupředu.” Podle “anarchistů” velebících svobodu “jednotlivce” a neomezený individualismus bylo toto stanovisko velkou šmouhou na štítě platformistů. Článek o těchto lidech psal následovně: “Celá ta sešlost individualistů, kteří si říkají anarchisté, ve skutečnosti vůbec není anarchistická. Zůstává faktem, že tato spousta lidí, kteří se shromážďují (ale na jakém základě?) a tvrdí, že “jsme jedna rodina”, a této směsce říkají “anarchistická organizace”, není jen k ničemu, nýbrž je vyloženě nepřátelská.”\nAčkoli nebylo možné založit mezinárodní organizaci, Platforma měla velký dopad na revoluční anarchisty mnoha zemí. Ve Francii platformisté na chvíli získali kontrolu nad mnoha organizacemi, nakonec je ale vždy museli opustit. Bylo to pro ně důležité poučení, že zastaralé, kontrarevoluční organizace nelze získat a reformovat, protože je to zbytečné, a že místo toho by měli znovu a znovu, skrze řadu roztržek, konkretizovat třídní program proletariátu. Založili si organizace v Itálii a Bulharsku, ale i v Polsku – ačkoli ta jen přijala obecné principy a Platformu odmítla jako autoritářskou.\nVálka v letech 1935-1945 rozpustila řady anarchismu, ale jelikož kapitalistický mír nepřinesl ve srovnání s kapitalistickou válkou skoro žádnou změnu, aktivity třídního boje zase začaly nabývat na síle. Tou dobou již bolševici (včetně trockistů) dohráli svoji úlohu a nemohli mít na skutečně bojující proletářské živly žádný vliv. Revoluční hnutí v mnoha případech znovu sáhlo po Platformě a vytvořilo poněkud kontroverzní, ale každopádně revoluční organizace, jako byla na počátku padesátých let Federace libertinských komunistů (FCL) ve Francii a Akční skupiny anarchistických proletářů (GAAP) v Itálii a později Federace revolučních anarchistů v různých zemích.\nSamotný text, jak jsme již viděli, byl sepsán v době, kdy kontrarevoluce – po ptlačení revoluční vlny let 1917-1923 – byla v plné síle. Nejzdůrazňovanějším bodem textu bylo poukázání na dezorganizovanost a pomatenost hnutí, naprostý nedostatek centralizace a jednotné praxe. Není totiž pochyb o tom, že máme-li porazit síly extrémně centralizovaného a jednotného – alespoň proti proletářům – kapitálu, musíme použít podobných metod. Pseudoanarchismus však mermomocí napadal protidemokratickou a diktátorskou podstatu proletářského boje. Takže vytoužené jednoty bylo možné dosáhnout pouze bez jeho stoupenců a proti nim. Platforma správně konstatuje, že anarchismus “není nějaká nádherná utopie ani abstraktní filozofická idea, nýbrž sociální hnutí pracujících mas.” Na místo buržoazní duality praxe a teorie je toto hnutí organickou jednotou, procesem zrušení kapitálu v každém jeho projevu. Platforma vždy vychází z aktivní skutečnosti a podle ní se snaží reagovat. Nezabývá se teoretickými “problémy” neustále debatovanými “anarchology” (Nosil Kropotkin kytičkované trenýrky? Bude se v anarchistické společnosti předpovídat počasí? atd.).\nText především naléhá na vytvoření silné a všeobecné anarchistické organizace. Dnes se to možná jeví jako samozřejmost, ale tehdy tomu tak nebylo. Mnozí pseudoanarchisté popírali samotnou nutnost organizace, jiní zase říkali, že má-li organizace existovat, musí být čímsi nominálním, jen za účelem koordinace, v jejímž rámci mají jednotlivé osoby a podskupiny plnou autonomii. Tato demokratická pseudoorganizace ve všech případech prokázala, že je zcela neschopná jakékoli revoluční aktivity. Tvůrci Platformy tudíž byli pro unitární – revoluční – tendenci a organizovanou kolektivní činnost. To byl od anarchistů velmi významný krok, protože zpochybnili ta tabu, která pro anarchismus znamenala skutečnou bariéru na cestě k efektivnímu boji. Platforma zdůrazňuje absurditu pseudoorganizace postavené na základě takovéto syntézy.\nText si neklade za cíl nic jiného než poskytnout program mezinárodnímu formování anarchistické revoluční organizace, jmenovitě program celosvětové komunistické strany proletariátu – program proletariátu organizovaného ve třídu. Tento úkol však byl mimo možnosti textu. Obecně vzato se jedná o revoluční program proletariátu – byť je existující a faktickou historickou realitou, není ničím jiným než součástí revolučního procesu: nikdo, žádná skupina jej totiž nikdy nedokáže přesně postulovat. To však není nutné, protože v průběhu konkretizace třídního boje (která zahrnuje i psané dokumenty) se tento program vždy bude do nějaké míry realizovat. Z těchto událostí a z poučení z nich plynoucích lze potom abstrahovat a vyvodit některé z jeho charakteristik. V zásadě se jedná o rozchod s demokracií, o diktaturu proletariátu, boj proti parlamentarismu a odborům, boj proti politickým stranám a o úkoly anarchokomunistického jádra (nepatřičně označeného jako “předvoj”).\nTyto body nejsou nikterak jasné ani v Platformě. Nejslabší části textu jsou ty, které se zabývají konkrétními úkoly, které je třeba v průběhu revoluce splnit, které se snaží poskytnout obrázek o organizování výroby, spotřeby, armády atd. Je třeba říci, že Platforma, která zašla poměrně daleko v rozchodu s pseudoanarchismem a v dalších zásadních otázkách proletářské revoluce, zde upadá do pasti vytváření utopií. Hlavním problémem těchto utopií je, že je lze uskutečnit: neřeší totiž antagonismus mezi lidskou aktivitou a prací, prostředky a zbožím, užitnou hodnotou a směnnou hodnotou. I směna mezi městy a vesnicemi (byť hodně zjednodušeně) dnes probíhá stejně... Platformisté nechápali naprostou podvratnost proletářské revoluce – to, že je pro ni charakteristická nutnost důkladné změny vztahů. Výše zmíněné antagonismy je třeba zničit v prvních minutách revoluce a žádný přechodný, napůl kapitalistický, napůl komunistický, stav nemůže existovat. Ačkoli se v textu celá kapitola věnuje odhalování kontrarevolučnosti představ o přechodném období, v druhé části tento text takovýto stav načrtává... Forma diktatury proletariátu – která není “přechodným orgánem”, nýbrž přirozeností revolučního boje, proletářské třídy – je protistátem, jenž je naprostou a aktivní negací stávajícího řádu, stejně jako je proletariát sám negací buržoazie.\nTvůrci textu se dopouštějí chyby, kdy hovoří o “svobodě” a “nezávislosti” proletářů (v jejich terminologii pracujících, což zde znamená totéž). Jsou to dva anarchistické fetiše, které text nedokázal překonat. Tyto dva termíny mají smysl pouze v kapitalismu. Od čeho je dělník svobodný a na čem je nezávislý? Na kapitalismu? Samozřejmě, že nikoli, protože kapitalismus determinuje jeho existenci (jakožto dělníka a jakožto společenského tvora). Je tedy svobodný od své třídy a nezávislý na ní – na síle, jež nemá jiný cíl než naprosté zrušení tohoto systému, včetně svobody a nezávislosti “pracujícího”. Je zajímavé, že s těmito iluzemi se text mnohokrát vypořádává, když argumentuje pro nutnost centralizace a jednotné organizace. A zastánci svobody jej za to mnohokrát napadali...