18.09.21 11:13 Anonymous\nč.8a na Radyni, Švihof a Kašperk\nZápis: Cossack Fotky: BLooDiK Popis fotek: BLooDiK\nSraz na tento výlet byl vůbec poprvé v historii stanoven na výjezd od pumpy Benzina v malém východočeském městečku Přešticích na 13:30. Jednotlivé posádky vozů se sem dopravily aniž by o tom věděly úplně stejnou cestou a to sice přes hrad Radyni. Cestou z Prahy se bohužel počasí trochu zhoršilo a tak místo vlahého deštíku již lilo od Berouna. Na Radyni měl nějaké vyřizování Kanibal, který se zde minulý týden bezhlavě zamiloval do vezdejší slečny pokladní hradní. (ossack mu s Bloodikem dělali pouze doprovod, kdyby ho třeba slečna chtěla bít a tak.\nBohužel se nám ale nezadařilo zabránit trapným okamžikům, které u budky následovaly, ale to už je osud každé nově vznikající lásky. Alespoň jsme si vylezli opět na věž, abychom se nyní již s pomocí dalekohledů mohli pokochat širokým dalekým rozhledem do mlhy. V okulárech jsme si jí nemohli vynachválit. Její neskutečně krásné kouřmo, které nebylo rušeno žádnými elementy jako městy, stromy, poli a kopci, nás nechávalo všechny doslova a do písmene vlhké. Škoda jen, že mlhy nebylo více, abychom si mohli její část odvézt domů v krabičce. I tak jsme byli pyšní na to, že jsme mohli tento tak řídký jev spatřiti na vlastní oči. Ku překvapení jak Bloodika tak i (ossacka jsme se čistě náhodou na věži setkali i s druhým vozidlem resp. jeho posádkou a tak jsme se vroucně přivítali s Rudlajsem a jeho nejvěrnějšími. Kanibal zatím dole pod věží trpěl jako to zvíře chycené do pasti, potil se, plakal, vlhnul odspoda, odshora i zevnitř… Nakonec jsme ho radši osvobodili. Jenže to zvíře v nestřeženém okamžiku ukradlo slečně pokladní sylabus průvodce po hradu a vrazilo ho Rudlovi do kapsy, aby případné prozrazení krádeže nebylo na něj. Spoléhalo nejspíš na to, že Ruda na obsah kapsy přijde až pozdě a tím pádem nebude již možno dokument vrátit na otočku, ale bude se s ním muset „dobrovolník“ Kanibal vrátit na hrad až někdy jindy a předat ho slečně sám. Jak průhledné…\nAbychom to měli s případným vracením se na hrad ještě těžší, schválně cestou naplánoval několik fatálních navigačních chyb takže jsme se během pár desítek minut ocitli desítky kilometrů jinde než jsme původně chtěli být. Nechali jsme se zkrátka ukolébat a on si mohl jen mnout ruce, jak s námi pěkně zatočil. Ještě nás povozil v Přešticích dvakrát kolem městečka, abychom cestou přejeli bludný asfalt a zde zapomněli, že jsme vlastně původně chtěli jet na bunkry. Dále už to znáte, takže se k našim přátelům vracíme ve chvíli, kdy se sešli v Přešticích u pumpy a od ní směřovali dolů na Klatovy resp. do Švihova.\nNa benzín jsme nyní jeli do Lužan, kde jest plynovýčep. Tento se nachází hned na začátku fsi a vede k němu jakási polní cesta mezi domky. Šipky ale vedou neomylně a tak záhy parkujeme před výdejnou. Bloodik jde probudit obsluhu a přeptat se, zda by pro nás na dně cisterny nenašli pár doušků. Obsluha si posvítila zapalovačem do nádrže a prohlásila, že tam dole na dně cisterny se skutečně cosi válí, co je nám za úplatu ochotna přepustit do naší nádržky.\nBloodik tedy mistrně nacouval k hadicím a na plyn se tak těšil, že samou vervou, ale hlavně vozidlem málem celou stanici zbořil. Možná poté i půl vesnice… Mohli jsme býti na Švihově v tu chvíli daleko rychleji a ještě si ho prohlédnouti z ptačí perspektivy. Skutečnost, že by to ale pro nás byl poslední hrad, který bychom za svůj život spatřili nás ale radši držela při zemi a tak když jsme opustili po menších tahanicích o peníze (Kanibal tvrdil, že Bloodikovi půjčil litr před hodinou a tento mu z něj dle jeho slov vrátil ušmudlaný tři stovky) stanici, oddychli jsme si.\nŠvihov jest městečko, jehož nedílnou součástí je vodní hrad postavený na místě bývalé tvrze. Přestože z hradu stojí sotva polovina původních staveb, stále působí velmi mohutným dojmem a stojí za vidění byť jeho stav už je na pováženou. Zaparkovali jsme zde na ploše k tomu určené asi sto metrů od hlavní hradní brány. (ossack zde byl cca před 14ti lety, takže pro něj bylo s podivem, že se zde od éry komoušů vůbec nic nezměnilo. Náměstí působilo stejně neutěšeným dojmem jako tenkrát, hospoda zde byla jen jedna a to takového rázu, že by do ní zdravě uvažující člověk jenž ji zvenku spatří ani nevlezl. Nejspíš se tu zastavil čas. I dav důchodců, který nás míjel vzápětí dával tušit, že se jedná nejspíše o jakýsi výlet ROH. (ossack je přivítal mohutným … do kapesníku, což některé z nich vyděsilo, neboť dinosaury měli ještě mnozí v paměti z dětství. Kousek od našich vozidel stál kontejner s odpadem, který většina důchodců míjela s neskrývaným zájmem a na který se okamžitě vrhl (ossack s Bloodikem. Začali odtam vytahovat všeliké věci, povětšinou samé předměty. Bloodik si chtěl odnést části polystyrenu, kteréžto chtěl použíti na stavbu modelů dvou řopíků z linie LO v severních Čechách. (ossacka zase zaujala špulka jakéhosi kalounu, který by se dal využít při uskutečňování jeho bondage fantazií .\nNakonec jsme ale vše ponechali na svém místě, i když Bloodik se s polystyrénem loučil jen nerad a těžce a v jeho očích byly vidět i slzy… Smutek bylo třeba zažehnati co nejdříve a tak jsme vstoupili zbytkem hlavní brány do hradu.\nUvnitř pobíhal hund kterému místní omladina neustále kamsi házela žlutou umělohmotnou kost. Nechali jsme hunda hundem, Rudlajs provedl několik fotografií do rodinného alba a my se mezitím dohodli, že se půjdeme podívat i dovnitř hradu. Je to trochu neobvyklé, neboť KPCP si vybírá při svých výletech většinou zříceniny hradů, kam je přístup volný a neobtěžuje vás tam žádný průvodce, ale zde nebylo pravděpodobné, že by nás do hradu pustili samotné a ještě nám dali klíče jako onehdá na Choustníku. Kanibal byl mezitím vyslán na WC, jelikož dostal stání při představě, že pojede za týden na Radyni sám se sylabusem a slečna ho za hrdinství odmění polipkem. My ostatní jsme se vydali do hradní pokladny. Zde byly ku prodeji všelijaké šutříky. Léčivé, neléčivé, esteticky pikantní, pohledy, knížky, přívěšky a mimo jiné i vstupenky. Ty na rozdíl od Trosek jsou velice pěkné, dalo by se říci že zatím nejhezčí, jaké jsme kdy na hradě dostali. Dokonce i pokladní posádka byla příjemná a dala (ossackovi čuchnout i ke gulášové polévce. Tento si pak sedl na protější konec místnosti against Bloodik a navzájem se pozorovali dalekohledy až do chvíle, kdy se oba třásli hrůzou z toho co spatřili za skly svých přístrojů.\nNa prohlídku jsme měli jít cca za 15 minut, takže jsme tyto trávili přátelským klábosením (Rudlajs), wapováním na internetu (Kanibal), či bezcílným bloumáním po místnosti /(ossack/.\nPo čtvrthodině si nás vyzvedla slečna průvodkyně a nic netušíc nás odvedla ku hlavní bráně. Tu nám nejdříve obrovským klíčem otevřela a pak nás plus ještě pár dalších nešťastníků vpustila dovnitř, bránu zavřela, uzamkla. Nyní jsme byli v jejích rukách. Zmocňovala se nás pomalu hysterie, takže jsme se jí bránili „veselými“ průpovídkami. Hned za branou nám slečna řekla ať se neopovažujeme nikam volat z mobilních telefonů, vypneme je a v žádném případě se navíc nedotýkáme ničeho co budeme cestou míjet. Asi mají na hradě tyfus nebo choleru. (ossack se tedy pokusil svůj telefon umlčet, ale jelikož ovládání Nokie za dva roky ještě tak úplně nezvládl, chvíli mu to trvalo což slečna nenávistně sledovala zlým pohledem. (ossack se strachy roztřásl a z původního záměru vypnout telefon sešlo, neboť jímán hrůzou zapomněl tajné číslo, které pak do telefonu znovu vdechne život. Jediné co tedy svedl, bylo vypnutí vyzvánění telefonu, aby tento jen pípnul. Systém „kino“ který ho svého času naučila jeho bývalá přítelkyně a kdy se dalo pípnutí zamaskovat vhodně umístněným kýchnutím.\nVstoupili jsme do první místnosti na hradu a tou byla písárna. Byly zde po stěnách nějaké grafitti a uprostřed místnosti modýlek hradu z papíru, řeky a vodních příkopů z plexiskla a trávy z čehosi zeleného. Dále zde byl umístěn i modýlek mlýna, jemuž se ale ze záhadných důvodů netočilo kolo. Chtěli jsme ho s Bloodikem spravit, ale zákaz dotýkání se všeho nám v tom zabránil. Slečna nám povídala cosi o hradu, sýpkách, zjevech na stěnách a o tom, že vhodným zásahem do vodního systému hradu se dalo jeho okolí zamořit vodou a vznikla tak permanentní bažina. Tato pak bránila dobyvatelům v dobývání a pomáhala obráncům v bránění dobývání dobyvatelům. Průser byl, že jedni z dobyvatelů zjistili, že se dá odkudsi vytáhnout špunt a díky tomu vypustili hradní příkopy do kterých už pak mohli nastoupit suchozemci. No zkrátka hrad byl dobyt a basta. Nebo to tenkrát byla ještě tvrz? No možné to je. Zkrátka a dobře poté byla stavba rozšířena o další opevňovací prvky a na prdel jí dal až idiotský příkaz Ferdinanda II, který tenkrát nechal pobořit všechny hraniční hrady. Díky tomu Švihov přišel o většinu svých dělostřeleckých bašt a stal se z něj neškodný paneláček. Později byl přeměněn na sýpku, ještě později zabaven komouši, kteří ho tak jako úspěšně většinu památek u nás, proměnili na zříceninu. Ta se z hradu zachovala dodnes.\nSlečna nás pak ještě ohromila nalepenou omítkou, kterou i s nápisy na ní přinesli tehdá odněkud zvnějšku hradu a nalepili jí do písárny na stěny. Nápisy byly dva a byly velmi stěžejní. Jeden vychvaloval pivo a druhý pomlouval hrachovou kaši. Důvody se nám slečna neobtěžovala sděliti. Jelikož před námi šla výprava důchodců, museli jsme se pohybovat tak, abychom je nedohnali a nenamotali se mezi ně. Tím pádem jsme měli i více času na zkoumání jednotlivých faktů. Bloodik s (ossackem se jali hledat pomyslný špunt na modelu hradu, že by jako vypustili vodní příkop, ale plexisklo drželo pevně.\nPaxe otevřely dveře a slečna nás vyzvala dále. Ukázala nám trosky paláce a jeden z mnoha prevétů, které jsme ten den měli na Švihově ještě vidět. Jen taktak jsme se vyhnuli padajícímu předmětu z jeho otvoru.\nDalší prohlídka pokračovala ve vnitřní části hradu. Zde si z nás slečna už regulérně dělala blázny, neboť nám tvrdila, že tento prostor, kde dříve byla studna, se dal z místnosti se stavidly (která byla kdesi v podzemí a kam se samosebou nepůjdeme podívat) zatopit vodou do výše dvou a půl metru. Ukázala nám na jakýsi překlad ve stěně, kam až měla voda sahat. Když se člověk vyklonil z okna vnitřní části hradu, zjistil, že zem je pod náma dobré tři, čtyři metry a že je tedy nesmysl, aby voda vzlínala takovým způsobem, aby zatopila šest metrů vodního sloupce nad zemí. Zkrátka už jsme jí nevěřili. (ossack byl zralý se jí na tento nesmysl zeptat, ale pak byl radši zticha, neboť následovala cesta do hradních sklepení a tam se mohlo stát ledacos. Ve sklepení jsme se dověděli co se zde skladovalo a jak to zde vypadalo, zkrátka takové ty nesmysly, co si každý průvodce vymýšlí, jen aby lidi neměli pocit, že vyhodili peníze za nic. Bloodik s Kanibalem se ve tmě navzájem děsili pohledy do svých obličejů z bezprostřední blízkosti, takže působili menší rozruch při vyprávění slečny průvodkyně, jenž tyto nesla jen velmi nelibě.\nZlá průvodkyně nás pak poslala ve sklepě o místnost dále, kde měla býti v zemi jáma na uskladnění brambor. Tato byla překryta dřevěnou deskou, takže jsme poprvé v životě mohli spatřit bandu návštěvníků jak zcela uchváceni sledují dřevěnou desku v podlaze. Bloodik nelenil, vytáhl svou baterku zlodějku čelofku a zasvítil mezi prkna desky. No co myslíte? Byly tam brambory? Hovno hovno paní učitelko… zase nic. Už jsme toho vymýšlení měli akorát dost.\nZe sklepa jsme vystoupili do hradního něčeho, kde byla busta hradního pána Půty Švihofského a hořely zde svíčky. Místnost měla sníženou podlahu a strop (důvod nám byl taktéž sdělen, ale byl natolik nevěrohodný, že jsme jej okamžitě zapoměli), takže okna v ní byla zhruba ve třímetrové výši a rozhodně z nich nebylo vidět ven. Místnost k čemusi sloužila, ale já již nevím k čemu. Každopádně jsme se zde dověděli o hradním pánu, jemuž se přezdívalo „Černá svině“ (asi pískal místním fotbal) a straší nyní na hradě. Taktéž o hradní paní, která taky straší na hradě a té se zase říká Černá paní Švihofská. Údajně tu jsou i jakési zazděné osoby, které chtěl (ossack s Bloodikem neprodleně osvobozovat, ale slečna si k báchorce bohužel nedomyslela závěr a tak nám nebyla schopna říci, kde že máme hledat.\nNaše další cesta vedla do ložnice resp. „fraucimoru“ (což je nejspíš složené slovo z Frau zimmer tj. pokoj pro báby), kde nás madam ohromovala znalostí nábytku, postele s větracím poklopem, truhlami začarovanými ve skříně a v neposlední řadě malou truhličkou stojící vedle postele. Pikantní hádanka „hádej co je uvnitř“ se jaxi neujala, takže nám nakonec prozradila, že to je rakev pro novorozeně. Nejspíš je tenkrát mordovali jak se narodila. Co my víme. Zkrátka přenosná spižírna pro kanibaly. Však taky Kaník zde pookřál a hned si krabičku obkresloval na toaletní papír.\nNa zdi zde visel gobelín na kterém měl být znázorněn únos krásné slečny. Tento výjev nás trochu zmátl, neboť logicky když někdo někoho honí, je tento za tím, který utíká a jelikož ten co honí honil toho co utíká proto, že mu unesl krásnou slečnu, dalo by se očekávat, že na tom místě prvního co utíká (na koni) uvidíme tu slečnu. Možná tam byla, jen nás trochu mátl plnovous, kterým disponovala. S Bloodikem jsme se shodli, že takovou bychom rozhodně nehonili, natož abychom podle sebe nechali vyrábět koberce. Zkrátka byl to regulérní zájezd do Nestlé zvěčněný na hadru.\nDalší navštívenou místností byla hradní kaple. Zde bylo několik trupíků z nichž někteří neměli nohy, jiní ruce. Jeden vypadal podle klobouku jako Neználek, zkrátka dobrý panoptikum. Na oltáři bylo sousoší korunování Marie, bohužel těm dvěma co korunují někdo ukradl korunu, takže mají nad korunovanou slečnou jen vztažené ruce. Naštěstí nikdo neukradl nejvzácnější exponát vezdejší a tím je socha sv. Barbory v životní velikosti. Co nás v kapli zaujalo daleko více, byl jakýsi otvor (vypadal jak díra do kamenný prdele), jenž údajně vede do prostoru, kde jest zazděn nějaký mnich a když prý se do díry strčí prst a něco si člověk přeje, tak se to splní. (ossack s Bloodikem ovšem velmi rychle s pomocí baterky zjistili, že díra nikam nevede a že tedy celá pověst se nezakládá na pravdě. Nicméně dle informací slečny o jednotlivých zazděných osobách to vypadalo, že je hrad snad postaven z lidí. Všude za zdí byl někdo zazděn. Pomalu jsme se začali obávat o svou bezpečnost. Naštěstí jsme se ale dostali za chvíli zpět tam, odkud jsme přišli (už podruhé během prohlídky) a mohli pokračovati do horních pater. Cestou nás na parkánu zaujala novodobá zástrčka, která zde byla zapojena do trámu systémem omotávky. Asi zde mají nějaké speciální vodiče elektrické energie ze dřeva. Malým vchodem jsme vstoupili do tanečního sálu se stropem dovezeným z nedalekého zámku, jenžto vyjadřuje lidské ctnosti, umění a další vyfikundace. Bloodik si zde i zatancoval k nelibosti slečny průvodkyně, která z nás pomalu tekla. Jako obvykle to zkrátka byla neskutečná ostuda. Po zdech zde byly jakési čmáranice, které slečna vydávala za tehdejší účtenky z hospody. Jestli se tu účty psaly na zeď, to skutečně netušíme.\nNásledoval sestup do hradní jídelny, přestože jsme míjeli několik dalších uzavřených dveří, ale o těch nám slečna odmítala říci cokoliv bližšího. Zkrátka moc jsme toho z hradu neviděli. Sem tam nám tedy slečna řekla kam která chodba vede, ale věřte jí… V jídelně bylo rozestavěno staré nádobí, nábytek i jakási speciální židle pro roboty.\nV zadní části se nacházel výklenek, kde se skladovaly mrtvoly, pokud se nějaká vyskytla v průběhu večeře.\nNo a poslední místnost - hradní zbrojnice nás zaujala tamní sbírkou robotů. Samej plechovej panák. Největší úspěch slavil robot s pracovním názvem Pavel Ploc, který zde byl vypodobněn ve chvíli, kdy skáče na lyžích. Slečna se ale s naší teorií robotů nespokojila a prohlásila, že se jedná o brnění. No budiž, každý máme právo na svůj názor. Opět zde přišel čas na hádanku a to sice ohledně jakéhosi zařízení, které vypadalo vskutku kuriózně, no chtěli jsme slečně udělat radost, takže jsme se nechali podat, přestože jsme všichni už od začátku věděli o co se jedná. Ano, byl to skutečně stojan na světlo (louče – tenkrát prý neměli žárovky). Pokračovali jsme prohlídkou dalšího robotária ve vedlejší místnosti, kde nás nadchly středověké kozačky. No… s těmi co se nám na slečnách líbí měly společného akorát to, že byly vysoké, jinak bych to na nohu nevzal ani jako ženská, ani jako chlap. Viselo zde i poměrně velké množství středověkých zbraní, kuší, halaparten, sudlic a kdoví jaké vší havěti… Dokonce se zde povaloval i kanón, ale střelivo do něj bylo buď moc velké, nebo kanón na střelivo moc malý. Později jsme se dověděli, že b) je správně.\nKanón je replika, koule jest pravá. Průvodkyně nás pak seznámila s několika nechutnými historkami ohledně použití zbraní visících zde na stěnách, také se zmínila o tom, že podlaha zde je původní a možná zde nalezneme i stopy středověkého psa. Tyto jsme nenašli, resp. ani nehledali. Kanibal se snažil ještě do přízně slečny vnutit tím, že jí pomůže s klíčema, ale jelikož tyto neunesl, musel jí je vrátit. Tím naše prohlídka kupodivu skončila. Určitě jsme měli jít ještě někam, ale slečna už to asi psychicky neunesla, takže se s námi rozloučila a vyštvala nás před hrad. Předtím se ale ještě (ossack stihl zapsat do knihy návštěv, aby na nás hned tak nezapomněli. Chtěli jsme navštívit ještě hradní věž, ale nebylo nám umožněno. Tím jsme se definitivně urazili a dorazila to ještě průvodkyně, která na nás šla žalovat své kolegyni. Fuj!!!! Jestli to slečno čtete, tak se STYĎTE! Povídáte nám takové pohádky, my vám to věříme a vy na nás takhle? Vezměte si příklad ze slečny na Radyni, že Kaníku . No… je tedy pravda, že slečna na Radyni byla asi tisíckrát hezčí než místní. Ta byla zkrátka divná. S tímto vědomím a vědomím takové trochu ostudy jsme se vydali k našim vozům.\nZde, přestože Rudlacar byl vybaven jídlem na měsíc dopředu zaúřadoval hlad a tak si posádka vydupala zastávku v nějakém blízkém městečku na pozdní oběd. Bylo dohodnuto, že vzhledem k času to necháme na Kašperské hory, abychom to pak měli na Kašperk blízko, byť Bloodik tvrdil, že hrad je již stovky let uzavřen a provádí se opravy.\nZe Švihova jsme tedy odjížděli se smíšenými pocity, které ještě podpořily úchylné cedule s černejma krávama a prapodivné názvy vesnic, kterými jsme projížděli. Vypustili jsme již návštěvu Velhartic, přestože byly jen kilometr od nás. Zastávka uprostřed křižovatky, ponechání vozů s otevřenými dveřmi a porada na dešti zaujala nejednoho projíždějícího motoristu. Kanibal se mezitím snažil vypnout CD, které zrovna z Bloodikovo Golden shits II začalo přehrávat jakýsi hit, který Kaník nerozdejchal. Nicméně jeho snaha skončila tím, že CD skladbu začalo hrát znovu od začátku a pak přestalo hrát úplně. Původní záměr skladbu přeskočit se tedy nezdařil a Kanibal měl co dělat, aby před příchodem Bloodika vše uvedl na pravou míru, aby tento nic nepoznal. Rozjezd na křižovatce nám zpestřil sloupek cca 20cm koukající nad zem zhruba uprostřed silnice, na který se nejspíš instaluje dopravní značka. Tuto buď někdo ukradl a nebo jí nejspíš ještě nenainstalovali. Jízda v dešti nás stále častěji přiváděla na myšlenky zalézt někam pod peřinu a tam nečas přečkat, ale přece to nevzdáme… Kanibal si mezitím opět začal číst noviny a tak to muselo zákonitě skončit jak to skončilo. Navigační chyba nebyla tentokrát tak fatální, takže nebylo třeba měnit název výletu, ale způsobilo nám to jen takové střední potíže.\nZkrátka přijedeme do Sušice trochu odjinud, než jsme očekávali a zajedeme si cca 15km. Jaké bylo naše překvapení, když po pár kilometrech jízdy jsme se ocitli na sídlišti a toto sídliště již bylo součástí Sušice… Okamžitě jsme začali žhavit dráty Hujerovi, aby nám poradil, kam se máme jít najíst. Hujer jako již tradičně (když sám nic nepotřebuje) nám telefon nezvedal a jelikož (ossack jako bývalý znalec Sušice zde byl naposledy před osmi lety, nechtěli jsme riskovati bezcílné bloudění po náměstí. (ossack tedy navrhl, že se vrátíme k původní variantě a to sice večeři v Kašperských horách, které již nebyly tak daleko. Vyjeli jsme tedy ze Sušice směr Kvilda, Čeňkova pila resp. Srní a (ossack se svěřoval jak zde byl svého času za vodáka. Byl asi jediný z výpravy, který z Radešova (tam budeme odbočovat na Kašperky) sjel na vodě lodí, kterou vlastnoručně obsluhoval až dolů do Sušice. Pravda, málem se přitom utopil, ale nakonec přežil. Dal k lepšímu pár vodáckých historek, jak se trefoval mezi pilíře mostu atp.\nVody bylo v řece skutečně požehnaně a tak nebylo divu, že v oblíbené zatáčce, kde se tenkrát (ossack vyklopil na gumovém člunu, byla stržena silnice i se svodidlama, takže tato visela dolů do koryta říčky. Řopíku, který se nacházel na levé straně silnice pak už nikdo nevěnoval pozornost, neboť zde již šlo skutečně o život.\nKonečně jsme se dostali k odbočce na Kašperské hory u kempu Radešov a začali stoupat do prudkého kopce. Všichni si dělali z (ossacka srandu, když poukazoval na to, že na protější stráni vidí sníh… později se měli přesvědčit jakou chybu dělali. Kašperk kupodivu vidět nebyl, neboť mlha neumožňovala vidět dál jak půl kiláku. Zůstali jsme tedy v blažené nevědomosti o vzdálenosti hradu od naší současné polohy. Hlad již útočil ze všech koutů vozidla a tak bylo jasné, že se musíme do hodiny najíst, nebo dojde k tragédii. Na náměstí v KH to vypadalo opět jako by se tam zastavil čas. Hotel Kašperk byl uzavřen a vůbec všechny podniky co zde byly k vidění působily dost opuštěným dojmem. (ossack proto nelenil a zavolal domů, neboť jeho rodina zde před rokem byla a mohla by tušiti co zde bylo či nebylo za zařízení ku naplnění žaludků. Bohužel ani po telefonu nedostal žádné kloudné informace. Zbývalo tedy jen zariskovat. Bloodik vystoupil a jal se prohlédnout jeden z místních otevřených podniků. Zjistil, že se jedná o zahulenou špeluňku, kam bychom s dětmi si asi netroufli jít. Ale dále zjistil, že o tomto víkendu zde mají sraz frajeři ze Sudetoněmeckého Landsmanschaftu, takže hrozilo, že si dáme navzájem do držky, protože tito páni si zejména v poslední době do tý svý držky skutečně nevidí. Museli jsme se tedy po městě pohybovat velice obezřetně. Nakonec jsme kdesi dole pod náměstím nalezli podnik, jenž nás na Šumavě v horách skutečně překvapil svým názvem a to sice Waikiki… Asi už nevíme jak se do té Evropy dostat, tak to zkoušíme rovnou do Ameriky. Ale vařili a tak jsme to riskli. Objednali jsme si polívky, ale ty neměli (asi je na Waikiki nevaří) a tak došlo rovnou na hlavní jídla. (ossack velkým hladem nedisponoval, takže si dal jen játra s chlebem, zatímco ostatní si dali regulérní jídla. Snad s vyjímkou Ifči, která si nedala nic. Tlačili jsme se u jednoho stolu jako sardinky a čekali na nášup, když jsme si všimli ve vedlejší místnosti stojícího stolního fotbalu. První hru hrál Kanibal s Bloodikem proti Rudlajsovi s Ifčou a vyhráli. Pak si to rozdali dospělí s dětmi a tento stav už si nepamatuju. Nakonec došlo na hru Bloodika s (ossackem proti Ifče s Rudlajsem. Vyhráli jsme 10:1 což bylo na to, že nám zakázali kroutit tyčkama s hráčema docela slušný výsledek. Pak již následovala žranice. Tedy žranice… (ossack dostal k játrům dva krajíce chleba, ani o jeden víc . Dávky hranolků pro Rudlovo děti také nebyly závratné, ale co se dá dělat. Kaník si po jídle ještě objednal kávičku a tak měl tu smůlu, že šel z restaurace poslední. Smůlu z jednoho prostého důvodu. První šla Ifča s dětma a každý další kdo vycházel se již pak dostal do soustředěné palby sněhových koulí bez možnosti úniku. Pochopitelně to nejvíc odnesl Kanibal, neboť na (ossackovi s Bloodikem si Ifča vyzkoušela všechny finty a už věděla pak jak na Kanibala, který se nic netuše vypravil ze dveří ven.\n(ossack a Bloodik si mezitím prohlíželi dioramata místních skautů vyrobených z papíru. Některé výtvory nám připomněly naše mládí, některé jsme nepochopili a některé už se asi přes zimu rozpadly. Tím jsme ukončili návštěvu Kašperských hor a vydali se k poslednímu dnešnímu cíli a tím byl již zmíněný hrad Kašperk.\nZa městečkem už bylo jasné, že to bílé na zemi je skutečně sníh a tak se i ti největší optimisté přestali smát. Korunu tomu dal policejní vůz, který nás cestou na Nezdice natlačil do závěje. Kupodivu za kopcem bylo i parkoviště, které v tuto hodinu zelo prázdnotou. A ještě více kupodivu bylo to, že Kašperk je pro veřejnost normálně otevřen, akorát jsme jako obvykle přijeli pozdě. Ale když už jsme tady, tak si půjdeme alespoň hrad prohlédnout zvenčí. Venku stále pršelo, takže opět přišly ke slovu naše „nepromokavé“ oděvy. Posádka Rudlacaru je měla jen pro děti, zatímco Ruda s Ifčou měli oba fleecové mikiny, které tedy vodu zachycují zcela spolehlivě. Opět došlo na koulovačku a na zbabělé útoky ze zálohy. Kanibal opět lamentoval, že když k hradu vede taková pěkná silnice, mohli jsme jet autem…\nZkrátka nic nového ten den . Cestou probíhala vášnivá diskuse na téma kdy se z dítěte stává chlap. My razili teorii, že tehdy, kdy louži překročí, místo aby do ní vstoupil. Ifča zase razila teorii, že nikdy. No… pravda je asi někde mezi.\nNávštěvu strážního hrádku, ze kterého je Kašperk krásně vidět jsme radši vynechali, neboť se stmívalo a navíc byla mlha, takže výhled by asi stejně nebyl nic extra. Tím pádem jsme se omezili pouze na externí prohlídku hradu, který nás zaujal svou rozlehlostí a kopcem, na kterém stál, přestože jsme již byli na úrovni jeho hradeb. Stále nám k hlavnímu paláci zbývalo nemálo výškových metrů. Ifča cestou vyráběla s dětma koule ze sněhu, které byly pak demonstrativně svrhávány z hradeb. Z hradní brány se ozývaly nějaké hlasy, takže tu ještě byla jistá možnost, že by nás pustili dovnitř, ale ta se záhy rozplynula. Pouze nějaký úchyl nás pozoroval z průzoru poštovní schránky a myslel si, že je děsně nenápadnej. Každopádně jsme se shodli na tom, že hrad bychom rádi viděli i zevnitř a tak to rozhodně není naposledy co tu jsme. Mírně promrzlí a mokří jsme se pomalu vraceli z hradu a ještě jsme spáchali dvě skupinová fota, která jsou samozřejmě k dispozici na webu. To první bylo trochu zmatené, neboť v danném počasí asi nefungoval infračervený přenos a tak blblo dálkové ovládání foťáku. Přestože tento přístroj o týden zpět směle fotografoval z jednoho útržku skály na druhý při daleko větší vzdálenosti. Zkrátka Bloodik se pokusil problém opravit tím, že fotoaparát nastaví na defaultní dobu pro samospoušť a pak k nám doběhne (což se minule na skalním masivu naopak bez nasazení vlastního života povést nemohlo). Jenže fotoaparát se v půlce cesty rozmyslel a začal fotit. Bloodik se lekl a zaujal pozici připosraného práčete. Tím se vysvětluje fotka Sněhuráka a šesti trpajzlíků tak jak je uvedena na webu.\nPočet cílů našeho výletu se tak vyčerpal a zbývalo již jen navrátit se domů. Ještě jsme hned vedle parkoviště našich vozů zaregistrovali penziónek, kde jsme mohli povečeřet jistě lépe než na Wajkiky, ale to už je holt riziko podnikání.\nCesta zpět vedla přes všeliké malé vesničky, dokonce jsme spatřili i jednu minipřehradu. Při průjezdu Strakonicemi si (ossack vzpomněl na všudypřítomný smrad před lety, když zde na začátku města stála jakási škrobárna. Ta byla ale nejspíš zrušena, neboť jsme nenašli ani stavbu ani smrad a dokonce se (ossack dostal do podezření, že chce ujít a pak ten smrad svést na škrobárnu. Naštěstí ale (ossack toho obvinění vyvrátil a stejně se pak dostal do úzkých Bloodik, který zase tvrdil, že kdesi cestou je spalovna odpadků, která taky úžasně smrdí. Taky nesmrděla, ale budovy jsme našli. Variantu návratu k (ossackům domů před Prahou přes Radotín jsme zavrhli, neboť jsme již jednou, při návratu ze Solvayových lomů takto brutálně zbloudili a skončili jsme kdesi v Krči. Úderem půl deváté večer byl tedy nakonec (ossack vysazen před svou rezidencí, Kaník odvezen před svou a skončil tak další skvělý výlet KPCP.\nJak to dopadlo s Kanibalem, slečnou na Radyni a ukradeným průvodcem, Vás budeme samozřejmě informovat. Každopádně jsme si ale ověřili dvě věci. Jsme schopni se účastnit výletu i když je neuvěřitelně hnusně. Je ovšem bezpodmínečně nutné si pořídit pořádné výletnické boty, protože upřímně řečeno naše tenisky na léto byly ze sněhu překvapeny možná ještě víc než my samotní.\nS přáním hezkého dne, či večera… se s Vámi loučí…


