Jste zde: Úvodní stránka > Alternativní medicína > STŘEVNÍ PARAZITI\nRoup dětský patří mezi nejčastěji se vyskytující střevní parazity v lidském organismu. Je rozšířený na celém světě. Střevní paraziti se nacházejí zejména v organismu dětí a nejvíce se rozšiřují právě v dětské komunitě.\nInfekce může snadno nastat polknutím larev, k čemuž může dojít kdekoliv z okolí nakaženého člověka. Larvy se mohou nacházet na pokožce, pod nehty, v ložním prádle, na šatech, ale také v prachu. Larvy střevních parazitů se vyvinou ve dvanáctníku, odkud migrují do tlustého střeva. Dospělí střevní paraziti jsou přibližně 1 cm dlouzí, tencí, připomínající bílou nit. Roup dětský ukládá svá vajíčka do perianální oblasti (v oblasti konečníku). To způsobuje nejcharakterističtější příznak onemocnění – svědění v oblasti konečníku. U dětí se vyskytuje poměrně často, a protože děti věnují hygieně malou pozornost, vajíčka se tak snadno dostanou zpět do úst, čímž mohou organismus znovu nakazit. Komplikací způsobenou infekcí může být chronický zánět slepého střeva, v případě děvčat sekundární infekce pochvy. Dvě třetiny z obětí infikovaných střevními parazity nevědí o své nákaze, kterou způsobili střevní paraziti, protože často kromě příznaků, jako jsou neklid, podrážděnost a únava, jiné příznaky nepociťují.\nRoup dětský (Enterobius vermicularis) nebo Hlístice Enterobius vermicularis (předtím Oxyuris vermicularis) taktéž nazývaná roup lidský. (Dospělé samičky: 8 až 13 mm, dospělí samečci: 2 až 5 mm.). Roupy dětské parazitují jedině na člověku. Druhý druh, Enterobius gregorii, bol opsán a zaznamenán v Evropě, Africe a Asii. E. gregorii je identický s E. vermicularis, co se týká tvarosloví, životního cyklu, klinické prezentace a léčby.\nVajíčka jsou uložena okolo řitního otvoru. Vlastní nákaza vzniká přenosem infikovaných vajíček do úst, způsobené nedodržováním hygieny rukou (mytí rukou po toaletě, respektive u dětí – škrábání v oblasti řitního otvoru, v důsledku svědění). K nákaze z osoby na osobu dochází kontaktem s oblečením nebo ložním prádlem infikované osoby. Roupem dětským je možné se nakazit i v prostředí, které je kontaminované vajíčky (např. závěsy, koberce). Některá malá vajíčka se mohou přenášet i vzdušnou cestou, respektive vdechnutím. Tyto jsou následně spolknuty a dále se vyvíjejí. Vajíčka se vyvinou v larvy, které se vylíhnou v tenkém střevě a dospělí červi se zahnízdí v tlustém střevě. Časový interval vývinu – od přijetí infikovaných vajíček v potravě až po kladení vajíček už vyvinutého dospělého červa je zhruba jeden měsíc. Průměrná délka jejich života je okolo dvou měsíců. Oplodněné samičky migrují v noci ven z konečníku. Vajíčka se vyvíjejí v larvách a stávají se infekčními už po čtyřech až šesti hodinách (za příznivých podmínek). Retroinfekce, nebo migrace nově vylíhnutých larev z okolí řitního otvoru až do konečníku může nastat, ale přesné časté opakování není známo.\nGeografický výskyt: Celosvětový, infekce jsou frekventovanější ve školách, ať už mateřských nebo základních, v přeplněných podmínkách. Hlístice se objevují častěji v zemích s mírným podnebím, viz: tropické země. Nejobsáhlejší nákaza tímto parazitem byla zaznamenána v USA (odhadem bylo infikovaných 40 milionů lidí).\nDruhým nejčastějším střevním parazitem je tenkohlavec lidský. Infekce zapříčiněná tenkohlavcem lidským se vyskytuje obvykle bez příznaků, proto je velmi těžké přesně určit nakažené jedince.\nDospělí střevní paraziti tohoto typu jsou 3 – 5 cm dlouzí. K infekci tenkohlavcem lidským dochází i přes ústa – kontaminovaným jídlem anebo nápojem, popřípadě kontaminovanou půdou. Larvy se vylíhnou v tenkém střevě a dospělí červi se uhnízdí v tlustém střevě. Dospělá samička uloží vajíčka, která se vylučují se stolicí, a po pětitýdenním uhnízdění se v teplé půdě vylíhnou. K infekci dochází v první řadě tam, kde osobní hygiena není dostatečná. Infekce je ve většině z případů bez příznaků, proto je tenkohlavec lidský schopný zůstat skrytý velmi dlouho. Tenkohlavec lidský v nejhorším případě způsobuje pouze bolesti břicha, průjem anebo nevolnost. Vážnější komplikace této infekce se vyskytují výlučně jen v tropických oblastech. Ve vážných případech může dojít ke chronickému krvavému průjmu, anebo k anémii.\nTenkohlavec lidský (Trichuris trichiura) – Hlístice Trichuris trichiura, taktéž nazývaná „lidský bičíkovec“. Dospělá samička měří zhruba 35 – 50 mm, a dospělý sameček okolo 30 – 45 mm. Vajíčka se vylučují stolicí. V půdě vajíčka přecházejí vývojem dvojbuňkového stadia, buňky se dělí, a dále se z nich vyvinou embrya; vajíčka se stanou přenosnými v průběhu 15 až 30 dní. Po infikování (ruce, které přišly do kontaktu s kontaminovanou půdou, nebo kontaminovaným jídlem) se vajíčka zahnízdí v tenkém střevě, uvolní larvy, které dospívají a vyvinou se v dospělé paraziti v tlustém střevě. Dospělí červi (přibližně 4 cm délky) žijí ve slepém střevě a vzestupném tlustém střevě. Dospělí červi se v této oblasti uhnízdí ve sliznici. Dospělé samičky nakladou vajíčka 60 až 70 dní po nákaze. Dospělé samičky uvolní ve slepém střevě zhruba 3.000 až 20.000 vajíček denně. Délka života dospělých červů je zhruba jeden rok.\nMezi lidské měchovce spadají dva druhy hlístic, Ancylostoma duodenale a Necator americanus. (Dospělé samičky dorůstají délky 10 až 13 mm (A. duodenale), 9 až 11 mm (N. americanus); dospělí samečci 8 až 11 mm (A. duodenale), 7 až 9mm (N. americanus). Méně početná skupina měchovců, která infikuje zvířata, se může stát vnitřním parazitem člověka (A. ceylanicum), nebo může proniknout lidskou pokožkou (zavrtáním larev v pokožce), které se ale následně nevyvíjejí. (A. braziliense, Uncinaria stenocephala).\nVajíčka opouštějí tělo nositele výkaly. Při příznivých podmínkách (vlhkost, teplo, chlad) se larvy vylíhnou za jeden až dva dny v půdě, nebo ve výkalech, po pěti až deseti dnech (a dvou „svlékání“) se stanou larvami, které jsou schopny přenést nákazu. Tyto larvy mohou přežít 3 až 4 týdny v příznivých přírodních podmínkách. Do kontaktu s lidským hostitelem přijdou tak, že larvy proniknou pokožkou člověka – provrtají se). Žilami se dostanou do krevního řečiště až k srdci a plicím. Proniknou k plicním alveolám, následně se dostanou od bronchiálního stromu až k hltanu a hostitel je jednoduše spolkne. Larvy se dostanou až do tenkého střeva, kde zůstanou po dobu potřebnou k jejich vývinu na dospělé jedince. Dospělí jedinci žijí v útrobách tenkého střeva, přichyceni ke stěně tenkého střeva a následně se živí krví svého hostitele – člověka. Většina těchto parazitů se z těla vyloučí během 1 – 2 let, avšak rekordy jejich parazitování v organismu mohou dosáhnout i více let.\nNěkteré larvy A. duodenale, které proniknou lidskou pokožkou, jsou nečinné (ať už ve střevě nebo svalovině). Kromě toho, k nákaze parazitem A. duodenale může dojít i orálně (ústním otvorem). Avšak N. americanus vyžaduje migraci.\nŠkrkavka dětská patří mezi střevní parazity. Dospělí jedinci mohou dosáhnout délky až 25 cm. Infekce způsobená škrkavkou dětskou zůstává rovněž často skrytá. Jejími příznaky jsou nejčastěji únava a kašel, které se obvykle připisují jiným příčinám.\nV případě onemocnění způsobené škrkavkou dětskou se vajíčka střevních parazitů dostanou do organismu konzumací nemyté zeleniny a ovoce. Larvy se uhnízdí a vylíhnou ve sliznici tenkého střeva a proniknou střevní stěnou. Krevním a lymfatickým oběhem se dostanou až do plic, čímž způsobují kašel. Při kašlání se vytvoří zelený sliz, tzv. chrchel, který je příčinou toho, že po jeho polknutí se škrkavka dětská znovu dostává zpět do střev. Vajíčka střevních parazitů se vylučují se stolicí. Nejčastějším zdrojem infekce jsou nakažené lidské výkaly. Ve vážných případech může škrkavka dětská způsobit vznik zánětlivých ložisek v těle, nejčastěji zapříčiňuje také zánět plic. Ve většině případů však pacient zůstává bez příznaků, anebo příznaky jsou natolik mírné, že si vůbec neuvědomuje možnost nákazy střevními parazity. Častými příznaky mohou být ještě nadmutí břicha, bolesti břicha, průjem, svědění nosu anebo konečníku, anebo jiné alergické příznaky.\nAscaris lumbricoides je největší škrkavka, parazit v lidském střevě. Nezralí i dospělí paraziti A. lumbricoides se šíří infikovanou stolicí. Dospělí jedinci dosahují délky 15 – 30 cm, o průměru 0.3 – 0.8 cm a mají břišně obloukovitý bičík; dospělé samičky měří 20 – 30cm, o průměru 0.5 cm.\nDospělí parazité žijí v dutině tenkého střeva. Dospělá samička je schopna vyprodukovat přibližně 200.000 vajíček denně, která se následně vylučují výkaly (stolicí). Neoplodněná vajíčka mohou projít trávicím traktem, aniž by přenášela nákazu. Avšak oplodněná vajíčka se vyvinou v embrya a jsou nositeli nákazy už po 18 dnech, až po období několika týdnů, to vše závisí na momentálních přírodních podmínkách (optimální vlhkost, teplo, půda ve stínu). Po požití těchto vajíček, se larvy zahnízdí ve sliznici tenkého střeva, proniknou sliznicí, a putují krevním řečištěm až k plícím. Larvy zde pokračují ve svém vývinu (10 až 14 dní), proniknou stěnami alveol, k bronchiálnímu stromu (plíce, průdušky, průdušinky) a následně jsou spolknuty. Než doputují do tenkého střeva, je ukončen jejich vývin v dospělé červi. Trvá to asi 2 – 3 měsíce , než se z oplodněných vajíček vyvine dospělý červ, který potom sám klade vajíčka. Dospělí červi žijí 1 až 2 roky.\nGeografický výskyt: Nejčastější škrkavková nákaza. Celosvětový výskyt. Největší výskyt je v tropických a subtropických zemích a územích s nedostatečnými hygienickými návyky. Vyskytuje se i v periferních oblastech jihovýchodu USA.\nVšudypřítomné škrkavky – Askaris\nŠkrkavky jsou jedním z největších oblých červů. Během 2,5 – 3 měsíců dosahuje samice délky 24 – 25 cm. Má kónicky prodloužený konec se dvěma kruhovými přísavkami na vnitřní straně těla. Samci dosahují velikosti 15 – 25 cm. Oplodněná vajíčka oválného tvaru mají velikost 0,04 – 0,05 mm. Nezávisle na samcích samice klade každý den v tenkém střevě až 200 000 vajíček, ať už oplozených, nebo neoplozených. Vajíčka se dostanou do půdy spolu s výkaly člověka. V půdě vajíčka vydrží 10 a více let. Při vyšší vlhkosti v nich dozrávají larvičky do stadia invazivnosti (schopnosti napadnout člověka a vyvíjet se v něm). Představuje to časový úsek od 24 dní do několika měsíců.\nZpůsobují poruchy metabolismu a nervového systému!\n- lymfatické žlázy, slinné žlázy, hltan, hrtan, a podél sluchovodů do dutiny středního ucha\n- otvůrky v nosní skořepině do mozku\n- přes nosohltanové otvory do vnitřního ucha a přes otvory v pyramidách do velkého mozku.\nValdeyerův okruh hraje závažnou roli v imunitním systému. Pokud se u dětí objeví slintání, hlavně nekontrolované slinění v noci, a vytvářejí se nánosy v koutcích nebo bílý povlak na rtech, v takových případech se k larvičkám askarid přidávají ještě kvasinky, zvláště Candida oris. Při déletrvající nákaze dochází k atrofii slinných žláz, jsou narušeny receptory chuti, narušen je proces trávení, snižuje se chuť k jídlu nebo naopak sílí pocit hladu. Larvičky škrkavek čas od času aktivují svoji činnost. Děje se tak většinou v období jara a na podzim za úplňku, v období magnetických bouřek. Lidé hůře spí, jsou podráždění a přecitlivělí. Může se objevit zvýšené chrápání, sténání ze snu, skřípot zubů. Pokud se larvičky škrkavek dostanou do nosní dutiny a do vedlejších dutin nosních, mohou vyvolat jak akutní, tak chronické záněty sliznic, a ve spolupráci s plísněmi vytvářet cysty, adenomy a polypy.\nDoktorka Jelisejevová jako oftalmolog ví, jak je nebezpečná infekce ve vedlejších dutinách nosních, neboť odtud se může dostat infekce do oka. Proto nikdy neprovádíme operace oka bez předchozího důkladného vyšetření vedlejších dutin nosních.