Na kole k moři. S baťůžkem Lowepro Photo Sport AW? - Blog - Lowepro Obchod\nJak taková hovadina vůbec může člověka napadnout?\n“Sejdeme se na Řípu!” zněla jediná zeměpisná instrukce Miroslava Náplavy naší srdcařské bandě, která se měla potkat na finální ukončení natáčení televizního seriálu. Měl jsem zrovna nové gravelové kolo a Říp na mě působil dojmem důstojného cíle. Z Pardubic jsem to nestíhal, startoval jsem tedy od soutoku Cidliny s Labem s tím, že pojedu kolem toku Labe až kam to půjde. Já, cyklista začátečník, jsem si toho večera kromě monstrózního vlka uhnal taky namožené šlachy pravého kolena, které mě pronásledovaly několik měsíců. Nesprávně nastavené kolo na mojí postavu, špatně zvolená trasa, špatný styl jízdy. To vše se sešlo jak u letecké katastrofy, takže jsem pod Říp dorazil za hluboké tmy ve značně nepoužitelném stavu s bolestmi, které alespoň na chvíli zahnalo pár piv s kamarády u ohně. Cestou pod Říp jsem ale dostal nápad, že až svůj styl jednou vychytám, mohl bych dojet na kole třeba až do Drážďan! Anebo klidně ještě dál. Však to Labe je tak magické!\nPlán v mojí hlavě postupně zrál, až jsem o něm začal postupně mluvit s lidmi v mém okolí, včetně Tomáše, mého bývalého studenta. “Hele, dostal jsem strašně ulítlej nápad - že bych sjel na kole celý Labe, od pramene k moři! A natočím během toho krátkej dokument právě o Labi!” vyhrkl jsem na něj, zatímco jsme se za cinkotu karabin blížili k našemu oblíbenému Vlčímu lomu nedaleko Hořic, abychom si navečer trochu zalezli. “Jó, to jeď! Je to prej skvělý, říkala to moje babička, jela to nějak nedávno…”, zpražil mě okamžitě nečekanou odpovědí a dodal něco ve smyslu, ať raději lezu nahoru. Když už lezl on, naštěstí pak následovalo lehčí zamumlání o tom, že babička jela jen kousek, odněkud někam. Uf. Elberadweg, jak němci celé téhle cestě říkají, je skutečně zejména mezi důchodci oblíbená, protože vede skoro celá po rovině a po dobrém povrchu. Jedná se však spíše o různorodé a spíše jednotlivé úseky polabské stezky, dlouhé obvykle několik desítek kilometrů, které na sebe tu lépe a tu hůře navazují. Spojit je v jednu cestu a projet ji na jeden zátah je už přeci jen jiný přístup. Rozhodně jsem nebyl první, koho to napadlo. Ani první, kdo by ji dokončil. Ale ucelených příběhů o celé stezce od pramene k moři, jsem našel na internetu jak šafránu. Většina lidí jezdí navíc po směru větru, tedy od moře k prameni. Můj plán byl však opačný, po směru toku. Musel jsem vyrazit!\nJako první položku jsem vyhodil jídlo a vaření. Pojedeme převážně Německem, o kterém se mezi našinci proslýchá, že je to vyspělá evropská země s řetězci prodejen potravin i rychlého občerstvení. Kafe nám určitě udělají taky, vařit tedy nebudeme. Jako druhou položku jsem vyřadil stan - namísto něj jsem do bidonu pod rámem narval žďárák. V Hanibalu jsem zaútočil na ultralehký spacák, ultralehkou karimatku, ultralehké tkaničky a odlehčený hajzlpapír. Vyhodil jsem zbytečné oblečení navíc. Mnohem těžší úkol bylo vzdát se “nadbytečné” filmové a fotografické techniky. A tak se poprvé v mém životě má kompletní výbava, čítající dron, fotoaparát, dvě kamery, teleobjektiv, tři mikrofony, paměťová média a dva stativy vešla pod pět kilogramů i s fotobatohem. Je to možné! I s kolem a se všemi věcmi jsem tak vážil zhruba 93 kilogramů.\nKonečně jsme vyjeli!\nVýběru techniky i vybavení jsem se věnoval půl roku. Na balení všech těch krámů do brašen jsem si nechal patnáct minut. Nikdy tenhle nepoměr nepochopím, ale vždycky to tak dopadne, je to totiž jeden ze základních cestovatelských principů a zákonů džungle. Na vlak jsem tak odjížděl s plnou igelitkou věcí a s plánem sbalit všechno do podsedlové brašny až po cestě. S Ivánkem jsme uháněli na vlak, jehož odjezd se nepříjemně blížil. Snažil jsem se ještě doma koupit nám lístek až do Vrchlabí online, ale systém mě nechtěl pustit pro nákup jízdenky s koly. Musel jsem tak fyzicky navštívit přepážku, kde mi ochotná paní drah “Čekej & Dojedeš” vysvětlila celou záhadu. Pardubice mají rozsáhlou výluku nádraží a do Hradce (čti Mechova) tak musíme z Rosic nad Labem, kam je zajištěna náhradní doprava autobusy. “Není problém!”, zahalekal jsem přes celou nádražní halu a na Ivánka pokynul, aby mě laskavě následoval. Začal boj s časem, měli jsme na to zhruba sedm minut. Rosice nad Labem samozřejmě znám! Jenomže na tamní nádraží jsem nejel nikdy jinak, než vlakem, a tu jedinou odbočku z nadjezdu, která k němu vede, jsem samozřejmě minul. Začali jsme tak poněkud nešťastně kroužit rosickými uličkami, zatímco to tropické slunko bylo v českém nadhlavníku. “Ty vole, si nám tady naplánoval trestný kolečka jak na biatlonu”, zahalekal na mě parťák, jehož důvěra v moje navigační schopnosti již dávno vzala za své a převzal navigaci sám, však měl na řídítkách telefon. Vrátili jsme se na nadjezd, kde jsem uprostřed třech jízdních pruhů upustil igelitku se všemi věcmi. Naštěstí se zcela nevysypaly a ta Tatrovka za mnou ochotně počkala, až se pro ty své krámy laskavě vrátím. Dorazili jsme na rozkopané nádraží v minutě odjezdu, avšak stále včas. Zpocení jsme narvali bajky do vlaku. Po minutě jsme zjistili, že to nebyl ten správný vlak. Narvali jsme tak bajky do vedlejšího vlaku a opět usedli. Plán koupit si proviant na cestu a nádraží nám nevyšel, a tak jsme do sebe vylili jedinou vodu, co byla v jednom z bidonů. Od teď jsme na cestě.\nCestu do Vrchlabí si ani nepamatuju, uběhlo to všechno nějak rychle. Jen co jsme vylezli z třetího spoje, uháněli jsme již na kolech do Špindlu. Já na mohutném sjezdovém celopéru s šířkou plášťů šesti centimetrů, zatímco Ivánek na silničce s plášti třetinovými. “Kdybys měl pocit, že jedu jako pomalu jo, tak nejedu. Jedu tak nějak svoje maximum…”, oznámil jsem zadýchaný Ivánkovi, který mi s klidem a úsměvem na líci odvětil, že jede taky maximum. “Fakt?”, nechtěl jsem věřit, jakou mi udělal radost. “Jo, jedu teď taky maximum. To Tvoje” smál se od ucha k uchu a užíval si klidné jízdy. Cesta nám netrvala dlouho a já už kupoval lístky na lanovku na Medvědín. “Kdybych věděl, že je to takhle drahý, to bych si to radši vyšlapal! Musíme trochu šetřit, bych se vsadil, že v přepočtu na minutu nebo na metr nic dražšího na světě už neexistuje!”, rozčiloval se chvíli marně můj souputník. Mýlil se. Však jej o pár dní později čekalo zaplatit deset eur za sto metrů přívozu Labe v Hřensku. Pominu teď, že všechny ostatní přívozy dál po proudu, kde je Labe již o pěkný kus širší, stály eura dvě, anebo to bylo gratis. Nevím, jestli to bylo tím, jak byl Ivánek naštvanej, ale jen co vyjel z Medvědína, poskočil si na rozbité silnici přes díru a protrhl obě duše najednou. Udělal mi radost, protože obvykle to bývám já, kdo něco pokazí. Výměna nových duší netrvala dlouho a my si to šinuli kolem úplně posledního sněhového splazu na Zlatém návrší postupně až na Labskou boudu, náš výchozí bod.\nJistě, startovali jsme však až u samotného pramene (1387 m n.m.). Tedy, Labe samotné nepramení přímo v kamenné skruži, ke které se váže turisticky rozcestník, ale v loukách nad ní. Přesné místo pramene není možné stanovit, neboť se mění i v ohledu na aktuální podmínky a tak je jako oficiální pramen udána právě tahle skruž, která byla vysvěcena 19. září 1684 biskupem Janem z Talembergu. O tomto aktu panuje hned několik legend, z nichž ta nejzábavnější tvrdí, že biskup byl natolik korpulentní postavy, že se nechal nahoru vynést velbloudem. Ten však v polovině stoupání výstup ukončil, legenda přímo říká, že “velbloud leh a potom zdech”. Biskupa museli donést až ku prameni jeho poklonci. Tak jako tak, od té doby slouží právě ona skruž jako poutní místo všem a nebyl důvod, aby nestačila i nám. K prameni jsme si došli na západ i na východ slunka pěšky, neboť na kole se sem zkrátka nesmí. V obou případech jsme tu byli sami, ochutnali jsme vodu, a rozjímali jsme nad drobným potůčkem, z něhož se již za pár dní má stát veletok. Naše cesta na kolech tedy začala až výjezdem z Labské boudy, z toho obřího betonového komplexu, který sídlí nad Labským dolem. “Můžu se Ti s něčím svěřit?”, zahájil jsem poněkud intimní rozhovor u druhého piva na nově opravené terase osmého patra krkonošského hotelu, zatímco po obloze poletovaly poslední červánky, které jsem mezitím časosběroval o pár metrů vedle. “Hele, já mám tenhle barák rád! Já vím, že je velikej, ale přijde mi, že tohle se fakt povedlo! Je to takovej neotřelej nápad. Jak nemám většinu socialistický architektury kdoví jak v oblibě, mě se tohle líbí!”, prozradil jsem svoje tajemství Ivánkovi. Překvapilo mě, že úplně stejný pohled na Labskou boudu má i vyhlášený architekt Adam Gebrian, jehož recenzi mi Ivánek ihned přetlumočil. Vím, je to kontroverzní budova. Ale to už ty zajímavé budovy bývají. Labské jsme druhého dne už jen zamávali a sjeli do údolí. Od teď už nás čeká až k moři de facto jen rovina.\nCílem našeho prvního dne byla naše chalupa v Podkrkonoší, kde zrovna přebývali rodiče mojí ženy a taky naše mladší dcera Vendulka, která měla zrovna v ten den šesté narozeniny a já si ji konečně mohl užít. Její první narozeniny jsem prošvihl na K2 v Pákistánu, druhé v Austrálii. Mám od té doby vždycky radost, když můžeme být v její velký den spolu. Lepší začátek cesty jsem si nemohl přát. Dědo, otevři nám lahváče!\n“Tatííí, zahraješ si se mnou línej penis?”, neslo se hlasitě zahradou na chalupě a já se začal ihned smát. Ještě jsme leželi s Ivánkem ve spacácích pod třešní, a tohle byla první věta, kterou jsem toho dne slyšel. Byl jsem už pár chvil vzhůru, vzbudil mě kos, který mě od brzkého rána bombardoval třešněmi, hlavně těmi tvrdými, nezralými. Asi se mu nelíbilo, že jsme se mu na noc nasadili do revíru. Vedle mojí hlavy stál prázdný lahváč, dopíjel jsem ho labužnicky s výhledem na hvězdy těsně před tím, než jsem usnul. Chvilku jsme si Vendulkou hráli s molitanovým tenisákem a já se začal balit. Z horského kola na gravelové, dnes poprvé jsem na něj měl navěsit všechny ty brašny a konečně vyrazit.\n“Měli bychom se asi každý ráno před jízdou dynamicky protahovat, po jízdě večer pak nějak staticky”, pokusil jsem se nastolit tréninkovou školastickou morálku týmu. Ivánek mě spražil tvrzením: “Hele, kdybych si měl u Tipsportu vsadit, že to takhle neuděláme ani jednou, klidně bych tam v nějakým slušným kurzu hodil litra…”. Vyhrál by. Ač jsem se snažil sebevíc, vždycky jsme na nějaké větší protahovaní zapomněli. Ale nevadilo. Však první kilometry jsme jezdili enormně pomalu a když už jsme se konečně ohřáli, v pomalé jízdě jsme pokračovali dál. Od začátku nám bylo oběma jasné, že nesmíme šlapat první dny rychle, že musíme nejen energii šetřit na závěr celého putování. Rychleji by to pak ani o moc nešlo, od rána nás sužovala další vedra. Teploty se na slunci šplhaly hodně přes třicet stupňů a my byli červení jak raci. Po vzoru našich hrdinských letců bojujících v Anglii za druhé světové války jsme si na rámech našich kol začali lihovkou čárkovat vypitá neakoholická piva, která jsme pili raději, než vodu. Zejména jako boj proti ztrátě solí, o které jsme přicházeli vydatným pocením. Boj s horkem byl únavný a lehčí úžeh jsme si přivodili záhy. Nevadilo nám to, však dnešní cíl byl blízko - moje rodné Pardubice, skrz které Labe protéká a kde na nás čekaly poslední věci k zabalení. Byla to také poslední možnost se některých kousků oblečení zbavit. Teplý svetr i mikinu jsem tak nechal doma.\nJen co jsme přišli domů, hodili jsme do pračky naše zpocené dresy. Pračka je vypere za chvilku a v tomhle úmorném vedru jistě uschnou do hodiny. Představil jsem Ivana mojí ženě, která mi, zatímco byl ve sprše, řekla památnou větu: “Měl by sis najít nějaký ošklivější kamarády. Vždyť Ty mi sem vodíš jednoho idola za druhým!”. Až teď mi došlo, že Ivánek je vlastně z pohledu ženský asi docela hezkej chlap. Vyrýsovaný svaly, bílej úsměv, hlava plná kadeřavých vlasů, vysokej, ramenatej. Nikdy mě nenapadlo o něm takhle uvažovat, takže jen co vylezl ze sprchy, hodil jsem po něm vyprané dresy, aby je šel pověsit. “Přihodil jsem mu tam i to prádlo, co jsi měla v pračce předtím, aby se nenudil…”, pochlubil jsem se ženě, kterou moje efektivní plánování Ivánkova času zděsilo. “Chceš mi říct, že ten hezkej chlap, kterej tu před chvilkou byl, mi teď věší moje děravý spoďáry?”. “Aha, no, asi jo…”, a podíval jsem se z okna, jak zrovna Ivánek věší Zuzčiny kalhotky strašně se přitom uculuje. “Pojďme změnit téma, co třeba počasí? Teplo že?”, odlehčil jsem rodinnou atmosféru, než se Ivánek vrátil a my dostali na stůl Zuzčino květákové curry. Podávala nám jej červená až za ušima. S bramborama.\nIvan & Ivánek\nJe to možná podivná náhoda, ale předchozí idol, kterého jsem své ženě představil, byl taky Ivan. Není tak vysoký ani tak vlasatý jako Ivánek, ale nemá ani jeden kaz, má modrý oči a uzvedne mě na jedné noze, což jsme vyzkoušeli loni v Ádru. Ivan je také nadšený cyklista a rozhodl se k našemu pomalému putování na dva dny přidat. Jeli jsme tedy obvykle v tomto pořadí:\nprvní sprintující Ivan s nateklými lýtky, největšími v Pardubickém kraji\ndruhý rovněž sprintující Ivánek, s kadeřemi vlajícími ve větru\ntřetí vlající a proplešlý já, na svém kole zkroucený avšak stále nadšený…\nJen co jsme vyjeli s asi dvouhodinovým zpožděním z Pardubic, Ivánek zahlásil přicházející hlad. Ivan se jen smál, protože jsme neujeli ani dvacet kilometrů a už jsme do sebe všichni cpali smažený sýr v Lázních Bohdaneč. “Chlapci, kdy že chcete k tomu moři dojet? Já jen, aby Vám na cestu nenapadl sníh…” utahoval si z nás po právu Ivan. “A to budete jíst celou dobu smažený věci s tatarkou, jo?” rýpnul si ještě do našeho dnešního jídelníčku. “Tak je to takovej experiment víš, prostě ketovýlet…”, odpověděl Ivánek s pusou plnou mastných hranolek. Úkol dnes byl jasný - neuhnat si znovu úžeh a alespoň trochu se posunout dál kolem toku Labe. To se nám povedlo, ale ne příliš. U Poděbrad nám bylo všem strašné teplo a Ivánek zahlásil potřebu se vykoupat. Toho se chytl Ivan, který v mapě vytipoval “jezero Poděbrady”. “Nebude to přecpaný lidma?” zeptal jsem jej, aby mi odpověděl, že bude. A opravdu bylo. Vlezli jsme sice do vody uprostřed mnohatisícového davu, ale zchlazení se nekonalo. Voda byla teplá úplně stejně, jako ta, co jsme vezli v bidonech. Ještě nás neopařila, ale bylo to o fous. Chvíli jsme tak stáli po krk ve vodě a snažili se nohama zarýt do chladnějšího bahna, když tu se na břehu u našich kol začali navzájem fotit dva třicátníci telefonem. Měli dohromady jedny velké sluneční brýle, které si na modeling půjčovali, aby jimi vylepšili image ukrajinských dělníků ve dni volna. Jejich počínání nás začalo bavit. Pokoušeli jsme se jim dostat nenápadně do záběru a dělat v pozadí trochu opičky, aby byla legrace. Marná byla naše snaha, neboť mezi námi a jimi v ten pravý okamžik prošla majestátní žena nahoře bez. Udělala chlapcům zaručeně nejzajímavější pozadí vůbec, přehlédnout to rozhodně nemohli. “Hele, Rybana!”, hlesl přehřátý Ivánek a nám bylo jasno, že se musíme začít chladit alespoň vzduchem. Navigoval jsem hned naší cestu dál kolem mých milovaných Čelákovických tůní, z nichž část nese jméno po panu docentu Jaroslavovi Hrbáčkovi. Byl to mimochodem jeden ze zakladatelů české hydrobiologické školy a byl to ten člověk po kterém jsme v roce 2010 pojmenovali nový druh perloočky, Daphnia hrbaceki. Měl jsem velikou radost, že jsme mu ji stihli oficiálně “předat” oficiálně na kongresu těsně před jeho odchodem na onen svět. Měl z ní radost. A já měl radost dnes, že naše cesta k moři vede právě kolem míst, které nesou jeho jméno.\nPřespali jsme na Lhotě, čistém písáku kousek u Prahy. Zatímco Ivánek vychrupoval spokojeně ve stanu a Ivana budily ze snů pouze uřvaní skokani, já nemohl zabrat kvůli komárům. Doktor hydrobiologie a zapomene doma moskytiéru! Noc tak pro mě byla strašná, usnul jsem až nad ránem vyčerpán z neustálého plácání krvežíznivých parazitů. Kolik hanlivých přezdívek jsem jim toho večer dal! Ráno jsem měl obličej docela poštípaný, asi na mě nebyl hezký pohled. Ivan totiž pronesl něco ve smyslu: “Hele, jestli Ti ten krém, co vozíš v rámovce, umrtvuje prdel, měl bys ho možná teď hodit radši na ksicht…”. Ale vyjeli jsme. Skrz nudapláž rovnou na Mělník a na soutok s Vltavou. Zatímco já na soutoku poletoval dronem, chlapci okamžitě naskákali do vody, aby zjistili, zda je studenější Vltava, či Labe. Tak co, tipnete si? :-)\nSetkání s bezobratlými, aneb konečně v Německu.\nNejnižší místo České republiky, kudy Labe ve sto patnácti metrech nad mořem opouští naší zem a vtéká do Německa, znám velmi dobře. Tedy, alespoň v rámci možností pohledů fotografa, lezce i jeskyňáře. Pohled cyklisty na kaňon Labe mi však byl doposud zahalen tajemstvím, které jsem dnes poprvé mohl odkrýt. Je to nádhera! Přestože vydatně pršelo a dešťové mraky halily celé údolí do neprostupných mlh, naše stezka přesně kopírovala levý břeh, po kterém jsme se ocitli náhle v Bad Schandau a Drážďanech. Pískovcové stěny vysoké přes sto metrů se slavným mostem Bastei či pevností Königstein uběhly před očima na můj vkus až příliš rychle. Pokud jsem se na nějaký úsek vyloženě těšil, byl to tenhle a po hodince bylo po všem. Musím se do těchto míst brzy vrátit! A určitě zase na kole.\nNáš den byl dlouhý. Dojeli jsme až těsně před nádherné městečko Meißen, o kterém jsem se já ignorant až druhý den dozvěděl, že to je to slavné město porcelánu, česky Míšeň! Nečekala nás však prohlídka památek, nýbrž zoufalá snaha o nalezení dobrého místa pro přespání. Dnes se nejvíce projevila Ivánkova výhoda stanu pro jednoho, který jsem chybně vyhodnotil jako pro tuto cestu nepotřebný. Žďárského vak mě sice spolehlivě ochránil před trny, rosou, deštěm i zimou, ale před komáry nikoliv. Proběhla další noc hrůzy a já tak ráno vtrhl v centru Míšně do outdoorového obchodu ještě před jeho otevřením. “Prosím, řekněte, že máte moskytiéry”, zahalekal jsem na usměvavou slečnu, která udělala první kšeft ještě před otevíračkou. A mě udělala radost. Obrovskou radost! Bylo deset hodin dopoledne a já už se těšil na dnešní noc, až budu ulehat pod ochrannou síť. Od teď budu nezastavitelný! Budu od teď totiž v noci spát!\n“Tak já nevím, mám si dát to ochucený mlíko, anebo špenátový smoothie?”, rozhodoval jsem se nahlas před tradiční ranní návštěvou supermarketu. “Ty si dej hlavně nějaký prášky na hlavu!”, smál se na mě Ivánek, který se zrovna vrátil z lovu s pytlíkem plným koblih a s jogurtem. Na dnešní etapu jsem se hodně těšil, protože to v mapě vypadalo tak nějak podivně. Břehy Labe byly v pravidelných intervalech zahloubeny do vlastního toku řeky, na satelitních snímcích vypadaly také podezřele. Když jsme se k labským břehům konečně dostali fyzicky, drbal jsem se zcela bezradný po hlavě. V té mojí škebli se vyrojilo hned několik zdánlivě logických teorií, k čemu by tohle mohlo být. Tou nejpravděpodobnější mi přišla ochrana proti povodním, ale nezdálo se mi to dost jednoznačné. Naštěstí u nás na fakultě máme takovou službu veřejnosti “Zeptejte se Přírodovědců”, kterou tu a tam využiju i jako zaměstnanec. Odpovědi jsem se dočkal okamžitě přímo od pana proděkana prof. Jakuba Langhammera. Rozhodl jsem se ji tu zveřejnit takřka celou, je to fakt zajímavost.\n“To, co vidíte, jsou tzv. výhony (Buhnen), resp. výhonová pole. Jejich smysl je zpomalit erozi břehu a dna a diverzifikovat dynamiku proudění. Trochu se rozepíšu, protože jsem strávil pár let v Mezinárodní komisi na ochranu Labe ve skupině pro sedimenty - velké řeky na dolním toku, jako je Labe v Německu, mají koryto regulované, napřímené a v rovných úsecích je proudění koncentrované do uniformního proudu, který má díky přímkovému charakteru a umělému profilu vyšší rychlost a rovnoměrné rozložení v příčném profilu. To, kromě urychlení proudění, vede k výraznému urychlení eroze koryta a dna. To se neustále zahlubuje a břeh je namáhaný. Dochází k zahlubování koryta, změně zrnitostního složení materiálu a neexistenci klidových oblastí. Ve výsledku tok velmi rychle ztrácí dnový substrát a materiál se zde do koryta uměle přidává. V Německu se tak děje opak toho, co na našem úseku, kde se koryto Labe naopak od nánosů bagruje. Řeka tak ztrácí přirozenou diverzitu hydromorfologických podmínek, ale i schopnost poskytovat útočiště různým druhům, které tu mívaly přirozený výskyt, ale díky rychlému proudění, neexistenci klidových úseků nebo tmavých tůní svá stanoviště ztratily. Na rozdíl od malých řek, kde se pro návrat do přírodě blízkého stavu dělají revitalizace s uměle meandrujícím korytem, toto u tak velkého toku už udělat nejde. Proto se dělají tato výhonová pole, která vytvářejí umělé zátočiny s tůněmi, které rozbíjejí uniformní proudění, zmenšují tlak na erozi břehu a zpomalují tak odnos materiálu a zároveň poskytují útočiště druhům, podobně jako meandry. Nejde tedy o opatření proti povodním, ale proti nadměrné erozi koryta. Srdečně Vás, Petře, zdravím! J.L.”\nZatímco zprvu jsem byl z výhonů úplně paf, po desítkách a později stovkách kilometrů jízdy jsem se naučil vnímat jako ten nejběžnější typ břehu, který v Německu Labe má. A to až k moři.\nO motýlech a lidech.