Jak zvládá OA, SOŠ a SOU Třeboň výuku v době pandemie? U některých oborů je to obtížné | Společnost | Zprávy | Budějcká Drbna - zprávy z Českých Budějovic a jižních Čech\nJak zvládá OA, SOŠ a SOU Třeboň výuku v době pandemie? U některých oborů je to obtížné\nstředa, 27. ledna 2021, 09:08\nI OA, SOŠ a SOU, Třeboň, která v třeboňském regionu nabízí širokou a různorodou škálu studijních a učebních oborů, se v současné době musí vyrovnávat s následky pandemie Covidu-19. Teoretické vyučování lze do určité míry distančně zvládnout. Problémy však vznikají u oborů, jejichž součástí je odborný výcvik.\nTýká se to nejen tříletých učebních oborů (Opravář zemědělských strojů, Mechanik opravář motorových vozidel, Sklář výrobce a zušlechťovatel skla a Ošetřovatel), ale i oborů uměleckých (Výtvarné zpracování skla a Modelářství a návrhářství oděvů). Situace pak není jednoduchá ani o oborů Obchodní akademie, Cestovní ruch a Podnikání.\nNejobtížnější je aktuální stav v technických oborech, jejichž součástí je například autoškola nebo svářečský kurz. Cvičné jízdy nebo svařování se na dálku zkrátka dělat nedají. Výpadek v odborné praxi bude škola dohánět velmi těžce. Proto již nyní jedná s externími pracovníky, kteří, až to situace dovolí, pomohou výuku odborné praxe dohnat, a to ve všech oborech, kterých se praxe týká.\nPři první vlně pandemie na jaře roku 2020 se škola narychlo učila používat prostředky pro distanční výuku, aby studenty připravila k maturitní zkoušce a učně ke zkoušce závěrečné. Při tom se ale ukázalo, že část studentů neměla a nemá technické nebo finanční možnosti používat prostředky, které jsou pro distanční výuku nezbytné. V těchto případech škola poskytuje studentům podklady v tištěné formě. Ti si pak osobně úkoly vyzvedávají ve škole a vypracované je vrací zpět. Takový způsoby výuky však přepokládá osobní zodpovědnost každého studenta. Bohužel se škola setkává i s případy, kdy studenti se školou dostatečně nekomunikují.\nJasně se tedy ukazuje, že distanční výuka nemůže plně nahradit výuku prezenční. Velkému množství studentů chybí osobní kontakt s učitelem, který je dokáže stimulovat k plnému soustředění se na výuku i samotné prostředí školy a kontakt se spolužáky.\nPro učitele je tento styl výuky také velmi náročný, neboť přípravou na ni tráví daleko více času než přípravou na výuku prezenční. V současné době distanční výuku škola zvláda. Přesto všichni doufají, že se situace brzy uklidní a učitelé i studenti se budou moci znovu věnovat výuce prezenční.\nŠtítky OA, SOŠ a SOU Třeboň, škola, distanční výuka