\nJak je známo, na bočních stěnách nosohltanu jsou z obou stran otvory, vedoucí do Eustachovy trubice. Ta spojuje hltan se středním uchem. Umožňuje vyrovnávat tlak v uchu v souladu s atmosférickým tlakem. Takto se mohou larvičky dostat do prostoru středního ucha – pravého, levého, nebo do obou. Následuje zhoršení sluchu, tinnitus, točení hlavy, ,,mořská nemoc“, může se objevit i Meniérův syndrom – závratě, doprovázené chvilkovými výpadky paměti.\nVajíčka a vylíhlé larvičky se do nás dostanou s vodou, stravou, z rostlin. To vysvětluje, proč se na jaře a na podzim se cítíme více oslabení, unavení, jsme náchylnější k respiračním chorobám více než v jiné části roku. Při napadení plic škrkavkami vznikají akutní bronchitidy, pneumonie, a různé kožní projevy typu pupínků, hrubší svědivé kůže a jiných vyrážek. Je to provázeno zvýšenou teplotou, spíše subfebrilií (trvale mírně zvýšená teplota), ale někdy i vysokými teplotami. Pacient trpí suchým kašlem, astmatickou bronchitidou a suchým sípavým chrapotem. Plicní formy askaridózy, pokud nejsou léčeny, mohou přejít do chronického onemocnění se sezónním zhoršením, a skončit jako těžké formy bronchiálního astmatu. Pacient je postaven před bezvýchodné trápení, končí závislý na lécích, které musí brát do smrti, a někdy je odeslán dokonce do invalidního důchodu.\nBílým místem v parazitologii zůstává otázka, zda se mohou larvy parazitů v našich orgánech vyvíjet do dospělosti. Lékaři i parazitologové chápou závažnost této otázky, ale seriózní experimenty na lidech provádět nemůžeme a na zvířatech nemůžeme kontrolovat symptomy. Nenašla jsem nic v odborné literatuře ani z parazitologie, ani z patologie. Ve vzpomínané knize od P. Donalda ,,Irisdiagnostika“ se píše, že patologové při pitvě velmi často nalézají zralé formy parazitů v různých orgánech lidského těla, včetně mozku. Léčebná praxe, klinické obrazy nemocí a výzkumy mikrobiologů a patologů dokazují, že v našich orgánech u některých typů helmintů dochází k vývoji larev až do dospělosti.\nVe vědeckých pojednáních zahraničních autorů se hovoří o možnosti napadení hlavního mozku škrkavkami, konečné potvrzení toho, co jsem nalézala u svých pacientů, jsem dostala až v práci Dr. H. R. Clarkové. Ta na základě mnohaletých výzkumů objevila speciální formu škrkavek Ascaris megalocephalon. Klinické projevy napadení mozku askaridami mohou být rozmanité v závislosti na lokalizaci larev. Pokud jsou v plenách, rozvíjí se meningoencefalitida s migrenózními bolestmi hlavy. Jsou–li lokalizovány v brázdách v některých částech šedé kůry, vytvářejí se granulomy.\nNakonec se objevují symptomy otoku mozku: ztráty vědomí, epileptické záchvaty, křeče. Pokud je granulom lokalizován v blízkosti očního nebo zrakového nervu, vyvolává oslabení zraku a poruchy sluchu až hluchotu. Onemocnění způsobené škrkavkami, se nazývá askaridóza. Průměrný počet onemocnění askaridózou na Zemi představuje ročně 100 miliónů případů za rok. Základní způsob infekce škrkavkami je fekálně-orální.\nČím se nejčastěji nakazíme?\nNakazíme se pojídáním znečištěného ovoce a zeleniny, nemytýma rukama, některé případy přenosu vajíček askarid na potravu jsou způsobeny mouchami. Odhady WHO hovoří asi o 1 miliardě nakažených lidí ročně!\nTasemnice patří mezi nejstarší a nejznámější střevní parazity. Může dosahovat rekordní délky – až 9 metrů.\nDva nejběžnější typy tasemnic jsou tasemnice dlouhá (Taenia saginata) a tasemnice dlouhočlenná (Taenia solium). Oba typy tasemnic se objevují po konzumaci syrového anebo nedostatečně tepelně upraveného masa. Vajíčka tasemnice dlouhé se usazují v tenkém střevě. Dospělí červi se vyvinou za tři měsíce. Poslední články těla jsou naplněné vajíčky, která se jednotlivě uvolňují a vylučují stolicí. Larvy tasemnice dlouhočlenné mají schopnost „prožírat se” přes sliznici střeva do krve, která je dopraví do svalů a do mozku, kde se usadí. Navzdory závažnosti onemocnění střevní paraziti nemusí okamžitě způsobovat příznaky, zůstanou tedy dlouhou dobu nepozorovatelní. Střevní paraziti usazení ve svalech způsobují bolesti svalů, střevní paraziti usazení v mozku mohou způsobit dokonce epileptické záchvaty. V mozku usazení střevní paraziti bývají odhaleni při rentgenovém anebo CT (počítačová termografie) vyšetření. Přesná diagnóza může být stanovená až na základě těchto vyšetření.\nTasemnice (Taenia saginata a Taenia solium) – Taenia saginata (tasemnice bezbranná) a Taenia solium (tasemnice dlouhočlenná). T. saginata může dosáhnout délky 9 metrů, zatím co T. solium až délky 6 metrů. Taeniasis, střevní onemocnění způsobené tasemnicí se objevuje po konzumaci syrového nebo nedostatečně tepelně zpracovaného rozmrazeného masa. T. solium může taktéž vyvolat onemocnění cysticercosis.\nLidé jsou jedinými konečnými hostiteli pro Taenia saginata a Taenia solium. Vajíčka a oplodněné tasemnice se přenášejí výkaly; ve vnějším prostředí mohou vajíčka tasemnice přežít několik dní až měsíců. Skot (T. saginata) a prasata (T.solium) se nakazí přijímáním potravy infikované vajíčky nebo oplodněnými tasemnicemi. Ve střevě zvířete se zárodky zahnízdí, proniknou střevní stěnou a migrují do příčně pruhovaných svalů, kde se vyvinou tkz. cystikerkus. Cystikerkus může ve zvířeti parazitovat i několik let. Lidé se infikují přijetím syrové nebo nedostatečně tepelně upraveného masa. V lidském střevě se cystikerkus vyvíjí déle jak dva měsíce, než se vyvine v dospělého parazita, který zde může přežívat i několik let. Dospělé tasemnice se přichytí na stěně tenkého střeva pomocí své hlavy, nazývané scolexem a v tenkém střevě nadále zůstávají. Délka dospělých parazitů je obyčejně 5m a méně, T. saginata (může dosahovat délky 25m) T. solium 2 -7 metrů. Dospělí paraziti produkují tzv. proglotidy, články tasemnice, které se v dospělosti oddělí od tasemnice a migrují k řitnímu otvoru – konečníku a vyloučí se stolicí (přibližně 6krát denně). Dospělí paraziti T. saginata mají obyčejně 1.000 až 2.000 proglotidů, zatím co dospělí paraziti T. solium mají v průměru 1.000 proglotidů. Články tasemnice, které obsahují zralá vajíčka, se uvolní a vyloučí stolicí. T. saginata může uvolnit až 100.000 a T. solium 50.000 vajíček.\nGeografický výskyt: Oba druhy se vyskytují celosvětově. Výskyt Taenia solium převažuje v chudých zemích, kde lidé žijí v úzkém kontaktu s prasaty a konzumují nedostatečně tepelně upravené vepřové maso a velice zřídka v zemích obývaných muslimy.\nDalší střevní paraziti\nVýše uvedení střevní paraziti jsou typy parazitů, kteří se vyskytují nejčastěji. Známe ještě střevní parazity, které rozšiřují naše oblíbená domácí zvířata, jakož i jiné, méně často se vyskytující druhy střevních parazitů.\nStřevní paraziti a jimi způsobená infekce – prevence a léčba\nStřevní paraziti a jimi způsobené infekce jsou pro nás hrozbou i v případě, že se chováme obezřetně, ovšem intenzivní prevencí lze pravděpodobnost nákazy významně snížit.\nPrioritou číslo jedna při prevenci je osobní hygiena na nejvyšší úrovni, kterou bychom co nejdříve měli vštěpit našim dětem. Nejdůležitější je důkladné umývání rukou po toaletě, vzhledem k tomu, že střevní paraziti infikují hlavně tímto způsobem.\nPokud se už střevní paraziti anebo parazit dostali do těla, prevence už nestačí. Organismus se dokáže zbavit parazitů pouze tak, že se odstraní červi. Při tom pomáhá očista střeva pomocí výrobku nazvaného Program Clean Inside. Léčba v sobě zahrnuje užívání kapslí s názvem Parasic. Parasic je stoprocentně přírodní produkt, který zničí parazity, a pomáhá odstranit střevní parazity a jejich vajíčka z těla.\nSchistosomoza je onemocnění způsobované motolicemi různých druhů. Existují tři hlavní druhy, které se mohou stát paraziti v lidském těle a to: Schistosoma haematobium (močová schistosomoza), S. japonicum, and S. mansoni (střevní schistosomoza). Dva další druhy, které jsou geograficky více lokalizované, jsou S. mekongi and S. intercalatum. Kromě toho, další druhy schystosomů, kteří jsou paraziti ptáků a savců, mohou zapříčinit cerkariální dermatitidu u člověka.\nVajíčka se uvolňují výkaly nebo močí. Při příznivých podmínkách se z vajíček uvolňují miracidia, které plovou a pronikají tkanivem určitého druhu plže. Miracicium se mění ve dvou stadiích na nepohyblivou, ale rostoucí sporocystu. V sporocystě se z každé zárodečné buňky vyvine zárodek nové generace – redie. Z redií se vyvinou cerkarie.\nCerkarie se uvolní z plže a ve vodě se stanou paraziti jejich hostitele – člověka. Mají už vyvinutý vidlicovitý bičík, mění se na schistosomulum. Schistosomulum migruje několika tkanivy a dostává se do žil. Dospělí červi přebývají v mesenterických žilách na vícero místech, což je specifikem každého druhu. Například, S. japonicum se může vyskytovat ve větších mesenterických žilách, v dutině tenkého střeva a S. mansoni se vyskytuje spíše ve větších mesenterických žilách, v dutině tlustého střeva. Avšak oba druhy se mohou vyskytovat na místě, na kterém se obyčejně vyskytují, ale jsou schopni pohybu, což značí, že není vyloučeno, že se jmenovaný druh zdržuje jen na jednom místě. S. haematobium se nejčastěji vyskytuje v útrobách pletence močového měchýře, ale taktéž se může vyskytovat v rektálních žilkách. Samičky dosahují délky (7 až 20 mm; samečci jsou kratší) kladou vajíčka v malých žilkách v okolí močového měchýře. Vajíčka se postupně posouvají ke střevnímu traktu (S. mansoni a S. japonicum) a k močovému měchýři a močovodům (S. haematobium)a jsou jednotlivě, částečně odplavovány výkaly nebo močí. Onemocnění S. mansoni and S. japonicum schistosomiasis zahrnují: Horečka Katayama, hepatální perisinusoidální granulomy, Simmersova periportální fibróza, portální hypertenze, občasné embolizující granulomy v mozku a míše. Onemocnění S. haematobium schistosomias zahrňují: hematuria, zjizvení, zvápenatění, skvamocelulární karcinom, občasné embolizující granulomy v mozku a míše.\nNěkteré homeopatické léky na střevní parazity:\nACONITUM NAPELLUS – Žaludek: Zvracení, se strachem, horkostí, silným pocením a hojným močením. Žízeň na studenou vodu. Všechno kromě vody chutná hořce. Intenzívní žízeň. Pije, zvrací a tvrdí, že umírá. Zvracení, se žlučí, hlenem a krví, zelenavé. Tlak v žaludku s dusností. Hematemeza. Pálení ze žaludku do jícnu. Břicho: Horké, napjaté, peritoneální. Citlivé na dotek. Kolika, žádná poloha nepřináší úlevu. Břišní potíže se zlepšují po horké polévce. Pálení kolem pupku. Konečník: Bolest s nočním svěděním a bodáním v řiti. Časté, drobné stolice s tenezmy: zelené, jako nasekané natě. Bílá stolice s červenou močí. Choleriformní stolice s kolapsem, úzkostí, neklidem. Krvácející hemoroidy (Hamam.). Vodnatý průjem u dětí. Naříkají a stěžují si, nespí a jsou neklidné.\nACONITUM LYCOCTONUM – Zduření žláz, Hodgkinova choroba. Průjem po vepřovém mase. Svědění nosu, očí, řiti a vulvy. Kůže na nose rozpraskaná, chuť po krvi. V léčitelství se používá jako Oměj šalamounek, má podobné účinky. Nálev proti parazitům.\nALLIUM CEPA – Žaludek: Vlčí hlad. Bolest v oblasti vrátníku. Žízeň. Krkání. Nevolnost. Břicho: Škroukání, škrundání s páchnoucími plyny. Bolest v levém podžebří. Kolika vsedě, při přecházení. Konečník: Průjem s velmi páchnoucími plyny. Bodání v konečníku, svědění a ragády řiti. Žahavé teplo v konečníku. Močení: Pocit ochablosti a měchýři a močové trubici. Zvýšená tvorba moče při rýmě. Moč je červená, tlak a pálení v močové trubici. Léčitelství: Výplachy, jako nálev nebo tinktura proti vyhnání parazitů z těla.\nALLIUM SATIVUM – Česnek kuchyňský má přímý účinek na střevní sliznici a zvyšuje peristaltiku. Zánět střeva, s patologickou florou. Vasodilatační schopnosti. Pokles arteriálního tlaku nastává obvykle za 30 až 45 minut po podání dvaceti až čtyřiceti kapek tinktury. Vhodný především pro tělnaté jedince s dyspepsií a záněty. Hýřilové. Pacienti, kteří se přejídají, hlavně masem, a málo pijí. Bolesti v kyčlích, bolest v oblasti psoatů a pánevních svalů. Plicní tuberkulóza. Zmírňuje kašel a vykašlávání, upravuje k normálu teplotu, navrací hmotnost a upravuje spánek. Hemoptýza. Nálev nebo tinktura, také čerstvý česnek se používá proti střevním parazitům. Vztahy: Allium sat. podle Dr. Testeho patří do skupiny Bryonie, která zahrnuje Lycopod., Nux., Colocy, Digital, a Ignatii, které působí hluboce u všech masožravých živočichů, ale nikoliv na býložravce. Proto jsou vhodnější u jedlíků masa než u výlučných vegetariánů.