\nDnešní etapa se nesla ve znamení odpočinku. Ujeli jsme na pohodu něco málo přes stovku a já se v poklidném tempu měl alespoň šanci více dívat kolem sebe. Přeci jen, pěšky nebo na kole člověk vnímá krajinu pečlivěji, než při rychlé jízdě autem nebo vlakem. Má šanci ji nejen v klidu vidět, ale taky cítit a slyšet. Při tom mi nemohl uniknout jeden ze základních rozdílů mezi německou a českou krajinou. Člověk totiž nemusí být vystudovaný přírodovědec, aby si všiml, že mu po zářivě zeleném dresu leze po překročení hranic řádově víc různorodých hmyzích skupin a že to kolem něho o poznání více bzučí.\nV Německu, respektive v Bavorsku, jsem půl roku studoval a žil. Věřím, že mám tedy dost daleko k tomu němce jakkoliv bezmezně adorovat či milovat, spíše jsem v nich našel dobré sousedy, kolegy a mnohdy i přátele. Německy jsem se sice nikdy nenaučil, ale něco málo jsem z jejich světa pochytil. Poznal jsem Němce jako nám hodně podobný národ, v mnoha ohledech více, jinde méně, samozřejmě. Také si stěžují na své politiky, mezi nimiž mají, tak jako my, řadu populistů, neschopných příživníků a zlých lidí. Také bojují s korupcí, s nekompetencí a vším možným. Kdo však v Německu kdy pracoval, mnohdy potvrdí, že za tvrdou práci se tady taky tvrdě platí. Němci jsou důslední, mají rádi čistotu a velmi dobře je vystihuje okřídlené úsloví “Alles in Ordnung”, tj. “všechno v pořádku”, anebo jak se “poněmčeně” říká “všecičko v richtigu”.\nJednu věc však nikdo Němcům nemůže upřít. Jakmile přejedete hranice, prakticky ihned poznáte, že nejste v Čechách. Díry v silnicích úplně nezmizí, ale výrazně jich ubude. Houkající řidiči míjející jen o pár centimetrů zběsilého cyklistu na cestě k moři také postupně přestanou existovat, stejně jako desítky billboardů u silnic, nepořádek a skládky v pangejtech. Pokud něčeho na naší cestě naopak výrazně přibylo, byl to právě hmyz.\nSvětovému úbytku hmyzu se snaží všechny národy čelit různě, a zatímco v Německu jsou ochranné pásy dnes již zcela běžnou součástí krajiny, u nás jsou taková místa spíše jen tam, kde se blbě oře. Velmi nerad bych si představoval uvědomělého německého traktoristu, který toto koná ze svého vlastního přesvědčení a lásce k zemi nebo biodiverzitě. Přestože takoví jistě existují, mimochodem i u nás, pásy rozkvetlých bylin kolem cest a na krajích polích plnící svou ekosystémovou roli jsou zpravidla výsledkem vládní politiky a německého ministerstva zemědělství. To naše má tzv. greening na stole již dlouho také, ale velmi úspěšně to aktivně blokují svou nečinností. Proč? To už si musí každý dosadit sám. Je to škoda, u nás, aby člověk na poli čmeláka pohledal. Ale věřím, že i tohle se u nás brzy změní.\nDneska jsme vstali brzy. Od Labské boudy jsme na naší cestě dnes přespali poprvé někde oficiálně a ne pod dubem. Ivánek nám v deštivém večeru zarezervoval pokoj na půdě polorozbeřené, avšak útulné usedlosti, kterou obývá místní skupina umělců. Paní domácí nás navštívila až před ranním odjezdem, kdy jsme dopíjeli kávu z jejího překapávače. Na stole stály vyrovnané lahve od piva, které měla vychlazené v ledničce. Nevěděli jsme, zda jsme měli mít přístup až do kuchyně, ale pár eur navíc za pivko a použití kávovaru jí udělalo zjevně radost. Win win. Dnes nás čekal dlouhý úsek kolem Magdeburgu, kde jsem neměl v plánu nic konkrétního natáčet. Náš dnešní cíl byl tak velice prostý - dostat se co nejdál. Ivánek měl navíc svátek a s ním spojené jediné přání - poprvé v životě se zaradovat na tachometru z dvou set ujetých kilometrů za jeden den. Plán s naloženými bajky ambiciózní, avšak ne nereálný. Trochu poprchávalo, pak pršelo víc.\n“Ty hele, já si asi vezmu bundu, vono docela prší už…”, pronesl jsem do placu.\n“Počkej s tím, kouknu na radar”, hekl Ivánek a už prstem šátral po displeji telefonu.\n“Tak ne bundu si neber, hele. Podle radaru tady teď vůbec neprší…”, uklidnil mě.\n“Tak jo, tak já si ji teda neberu” zadrkotal jsem zubama a kousl se.\n“Stejně jsme digidementi, fakt…” dodal Ivánek.\nDo Magdeburku jsme už dojeli relativně suší, obkroužili jsme katedrálu a já “omylem” projel místní fontánu tak, že jsem se mohl sušit znova. Ale to mi nevadilo, za pár kilometrů na nás čekal jeden z cílů, o kterém jsme věděli předem - mimoúrovňové křížení Středoněmeckého plavebního kanálu s Labem, tedy říční křižovatka. Obří vodní dílo.\n“Hele, já to chci dronit, to je Ti asi jasný viď. Ale nejdřív to obhlédnu, natočím ze země a drona vypustím až budeme někde dál schování, abych tam úplně neprovokoval, kdyby to bylo náhodou nějak zakázaný, jo?”, ujišťoval jsem nejen Ivánka, ale hlavně sama sebe.\n“Tak já nevím, doby, kdy se nemohlo fotit na nádraží, jsou už asi pryč, ale dělej, jak myslíš. Já to zatím vočihnu na kole…” a jak řekl, tak provedl. Ivánek zmizel, já se vyhoupl nad Labe ke kanálu zrovna v okamžiku, kdy se ke mě blížila obří nákladní loď. Dron byl ve vzduchu samozřejmě do minuty, před očima všech okolo. Nevadilo to naštěstí nikomu. Rychle jsem sklidil drona do batohu a sejmul mobil z ovladače. Na jeho displeji na mě vykoukly nepřečtené e-maily a tak jsem se cvičně podíval, kdo mi asi tak píše. Zjistil jsem, že mám již několik výzev k tomu, abych se účastnil na práci na knize o žížalách. Proč zrovna já? Hodil jsem telefon zpátky do batohu a vyrazil za Ivánkem.\nDalší kilometry padaly jeden za druhým, únava nás oba zastihla až na tom zhruba sto dvacátém. Dohodli jsme se, že si dáme pořádnou pauzu, jakmile to někde bude takříkajíc epesní. Epesní to nikde nebylo dalších třicet kilometrů, ale počkat se nám vyplatilo. Najeli jsme na lehce neplánovaný další přívoz přes Labe, abychom mohli jet po druhé straně. Cesta bude možná horší, ale kratší. Ještě že tak! Objevili jsme se v patrně nejkrásnější vesnici, jakou jsme za celé Německo projížděli - Werben. Chvilkami jsem si říkal, zda nejsme na nějaké obdobě Veselého kopce nebo spíše v Polabského skanzenu v Přerově nad Labem, však je to tady jeden krásný baráček za druhým. A v tom nejméně nápadném byl vchod s nenápadnou cedulkou “bier”. Pravda, paní domácí jsme překvapili, ale udělala mi volské oko, natočila dvě nealkoholická piva a nechala nás dobrou hodinu ležet na zahrádce jen tak. Bylo to zjevení jak z filmu pro pamětníky. Šlachy a klouby bolet sice nepřestaly, ale té energie, co se v nás najednou našlo!\nPo dvaceti kilometrech nás čekala poslední šance pro styk s civilizací pro tento den. Příjemný bar U Kotvy na náplavce malého městečka Wittenberge přímo u Labe. Zapadalo slunko, všude kolem nás doslova prcali chrousti jak o život. U mě v helmě jsem přistihl inflagranti hned dva páry. Objednali jsme si na venkovní zahrádce poslední nealko dne, když nám číšník oznámil, že musíme vyplnit osobní dotazník kvůli Covidu.\n“Každý svůj?”, zeptal se Ivánek.\n“Ano, pokud tedy nežijete spolu…”, laškovně mrkl jedním okem číšník.\n“Takže stačí jeden…”, opětoval laškovné mrknutí Ivánek.\nZbývalo nám posledních dvacet nádherných kilometrů po šotolině přímo po protipovodňové hrázi Labe, aby konečně mohl padnout Ivánkův dárek k svátku. Uháněl jsem poměrně svižně, když se to stalo. První útok divokého zvířete za celou cestu neměl na svědomí pes, divoké prase ani jelen před říjí. Zaútočil na mě invazní druh psík mývalovitý! Běžel proti mě, chrčelo to v něm jak ve starém traktoru a cenil zuby nebezpečně blízko mých nohou a plášťů. Zařval jsem na něj, on na mě, já na něj, on na mě. Raději jsem mu ujel. Ivánek to celé pozoroval zdálky a měl za to, že jsem se docela pomátl. Psíka, obávám se, mi dodnes nevěří.\nPoslední dnešní kilometry jsme projeli doslova džunglí. Cestu jsem v hustém porostu sotva tušil, první jel Ivánek a místy ji možná projížděl jako první člověk za hodně dlouhý čas. Navigoval však neomylně podle GPS až na místo, které jsme vybrali v mapě před pár hodinami. Měl jsem sice v nohou dvě stě kilometrů, ale nemohl jsem nefotit nádherná noční oblaka nad námi, osvícená úplňkem nad řekou - strávil jsem s nimi dobrou hodinu. Mapa slibovala v cíli našeho dnešního dne vyhlídkovou věž, informační tabuli a turistický přístřešek. Ten tam skutečně byl, jen obydlený vlaštovkou sedící na hnízdě, kterou jsme nechtěli rušit. Dokonce i věž tam byla, ale rozhodně se nejednalo o vyhlídku. Byla to stavba mnohem smutnější, ale o jejím původu jsem se měl dozvědět až druhý den. I když jsem ležel klidně na zemi, moje vnitřnosti pokračovaly v kolébavé jízdě pomalu dál. Byl to dlouhý, ušlapaný, ale krásný den.\nMagické probuzení na tajemném místě a den ve znamení bolesti.\nBudík zvonil ve čtyři hodiny ráno. Vstávat po třech hodinách spánku a po tak náročném dni nebylo příjemné, ale jen do okamžiku, než jsem otevřel obě oči. Přes moskytiéru napnutou mezi dřevěným sloupkem a mým bajkem jsem jasně viděl tvořící se červánky na nebi, zatímco v okolních loukách se válela jemná mlha. Vystřelil jsem jak z praku a začal fotit. V dronu jsem měl 80% kapacity, velmi dobře jsem se snažil plánovat sérii tří krátkých letů tak, abych nepřišel o samotný východ slunka. Fotil jsem, točil jsem, byl jsem nadšený. Až za denního světla upoutala mojí pozornost ona vyhlídková věž, u které jsme přespali. Měla daleko do mé představy o rozhledně, či turistickém cíli. Tajemná, funkcionalisticky strohá budova až příliš nápadně připomínala architekturu vojenských prostorů. Ale proč tady? Co tady dělá?\nVyrazili jsme po kamenité cestě dál. Ivánka to stálo jeho poslední defekt na cestě a než jej opravil, poslal mě ke břehu, podívat se na desítky mrtvých invazních krabů říčních (Eriocheir sinensis), kterých si všiml, než jsem si ráno zabalil věci. Krabi na Labi jsou již více jak sto let, člověk je zavlekl do ústí Labe dopravou a oni se pak sami dostali proti proudu, dokonce i na naše území. Jak jsme ale jeli dál, potkali jsme hned několik dalších velmi podobných věží. V hlavě se mi už rýsovalo jejich možné vysvětlení, které mi potvrdila až informační tabule u první z věží, které stály poblíž již oficiální trasy labské stezky, Elberadweg. I v tom horku mě polil studený pot. Tudy, přesně tudy, vedla innerdeutsche Grenze, vnitroněmecká hranice mezi Západním a Východním Německem, která na čtyřicet let rozdělila tisíce rodin a celý německý národ na dva zdánlivě nesmiřitelné státy. Labe sloužilo v této části Německa jako přirozená hranice, která se oficiálně táhla středem toku, jehož zaminované břehy byly přísně střeženy desítkami tisíc vojáků, ostnatým plotem a věžemi, z nichž u jedné jsme dnes strávili noc.\nSymbolická připomínka studené války nebyla však jedinou bolístkou toho dne. Včerejší etapu jsem ujel celou v barefootech, ve kterých se mi jezdí na kole dlouhodobě pohodlněji, než v cyklistických nášlapech. Z preventivních důvodů však obojí obuv střídám, abych předešel přetížení šlach a kloubů, které mě občas trápí. Jen včera jsem to odjel bez podrážky úplně celé a neuvědomil si, že musím také o tuto vzdálenost, asi tři nebo čtyři milimetry, posunout sedlo. A to jsem neudělal. Moje nohy byly tak o kousek napnutější, než je správné a já se po celý následující den potýkal s bolestí achilovky, kterou jsem si načal loni na jaře běháním do kopců. Bylo mi jasné, že s tímhle si nesmím zahrávat a tak jsem dnešních sto třicet kilometrů musel chtě nechtě odšlapat patami. Nevypadalo to cyklisticky, nebylo mi to příjemné, bylo to pomalé, ale byl to jediný způsob, jak jsem mohl tu krutou bolest v levé noze překonat a nevzdát to.\nÚpěl jsem i na rovných, pohodlných úsecích. Ivánek shovívavě přešel, že ho parťák náhle nestíhá. Tu a tam se rozjel, aby nám objednal kafe, které už na mě čekalo na odpočinku. Tu a tam pak naopak zpomalil a jel se mnou, abych nebyl sám. Přesně v jednom takovém místě, na vyprahlé pláni, se mu jeho čekání nevyplatilo. Než jsem jej stihl dojet, předjela mě skupinka německých týpků našeho věku, s nabalenými taškami na trekových kolech. Nebýt té bolístky, nenechal bych se přeci něčím takovým předjet, ale dnes nebylo na vybranou a musel jsem je nechat valit před sebou. Dojeli Ivánka, který málem spadl do příkopu napravo, zatímco skupinka mířila do příkopu nalevo. Když jsem jej dojel i já, smál se na celé kolo a vysvětlil mi, co se stalo…”Ty vole! Tohle nemůžeš, se nechat předjet takovejmahle typama! Mě to ani nenapadlo, že to nejsi Ty. Tady je vedro, viď, tak jsem sundal kalhoty před sebou a větrám si ptáka v tom horku, na sluníčku, na větru, pohoda. A když mě míjíš vlevo, nevšiml jsem si, že to vůbec nejsi Ty a ještě jsem Ti jím tak jako zamával… Fórek jako. Ty kráso, já je všechny málem sundal…! Teď jsem tady za úchyla!”. Tohle sundalo i mě, smáli jsme se tomu po zbytek dne a Ivánek mi slíbil, že už na nikoho během naší cesty nebude svým ohanbím mávat.\nVečer jsme konečně přijeli do Hamburku! Nevečeřeli jsme však výjimečně sami v nějakém narychlo nalezeném bistru, nýbrž na břehu mrtvého ramene Labe, jehož souřadnice nám poslal můj letitý kamarád Gunther Wegner, autor světově nejznámějšího softwaru na zpracování časosběrů LrTimelapse. Gunthera jsem potkal poprvé na živo v Praze, kam jsem jej pozval přednášet v rámci našeho fakultního Přírodovědného fotoklubu, a pak po pěti letech v Tokiu na představení systému Nikon Z. Dnes jsme se konečně potkali u něho “doma” v Německu a strávili příjemný večer, na jehož konci jsme se Ivánek a já vydali do nedaleké houštiny najít místo na přespání. “Někdy bych se na ten Tvůj systém výstavby místa na spaní s moskytiérou podíval, ale nechci přijít o hodinu spánku…”, utahoval si ze mě Ivánek, jehož stan stál opět o pár minut dříve než jsem zalehl já. Před spaním jsem jen letmo zkontroloval telefon, kde na mě vyskočila další výzva k sepsání monografie ze života žížal. Hodil jsem jej do spacáku a zadíval se na jasné nebe. Komáři bodali marně do mojí sítě a já v klidu usnul, aniž bych tušil, že mnohem větší invaze se na mě chystá odspodu, ze země.\nTohle ráno bylo jak z hororu. Doslova. První, co jsem po ránu bylo vidět, bylo klíště přisátý v mým rozkroku. Ještě než jsem ho opatrně vyndal, zjistil jsem, že není jediný. Abych byl přesnej, postupně jsem jich našel přisátých dvacet. To už je moc i na mě. Dalších třicet jsem si sundal z růzmých kožních záhybů po těle ještě před přisátím, a to za neustálého útoku komárů všude tam, kde se moje kůže přiblížila příliš k síti. Rychle jsem sbalil všechny věci a odjel. Napsal jsem jen krátkou zprávu Ivánkovi, aby věděl, kde mě má hledat - na nedaleké louce, kde jsem se snažil dostat ze sebe všechny ty mrchy a zároveň perfektně prosušit věci, počasí mi přálo. To největší klíště, fakt nechutně velké, jsem si našel za uchem zrovna v okamžiku, kdy přijel odkudsi z města Ivánek i s kafem, aby mě spravil náladu. Bylo vidět, že ho jeho výběr lepší volby vybavení na přespání už tolik netěší, tohle ráno jsem si fakt protrpěl. Dodnes nevím, co to bylo, ale kromě klíšťat a komárů na mě celou pravou půlku těla, od kolen po ramena, pobodal nějaký jiný hmyz. Zhruba tři sta štípanců svědilo jak čert, ale to už ke spaní na divoko asi patří. Budiž. Dneska náš čeká centrum Hamburku a pokusíme se o únik co nejdál za něj.\nDo středu největšího německého přístavu to bylo jen dvacet kilometrů, ocitli jsme se tam prakticky hned. “Ty hele, ono to tady vypadá úplně přesně tak, jak jsem si to představoval!”, houkl jsem na Ivánka, který mi odvětil stroze: “Tak to sis asi představoval dobře!” a podal mi místní párek na kari. Město nám nesedělo, odvykli jsme už tomu ruchu i nepořádku a raději šlapali dál. Už už jsme chtěli opustit jeho periferii, když jsem zjistil, že jsem ztratil botu! Můj barefoot někde odpadl z podsedlové brašny. Zahájili jsme dlouhé hledání, které skončilo fiaskem. Tedy, Ivánek si mě vychutnal a cenný nález mojí boty na turistické promenádě mi prozradil až v okamžiku, kdy jsem se s ní definitivně rozloučil. Asi abych si svých botek vážil o to víc, což se mu povedlo, protože od teď jsem je vozil obě už jen uvnitř batohu.\nLabe se za městem rychle rozšířilo na dva a místy až na tři kilometry, z řeky se postupně stávalo moře. Jeho hladinu čeřily obří nákladní lodě vezoucí tisíce a tisíce nákladních kontejnerů. Jedna do Antverp, druhá na Srí Lanku. Objevovaly se co půl hodiny a vytvářely značné vlny, do kterých skákají hamburští obyvatelé trávící nedělní odpoledne na písečných plážích posledních kilometrů naší řeky. Jeli jsme celé odpoledne, až padla tma a na nás oba únava. “Vůbec nevím, jak dál!”, hlesl rezignovaně Ivánek. “Jediná cesta vede buď přes už dávno zavřenej přívoz, anebo dálniční most!”. Ten most, ke kterému jsme se snažili dostat polem, abychom se nějak s koly protáhli kolem dálničního tahu, ale marně. “Tak pojeďme na přívoz, lehneme si přímo u něj a pojedeme prvním ranním spojem!”, snažil jsem se najít jediné východisko. Měli jsme oba velký hlad, dohromady jsme měli v zásobě už jen jednu snickersku a trochu vody. “Tak asi jo”, neodporoval parťák a my se za pár minut ocitli u rozsvíceného trajektu s nahozeným motorem a zvednutými závorámi. “Borci, počkejte, umeju si ruce a převezu Vás!”, překvapil nás veselý převozník. “Tý jo, je jedenáct večer a Vy už chcete být určitě dávno doma, moc děkujeme! Kolik Vám zaplatíme?”, pokusili jsme se o zdvořilost. “Ale prdlajs! Však tady jezdíme zdarma a nonstop!”, dostal nás zvídavý muž, kterého start naší cesty velmi překvapil. Jen co jsme se ocitli na druhém břehu Kielského průplavu, únava z nás opadla. Pokud s sebou hneme, stihneme ještě otevřený mekáč, necelých deset kilometrů odtud. Zavírá za půl hodiny… Byli jsme tam pod dvacet minut a vjeli rovnou do oblíbeného “Drive Thru” na kolech. “Pánové, to jste to hezky stihli, už jsme chtěli zavřít. Co si dáte?”, ozval se milý hlas z mikrofonu. “Prosíme osm čízů, velkou bílou čokošku, kafe, krevety a hromadu hranolek!”, znělo naše zoufalé přání. Ivánek ani já takovéhle prasárny obvykle nejíme, kór o půlnoci, ale hlad je potvora a noc je ještě mladá. Bylo to takové naše poslední přání. Poslední přání dne, který skončil přežráním na parkovišti. Oblečeni v péřovkách jsme vycítili šanci dorazit k moři dnes ráno, pokud pojedeme celou noc. Stihli bychom tak příliv, což je u severního moře zásadní. Pokud je odliv, voda se nachází stovky metrů od břehu, a to jsme nechtěli.\nNoční spanilá jízda byla nádherná.\nPřes únavu a klížící se víčka nás obou jsme vnímali krásu polárních mezosférických oblaků, do nichž synchronizovaně poblikávaly větrné elektrárny výraznými červenými světly. Naše cesta vedla pastvinami, v nichž jsme se doslova prodírali stády oveček, které polehávaly na naší cestě. Cesta nám ubíhala, my již cítili mořský vzduch. Radost z blížícího se cíle umocnil úžasný pohled na nejširší míst delty Labe, přes kterou jsme v dálce viděli mihat se světélka Cuxhavenu. Zbývalo nám posledních dvacet kilometrů našeho putování od pramene. Projeli jsme je plynule, se ctí a s humorem. Teď už jsem i já věřil, že to dokážeme! Náš cíl, nejzazší cíp Friedrichskoog Spitze se blížil. Poslední úsek byl jak z pohádky. Betonová stezka vedoucí dva kilometry od pobřeží přímo do moře se s námi kodrcala za bouřlivého přílivu a vln, které se rozbíjely pod námi. Nad hlavami nám řvala tisícihlavá hejna racků, až se naše kola zastavila. ”Pojď pojedeme až do namočení předního kola do moře!”, přijal Ivánek můj nápad. Vyndal jsem rychle foťák, kterým jsem nás oba vyfotil, aby se pak úplně vybil. Nenahodil jsem jej už ani žádnou powerbankou, všechny tři byly zcela vybité. Pořidili jsme ještě poslední záběry zbývajícími akčnimi kamerami, které jedna po druhé rovněž vypověděly službu. Už jsme se museli obejít i bez čelovek, zkrátka všechno se nám vybilo přesně v té jedné poslední minutě naší cesty. Jen telefony si držely asi 5% baterie. Když jsem ten svůj odemkl, blikl na mě e-mail. Byla to prý “úplně poslední výzva k tomu”, abych napsal tu knihu o žížalách.\nDomů jsme dorazili nakonec autobusem i s koly. Vlak stál bez kola šestinásobek jízdenky busem, to je moc už i pro mě, milovníka kolejí. Dorazili jsme k nám domů jen pár chvil před tím, než jsem měl vyzvednout naší Vendulku ze školky. Jen jsem otevřel ledničku, upoutalo mojí pozornost otevřené červené víno, které stálo v jejích dveřích.\n“Tak otevřené víno, spokojená žena… To je dobře!”, zafilozofoval si Ivánek, ještě než si vyzvedl klíče od auta, které parkovalo před naším domem.\n“Ale Zuzka červený nepije…”, oponoval jsem.\n“To ovšem neznamená, že nebyla spokojená!”.\n“Tak abys už asi jel, viď!”\nNaše pouť byla definitivně u konce.\nÚplně na závěr mi určitě dovolíte pár statistických poznámek pod čarou :-) Během našeho putování jsme s Ivánkem našlapali 1331 kilometrů, z toho od pramene k moři rovných 1270 s převýšením 3248 metrů. V pohybu na kolech jsme byli při celkové průměrné rychlosti 22.1 km/hod “pouhých” 57 hodin a 28 minut, cesta nám však zabrala deset dní - vyrazili jsme v pátek 18. června od Labské boudy chvíli po poledni, naše kola se ve slané vodě namočila v pondělí 28. června chvíli po čtvrté hodině ranní. Po odečtení bazálního a klidového metabolismu jsem během naší cesty aktivně spálil celkem 32686 kcal, což mi vychází na 152 plzeňských piv a Ivánkovi na 159 Svijanských mázů. Přesto jsem za cestu přibral 2 kg, Ivánek pak 700 g. Za cestu jsme opravovali celkem čtyři defekty, Ivánek prorazil duše své silničce třikrát, já svému gravelu jednou. Ponorku jsme neviděli ani nezažili ani jednu, za to jsme během cesty pořídili 423 GB filmového záznamu a já nafotil rovné 4 tisícovky snímků. Nepočítám-li Rosice nad Labem, kde jsme se točili díky mě nějaký čas do kruhu hned první den, špatně jsme za celou cestu odbočili pouze třikrát.