\nJak jsme se již zmiňovali, postoj textu k odborům je rovněž poměrně zmatený. Jinde se sice jasně ukazuje, že revoluční boj není nic jiného než anarchistický komunismus, ale v této otázce autoři rýsují několik rovin a považují syndikalismus za prostředek boje. Na jedné straně chápou kontrarevoluční úlohu odborů (kterou za revoluce prohlédla i většina syndikalistů) a na straně druhé věří v možnost, že lze odbory zlepšit. Toto očekávání se vlastně týká odborů pod anarchistickým vlivem. V tom je však rozpor – má to být organizace, jež se snaží zlepšit (protože jsou to odbory) společnost, kterou chce naprosto zničit (protože je to anarchistická organizace). Historický program proletariátu nezahrnuje mzdové boje (?), ohlášené stávky (?), odborářské první máje. Naopak zahrnuje zrušení námezdní práce, násilné divoké stávky, extatickou radost z boje a diktátorské potlačení nepřátelských zájmů.\nNechceme se zabývat částí o výrobě a distribuci, armádě atd. Jedná se totiž o marné a občas nebezpečné snění o samosprávě a dobrovolnosti atd. – o jakémsi demokratickém nebi, které je v naprostém nesouladu s obecnou částí. Měli bychom však dodat, že ten, kdo se snaží popsat komunistickou společnost v rámci podmínek současné společnosti, nemůže dojít dále než k malování vzdušných zámků.\nNa konci textu se autoři musí potýkat s dalším pseudoanarchistickým fantomem, který se zdá být poměrně nebezpečným: s federalismem. Ačkoli se text vlastně zabývá organizováním se ve třídu a centralizací boje – a pseudoanarchističtí skuhralové to dobře chápou – autoři jsou příliš nesmělí, než aby nezbytnost centralizace přiznali verbálně. Snaží se tomu vyhnout rozlišováním na “špatný” a “dobrý” federalismus. Ten “špatný” zdůrazňuje důležitost ega a je prostředkem individualismu, zatímco ten “dobrý”, jak se ukazuje, není federalismem, nýbrž centralismem... A právě vágnost této otázky, nedostatečný rozchod v této otázce vedou autory k předložení zcela buržoazního nesmyslu o federálním výkonném výboru. No, “organizovaný předvoj” to není...\nStručně zmíníme další kritický bod: text neustále odděluje rolnictvo od proletariátu, byť ten neznamená jen “dělníky s rukama od kolomazi”. Rolnictvo není společenská třída. Je to vrstva vytvořená dělbou práce. V jeho řadách nejsou jen proletáři, ale i buržuové (a to platí i pro dělníky, ačkoli rolnických buržoů je samozřejmě více...). Důležitým poučením ale stále zůstává, že rolnictvo v moderním revolučním hnutí v Evropě a oblastech, kde bylo skutečným vlastníkem své půdy (narozdíl od Ruska!), sehrálo spíše kontrarevoluční úlohu. Přeceňování revolučního potenciálu rolnictva souvisí s (až příliš zdůrazňovaným) ruským hlediskem skupiny.\nPřespříliš se zdůrazňuje i důležitost práce. Autoři se chytili do staré ouvrieristické pasti, která je tou nejstarší zbraní sociální demokracie proti nám: buďme hrdí na svoji práci, buďme hrdí, že jsme narozdíl od buržoazních “trubců” dělníci, bojujme za “společnost práce”...! Komunismus ale není ničím jiným než naprostou negací práce, jakéhokoli druhu zaměstnání, a uskutečněním lidské aktivity proti odcizené aktivitě. Nejde tedy jen o to, že nejsme hrdí na to, že jsme dělníci – je to důvod, proč revoltujeme, revoltujeme proti práci! “Jaký je rozdíl mezi sociálním demokratem a komunistou?” – kladla si otázku Situacionistická internacionála na počátku sedmdesátých let a ihned si na ni odpovídala: “Sociální demokrat chce plnou zaměstnanost, kdežto komunista chce plnou nezaměstnanost.”\nJeště jednou chceme zdůraznit, že Platforma není žádný posvátný text a není bez chyb. A nebyla bez chyb ani v roce 1926. Jak však autoři tvrdí, jejím cílem nebylo vytvořit nějakou bibli, ale začátek debaty, která vyústí ve společnou revoluční činnost skutečně revolučních živlů. Nic více nelze dodat – ať i dnes plní podobný úkol.\nBarikáda kolektiv 2005\nSource: Barikáda kolektiv


Holčička (†2 měsíce) se nedožila transplantace: Dala bych jí své vlastní srdce, naříká matka\nKdyž se narodila, po pouhém týdnu života se stala nejmladším pacientem na čekací listině k transplantaci. Malá Marnie Brace (†2 měsíce) totiž bojovala s takzvaným Noonanovým syndromem, jehož součástí bývají poruchy některých genů. Pacienti se často dožívají dospělosti, Marnie však rychle potřebovala nové srdce a to nepřišlo. Po své smrti tak alespoň zachránila život dalšímu miminku!\n16.09.2017 19:40 |\nKarel žije už 4,5 měsíce s umělým srdcem. Kromě baterek ho „dobíjí“ i vnučka\nUmělé srdce bylo pro Karla (68) poslední šancí na přežití, teď s ním žije už 4,5 měsíce. Jde o unikátní technologii, kterou zatím používají jen tři nemocnice na světě jako součást klinické studie. Karel byl hostem tiskové konference k 15 letům od první implantace mechanické srdeční podpory v pražském Institutu klinické a experimentální medicíny (IKEM). Do konce loňského roku tamní lékaři voperovali různých typů přes 350, asi 160 lidí se díky nim dočkalo transplantace srdce.\nAdámka (10 měs.) opustil otec, teď bojuje o život. Pomůže mu jen transplantace\nS malým Adámkem a jeho maminkou Kateřinou se osud nemazlí. Otec Adámka opustil, když mu byly dva týdny. A když bylo chlapečkovi 6 měsíců, lékaři u něj objevili zákeřnou chorobu – těžký kombinovaný imunodeficit. Jedinou nadějí je transplantace kostní dřeně, ale i po ní je cesta k úplnému uzdravení komplikovaná. Kateřina žije jen z rodičovského příspěvku a bojí se, že celý proces finančně neutáhne. Zároveň vyzývá veřejnost, aby se přihlásila do registru dárců kostní dřeně, a dala tak naději na život dalším lidem.\nKrásná blondýnka (23) podporovala transplantaci. Sama se jí nedožila!\nMladá a krásná žena čekala na dárce plic. Aby zvýšila svoje šance na přežití a ukrátila si chvíle čekání, vrhla se do podpory kampaně pro darování orgánů. Sama se ale transplantace nedočkala.\n26.03.2014 15:10 |\nMatka dala své dcerce (8) metadon: Bolelo jí bříško, teď bojuje o život\nNa přístrojích v nemocnici skončila teprve osmiletá holčička ze Spojených Států poté, co jí matka na bolest břicha dala metadon. Záchranářům ovšem nejdřív tvrdila, že jí dala jen sirup proti kašli, aby dítě spalo. Nyní je podezřelá z týrání dítěte.\n18.12.2017 10:00 |\nČtyři měsíce strachu s mimotělním mechanickým srdcem strávilo ve Fakultní nemocnici v Motole dítě, které čekalo na transplantaci srdce. Vše ale nakonec dopadlo dobře. Lékaři museli zvolit toto náročné řešení, protože malému pacientovi selhávalo vlastní srdce a problém se už nedal zvládnout pomocí léků. Unikátní transplantace se ale zdařila a dítě je už v domácí péči. Jak operace proběhla?\nHolčička s mega hlavou, zemřela před operací!\nIndická holčička Roona Begum, které vyrostla hlava do neuvěřitelných rozměrů, zemřela pár dní před operací, která jí měla změnit a zachránit život! Bohužel se zákroku nedožila, kvůli problémům s dýcháním…\nSpisovatelka (†39) ležela doma mrtvá 4 měsíce. Nedožila se vydání vlastní knihy\nSamotářská spisovatelka Helen Gradwell (†39) netoužila po ničem jiném, než aby některé z vydavatelství konečně otisklo její dětskou knížku. Bohužel se toho nikdy nedočkala. Pravděpodobně se předávkovala léky a její tělo se pak doma v anglickém Boltonu čtyři měsíce rozkládalo, než ho našla policie.\nOsobnosti: Ivan Langer (658 článků) , Miloš Zeman (21114 článků)