\nARTEMISIA CINA – Cina artemisia, Pelyněk cicvárový. Jde o dětský lék — velké, tlusté, červené, skrofulózní děti, které trpí podrážděním střeva, parazity a dalšími potížemi. Dítě je náladové, má střídavé chutě, skřípe zuby, objevují se i křeče, při kterých dítě ječí a prudce škube nohama a rukama. Pacient Cina je hladový, protivný, nehezký, chce se houpat a kolébat. Bolestivé šoky. Kůže citlivá na dotek. Stolice: Bílý hlen, jako malé kousky popkornu, předchází kolikovité píchání. Svědění v konečníku (Teuc.) Parazité. (Sabad., Napht., Nat. phos.). Debilita z odsávání a vypouštění, ztrátou životně důležité tekutiny, spolu s nervovými stavy vzrušení, si žádá tento lék. Periodicita je nejvýraznější. Citlivý na průvan. Zřídka se používá v dřívějších fázích akutního onemocnění. Chronická dna. Chronická hnisavá pyelitis. Pooperační bolesti při odchodu plynů, žádná úleva při jeho vypouštění. Zhoršení: při sebemenším doteku. Na vzduchu, každý druhý den, ztráta životně důležité tekutiny, v noci, po jídle, ohýbání přes něco.Zhoršení, když hledí upřeně na jeden objekt, při parazitech, v noci, na slunci, v létě. Podává se třetí ředění. U nervních, dráždivých dětí třicátá a dvoustá potence.\nARSENICUM ALBUM - Lék s hlubokým vlivem na každý orgán a každou tkáň. Jeho jasné a charakteristické symptomy a soulad s mnoha druhy nemocí jsou zárukou stálého a jistého homeopatického užití. Jeho obecné příznaky samotné často vedou k úspěšnému podání. Patří mezi ně celková únava, vyčerpanost a neklid, s nočním zhoršením. Velká vyčerpanost po sebemenší námaze. To, spolu se zvláštní dráždivostí vaziva, tvoří obraz dráždivé slabosti. Pálivé bolesti. Neztišitelná žízeň. Pálení se zmírňuje teplem. Potíže u moře (Nat. mur., Aqua Marina). Nepříznivé vlivy ovoce, zejména když obsahuje hodně vody. Ve vysoké potenci vnáší klid a mír do posledních dnů života. Strach, tíseň a starosti. Zelené výtoky. Infantilní Kala-azar. Na Ars. bychom měli pomýšlet při nemocech vyvolaných alkoholizmem, otravou z potravy, bodnutím, řeznými ranami, žvýkáním tabáku. Nepříznivé důsledky zkažené potravy nebo zvířecích vlivů na člověka, hnilobný zápach výtoků. Obtíže, které se vracejí každý rok. Anémie, chloróza. Degenerativní změny. Postupná ztráta tělesné hmotnosti v důsledku špatné výživy. Redukuje refrakční index krevního séra (též China a Ferrum phos.). Posiluje organizmus při malignitách, bez ohledu na lokalizaci. Septické infekce a snížená vitalita. Konečník: Bolestivý, křečovitý výhřez konečníku. Tenezmy. Pálení a tlak v řiti a konečníku. Stolice: Sporá, páchnoucí, tmavá, s velkou schváceností. Horší v noci, po jídle a pití, z prostydnutí žaludku, po alkoholu, zkaženém mase. Dyzenterie, tmavá, krvavá a velmi páchnoucí. Cholera, s prudkou agónií, prostrací a palčivou žízní. Tělo studené jako led (Verat.). Hemoroidy pálí jako oheň, ulevuje horko. Kožní exkoriace kolem řiti.\nCAMPHORA – Kafrovník, má účinek jako chinin. Lék proti parazitům. Žaludek: Tlaková bolest v žaludeční jamce. Chlad, pak následuje pálení. Stolice: Černá, nedobrovolná. Asijská cholera, s křečemi v lýtkách, chladem celého těla, pocitem tísně, velkou slabostí, kolapsem, jazyk a ústa jsou studená. Močení: Pálení a strangurie, s tenezmy v hrdle močového měchýře. Retence moči s plným měchýřem. Odráží obraz kolapsu. Ledový chlad celého těla, síla jej náhle opouští, tep slabý a mělký. Po operaci, když je subnormální teplota, nízký krevní tlak, podejte tři dávky lx po 15 minutách. Takový stav nacházíme při choleře, a zde dosáhl Camphor svůj klasický věhlas. První stadium nachlazení, se zimnicí a kýcháním. Chvění a extrémní neklid. Praskání v kloubech. Epileptiformní křeče. Camphor má přímý vliv na svaly a fascie. Je nenahraditelný při místních revmatických obtížích v chladných krajích. Žíly jsou rozepjaté. Jako kardiostimulans první pomoci dosahuje výborných výsledků. Kapka na cukr každých pět minut.\nCAPSICUM ANNUUM – Mysl: Mimořádná rozmrzelost. Stesk po domově, s nespavostí a sklonem k sebevraždě. Chce být sám. Protivná povaha. Delirium tremens. Ústa: Herpes labialis. (Podej kapku matečné tinktury.) Stomatitis. Nepříjemný zápach z úst. Hnilobný puch z pusy. Žaludek: Pálení na špičce jazyka. Atonická dyspepsie. Značná plynatost, hlavně u vysílených jedinců. Intenzivní touha po stimulantech. Zvracení, mdlo v žaludeční jamce. Silná žízeň, ale pití vyvolává třesavku. Stolice: Krvavý hlen, spálením a tenezmy, trýznivé bolesti v zádech po stolici. Má žízeň po stolici, bez třesavky. Krvácející hemeroidy, řiť bolavá. Bodavá bolest při stolici. Nálev nebo tinktura při střevních parazitech. Močení: Strangurie, časté, téměř neúčinné nutkání. Pálení v ústí uretry. Nejprve jde pár kapek, pak proud moči, hrdlo měchýře se křečovitě stahuje. Ectropium ústí.\nCINA ARTEMISIA – viz ARTEMISIA CINA – Dítě je rozzlobené a podrážděné, nic jej neuspokojí. Stálá naštvanost. Dítě se dloube v nose nebo, svědění nosu a řitního otvoru. Tmavé kruhy kolem očí. Velká chuť k jídlu. Antihelmintikum, hlavně na tasemnici.\nGRANATUM – Stěžuje si na bolest kolem pupku, doprovázenou svěděním kolem řitního otvoru. Velký hlad a slinění. Granátové jablko je lék na parazity, vyhání tasemnici, homeopaticky u následujících indikací. Slinění, s nevolností a závratí. Spazmy hlasivkové štěrbiny.\nGRATIOLA OFF. – Konitrud lékařský má vliv především na gastrointestinální trakt. Chronické katary, fluor a kapavka. Úporné vředy. Užitečný při duševních problémech z arogantní pýchy. Účelný především u žen. Symptomatologie Nuxu u žen odpovídá často Gratiole. Střevní paraziti. Hlava: Bolesti hlavy s nevolností. Nával krve se ztrátou zraku. Pocit, jako by se mozek smršťoval a hlava se zmenšovala. Pnutí v čele, s vráskami. Oči suché, pálí. Myopie. Žaludek: Závrať při a po jídle; hlad a pocit prázdnoty po jídle. Dyspepsie, se silným nadýmáním žaludku. Křeče a kolika po večeři a v noci, se zduřením břicha a zácpou. Dysfagie tekutin. Stolice: Průjem; zelená, napěněná voda, poté pálení v řiti, odchází pod tlakem bez bolestí. Zácpa, s překyselením při dně. Hemoroidy, u hypochondrů. Svírání konečníku. Spánek: Nespavost. Ženské orgány: Nymfomanie. Měsíčky příliš silné, předčasné, trvají dlouho. Výtok.\nCHELIDONIUM MAJUS – důležitý lék při detoxikaci jater. Pokud jsou zaneseny žlučovody a jaterní cesty, játra jsou oslabená a nemohou odvádět toxické látky přirozenou cestou. Ty potom odcházejí ven kůží, objevují se alergie, svědivé vyrážky, podkožní otoky ,,neznámého“ původu, kožní projevy v nejrůznějších variantách, od suchého ekzému do hnisavých procesů. Tinktura z vlaštovičníku pomáhá játra vyčistit (viz Janča nebo ji můžete zakoupit v lékárně).\nCHAMOMILLA – Hlavní vedoucí příznaky, které indikují tento lék u mnoha afekcí, jsou obsaženy v mentální a emocionální rovině. Lék je velmi často a úspěšně užíván u dětí, které jsou popudlivé, neklidné, a u kterých se objevují koliky. Povaha klidná, mírná a jemná, pomalost a zácpa kontraindikují tento lék. Chamomilla je citlivá, podrážděná, žíznivá, horká a obluzená. Přecitlivělost po nadužívání kávy a narkotik. Bolesti jsou nesnesitelné, spojené s necitlivostí. Noční pocení. Mysl: Neklid s naříkáním. Dítě chce mnoho věcí a pak je všechny odmítá. Lítostivý nářek, když nedostane to, co chce. Dítě se zklidní, jen když se chová a laská. Netrpělivost, nesnese, když je někdo osloví nebo vyruší, je extrémně citlivé k bolesti, stále si stěžuje. Dělá schválnosti, je protivné. Obtíže ze vzteku a rozčilení. Psychická lhostejnost kontraindikuje Cham. Žaludek: Říhání, odporně páchne. Nevolnost po kávě. Potí se po jídle nebo pití. Odpor k teplým nápojům. Jazyk žlutý, hořká pachuť. Zvrací žluč. Kyselost stoupá z žaludku, regurgitace potravy. Hořké zvracení, se žlučí. Bolesti žaludku s tlakem, jako by měl v něm kámen (Bry., Abies n.). Břicho: Nafouklé. Křečovité svírání okolo pupku, bolest v dolní části zad. Kolika při plynatosti, po vzteku, s červenými tvářemi a horkým pocením. Hepatální kolika. Akutní zánět duodena. (Kali bich. při chronickém zánětu.) Stolice: Horká, zelená, vodnatá, páchnoucí, kašovitá, s kolikou. Našlehaný bílý a žlutý hlen, jako míchaná vajíčka a špenát. Bolestivá řiť. Průjem při růstu zubů. Hemeroidy, s bolestivými trhlinami. Výplachy na střevní parazity.\nCHINA – CINCHONA OFFICINALIS, chinovník – tinktura z vysušené kůry. Zesláblost po vyčerpávajících výtocích, ztrátě tělesných tekutin, spolu s nervovou dráždivostí si říkají o tento lék. Výrazná periodicita. Citlivost k průvanu. Zřídkakdy indikován u ranějších stadií akutních nemocí. Chronická dna. Chronická hnisavá pyelitida. Pooperační bolesti s nadýmáním, odchod plynů neulevuje. Žaludek: Citlivý, studený. Zvrací nestrávenou stravu. Pomalé trávení. Tíha po jídle. Nepříznivé následky pití čaje. Má hlad, ale nemá chuť k jídlu. Vše se zdá bez chuti. Pronikavé bolesti napříč hypogastriem. Nesnáší mléko. Velký hlad na jídlo, které leží v žaludku nestrávené. Plynatost, dávení hořkých šťáv nebo regurgitace potravy nepřináší úlevu, horší po ovoci. Škytavka. Nadýmání se zlepšuje pohybem. Břicho: Silné koliky při plynatosti, lepší když se ohne v pase. Peritoneální břicho. Bolest v pravém podžebří. Žlučníková kolika. (Triumfetta semitriloba.) Játra a slezina zduřelé a zvětšené. Icterus. Vnitřní chlad žaludku a břicha. Gastroduodenální katar. Stolice: Nestrávená, napěněná, žlutá, nebolestivá, horší v noci, po jídle, za horkého počasí, po mléce, pivu. Velmi oslabuje, s výraznou plynatosti. Stolice obtížná, i když je měkká. (Alum., Plat.). Lék na střevní parazity.\nIGNATIA AMARA – Mysl: Proměnlivost nálad; ponořený do sebe; chmurné rozjímání. Melancholie, smutek, plačtivost. Nekomunikuje. Štká a vzdychá. Po šoku, zármutku, rozčarování. Žaludek: Kyselé říhání. Pocit prázdna v žaludku; silná plynatost; škytavka. Křeče v žaludku; zhoršuje sebemenší dotek. Odpor k běžné dietě; chce řadu nestravitelných věcí. Touží po kyselém. Žaludek jako na vodě, úleva hlubokým nadechnutím. Břicho: Škroukání ve střevech. Pocit slabosti v horní části břicha. Tepání v břiše. (Aloe; Sang.) Kolikovité, svíravé bolesti v jedné nebo obou stranách břicha. Konečník: Svědění a píchání směrem vzhůru v konečníku. Výhřez. Stolice odcházejí obtížně; bolestivé kontrakce řiti po stolici. Píchání v hemoroidech při kašli. Průjem vyvolaný strachem. Píchání jde z řiti hluboko do konečníku. Krvácení a bolest; zhoršení, když je stolice řídká. Tlak, jako od ostrého předmětu zevnitř směrem ven. Lék pomáhá na střevní parazity.\nKOUSSO – Kousso – Brayera, Kossobaum. Lék na parazity. Nevolnost, zvracení, závrať, tíseň v prekordiu, zpomaluje tep a působí jeho nepravidelnost, subdelirium a kolaps. Rychlá a extrémní schvácenost. K vypuzení tasemnice. Dávkování: Tinktura.\nMALLOTUS – Účinný lék na tasemnice.\nMERCURIUS – Účinný lék na střevní parazity, hlavně ascaridy. Žaludek: Hnilobné říhání. Intenzivní žízeň na studené nápoje. Slabé zažívání, s neutuchajícím hladem. Žaludek je citlivý na dotek. Skytání a regurgitace. Cítí se plný a sevřený. Břicho: Bodavé bolesti, s mrazením. Hryzavá bolest v pravém třísle. Plynatost, s bolestmi. Játra zvětšená; citlivá na dotek, tuhá. Žloutenka. Nedostatečná sekrece žluči. Stolice: Nazelenalá, krvavá a hlenovitá, horší v noci; s bolestmi a tenesmy. Neustálý nepříjemný pocit. Výměšky doprovázené zimnicí, nevolností žaludku, bodavými kolikami a tenesmy. Šedobílá stolice. Obtíže se stupňují pocením a odpočinkem; vždy jsou spojeny se značnou únavou, schváceností a třesem. Lidský teploměr. Citlivý k horku i chladnu. Části silně oteklé, bolavé a citlivé; hustý olejnatý pot nepřináší úlevu. Dech, výměšky a tělo odporně páchnou. Sklon k tvorbě hnisu, řídkého, zeleného, hnilobného; je protkán nitkami krve.