Serverhosting Archivy -\nServerové a hostingové služby doslova vládnou dnešní době. Éra moderních technologií a internetu je natolik masivní, že se této oblasti jednoduše nelze vyhnout. Server housing je tak hlavní prioritou nejenom… Zjistit více "Server housing číslo jedna v České republice – vysněná práce v IT"\nCo se stane když ve 3 ráno v nějakém serveru „shoří“ základní deska? Nebo vypadne elektřina v datacentru? Či někdo zaútočí na server s cílem jej znepřístupnit? Určitě napadla většinu… Zjistit více "Monitoring serverů a dohled nad dostupností"\nAplikační server Aplikační server je zařízení (případně software), které tvoří přechodovou vrstvu mezi operačním systémem a aplikacemi. Zaštiťuje veškeré základní procesy požadované programy běžícími na tomto serveru. Databázový server Pod… Zjistit více "Jak využít server?"


12. října 2010 7:00\nPRAHA - Bitva jako hrom. Nejtěsnější vítězství, jaké Velká pardubická kdy zažila. Sedmý triumf legendárního Josefa Váni. A také protest, který byl záhy vyřešen. To všechno zdobilo i zdramatizovalo 120. ročník jednoho z nejtěžších překážkových dostihů v Evropě.\n120. Velká pardubická. Josef Váňa vyhrál posedmé v kariéře foto: ČTK\nAutoři: Jiří Jakoubek, Michal Hořejší\nTémata: Josef Váňa, dostih, Velká pardubická, protest, Marek Stromský, Evropa, videokamera, Luka, František Vítek