Přesvědčivá a sebevědomá Kyriakidesová nadchla europoslance - Zdravotnický deník\nPřesvědčivá a sebevědomá Kyriakidesová nadchla europoslance\nKandidátka na komisařku pro oblast zdraví Stella Kyriakidesová na slyšení před europoslanci. Foto: Evropský parlament\nPohotové odpovědi, neustálý úsměv na rtech, perfektní angličtina – kandidátka na komisařku pro zdraví Stella Kyriakidesová nemohla během svého slyšení před europoslanci zapůsobit lépe. Po tři hodiny až do pozdního večera pohotově a sebevědomě odpovídala na jejich dotazy. Zároveň nepřestávala zdůrazňovat, že si jako dlouholetá poslankyně uvědomuje významnou roli Evropského parlamentu, s kterým hodlá v budoucnu úzce spolupracovat. A europoslanci byli nadšeni.\nVe svém vystoupení před členy výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin (ENVI) a výboru pro zemědělství a rozvoj venkova (AGRI) se Kyriakidesová nijak neodchýlila od svých priorit a plánů, které již popsala ve svých písemných odpovědích europoslancům (čtěte více zde). Současným environmentálním i demografickým změnám lze podle Kyriakidesové čelit pouze tím, že se otázka zdraví stane jednou zastřešující optikou, kterou budeme vnímat životní prostředí, kde žijeme, potraviny, které jíme a vodu, kterou pijeme. V této souvislosti zdůraznila svůj plán zpracovat širokou strategii boje proti rakovině zahrnující všechny aspekty, jež s tímto onemocněním souvisí – od prevence až po paliativní péči. Nevynechala ani další očekávatelná témata jako bezpečnost potravin, boj proti antimikrobiální resistenci či dostupnost léčiv.\nChci snižovat závislost na pesticidech\nPrávě bezpečnost potravin, konkrétně pak otázka pesticidů, endokrinních disruptorů a také geneticky modifikovaných potravin (GMO) je pro výbor ENVI obzvláště citlivá. Jeho členové totiž dlouhodobě kritizují podle jejich názoru laxní přístup členských států a Evropské komise k hodnocení a povolování těchto látek a požadují přísnější legislativu. To byl zřejmě také jediný moment, kdy Kyriakidesová neuspokojila poslance a neposkytla jim žádné konkrétní informace, jak hodlá pesticidy regulovat. „Pouze“ je ujistila, že snižování závislosti na pesticidech je i její priorita stejně jako hledání jejich nízkorizikových alternativ.\nChci snižovat naši závislost na pesticidech. Foto: Evropský parlament\nKonkrétnější nebyla kandidátka na komisařku pro zdraví ani při dotazech na kroky v oblastech, kde se v nejbližších měsících čeká na vyhodnocení funkčnosti již platné legislativy v oblasti dárcovství orgánů a značení potravin. Vždy důsledně trvala na tom, že nejprve pečlivě zváží, jak stávající legislativa funguje, a až pak zváží další kroky.\nVelké téma pro Kyriakidesovou i europoslance byla dostupnost léčiv a cenová netransparentnost. Kyriakidesová potvrdila, že pro ni má toto téma vysokou prioritu. Způsobu určování cen léčiv se bude věnovat a stejně tak bude hledat mechanismus, který by pomohl včas zabránit nedostatku některého léku.\nPotřebujeme společné standardy HTA\nCo uděláte pro evropské HTA? Ptá se Kateřina Konečná (KSČM). Foto: Evropský parlament\nNa dotaz české europoslankyně Kateřiny Konečné (KSČM), jak hodlá odblokovat situaci, která nastala v jednání o návrhu směrnice o hodnocení zdravotnických technologií (HTA) blokované některými členskými státy, Kyriakidesová odpověděla, že bude usilovně hledat kompromis. „HTA je klíčovou součástí zdravotních systémů. Společné standardy potřebujeme, abychom ochránili pacienty. Je zřejmé, že systémy založené na dobrovolnosti nefungují,“ prohlásila v této souvislosti Kyriakidesová.\nKyriakidesová se během slyšení dotkla i řady jiných témat souvisejících s unijní politikou veřejného zdraví, mj. neopomněla zmínit význam očkování a nutnost bojovat proti dezinformacím, které se v této oblasti šíří.\n„Vystoupení Stelly Kyriakidesové bylo obdivuhodné. Byla velmi přesvědčivá a prokázala své odborné znalosti, upřímný zájem o pacienty a empatii,“ prohlásil o Kyriakidesové europoslanec Peter Liese, mluvčí ve výboru ENVI za největší parlamentní frakci lidovců. „Během slyšení prokázala svou rozhodnost, integritu a schopnost vést. Nepochybuji, že bude skvělou komisařkou pro zdraví,“ doplnil.\nA chválou nešetří ani čeští europoslanci, kteří byli slyšení přítomni. „Vystoupení paní Kyriakidesové bylo rozhodně přesvědčivé“, uvedl pro Zdravotnický deník člen ENVI Stanislav Polčák (TOP09/STAN). „Suverénní vystoupení,“ napsal na svém twitterovém účtu Alexander Vondra (ODS), další člen ENVI. „A jedno z nejlepších, které jsem zatím viděl,“ upřesnil později Zdravotnickému deníku.\nObdivuhodná, přesvědčivá, rozhodná. Foto: Evropský parlament\nDobrý dojem udělala zřejmě budoucí komisařka pro zdraví i na Kateřinu Konečnou. Ta však byla s jejím výkonem již méně spokojená právě v oblasti bezpečnosti potravin. „Co se týče pesticidů, endokrinních disruptorů a GMO, budeme po ní chtít v budoucnu rozhodně více. Zde se omezila pouze na prázdné fráze a nic nezavazující sliby,“ napsala Zdravotnickému deníku Konečná.\nJe třeba doplnit, že na dobrém dojmu z vystoupení Stelly Kyriakidesové se jistě podepsal i poměrně slabý výkon Janusze Woiciechowského, kandidáta na komisaře pro zemědělství, který stál před europoslanci před ní. „Nepůsobil příliš kompetentně, vyjadřoval se příliš obecně a neurčitě odpovídal i na konkrétní dotazy,“ uvedl ve svém vyjádření pro Zdravotnický deník Polčák. Na rozdíl od Kyriakidesové měl Wojciechowski podle europoslanců také problémy s angličtinou.\nPodle dostupných informací vystaví europoslanci Stelle Kyriakidesové pozitivní hodnocení. Narozdíl od Woicechowského, který bude muset ještě odpovědět na dodatečné písemné otázky, a pokud ani poté nebude výbor spokojen, čeká jej druhé slyšení.\nKonečné výsledky slyšení kandidátů na eurokomisaře oznámí Evropský parlament ve čtvrtek 17. října. Celou komisi pak Evropskému parlamentu představí budoucí šéfka Evropské komise Ursula von der Leyenová na zasedání pléna 23. října ve Štrasburku, kdy budou europoslanci hlasovat o nové Komisi jako o celku. Svých funkcí by se noví komisaři měli ujmout 1. listopadu.