\nNAPHTALINUM – Rýma, senná rýma, plicní tuberkulóza a také gonorea jsou tímto lékem příznivě ovlivněny. Pyelonefritis. Podráždění dolních močových cest. Štěkavý kašel. Dýchání: Kýchání; oči zanícené; bolestivé, hlava horká. Senná rýma. Záchvaty astmatu; lepší na čerstvém vzduchu. Bolesti hrudníku a žaludku; musí si uvolnit šaty. Dusnost a hekavé inspirium. Emfyzém u starých astmatiků. Štěkavý kašel, dlouhé a vytrvalé záchvaty kašle, nedokáže se nadechnout. Akutní laryngotracheitis. Bronchitida, kde je obstrukce spojena s opresemi a vazkým hlenem. Kůže: Dermatitida; svědivé infiltráty. Vyrážka v koutcích úst a pigmentace kolem nehtů. Nehomeopatické užití: Parazité, především roupi, jeden gram léku. Zevně při kožních nemocech, pětiprocentní mast.\nNATRIUM PHOSPHORICUM – Jde o lék na stavy způsobené laktátovou acidózou, která je často způsobena přemírou cukrů. Dítě žadoní o sladkosti a škrobová jídla. Nemoci s nadměrnou aciditou. Kyselé říhání a pachuť. Kyselé zvracení. Žlutý, krémový povlak na zadní části patra i jazyka. Zánět kterékoliv součásti krku, s pocitem cizího tělesa v hrdle. Plynatost, s kyselými šťávami směrem vzhůru. Kolika, při parazitech. Praskání v kloubech. Žloutenka. (1. ředění). Oxalurie. Hlava: Po ránu je tupá, plná a tepe v ní. Oči: Výtok zelenožlutý, krémovitý. Mydriáza jedné zorničky. Bělmo špinavě žluté. Uši: Jedno ucho červené, horké, stále svědí, zároveň žaludeční obtíže a acidita. Nos: Zápach z nosu. Svědění nosu. Zánět nosohltanu, s hustým, žlutým, zapáchajícím hlenem. Obličej: Nafialovělá bledost, obličej planoucí. Ústa: Herpes rtů a tváří. Puchýřky na špičce jazyka, večer štípou. Řídký, vlhký povlak na jazyku. Žlutý, krémový povlak zadní části patra a jazyka. Dysfagie. Tlusté, krémové pablány na tonzilách a měkkém patře. Žaludek: Kyselé říhání, kyselé zvracení, zelený průjem. Dáví sousta.\nPELLETIERINE – antihelmintikum, hlavně na tasemnici (Cina; Kousso.).\nPSORINUM – Lék nachází své terapeutické pole v takzvané psoře. Psorinum je zimomřivý lék; chce mít hlavu v teple, chce teplé oblečení i v létě. Extrémní citlivost k chladu. Zesláblost, nevyvolaná nějakou organickou chorobou, především slabost přetrvávající po akutní nemoci. Nedostatek reakce, tj. porucha fagocytózy; když selhávají dobře vybrané léky. Skrofulózní pacienti. Výměšky mají odporný zápach. Silné pocení. Srdeční slabost. Výrazné kožní projevy. Často vyvolá odolnost proti nachlazení. Snadno se potí při chůzi. Syfilis, dědičná a terciární. Páchnoucí výměšky. Mysl: Beznaděj; nevěří v uzdravení. Melancholie, hluboká a trvalá; náboženská. Sebevražedné sklony. Stolice: Hlenovitá, krvavá, silně páchnoucí, tmavá, tekutá. Tuhá, obtížná stolice, s krvácením z konečníku a pálením hemoroidů. Zácpa u kojenců, u bledých, nezdravě vypadajících, skrofulózních dětí.\nRUTA GRAVEOLENS – Žaludek: Bolesti žaludku, hlodavého charakteru. Močení: Tlak v hrdle močového měchýře po močení; bolestivé uzavírání svěrače (Apis.). Neustálé nucení na močení, pocit plného měchýře. Konečník: Obtížná defekace, vyprázdnění jen po velkém úsilí. Zácpa, střídá se s hlenovitými, napěněnými stolicemi; přítomnost krve ve stolici. Trýznivé bodání v konečníku, když sedí. Střevní paraziti. Karcinom distálního střeva. Výhřez konečníku při každém pohybu střeva, po porodu. Časté, neúčinné nucení na stolici. Výhřez konečníku při předklonění. Výrony. Icterus. Podáváme po Arnice, která nezabrala.\nSABADILA OFF. – Má vliv na sliznice nosu a na slzné žlázy, vyvolává koryzu a symptomy podobné senné rýmě, což je oblast homeopatického využití. Zimomřivost; vnímavý k nachlazení. Askaridy (škrkavky nosohltanu a dýchacích cest), s reflexními projevy (nymfománie; křeče). Průjem a stálé rezavé bolesti u dětí. Lék dobře působí na škrkavky ve střevě (způsobují poruchy metabolismu a nervového systému!). Kůže: Suchá, jako pergamen. Hrbolaté, deformované, ztluštělé nehty. Horká, pálí, mravenčí, brní. Svědění v řiti.\nSANTONIN – Má často přednost při parazitárních onemocněních, stejné příznaky jako Cina, odpovídá šokujícím bolestem Ciny. Zrakové vidiny, vidí žlutě, nevnímá prudké světlo, nerozeznává barvy. Moč má tmavě šafránovou barvu. Spazmy a cukání, chronické žaludeční a střevní obtíže odstraní někdy jediná fyziologická dávka Santoninu. Santonin se podává v prvním a třetím ředění.\nSANGUINARIA – Jde o převážně pravostranný lék, působí hlavně na sliznice, především dýchacích cest. Má v obraze výrazné vazomotorické poruchy, jako je ohraničené zarudnutí tváří, návaly horka, návaly krve do hlavy a hrudníku, rozepětí žil na spáncích, pálení dlaní a chodidel, osvědčil se při klimakterických obtížích. Pocit pálení, jako od horké vody. Kašel při chřipce. Ftiza. Katar dýchacích cest náhle ustává, potom začíná průjem. Pálení na různých místech je charakteristické. Hlava: Horší pravá strana, bolesti hlavy ze slunce. Periodické bolesti hlavy s nevolností; bolest začíná v týle, šíří se vzhůru, a usazuje se za očima, hlavně pravým. Naběhlé žíly na spáncích. Bolest se zlepšuje ulehnutím a spánkem. Bolesti hlavy se vracejí v klimakteriu; každý sedmý den (Sulph.; Sabad.) Bolesti v malých okrscích nad pravou temenní kostí. Pálení v očích. Bolest v zadní části hlavy, jako šlehnutí blesku“. Obličej: Zarudlý. Neuralgie; bolest se šíří všemi směry z horní čelisti. Zarudnutí a pálení na tvářích. Hektický ruměnec. Pocit plnosti a citlivosti za úhlem čelisti. Nos: Senná rýma. Ozéna, s hojným, páchnoucím, nažloutlým výtokem. Nosní polypy. Koryza, následovaná průjmem. Chronická rýma; sliznice suché a zduřelé. Uši: Pálení v uších. Bolesti uší při bolestech hlavy. Hučení a hřmění. Polypy v uchu.\nSILICEA – Mysl: Poddajnost, bázlivost, úzkostnost. Nervozita a vzrušivost. Citlivost ke všem vlivům. Duševní přepracovanost. Tvrdohlavé, paličaté děti. Roztržitost. Fixní ideje; myslí stále na špendlíky, bojí se jich, hledá a přepočítávaje. Hlava: Bolí z hladu. Závrať při pohledu vzhůru; lepší když se teple zabalí; vleže na levém boku (Magnes. mur.; Strontia.) Hojné pocení na hlavě, páchnoucí, šíří se na krk. Bolest začíná v týle, šíří se celou hlavou a usazuje za očima. Zduření glabely. Břicho: Bolest nebo bolestivý pocit chladu v břiše, lepší zevním teplem. Břicho tvrdé, nafouklé. Kolika; rezavé bolesti, se zácpou; žluté dlaně a promodralé nehty. Silné škroukání ve střevech. Zduřelé a bolestivé tříselné uzliny. Jaterní absces. Konečník: Jako ochrnutý. Anální píštěl (Berb.; Lach.). Trhliny a hemoroidy, bolestivé, se stahy svěrače. Stolice se vyprazdňuje obtížně; když je částečně vypuzena, opět se vrací dovnitř. Velká námaha; bodání v konečníku; uzavírá se během stolice. Skybala zůstávají dlouho v konečníku. Zácpa se vždy lepší během menses, s podrážděním análního svěrače. Průjem má mrtvolný puch. Močeni: Krvavé, enuréza, s červeným nebo žlutým sedimentem. Při námaze na stolici odchází prostatická šťáva. Noční pomočování u dětí s parazity.\nSPARTIUM – Aspartansulfát (alkaloid z janovce) snižuje systolický i diastolický tlak. Klesá krevní tlak. Lék stimuluje vagus a tím zpomaluje srdeční akci a snižuje kontraktilitu. Zvyšuje se tvorba moči. Lék má diuretické vlastnosti, užívá se proto u edémů. Proteinurie. Cheyne-Stokesovo dýchání. Nepravidelná srdeční akce po chřipce a různých infekcích. Nízký krevní tlak. Užívá se jako paliativum ve fyziologických dávkách při arterielní hypertenzi a ateroskleróze. Indikací je především postižení srdečního svalu a především nervového systému. Nefritida. Silná plynatost ve střevě, s depresivním laděním. Močení: Pálení v močových cestách nebo na zevním genitálu. Silný proud moči.\nSPIGELIA – Kalanka (Spiegelia) hlístová, roste v cizích teplých krajích. Kořen a nať smrdí a chutnají zahořkle; vyhání škrkavky a omamují. Též proti bolestím ušním, hluchotě občasné, proti očním a prsním neduhům se užívá. Červcová, roste také jako předešlá v cizích krajinách; má podobné vlastnosti a účinky s ní, a tímže způsobem se používá. (Český herbář, nakladatelství Alois Hynek, Praha, 1899, str. 95). Spigelia je významný lék u perikarditidy a dalších nemocí srdce, což potvrdily i přesně prováděné zkoušky léku. Má výraznou afinitu k očím, srdci a nervovému systému. Velmi dobře ovlivňuje neuralgie trigeminu. Lék se hodí především u chudokrevných, vysílených, revmatických a skrofulózních osob. Bodavé bolesti. Onemocnění srdce a neuralgie. Velká citlivost na dotek. Orgány mrazí; celý se chvěje zimou. Lék na některé obtíže vyvolané parazity. Dítě si stěžuje na bolesti okolo pupku (Granat.; Nux mosch.). Konečník: Svědění a mravenčení. Časté neúčinné nutkání na stolici. Škrkavky. Silný pocit, že něco leze v řitním otvoru. Horečka: Zimomřivost při sebemenším pohybu.\nSULPHUR - Velké Hahnemannovo antipsorikum. Jeho účinek je centrifugálni — zevnitř ven — má výjimečnou afinitu ke kůži, kde vyvolává pálení a svědění. Obtíže se zhoršují teplem postele. Inaktivní a povolené vazivo, příznaky jsou proto charakterizovány chybným tonusem. Vzkypění horka, odpor k vodě, suché a tvrdé vlasy a kůže, červená orificia, pocit prázdnoty v žaludku kolem 11. hod. a krátká zdřímnutí, to vše indikuje homeopatický Sulphur. Stání je nejobtížnější poloha pro sulphurické pacienty, vždy je pro ně nepohodlné. Špinaví, nečistí jedinci se sklonem ke kožním onemocněním. Nechce se mýt. Tam, kde pečlivě vybrané léky nefungují, hlavně v akutních nemocech, často vyburcuje reaktivitu organizmu. Opakující se obtíže. Všeobecný zápach výměšků a výparů. Velmi rudé rty a obličej, snadno zčervená. Často velmi účinný na začátku léčby chronických případů a při ukončení akutních. Žaludek: Naprostá ztráta chuti k jídlu, nebo nadměrný hlad. Hnilobné říhání. Potrava se zdá příliš slaná. Pije hodně, jí málo. Mléko nesnáší. Velká touha po sladkém. (Arg. nit.). Velká kyselost, kyselé říhání. Pálení, bolest, tlak jako od závaží. Velmi slabý a je mu mdlo v 11 hodin dopoledne, musí se něčeho najíst. Nevolnost v těhotenství. Pacient je plný vody. Břicho: Velmi citlivé na tlak, uvnitř má bolavý a odřený pocit. Jako by se v něm hýbalo něco živého (Croc., Thuj.). Bolest a tlak u jater. Kolika po pití. Konečník: Svědění a pálení v konečníku. Hemoroidy, odvislé od abdominálního překrvení. Časté, neúspěšné nucení, stolice tuhá, kouskovitá, neúplná. Dítě se bojí bolestí. Zarudnutí kolem konečníku, se svěděním. Ranní průjem, nebolestivý, vyhání z postele, s výhřezem konečníku. Hemoroidy, mokvají a sáknou. Moč: Časté močení, hlavně v noci. Pomočování, zvláště u skrofulózních, nečistých dětí. Pálení v močové trubici během močení, trvá dlouho po močení. Hlen a hnis v moči, pálení v místech, kde teče. Musí spěchat, náhlé nucení na močení. Velké množství bezbarvé moči.\nTEUCRIUM MARUM VERUM – Také jen Teucrium marum. Ožanka (Teucrium). Různé druhy: Ožanka česneková (T. scordium) – celá rostlina zapáchá silně česnekem; chuť má hořkou. Používá se k vyhánění potu a hlíst, když nic jiného nepomáhá. Zevně k čistění vředů; může se jí též barviti na zeleno. Krávy, které se jí nažraly, dávají prý mléko chuti česnekové. Konečník: Svědění v řiti, stálé dráždění večer v posteli. Škrkavky, s nočním neklidem. Dítě je v noci neklidné. Dloube se v nose i v řitním otvoru. Mravenčení v konečníku po stolici. Nepříjemný dech, ztráta čichu. První až šestá potence. Lokálně při polypech.\nTHUJA – Má specifický antibakteriální účinek, při kapavce a očkování. Oči: Ciliární neuralgie; iritis. Víčka slepená v noci; suchá, supící se. Ječná zrna a tarzální tumory (Staph.). Akutní a subakutní zánět bělimy. Skléra místy vyvýšená, má červenomodrý nádech. Rozsáhlé, ploché flyktenuly; indolentní. Opakující se episkleritida. Chronická skleritida. Uši: Chronická otitida; hnisavý výtok. Vrzání v uších při polykání. Polypy.\nOčista střeva nebo detoxikace\nPři parazitech je třeba provést detoxikaci jater a provádět pravidelně očistu střev. Na výplachy a klyzma P. O. Mathioli používá:\nZEMĚŽLUČ MENŠÍ, PLANÁ TYKVICE, FIALKOVÝ KOŘEN, PLANÁ HOŘČICE A SELSKÁ HOŘČICE, LIST OŘEŠÁKU, PELYNĚK, HELEBORUS, PSEUDOCOCTUS, HELLEBORUS ČERNÝ, HERMODACTILUS a další.