ChipTuning Ford Escape 2.0 4WD - 132 HP | AutoChip\nFord Escape 2.0 4WD - 132 HP\nChipTuning - Ford Escape 2.0 4WD - 132 HP\nZvýšení výkonu motoru (chiptuning) vozidla Ford Escape 2.0 4WD - 132 HP je možné z původních 97 kW (132 HP) až na 107 kW (147 HP) a nárůst točivého momentu ze 183 Nm až na 205 Nm.\nNíže naleznete parametry před a po úpravě Standard pro vozidlo: Ford Escape 2.0 4WD - 132 HP. Modelová řada vyráběná od roku 2000.\tÚprava tohoto modelu se provádí přes diagnostickou zásuvku.\tŘídící jednotka motoru od společnosti Ford.\tTyp řídící jednotky EEC-V.\tPředpokládaná doba úpravy tohoto modelu je 1 - 2 hodiny.\nNíže naleznete parametry před a po úpravě Premium pro vozidlo: Ford Escape 2.0 4WD - 132 HP. Modelová řada vyráběná od roku 2000.\tÚprava tohoto modelu se provádí přes diagnostickou zásuvku.\tŘídící jednotka motoru od společnosti Ford.\tTyp řídící jednotky EEC-V.\tDoba úpravy je 3-6 hodin z důvodu nutnosti zkoušek dle podmínek MDČR.\nNíže naleznete parametry před a po úpravě EkoTuning pro vozidlo: Ford Escape 2.0 4WD - 132 HP. Modelová řada vyráběná od roku 2000.\tÚprava tohoto modelu se provádí přes diagnostickou zásuvku.\tŘídící jednotka motoru od společnosti Ford.\tTyp řídící jednotky EEC-V.\tPředpokládaná doba úpravy tohoto modelu je 1 - 2 hodiny.


České zlaté ručičky jsou pověstné a i přesto, že profesionálních řemeslníků ubývá, přibývá těch, kteří provozují řemeslo ve volném čase, zatímco během pracovní doby ve svém zaměstnání trpí a těší se do své dílny.\nJak by to bylo skvělé se svým řemeslem živit! Vydělávat si prodejem svých rukodělných výrobků je přitom snazší, než si mnozí tvůrci myslí. Máme pro vás čtyři praktické rady, jak se prosadit se svými produkty na trhu a zajistit si tak živobytí.\n1. Najděte své zákazníky\nChcete-li své výrobky prodat, musíte si nejprve rozmyslet, komu je budete nabízet. Pokud jste již nějaké výrobky prodali, promyslete si, který typ lidí se nejčastěji stává vašimi zákazníky. Nakupují od vás ženy? Nebo naopak muži? Jak staří, jaké je jejich povolání, kolik mají peněz? Každá charakteristika je důležitá.\nSestavte si podrobný profil svého zákazníka a zamyslete se nad tím, které vlastnosti vašeho výrobku jsou pro něj důležité. Na základě této úvahy vymyslete způsob komunikace s tímto zákazníkem a můžete mu také uzpůsobit užitné vlastnosti výrobku tak, aby vyřešil problém, který tento zákazník má. Pak o prodeje nebudete mít nouzi.\n2. Zjistěte, kde a jak váš zákazník nakupuje\nKaždý člověk je jiný, ale určité skupiny lidí se chovají předvídatelným způsobem. Někteří rádi nakupují na řemeslných trzích, jiní v supermarketu a další na internetových obchodech. Zvolit správně tzv. nákupní kanály, prostřednictvím nichž budete své výrobky nabízet, je klíčový krok k úspěšnému prodeji.\nKaždý druh zboží je vhodný pro trochu odlišnou prodejní strategii. Některým se bude lépe dařit na řemeslných trzích či prodejních výstavách, jiným bude svědčit komisní prodej (tj. když vaše zboží prodává někdo jiný). Nejvíce zákazníků však pravděpodobně oslovíte osobním prodejem.\n3. V osobním prodeji zapojte emoce\nProdáváte-li svůj řemeslný výrobek na trzích nebo ve stánku, zaměřte se na efektivní práci se zákazníkem. Tedy hlavně s jeho emocemi. Emoce jsou totiž alfou a omegou dokončeného či nedokončeného nákupu vašeho zboží. Ale jak vyvolat zákazníkovy emoce? Zapomeňte na logické přesvědčování. Emoce působí téměř výhradně skrze smyslový prožitek.\nDejte svůj výrobek zákazníkovi osahat, očichat, ochutnat. Pokuste se zapojit co nejvíce zákazníkových smyslů. Nelitujte vzorků, které poskytnete potenciálním zákazníkům k vyzkoušení. Vyrábíte-li parfémy či mýdla, nechte zákazníka přičichnout si. Prodáváte-li jídlo, dejte zákazníkovi ochutnat. Prodáváte-li keramické hrnky, připravte do nich zákazníkům čaj a dejte jim prostor představit si, jak báječné by bylo právě tento váš hrníček vlastnit. Opravdu to funguje!\n4. Vylaďte si svůj internetový obchod\nAť už je vaším zákazníkem kdokoliv, v dnešní informační době se s velkou pravděpodobností bude shánět po internetových stránkách, na nichž by si prohlédl více vašich výrobků a mohl si je zde z pohodlí domova kdykoliv koupit. Aby váš e-shop naplnil veškerá očekávaní jak vaše, tak především vašich zákazníků, je zapotřebí věnovat velkou pozornost jeho struktuře a vzhledu.\nZe všeho nejdůležitější je vaši online prezentaci co nejvíce zpřehlednit a zatraktivnit pro zákazníkovo oko. Vzhledem k tomu, že z povahy věci můžete touto cestou, na rozdíl od osobního prodeje, zákazníkovi zprostředkovat pouze vizuální zážitek, je zapotřebí použít takové fotografie a texty, které vyvolají emoce na první pohled. Profesionální fotografie výrobků, název výrobku a jeho popisek, který nastíní zákazníkovi emocionální požitek z jeho používání. Buďte kreativní a myslete především na svůj cíl prodat. Uděláte-li to správně, vaše snaha se vám bohatě odmění.