První ročník veletrhu S1 je za námi - zkuste to NaKole.cz – cyklistika, cykloturistika, cestování na kole\nNaKole.cz > Články > První ročník veletrhu S1 je za námi\nPrvní ročník veletrhu S1 je za námi\nV Brně včera skončil kontraktační veletrh S1. Jeden z pavilonů brněnského výstaviště zaplnily na tři dny stánky s outdoorovým vybavením.\nz veletrhu S1 – 13.-15.2. 2008\nV loňském roce ohlásily BVV uvedení nového kontraktačního veletrhu S1, který by byl určený firmám z oboru outdoorového vybavení. Mnoho firem tak muselo řešit rozhodování – mají vystavovat na S1 v Brně nebo o týden později na Sport Prague v Praze? Oznámení nového veletrhu vyvolalo diskuze, jestli český trh je dostatečně veliký, aby unesl další termín. Možná i proto bylo S1 určeno pro odbornou veřejnost pouze první dva dny, ten třetí se jeho dveře otevřely i pro veřejnost. Brněnští organizátoři dokázali zaplnit jednu výstavní halu a vystavovatelé byli s výsledky většinou spokojeni.\nK vidění bylo především outdoorové oblečení, boty, stany, vařiče i nafukovací čluny. Vybavení pro cyklisty nabízelo jen několik málo firem, většinou šlo o cyklistické oblečení.\nLissport – stánek byl z velké části věnovaný jinému sportovnímu vybavení (novinkou byly ski roller a oblečení pro zimní sporty One Way), cyklistické dresy se tu objevily jen okrajově.\nProgress Sportswear – firma představila na veletrhu novou nabídku kompletního oblečení pro cyklisty na zimní i letní období.\nMoira – známá značka funkčního prádla.\nBaston – brýle pro MTB značky Julbo.\nCyklocestovatelé se také mohli zastavit u výstavy stanů a spacáků značky Jurek.\nPřehled novinek na veletrhu S1\nRedakce NaKole.cz, 16.02.2008


Obytný Ford nabízí i online připojení\nFord Transit Custom Nugget v obytném provedení disponuje zabudovaným modemem, jehož prostřednictvím lze na palubě vytvořit Wi-Fi hotspot s vysokorychlostním připojením k internetu až pro 10 zařízení.\nNikdo z cestujících se tak nemusí bát, že propásne něco důležitého nebo že se nedostane na sociální sítě. Vysokorychlostní internet zajišťuje sériově dodávaný modem FordPass Connect a bezdrátové připojení má dosah až 15 metrů od vozu.\nTento obytný model je poháněn vyspělým vznětovým motorem Ford 2.0 EcoBlue, vyznačujícím se kultivovaným chodem, příznivým průběhem točivého momentu a nízkou spotřebou paliva. Zákazníci mají na výběr varianty o nejvyšším výkonu 96 nebo 136 kW. Obě se standardně dodávají se 6stupňovou manuální převodovkou, na přání je pro variantu 136 kW k dispozici i samočinná skříň. Díky novým opatřením, zaměřeným na snížení spotřeby paliva, je motor EcoBlue až o 7 % úspornější než dosud.\nBezpečnost i komfort jízdy umocňují moderní asistenční technologie z osobních modelů značky Ford, např. inteligentní adaptivní tempomat nebo systém hlídání mrtvých úhlů s podporou jízdy s přívěsem. S parkováním pomůže řidiči aktivní parkovací asistent. I v této variantě modelu Transit Custom je k dispozici komunikační a zábavní systém Ford SYNC 3 s intuitivním ovládáním hlasem nebo dotykem.\nPublikováno: 16. 10. 2019 | Počet přečtení: 516


Dámské tenisky - vyberte si městskou klasiku | eobuv.cz\nNadčasové a pohodlné dámské tenisky\nTenisky VANS Sport VN0A5KX794M1 (Mixed Corduroy)Mltjnglgr\nTenisky VANS Classic Slip-On VN0A5JMH8L81 (Brocade)Patchwork/Tr Wht\nTenisky VANS Bold Ni VN0A5DYAI9X1 (Bandana)Drs Blues/Tr Wht\nTenisky VANS Old Skool VN0A4VHVQSU1 Scarab/True White\nTenisky VANS Sk8-Low VN0A4UUKA5W1 (Untility)Turtledove/Blk\nTenisky VANS Authentic VN0A5HZS9FS1 (Hairy Suede)Leprdmrshmlw\nTenisky VANS Authentic VN0A348A40C1 (Otw Gallery)Rubenmartnho\nTenisky VANS Classic Slip-On VN0A33TB9HS1 (Floral)Coveredditsytrwht\nTenisky VANS Old Skool VN0A5KRF8ED1 Desert Sun/True White\nTenisky VANS Ultrarange Exo VN0A4U1K3WJ1 (Pride) Multi /True White\nTenisky VANS Old Skool VN0A5AO95ZU1 (Suede/Snake)Blk/Marshmlw\nTenisky VANS Old Skool VN0A7Q2J8961 (Flowers)Black/Truewhite\nTenisky ETNIES Calli Vulc W's 4201000129 Animal 702\nPohodlné dámské boty? Tenisky pro Vás budou skvělou volbou!\nPo celém dni stráveném na jehlových podpatcích, si jistě rády obléknete něco pohodlnějšího a možná prvním, na co pomyslíte budou tenisky. Není se čemu divit! Tyto pohodlné boty nejsou jen pro sportovce. Stále častěji jsou vidět v ulicích, obzvlášť v teplejších ročních obdobích. Letním hitem jsou bílé dámské tenisky, které lze kombinovat jak s klasickými riflemi, kraťasy, tak i s volnými šaty nebo sukněmi. Outfit bude vždy vypadat lehce a žensky. Vsadíte raději na výraznější prvek? Pak si vyberte červené dámské tenisky nebo zvolte jinou barvu, která určitě bude přitahovat pozornost. Černé dámské tenisky už patří mezi klasiku. Dříve byly symbolem rebelující mládeže. Pokud se Vám tento styl líbí, kombinujte černé tenisky s džíny ve stylu vintage, tričkem a koženým kabátkem.\nRůzné způsoby jak dámské tenisky nosit\nDámské tenisky jsou všestrannou obuví. Jejich varianty se liší nejen barvami a vzory, ale i tvarem. Vyberte si ze šněrovacích modelů nebo těch bez tkaniček, které budou ideální pro teplejší roční období. Na podzim zase doporučujeme vysoké tenisky, které jsou teplejší a přitom stále vypadají lehce. Kdysi byly vysoké tenisky Converse doménou basketbalových hráčů NBA - dnes perfektně doplňují dámské outfity! Elegantní tenisky? Ano, je to možné! Podívejte se na dámské kožené tenisky. Můžete si je obout třeba ke kostýmku. Bílé tenisky budou dokonale ladit s klasickým černým nebo tmavomodrým oblečením, ale hodí se také ke vzorovaným outfitům - prostě jsou mimořádně univerzální. Pro milovnice městského stylu doporučujeme kožené tenisky ve výrazných barvách.