Úvaha - 7. ročník - slovní úlohy z matematiky (strana 20)\nÚvaha - 7. ročník - příklady a úlohy\nV soutěži o nejtěžšího soupeřilo 5 soutěžících. První tři spolu vážili 553 kg. Kolik nejméně vážil vítěz, pokud se soutěžící vážili s přesností na jeden kilogram?\nPředpokládejme že na na Měsíci je moře, stejného složení jako na Zemi (stejná hustota slané vody). Vypočítejte ponor lodi plující v moři na Měsíci, pokud na Zemi má ponor 3.6 m. Uvažujte že na Měsíci je 6.5-krát menší tíhové zrychlení.\nzákladní funkce 2632


5 klasických hokejových videoher - Hokej.guruHokej.guru\n5 klasických hokejových videoher\nVideaZajímavosti 19.9.2016 - Bez komentáře\nKaždý, kdo se pohybuje ve světě hokeje a občas si ho i zahraje na pc/konzoli, zná sérii NHL a možná i Blades od Steel. My Vám ale přinášíme pět dalších hokejových titulů, které si možná starší pamatují z dob arkád, začátku počítačů a herních konzolí.\nTento týden je hodně hokejový, když začal Světový pohár v Torontu a vyšlo i nové NHL 17. To je vždy velká věc, protože tato série se stala vlastně jediným možným „simulátorem“ ledního hokeje. Vždy to tak ale nebylo. Byly časy, kdy si fanoušci tohoto sportu mohli vzít občas do ruky nějaký joystick a vybrat si z různých titulů. Některé z těchto her jsou fandům známy i v dnešní době: Blades of Steel (arkáda), Ice Hockey (staré Nintendo) a i třeba spinoff NHL Mutant League Hockey. Přináší staré vzpomínky pro celou generaci hráčů.\nPojďme se tedy dnes podívat na 5 hokejových videoher, které možná budete ze starých časů znát.\nTHE GAME: HAT TRICK (1984)\nProč byl populární: Byl to hokej, který jste mohli hrát na arkádách (automatech). V polovině 80. let to bylo tak jediné, co si fanoušci hokeje mohli přát.\nZvláštnost této hry: „Hokej“ je zde trochu silné slovo. Tato verze hokeje byla hra jeden na jednoho. Tedy 2 na 2, když vezmeme v potaz i torza, která měla v té době představovat brankáře.\nCelkový zážitek: Hodně návykové. Dva hráči proti sobě na malém hřišti (což byl trochu jako ping pong), občas nějaké nabourání do protihráče, mantinely a torzo-gólmani. Tyto brankáře jste pak museli ovládat sami i když to znamenalo, že zároveň ovládáte hokejistu v poli. I když to zní nemožně, je to hlavní herní mechanismus celé hry.\nByly to ale hodně zábavné souboje s kamarády a bylo třeba i dost cool, že za sebou hráči nechávali stopy po bruslích. Psal se rok 1985 a v USA se do automatů cpaly čtvrťáky po komínkách.\nOtázka na konec: Proč se po každé třetině na led vyhrne tank a začne kluziště čistit?\nTHE GAME: SUPERSTAR ICE HOCKEY (1987)\nProč byl populární: Tato hra byla hodně komplexní, když kombinovala slušnou grafiku a hratelnost spolu s hodně chytlavým hlavním songem. Ale nejvíce zajímavé na na ní bylo, že ve své době ani neměla jméno. Stejně jako ostatní hry v sérii SportTime i Superstar Ice Hockey dovoloval vybrat tým a pokračovat s ním několik sezón. Mohli jste vylepšovat sestavu díky trejdům a také vychovávat nové hokejisty. To bylo dekádu před tím, než vznikly hry jako Eastside Hockey Manager nebo to bylo v sérii NHL také zohledněno. „Dynasty mód“ byl tedy prvním, kdo dal hráčům ochutnat, jak bude vypadat budoucnost.\nZvláštnost této hry: Ta zatracená úvodní znělka Vám zůstane v hlavě i třicet let. V tom nám věřte.\nCelkový zážitek: Ne vůbec špatný. Gameplay nebyl zrovna ten nejvíce realistický, ale byla to dost zábava a vést svůj tým bavilo každého. A i když se Vám nedařilo vyhrávat zápasy v první sezóně, mohli jste si vždy vzít divný dres a potom hákovat oponentovi kotníky do té doby, než spadl.\nOtázka na konec: Kdo byl „Norm“ a proč byl nastaven jako default u strategických nastavení týmu?\nTHE GAME: WAYNE GRETZKY HOCKEY (1988)\nProč byl populární: Tato počítačová hra byla v té době nejrealistickým hokejem. To znamenalo, že se snížilo tempo hry a více se zaměřilo na strategii a hledání si volných míst namísto toho, aby jste mlátili do čudlíků.\nZvláštnost této hry: Celý záběr na hru byl jak z nějakého satelitu na oběžné dráze.\nCelkový zážitek: Pokud jstehrát chtěli rychle a zběsile, takhle hra pro Vás nebyla. Stejně jako sám Wayne Gretzky, hra byla spíše o přemýšlení a o spolupráci. Potom se od tehdy začínajícího studia Bethesdy objevil Hockey League Simulator. Ten byl jen textový, ale mohl se provázat s Wayne Gretzky Hockey a vy jste tak mohli hrát zápasy nebo je do konce ligy třeba simulovat.\nOtázka na konec: Zaplatil někdy Wayne za tu kameru, kterou při úvodní sekvenci rozbije?\nTHE GAME: NHL 2 ON 2 OPEN ICE CHALLENGE (1995)\nProč byl populární: Věděli jste, že NBA Jam je jedna z nejlepších arkádových her všech dob? Doufali jste, že by to mohl být spíše hokej? Máte štěstí.\nZvláštnost této hry: Možná by jméno mohlo být ještě delší.\nCelkový zážitek: Tohle byl opravdu „ripoff“ NBA Jam. A se vším respektem, přinesl to, co by jste čekali. Akce byla rychlá a šílená a nebylo možné předpovídat ani co se stane za další tři sekundy. Stejně jako hodně her z půlky devadesátých let zde bylo dost tajným kombinací tlačítek, které mohli s celým gameplayem zamávat. Hokejisté občas začali hořet a stříleli ohnivé rány. Nebyla to zrovna úplná simulace, ale pokud jste si k tomu dali jedno dvě pivka, o zábavu bylo postaráno.\nOtázka na konec: Co měla znamenat ta animace, kdy se po brance objevil chlap, který něco jedl?\nTHE GAME: TECMO SUPER HOCKEY (???)\nProč byl populární: Všimli jste si toho „Tecma“ v názvu hry? Tento hokej byl vytvořen stejnými lidmi, kteří udělali Tecmo Bowl, asi jednu z nejvíce návykových sportovních her všech dob.\nZvláštnost této hry: Nikdy jste ji vlastně nehráli. Opravdu, bylo to dost divné. Jsou důkazy (viz video), že jí nějací lidé hráli. Neznáme ale nikoho, kdo si ji vyzkoušel. Bylo to způsobeno asi divným limitovaným vydáním. Nebo jde o nějaké halucinace v historii lidstva.\nCelkový zážitek: Někteří lidé tuto hru viděli na poličce někde v obchodě (alespoň obal od hry). Někdo možná i tuto krabici držel v ruce. Jsou známi detaily hry a screenshoty (videa). Všichni se hodně těšili na to, co to bude nakonec za hokej, protože ho dělá Tecmo. Pokud jste si ale pro hru s penězi přišli, už tam nebyla. Nebyl tam ani onen obchůdek a starý muž stojící opodál Vám řekl, že to tu celé lehlo popelem již 10 let nazpět.\nOtázka na konec: Byl to všechno jen sen?\nDoufáme, že se Vám náš výběr zajímavých a kvalitních starých hokejových her líbil. Dnešní doba už takovéto rozmanitosti nepřeje, proto by jsme neměli ani na tyto klenoty videoherní historie zapomínat a už jen pro pocit zahrát si s starými legendami NHL je nutné je občas oprášit.\nTags:THE GAME: HAT TRICK, THE GAME: NHL 2 ON 2 OPEN ICE CHALLENGE, THE GAME: SUPERSTAR ICE HOCKEY, THE GAME: TECMO SUPER HOCKEY, THE GAME: WAYNE GRETZKY HOCKEY