Nacházíte se na: Humor-Shop > E-shop > Karikatury > Portrétní KARIKATURA malovaná\nPortrétní KARIKATURA malovaná\nNabízíme Vám originální malovaný OBRAZ S KARIKATUROU. Originální dárek k zarámování pro Vaše blízké. Vhodný dárek pro všechny věkové kategorie k výročí, k narozeninám, k svátku nebo jako svatební dar. Překvapte DÁRKEM, VE KTERÉM SE KAŽDÝ UVIDÍ.\nHumorná portrétní karikatura dle fotky vytvořená barvami na karton formátu A3. Portrétní karikaturu pro Vás vytvoří © Ivan Křemeček – dvorní kreslíř časopisu TRNKY-BRNKY.\nOriginální dárek pro oslavence, rodinného příslušníka, maminku, tatínka, dědečka, babičku, manželku, manžela, milence, milenku, kamaráda, šéfa, spolupracovníka, hasiče, myslivce, rybáře, holubáře, chovatele králíků, farmáře, traktoristu, vodáka, cyklistu, turistu a mnoho dalších.\nPokud chcete OBRAZ karikaturu v černobílém provedení, uveďte to prosím do objednávky. Pošlete KVALITNÍ čelní fotografie (kde jsou vidět dobře oči atd.) čím více fotek, tím lépe! Připište představu, v jakém duchu by měl být obdarovaný namalován (jakého má koníčka atd.)


Rychlý celerový salát recept - TopRecepty.cz\nDoba přípravy: 15 minut + 2 hodiny v chladničce 4 porce Saláty 3 názory\n4 PL tatarské omáčky\nCeler a mrkve okrájíme a nastrouháme na jemném struhadle do mísy. Jarní cibulku nakrájíme nadrobno a přidáme k nastrouhané zelenině.\nVše zakápneme citronovou šťávou, osolíme a opepříme. Přidáme čerstvě nastrouhaný křen. Kdo nemá, může použít ze skleničky, ale v tom případě minimálně 2 vrchovaté lžičky.\nPřidáme tatarskou omáčku, vše důkladně promícháme a dáme minimálně na 2 hodiny odpočinout do chladničky, aby se chutě spojily. Podáváme namazané na bílém pečivu. Výborně se také hodí jako příloha ke grilovanému hovězímu masu.\nJak víte, celer je přírodní afrodiziakum, takže doporučuji podávat spíše k večeři :)\nMísto Majolky® používám tatarskou omáčku. Nepřijde mi tolik mastná. Ale volba je na Vás :)\nChuť celeru nepatří mezi mé favority. Pokud to máte stejně, ochutnejte tento salát. Myslím, že budete překvapeni :)\nOhodnoťte recept: Rychlý celerový salát\n10. 8. 2020 08:21:58\nOsobně mám také problémy s trávením česneku, přesto si bez něj nedokážu představit kuchyni. Když to jde, řeším tento problém rozkrojením stroužků a vyjmutím středu (takzvaného srdce) česneku. Granulovaný česnek rozhodně nedoporučuji. Je mi po něm ještě více těžko než po klasickém\n10. 8. 2020 08:12:03\nDajda: "... problémy s trávením česneku,..."\nPrý při použití granulovaného česneku k problémům nedochází...\n10. 8. 2020 07:23:10\nKlasická majonéza mi taky připadá dost mastná, tak ji kombinuju s jogurtem Activia. Tenhle salát znám už dlouho - lze do něj přidat i kousek nastrouhané petržele a místo křenu a cibulky dávám trošku česneku. Myslím, že tenhle recept kdysi nabízela v nějakém televizním pořadu Helena Růžičková. Taky doporučovala pro ty, kteří mají problémy s trávením česneku, přidat malinko cukru. Skvělý salát z čerstvé zeleniny, když ostatní jej jen ze skleníku.\nCelerový salát s Nivou a ořechy


Úkolem bylo navrhnout polyfunkční dům na křižovatce ulic Stará a Bratislavská s více než 60-ti procenty hpp věnovaných bydlení. Součástí zadání bylo vyjádřit se k otázce veřejného prostoru. Můj návrh vytváří nové náměstí ...\nPolyfunkční dům. Nachází se na nároží ulic Bratislavská a Stará. Cílem projektu bylo doplnit chybějící prostor bloku. Dům má jedno patro parkování, řešené jako podzemní a pět nadzemních podlaží. Budova obsahuje bydlení, ...\nAuthorBuganská, Petra (2)Derka, Jan (2)Vávra, Vít (2)Ambrus, Adam (1)Bartoš, Karel (1)Baťková, Kateřina (1)Bažík, Lenka (1)Chlupová, Jana (1)Drnovská, Adéla (1)Dulíková, Anna (1)... View MoreSubjectnároží (29)corner (26)polyfunkční dům (26)Brno (23)Bratislavská (21)Stará (19)bydlení (17)housing (16)public space (13)multi-functional building (11)... View More


Úvodní stránka - Oficiální stránky Volný čas Vítkov\nVítejte na Vítkovsku\nTuristika, cyklistika, sport, vyjížďky na koni i památky – to vše je Vítkovsko.\nKrajina s překrásnou přírodou, nepřeberným množstvím značených turistických stezek a cyklotras. Překvapí vás malebným údolím řeky Moravice, množstvím drobných památek roztroušených v krajině. Z rozlehlých pastvin v okolí Klokočova se otevírají krásné výhledy na Beskydy i Jeseníky. Za poznáním, dobrodružstvím i odpočinkem můžete vyrazit pěšky, na kole, v sedle nebo autem.\nK nám se budete rádi vracet!\n(květen - září)\nV době svátků je IC uzavřeno.\nTelefon: 556 312 255, 739 005 789\nFax: 556 312 255\n„Předklad webových stránek IC Vítkov byl spolufinancován z rozpočtu Moravskoslezského kraje“\nNáš web je responzivní\nVyzkoušejte responsivní design našich webových stránek.\nAutomaticky se přizpůsobí zařízení,\nna kterém jsou prohlíženy (mobil, tablet, PC).


/ Beddit B3 podrobný monitor spánku - bílý\nBD-B3\tNapište první recenzi tohoto produktu\nKvalitní spánek a jeho dostatek hraje zásadní roli při regeneraci našeho těla i mysli. Je důležitý pro naše zdraví, vztahy a práci i pro sportovní výkony: správný odpočinek je stejně důležitý jako správný trénink. Tuto skutečnost však většina lidí podceňuje, přestože trpí různými spánkovými poruchami, nespavostí nebo se každé ráno probouzí s pocitem přesluhujícího boxera.\nNáprava ale nemusí být složitá a začíná porozuměním různým aspektům spánku i ovlivňujícím faktorům. Spolehlivým partnerem na této cestě je Beddit B3, podrobný monitor spánku, který nainstalujete pod prostěradlo, kde jej ani nezaznamenáte. Už žádné nepohodlné náramky apod.\nBeddit B3 ve spolupráci s aplikací pro chytrá zařízení podrobně zaznamenává a vyhodnocuje parametry a průběh spánku včetně jednotlivých fází. Měří srdeční tep, dechové cykly i frekvenci a dokonce zaznamená i chrápání. Navíc změří i teplotu a vlhkost ve vaší ložnici a ráno vás vzbudí inteligentním budíkem v ten pravý moment, abyste začali den plní energie. Dostupnost: Skladem\n4 199,00 Kč Množství:\nBeddit podrobný monitor spánku - bílý\nBeddit B3 ve spolupráci s aplikací pro chytrá zařízení podrobně zaznamenává a vyhodnocuje parametry a průběh spánku včetně jednotlivých fází. Měří srdeční tep, dechové cykly i frekvenci a dokonce zaznamená i chrápání. Navíc změří i teplotu a vlhkost ve vaší ložnici a ráno vás vzbudí inteligentním budíkem v ten pravý moment, abyste začali den plní energie. Ještě chytřejší monitor s řadou vylepšení\nJak napovídá číslovka na konci, jedná se již o 3. generaci extrémně citlivého a neuvěřitelně přesného monitoru, pracujícího na principu balistografie (BCG). Měřicí proužek získal kromě tlakového senzoru zcela nový kapacitní dotykový senzor, tedy stejný, jaký znáte z displejů chytrých telefonů. Ten dokáže spouštět měření automaticky, jakmile ulehnete na lůžko, a stejně tak měření ukončit, když ráno vyskočíte.\nCitlivá část monitoru Beddit B3 má podobu úzkého proužku, který umístíte přímo na matraci pod prostěradlo, kde bude držet jako přilepený díky pogumované spodní hraně. To je praktická výhoda proti předchozí generaci, kterou bylo nutné skutečně lepit pomocí pásky, což znepříjemňovalo opětovnou instalaci, např. po čištění matrace. Dalším výrazným rozdílem je samotný vzhled proužku. Citlivá část je nyní uschována v komfortním polstrovaném pouzdře s tloušťkou pouhých 1,5 mm! Díky tomu Beddit B3 pod prostěradlem ani nezaznamenáte, natož aby se sám stal rušivým faktorem. Na rozdíl od nepřesných a nepohodlných fitness náramků, hrudních pásů, prstových senzorů či dokonce telefonů pod polštářem.\nMěřící proužek je k napájecímu USB konektoru připojen kabelem s dostatečnou délkou 3 metry. V drobném USB konektoru se navíc nově ukrývají i senzory pro měření okolní teploty a vlhkosti, což jsou z hlediska kvality spánku velmi podstatné faktory.\nChytrá aplikace pro klidný spánek\nPo spárování s bezplatnou aplikací Beddit pro chytrá zařízení se systémem iOS (od verze 8.0) nebo Android (od verze 5.0) je monitor okamžitě připraven zaznamenávat údaje o vašem spánku a odesílat je do chytrého zařízení přes Bluetooth 4.0 (Smart). Aplikace Beddit je kompatibilní se systémovou aplikací iOS Zdraví a od verze iOS 10 také s integrovanou funkcí Večerky. V případě zájmu můžete výsledky měření zpracovávat ve všech ostatních kompatibilních aplikacích. Aplikace Beddit má také vlastní podobu pro Apple Watch.\nBěhem spánku Beddit B3 zaznamenává a vyhodnocuje tyto parametry:\nCelková délka a efektivita spánku\nProbděný čas na lůžku Měření srdečního tepu (BPM) v intervalu 30 vteřin\nJednotlivé položky jsou v aplikaci přesně vyčísleny a zobrazeny v přehledných grafech. V souhrnu vyjádří aplikace kvalitu spánku tzv. Sleep Score. Trendy lze sledovat v grafech za 7, 30 a 90 dní.\nJakmile pochopíte, jak vypadala vaše noc a jak byl váš spánek strukturován, dokážete mnohem lépe eliminovat negativní faktory a přizpůsobit své denní režim i návyky. Uvidíte, že i malé změny mohou znamenat velké rozdíly. A nesmíme zapomenout na rady šité na míru, které vám na základě provedených měření aplikace nabízí.\nS podrobnou znalostí průběhu spánku Beddit velmi přesně ovládá tzv. chytrý budík, který inteligentně probouzí v ideálním okamžiku v rámci spánkového cyklu, aby uživatel byl od počátku dne plný energie.\nTechnologie monitoru spánku Beddit B3 byla vyvinuta ve spolupráci se specializovanými vysoce odbornými pracovišti v oblasti výzkumu spánku a spánkových poruch Helsinki Sleep Clinic a VitalMed Research Center. Ve spolupráci s profesorem Merkku Partinenem, světově uznávaným expertem v oblasti spánkového zdraví a výzkumu spánku, byla aplikace Beddit vybavena funcionalitou nejen pro záznam klíčových hodnot charakterizujících průběh a kvalitu spánku. Navíc je doplněna o individualizovaná doporučení, která na základě znalosti spánkových zvyklostí konkrétního uživatele monitoru Beddit B3 pomáhají upravovat jeho životní návyky směrem ke zvyšování uživatelovi dlouhodobé kvality spánku.\nPro skupinové vyhodnocování kvality spánku v rámci rodiny nebo například sportovního týmu slouží webový účet Beddit Family. V něm se přehledně zobrazují konkrétní měřené hodnoty jednotlivých uživatelů v čase, vyhodnocují trendy, apod.\nKomu je Beddit B3 určen:\nSportovcům sledujícím kvalitu regenerace i jejich trenérům\nInteligentní budík s automatickým časováním do nejvhodnější spánkové fáze Doporučuje modifikace životního stylu na základě naměřených údajů\n"Beddit B3 je užitečný a pro použití velmi pohodlný doplněk pro každého, koho zajímá, co se s ním v noci děje.”\n- Superapple magazín 11-12/16\nJak pomocí spánku překonat syndrom přetrénování (pouze anglicky)\nProč používat spánkový monitor\nČím se Beddit B3 liší od předchozí generace\nApple Watch, iPad mini 4, iPad mini 3, iPad mini 2, iPad mini 1, iPad Pro 12.9, iPad Pro 9.7, iPad Air 2, iPad Air 1, iPad 4, iPad 3, iPad 2, iPad 1, iPhone 7 Plus, iPhone 7, iPhone SE, iPhone 6S Plus, iPhone 6S, iPhone 6 Plus, iPhone 6, iPhone 5S, iPhone 5C, iPhone 5, iPhone 4S, iPhone 4, Samsung Galaxy A7, Samsung Galaxy S7, Samsung Galaxy S7 edge, Samsung Galaxy S6 edge plus, Samsung Galaxy S6 edge, Samsung Galaxy S6, Samsung Galaxy S5, Samsung Galaxy S5 Neo, Samsung Galaxy S5 Active, Samsung Galaxy S5 Mini, Samsung Galaxy Note 4, HTC One A9, HTC One M9, HTC One M8, LG Nexus 5, LG Nexus 5X, LG G5\nHodnotíte: Beddit B3 podrobný monitor spánku - bílý\n12 Možná Vás zaujme i následující iHealth FEEL BP5 chytrý měřič krevního tlaku\n2 312,40 Kč S daní:\n2 798,00 Kč Skladem\n2 198,00 Kč Skladem\nSen.se ThermoPeanut™ - chytrý teplotní senzor\n701,65 Kč S daní:


Zaregistrujte se na PKR dnes, aby Váš bankroll vyletěl vzhůru díky velkorysému uvítacímu balíku PKR Skyrocket!\nČvn 20 - Srp 31, 2014\nUrčeno pro nové zákazníky, kteří dělají svůj první vklad. Exkluzivně pro PokerNews.\nTři! Dva! Jedna! Start!\nJestli hledáte způsob jak vyhnat výši svého bankrollu k nebesům prostřednictvím jednoho z nejlepších pokerových softwarů, podívejte se na PKR Poker. Naši přátelé na PKR nemají pouze 3D software, který vyhrál ocenění a příležitostní hráči ho milují. Nabízejí také jednu z nejlepších promo akcí pro hráče PokerNews pod názvem PKR Skyrocket.\n[H]Vyžeňte svůj bankroll k nebesům![/H]\nPKR Skyrocket promo akce slibuje vymrštit Váš bankroll až k nebesům. Balík obsahuje velmi velkorysý 100% uvítací bonus až do výše $500, spousty $5 lístků zdarma a jiné výhody exklusivně pouze pro naše hráče.\nZde je kompletní přehled toho, co vše obdržíte v balíku PKR Skyrocket.\nbonus 100% až do výše $500 na první vklad .\n$5 v hotovosti přidáno na Váš účet\n2 x $3.50 lístky ke hraní jakéhokoliv turnaje anebo SNG\n30 vstupenek na PKR Daily $200 prémiové freerolly\n1,000 PKR bodů, které můžeš použít na svého avatara, anebo na soutěže PKR.\nAutomatické členství Club PKR (narozeninové dárky, freerolly a jiné)\n[H]Jak získat tento skvělý uvítací balík?[/H]\nÚčastnit se této promo akce by již nemohlo být snadnější. Stáhněte si PKR Poker prostřednictvím našeho linku, proveďte svůj první vklad ve výši alespoň $10 s použitím bonusového kódu "PNROCKET", a všechny tyto skvělé odměny mohou být Vaše.\nBěhem prvního vkladu doporučujeme vložit co nejvyšší sumu, aby jste využili 100% bonusu. V případě minimálního prvního vkladu obdržíte bonus $10 a všechny další výhody popsané výš. Avšak, když zvýšíte svůj první vklad na $500, obdržíte také bonus ve výši $500!\nPospěšte si! Založte si účet na PKR Poker prostřednictvím PokerNews, protože tato promo akce trvá pouze do 31. Srpna.\nMinimální první vklad je $10.\nMusíte použít bonusový kód PNROCKET, aby jste se kvalifikovali na tuto promo akci.\nKvalifikační první vklad musí být proveden nejpozději do 23:59:59 GMT 31. srpna 2014.\nPo vložení prvního vkladu během promočního období prostřednictvím bonusového kódu PNROCKET hráč okamžitě obdrží na svůj účet 1,000 PKR bodů a šest prémiových freeroll lístků.\nPo vložení prvního vkladu během promočního období prostřednictvím bonusového kódu PNROCKET hráč obdrží 25 dalších $200 prémiových freeroll lístků, dva $3.50 turnajové lístky a $5 na účet během 3 pracovních dnů od provedení vkladu.\nVšechny turnajové lístky musí hráč využít do data skončení platnosti, jak je uvedeno v pokladně. Turnajové lístky jsou nepřenosné a nemohou být zaměněny na hotovost. Nevyužité lístky se nebudou proplácet ani jinak kompenzovat.\n$5 hotovostní bonus si hráč může vybrat až po vydělání 500 PKR bodů z účasti na turnajích za skutečné peníze. jakýkoliv výběr hotovosti před dosažením hranice 500 PKR bodů bude zamítnutý.\nDoba platnosti bonusu je 60 dní.\nKaždá domácnost má nárok pouze na jeden bonus.\nV případě neshody je rozhodnutí PKR management týmu konečné.\nPKR a Pokernews si vyhrazují právo upravit, nebo ukončit tuto promo akci bez předchozího oznámení a to kdykoliv.


Znáte svůj krevní tlak? Infarkt a mrtvice hrozí hlavně ráno - Žena.cz - magazín pro ženy\nVysoký tlak hrozí hlavně po ránu. Víte, jak ho změřit?\nPokud vidíte tyto řádky nerozmazaně a je víc než 12 hodin, tak jste za hranicí nebezpečí. Studie prokazují, že zvýšený výskyt infarkt nebo mrtvice je nejčastější v mezi 6. ranní hodinou a polednem.\nZuzana Selementová 15. 5. 2014\nPokud vidíte tyto řádky nerozmazaně a je víc než 12 hodin, tak jste za hranicí nebezpečí. Studie prokazují, že zvýšený výskyt infarkt nebo mrtvice je nejčastější mezi 6. ranní hodinou a polednem.\nA nejen to. Dopolední záchvaty jsou také ničivější a nebezpečnější. To vše je způsobeno změnou hladiny hormonů, metabolismu a zejména krevního tlaku.\nV ČR má vysoký krevní tlak zhruba 40 % lidí ve věku 25 až 64 let, přičemž čtvrtina hypertoniků o své chorobě ani neví. Proto je hypertenze nazývaná také tichý zabiják. Na nemoci způsobené vysokým krevním tlakem celosvětově ročně umírá 7 milionů lidí. Kardiovaskulární choroby jsou zodpovědné za téměř polovinu všech úmrtí v Evropě.\nDoporučujeme: Téma: Jak přírodně snížit krevní tlak\nV průběhu dne se krevní tlak mění. Normální denní rytmus je charakterizován poklesem krevního tlaku během noci. V době ranního probuzení je jeho vzestup zvláště prudký. Pro ovlivnění ranního vzestupu je třeba, aby si pacienti lék brali hned po probuzení a ne až po snídani či v zaměstnání. Než lék začne plně účinkovat, mohou uplynout 2 až 2,5 hodiny a nemusíme dobře ovlivnit ranní vzestup krevního tlaku.\nZnáte svůj krevní tlak?\nTématem letošního Světového dne hypertenze (17. května) je otázka: "Znáte svůj krevní tlak?" Je prokázáno, že ranní měření krevního tlaku doma má větší vypovídací hodnotu pro dlouhodobé sledování negativních účinků vedoucích k infarktu či záchvatu mrtvice než nahodilá měření např. u lékaře nebo někde v lékárně.\nU těchto měření může dojít k tzv. "hypertenzi z bílého pláště" pod vlivem stresu z návštěvy lékaře. Mnohdy ani sám lékař nedodrží zásady správného měření krevního tlaku - během měření se ptá na problémy, přičemž by měření mělo probíhat v úplném klidu.\n"Optimální hodnota tlaku krve je 120-130/70-85 mm Hg, ale pokud nějaká hodnota vyskočí, nehraje to důležitou roli. Může za to např. přechodný stres," upozorňuje odborník na arteriální hypertenzi MUDr. Jan Peleška z Centra preventivní kardiologie III. interní kliniky Všeobecné fakultní nemocnice v Praze. Pravidelné měření umožňuje včas odhalit změny v kardiovaskulárním systému a předcházet tak rizikům vzniku infarktu a dalších nemocí.\nZásady správného měření\nPřed měřením krevního tlaku je třeba sedět v klidu několik minut v tiché místnosti a předtím půl hodiny vydržet bez kouření, jídla, kofeinu a tělesného cvičení. Pacient musí zůstat vsedě s podepřenými zády a paží. Je nutné se nehýbat a nemluvit, nohy by neměly být překřížené.\nPro používání v domácnosti se doporučují klinicky ověřené digitální tlakoměry\nVždy je třeba měřit tlak krve třikrát s časovým intervalem 1-2 minut, řídíme se průměrem z druhého a třetího měření.\nMěření krevního tlaku jsou vhodné ráno a večer ve stejnou hodinu, před užitím léků a vždy při potížích, které mohou vzniknout z vysokých hodnot tlaku krve. Častější měření je zbytečné.\nManžeta představuje důležitou součást tlakoměru a je třeba dbát na to, aby byla umístěna v úrovni srdce.\nPoužívejte manžetu vhodnou pro váš obvod paže - širší nebo užší. Např. tlakoměry OMRON jsou vybaveny prodlouženou Intelli manžetou, která se přizpůsobí různým obvodům paží a zabrání tak chybám. A jsou vhodné i pro měření pro pacienty s arytmií.\nPři prvním měření je vhodné změřit krevní tlak na obou pažích, aby se zjistil případný rozdíl při periferním postižení cév. Následně je vhodné měřit krevní tlak na paži na které jsme naměřili vyšší hodnoty krevního tlaku.\nU starších lidí, diabetiků a těch, kteří mívají sklon k nízkým hodnotám krevního tlaku je vhodné změřit krevní tlak i vestoje (v 1. a 5. minutě od postavení se), protože po postavení může krevní tlak nadměrně poklesnout\nPři měření krevního tlaku si všímáme i tepové frekvence- Jejíž optimální hodnota by měla být mezi 60 - 70/min.\nNaměřené hodnoty si zapište - záznamník si můžete stáhnout i na stránkách www.krevnitlak.cz, poznamenejte si jej společně s užívanými léky, datem a časem měření.\nČím tlak snížit?\n"Vysoký tlak sice postihuje muže dříve, protože ženy jsou chráněny pohlavními hormony, ale během menopauzy ženy začnou muže v průměru dohánět," vysvětluje MUDr. Peleška.\nEfektivními nástroji na redukci zvýšeného krevního tlaku jsou změny ve stravovacích zvyklostech a redukce hmotnosti. Jejich efekt se zvyšuje, pokud se uplatní i další změny životního stylu jako je méně solení, ukončení kouření, snížení stresu, omezení nadměrné konzumace alkoholu a pravidelná fyzická aktivita.\nSkrytá sůl: V čem a kolik jí škodí zdraví?\n7 zlodějů životního elánu: Poznej a znič!


Popis Denim Gold - deodorant ve spreji - NajduZboží.cz\nplavky damske xxl,\nbavlna metráž zelená,\nNajduZboží.cz » Denim Gold - deodorant ve spreji\nDenim Gold - deodorant ve spreji\nPánský tělový deodorant s jedinečnou a nezaměnitelnou vůní. Poskytuje svěží vůni která trvá celý den. Upozornění: Před použitím protřepat. Aplikujte na pokožku ze vzdálenosti cca 15 cm. Výrobek je pod stálým tlakem. Nevystavujte slunečnímu záření a… Více...\nPánský tělový deodorant s jedinečnou a nezaměnitelnou vůní. Poskytuje svěží vůni která trvá celý den.\nUpozornění: Před použitím protřepat. Aplikujte na pokožku ze vzdálenosti cca 15 cm. Výrobek je pod stálým tlakem. Nevystavujte slunečnímu záření a teplotám nad 50°C. Nepoužívejte v blízkosti zdrojů ohně. Nestříkejte do plamenů a na rozžhavené předměty. Prázdný obal nevhazujte do ohně a ani jej násilně neotvírejte. Chraňte oči. Uschovejte mimo dosah dětí.\nSložení: alcohol denat., butane, propane, isobutane, parfum, isopropyl myristate, dimethyl phenylpropanol, pentylene glycol, amyl cinnamal, benzyl salicylate, coumarin, hexyl cinnamal, linalool, limonene.\nPopis, fotografie a parametry produktu Denim Gold - deodorant ve spreji jsou získány z jednotlivých nabídek internetových obchodů. Před zakoupením produktu doporučujeme tyto informace (v konkrétním internetovém obchodě) překontrolovat.\nNIVEA Deo muži COOL KICK sprej AP 150ml č.82883\nNivea For Men Fresh active kuličkový antiperspirant 50 ml\nNivea Tuhý deodorant pro muže Cool Kick 40 ml\nNIVEA MEN Tuhý AP Stress Protect 40 ml