Budoucnost teplárenství v ČR - TZB-info\nTZB-info / Energetika / Budoucnost teplárenství v ČR\nBudoucnost teplárenství v ČR\nPřednostně tomuto tématu byla věnována diskuse Institutu pro veřejnou diskusi s názvem Těžba uhlí v ČR: alternativy budoucího rozvoje, která proběhla v Prague Marriott Hotel 1. 6. 2010. Přesněji: diskuse byla věnována údajné nutnosti prolomení limitů těžby, kde jediným argumentem je nutnost zabezpečit dodávky uhlí teplárnám.\nJak zorganizovat "diskusi"\nŽe byla diskuse od začátku nevyvážená je zřejmé již ze seznamu přednášejících a témat jejich přednášek. Cílem zjevně bylo přesvědčit publikum, že jediným řešením situace je prolomení limitů těžby hnědého uhlí v severních Čechách a otevření těžby černého uhlí ve Frenštátě. Oponenti tohoto názoru měli právo se zúčastnit pouze diskuse po přednáškách, mohli však položit nejvýše dva dotazy.\nZ psychologického hlediska se může jednat o skrytou manipulaci využívající poznatku z experimentální psychologie, že tazatel je obvykle považován za méně vzdělaného než ten, kdo na otázku odpovídá. Podobně působí další detaily, například skutečnost, že přednášející sedí na vyvýšeném pódiu a jsou uváděni se všemi svými tituly. Tento dojem ještě umocňuje skutečnost, že každý přednášející měl pro prezentaci svých tvrzení nejméně 15 minut, zatímco ostatní měli na zformulování dotazu prostor zhruba půl minuty bez možnosti prezentovat grafy a jiné obrazové informace.\nV úvodu se posluchači od Petra Bártka z České spořitelny dozvěděli, že uhlí údajně nemá alternativu. Ve výrobě elektřiny je částečně nahraditelné jádrem, ale v teplárenství údajně náhrada jádrem nepřichází v úvahu. To je samozřejmě pravda, ovšem pouze v případě, že nové bloky jaderných elektráren budou stavěny v Temelíně nebo jiném místě vzdáleném od spotřeby. Kdyby však nová jaderná elektrárna byla postavena například v Praze na břehu Vltavy, měla by na rozdíl od prosazovaných Blahutovic dostatek vody a veškeré teplo by se dalo uplatnit v rámci CZT. Taková jaderná elektrárna by vůbec nemusela mít chladicí věže, což by zlepšilo ekonomiku natolik, že by ani nevadilo odpojování elektrárny na léto. Jan Rovenský z Greenpeace ČR přednášejícím připomněl, že "uhlí nahradit musíme, je jen otázkou, kdy to bude, a co jsme ochotni obětovat". Je smutné, že autor "přehlédl", že podle Pačesovy komise je energetický potenciál biomasy vyšší než uhlí za limity, protože o této alternativě se ve své prezentaci nezmínil vůbec. Biomasa se však musí využívat efektivně, spolužalování v kondenzačních elektrárnách je nejhorší možná varianta. Naproti tomu Petr Bártek dokazoval, že uhlí je výhodnější než elektřina z větrných elektráren, přitom však neuvažoval tepelná čerpadla.\nNáhrada uhlí zemním plynem údajně rovněž není možná, protože plyn je dražší. To je pravda pouze v případě, že by se plyn používal k výrobě tepla v centrálních výtopnách a cena emisních povolenek by se pohybovala dlouhodobě pod úrovní 25 €/t. Podle Petra Bártka již při ceně povolenek nad 20 €/t je plyn výhodnější než černé uhlí. Odhadovat ceny povolenek je dnes obtížné, protože je jich na trhu přebytek, po roce 2013 jsou však pravděpodobnější spíše ceny povolenek nad 30 €/t.\nKuriózní je, že Teplárenské sdružení se zároveň obává, že při tržních cenách uhlí bude jejich teplo tak drahé, že se zákazníci začnou odpojovat a začnou si pořizovat kotle na zemní plyn. Tato hrozba je celkem reálná, protože již dnes mohou být malé kogenerační jednotky účinnější a ekonomicky výhodnější než centralizovaná výroba tepla z uhlí. I domácí kotel na zemní plyn má téměř poloviční měrné emise CO2 ve srovnání s uhelnou výtopnou, a cenově jí začíná konkurovat (lze ověřit zde). Pokud navíc v důsledku zavádění legislativy Evropské unie v otázce tepelné ochrany staveb dojde k poklesu spotřeby tepla k vytápění, může vzrůst relativní podíl ztrát v rozvodech na neudržitelnou úroveň. Již dnes je v řadě případů v letním období levnější teplo z kolektorů než z CZT. Rozdíl by byl ještě výraznější, kdyby se ztráty tepla v CZT rozpočítávaly na měsíční dodávky; v současnosti se rozpočítávají k celkovému dodanému teplu v průběhu celého roku.\nTeplárenské sdružení požaduje prolomení limitů těžby uhlí a zajištění přednostních dodávek uhlí pro teplárny za konkurenceschopné ceny. Tento požadavek v podstatě znamená, že teplárny požadují, aby stát dotoval neefektivní spotřebu uhlí. Jinými slovy, aby zvýhodnil jejich odběratele na úkor ostatních obyvatel státu a zejména obyvatel Ústeckého kraje. Přitom z druhé ruky stát dotuje zateplování staveb, které by při tržních cenách tepla bylo konkurenceschopné i bez dotací. Ve výsledku takový požadavek znamená, že by byly poskytovány dvoje dotace, což v konečném důsledku zaplatí všichni, tedy i zodpovědní občané a firmy, kteří si zajistili snížení spotřeby energie již v minulosti.\nI kdyby vláda návrh Teplárenského sdružení schválila, mohou jej napadnout vlastníci dolů buď přímo, nebo prostřednictvím Evropské komise, protože by se jednalo o zakázanou reuglaci energetiky. Je proto pravděpodobné, že výsledkem aktivit Teplárenského sdružení bude pouze prolomení limitů a drahé teplo. Svědčí to o hrubé neznalosti představitelů Teplárenského sdružení, případně o koordinované spolupráci s majiteli dolů. Z tohoto pohledu se jeví jako vhodnější požadovat pro teplárny přednostní dodávky uhlí v rámci limitů. Znamenalo by to snížení výroby a exportu elektřiny z uhelných elektráren. Pozitivním důsledkem by bylo menší poškozování životního prostředí zejména v Ústeckém kraji jak emisemi z uhelných elektráren, tak samotnou těžbou. ČEZ by sice nevydělal na elektřině, mohl by však vydělat na emisních povolenkách.\nTeplárny nebudou požadovat přednostní dodávky ze stávajících dolů v rámci limitů, protože je údajně nutno respektovat uzavřené smlouvy, na jejichž základě má ČEZ od roku 1997 zajištěny dodávky uhlí pro své elektrárny. Na tomto postoji jsou zajímavé dvě skutečnosti. Především, jak poukázal Jan Rovenský z Greenpeace ČR, je podivuhodné, že prodávající uzavřel smlouvy na dodávky uhlí na období, na něž dosud (1. 6. 2010) nemá povolení k těžbě. Právní závaznost smlouvy, v níž se doly zavazují dodat uhlí, které jim nepatří, je pochybná. Greenpeace proto navrhuje, aby podmínkou nového povolení k těžbě byly právě přednostní dodávky uhlí pro teplárny. Z reakce Pavla Kaviny je zřejmé, že MPO o takové možnosti vůbec neuvažuje, argumentuje právě odkazem na pochybné smlouvy.\nSamotná existence těchto smluv ukazuje, že "Managament tepláren brutálním způsobem zaspal a dělá teď z měst rukojmí," jak prohlásil Martin Sedlák z Hnutí Duha, protože namísto toho, aby si teplárny nasmlouvaly dodávky uhlí, přenechaly tuto šanci ČEZu.