Článek: Narovinu aneb rubrika o rovných beatech 52 | techno.cz (party, fotky, house, trance, techno)\nO KOM, O ČEM SE MLUVÍ?\nPřed dvěma lety jsem v rubrice Narovinu psal o "vycházející undergroundové housové hvězdě" Jamie Jonesovi. Tento milovník Dericka Maye, Kerri Chandlera, Juana Atkinse a Ricardo Villalobose tehdy posadil všechny fanoušky na zadek svou první mixovanou kompilací nazvanou Get Lost. "Jednoduše řečeno: tahle kompilace je nejlepší ukázkou toho, co by se linulo z reprobeden, kdybyste mě pozvali, abych zahrál na vaši afterparty", říkal tehdy Jamie.\nLetos Jamie posadil na zadek všechny fanoušky znovu. Tentokrát ale ne mixovanou kompilací, ale přímo autorským debutovým albem Don´t You Remember The Future. Kromě nesporných producentských kvalit se album pyšní i zajímavým nápadem. "Spousta producentů nahrává alba, které nemají žádný příběh, hlubší propojení. A já příběhy miluju", říká Jamie.\nProto zvolil formu koncepčního alba. A protože je milovníkem sci-fi (Star Wars: Návrat Jediho prý viděl stokrát), zasadil své album do budoucnosti: do světa, ve kterém existuje státem uznaná hudba, prostřednictvím které dochází ke kontrolování a ovládání lidstva. Proti tomu ovšem bojují skupiny rebelů, které vytvářejí vlastní nezávislou hudbu.\nPřestože album neobsahuje přehnaně futuristické zvuky, občas zde probleskne nějaký sampl, který zní netypicky, nebo který třeba znáte z nějakého soundtracku - například ve skladbě Mars naleznete sampl ze známého sci-fi filmu Total Recall. "Album jsem začal dávat dohromady před dvěma lety. Vím, že mi to docela trvalo, ale chtěl jsem si být výsledkem stoprocentně jistý", říká Jamie. A věřte, že album stoprocentní opravdu je.\nWHAT´S HOT? WHAT´S NOT?\nHOT: Renaissance - Label Renaissance byl založen před více než patnácti lety. Po celou dobu své existence vypouští do světa jednu kvalitní mixovanou kompilaci za druhou. V krátké době od září do listopadu letošního roku ale na Renaissance vyšlo tolik zajímavých věcí, že se mi z toho trochu zamotala hlava. Nejdřív se jednalo o úžasný mix Platform, který připravil geniální techno DJ a producent Christian Smith. Pak přišel s dalším dílem série The Masters Series můj oblíbenec Dave Seamen, po něm německý projekt M.A.N.D.Y. se znovuvzkříšenou kompilační řadou The Mix Collection. No, a před pár dny mě velmi potěšil nový mix brazilského fešáka Gui Boratta.\nNOT: Bob Sinclar - Už je mi trochu trapné neustále dávat Bobovi Not, ale copak se tomu lze vyhnout? Naposledy jsem Boba pochválil před čtyřmi lety za jeho mixovanou kompilaci In The House, kterou nahrál pro label Defected. Jenomže od té doby padá do pekla neuvěřitelnou rychlostí. A jeho nová skladba? Peace Song. "Remember the days, When we used to play in the sun, Flowers in my hair..." Ano, remember the days, kdy ještě Bob nenahrával takovéhle sra***.\n* Skladba Follow Me od projektu Aly-Us vyšla poprvé v roce 1992 na slavném labelu Strictly Rhythm a stala se nejprodávanější skladbou v jeho dějinách. Originál samozřejmě zní už dnes značně oldschoolově, ale výrazná melodická linka a úžasný vokál jsou zcela nadčasové (Follow me, Why don't you follow me, To a place, Where we can be free...). Nyní vychází skladba znovu s podtitulem 2009 Mixes. Nádhera!\n* Gabor Schablitzki (Robag Wruhme) a Sören Bodner (Monkey Maffia) se rozhodli ukončit spolupráci pod hlavičkou projektu Wighnomy Brothers. Zamáčkněme slzu... Už žádné úžasné remixy...\n* Robert Hood nedávno vzkřísil label M-Plant a nyní na něm v krátké době vydává další release: dvojici singlů Superman a Range.\n* Německá DJka Magda připravila mixovanou kompilaci Fabric 49. "Při tvorbě mixu jsem se nechala inspirovat soundtracky italských hororových filmů sedmdesátých let", říká.\n* Baltimorský soulový vokalista Marc Evans znovu vydává své album The Way You Love Me. DJ Spen a The Muthafunkaz jsou ti, kdo stojí za producentskou podobou alba. Čekejte nové skladby, aranže a remixy.\n* Po úžasném ípíčku Visions LTD. přichází rakouský producent Peter Kruder s dalšími dvěma geniálními skladbami Hard To Find / 25 West 38th St. Opět na labelu Internatiol Deejay Gogolo.\n* Markus Schulz má svoji vlastní aplikaci pro iPhone. Pokud si ji nainstalujete, budete vědět, kde právě Markus je, co dělá, kde vystoupí v nejbližší době atd. No jo, marketing.\n* Ani letos nezapomněl Sven Väth na své fanoušci a připravil rekapitulaci sezóny, již podesáté: In The Mix, The Sound of the 10th Season.\n* Švédský producent Steve Angello se rozhodl vydat autorské album nazvané The Year Book.\nShinedoe - No Boundaries (Intacto records)\nTalentovaná, ambiciózní holandská DJka, producentka a majitelka labelu Intacto Records nedávno vydala své druhé autorské album No Boundaries. Shinedoe nabízí standardně kvalitní koláž groovy-funky-minimal-detroit rovných beatů, které k ní patří odjakživa. Zdá se, že na tomto albu přidala více "deep-housových" prvků než v minulosti a možná je zde i trochu víc jazzy nálady.\nAlbum obsahuje pouze sedm skladeb v délce 44 minut, což by mohl někdo považovat za pouhé ípíčko. Ale pozor! Když si No Boundaries poslechnete, zjistíte, že sedm skladeb tvoří naprosto ucelený koncept, který se vyznačuje pevným začátkem a koncem. Velmi se mi líbí, jak počet skladeb a délku alba komentovala sama autorka: "Neskládám alba tak, že bych se za každou cenu chtěla vměstnat do nějakého předepsaného času. Je to kreativní proces. Když jsem dokončila těchto sedm skladeb, věděla jsem, že je album hotové".\nTom Middleton - One More Tune (2cd) (Renaissance Recordings)\nKompilace One More Tune vyšla již před pár měsíci. Ale není třeba se bát, že by snad za tu doba zestárla. Ani nemohla. Neobsahuje totiž aktuální skladby ve smyslu novinek nikde jinde neslyšených, takže její trvanlivost je natáhnuta do nekonečna. Známý DJ Tom Middleton připravil mix složený z více či méně známých pecek posledních dvaceti let. Ve většině z nich má sám prsty jako remixér, pod titulní skladbou, která dala kompilaci jméno, a která se prolíná celým mixem, je podepsán sám.\nCo si z této kompilace odnesete především? Asi vzpomínky. Humate - Love Stimulation, Darrick may - Strings Of Life, Last Rhythm - Last Rhythm, The Horn - Villager, to vše v Tomových remixech laděných do trochu progresivnější trance-house music, chvílemi znějící nově, ale po většinu času spíše oldschoolově. Dobrá volba pro podzimní bezslunečné dny. Na rozveselení.\nGui Boratto - No Turning Back (Remixes) (Kompakt)\nChtěli byste někdy pracovat se svou vlastní manželkou? Velmi sugestivní otázka, že? Brazilský producent Gui Boratto si na ni odpověděl kladně a složil velmi pozitivní, stylově možná trochu nu-trancovou skladbu se zastřeným vokálem patřícím právě jeho ženě: Lucianě Villanově. Dva remixy skladby, které právě vycházejí, posunují No Turning Back o kousek dál v dobrém slova smyslu. The Wighnomy Brothers obrousili "popovější" hrany a vytvořili housově naladěnou verzi. Producent The Mole skladbu "potemněl" a nebýt "echo" vokálové smyčky, originál byste možná z tohoto remixu zpátky neposkládali. Každopádně velmi povedené ípíčko.\nJohn Dahlback - Autumn EP (Defected) - Švédský producent John Dahlback podepsal smlouvu se slavným labelem Defected a na začátek roku 2010 připravuje k vydání své nové album. Jako ochutnávku již nyní vypustil do světa ípíčko se dvěma singly Autumn a Valleybrook. Ani jedna skladba není ničím výjimečná. Jako vždy se ale jedná o velmi kvalitní, klubově orientovanou produkci. Takže nesmí chybět výrazné melodie, breakdowny a electro-housový feeling. Prostě klasický Dahlback.\nIan Pooley - Compact (Pooled)\nNěmecký producent Ian Pooley vydává na svém vlastním labelu nové ípíčko. Když jsem skladbu Compact zahlédl na tracklistu mixované kompilace Renaissance: The Masters Series Part 14, která je spíše zaměřená na progresivnější house a trance, napadlo mě, že se v tomto případě asi nebude jednat o úplně klasickou Pooleyho produkční práci. A v podstatě jsem se moc nemýlil. Pooley sice i zde naznačuje, že jeho srdce bije především pro čistý deep house, ale Compact a potažmo i druhá věc na ípíčku nazvaná Around Here se hodí spíše pro progresivnější sety. A druhá skladba navíc pro sety možná i trošku oldschoolovější.\nDemarkus Lewis & Maxime Cescau - Tussy Pickler (Artizan Music) - Od svého založení se label Artizan Music může pochlubit pouhými devíti releasy. Což není mnoho, ale proč neupřednostnit kvalitu před kvantitou? A že například poslední ípíčko Tussy Pickler zcela jistě kvalitní je napovídají už jména autorů: známý deephousový DJ a producent Demarkus Lewis a Maxime Cescau, spoluzakladatel tohoto labelu. Obě skladby Big Bird a Tussy Pickler mají mnoho podobného z hlediska složení. Opakují se podobné motivy, obě obsahují bohatě strukturované deep housové prvky. Ale zatímco v první skladbě znějí všechny prvky velmi jemně, rozevlátě, trochu i zasněně, druhá skladba obsahuje o dost ostřejší hrany.\nNázev: Deadmau5 feat. Rob Swire - Ghosts´n´Stuff\nPopis: Kanadský producent Deadmau5 vydal nové album. První singl se jmenuje Ghosts´n´Stuff.\nNázev: Vitalic - Your Disco Song\nPopis: Producent Vitalic je zpátky!\nNázev: Freemasons - Heartbreak\nPopis: Britští hitmakeři Freemasons připravili k vydání nové album.