\nC. Hering – Analytické repertorium mysli\nObrovské množství materiálu, které bylo sebráno, jsme doplnili výtahy z Guernseye\nAcon., Ant-c., **Ant-t., **Bell., Calc., *Cham., *Teucr., se štěkavým kašlem: Cupr.\nVelmi přecitlivělá k sebemenším dojmům, duševním i fyzickým: Staph.\nNeobjasněný smutek: Calc., Caust., probouzí se nešťastný nebo ve stavu vyčerpanosti: Lach.\nSebemenší nepohodlí nutí dítě křičet: Caust.\nDěti jsou najednou vzteklé, smutné a křičí, pláčou, často zvrací: Puls.\nKřičí, neklid, chvíli chce jeden předmět, pak hned druhý, když je dostane,\nodhazuje je pryč: Cham.\nMelancholický, ve špatné náladě, s táhnoucími a píchavými bolestmi,\ndolů podél páteře: Rhus-t.\nAcon., Bell., Caust., z přízraků: Puls., noční děsy, v noci se bojí vidin: Carb-v.\nBojí se každého, kdo se k němu přiblíží: Cupr.\nNaježí se v přítomnosti milovaného člověka: Cupr.\nStěžuje si, že mu všechno padá: Bor., Cupr., Gels.\nChytá se něčeho: Bor., při každém pokusu pustit dítě z rukou, při krmení, nebo když usnulo,\nzačíná křičet a zvedat ruce jako ze strachu: Bor.\nVelký strach při začínající cerebrospinální meningitidě: Acon.\nPolekaný, neklidný a podrážděný, při nemocech mozku: Acon., nebo když se něčeho bojí, vyskakuje hrůzou: Op.\nBojí se kašle, zadržuje ho tak dlouho, jak jen může, při bronchiálním kataru: Phos.\nVypadá polekaně při vlastním vyskakování, při záškubech: Bell.\nBojí se zůstávat v posteli: Acon.\nBojí se usnout, z hrůzných snů: Nux-v.\nNechce zůstat v posteli, nemůže ležet na kolenou (kojenec na matce): Cupr.\nÚlek při probuzení, „oči navrch hlavy“: Bell.\nStrach při probuzení, bolest mozku: Zinc.\nStrach při probuzení, červený obličej, při zanedbaných nebo potlačených neštovicích: Stram.\nNaježí se při všem, nepřechází spalničky: *Stram.\nVýraz strachu, při osypkách, vyrážce na kůži: Acon.\nPrůjem z leknutí: Op., chorea (nervová porucha): Nat-m.\nPo leknutí děti pláčou a jejich ruce i nohy sebou škubou: Samb.\nKonvulze, se záškuby: Op.\nBor., Calc., Kali-c.\nSpíše k večeru, zimniční žár, s neklidem, trvá větší část noci, hrozí hydrocefalie: Zinc.\nNeklid, s kolikami: Aur., Calc-p., Cham.\nPocit dávení, jako by plíce pracovaly napůl, při spále: Calc.\nKojenci se probouzí v noci, v mučivém stavu, mohou se nadechnout,\nale nemohou vydechnout: Samb.\nMučivé stavy, při spasmech: Acon.\nVelmi mučivý stav, s červenými nebo fialovými pásy na šíji, zádech atd. Meningitida\n(zánět mozkových plen): Bufo.\nVýraz bolesti na obličeji, leží, natažený, napůl v bezvědomí, při onemocnění mozku: Aeth.\nPři paroxysmech (záchvatech), které přicházejí dnem i nocí, bije se rukama do hlavy a obličeje, přináší mu to zlepšení stavu: Ars.\nÚpadek ducha, při choree: Nux-v.\nVysílení, únava (distres).\nProbouzí se ve vysíleném stavu, průjem: Lach., po probuzení má pocit, že zemře, má krup (silný kašel): Lach.\nKdyž dýchá, hlava i ramena jsou zvednutá: Acon., Hyos., *Spong.\nVelké vysílení, při silném kašli, pneumonie: Merc-v.\nKonvulze začínají, když dítě dostane vynadáno, když se mu vyčítá,\na poté je posláno do postele: *Ign.\nDítě žárlí a je velmi skleslé po objevení nového dítěte,\nna které se obrátila pozornost celé rodiny: Ign., **Hyos.\nChce klid, zdá se, že se velice leká, při pohybu, při přemístění: Bry.\nMlčenlivý, nechce si hrát během celého dne: Cina.\nDítěti se nic nelíbí, ani na minutu není zaměstnáno a spokojeno: Cina.\nVelmi skleslý, apatický, nic nechce, z ničeho není spokojený: Ph-ac.\nLhostejnost, všechny smysly kromě sluchu jsou otupeny: Calc.\nZtrácí svou obvyklou živost, soustředěnost, stává se tichý a lhostejný: Lyc.\nNesměje se, nechce si hrát, chybí aktivita, dopoledne: Bar-c.\nDítě leží ve stavu apatie, občas vzdychá, zvedá třesoucí se ruce k hlavě: Hell.\nApatický, nic nechce, nic ho nezajímá, ale je rozladěný, po spále,\nkterá se najednou potlačila: Phos.\nPři zánětu pohlavního ústrojí matky po porodu: Ph-ac., se zácpou, při nemoci mozku: Gels.\nChmurná nálada: *Ant-t., **Ars., Bor., Graph., Puls., Sil.\nVelice nepříjemný, při probuzení: Lach., Lyc., strhává ze sebe pokrývku, chová se hrubě,\nzlobí se: Kali-c., *Lyc.\nV protivné náladě, nespokojenost, hlavně po siestě (po obědě) a spíše k večeru,\nve snu létá, hydrocefalie: Lyc.\nDítě potřebuje mnoho věcí, ale když je dostane, nechce je, a některé odhazuje silou pryč: Cina.\nŠpatná nálada, pláče, křičí, něco chce, když to dostane, podrážděně odhodí,\nzhoršení brzy ráno: Staph.\nChce hned tuhle, hned druhou věc. Kali-c., dokonce ve veselé a příjemné náladě: Puls.\nVelice nepříjemný, nic se mu nelíbí, nic jej neuspokojuje, šťourá se v nose,\npři bronchiálním kataru: *Cina.\nSklony k podrážděnosti: Apis.\nVzteklý a vrtošivý po celou dobu: Calc-p.\nPodrážděný a vrtošivý: Cham.\nPodrážděný, podobně jako hypochondrik: Nux-v.\nBručounský, mrzoutský, nechce, aby se na něj dívali, mluvili s ním,\nnebo se jej dokonce dotýkali: Cina.\nBručounství s vrtochy, křičí, když se na něj dívají nebo se k němu tisknou, letní nevolnosti: Ant-c.\nNechce, aby se na něj dívali, chce být sám., nálada se kazí: *Ant-c., *Ars., *Cham., Cina.\nNemá rád, když se s ním dají do hovoru: Ars., Cham., Gels., Nat-m., Nat-s., Nux-v., Rhus-tox.\nPláče, když se na něj dívají: Nat-m., kašel: Ars.\nNechce, aby jej uklidňovali, láska a něžnosti nejsou důležité: Cina., zhoršení při soucitné účasti.\nPodrážděný, chce zůstat sám, při nemocech mozku: Nux-v., nakrčené čelo,\nčas od času pronikavě křičí: Hell.\nVelice podrážděný a vrtošivý, strádá po kojení: Cham., mléko mu nechutná, zvrací z mléka: Aeth.\nVrtošivý, zácpa se střídá s průjmem: Nux-v.\nVelice tvrdohlavý a vrtošivý, se slizkou a krvavou stolicí: *Cham.\nJedna tvář červená, druhá bledá, musí ho nosit na rukou, aby se uklidnil, při bronchiálním kataru: *Cham.\nUmíněnost a velmi těžký stav, když nespí: Cina.\nVrtošivý a obtěžuje ostatní, není paličatý, ale nemůže usnout: Coff.\nPodrážděný, přecitlivělý, plačící, strádá z nedostatku spánku, při spalničkách: *Coff.\nPodrážděnost na začátku noci, všechny obtěžuje, nespí: Podo.\nPodrážděnost, skoro jako u maniakálního stavu: Teucr.\nZpustlý, zkažený, nevychovaný, dítě se stává nesnesitelné, neklidné, zlostné a těžko zvladatelné: Sulph., se špatnými návyky a sklony k ničení: Calc-p.\nNeobyčejně tvrdohlavý, ve zlosti a hněvu se vrhá na podlahu, při sebemenším odporu přestane normálně dýchat: Thuy.\nKdyž se hněvá, začíná nával kašle: Ant-t.\nSrší zlostí, hádavý, chce se projevovat ve zlosti, pere se, kouše,\nnapadá všechny kolem sebe: Carb-v.\nPodrážděný, když se probouzí, pronikavě křičí, hází všechno za sebe, nechce, aby se s ním bavili: *Lyc., *Kall-c.\nTělo dítěte je napnuté, s bručením a nespokojeností: Puls.\nMalé děti jsou velmi svérázné, mají sklony k tloustnutí a mají rozšířené zorničky: Calc.\nŠkodí, zlý, bez rozmyslu a záměrně krutý: Anac.\nChování, které neodpovídá situaci: **Cinch.\nNeposlušný, s dobrou náladou: Lyc.\nÚpěnlivě prosí o pomoc, v bezvýchodné situaci, nebo je velice podrážděný, nesouvislá řeč,\nvzteká se, pere, způsobuje druhým bolest, chorea: Stram.\nPrudký, zuřivý, šílený, destruktivní ve všech svých pohybech, nejasná řeč, zlobí se, když něčemu nerozumí, chorea: Laur.\nBije se pěstmi do hlavy, tím se zlepšuje jeho stav, při onemocnění mozku: Ars.\nHlavou bije o zeď nebo o podlahu: Rhus-t.\nSklony všechno kousat: Sec.\nKouše do sklenice nebo do lžíce, když pije: Cupr.\nMlátí do všeho a kouše: Carb-v., Stram.\nNičí věci: Bell.\nKouše do svých pěstí: Acon.\nLehce se rozčílí, zhoršení při přátelském soucitu, napadá všechny kolem sebe,\ni svou ošetřovatelku: Hell.\nPři parazitech a červech je třeba se vyhýbat cukru, sladkému pečivu a bramborám. Sladkosti vytváří v těle ideální prostředí pro přežívání červů.\nDejte dítěti žvýkat upražená dýňová semínka., asi 30 semen 3x denně. Neměla by se podávat s jídlem.\nTaké pojídání velkého množství syrového česneku pomáhá červy vymýtit.\nBez správné hygieny se neobejdete. Dítě si může v noci škrábat oblast řiti, která svědí, a v té době červi vylézají. Pokud si pak dává ruce do pusy, celý cyklus začíná znovu. Někdy může pomoci mast jako vazelína, která se rozetře v oblasti řitního otvoru, samozřejmě spolu s dodržováním přísné hygieny.\nC. Hering – Analytické repertorium symptomů mysli\nR. Moskowitz, M. D. – Homeopatie pro těhotenství a porod\nRobin Murphy – Homeopatická Materia Medica\nJ. T. Holub – Jak se léčit pomocí homeopatie\nVíce zde: http://www.studioprotebe.com/askaridi/


Lvi vs. buvol: Trénink uprostřed divočiny - National Geographic\nLvi vs. buvol: Trénink uprostřed divočiny\nV prastarém vyhaslém vulkánu Ngorongoro v severní Tanzanii se odehrál nepříliš vyrovnaný souboj. Tři lvíčata obklíčila buvola a zaútočila na něj.\nNgorongoro je naprosto unikátní ekosystém, který nelze najít v takovém rozměru a četnosti fauny a flory nikde jinde na světě. A právě tady se lvíčata rozhodla vyzkoušet si, co se naučila. Jejich cílem se stal osamocený buvol.\nBuvol patří do takzvané Velké pětky nejnebezpečnějších zvířat Afriky. Společně s hrochem má na svědomí nejvíce smrtelných nehod lovců. Nepřítele se snaží nabodnout na rohy. Pokud se mu to podaří, několikrát svou oběť vyhodí do vzuchu a pak ji rozdupe kopyty.\nJediným přirozeným nepřítelem dospělého buvola je právě lev.\nA ačkoli v tomto případě šlo o mláďata, při napadení si věděla rady. Jedno z nich zaútočilo zezadu, odkud se zvíře nejhůře brání. K dalšímu útoku došlo ze strany. Cílem je zasáhnout krční tepnu, kdy buvol vykrvácí do několika minut.\nBuvol však všechny ataky nakonec ustál a utekl. Potvrdil tak, že patří mezi silná a rychlá zvířata, která dokážou běžet rychlostí až 55 km/h.


Anna Veselá má 101 let. Mluví pomalu, ale s dětmi si zazpívá - Žďárský deník\nAnna Veselá má 101 let. Mluví pomalu, ale s dětmi si zazpívá\nMoravec - Právě před 101 lety se narodila Anna Veselá z Moravce. Jaká to tehdy musela být doba? Inu, do tažných vleček se ještě zapřahali koně a když jste si chtěli doma zavolat, otevřelo se dokořán okno.\nAnně Veselé z Moravce přijel ke 101. narozeninám poblahopřát také kandidát na prezidenta z Nového Veselí na Žďársku Miloš Zeman. | Foto: Deník/ Ondřej Švára\nKdyž Anna Veselá poprvé zakřičela na svět, čekali Češi pořád na svůj vlastní stát. Dnes už ho mají a paní Anna už léta mluví dost potichu. Spíš poslouchá a upoutána na lůžko tráví posledních šest roků v domově seniorů v Moravci. Ale ve čtvrtek měla veselo. K narozeninám jí přišel s kytkou poblahopřát i Miloš Zeman. „Spala jste, že? Spánek je ten nejkrásnější dar, co člověk má," řekl kandidát na českého prezidenta.\nAnna Veselá je moraveckou patriotkou. „Babička tu bydlela snad celý život. Její rodina se sem po válce přistěhovala z Rakouska," vzpomněl příbuzný Josef Mička ze Žďáru. „Babička je moc hodná žena. Celý život hospodařila v zemědělství a samozřejmě i v domácnosti a nikdy si na nic nestěžovala. Ani dnes ne, přestože už jí zdraví nedovolí chodit a má problémy se sluchem i se zrakem. Na druhou stranu ale zatím pořád jí, mluví a hlavně vnímá, co se kolem ní děje," říká Mička.\nK dobru přidává jednu vtipnou vzpomínku z loňska, kdy měla paní Anna slavit kulatiny. „Jenže asi tak čtvrt roku před tím najednou přestala mluvit. Když teda měla narozeniny, tak jí říkáme: babi, dneska máš sto. Nic. Pak na ni zkoušeli mluvit i jiní, zase nic. Tak já pak povídám: babi dneska máš sto let viď. Tak to by ti mohli dát zelenou, žejo? A ona najednou: To jo! A od té doby zas komunikuje," usmál se Josef Mička. Dnes si prý Anna Veselá ráda s vnoučaty zazpívá „Andulko Šafářová"…\nA ta dlouhověkost? Ta je u Anny Veselé nejspíš dána rodinou genetikou. Její bratři i otec umřeli až po devadesátce. Ale možná i dobrou moraveckou vodou. Do druhé světové války totiž v této malé obci bývaly lázně.