\nPodivné je tvrzení, že ceny tepla jsou údajně regulovány, které v diskusi rovněž zaznělo. To je pravda pouze částečně, ceny tepla jsou regulovány pouze v některých nákladových položkách, náklady na palivo však regulovány nejsou. Podobně jako v elektroenergetice jsou regulovány náklady na distribuci, cena silové elektřiny je však určována na trhu.\nZdá se, že teplárenství je mrtvé, "může sice ještě deset dvacet let existovat", jak se v podobných situacích vyjadřuje profesor Parkinson, ale jeho perspektivy jsou temné. Přinejmenším se toho bojí sami jeho představitelé. Jak jinak si vysvětlit zvláštní směsici výše uvedených odpovědí. Problém teplárenství není nedostatek uhlí, ale skutečnost, že stavebnictví směřuje k pasivním stavbám s vysokým podílem energie z obnovitelných zdrojů vyráběné na/ve stavbě. To je možná hlavní důvod, proč provozovatelé tepláren nereagovali adekvátně na vyhlášení územně ekologických limitů těžby uhlí, pravděpodobně očekávali, že Česká republika bude následovat směřování Evropské unie, jejíž je součástí.\nŘekněte svůj názor v diskuzi!68 příspěvků, poslední 29.12.2010 07:10\nLetní odstávky při dodávce teplé vody


Fiona Jeevitha Mascarenhas - Arcidiecézní charita Praha\nÚvod Adopce na dálku® Fiona Jeevitha Mascarenhas\nFiona Jeevitha Mascarenhas\nFrancis Mascarenhas (řidič taxi)\nJyothi Mascarenhas (žena v domácnosti)\nsestra Fevina Mascarenhas (4 roky)\nMilagres English Medium School\nmodelování figurek z bláta\nFiona je chytrá a aktivní dívka, která ráda chodí do školy a dokonce má skupinku kamarádů, se kterými společně vypracovává domácí úkoly. Dorozumí se několika místními jazyky – kannada, tulu, konkani a učí se také anglicky. Má moc ráda svou mladší sestru, o kterou se pomáhá starat. Její láska ke staré babičce jí motivuje k tomu, aby se stala lékařkou.\nTatínek Fiony si živí jako řidič taxi. Před šesti lety si vzal půjčku na koupi auta a většina jeho výdělku odchází na splácení půjčky. Rodina bydlí se širší rodinou ve společném domku na vlastní půdě a společně obdělávají své políčko. Trápí je, že jim moc úrody nezbývá, protože jim většinu sežere divoká zvěř. Bydlí s nimi babička upoutaná na lůžko a členové rodiny o ni střídavě pečují. Maminka pracuje ve svépomocné skupině a aktivně vykonává dobrovolnickou práci. Celá široká rodina se schází u společného jídla a modlitby.\nVytisknout profil ID: 35320


Partyšová se svou nejlepší kamarádkou vystavily tělíčka v bikinách. Která se vám líbí víc? - Super.cz\nGábina s Petrou jsou už šest let nejlepšími kamarádkami. Foto: Archiv Gábiny Partyšové\nPartyšová se svou nejlepší kamarádkou vystavily tělíčka v bikinách. Která se vám líbí víc?\n1. listopadu 2013 10:56\nV těchto dnech se Gábina Partyšová (40) loučí se svou vilou na Floridě, kterou se rozhodla prodat. Při svém posledním pobytu ve svém druhém domově jí dělá společnost nejen malý Kristián a její rodiče, ale také nejlepší kamarádka Petra.\n„S Petrou se známe šest let. Bylo to přátelství na první pohled. Žije tady v Americe už 12 let a má dva syny Daniela a Tomáše. Při svých pobytech s ní trávím vždy nejvíce času a i při loučení s domem a vzpomínkami je mi velkou oporou,“ pěje na svou kamarádku ódy Gábina.\nHolky našly čas i na typické ženské sporty. „Chodíme spolu na pláž, trávíme čas společně i s našimi dětmi a já s Petrou také pravidelně vyrážím do obchodů. Dělá stylistku v jednom obchodním centru a vždy mi báječně poradí,“ dodává Gábina.\nTa vděčí Petře za mnohé a nedá na ni dopustit. „Díky ní jsem poznala například to, že člověk daleko od domova a rodiny nemá život úplně jednoduchý. Už teď se těším, až zase Petra přiletí za námi do Čech,“ uzavřela Gábina. ■\nGábina už se těší, až za ní přijede Petra zase do Čech. ■\nGábina s Petrou jsou už šest let nejlepšími kamarádkami. ■\nGábina za asistence Petry obohatila svůj šatník. ■\nSynové Petry jsou na Floridě parťáky malého Kristiána Kokty. ■


Ronaldinho zazáří jako kdysi a dovede nás ke slávě, věří v AC Milán - iDNES.cz\nRonaldinho zazáří jako kdysi a dovede nás ke slávě, věří v AC Milán\nBude se Ronaldinho zase usmívat? V AC Milán ho čeká těžká sezona. | foto: Reuters\nsrp 22 2009\nKaká je pryč, zraky se upírají na Ronaldinha. První jmenovaný táhl AC Milán, ale v létě odešel do Realu Madrid. Ten druhý je zatím pouhým stínem někdejší hvězdy, jež ještě nedávno rozdávalo fotbalovou radost v Barceloně. Ovšem teď na Ronaldinha v Miláně spoléhají více než kdy jindy.\n"Juventus a Inter mohou být favorité, ale my máme Ronaldinha," prohlašuje záložník italského klubu Gattuso.\nBrazilský fotbalový hračička bude mít co dělat, aby splnil vysoká očekávání spoluhráčů, fanoušků, ale i nového trenéra.\n"Zlepšuje se, vrací se. Je to buď teď, nebo nikdy," dává Ronaldinhovi ultimátum kouč Leonardo.\n"Bylo nádherné vidět ho na tréninku. Musí takové výkony předvádět pořád. Udělám vše pro to, abych z něj i z celého týmu dostal to nejlepší," říká devětatřicetiletý trenér.\nRonaldinho loni během 29 zápasů v dresu Milána sice vstřelil 8 branek, ale do formy z roku 2005, kdy se stal držitelem Zlatého míče, má daleko. Během angažmá v italské Serii A dokonce přišel o stálé místo v brazilské reprezentaci.\nTeď by měl dát znovu vzpomenout na staré časy.\nRonaldinhova gesta během zápasu...\n... tady se ale hodně zlobil.\nPomoci by mu k tomu mohl odchod největší hvězdy milánského velkoklubu, Brazilce Kaká. Toho koupil Real za 68 milionů eur (1,83 miliardy korun). Milán za utržené peníze na oplátku pořídil ze španělského klubu útočníka Huntelaara za 15 milionů eur (380 milionů korun).\nDo zálohy žádná konkurence nepřibyla, z čehož by mohl Ronaldinho těžit a dostat více prostoru.\n"Jsem si jistý, že s dobře hrajícím Ronaldinhem budeme schopni předvést to nejlepší, co umíme," dodává Gattuso.\nA co na to sám jmenovaný?\n"Chci vyhrát italský titul i Ligu mistrů," zní prostá odpověď.\nAby se však tyto touhy vyplnily, bude muset znovu oživit časy, kdy nikdo nepochyboval o jeho výjimečnosti.\nTémata: AC Milán, Barcelona, Juventus Turín, Liga mistrů, Real Madrid, Zlatý míč\n28. 10. Manchester U. - Tottenham 2.14 3.37 3.6\n28. 10. Watford - Stoke 2.11 3.37 3.69\n28. 10. W.B.A. - Manchester C. 11.2 6.58 1.25\n28. 10. Arsenal - Swansea 1.23 6.82 13.1\n28. 10. Liverpool - Huddersfield 1.2 6.98 15.7\n28. 10. Crystal P. - West Ham 2.47 3.28 2.99\n28. 10. Bournemouth - Chelsea 5.57 4.27 1.6\n29. 10. Brighton - Southampton 3.27 3.19 2.36\n29. 10. Leicester - Everton 2.15 3.31 3.63\n30. 10. Burnley - Newcastle 2.8 3.16 2.7\n27. 10. Mainz - Frankfurt 2.58 3.18 2.93\n28. 10. Schalke - Wolfsburg 1.74 3.76 5\n28. 10. Hannover - Dortmund 5.5 4.42 1.58\n28. 10. Hertha - Hamburg 1.84 3.52 4.71\n28. 10. Leverkusen - 1.FC Köln 1.32 5.79 9.04\n28. 10. Hoffenheim - M´gladbach 2.05 3.72 3.5\n28. 10. Bayern - RB Leipzig 1.34 5.81 8\n29. 10. Bremen - Augsburg 2.48 3.4 2.89\n29. 