ŽENA-IN - Pojďme zažít město jinak!\nPojďme zažít město jinak!\nDost bylo smrdutých aut, nechte je doma a podpořte skvělý projekt! Dokonce zavřeme kus Prahy, aby v ní byl chvilku klid a dalo se v ní dýchat!\nVe dnech 16-22. září se Praha již popáté zapojí do oslav Evropského týdne mobility. Posláním této celoevropské kampaně je otevřít širokou diskusi o potřebě změny chování ve vztahu k dopravě a dílčímu užívání osobního automobilu. To v překladu a polopaticky znamená – nevozte si zadky na padesát metrů, jděte pěšky! Je to zdravější pro vás i pro přírodu! K tomu ropa je drahá, ušetříte!\nProto bude na ukázku zavřeno kus města. A jaký kus! V Praze se bezautomobilovou zónou stane samo historické centrum, konkrétně oblast Smetanova nábřeží a ulice Křížovnické. O víkendu 16.–17. září si tak budete moci vychutnat jedno z nejkrásnějších míst Prahy bez hlučných a páchnoucích kolon aut, zato však s bohatým programem pro celou rodinu. No nezní to báječně? Já se přímo těším, jak vyrazím beze strachu, že mě přejede auto.\nA pak ještě Alfréd ve dvoře\nTo, že zmizí auta, ale rozhodně není všechno, bude i kultura a další program, taktovku bude v ruce mít i projekt Auto*Mat. Na přípravě akcí, které se budou i letos konat ve spolupráci s pražskou radnicí, se podílí i divadlo Alfréd ve dvoře.\nLetošní kulturní a společenský program umožní Zažít město jinak obyvatelům Prahy například na Smetanově nábřeží, kde program začne, které o víkendu 16. a 17. září ožije řadou akcí a performancí, které mají za cíl ukázat, jak toto nejpůvabnější pražské nábřeží může sloužit jako odpočinková a klidová zóna. Na toto nábřeží to z redakce nemáme daleko, takže se můžete těšit na fotoreportáž.\nProstor od kavárny Slavie po Novotného lávku se na dva dny promění v boulevard plný pouličních kaváren. Od sobotního večera až do nedělních odpoledních hodin se v prostoru vystřídají hudebníci, performeři a výtvarníci, kteří se postarají o oživení prostoru a netradiční zábavu. Za zmínku stojí vystoupení kapely Hm…, sboru Hlahol a Doubravánek, happening americké skupiny Goat Island a vystoupení mnoha českých performerů.\nCyklisté jsou na Nábřeží vítáni! V cyklozóně si budou moci kolo nejen bezpečně odložit, ale i nechat opravit. Program nezapomíná ani na děti – čeká je koncert, divadlo, hry a dílny, především ale čtyři výtvarné a zážitkové zóny, kde si samy budou moci vyzkoušet, co všechno se dá dělat ve městě bez aut.\nMožnosti jak Zažít město jinak ale s víkendem na Nábřeží nekončí. Zpět do reality města Vás vrátí úterní Závod kočárků a vozíčkářů mezi zaparkovanými auty (19.9.), který již tradičně pořádá sdružení Pražské matky, aby upozornilo na neutěšený boj maminek s řidiči o pražské chodníky. Speciálně na tuto akci se těším, to bude dozajista velmi inspirující. Nenajde se maminka, která by soutěžila v barvách Ženy-in? Ve středu pak následuje v divadle Alfred ve dvoře veřejná diskuze architektů a odborníků z oboru na téma Vize města pro lidi (20.9.).\nPro milovníky výletů je určena čtvrteční plavba lodi Tajemství (21.9.) na podporu lodní dopravy. Loď odplouvá z Roztok u Prahy a s jednou zastávkou doveze výletníky i s jejich koly zpět do Prahy.\nVrcholem programu je pátek 22. září, mezinárodní Den bez aut. V 18h vyrazí z nám. Jiřího z Poděbrad velká slavnostní cyklojízda pod heslem Zažít město jinak – na kole.\nCelý den budou také v ulicích Prahy Andělé strážní bdít nad bezpečností chodců a cyklistů, nejzranitelnějších účastníků dopravy.\nJá nevím, jak vy, ale moc doufám, že bude hezky a že si to všichni návštěvníci, tedy i já, užijí. Dodnes vzpomínám na tu krásu, kdy v Praze po povodních téměř nesměla jezdit auta. Tenkrát se ukázalo, že to jde i bez nich, že to není zas takový problém. Ale auta jsou zpět a my dostaneme jedinečnou příležitost užít si pár chvil, kdy budou mít zákaz vstupu!\nVstup na všechny akce volný! Více informací najdete na www.auto-mat.cz.\nHe to sice pr mě daleko ale budu držet palce aby bylo hezké počasí.Ten kdo přijde si zaslouží užít si krásný a vzácný den bez\npro mě daleko\nden bez aut je hezká akce, ale naše společnost se bez aut bohužel neobejde\nzajímavé ale nedostanu se\nto je v Praze\nPĚKNÁ AKCE,DOBRÝ NÁPAD,SNAD TO DOPADNE DOBŘE\nJsem z jiného města, ale v den D určitě nepojedu autem , ale, jako po celý rok, se do práce dopravím na své milované Esce - kolo ve smajlíkách není a želvička tak jaksi...odpovídá, i když se snažím o fofry\nbyla jsem loni na nabrezi na snidani a bylo to super\nvypadá to dobře,ale je to až v Praze\nJá bych ráda, aby se "nejzranitelnější" účastníci dopravy -chodci a cyklisté- chovali sami jako účastníci dopravy a tudíž by policistům zbyl čas ohlídat kabelky před kapsáři a další věci "ulice".\nTeď jsi mi Richarde připomněl cyklisty. Ti dokáží být někdy také pěkně bezohlední k chodcům. Včera na vycházce na přechodu pro chodce nám dávala auta přednost, ale cyklista - ten by nás byl málem porazil, jak se hnal. Pokračovali jsme po stezce pro chodce a cyklisty a i tam jsme potkali pár takových, kteří si myslí, že ta stezka je jenom pro ně. Nekoukají před sebe, řítí se co mohou nejrychleji. No hrůza.\njo to může být dobrý\nJela bych se podívat ale mám to trochu z ruky.


Adventures of Superman – Wikipedie\n19. září 1952 – 28. dubna 1958\nAdventures of Superman na ČSFD, SZ, IMDb\nAdventures of Superman je americký akční sci-fi televizní seriál natočený na námět superhrdinského komiksu o Supermanovi. Premiérově byl v syndikaci vysílán v letech 1952–1958. V šesti řadách vzniklo celkem 104 dílů s délkou přibližně 25 minut. První dvě série po 26 epizodách jsou černobílé, zbylé čtyři, každá se třinácti díly, byly natočeny v barvě, nicméně při prvním vysílání byly uvedeny monochromaticky. Součástí seriálu je také pilotní film Superman and the Mole Men, který byl v roce 1951 promítán v kinech a který byl pro potřeby televize upraven do podoby dvoudílné epizody „The Unknown People“ (díly č. 25 a 26 v první řadě). Několik vybraných dílů seriálu bylo v letech 1987 a 1988 vydáno na LD a VHS. DVD edice celého seriálu vyšla v letech 2005–2006.\nNa přelomu 50. a 60. let 20. století byly natočeny pilotní díly ke dvěma odvozeným seriálům: The Adventures of Superpup a The Adventures of Superboy. Oba projekty však byly zrušeny.\nSuperman, jehož ztvárnil George Reeves, bojuje ve fiktivním městě Metropolis s různými podvodníky, gangstery a dalšími zločinci, zatímco v běžném životě si udržuje identitu Clarka Kenta, reportéra novin Daily Planet, které vede šéfredaktor Perry White. Kentovi kolegové, reportérka Lois Lane a začínající reportér a fotograf Jimmy Olsen, se často ocitají v nebezpečných situacích, které musí Superman vyřešit.\nGeorge Reeves jako Clark Kent / Superman\nPhyllis Coates jako Lois Lane (1. řada)\nNoel Neill jako Lois Lane (2.–6. řada)\nJack Larson jako Jimmy Olsen\nJohn Hamilton jako Perry White\nRobert Shayne jako inspektor Henderson\nV tomto článku byl použit překlad textu z článku Adventures of Superman (TV series) na anglické Wikipedii.\nAdventures of Superman v Internet Movie Database (anglicky)\nAdventures of Superman v Česko-Slovenské filmové databázi\nAdventures of Superman na SerialZone\nCitováno z „https://cs.wikipedia.org/w/index.php?title=Adventures_of_Superman&oldid=20363924“\nTelevizní seriály vysílané od roku 1952\nTelevizní seriály vysílané do roku 1958


Ploutvařky KSP vítězily na volné vodě - Olomoucký deník\nPloutvařky KSP vítězily na volné vodě\nOLOMOUC - Po úspěchu plavců s ploutvemi v bazénových disciplínách uspěli plavci klubu potápěčů Olomouc i na volné vodě. V ideálních podmínkách v rekreačním středisku Kristýna v Hrádku nad Nisou se konalo mistrovství České republiky v distančním plavání s ploutvemi na volné vodě.\nŠtafeta žen KSP na 1. místě v sestavě (zleva) Markéta Svozilová, Zuzana Svozilová, Petra Hansmanová, Hana Pupíková.Foto: DENÍK/archiv\nNa okruhu o délce jeden kilometr se na šestikilometrové vzdálenosti nejvíce dařilo reprezentantce České republiky a KSP Olomouc Zuzaně Svozilové. „Ve vynikajícím závodě mistrovské kategorie, který nepostrádal časté změny v pořadí, se závodnici Olomouce podařilo vystupňovat tempo, kterému nestačila ani mnohonásobná vítězka minulých ročníků Petra Hostinská a dokonce ani nejrychlejší muž závodu Ondřej Kašpar z Liberce,“ řekl trenér KSP Olomouc Zbyněk Svozil. Zuzana Svozilová se tak stala v distančním plavání s ploutvemi absolutní mistryní republiky a potvrdila tak dobrou formu z nedávného mistrovství světa v Itálii, kde poprvé reprezentovala v kategorii dospělých a obsadila tam dvanáctou příčku.\nMistrovský závod byl zároveň i přeborem republiky juniorů. V konkurenci přeboru juniorek zvítězila mladší ze sester Svozilových Markéta, která v absolutním pořadí mezi ženami obsadila 3. místo. Dobrou přípravu olomouckého klubu potvrdila 3. místem v soutěži juniorek i třetí Petra Hansmanová.\nPřevahu závodnic KSP Olomouc ukázalo i jasné vítězstvím v závodě štafet na 4x1000 m, když zmíněné trio doplnila ještě Hana Pupíková.