26.3.2018 – Módní návrhář Osmany Laffita (53) prožívá nyní velmi smutné období. Přišel o svého dlouholetého parťáka a kamaráda. Jeho dvanáctiletý tygr Bagheera, který mu do jisté míry nahrazoval i dítě, už bohužel nežije.\n7.2.2018 – Nad luxusním bydlením módního návrháře Osmanyho Laffity (52) a jeho partnera Guye (49), kde společně chovají tygra, páva, koně a další zvířata, visela několik let exekuce ve výši více než milion korun. Pánové to neřešili, až teď Guy přiznal, že své dluhy zaplatil. Problémů se ale nezbavili.\nOsobnosti: Iva Kubelková (531 článků), Simona Krainová (1958 článků), Osmany Laffita (171 článků)\nOsobnosti: Simona Krainová (1958 článků), Osmany Laffita (171 článků)\nOsobnosti: Eva Decastelo (773 článků), Osmany Laffita (171 článků)\nOsobnosti: Stanislav Gross (728 článků), Osmany Laffita (171 článků)\n30.5.2012 – Zpěvačka Eva Pilarová  (72) umí i ve svých překvapit a udělat si legraci sama ze sebe. Když byla pozvána na módní přehlídku návrháře kubánského původu Osmanyho Laffity a dočetla se, že móda bude inspirována romskou kulturou, rozhodla se přizpůsobit i svůj vzhled.\nOsobnosti: Donald Trump (4596 článků), Ivana Trump (275 článků), Osmany Laffita (171 článků)\n1.2.2018 – Otec od rodiny se sedmi dětmi David (35) se obával, jak zvládne péči o potomky a domácnost už od první chvíle, co je opustila maminka Lucie (35). Doufal, že mu na pomoc přijde jiná maminka, ale místo ní přišel šok v podobě módního návrháře Osmanyho Laffity (52). A ten mu podle slov Davida moc nepomohl.\n5.2.2013 – Módní návrhář kubánského původu Osmany Laffita (47) zatoužil po vzoru zpěváka Eltona Johna (65) po dítěti. Zatímco ale Elton a jeho partner si už nechali u náhradní matky odnosit dvě děti – nedávno se jim narodil syn Elijah a společně vychovávají dvouletého Zacharyho, Osmanyho partner Guy (45) se k tomu nemá!\nOsobnosti: Elton John (515 článků), Osmany Laffita (171 článků)


Pokud se o dřevostavby zajímáte, tak se k Vám s největší pravděpodobností dostal článek publikovaný na zpravodajském portálu Idnes, který popisuje nepovedenou realizaci dřevostavby. Na konci článku je sice pár rad, jak podobnému neštěstí předejít, ale poskytneme Vám další pohled na věc, který v příspěvku nezazněl vůbec.\nNa úvod jen malé zamyšlení: Chápu, že titulek příspěvku „Česká tragédie. Dřevostavbě praskají okna i podlahy, stropem teče“ musí být poutavý, ale trochu z něj vyplývá, že je to tak u všech dřevostaveb. Kdyby se však stejná konstelace situací, které vedly k nepovedené stavbě, vyskytla u zděné stavby, byly by následky stejné, možná ještě horší.\nV domě popraskaly okna, stropy, podlahy a ještě kdoví co všechno. Firmy, které realizaci prováděly, již z velké části neexistují nebo se po nich slehla zem. Kde je však příčina celého problému? Zkusíme se jí dopátrat postupně od začátku.\nNávrh dřevostavby - pochybení architekta nebo problém v komunikaci?\nFáze před realizací dřevostavby je z hlediska „povedenosti“ dřevostavby jedna z nejdůležitější. Pokud je špatný návrh, v dalších fázích stavby s tím již mnoho nenaděláte. Z článku vyplývá, že architekt je dareba, který nedodržel zadání finančního limitu. Kvalitní proces tvorby studie dřevostavby však neprobíhá tak, že klient přijde, donese situaci pozemku, vysází peníze na dřevo a architekt udělá nějaký návrh dřevostavby, který je dvojnásobně dražší než zadání.\nCesta od schválení prvotního konceptu až po vypracování celé studie by měla být vždy o dialogu. Věřím, že mohl být zadán nějaký finanční strop, z toho vzešel koncept, který se však dále dopracovával, a dřevostavba tak narůstala na velikosti, protože původní obývací pokoj byl malý a ještě by se přece hodil jeden pokoj, terasa…\nČtěte také... Stavba dřevostavby krok po kroku 2.díl: Bez pozemku (a peněz) za architektem nelez\nPoměrně jednoduchou a přitom velice účinnou cestou, jak předem odhadnout cenu dřevostavby, je si ji spočítat podle užitné plochy domu v naší kalkulačce. V reálu se ceny liší dle cenové politiky každé firmy, ale rozhodně to nebude dvojnásobek:\nTip: Pokud budete chtít odhadnout cenu individuální dřevostavby na klíč, počítejte přibližně s 25 000 Kč/m².\nPokud bylo tedy zadání například 2,5 milionu a užitná plocha dřevostavby ve finální studii byla 200 m² je jasné, že je zaděláno na pořádný malér. Pokud tento fakt zanedbal architekt a již jeho původní návrh neodpovídal zadání, je nejlepší požádat o kompletní přepracování výstupu, případně studii reklamovat.\nJeště si uvědomme, že se ve fázi studie dřevostavby pohybujeme v řádech desítek tisíc korun za její vypracování. Její kvalita však ovlivní výsledek za miliony. Proto si zjistěte také reference na dobré architekty a nejen na stavební firmy. Protože co pak udělá dobrá realizační firma se špatnou studií a rozpočtem, který odpovídá polovině reálného? Seriózní by měla říct: Děkuji za poptávku, ale tyto finanční mantinely na dům o této velikosti nejsou v našich silách.\nPostavíme to jinak, levněji…\nPodle informací uvedených v článku nastaly výrazné rozdíly mezi dokumentací pro stavební povolení a výslednou realizací projektu. Mohlo se tedy klidně stát, že nebyl vypracován realizační projekt a firmy stavěly dům právě podle projektu pro stavební povolení, který je však méně podrobný a tak si jej museli na stavbě „domyslet“.\nPokud byl dům navržen jako nízkoenergetický a v reálu se někomu zdá, že nízkoenergetický není kvůli malé izolaci stěn a pouze izolačním dvojskům, je někde chyba. Proč byla použita menší izolace stěn a dvojskla místo trojskel? Jednoduchá odpověď: aby se ušetřilo. Okno prasklo kvůli chybě oknařů nebo protože byl v původním projektu statikem v dřevostavbě navržen pořádný překlad nad velkými prosklenými plochami z lepeného dřeva a kvůli úsporám se z něj stal jenom větší hranol z pily? Pokud je statika dle projektu správná, pak je chyba na straně oknařů a ti chybu jistě rychle napraví (pokud ještě existují).\nDělaly firmy všechna tato úsporná opatření svévolně nebo po konzultaci s klientem? Pokud svévolně, tak je nejlepší situací jejich zánik. Pokud po konzultaci s klientem, pak není co dodat.\nBude Vás zajímat: Dřevostavba do 1 milionu\nKdyž je rozpočet napnutý, vynechte zbytné vybavení\nPřekvapuje mě ale fakt, že i přes velký tlak na úspory v rozpočtu byl do domu nainstalován solární systém. Pro dům to není nezbytnost a je to další věc, na kterou se musí „někde“ vyšetřit. Pokud je potřeba ušetřit ve fázi realizace, rozhodně tak nečiňte na úkor základní konstrukce nebo na kvalitě oken.\nČtěte také... Na čem v dřevostavbě nešetřit\nViník bohužel nebude jeden. Aby vše dopadlo takovým průšvihem, jako v této dřevostavbě, musí se sejít více faktorů. Jedním z nich je klasický problém subdodávek, kde vždy nastávají třecí místa o to, kde měla jedna firma svou práci skončit a druhá začít. Dalším problémem je určitě komunikace jak na počátku mezi klientem a architektem, tak později v realizační fázi. V neposlední řadě pokud firmy prováděly „úspory“ na domě bez konzultace s klientem, tak to značí jejich velký šlendrián. Bohužel to padne asi na všechny firmy, i když třeba pochybila jen ta, která vyšetřila nějaké dřevo v překladech a ve stropech, kvůli čemuž třeba popraskaly podlahy a stropy (které již mohla dělat firma jiná).\nNešetřete na stavbě až ve fázi realizace dřevostavby, ale dejte na počátku třeba o pár tisíc více za kvalitní návrh a projekt, který bude odpovídat finančnímu zadání a se kterým budete spokojeni. Pokud je to možné, zajistěte si, aby za celou stavby byla zodpovědná jen jedna firma, která se nemůže vymlouvat na to, že firma před ní něco pokazila nebo neudělala.\nBudeme rádi i za Váš pohled a postřehy k této nezdařené realizaci dřevostavby.


Historie hokeje na ZOH 1920 - 2022 (4.) | BetArena.cz\n16.01.2022 06:30 | Autor článku: Ondřej Balíček\nNepřemožitelný hokejový tým. Že nic podobného neexistuje? Sovětská reprezentace v šedesátých a sedmdesátých letech takovou mašinou na vítězství opravdu byla. Další díl našeho seriálu o historii ledního hokeje zmapuje éru, kdy se kvůli dominanci sborné na ZOH 1964-1976 hrálo v podstatě jen o stříbrné a bronzové medaile. Těšit nás může, že československý tým je sbíral plnými hrstmi.\nZOH v 60. a 70. letech – Innsbruck, 1964 – Grenoble, 1968\nSapporo, 1972 – Innsbruck, 1976\nOlympijský hokej 60. a 70. let – nadvláda sborné i československé medaile\n„Abychom si rozuměli, potřebujeme k tomu hokej nebo válku,“ prohlásil český překladatel a historik umění Antonín Bartušek. V šedesátých a sedmdesátých letech minulého století jsme si tedy museli rozumět náramně. Tehdejší hokejové zápasy připomínaly válku na ledě a právě tomuto období se bude věnovat další díl našeho seriálu o historii hokeje na olympijských hrách.\nKromě v žilách jim kolující soutěživosti a touhy zvítězit hokejisty poháněla i jiná, politicky geografická motivace. Každý chtěl zkrátka vyzrát na reprezentaci Sovětského svazu. Už v minulém dílu seriálu jsme zjistili, že sovětským funkcionářům se během pouhých deseti let podařilo z nuly vybudovat vítězný olympijský celek. Po zlatém debutu ze ZOH 1956 následoval bronz ze ZOH 1960. Že se sborná okamžitě zařadila mezi světovou špičku? To byl pouhý začátek a na ZOH 1964 až 1976, které připomíná dnešní díl, sovětský hokej spadal do zcela samostatné kategorie.\nNechceme vás ochudit o čtenářský zážitek, přesto hned v úvodu odprezentujeme nosnou myšlenku celého článku: Tým SSSR získal čtyři olympijská zlata v řadě. Ty tam byly časy kanadského patentu na vítězství pod pěti kruhy. I zarytí odpůrci komunistické diktatury uznávají, že období sovětské nadvlády bylo jedním z nejvíce fascinujících v celé hokejové historii. Částečně díky podpoře moskevského ústředí, které šikovnými kličkami naplno sportujícím hráčům zajistilo oficiální status amatérů. Především pak díky velkým osobnostem, architektům hokejového zázraku.\nArkadij Černyšev – hlavní trenér (1961-1971)\nAnatolij Tarasov – asistent trenéra (1963-1971)\nTarasov, přezdívaný „otec ruského hokeje“, sovětskou školu obohatil o řadu unikátních tréninkových metod. Černyšev je pak přiváděl k dokonalosti. Že na hráče kladly ty nejvyšší nároky a že možnost hrát za sbornou vyžadovala naprostou disciplínu a oddanost? Tuhý režim ani nic jiného nepřipouštěl. Z hokejového hlediska však úspěšné duo vytvořilo systém, se kterým si západní země neuměly poradit. „Ve sportu se v žádném případě nesmíte zastavit,“ pravil Tarasov. Důraz na kvalitní přihrávku a fyzická připravenost v kombinaci s nevysychající zásobárnou talentovaných hráčů ze SSSR učinily hokejovou velmoc první kategorie. Na MS v ledním hokeji sborná pod vedením dua Černyšev/Tarasov zvítězila devětkrát za sebou.\nO nejvyšší příčky však na olympijských turnajích pravidelně usilovala i jiná, nám mnohem bližší reprezentace. A dařilo se jí znamenitě, vždyť i československý tým získal čtyři olympijské medaile v řadě. I přes snahu o apolitické olympijské zápolení mnohé zápasy doprovázel politický podkres. Hokejistům se při pohledu na rudý dres SSSR vařila krev v žilách. Fanoušci zápasy brali jako otázku národní hrdosti – a nebavíme se nutně o těch československých, ve světě rozděleném železnou oponou chtěl na Sovětský svaz vyzrát úplně každý. Pojďme si připomenout hry o trůny, které pravidelně měly stejného vítěze.\nZOH 1964: Innsbruck, Rakousko – Medaile až v šatně\nAčkoli závody v severské kombinaci hostil nedaleký Seefeld, Zimní olympijské hry 1964 v Innsbrucku proběhly v malebném hlavním městě Tyrolska. Počet sportovců vůbec poprvé přesáhl tisícovku, turnaj v ledním hokeji hostila nově vybudovaná aréna Olympiahalle. Do hlavní soutěže po kvalifikačním play-in postoupilo osm družstev, mezi 29. lednem a 9. únorem se utkala stylem každý s každým. O majitelích medailí nebylo jasno až do posledního zápasu. A vlastně i po něm – a svým způsobem i o téměř půl století později.\nDo Innsbrucku vůbec poprvé odcestovala výprava ČSSR, nikoli ČSR. Změna oficiálního názvu Československa podtrhla politické změny v naší vlasti, noví reprezentační trenéři Jiří Anton a Vladimír Hostka však při sestavování soupisky razili tezi pouze mírného pokroku. Do Rakouska vyrazilo osm pamětníků předchozí olympiády ve Squaw Valley, nově si pod pěti kruhy zahrály budoucí stálice našeho týmu. Takový Jiří Holík se podepsal pod všechny olympijské úspěchy v dnešním článku, legendární brankář Vladimír Dzurilla stál na prahu kariéry vedoucí až do Síně slávy IIHF.\nNáš tým do turnaje vstoupil vysokou výhrou 11:1 nad Německem, tehdy naposledy hrajícím pod jednotnou vlajkou. V druhém zápase však Čechoslováky čekal test z nejtěžších, utkání se SSSR. Sborná, povzbuzená výhrou 5:1 nad úřadujícími olympijskými šampiony z USA, uděřila drtivou silou. Už v jedenácté minutě musel Vlado Dzurilla po třech obdržených gólech přepustit naši svatyni Vladimíru Nadrchalovi, první třetinu Sověti ovládli výsledkem 4:0. Ve zbytku zápasu jsme byli lepší, Jozef Golonka nasázel hattrick, využili jsme tři přesilovky. Přesto na tabuli po konci zápasu svítilo skóre 5:7 a už v úvodu turnaje bylo jasné, že sen o československém zlatu naplnění nedojde. Jedna ztracená bitva však neznamená prohranou válku a v dalších dnech tým ČSSR zářil. Posuďte sami.