10. Stuttgart - Freiburg 1.8 3.72 4.63\n22. 10. Real Madrid - Eibar 1.08 14.1 32\n23. 10. S.Sebastian - Espanyol 1.84 3.73 4.4\n23. 10. La Coruňa - Girona 2.05 3.51 3.72\n28. 10. Alaves - Valencia 5.58 3.99 1.64\n28. 10. FC Sevilla - Leganes 1.6 3.89 6.33\n28. 10. Atl.Madrid - Villarreal 1.45 4.44 7.78\n28. 10. Bilbao - FC Barcelona 6.96 4.63 1.47\n29. 10. Getafe - S.Sebastian 2.55 3.43 2.77\n29. 10. Girona - Real Madrid 11.6 7.18 1.23\n29. 10. Eibar - Levante 1.91 3.47 4.37\n22. 10. Lazio Roma - Cagliari 1.25 6.96 12.1\n24. 10. Inter Milano - Sampdoria 1.42 5.4 6.73\n25. 10. Bergamo - Verona 1.37 5.24 8.47\n25. 10. FC Genoa - Napoli 8.36 4.87 1.4\n25. 10. Cagliari - Benevento 1.55 4.27 6.23\n25. 10. AS Roma - Crotone 1.16 8.56 16.9\n25. 10. Sassuolo - Udinese 2.01 3.54 3.83\n25. 10. Bologna - Lazio Roma 4.77 3.75 1.78\n25. 10. Juventus - Spal 1.14 8.76 20.8\n25. 10. Fiorentina - FC Torino 1.99 3.89 3.55\n22. 10. Marseille - Paris SG 8.17 5.88 1.36\n3. Atlético Madrid 9 5 4 0 14:5 19\n4. Real Madrid 8 5 2 1 15:7 17\n5. FC Villarreal 9 5 1 3 15:10 16\n6. Betis Sevilla 9 5 1 3 19:17 16\n7. FC Sevilla 9 5 1 3 9:8 16\n8. CD Leganes 8 4 2 2 7:3 14\n14. Udinese Calcio 8 2 0 6 13:15 6\n15. CFC Janov 1893 9 1 3 5 8:13 6\n16. US Cagliari 8 2 0 6 6:14 6\n5. Olympique de Marseille 9 5 2 2 18:15 17\nSchick už byl na lavičce, Řím vyhrál. Benevento nezvládlo ani devátý duel


Spící obr se probouzí, varují vědci hlídající změny klimatu - National Geographic\n"Arktida je rozhodující pro pochopení globálního klimatu. Změna klimatu se zde projevuje rychleji, než je ekosystém schopný se přizpůsobit," zdůrazňuje Miller, který se snaží v posledních letech v rámci spolupráce dvacítky odborníků z 12 institucí mapovat změny permafrostu, který se prý podobá spícímu obrovi.\nBěhem stovek tisíc let se v arktickém permafrostu nahromadily obrovské zásoby organického uhlíku - odhadem 1400 až 1850 miliard tun. To je asi polovina všech odhadovaných zásob organického uhlíku uloženého v zemské půdě. Pro srovnání lidská civilizace vypustila od roku 1850 do atmosféry spalováním fosilních paliv a další činností zhruba 350 miliard tun uhlíku.\nVětšina uhlíku je vázána v oblevou ohrožováné třimetrové vrstvě arktického permafrostu. Uložení uhlíku nemusí být trvalé.\n"Permafrost se ohřál za posledních 30 let rychleji, než rostly průměrné teploty vzduchu v této oblasti, a to 1,5 až 2,5 stupně Celsia, " vysvětluje Miller. Jak teplo proniká do permafrostu, hrozí, že se tato obrovská nádrž organického uhlíku začne vyprazdňovat ve formě oxidu uhličitého a metanu. To by mohlo vést k prudčím klimatickým změnám.\nZměnu koncentrací skleníkových plynů proměřují vědci s pomocí letadla C-23 v rámci misí CARVE, což je zkratka pro "Carbon in Arctic Reservoirs Vulnerability Experiment". Ačkoli samotné letadlo nevypadá vábně, je vybaveno sofistikovanými přístroji, které "pročichávají" atmosféru od 150 metrů nad povrchem výše.


Navigace >>> ÚVODNÍ STRÁNKA\nŘešení od Globalwebu\nNová doba si žádá nové a stále pokročilejší prostředky. V srpnu 2007 se slučují společnosti Holec Design a Globalweb s cílem nabízet zákazníkům jednotné řešení v oblasti webdesignu a redakčních systémů pod jednotnou značkou - GLOBALWEB. Globalweb se od mnoha jiných společností v oboru liší důrazem na úspěch webu. Našim cílem není vytvořit jen web ale snažíme se vytvořit komplexní řešení, které bude zákazníka plnohodnotně představovat a plnit svou funkci. Webdesign, kterým se zabýváme je kvalitní, originální a optimalizovaný. Nabízené redakční systémy jsou dlouhodobě testovány v ostrém provozu a využívají je desítky spokojených zákazníků.\nWebdesign - tvorba www stránek | Naši spokojení zákazníci\ntvorba redakčních systémů a dynamických www\nmarketing ve vyhledávačích - SEM\nNaším prvořadým cílem je vytvoření konkurenceschopné webové prezentace, bojující na velkém poli Internetu. Nejen, že vytváříme nápadité firemní stránky ale snažíme se také o převod textu do srozumitelné formy pro návštěvníky webu a pro vyhledávače. Mezi naše hlavní zásady patří:\nKdykoliv v budoucnu jsme připraveni na obnovení spolupráce a okamžité řešení požadavků zákazníka. Dokončené webové projekty je možné neustále dle požadavků zákazníka aktualizovat, přizpůsobovat moderním technologiím nebo je stále zabezpečovat. Součástí budoucí spolupráce je i možnost budování nových technologií na rozsáhlých aplikacích, internetových obchodech a dalšch webdesign službách.


Můj první ponor aneb já a barokomora… – AMERS DIVE ACADEMY\nMůj první ponor aneb já a barokomora…\nBy Petr Řehák / In Aktuality / 25.8.2015\nTi z Vás, kdo mě znají, vědí, jak to mám s potápěním… Teoretik veliký, jen co je pravda- vždyť jsem prošla školou „starých zasloužilých potápěčských pardálů, takový ti mistři světa“, dále to doma jaksi dooost probíráme, 10 let potápěčské kariéry mého muže se na mě dost poznamenalo,\n5 let v potápěčským byznyse je takový „oříšek na dortu“. A že rozlousknu kdejaký oříšek! Je libo poradit s výběrem výstroje, či najít vhodnou redukci? Cháchááá! Ale praxe?? No, to už je o krapet horší… Je pravda, že když tady povzbuzuju zákazníky, ať si ten neoprén vezmou ještě o číslo menší, oni valí oči, že do toho se přece nemůžou dostat! (já to nikdy neměla na sobě), probírám na prodejně viditelnost a teplotu českých vod (to přeci není tak studený, minulý týden to mělo 20 st!), porovnávám, jak se dýchá z téhle a téhle automatiky (teoreticky, samozřejmě), tak je to trošku nefér… Ale oni zase mají na dosah rybky, korály a kdoví co ještě a já jsem pak „jen“ obdivovatel fotografií (nevím proč, ale připomíná mi to dobu černobílých televizí, když jsme s rodiči seděli u TV a při dokumentech z moře se zasněně dívali a představovali si, jakou asi ty ryby mají barvu a jaká to musí být nádhera)…\nKdyž se naskytla možnost jít do barokomory, neváhala jsem ani chvilku. No, možná chvilku, ale malou… A moje pocity? Tady jsou:\nKaždý jsme zasedli na svoje místo. Oblečeni do trička a kraťasů, vedle máme župan a teplý ponožky a lahev s vodou- odšroubovanou. Na zem dáváme lavor s vodou a s počítačema, který budou náš ponor zaznamenávat. Sedíme. Nervózní jsme všichni. Já si znovu opakuju, jestli to není blbost. Personál nám zamává, zavírá dveře a hlásí se nám do mikrofonu: „Všechno v pořádku? Můžeme začít? Všechny problémy a pocity prosíme hlásit co nejdříve, abychom mohli včas zasáhnout. Až budete dole, moc vám už nepomůžeme.“ Opět jsem se uklidnila.. Ozvalo se: „Začínáme!“. Ručička hloubkoměru začíná klesat. 