Čistá investice - přehled, jak vypočítat, analýza\nČistá investice je celková částka finančních prostředků, které společnost utratí za nákup kapitálových aktiv, snížená o související odpisy aktiv. Údaje o čisté investici poskytují přesné zobrazení toho, kolik je utráceno za hmotný majetek, jako je pozemek, budovy a zařízení (PP&E). PP&E (pozemek, rostlina a zařízení) oběžná aktiva nalezená v rozvaze. PP&E je ovlivněna Capexem, Odpisy a Akvizicemi / Dispozicemi dlouhodobého majetku. Tato aktiva hrají klíčovou roli ve finančním plánování a analýze operací společnosti a budoucích výdajů a dalších kapitálových aktiv.\nČistá investice je dobrým ukazatelem toho, kolik se investuje do produktivní kapacity společnosti, zejména pokud se jedná o kapitálově velmi náročný podnik. Pokud jsou hrubé kapitálové výdaje vyšší než odpisy, pak bude čistá investice kladná, což naznačuje, že se zvyšuje produktivní kapacita společnosti.\nJe-li však opak pravdou a odpisy jsou větší než hrubé kapitálové výdaje Kapitálové výdaje Kapitálové výdaje se vztahují k fondům, které společnost používá k nákupu, zdokonalení nebo údržbě dlouhodobého majetku ke zlepšení efektivity nebo kapacity společnost. Dlouhodobý majetek je obvykle hmotný a má dobu použitelnosti delší než jedno účetní období. , pak bude čistá investice záporná, což naznačuje, že produktivní kapacita společnosti ve skutečnosti klesá. Může to být pro společnost hlavní problém, protože ukazuje, že existuje omezený růstový potenciál.\nČistá hodnota investice se vypočítá odečtením odpisových nákladů od hrubých kapitálových výdajů (capex) za určité časové období.\nPochopení čisté investice\nJak již bylo zmíněno, čistá investice se počítá odečtením odpisů od hrubých kapitálových výdajů. Kapitálová aktiva, která jsou nakupována, se obvykle po dobu životnosti zhoršují. Zhoršení majetku pochází z několika faktorů, například:\nV účetnictví je zhoršení zachyceno monetárně na účtu odpisů, což snižuje účetní hodnotu Účetní hodnota Účetní hodnota je hodnota aktiva vyjádřená v účetní nebo rozvaze společnosti snížená o hodnotu odpisu aktiva. Nazývá se také účetní hodnota a nemusí být nutně stejná jako reálná hodnota nebo tržní hodnota aktiva. kapitálového aktiva po dobu jeho životnosti. Odpisy jsou však nepeněžní náklady; to znamená, že s ním není spojen žádný odliv hotovosti, takže zkresluje reprezentaci kapitálových výdajů. Aby bylo možné získat přesnou reprezentaci kapitálových výdajů, měl by být odstraněn nepeněžní odpisový náklad.\nKapitálové výdaje zahrnují aktiva, která jsou nakupována za účelem realizace nových projektů a investic společností. Obvykle má formu pozemků, budov, zařízení, budov, technologií atd. Zahrnuje také investice do údržby nebo modernizace současných kapitálových aktiv. Kapitálové výdaje představují, kolik finančních prostředků se používá k udržení nebo zvýšení rozsahu operací společnosti.\nAnalýza s čistou investicí\nČistou investici lze použít jako metriku k měření individuální výkonnosti společnosti nebo k porovnání s konkurencí. V horizontální analýze lze čisté investice analyzovat v průběhu času pro jednotlivou společnost a zjistit, jaké tempo historicky roste.\nPokud je čistá investice vzrůstající tedy v průběhu času růst jezrychlování\nPokud je čistá investice klesající tedy v průběhu času růst se zpomaluje\nPokud je čistá investice nula, pak je společnost stagnující a neroste\nPokud je čistá investice záporný, pak je společnost zmenšující se\nČisté investice lze také srovnávat s průmyslovými konkurenty. Pokud je čistá hodnota pro společnost vyšší než konkurence, může to znamenat, že společnost vykazuje vyšší růstový potenciál než její konkurence. Navíc, pokud společnost vykazuje nižší hodnotu než její konkurenti, může čelit omezenému potenciálu růstu.\nČistou investici lze použít k měření individuálních kapitálových výdajů společnosti, ale analýza by měla být provedena s ohledem na kontext podnikání. Společnost může obecně přidělit kapitál dvěma způsoby: (1) může znovu investovat do podnikání nebo (2) vrátit kapitál akcionářům. Lze jej rozdělit dále:\nAlokace kapitálu je důležitá při vytváření hodnoty pro akcionáře a dlužníky. Je třeba analyzovat optimální využití kapitálu společnosti a kapitálové výdaje jsou důležitým faktorem při alokaci kapitálu. Zda společnost věří ve svou vlastní produktivní kapacitu natolik, aby do sebe mohla dále investovat prostřednictvím kapitálových výdajů, je důležitým ukazatelem silné společnosti. Kapitálové výdaje, které jsou však velmi vysoké a neodrážejí se ve vysoké návratnosti investovaného kapitálu (ROIC) Návratnost investovaného kapitálu Návratnost investovaného kapitálu - ROIC - je míra ziskovosti nebo výkonnosti návratnosti dosažené těmi, kteří poskytují kapitál, a to , držitelé dluhopisů a akcionářů firmy. ROIC společnosti se často porovnává s WACC, aby se zjistilo, zda společnost vytváří nebo ničí hodnotu. je známkou špatné alokace kapitálu.\nČisté investice do ekonomiky\nZ ekonomického hlediska se čisté investice neaplikují na kapitálové výdaje konkrétní společnosti, ale na celou zemi nebo region. Jedná se o údaj používaný jako součást při výpočtu hrubého domácího produktu (HDP) regionu. Ukazuje domácí soukromé investice společností a vlád a je primárním ukazatelem celkového ekonomického růstu.\nFinance je oficiálním poskytovatelem globálního Certified Banking & Credit Analyst (CBCA) ™ Certifikace CBCA ™ Certifikace Certified Banking & Credit Analyst (CBCA) ™ je celosvětovým standardem pro úvěrové analytiky, který zahrnuje finance, účetnictví, kreditní analýzu, analýzu peněžních toků , modelování smluv, splácení půjček atd. certifikační program, jehož cílem je pomoci komukoli stát se finančním analytikem světové úrovně. K dalšímu rozvoji vaší kariéry budou užitečné další finanční zdroje uvedené níže:\nHrubý domácí produkt (HDP) Hrubý domácí produkt (HDP) Hrubý domácí produkt (HDP) je standardní míra ekonomického zdraví země a ukazatel její životní úrovně. HDP lze také použít k porovnání úrovní produktivity mezi různými zeměmi.\nMetody odpisování Metody odpisování Mezi nejběžnější typy metod odpisování patří lineární, dvojitě klesající zůstatek, jednotky výroby a součet let číslic. Existují různé vzorce pro výpočet odpisů aktiva. Odpisy se používají v účetnictví k alokaci nákladů na hmotný majetek po dobu jeho životnosti.\nDruhy aktiv Druhy aktiv Běžné typy aktiv zahrnují běžné, dlouhodobé, fyzické, nehmotné, provozní a neprovozní. Správně identifikovat a\nPracovní kapitál vs investiční kapitál Pracovní kapitál vs investující kapitál Při plnění svých povinností musí finanční analytici často rozlišovat mezi pracovním kapitálem a investujícím kapitálem. Provozní kapitál také\nCo je to úvěrové memorandum?\nCo je funkce Covariance Excel?\nForwardový poměr cena / zisk nebo forwardový poměr P / E\nCo je státem vlastněný podnik?\nCo je socialismus vs. kapitalismus?\nCo je průmyslový průměr Dow Jones (DJIA)?\nCo je Altmanovo Z-skóre modelu?\nCo jsou rizikově vážená aktiva?\nCo je hypotéza efektivních trhů?\nCo jsou to dlouhodobá aktiva?\nCo je Year to Date (YTD)?\nCo je empirický důkaz?\nCo je dividendová politika?\nCo je to zbytkový příjem?\nCo je poměr obratu zásob?


PC » Maroko » Mapa Maroka\nMaroko najdete na mapě světa u západního pobřeží Afriky na jejím severním cípu. Sousední země Mauritánie a Alžírsko jsou podobně jako Maroko velmi bezpečné a právě Maroko osobně pokládám i podle mezinárodních informací za jednu z nejlepších zemí z pohledu bezpečnostní situace pro první cestu na Africký kontinent.\nMaroko: TOP zájezdy – 8.420 Kč ⇒\nDůvodem je také velká blízkost další sousední země (přes vodu) na severu a to samozřejmě Španělsko. Vliv obou kultur je velmi patrný ve srovnání s dalšími více africkými zeměmi v tomto regionu.\nPro letní dovolenou u moře se využívají v hojné míře jak letoviska u severního pobřeží, které je omýváno Alboránským moře, které patří do Středozemního moře tak i západní pobřeží Atlantského oceánu.\nNa severu je hlavní základnou letiště Oujda. U západního pobřeží je výchozích bodů více, vyjmenuji alespoň oblast Rabat, Marrákeš, Agadir a Saidia.\nJaká je Vaše zkušenost s cestování do Maroka? Doporučili byste tuto zemi nebo Vás příliš neoslovila? Neváhejte sdílet své postřehy v komentářích pod článkem. Děkuji\nregiony na mapě\ngeografická mapa pohoří a hor\nhistorické centrum Agadiru\nNa online mapě Maroka si můžete libovolnou oblast přiblížit. Při plánování doporučuji využívat street view zobrazení, kde si například můžete příjemně projít okolí Vámi vytipovaného hotelu a rozhodnout se zda v tomto prostředí chcete trávit týden dlouhou dovolenou.\nToto zobrazení pomůže také při náhledu na nejbližší pláže či určení skutečné pěší vzdálenosti z hotelu na pláž. Dávejte si ovšem pozor na aktuálnost, záběry mohou být i několik let staré a aktuální situace se proto může lišit.\nŠtve mne, když se nemohu v klidu podívat na co chci. A když polovinu toho, na co se chci podívat překryje reklama, jsem nas….!\nTo chápu a samotného mě to vždy štve… Snažím se nicméně redukovat reklamy na nutné minimum… koukáte asi na mobilu že? Desktop by měl být v pohodě ve srovnání s ostatními weby…