Na eventu organizovaném Startup Disrupt vystoupili Andrej Kiska (Credo Ventures), Tomáš Navrátil (Havel & Partners) a Marek Polčák (VRgineers) – FeedIT.cz\nNa eventu organizovaném Startup Disrupt vystoupili Andrej Kiska (Credo Ventures), Tomáš Navrátil (Havel & Partners) a Marek Polčák (VRgineers)\n31. března Startup Disrupt ve spolupráci s Vienna Business Agency a Vienna UP21 zorganizoval online event nazvaný Startup Founders: Navigating through early days. Vystoupili na něm zástupci tří firem: Andrej Kiska (startupový investor zaměřující se na investice v raných fázích, který pracuje pro fond Credo Ventures), Tomáš Navrátil (právník věnující se akvizicím firem působící v kanceláři Havel & Partners) a Marek Polčák (spoluzakladatel a CEO společnosti VRgineers Inc.).\nV průběhu eventu se mluvilo o prvních krocích zakladatelů startupů, roli startupového ekosystému, investicích, příležitostech pro startupy, které stojí teprve na začátku a mnohých dalších zajímavých tématech.\nMarek Polčák z VRgineers se s posluchači podělil o velmi užitečnou radu: “Buďte připraveni na to, že se všechno bude neustále měnit. Někdy si zakladatelé startupů myslí, že všechno je pouze dočasné a pevně dané. Rok 2020 nás přesvědčil o tom, že jsme se všichni mýlili.”\nSvět je nyní postavený na hlavu. Všichni začali ve větší míře žít v digitálním prostředí a firmy byly nucené se přizpůsobit novému stylu života. Pokud by se Marek Polčák mohl vrátit do minulosti, rád by se lépe připravil na možné změny. A jaká je jeho rada pro všechny zakladatele startupů a jejich firmy? Věnujte se tomu, co vás baví a v čem jste dobří.\nTomáš Navrátil je seniorní právník věnující se akvizici firem ve společnosti Havel & Partners. Vytvoření právních procesů ve firmě je podle něj třeba věnovat patřičnou pozornost.\nJednou z diskutovaných otázek byla také problematika ochranných známek. Vyplatí se do nich investovat? Doporučením Tomáše Navrátila je vyhradit si čas na průzkum s poradcem, který vás celým procesem může provést.\nJak oslovit VC fond?\nS Andrejem Kiskou z Credo Ventures jsme se také podívali na nejdůležitější otázky, které si zakladatelé startupů kladou. Andrej doporučuje zaměřit se na:\nco nejlepší představení\nsetkávání s dalšími startupisty. Rozšiřujte si pravidelně kontakty s lidmi, kteří se v ekosystému pohybují\nCelou diskusi si můžete prohlédnout na tomto odkazu: https://www.youtube.com/watch?v=DdK6Qa-d3gc\nO Startup Disrupt\nStartup Disrupt od roku 2016 uspořádal více než 50 eventů, na nichž vystoupilo přes 200 hostů a navštívilo je více než 5000 diváků. Vedle rozhovorů se zakladateli startupů a panelových diskusí se v důsledku epidemie koronaviru zaměřuje na organizaci online eventů, které rozebírají aktuální témata. Dále se věnuje workshopům, networkingovým akcím nebo organizaci setkání, na kterých diskutují ženy – zakladatelky startupů. Startup Disrupt také chystá vlastní mentoringový program. Pomáhá rovněž korporacím s realizací inovací a propojuje startupy s potenciálními investory.\nPředchozí příspěvekCarvago Q1 report: přesně před rokem se trh s ojetými auty propadl na 4 %, letos se díky onlinu prodává o 40 % více, stále však ztrácí 12 miliard korun\nNásledující příspěvekChytrá technologie Sigfoxu hlídá kvalitu vzduchu ve školách


Flatbed tiskárny Durager\nFlatbed tiskárny získávají stále větší podíl na trhu a jsou hojně využívány v grafickém průmyslu. Tiskárny DURAGER nabízejí svým zákazníkům vynikající výsledky při tisku díky své multifunkčnosti a jednoduchosti. Maloformátová flatbed tiskárna Durager tiskne se solventními nebo UV inkousty, které se vyznačují vynikajícími vlastnostmi a širokým barevným gamutem. Věříme, že tiskárny Durager vám přinesou nové možnosti kvalitního potisku pro vaše zákazníky za velmi příznivou cenu.\nTiskárny DURAGER nabízejí svým zákazníkům vynikající výsledky při tisku díky svě multifunkčnosti a jednoduchosti. Řada flatbed tiskáren DURAGER je nezbytnou součástí dílen výrobců reklamy a reklamních předmětů, doplňkem sítotisku a tamponového tisku, najde své místo při malonákladových zakázkách v průmyslu atd.\nVyzkoušejte potisk tiskárnou Durager na Vaše problémové materiály\nProdej, podporu a poradenství produktů Durager\nPublikování nebo další šíření obsahu stránek Durager.cz je bez písemného souhlasu společnosti SERVIS CENTRUM a.s. zakázáno.


Jak na bolavá kolena a praskání v nich? | Rehabilitace.info\nJak na bolavá kolena a praskání v nich?\t4.82/5\t(34)\nVydáno v kategorii: Bolesti, Lidské tělo | Dne: 23 února, 2016 | Autor: Tým rehabilitace.info\nPosilte klouby cviky\nPlavte několikrát týdně\nDopřejte si masážní terapii\nPřikládejte magnéziové obklady\nNezapomínejte ani na vitamín D\nMožná vám chybí vitamin C\nNamíchejte si blahodárný vaječný likér\nMožná vám pomohou stromy\nPromažte si klouby zejména zevnitř\nVIDEO: Cviky na kolena\nVIDEO: Cvičení na bolesti kolen. Automasáž na bolest kolen.\nKoleno je největším kloubem v těle a poskytuje stabilní podporu celému tělu. Věkem však dochází k jeho opotřebení, což může navíc zhoršit i nesprávná péče. K oslabení kolenních kloubů může dojít v důsledku úrazu, nedostatku výživy, sedavého způsobu života, nesprávnému výběru obuvi, nadměrného příjmu sodíku, kouření či pití alkoholu.\nPraskání kolenních kloubů však může být docela běžná záležitost, pokud jde o občasné třesknutí. Dochází k němu při uvolňování vzduchu mezi kostmi nebo může být způsobeno nedostatkem kloubního maziva. Rovněž může jít o důsledek úrazů či zlomenin. Počátečním bolestem, praskání v kolenou nebo bolestem, které se objevují po fyzické aktivitě však lze zamezit zvýšenou péčí a dodáním správných živin na jejich posílení.\nBohužel, bolavá kolena vás mohou potrápit mnohem dříve než v důchodu. S tímto problémem se totiž pasují lidé stále mladších věkových kategorií. Odhaduje se, že kolenní klouby si nějakým způsobem léčí až více než 3% populace do 35 let, nemluvě o dříve narozené ročnících. Uznejte sami, že v konečném důsledku nejde o zanedbatelná čísla. Připravili jsme pro vás proto několik tipů, které vám možná zaberou ještě předtím, než budete muset utíkat do ambulance svého lékaře.\nExistuje několik speciálních cviků, které se zaměřují přímo na oslabená kolena. Přispívají k posílení svalstva v okolí kloubů, udržují klouby ve správné poloze a zároveň jejich posilují. Patří k nim výpady, dřepy na jedné noze, napínání nohy. Pro dosažení nejlepších výsledků byste tímto cvikem měli věnovat třicet minut čtyřikrát týdně. Pokud cvičení způsobuje zhoršení bolesti nebo ztuhlost kolen, přestaňte s ním a poraďte se s lékařem. Podívejte se na videa, která jsou na konci článku.\nPlavání je výborné aerobní cvičení pro slabé kolena. Umožní vám totiž procvičovat kolena při menším tlakem na klouby. Plavání se doporučuje starším lidem, kteří trpí bolestmi kolen nebo artritidou. Zmírňuje ztuhlost, posiluje svalstvo a kosti a zároveň zlepšuje celkovou kondici. Nejvhodnějšími styly jsou kraul, znak a motýlek. Vyhýbejte se plavání stylem prsa, protože při něm dochází k největšímu tlaku na kolenní klouby.\nPravidelná masáž pomáhá zlepšit krevní oběh, takže ke kloubům a okolním svalům se dostává více živin, které je posilují. Natřete trochu teplého olivového, kokosového nebo hořčičného oleje na kolena. Jemnými ale intenzivními pohyby rukou masírujte bolavá kolena ve směru hodinových ručiček a následně v protisměru deset až patnáct minut. Tímto způsobem se můžete masírovat sami, pokud však trpíte chronickými bolestmi kolena, požádejte o pomoc zkušeného maséra.\nU lidí, kteří mají slabé kolena nebo trpí bolestmi v důsledku osteoporózy a revmatické artritidy, zároveň často dochází k abnormálně nízkým hladinám hořčíku. V takových situacích může pomoci hořčíková sůl. Koupel s přidáním této soli poskytuje rychlou úlevu a snižuje případný zánět kolenních kloubů. Kromě toho, hořčík je důležitý pro správnou funkci svalů a zároveň napomáhá vstřebávání vápníku. Pokud nemáte možnost dopřát si koupel, můžete vyzkoušet obklady. Jednoduše rozpusťte dvě lžíce magnéziové soli v 250 ml teplé vody, namočte v ní menší ručník nebo jiný kus látky a obvazujte jí koleno. Po dvaceti minutách koleno opláchněte vlažnou vodou.\nVápník je pro zdraví kostí nezbytný a jeho nedostatek vede k ztenčení a oslabení kostí, v horších případech i k osteoporóze. Protože tělo nemůže produkovat vápník přirozeně, nezbytné je jeho doplnění potravinovými zdroji či doplňky výživy. K přírodním zdrojem vápníku patří tmavá listová zelenina, kvalitní plnotučné mléko, mandlové mléko, sýr, mandle, edamame, sardinky, cereálie. Pokud se rozhodnete pro umělé doplňky výživy, vyberte si takový, který také obsahuje vitamin D. Ten totiž napomáhá k vstřebávání vápníku.\nPro optimální zdraví kostí a kloubů je vitamin D jednou z nejdůležitějších živin vůbec. Jeho nedostatek totiž způsobuje úbytek kostní hmoty, čímž se zvyšuje riziko vzniku zlomenin. Tělo navíc nemůže absorbovat vápník bez dostatečného množství vitaminu D. Ideální způsob, jak ho přirozeně doplnit, je pohyb na čerstvém vzduchu. Člověk by měl být vystaven slunečnímu záření cca 20 minut bez použití krému s UV faktorem. Získat ho však můžete z ryb, rybího tuku, vaječného žloutku, obohacených cereálií a mléčných výrobků.\nTen je nesmírně důležitý pro tvorbu kolagenu, což je hlavní složka chrupavky kolenního kloubu. Kromě toho tento základní vitamín zvyšuje hustotu kostní hmoty a snižuje riziko vzniku zlomenin. K jeho nejbohatším zdrojem patří brokolice, sladká červená paprika, papája, pomeranče, citrony, jahody a další lesní plody, kiwi, květák, špenát a růžičková kapusta.\nBolesti a oslabení kolen mohou být způsobeny v důsledku zánětu a otoku. Pokud jim chcete předejít, měli byste jíst potraviny s protizánětlivými účinky. Patří k nim losos, zázvor, kurkuma, olivový olej, avokádo, lněná semínka, třešně, ořechy, borůvky, sladké brambory a špenát. Zároveň byste se měli vyhýbat potravinám, které záněty způsobují, nebo zhoršují. Jde o bílou mouku a výrobky z ní, bílá rýže, sladkosti, slazené nápoje a potraviny s vysokým obsahem nasycených mastných kyselin.\nJeho příprava sice bude vyžadovat určitý čas, tuto investici však rozhodně neprohloupíte. Budete potřebovat 10 čerstvých vajec – nejlépe takových, na kterých není žádné označení či razítka. V ideálním případě by měly být tedy domácí s bílou skořápkou. Umytá vejce opatrně poklademe na dno pětilitrové nádoby. Zalijte je šťávou z citronů (z 1-2 kilo) tak, aby byly zcela ponořeny. Nádobu přikryjte a odložte na týden do chladničky. Působením citrónové šťávy se skořápky úplně rozpustí. Tehdy směs rozmixujte, přidejte přibližně půl kila medu a přilijte koňak dle chuti a potřeby (aby byl likér dostatečně řídký). Nápoj uchovávejte v chladu a dopřejte si každý den nalačno alespoň půl štamprlky (ti, kteří neřídí, mohou i celou).\nTento vaječný likér má příznivé účinky na celou řadu zdravotních potíží. Díky přírodnímu vápníku výtečně působí proti osteoporóze, nemocem kostí, chrupavek a kloubů. Účinně bojuje i proti paradentóze a posiluje imunitu.\nJelikož na tento přírodní zázrak nedají dopustit především naše babičky, zeptali jsme se na názor i odborníka. „Znám ten recept, měl jsem jednoho pacienta, kterému se při jeho užívání poměrně rychle zahojila zlomenina ruky. Těžko říci, zda by proces hojení probíhal stejně i bez likéru, ale vápník ze skořápek má svůj význam,“ prozradil nám praktický lékař. Na vysvětlení dodává: „Existuje lék Biomin H, což jsou v samé podstatě rozdrcené skořápky vajec. Pokud by tedy likér pravidelně pil i zcela zdravý člověk, určitě se mu nemůže nic stát. Na zakonzervování vajíček slouží právě přídavku alkoholu.“\nPokud hledáte okamžitou úlevu, možná byste měli vyrazit do lesa. Pomoci by vám totiž mohl obklad z březového listí. V půl litru vody povařte větší hrst tohoto sušeného listí na mírném ohni asi 5 minut. Po vychladnutí ho přeceďte a listí přikládejte na bolestivá místa.\nPokud nezabere bříza, vyzkoušejte čerstvé borové jehličí. Nasbírejte alespoň půl kila a na celý den jej namočte do dvou litrů vody. Pak ho hodinku povařte na mírném ohni. Do odvaru namáčejte gázu nebo látkové kapesníky a přikládejte přímo na zdroj bolesti.\nUrčitě pomáhají, zejména při chronických bolestech. Extrakty se mohou přidat i do mastí.\nAčkoli prevence bolavých kolen spočívá zejména v šetrném pohybu, pozornost byste měli věnovat i tomu, co máte na talíři. Pokud vám samotný rybí olej nevoní, dopřejte si ho v lákavější formě – jako kapra, tresčí játra, makrelu či platýze. Patříte k milovníkům huspeniny (sulcu)? Klidně si na ní z času na čas pochutnejte. Vaše chrupavky vám budou vděčné.\nTIP: Jak na správnou výživu kloubů?\nPříčiny bolesti kloubů – výpis příčin, proč klouby mohou bolet\nJak pečovat o klouby? Jak na zdravé klouby? Dodržujte tyto body…