1, 2, 3, 4 m, polykám, vyrovnávám, koukám po všech okolo, buší mi srdce. Během chvilky je tu strašný vedro. Začali jsme při asi 23 st a najednou je 32 st, postupně se oteplí až něco přes 40 st… Zvyšuje se i vlhkost vzduchu. Polykám vlastně pořád, hezky pomalu, v pravidelných intervalech. Jde to. Evu začínají bolet zuby. Gábina se ptá, jestli to nejde zpomalit, že to je nějaký rychlý. Nedokážu posoudit, rychlý mi to přijde od samýho začátku. Tak zpomalujeme. Jestli to mělo nějaký zásadní efekt netuším. Ale říkali, že jdeme pomaleji. Polykám a polykám. Během chvilky jsme v 18 m. Jsem Scuba Diver!!!! Přijímám gratulace od přísedících, rituály si necháme až někdy na potom…\nA pokračujeme. Teplota a vlhkost stále stoupá, začínám mít problémy s jedním uchem. To jsme někde asi kolem 30 m. S mým pravidelným polykáním začíná mít problém můj mozek, jelikož mu stále vysílám signál „polkni“ a ono nic! Začínám být lehce vykolejena, co mám dělat?? Tlak v uchu se zvyšuje a mozek neodeslal pokyn polknout! Chci něco říct, ale uvědomím si, že to úplně moc nejde, okolo se zbytek směje. Naše hlasy se změnily na šmoulí, do toho na nás zřejmě začíná působit dusík. Takže začíná „legrace“. Ucho mi dává zabrat, mozek sem tam nějaký signál na polknutí vyšle, ale nějak se to zadrhává. Musím to říct těm nahoře! Chci to řešit s personálem, ale jaksi nejsem schopna nic vyslovit nahlas. Naše sestavička se celá směje. Jediná Eva pochopila můj problém, ale ani ona nebyla schopna zasáhnout… Pořád si ale všechno uvědomuju a tedy čekám, co bude. Lup. V uchu prasklo a po chvilce i ve druhém. Nic příjemnýho, ale zase žádná hrůza. Téměř ve stejnou chvíli byla Eva schopna nahlas předat moje trable zdravotníkům. Jen jsem zaslechla z dálky: „ Už je to v pořádku? Napijte se, to pomůže“. Co mám udělat?? Z čeho se jako mám napít?? Z tý zmáčknutý lahve, ze které se dere voda ven?? Napiju se, pomohlo to. Vtípky okolo pokračují, všichni (kromě mě a Gabky) si začínají připravovat papíry s výpočty, které jsme dostali, abychom se přesvědčili, jak jsme schopni uvažovat opojení dusíkem. Já se do počítání nehrnu. Sice bych svoje matematické schopnosti mohla schovat za dusík, jak pořád říkám- na školu se zdravotnickým zaměřením jsem šla právě kvůli mému matematickému nadání, ale mám tolik práce sama se sebou, že papíry ani ze země nezvedám. Už je tady dost horko, 40 st. Kouknu na hloubku- 60 m. Mám dávno Advanced Scuba Divera!! A před sebou dalších 20 m sestupu… co mě ještě čeká?? Polykání jsem asi nějak vynechala, nebo už to šlo automaticky, účinky dusíku se projevují víc, to byl hrozný fofr. Asi jako když sedím v hospodě u skleničky a člověk si pořád říká „už jsem opilá?“ Většinou to poznám, když si jdu odskočit a do zrcadla na sebe začnu dělat podivné grimasy… když se toto povede, vím, že už jsem..:-) Tady nic podobnýho nevyzkouším (nebo jsem to zkoušela???), ale mám pocit, jako kdybych si alkohol dala rovnou do žíly, zmáčkla píst a jedemeee…!! 70 m. Zbylých 10 m už musím nějak doklepat. Jsem celá lehká, taková odevzdaná, oči se mi klíží, hučí a šumí mi v hlavě, všechno je ve mně smrsklý (to vypadám uvnitř jak ta flaška s vodou??). Uvědomuju si, že se vede nějaký hovor na téma maratón či co… Moc nejsem schopná ptát se na podrobnosti, zbytek se směje, asi to je teda něco vtipnýho, ale nikdo mi není schopný podat bližší informace. 75, 76, 77, 78, 79, 80 m!!!!!!! „Jsme dole“ ozve se z mikrofonu. Tak hurá. A honem nahoru. Už otočte tím knoflíkem! Dole jsme zůstali jen asi minutu, sestupovali jsme prý pomalu, tak to déle nešlo. Ale upřímně- je mi to asi úplně jedno, těším se nahoru! Něco tady hrozně píská. Možná nějaká písnička, nebo něco podobného. Nebo nějaký výstražný signál?? Nejsem schopná to zhodnotit. Slyší to všichni. Ale nijak to moc neřeší. Někdo honem počítá, zdá se mi, že mají popsané celé papíry výpočtů (když jsme vylezli, zjistila jsem, že vypočítali asi 5-7 příkladů..) Gábina drží basu s nepočítáním se mnou, upřeně koukáme na hloubku a zachytáváme alespoň malý náznak jejího pohybu nahoru. A jedem nahoru. A začíná se ochlazovat. Stejně rychle, jako když se dolu oteplovalo. Takže oblékáme župany. Filip tedy ne. Tomu je horko pořád.\nNahoru vystupujeme nějak přes hodinu, posledních asi 40 min s kyslíkem.\nI Když jsem kyslík dýchala poctivě po celou dobu, nevyhnula jsem se svědění kůže a lehkému brnění, oboje začalo okolo zápěstí a postupovalo k loktům. Takhle si stěžovala i Gabka a Eva, chlapi ne. Zřejmě nějaká ženská záležitost…\nA závěr? Hodně zajímavá zkušenost. Překvapila jsem sama sebe. Ale s rybkama okolo by to bylo určitě mnohem lepší. Tak rybky a podvodní tvorové, třeba někdy na viděnou!


Minulý týden byl 1. pracovním týdnem v roce 2021. Tak jako každý začátek roku, tak i ten letošní byl plánovitě pozvolný. Inventura, úklid, školení na foukané izolace, školení BOZP a 2 výjezdy na realizaci foukaných izolací.\nVedle foukaných izolací je náš tým foukačů skvělý i v jiných činnostech. Majitelům průmyslových a zemědělských podniků, farem a hal umíme vyměnit střešní krytiny, namontovat ze sendvičových panelů stěny, stropy a střechy. Náš tým foukačů a montážníků je velmi zkušený, dlouhodobý a stálý. Jsme velmi rádi, že je máme a společná práce nás velmi těší především z toho důvodů, že jejich profesionalita je pro Vás, naše klienty, zárukou poctivě odvedené práce. A pokud se někdy něco nepovede, tak se k tomu všichni postavíme čelem a společnými silami věc napravíme k Vaší maximální spokojenosti.\nKde jsme vedle foukaných izolací dělali i jiné práce?\nDíky naší poctivé práci za nízkou cenu se opakovaně vracíme ke stálým zákazníkům na další a další práce. Příkladem může být farma chovu drůbeže v Měníně. Na této farmě jsme během několika let provedli výměny střech společně se zateplením a odvětráním půdního prostoru, montovali jsme sendvičové panely na podhled haly, foukali izolaci do střešní konstrukce nové administrativní budovy, montovali jsme nové klempířské prvky na střešní odvětrávací komíny a nesmíme zapomenout ani na výrobu a montáž 20 kusů vrat. Veškeré střešní krytiny, foukané izolace a montáž sendvičových panelů prováděli právě naši foukači. Samozřejmě Měnín není jediným zákazníkem tohoto typu. Podobných klientů máme spousty. Přesvědčte se na našich referencích http://www.machstav.cz/reference