\nČSSR vs Finsko - 4:0\nČSSR vs Švýcarsko - 5:1\nČSSR vs USA - 7:1\nČSSR vs Kanada - 3:1\nVůbec první olympijská výhra nad Kanadou? To byla prvotřídní hokejová senzace. Do Innsbrucku Javorové listy poprvé vyslaly účelově vybudovaný národní tým, který sestavil hokej milující kněz David Bauer. Kanadští amatéři přestávali stačit tempu rozehranějších, neoficiálně profesionálních soupeřů. O československém vítězství brankami v poslední třetině rozhodli Jan Klapáč, Jiří Holík a Josef Černý.\nDo šatny odcházeli jako čtvrtí. Domů ale Čechoslováci přivezli bronz\nVýhra nad zámořskými favority zdramatizovala turnajovou tabulku. V poslední hrací den, po šesti utkáních v nohou, pořadí vedl neporažený SSSR (12 bodů) před ČSSR a Kanadou (10 bodů), následovalo osmibodové Švédsko. Turnajový los nemohl nabídnout dramatičtější podívanou; Innsbruck nejprve od 17:00 sledoval zápas SSSR vs Kanada, aby od 20:30 celou soutěž uzavřelo utkání Švédů s Čechoslováky. Takoví Kanaďané se stále mohli stát olympijskými šampiony – nebo také mohli odjet s prázdnou.\nVítězná branka Venjamina Alexandrova ze 42. minuty přiblížila ten horší scénář. SSSR zvítězil 3:2 a nebylo pochyb o tom, že neporažení Sověti získali olympijské zlato. V závěrečném zápase však Švédi převálcovali ČSSR vysoko 8:3 a postarali se tím o unikátní situaci.\nTři družstva měla stejnou bilanci, pět výher a dvě porážky. Že má v takovém patovém stavu rozhodnout rozdíl skóre ze vzájemných utkání tří týmů, jak pravily regule IIHF? Kanaďané byli toho názoru a proto se na medailový ceremoniál dostavili s nataženými krky. Nárokovali si bronz za skóre 4:4, počítali se švédským stříbrem skóre (9:6) a bramborovou plackou pro Československo (6:9).\nPodle olympijských pravidel však k jejich překvapení o pořadí rozhodl rozdíl skóre z celého turnaje. A ten na straně javorových listů nestál ani zdaleka, vždyť Švédi zaznamenali kladnou bilanci +31 a náš tým se pyšnil +19 brankami, o čtyři více než Kanada. Hokejisté i funkcionáři byli rozlíceni, IIHF v čele s jejím předsedou Bunnym Ahearnem obviňovali ze změny pravidel za pochodu. Tisková agentura The Canadian Press dokonce citovala šéfa mezinárodního hokeje, že o tiebreakeru bylo rozhodnuto deset minut před koncem posledního zápasu. S návratem z Innsbrucku ale rozruch utichl. Alespoň na nějakou dobu.\nV dubnu 2005 měla totiž podle informací The Canadian Press Mezinárodní hokejová federace zpětně přiznat chybu a retroaktivně Kanadě udělit bronz. Ta samá organizace však o dva měsíce později hlasovala proti takovému rozhodnutí. Proti byl i kanadský zástupce Murray Costello. „Pokud bychom to udělali, může vyvstat neomezený počet rozhodnutí, která mohou být zpochybněna. Otevřeli bychom Pandořinu skříňku,“ řekl tehdy. „Ukradená“ medaile z Innsbrucku kanadským patriotům leží v žaludku i o půl století později. Už nic se ale nezmění na tom, že Kanada olympiádu vůbec poprvé opouštěla bez cenného kovu.\nŠvédové se podruhé v historii radovali ze stříbra, Čechoslováci si domů přivezli bronz. I naše hokejisty přitom zpráva o konečném pořadí zaskočila – samozřejmě příjemněji než kanadské soky. Do šatny se naši hokejisté po prohře se seveřany odebírali s vědomím, že skončili na nepopulární bramborové pozici. „V kabině jsme byli ze 4. místa trošku smutní, ale direktoriát pak pořadí změnil,“ zavzpomínal pro Český rozhlas útočník Jan Klapáč padesát let po medailovém úspěchu. Nebo snad bronzový výsledek československá veřejnost jako úspěch nevnímala?\n„Hned po utkání jsme přijeli do Prahy a národ byl zklamaný, i když to byla olympijská medaile. Nosič kufrů na nádraží prohlásil: ,No vy jste to teda hráli'. Tam od Franty Tikala vzniklo pořekadlo, že asi budeme muset chodit kanálama,“ připomněl Klapáč slova nejlepšího turnajového obránce podle názoru direktoriátu i tradičně vysoké nároky domácích fanoušků.\nPotěšit je bezesporu mohly výkony Josefa Černého (6+6) a Jiřího Dolany (8+3), kteří se probojovali do první desítky kanadského bodování turnaje. Ovládl ho Konstantin Loktev (6+9). K všeobecné mrzutosti naopak přispělo to, že žádnou jinou medaili československá výprava ze sousedního Innsbrucku nepřivezla. O čtyři roky později měla být bilance radostnější.\nKonečné pořadí hokejového turnaje na ZOH 1964\n🥇1 SSSR 7 7 0 0 54:10 14\n🥈2 Švédsko 7 5 2 0 47:16 10\n🥉3 Československo 7 5 2 0 38:19 10\n4 Kanada 7 5 2 0 32:17 10\n5 USA 7 2 5 0 29:33 4\n6 Finsko 7 2 5 0 10:31 4\n7 SRN 7 2 5 0 13:49 4\n8 Švýcarsko 7 0 7 0 9:57 0\nZOH 1968: Grenoble, Francie – Československo jednu branku od zlata\nV pořadí již desátá zimní olympiáda si připsala několik dobových nej. Nejmasivnější investice a výstavba pod taktovkou francouzského prezidenta Charlese de Gaulla, největší počet sportovců (1 158 z 37 zemí), pompézní zahajovací ceremoniál či představení vůbec prvního olympijského maskota? Ale také vůbec první dopingové kontroly nebo sportoviště ve vzdálenosti až 70 km od centra. I to byly Zimní olympijské hry 1968 v Grenoblu.\nK navždy nepřekonatelným primátům mimochodem patří i zisk vůbec první československé zlaté medaile, o které se ve skocích na lyžích na středním můstku postaral Jiří Raška. Na nejcennější kov pomýšlel i náš hokejový tým. Do Francie odcestoval ve velmi, velmi silném složení.\nKostru reprezentace tvořily legendy jako Jozef Golonka, Jan Suchý, Václav Nedomanský či Jaroslav Jiřík, budoucí první Čech v NHL. Za obranou měl opět čarovat Vlado Dzurilla. Výběru trenérů Pitnera a Kostky vlévaly krev do žil i události pražského jara, kdy se režim snažil nastavit svou vlídnější tvář. Kdo mohl tušit, že půl roku po hokejovém turnaji s osmi účastníky uvolněné poměry zválcují pásy okupačních tanků? V Grenoblu byli Čechoslováci připraveni porazit kohokoli.\nA to se jim v úvodu turnaje jednoznačně dařilo. Během série čtyř vítězství (5:1 s USA i SRN, 4:3 nad Finskem a 10:3 nad NDR) tým vstřelil 24 branek, vyjma souboje se stříbrným medailistou ze ZOH 1948 Augustinem Bubníkem vedeným Finskem své soupeře přehrával rozdílem třídy.\nV pátém ze sedmi zápasů však naši narazili na další celek s nejvyššími ambicemi, Kanadu. Po dvou třetinách jsme prohrávali o tři góly a přestože branky Havla a Nedomanského v prvních dvou minutách závěrečného dějství utkání zdramatizovaly, vyrovnat se nám nepodařilo. Prohra s Kanadou 2:3 řádně zamíchala turnajovými kartami, javorové listy totiž před tím nestačily na Bubníkovo Finsko. Jako další měl na řadu přijít zřejmě nejočekávanější zápas. Ten, který vstoupil do historie československého hokeje.\nNestárnoucí drama: První olympijská výhra nad Sověty\nI po dekádách byli mnozí pamětníci schopni vyprávět, kde sledovali utkání se Sovětským svazem. Sborná turnajem procházela bez ztráty kytičky, skóre 39:4 z pěti zápasů svědčilo o její dominanci. Motivace však Čechoslováci měli na rozdávání, i před srpnovou okupací hokejové bitvy se SSSR zdobil emotivní náboj a všeobecná touha vzdorovat všeobjímajícímu sovětskému vlivu. Kdy jindy, když ne teď?\nJeště před zápasem naši trenéři zkusili soupeře rozhodit, když upozornili rozhodčí na chybějící krytky na patkách bruslí několika oponentů. Start zápasu byl odložen, prodleva ale paradoxně svědčila sborné a ta se zásluhou Borise Majorova již po 28 sekundách ujala vedení. Zbytek první třetiny ale patřil nám, bruslařští mágové Ševčík, Hejma a Havel zajistili vedení 3:1. Na snížení z 28. minuty na sklonku druhé třetiny odpověděl Jozef Golonka a podruhé se do šaten odcházelo za stavu 4:2.\nKdyž v 57. minutě Jaroslav Jiřík vstřelil branku na 5:2, Československem se prohnala vlna radosti. Snad nikoho nenapadlo, že při pohodlném náskoku může být právě tento gól rozhodující. Již po půl minutě se ale trefil sovětský centr Polupanov, za další minutu se přidal i křídelník první formace Majorov. Do konce zbývaly 2 minuty a 26 sekund a naše družina čelila drtivému a bolestivému tlaku, který ještě umocnila ruská power play. Československá hradba však odolala. V potu a obrovském vypětí naši hokejisté dosáhli na první olympijské vítězství Československa nad SSSR. Výhra 5:4 nad mnohými nenáviděným soupeřem? Hráči ve vítězném chumlu popadali na led, zato celá země byla na nohou.\n„Nastal čas radosti, veselosti. A určitě budete usínat s pocitem hrdosti nad výkonem našich chlapců,“ znělo z televizních obrazovek. „Ještě před tím si připijte na jejich zdraví. Ale ne mnoho, protože naše hokejisty čeká i Švédsko,“ připomínal redaktor Oskar Mana, že sklenice oslavných nejlepších drinků jsou plné pouze z poloviny. Historická výhra nás posunula do čela tabulky a v zápase s dalším, přímo odvěkým olympijským rivalem ze severu Československo mohlo získat zlaté medaile.\nPřed rozhodujícím utkáním se Švédy měli hokejisté vše ve svých rukou, nebo spíše na svých holích. Vítězství znamenalo zlato, bez ohledu na další výsledky. Na druhé misce vah však ležela potenciální hrozba pádu na čtvrtou příčku v případě porážky. Je tedy otázkou, jak moc ony ruce svazoval velký tlak. I Skandinávci potřebovali bezpodmínečně zvítězit a protože se hokej nehraje na tenisových kurtech, patří k němu i remízy. Tak jako v sobotu 17. února 1968.\nŠvédsko se v páté minutě ujalo vedení, Jožo Golonka v 16. minutě srovnal stav. Naši dokázali odpovědět i na Henrikssonův gól z 36. minuty, když se v čase 46:22 trefil Jan Hrbatý. To ale bylo z obou stran vše a remíza 2:2 společně s večerním vítězstvím SSSR nad Kanadou v poměru 5:0 znamenaly, že Čechoslováci v Grenoblu skončili stříbrní. Hokejový Goliáš ze Sovětského svazu nás předstihl o jediný bod, do kanadské kolébky hokeje sudičky tentokrát vložily bronzovou placku.\nOd vytouženého a historicky prvního hokejového zlata nás dělila jen píď. Odražený kotouč, šťastná teč – zkrátka jedna jediná branka navíc, ať už v zápase se Švédy nebo například při těsné prohře s Kanadou. „Mužstvo nebylo nervózní, postavili jsme se k tomu, jak jsme měli. Prostě to nevyšlo,“ zavzpomínal pro server hokej.cz o půl století později Josef Horešovský, nejlepší obránce turnaje podle názoru IIHF. S individuálním oceněním se do vlasti vrátili i další dva jeho krajané, byli zvoleni do all stars olympijského turnaje.\nG – Ken Broderick (Kanada)\nD – Jan Suchý (ČSSR)\nD – Lennart Svedberg (Švédsko)\nLW – Anatolij Firsov (SSSR)\nC – Fran Huck (Kanada)\nRW – František Ševčík (ČSSR)\nDvacet let po téměř vítězném tažení ve Sv. Mořici se Československo radovalo ze své druhé stříbrné a celkově čtvrté olympijské medaile. Díky památnému a doslova vybojovanému vítězství nad Sověty ale hokejisty domácí veřejnost přivítala jako šampiony. Jako pomsta za okupaci měla být vnímána až budoucí utkání. S kůží na trh v nich vyrazila nová, podobně cílevědomá hokejová generace.\nKonečné pořadí hokejového turnaje na ZOH 1968\n🥇1 SSSR 7 6 1 0 48:10 12\n🥈2 Československo 7 5 1 1 33:17 11\n🥉3 Kanada 7 5 2 0 28:15 10\n4 Švédsko 7 4 2 1 23:18 9\n5 Finsko 7 3 3 1 17:23 7\n6 USA 7 2 4 1 23:28 5\n7 SRN 7 1 6 0 13:39 2\n8 NDR 7 0 7 0 13:48 0\nZOH 1972: Sapporo, Japonsko – Medailové drama do posledního dne\nZ pohledu studené války se Zimní olympijské hry 1972 v Sapporu uskutečnily na víceméně neutrální půdě, byť Japonsko bylo součástí západního bloku. Hrám v hlavním městě ostrova Hokkaidó se tak vyhnuly bojkoty typické pro budoucí letní olympijské hry z let 1980 a 1984 a do Sappora, které mělo ZOH hostit již ve válečném roce 1940, dorazilo 1 106 sportovců z 35 různých zemí. V zákulisí námi sledovaného turnaje však žádná idylka nepanovala.\nNaopak, vřelo to v něm jako v kotlích turecké fotbalové Superligy. Kanada se hokejového turnaje nezúčastnila. Protestovala tím proti regulím IIHF vyžadujícím účast amatérských hráčů. Ti kanadští se s profesionálními smlouvami v kapsách proháněli po ledech NHL či krátce fungující konkurenční WHA. Vrcholoví sovětští (ale také českoslovenští) hokejisté si oproti tomu udržovali status amatérů, když je vládnoucí partaj zaměstnávala v armádě či zbrojním průmyslu. Lednímu hokeji se všichni věnovali naplno, pravidla však splňovala pouze jedna skupina. Protest Kanady byl pochopitelný, bez javorových listů se musely obejít všechny mezinárodní akce až do roku 1980.\nÚčasti se zřekly i týmy NDR, Rumunska a Francie, v jejich případě především z ekonomických důvodů. Tyto celky měly hrát ve druhé výkonnostní skupině, do hlavního hokejového turnaje nastoupilo pouze šest reprezentací. Každý z celků tak měl při zachování formátu „každý s každým“ pouze pět utkání, aby se přihlásil o olympijské medaile. U těch mělo i zůstat, vůbec poprvé se výsledky ZOH nepočítaly do pořadí světového či evropského šampionátu. Tento společný turnaj v dubnu 1972 shodou okolností hostila Praha a domácí hráči na něm vybojovali zlato. Pojďme si nyní představit soupisku trenérů Jaroslava Pitnera a Vladimíra Kostky. České hokejové fanoušky potěší řada důvěrně známých, rozumějte legendárních jmen.\nObrana: Vladimír Bednář, Josef Horešovský, Oldřich Machač, František Pospíšil, Rudolf Tajcnár, Karel Vohralík\nÚtok: Josef Černý, Richard Farda, Jan Havel, Ivan Hlinka, Jaroslav Holík, Jiří Holík, Jiří Kochta, Vladimír Martinec, Václav Nedomanský, Eduard Novák, Bohuslav Šťastný\nBratři Holíkové konečně společně nastupují pod olympijskými kruhy. Čerstvě 22letý Ivan Hlinka okouzluje mezinárodní publikum. Kanonýr Václav Nedomanský je na vrcholu sil, brankářský tandem Dzurilla/Holeček připomíná neprůstřelnou zeď. Není divu, že československý tým před startem turnaje společně se Sověty, Švédy a Finy patřil do „velké čtyřky“, ze které měli vzejít majitelé medailí. Poláci se do hlavní soutěže kvalifikovali na úkor SRN a Američané při absenci profesionálů z NHL neměli tempu evropských celků stačit. Předpoklady však opět pro jednou zůstaly pouze na papíře.