Analýza akcie Erste Group Bank – dramatický růst zisků » Finex.cz\nFinex » Akcie » Dividendové akcie » Analýza akcie Erste Group Bank – dramatický růst zisků, technicky na hraně bull marketu\nPublikováno 31. 8. 2021 v 08:00\nV dnešní analýze budeme pokračovat s tituly, které jsou obchodovatelné na Pražské burze. Tentokrát se zaměříme na akcie Erste Group Bank, což je titul, který má za sebou velmi dobré fundamentální výsledky. Meziroční růst zisků totiž čítá ve stovkách %, což si jistě zaslouží naši pozornost. U toho to ale nekončí, protože jak jsem upozorňoval v dřívějších analýzách, akcie Erste Group je na pomezí bull marketu.\nDnešní analýza tedy bude pouze o těch hospodářských číslech a technické analýze, neboť žádné zajímavé zprávy se prozatím nevyskytly.\nGraf akcie Erste Group\nFundamentální analýza akcie Erste Group Bank\nJak již bylo před chvíli řečeno, hospodářské výsledky má Erste Group velmi dobré. Meziročně jim čisté zisky vzrostly o 862 %, z 58 milionů EUR na 563 milionů EUR. Mezikvartálně šel zisk nahoru o 59 %, z 355 milionů EUR na 563 milionů EUR. Vysokého zisku bylo jednak dosaženo díky drastickému snížení rizikovosti o 90 % a nižším provozním nákladům.\nČistý zisk za jednotlivé kvartály\nZe zveřejněných výsledků vyplývá, že náklady na zajištění, před více jak rokem, byly ve stovkách milionů EUR, což byl hlavní důvod toho, proč byl tehdejší zisk tak malý. Zatímco nyní se jedná jenom o desítky milionů EUR, protože rizikové prostředí obecně vzato pominulo.\nProvozní výnos meziročně vzrostl o 8 % na 1,96 miliardy EUR. Výnosy z úroků stouply meziročně o 9 % na 1,276 miliardy EUR. Úvěry nepřekvapivě rostou a vklady klientů přibývají též. Na základě toho Erste Group zlepšila prognózu ohledně zisku za celý rok 2021. Předpoklad je totiž takový, že objemy úvěrů výrazně porostou i nadále.\nErste také potvrdila chystané vyplacení dividendy 1 EUR na akcii ve čtvrtém čtvrtletí. Dividendový výnos tedy bude činit 3 % (k aktuální ceně).\nTIP: Více se o dividendových akciích dozvíte v naší rubrice – dividendové akcie a ETF.\nTechnická analýza akcie Erste Group\nV minulé analýze na Erste Group trh znova testoval zakreslenou klesající diagonálu. Současně se testoval i S/R level 31 EUR, takže zde byla menší konfluence, která zvyšovala pravděpodobnost cenového odrazu. Jednoduše řečeno se trh zkusil vrátit zpátky do medvědí struktury, ale nakupující byli natolik silní, že tomu úspěšně zabránili.\nTýdenní graf akcie Erste Group\nKurz se totiž skutečně úspěšně odrazil, a dokonce byl pokořen vrchol z května letošního roku. Bohužel se nepovedlo zavřít nad S/R hladinou 34,5 EUR, takže máme před sebou spíše zamítavou reakci. Uvedenou hladinu je hrozně důležité prolomit, protože se z ní pak může stát spolehlivý support. Trh zoufale potřebuje nějakou oporu, což těch 34,5 EUR může nabídnout.\nPro býky je podstatné, aby se dostali, co nejdál od té původně rezistenční diagonály. Jestli kurz padne zpátky, trh to nemusí vnímat vůbec pozitivně. Bohužel objemy jsou dost slabé a za předešlé týdny hodně klesly.\nDost špatný signál, který nám avizuje, že nakupujícím dochází dech. Zmíněné potvrzuje i mohutná medvědí divergence na indikátoru RSI. Kromě toho křivka indikátoru asi definitivně prorazila zaznačený růstový trend.\nOno je již nějakou dobu jasné, že vnímání rizika se za poslední půl rok u bank hrozně změnilo. Ještě ke konci minulého roku byly obavy z budoucího ekonomického vývoje dost znát, a proto se banky ve velkém zajišťovaly, což s sebou neslo obrovské náklady. Nyní se riziko vnímá zase úplně jinak – a přitom stačila tak krátká doba. Proto taky zisky v bankovním sektoru tak dramaticky rostou.\nTomu napomáhal i fakt, že poptávka po úvěrech též stoupala. Z fundamentálního hlediska se tudíž situace pro Erste Group markantně zlepšila. Čísla jsou jednoduše úplně někde jinde. Co se týká technické stránky, trhu očividně dochází dech. V tom bych ale zase neviděl až takový problém. Nejspíš z toho vzejde jenom korekce, ale je určitě v zájmu investorů, aby S/R level 31 EUR nepadl.


1. výzva MAS Blatnsko o.p.s. - IROP - Bezpečnost obyvatel\n6. výzva MAS Blatnsko o.p.s. – IROP – Bezpečnost obyvatel III\n27.9.2018 Již proběhlé výzvy\nDotace na rekonstrukci, modernizaci a výstavbu jízdních pruhů pro cyklisty nebo společných pásů pro cyklisty a chodce v přidruženém prostoru silnic a místních komunikací s dopravním značením C8a,b, C9a,b nebo C10a,b, sloužících k dopravě do zaměstnání, škol a za službami.\nLhůta pro podávání žádostí o dotace je stanovena od 14. 7. 2020, 12:00 do 18. 8. 2020, 12:00.\nObce a organizace zřizované a zakládané obcemi, dobrovolné svazky obcí a organizace zřizované a zakládané dobrovolnými svazky obcí.\nRekonstrukce, modernizace a výstavba chodníků podél silnic I., II., a III. třídy a místních komunikací nebo chodníků a stezek odklánějící pěší dopravu od silnic I., II., a III. třídy a místních komunikací vč. přechodů pro chodce a míst pro přecházení, přizpůsobených osobám s omezenou schopností pohybu a orientace .\nCyklodoprava (sloužící k dopravě do zaměstnání, škol a za službami):\nRekonstrukce, modernizace a výstavba samostatných stezek pro cyklisty nebo stezek pro cyklisty a chodce se společným nebo odděleným provozem s dopravním značením C8a,b, C9a,b nebo C10a,b, sloužících k dopravě do zaměstnání, škol a do zaměstnání, škol a za službami.\nMaximální výše celkových způsobilých výdajů projektu 1 528 132,930 Kč.\nŠtítky:Dotace na bezbariérový přístup, Dotace na bezpečnost dopravy, dotace na cyklodopravu, Dotace na modernizaci silnic, Dotace na rekonstrukce silnic, Dotace na výstavbu chodníků


SMH: Čína Zemana nepotřebuje - 19.03.2018, Sputnik Česká republika\nMinulý měsíc byl čínskými úřady zadržen „tajemný miliardář“ Jie Ťien-ming, ředitel společnosti China Energy Company Limited (CEFC). O jeho konexích, aktivitách... 19.03.2018, Sputnik Česká republika\nLepší prodávat se Číně než fašizujícímu Německu. I když Zeman se na rozkradení českého průmyslu též zasloužil.\nZemanovy pokusy obchodovat s čínou, nedovedu pořádně zařadit, co tím sledoval? Možná že to byl pokus vytvořit v čechách jakousi západo-čínskou konkurenci, což by trochu dávalo smysl. Jinak to ale není nic jiného, než další rozprodávání české republiky bohatým číňanům a tím hlavně oslabování českého podnikatelství, pakliže ještě něco takového vůbec existuje.. Snad tady ví někdo víc ??\nsvětový tisk, čína, česká republika, miloš zeman\n06:18 19.03.2018 (aktualizováno: 17:39 27.03.2018)\n© Fotolia / SeanPavonePhotoPeking, Čína. Ilustrační foto\nMinulý měsíc byl čínskými úřady zadržen „tajemný miliardář“ Jie Ťien-ming, ředitel společnosti China Energy Company Limited (CEFC). O jeho konexích, aktivitách a možném ovlivňování střední a východní Evropy píše Sydney Morning Herald.\nPodle informací byl Jie zatčen na základě přímého rozkazu čínského prezidenta. Herald informuje, že se jedná o neočekávaný zvrat, který udivil na dlouhou dobu i experty na Čínu, jelikož „za pouhých pět let Jie vyrostl z neznámého člověka do ředitele šesté největší privátní finanční skupiny v Číně".\nŤien-ming rozhodl umístit své evropské ředitelství v Praze, kde si podle informací novin, vytvořil styky s českou politickou scénou i s prezidentem. Praha se snažila přitáhnout čínské investice, což se nakonec podařilo, když Si Ťin-pching při své návštěvě České republiky v roce 2016 podepsal investiční smlouvy hodnotě více než 12 miliard dolarů.\nCEFC byla největším čínským investorem v zemi. Ťien-ming nakupoval pětihvězdičkové hotely, Slavii Praha a místní pivovary.\n14. března 2018, 15:29\nNesnadná situace pro Ťien-ming byla v době zatčení Patricka Ho, který vedl jednu z neziskových částí CEFC. Ho byl v New Yorku zadržen pro podezření z podplácení, když se údajně pokusil poslat 2 miliony amerických dolarů prezidentovi Čadu výměnou za „hodnotná ropná práva" a dalších půl milionu dolarů pro Sama Kutesu, ministra zahraničních věcí Ugandy, píše Herald.\nKutesa jmenoval v roce 2015 Ťien-minga speciálním poradcem Valného shromáždění OSN. Ve stejném roce ho Zeman jmenoval svým ekonomickým poradcem.\n„To ukazuje, nakolik je Zeman pro Čínu nedůležitý," cituje Herald Ivanu Karáskovou, koordinátorku projektu ChinfluenceCE, jenž se věnuje výzkumu čínského vlivu v centrální a východní Evropě. To z toho důvodu, že Zeman nebyl o nadcházejícím zatčení Jieho čínskou stranou předem informován.\nNehledě na zatčení ředitele CEFC, Čína z České republiky neodejde. Experti oslovení novinami dodávají, že na jeho místo „přijdou jiní, když to bude potřeba".\n„CEFC již utratila příliš mnoho peněz v Praze, než aby se prostě sebrala a odešla," cituje Herald Rudolfa Fürsta z Institutu mezinárodních vztahů v Praze.\n19. března 2018, 15:021\n19. března 2018, 12:38


Mobilní telefon Honor 7S Dual SIM (51092QPF) modrý | KASA.cz\nMobilní telefon Honor 7S Dual SIM (51092QPF) modrý\nKód zboží: HNRHONOR7SBL\nHonor 7S, modrá\nHonor 7S je smartphone v designu se inspirující drahými telefony za desítky tisíc, ovšem cenou zůstává maximálně dostupný. Jeho dominantou je 5,45palcový HD+ displej s minimální rámečky, aby se skvěle ovládal a přesto nabídl velký prostor pro komunikaci s přáteli, prohlížení internetu a mnoho dalšího. Výkon mu přitom dodává hned čtyřjádrový procesor a 2GB operační paměť. V kombinaci s výborně vyladěným Androidem obohaceným o prostředí EMUI se můžete vždy těšit na rychlé reakce.\nTelefon si samozřejmě zakládá na vysoké kvalitě hovorů, za níž stojí inteligentní automatika, a benefitem je i dlouhá výdrž, za kterou lze poděkovat 3 020mAh akumulátoru. K dispozici jsou všechny důležité technologie, jako je rychlé připojení k internetu přes LTE, podpora Dual SIM nebo přesná GPS a kvalitní fotoaparáty (13 + 5 Mpx).\nViďte více, slyšte jasněji – s Honorem 7S.\nReproduktoru a mikrofon jsou navrženy pro křišťálově čisté konverzace i v hlučném prostředí. O vše se přitom postará inteligentní automatika.\nAkumulátor má velkou kapacitu 3 020 mAh a skutečně dlouhé výdrži napomáhá i chytrý systém úspory energie.\n13Mpx zadní kamera s automatickým ostřením\nOstré fotografie plné detailů nyní pořídíte za jakýchkoli podmínek prostřednictvím 13Mpx fotoaparátu na zadní straně. Garancí skvělých výsledků je i přisvětlovací LED a přesné automatické ostření.\nPřední fotoaparát s LED pro ještě lepší selfies\nA nejen to – přední kamera též disponuje LED pro kvalitní selfies i za zhoršeného osvětlení – například na večerní procházce či v oblíbeném klubu.\nOperační systém Android je ještě vylepšený nadstavbou Honor pro rychlejší běh systému a ještě více možností – včetně grafického oživení.\nHonor 7S U_ivatelsk¨˘ p_¨Şru_ka(DUA-L22,01,CS) (Návod k použití CZ, 8.29 MB)\nRozlišení zadního fotoaparátu 13 Mpx (4208 x 3120)\nUrčeno pro model telefonu Určeno pro model telefonu Honor 7S


Minikatalog - LUMAL - Kuchyňské linky - fotografie, inspirace\nKuchyňské linky - fotografie, inspirace\nKaždá správna hospodyňka často uvažuje o své vysněné kuchyni. Dobře navržená kuchyňská linka usnadní práci v kuchyni a zkrátí potřebný čas pro přípravu jídel. Stylů a typů kuchyní existuje nepřeberné množství. Některé ženy touží po rustikální kuchyni, jiné ženy vyhledávají kuchyňské linky v minimalistickém stylu.\nNová nebo renovovaná kuchyňská linka\nPokud uvažujete nad pořízením nové kuchyňské linky nebo máte v plánu renovaci starší kuchyně, využíjte dostupných rad na internetu. Inspiraci z této oblasti můžete čerpat na zavedených informačních portálech nebo na specializovaných serverech. I zde platí, že je vhoné dopředu popřemýšlet nad hlavní využití kuchyně. Jestliže patříte k milovníkům vaření, je vhodné vybavit novou kuchyni mnohými přístory a příslušenstvím. Vždy by jste měli myslet na to, že kuchyňská linka musí být praktická. V kuchyni se budete pohybovat denně a špatně zvolená nebo navržená kuchyně Vám nepřinese mnoho kulinářských zážitků. Vaření by mělo být zábavou a né nucenou prací. Dnes by každá kuchyně měla obsahovat například myčku na nádobí, mikrovnou troubu nebo multifunčkního robota popřípadě vestavěné spotřebiče.\nDesign kuchyňských linek\nDesign kuchyňské linky skutečně záleží na konkrétní představě hospodyňky. Barevná kombinace by měla odpovídat celkovému pojetí bytu. Dnes jsou velice populární kuchyně, které jsou propojeny s obývací částí domu nebo bytu. Na internetu najdete plno webů, které se zaměřují na inspirace v oblasti kuchyňských linek. Prohlédněte si fotografie kuchyní a udělejte si alespoň základní představu před vstupem do kuchyňského studia, kde Vám bezesporu rádi poradí a pomohou s výběrem té pravé kuchyňské linky.