Bývalý i současný šéf ČSSD Jiří Paroubek a Bohuslav Sobotka přišli podpořit odboráře protestující na Palackého náměstí. V davu stáli necelých pět metrů od sebe. Spolu se sice nebavili, na stávku ale mají podobný názor: vláda si za ni může sama, protože si reformu "ukuchtila" bez jakékoliv diskuse s partnery.\nTak paroubek čuchá generální stávku? Na to je zase myšlenka dne. Protože nechci urážet, tak radiji jen hodně teček..................................................................................................\nRe: Už se bojím\nBát se nemusíš, ale co čekáš jiného? Nanebevzetí Kalouska s Nečasem za to, co předvedli ?\nSobotka se tvari\nSobotka se tvari jako clovek, ktery je na danem miste naprosto k nicemu, a nevi co by delal, neb ho nikdo nebere vazne (a nesveril by mu ani kolecko se slamou), tak se aspon hloupe usmiva.\nNa to má nárok každý poslanec?\nNebo jen Paroubek si může držet svého osobního ochránce? Chudák kluk,v takovém horku musí mít tričko,košili a ještě vestu,aby nebyla vidět výzbroj.\nMimo ale opět\nvláda si za ni může sama, protože si reformu "ukuchtila" bez jakékoliv diskuse s partnery.\nTi aby to nevyužili pro sebe.\nParoubek tuší generální stávku\nNo, tak, zaplať pánbů, je nebezpečí generální stávky asi natrvalo zažehnáno. Když sexymozek něco předvídá, dopadne to vždycky jinak...\nUmí se ten Sobotka tvářit nějak jinak?\nNebo se naučil pouze tento výraz tzv. chápavého úsměvu a cca 10 - 15 frází, které opakuje jako kolovrátek dokola? Jediná chvíle, kdy si ho pamatuju tvářit se jinak, byly fotky těsně poté, co od nadranýho bratra spolustraníka dostal facku. Ale když se pak objevil s krunýřem, tak už zase nasadil svůj univerzální ksicht. Nebýt téhle chvíle, tak bych si snad myslel, že je to robot Slávek, kterýho v Liháči zkonstruovali Zeman, Grégr a Šlouf jako mírně vylepšenou verzi robota Standy, kterej se dvakrát nepoved...\nRe: Umí se ten Sobotka tvářit nějak jinak?\nPo té facce byl údajně chwíli w bezwědomí...čímž by se to wyswětlilo...\nneni to ten radovy poslanec co ho vlastni strana sabotuje?\nA ten, který se chystá konstriktiwně překabátit do řad ČSNS nebo jak se ta partaj jmenuje.....\nTak se nám soudruzi hezky nawzájem poplácali\npo ramenou a pochwálili se...No jen do toho - nikdo jiný to za wás neudělá!\nPan Paroubek a Pan Sobotka\nMají být v práci za to jsou placeni a ne že s 300 stovkama budou stávkovat!!!! Kdo je volí je ještě horší než Paroubek kvůli kterému schořelo výstaviště .\nOba dva jsou to hňupové\nTo Zeman je jinačí kalibr. I Švejnar, kterého chtěli soudruhové zvolit za prezidenta, má jiný názor, než oni. A mezi demonstranty to byl samej sociální demokrat. Vzádu postával ještě Špidla se Standou Grossem, táta Falbr a předseda senátu Štěch.\nRe: Oba dva jsou to hňupové\ntak paroubek tuší generální stávku. Ten chlapec toho tušil už hodně. například drtivé vítězství levice ve volbách v roce 2006, drtivé vítězstí levice ve volbách v roce 2010\nOn myslel generální stávku ve svých trenkách. Až se to dozví Petra, tu klepne. Žádný premiér a ještě stávka.\nA ještě pohrozil, jak jsou hodní, že nevlezli na křižovatku\núčast nic moc, Kalouska jste netrefili (ani rajčetem ani jinak), nikdo se z vás nepodělal a lidi cítí solidaritu k sobě navzájem a ne k odborářům. A ještě to bossové prohlásí za vítězství\nRe: takže shrnutí:\nJe to jasný signál vládě!\na na čtyřech kolečkách ze šesti vezli cedule s kauzami ČSSD\na za chvíli skočíme po vzoru Řecka. Jak vidím Sobotku tak se mi dělá špatně a v momentě kdy vidím Paroubka tak se mi z nosu a úst řinou žaludeční šťávy spolu se zbytkem oběda. Je skutečností, že naše vlády posledních let rozkradly kde, co mohly, ale co si z těch zlodějů chcete vzít? V životě ty miliardy už neuvidíme zpět, takže nám nezbývá, než si z toho vzít ponaučení a ten dluh zamáznout z vlastní kapsy všichni společně, protože druhým řešením by jedině bylo provést státní převrat a všechno zkonfiskovat (ale to už tady bylo). Pokud si nyní neutáhneme opasky a pustíme zpět ke kormidlu socany tak věřte lidičky, že ty peníze, které bychom v rámci úsporných balíčků měli ušetřit, tak je rozházíme a ještě více se zadlužíme. Nejen my, ale ještě děti naších dětí budeme splácet všechno, co nám socani naslibovali (a ještě naslibují) a rozdali na úkor dalšího zvýšení státního dluhu jen, aby se zalíbili.\nNejsem ten, kdo by obhajoval ODS jako stranu (do pekla ji přivedl hlavně Topolánek), ale ten který se dívá na lidi bez toho, aby je přiřazoval do politického systému. Spíš se hledím na kvalitu člověka a funkci, kterou zastává. Věřte nebo nevěřte, ale zesnulý pan Janota do toho viděl ze všech nejlépe, a když řekl, že teď je nejvyšší čas začít spořit a již dále nerozhazovat tak měl pravdu, protože jakékoliv další oddálení spoření nás může přivést k bankrotu.\nKaždý je jiný, mně se zase chce zvracet z Kalouska a smát se nad Nečasem - plakat nechci. Šťávy z nosy Ti však polezou i v jiných případech (velmi pěkně jsi to popsal) a to prosadí-li tato vláda svoje "reformy". To se ještě navrch pos ... š. Bude-li ovšem co s ....t .\ntak to vám teda vodboráři gratuluji k epochálnímu vítězství\nz jejich pohledu\nno, já jel kolem, asi sem měl jinej pohled\nDufek právě prohlásil, že vyhrál!\nBez diskuze s partnery - rozumej, CSSD nedostala prostor si taky nakrast (na rozdil od komunalnich voleb, kde jim to spolecne funguje naopak velice pekne).\nParoubek,Paroubek...kdo to je?\nRe: Nemohu si vzpomenout..\nVítěz loňských parlamentních voleb. Stejně jako poněkud známější Pyrhos byl vítězem u Auscula.\nspíš Paroubek si přeje. Protože čím hůře je tím lépe pro ně (komunisty a komunisty light).\nJá to věděl, že za tím bude Jirka. Takže už napánoval na září generální stávku. To je teda nezmar - kdy se konečně ta jeho vyšší bytost unaví?\nA když to bude generální stávka, budou stávkovat i Marťani?\nDemonstranti začali házet na Kalouska, ale\nwšechna rajčata záhadně zasáhla jedině Paroubka.....\nJojo kde sou ty doby\nTakový vajíčkobraní jako na Smíchově už asi neuvidíme.\nJyrka je nějak zasmušilej.\nAsi mu vadí ten trakářek 4tej zleva.\nRe: Jyrka je nějak zasmušilej.\nkašlu ti na tuhle i na nějakou zářijovou stávku...\nSobotka si zase koleduje o zahlavek....\nMinule musel chudak dostat i osetreni No a JP toho snad ani nema cenu komentovat .Alespon se ukazuje,jak moc byla stavka zpolitizovana a manipulovana CSSD..Je videt ,ze ani odborari nejsou takovi blci ,aby prisli na podobnou akci . Ten chytrej zbyek si proste dal den volna\nTřistahlavá generální stávka.\nTo bychom se zase jednou mohli dostat na první stránky světového tisku. Sice nevím, jak to dají socani dohromady, ale když si dají včas inzeráty, že nabízejí práci na dohodu - třeba "Pojď stávkovat za 2.000,- na den", mohli by těch 300 maníků někde po hospodách sehnat :-)))\nměli dát do rukou ten trakař s balíkem slámy a transparentem k IPB.\nSobotka seděl na tom trakaři....přece....\nNe nadarmo se mu říká ČSOBotka.\nVideo jak to Kalousek schytal\nMusíte vidět video jak to Kalousek natvrdo schytal\nRe: Video jak to Kalousek schytal\nJezisi to je vykvet .Burani ve stavce . Aktivni blbci horsi, nez tridni nepritel !!!\n..jak pracující tíhnou k někomu, kdo v životě nepracoval (B Sobotka) a ten má ještě tu drzost se tam mezi nimi producírovat!\nKdyž on je takovej upřímnej...\nAle někdo psal v diskuzi, že Sobotka v mládí vybíral (nepříliš úspěšně) na obecním úřadě poplatky ze psů, může to někdo potvrdit?\nArogance z pozice síly je velkým pokušením...\n...ale co za tři roky? Opravdu chceme, aby naštvaní lidé volili komunisty a extremisty?