\nČechoslováci v rozehřívacím utkání porazili Polsko 14:1, kanonádu dirigoval šestigólový Václav Nedomanský. Již druhý hrací den byl ale plný překvapení – a remíza SSSR se Švédskem 3:3 nebyla tím největším. Prohra ČSSR s USA 1:5 notně poškodila naše zlaté ambice. Ačkoli jsme se v páté minutě ujali vedení přesilovkovou brankou Eduarda Nováka, „bezejmenní“ Američané nás přehráli především ve druhé třetině (0:3) a i díky dvěma využitým přesilovkám slavili cenné vítězství.\nDalší zaváhání už si čeští lvi nemohli dovolit, ve třetím utkání naštěstí s chutí rozcupovali Finsko výsledkem 7:1. Každou branku vstřelil jiný hráč, Vlado Dzurilla o čisté konto přišel až v polovině poslední třetiny. Závěrečné dějství bylo rozhodující i v zápase se Švédskem, v němž na výsledkové tabuli po dvou třetinách svítilo bezbrankové skóre. Seveřané zásluhou Matse Lindha udeřili až v 47. minutě, ovšem v čase 56:23 přišlo vyrovnání z hole Jaroslava Holíka a o dvě minuty později, jen 89 sekund před závěrečnou sirénou, druhý gól přidal Josef Horešovský. Vydřená výhra 2:1 nad Švédskem československým fanouškům vlila krev do žil. Šance na historické olympijské zlato žila, stačilo pouze jediné. V závěrečném zápase zlomit nenáviděné sovětské soupeře.\nZákulisní tahanice přehlušila ledová bitva\n„Vy nám tanky, my vám branky.“ „Nemusíte být první, stačí porazit Rusy.“ Ačkoli některá přání měla zůstat nevyslovena, o motivaci měli naši hokejisté postaráno. Další podle všeho dodalo komunistické ústředí. Po sametové revoluci na povrch vyplula zpráva, že funkcionáři před posledním zápasem předvolali kapitána Josefa Černého, Jiřího Holíka a Václava Nedomanského na pohovor. Snažili se je přesvědčit, ať utkání se Sověty vypustí. Hrdí hráči na takovou zákulisní hru nepřistoupili, kapitán Josef Černý se po turnaji dokonce vzdal reprezentace. O výsledku se mělo rozhodnout férově, přímo na ledě zaplněné arény Makomanai.\nRudá mašina se bohužel nezadrhla. Po první třetině vedli Sověti 2:0, v té druhé svůj náskok zdvojnásobili. Recept na zázračného dvacetiletého mladíka Vladislava Treťjaka v brance Rusů jako první našel Vladimír Martinec v 39. minutě, čtyři minuty po přestávce další jiskru naděje vykřesal loučící se kapitán Josef Černý. To ale bylo z naší strany vše, další sovětská branka z 50. minuty upravila skóre zápasu na 5:2 v prospěch Sovětů. Ti se díky čtyřem výhrám a jedné remíze radovali z dalšího olympijského zlata.\nZpětnou optikou můžete říci, že skutečně rozhodující pro nás byl již ztracený zápas s Američany. Právě toto utkání při rovnosti bodů s USA rozhodlo o československém bronzu, stříbro si domů zcela senzačně odváželi zámořští hráči, kteří kromě nás porazili i Finsko a Polsko. Mark Howe, syn jedné z největších hokejových legend Gordieho Howa, si stříbrnou placku nechal na krk pověsit v pouhých šestnácti letech a dodnes je nejmladším hokejovým olympijským medailistou.\nZ hlavního města ostrovu Hokkaidó se domů jako největší hrdina vracel zlatý krasobruslař Ondrej Nepela, Helena Šikolová v běhu na lyžích na 5 km vydřela bronz. Třetí medaili přidali hokejisté, kteří se nepodvolili politickému nátlaku z koncovky turnaje a o dva měsíce později na domácí půdě ovládli světový šampionát. Ano, i s přispěním vytouženého vítězství nad SSSR v poměru 3:2.\nKonečné pořadí hokejového turnaje na ZOH 1972\n🥇1 SSSR 5 4 0 1 33:13 9\n🥈2 USA 5 3 2 0 18:15 6\n🥉3 Československo 5 3 2 0 26:13 6\n4 Švédsko 5 2 2 1 17:13 5\n5 Finsko 5 2 3 0 14:24 4\n6 Polsko 5 0 5 0 9:39 0\nZOH 1976: Innsbruck, Rakousko – Chřipka, doping i osudových 24 sekund\nPoslední zimní olympiáda sedmdesátých let měla původně proběhnout v americkém Denveru, avšak obyvatelé z úpatí Skalistých hor z obav před možnými neblahými ekonomickými dopady takto velkého podniku v referendu pořádání her odmítli. Pomocnou ruku MOV nakonec podali pořadatelé ze srdce Evropy. Po dvojici ZOH ve Sv. Mořici (1928 a 1948) se Zimní olympijské hry 1976 v Innsbrucku staly druhými, které navštívily již dříve poznanou destinaci.\nZákladní infrastruktura v Tyrolsku stála již od sportovního setkání v roce 1964, což platilo i o stadiónu Olympiahalle. Do zimního paláce dorazilo méně družstev než před dvanácti léty, k opakujícímu se kanadskému bojkotu se tentokrát přidali i Švédové a cesta k medailím byla opět o něco snazší. Hlavní turnaj šesti reprezentací proběhl mezi 6. až 14. únorem, kdy měl každý tým přesně pět zápasů na naplnění svých ambicí. Mohla se snad opakovat situace ze Sappora, kde o cenných kovech rozhodoval až poslední hrací den?\nBezesporu mohla, a to i díky turnajovému losu – utkání ČSSR a SSSR coby hlavních turnajových favoritů mělo proběhnout až v samém závěru olympiády. Krátce po japonské olympiádě Čechoslováci ukončili devítiletou nadvládu rudé mašiny nad světovými šampionáty, další tituly však opět putovaly na východ. Jestli ale někdo na mezinárodní scéně dokázal držet krok se Sověty, byli to právě naši hráči.\nČeskoslovenská reprezentace prošla částečnou generační obměnou. Pozici brankářské jedničky si po Vladu Dzurillovi nově nárokoval Jiří Holeček, pod pěti kruhy se poprvé představili například obránci Jiří Bubla, Milan Chalupa a Miroslav Dvořák, v útoku si premiéru odbyli Josef Augusta, Bohumil Ebermann, pozdější první český vítěz play-off NHL Jaroslav Pouzar nebo kladenský Milan Nový, tou dobou již dvojnásobný nejlepší střelec domácí nejvyšší soutěže. Z lavičky talentovaný výběr dirigovali trenéři Karel Gut a Ján Starší. Na sovětské straně na hokejisty dohlížel trenérský triumvirát Kulagin-Loktěv-Jurzinov. Přetahovaná „amatérskými“ soupiskami poháněných velmocí mohla začít.\nA pro nás začala vydřeným vítězstvím nad Finskem 2:1. V zápase padla jedna branka v každé třetině, ta první skočila v naší síti. Československým zachráncem byl střelec obou gólů Jiří Novák, další z olympijských debutantů. V druhém zápase ČSSR porazila USA 5:0. Utkání nebylo zdaleka tak jednoznačné, ještě v 38. minutě jsme díky brance Milana Nového vedli pouze hubeným náskokem 1:0. Vladimír Martinec spoluhráče i celý národ uklidnil gólem do šatny, trio Bohuslav Šťastný, Eduard Novák a (opět) Milan Nový dodalo zbývající branky. O vyhrocené atmosféře zápasu svědčí celkem šestnáct vyloučení, utkání naše hokejisty stálo spoustu sil. Tím spíše, že Čechoslováci po celý turnaj kromě sportovních soupeřů bojovali ještě s jiným sokem. Podobně jako vir covid-19, i ten byl viditelný pouze pod mikroskopem.\nDraze zaplacená chřipka\nOním neviditelným soupeřem byla nákaza chřipkou, která se v našem týmu šířila jak horská lavina. Trenéři museli improvizovat, soupisku šili horkou jehlou. Tipy na okamžitou úlevu vrcholovým sportovcům nejsou mnoho platné. Marodka se rozrostla především před třetím turnajovým zápasem, situace byla kritická.\nDo výstroje se pro utkání s Polskem navléklo pouze pět obránců a tři kompletní útočné pětky, branku poprvé od začátku zápasu jistil Jiří Crha. Stav o šedesát minut hracího času později? Dohrálo pouze dvanáct hokejistů v poli a do svatyně se musel od 37. minuty postavit Jiří Holeček. I takto zdecimovaná sestava potvrdila roli favorita a porazila Polsko 7:1, když se trefili dvougóloví Vladimír Martinec a Milan Nový a dále Bohuslav Šťastný, Jaroslav Pouzar a Miroslav Dvořák. Jestli náš tým potřeboval horkou vanu kvůli rychlé regeneraci, dostalo se mu studené sprchy.\nTurnajový direktoriát totiž dodatečně přiřkl Polsku kontumační vítězství 1:0 kvůli dopingu v týmu ČSSR. „Hříšníkem“, jak později vyšlo najevo, byl František Pospíšil. Týmový lékař mu na dráždivý kašel předepsal lék obsahující kodein, látku povolenou podle regulí IIHF, ovšem nikoli podle pravidel MOV. Společně se sovětskou běžkyní na lyžích Galinou Kulakovovou (efedrin) se Pospíšil stal prvním pozitivně testovaným sportovcem v historii ZOH. Kontumace však byla jediným trestem za toto lékařské pochybení a zkušený kladenský bek mohl v turnaji pokračovat.\nZajímavostí je, že toto historicky první polské hokejové vítězství nad Československem nemělo žádnou bodovou hodnotu; týmu ČSSR byly body odebrány, avšak Polákům je v olympijském velíně nepřipsali.\n„Kodeinová aféra“ nám výrazně zkomplikovala cestu ke zlatu, Sověti totiž turnajem procházeli bez zaváhání a na kontě měli již vítězství nad USA (6:2), Polskem (16:1) i SRN (7:3). Ve čtvrtém zápase pak porazili Finsko 7:2 a hodili tím rukavici směrem k československému týmu. Ten ji naštěstí zvedl a v divokém zápase porazil výběr SRN 7:4. Ostrostřelec Nový potřetí v řadě vsítil dva góly, po dvou třetinách jsme vedli pohodlně 7:2. Pokud jde o vyloučení, zápas skončil remízou 6:6. „Plichtilo“ se i v trestech pětiminutových, povinně museli vychladnout Ivan Hlinka a Klaus Auhuber.\nHokejové déjà vu: Poslední den znovu rozhoduje\nZahraniční doboví sázkoví bookmakeři museli mít radost, i přes kontumační škobrtnutí se naplnily jejich předpoklady a závěrečné utkání ČSSR a SSSR bylo přímým soubojem o zlatou medaili. Ano, přesně jako v Sapporu o čtyři roky dříve. Hokejový národ byl u vytržení a v sobotu 14. února 1976 se shromáždil u televizních obrazovek a rozhlasových přijímačů. Přenos možná běžel i v porodnici v Ústí nad Labem, kde toho dne přišel na svět pozdější král střelců NHL Milan Hejduk.\nNaše hráče čekal výšlap na hokejový Everest, ke zlatu vedla cesta pouze přes vítězství. Do prvního výškového tábora přitom Čechoslováci dorazili s náskokem, již ve 4. minutě se trefil Milan Nový a v 16. minutě legendárního Vladislava Treťjaka překonal i Ivan Hlinka. Po první třetině jsme fantasticky vedli 2:0!\nV té druhé však rudá družina srovnala krok, za záda Jiřího Holečka kotouč poslali Vladimir Šadrin (32:03) a Vladimir Petrov (37:22). Po čtyřiceti minutách na výsledkové tabuli svítilo skóre 2:2, příští dvacetiminutovka mohla rozpoutat první československou zlatou euforii v historii hokeje na ZOH. A v čase 51:02 jsme skutečně v pomyslné live tabulce poskočili na první místo, Eduard Novák skóroval na 3:2 a od vítězství nás dělilo jen devět minut.\nČeskoslovenská hradba však závěrečnému sovětskému tlaku bohužel neodolala. V basketbalové NBA má tým 24 sekund na to, aby vystřelil na koš. V koncovce ZOH 1976 se Sovětům právě v takto krátkém časovém úseku podařilo vstřelit dvě smrtící branky. Na vyrovnání z hole Alexandra Jakuševa (55:37) v čase 56:01 navázal Valerij Charlamov. To bylo vše, skóre už se nezměnilo a Sověti výhrou 4:3 získali čtvrtý olympijský titul za sebou.\nKolaps v závěrečných minutách mrzel, ale s přihlédnutím ke chřipkovým okolnostem i vyrovnané, takřka heroické partii s fyzicky silnými Sověty je historicky třetí československé stříbro ze ZOH stále výjimečným počinem. Hokejisté navázali na výkony svých předchůdců ze Sv. Mořice (1948) a Grenoblu (1968) a prodloužili fantastickou sérii, kdy na medaile dosáhli na čtvrtých olympijských hrách v řadě.\nSOME ACHIEVEMENTS ARE NOT A COINCIDENCE - Innsbruck 1976 Olympic Games (The long version is available on our youtube channel: The Ice Hockey Miracle from Innsbruck by Baverian TV : https://t.co/R7awA0OnT9 #icehockey #eishockey #recreationalhockey #adulthockey #jääkiekko #хоккей pic.twitter.com/ds0WW3pG9N\n— checkthepuck (@checkthepuck) March 9, 2018\nHistorie se mimochodem v roce 1976 opakovala ve více ohledech, nejen v načasování rozhodujícího utkání mezi ČSSR a SSSR. I tentokrát olympijský turnaj přinesl jedno ryzí medailové překvapení, bronzovou příčku obsadila reprezentace Spolkové republiky Německo. Podařilo se jí to na úkor Finska a USA, při rovnosti bodů tří týmů rozhodl lepší brankový poměr ve vzájemných zápasech. Dalšího podobného úspěchu se Němci dočkali až na ZOH 2018, kde navzdory všem předpokladům padli až v utkání o zlato.\nA podobně jako o čtyři roky dříve, také léta páně 1976 se československé družině podařila odplata na světovém šampionátu, kde si hokejisté došli pro zlato bez jediné porážky. To Sověti, tentokrát stříbrní, museli kromě prohry 2:3 s ČSSR skousnout i potupnou porážku 4:6 s domácím Polskem. Vy nám tanky, my vám branky? Přestože ne na olympiádě, svých velkých vítězství se výjimečná hokejová generace skutečně dočkala. Čtyři olympijské medaile v řadě mezi roky 1964 a 1976 jsou mementem silnějším než kovy, ze kterých jsou sportovní trofeje vyrobeny. A na závěr dnešního dílu našeho seriálu si představíme legendy, které se během této medailové šňůry ukázaly být nejefektivnějšími těžaři kovů. Hoši, děkujeme.\n4 medaile – Jiří Holík (1964, 1968, 1972, 1976)\n3 medaile – Josef Černý, Vladimír Dzurilla (oba 1964, 1968, 1972), Oldřich Machač, František Pospíšil (oba 1968, 1972, 1976)\n2 medaile – Jozef Golonka, Jaroslav Jiřík, Jan Klapáč, Vladimír Nadrchal (všichni 1964, 1968), Jan Havel, Josef Horešovský, Jiří Kochta, Václav Nedomanský (všichni 1968, 1972), Jiří Holeček, Ivan Hlinka, Vladimír Martinec, Eduard Novák, Bohuslav Šťastný (všichni 1972, 1976)\nKonečné pořadí hokejového turnaje na ZOH 1976\n🥇1 SSSR 5 5 0 0 40:11 10\n🥈2 Československo 5 3 2 0 17:10 6\n🥉3 SRN 5 2 3 0 21:24 4\n4 Finsko 5 2 3 0 19:18 4\n5 USA 5 2 3 0 15:21 4\n6 Polsko 5 1 4 0 9:37 0\nHistorie hokeje na zimních olympijských hrách (4., právě čtete)\nČtyři roky po prvním šampionátu v Uruguayi si atmosféru fotbalového MS premiérově užili také evropští diváci. V roce 1934 se pořadatelství ujala...