Túra do soutěsky nad jezerem Sonkol - Po loukách do hor | Gigaplaces.com\nPo loukách do hor\nKousek od severovýchodního konce jezera Sonkol se nachází na kyrgyzské poměry nízký ani ne deset kilometrů dlouhý horských hřeben zvětralých hor se spoustou zajímavých skalek. Ideální místo pro výlety od jezera. Jedním z možných cílů je malá soutěska poblíž nejvýraznější hory na hřebeni.\nRozkvetlé louky u Sonkolu\nVýhoda turistiky v okolíjezera Sonkol je ten, že se všude táhnou krásně rozkvetlé louky, takže k horským cílům na obzoru můžete vyrazit téměř po přímce. Samozřejmě se táhnou od hor malá plytká údolí, kudy brzy na jaře tečou sezonní potůčky z tajícího sněhu, takže trochu rozmyslet kudy půjdete to přeci jen chce.\nÚdolí plná stád\nOd jurtového táboru Bataj-Aral je to k horskému masivu vzdušnou čarou cca 6 kilometrů. První kilometry vaše cesta přes louky stoupá jen opravdu mírně. Po té se začnou zvedat travnaté hřebínky vedoucí až k vlastnímu masivu. Z těchto hřebenů jsou pak krásně vidět velká stáda pasoucí se na trávě v údolíčkách\nPo hodině chůze jste na vrcholu travnatého hřebenu a přímo před vámi se tyčí špičatá, skalkami posetá hora – nejvýraznější vrchol hřebene na sever od jezera. Příjemné místo na svačinu a kochání se výhledy.\nTo že na této vycházce potkáte člověka je opravdu velmi nepravděpodobné (většina turistů přijíždí k jezeru jen na jednu noc a motá se jen u břehu či v těsné blízkosti tábora) – to že zde potkáte stáda zvířat je zase velmi pravděpodobné.\nPohled na travnatou horu\nPokud se vydáte prozkoumat soutěsku nezbude vám nic jiného, než sestoupit dolů do údolí a pokračovat dál podle malého potůčku. Při pohledu zpět je vidět vyhlídková travnatá hora, cca 3 250m n. m., kde jste byli před chvílí. V dáli je vidět i jezero a zasněžené hory za ním.\nVstup do soutěsky stráží mohutné skály.\nVýstup soutěskou není z počátku nijak obtížný. I tak samozřejmě musíte dávat velký pozor, zvlášť pokud jdete samy, neb tady vás asi nikdo případně hledat nebude. Ve stínu skal jsou i v létě sněžná pole.\nCesta soutěskou je velmi pěkná, okolo vás se zvedají několik desítek metrů vysoké stěny – což na fotce samozřejmě nevynikne\nSedlo nad soutěskou\nPostupem času začne chvílemi vykukovat i zvětralá část hřebene, tak se i chvíli zdá, že by se dalo soutěskou projít až na hlavní hřeben.\nNeprostupná část soutěsky\nBohužel se po chvíli soutěska extrémně zúží. První stupeň lze ještě relativně jednoduše překonat. Druhý je pak víc jak tři metry vysoký a zde se už bez výbavy neobejdete. Turisticky tedy soutěska průchozí není, ale i tak návštěva a túra sem stojí za to.\nMezi dvěmi údolími\nPoté co se vrátíte stejnou cestou ze soutěsky zpět můžete buďto kráčet rovnou údolím nebo hned nastoupat na úzký hřeben a jít vrchem s vyhlídkami na jezero\nKrálovská vyhlídka na jezero\nCesta zpět se může zdát už trošku nekonečná, ale je pořád z kopce pěkným terénem a hlavně výhled na Sonkol je nádherný.


Blog - Bike Icon | Novinky a testy kol Norco, Husqvarna a R Raymon\nNorco Ride Beyond – poznejte úplně nový Range\nOddanost jízdě vás dovedla až sem. Šlapejte ještě větší silou. Zamiřte výše. Je čím dál těžší dostat se na další level. Stačí k tomu jen jedno kolo. Toto kolo. Nezáleží na tom, jestli počítáte získaná KOMs, nebo pódiová umístění, váš hlad po rychlosti a postupu je stále větší. Je to touha, ale i závaží kolem […]\nHusqvarna se zúčastní Enduro World Series 2021\nHusqvarna minulý týden oznámila, že bude soutěžit ve světové sérii Enduro 2021. Alexandre Fayolle, rychlý 25letý Francouz, bude Husqvarnu reprezentovat na novém elektrokole Mountain Cross 7. Světová série Enduro se pojede ve Francii, Švýcarsku, Itálii a Velké Británii a bude to skutečná zkouška nervů a dovedností, ale především to bude velká zábava pro tým i […]\nNorco Optic C3: Výrazná změna perspektivy!\nNorco Optic mi připadá jako poměrně ojedinělý úkaz ve světě MTB. Ono se možná na první pohled najde vícero konkurentů s podobnými parametry, v drtivé většině případů ale půjde skutečně jen o „podobnost“. Optic je prostě Optic, kolo, které mě přimělo změnit perspektivu vnímání moderních trail-biků! Čím je Norco Optic až tak jedinečné? Kombinace lehkého […]\nDamjan Siriški je novým ambasadorem Norco pro Česko\nDamjan Siriški, český biker známý hlavně z populárních YouTube videí z produkce Bike O’Clock, se pro letošní rok stal ambasadorem značky Norco. Jezdit bude na Norco Sight C3 a my už se nemůžeme dočkat až svojí novou mašinu pořádně potrápí v dalším videu. Kola jsou pro Damjana život. Je vicemistrem světa v biketrialu, čtyřnásobným mistrem […]\nNorco Search XR A2 (2021)\nVíce informací na produktovém webu Norco.com.\nNorco Search XR C (2021)\nNorco Sight 29 (2020)\nSight C3 je sice výbavou nejnižší model mezi karbony, ale břidlicově modrá barva mému oku lahodí podle mě nejvíc ze 4 nabízených modelů. Ačkoliv se jedná o karbonový rám, tak na něm přece jenom kousek toho hliníku najdeme, a to v případě spodních řetězových vzpěr. Sight pro rok 2020 dostal mladší vzhled narovnáním a zeštíhlením […]\nNorco Sight C3: All Mountain, který do kapsy strčí ve sjezdu nejedno enduro\nModel s označením C3 je nejlevnější karbonovou variantou, která ke karbonovém rámu doplňuje ekonomické osazení. To, že se na výbavě šetřilo poznáte na první pohled. Základní verze odpružení, základní verze pohonu. K odpružení nelze mít asi větších výhrad, Rockshox Lyrik funguje spolehlivě a to samé platí i pro tlumič Super Deluxe. Pokračování testu naleznete na: […]\nNorco Sight C3 29 (2020): Naučí tě jezdit přes předek!\nZe dvou plně odpružených strojů Norco, které jsem měl na konci ledna možnost vyzkoušet, pojďme začít tím ostřejším, dražším, více „karbonovým“ s výrazně radikálnější geometrií, o kterém se obecně dost mluví – Norco Sight C3 29. Pokračování testu na webu: BikeAndRide.cz


Cheb hlásí další oběť prasečí chřipky, už třetí v kraji - Aktuálně.cz\n15. 1. 2013 15:47\nV úterý zemřel osmatřicetiletý muž, v sobotu chřipce podlehl devadesátiletý důchodce\nCheb - V nemocnici v Chebu zemřel v úterý další pacient na prasečí chřipku. V kraji jde už o třetí oběť viru H1N1.\nVážný průběh má nemoc i u dalších pacientů. Podle mluvčí Karlovarské krajské nemocnice Barbory Silné šlo u pacienta, který zemřel v chebské nemocnici, o souběh chřipky a dalších zdravotních komplikací.\nOsmatřicetiletý muž byl hospitalizován v chebské nemocnici od 6. ledna. "Nejprve na interním oddělení, pak na oddělení ARO, kde dnes zemřel," dodala Silná.\nPrvní oběť letošní chřipkové epidemie v kraji zemřela v sokolovské nemocnici 8. ledna. Chřipce podlehl také devadesátiletý muž v sobotu v Chebu.\nDo pátku se podle Krajské hygienické stanice v Karlových Varech objevil virus prasečí chřipky H1N1 u 16 pacientů, z toho v osmi případech šlo o klinicky závažný průběh nemoci.\nKvůli šířící se chřipce nemocnice v Karlových Varech, Chebu, Sokolově a Ostrově už zakázaly na některých odděleních návštěvy.\nVýskyt akutních respiračních chorob sice v kraji zatím nedosáhl hranice epidemie. Nemocných bylo v minulém týdnu 948 na 100 000 obyvatel.\nV Chebu zemřel 90letý muž na prasečí chřipku\nV nemocnici v Sokolově zemřel muž na prasečí chřipku\nKarlovarský kraj regiony Aktuálně.cz domácí Krátce Cheb nemocnice prasečí chřipka pacient komplikace Karlovy Vary Sokolov Ostrov chřipková epidemie


Salvini potvrdil, že Itálie nebude přijímat vrácené migranty - EchoPrime.cz\nSalvini potvrdil, že Itálie nebude přijímat vrácené migranty\n"Pokud by nám Rakušané a Němci pomohli uzavřít vnější hranice EU, místo aby nám posílali zpět migranty, posunuli bychom se vpřed," řekl Salvini římskému listu Il Messaggero.\n"Rakousko a Německo hájí své zájmy. Sejdeme se v Innsbrucku, abychom našli shodu," řekl ministr, který je zároveň šéfem protiimigrační strany Liga. Poukázal tak na čtvrteční setkání unijních ministrů vnitra v tyrolské metropoli. Salvini ale ještě jednou zdůraznil, že jeho země v žádném případě nebude zpět přijímat migranty, kteří se vydali dál na sever. "To je to poslední, co by mohlo nastat," řekl politik.\n"Máme ještě ověřit 130.000 žádostí o politický azyl a 300.000 žádostí o italské občanství. V italských přístavech bylo ubytováno 164.000 údajných uprchlíků. Udělali jsme víc než kterákoli jiná země. Teď je s tím konec, na řadě jsou ostatní," prohlásil Salvini.\nItálie se podle něj chce postarat o to, aby do Itálie nepřijížděli další migranti, dokud nebude dosaženo dohody mezi členskými státy EU o přerozdělování migrantů. "Protože na summitu v Bruselu bylo ujednáno, že přijímání migrantů má být na dobrovolném základě, uplatní také Itálie svou vůli," dodal Salvini.\nNa přerozdělování migrantů a také na změnu pravidel unijních operací ve Středozemním moři naléhá premiér Conte. Současná pravidla podle něj odporují principu solidární Evropy. "Některé aspekty unijní mise Sophia musejí být přehodnoceny. Především by mělo nastat přerozdělování zachráněných migrantů mezi různé země EU," řekl deníku La Stampa Conte, který je v čele italské vlády od začátku června.\nConte zároveň vyzval lodě nevládních organizací ve Středozemním moři, aby nenarušovaly zásahy libyjské pobřežní stráže. Salvini už dříve nařídil nepouštět do italských přístavů plavidla humanitárních organizací a v pondělí pohrozil uzavřením přístavů i pro lodě unijních misí Themis a Sophia.\nPoslední kontroverzi a roztržku italské vlády dnes vyvolal zásah italského remorkéru, který na palubu vzal 67 migrantů a podle italského ministerstva vnitra nevyčkal na zákrok libyjské pobřežní stráže. Někteří z uprchlíků prý později "ohrožovali posádku na životech", a tak celá skupina skončila na plavidle italské pobřežní stáže Diciotti. Ta nyní míří do italského přístavu. Incident na palubě, za nímž stojí dva muži ze Súdánu a Ghany, se vyšetřuje. Ministr vnitra a vicepremiér Salvini původně nechtěl otevřít přístavy ani jedné z lodí, třebaže jsou italské, a zalarmoval kvůli tomu premiéra i druhého vicepremiéra. Ministr dopravy nakonec vládě vysvětlil zásah pobřežní hlídky tím, že posádka remorkéru byla ohrožena.\nNěmecká vládní koalice se minulý týden shodla na záměru zrychleného azylového řízení na německo-rakouské hranici a vracení migrantů do zemí první registrace. To však předpokládá uzavření příslušných dohod s těmito


Z intenzivního víkendu v Račicích si odvážíme medaile i stehy :: Elite Sport Boskovice\nÚvod > Z intenzivního víkendu v Račicích si odvážíme medaile i stehy\nZ intenzivního víkendu v Račicích si odvážíme medaile i stehy\nTriatlon každý den. To minulý víkend nabídl Triathlon Fest v Račicích u Litoměřic. Pátek, sobota i neděle jeden závod za druhým. My jsme si střihli jen dva ze tří dnů a i tak jsme běželi víc než dvacetkrát. Každý den však nabídl něco jiného. Pátek 3. července se nesl ve znamení Intervalu ČP žactva/Openu a následně Dětského aquathlonu. Sobotu pak zaplnilo finále s intervalem. A neděle? V neděli už jsme byli doma.\nPřed Dětským aquathlonem v pátek postupně odstartovala větší skupina výpravy Elite Sport Boskovice v triatlonové kombinaci 0,25 - 5 - 1 kilometr. Mezi mladšími žáky se nejlépe prosadil Jáchym Šafránek, který s časem 18:11,4 skončil v téměř čtyřicetičlenné konkurenci jedenáctý. O sedm míst za ním se umístil Filip Kraus, jenž se rovněž dostal pod dvacet minut (19:13,9). Třicátý Matěj Kovařčík pak bral s 20 minutami a 20,6 vteřiny třicátou příčku. V kategorii starších žáků nastoupilo duo Matyášů. Lépe skončil Charvát, jehož čas 17:53,1 mu zajistil jednadvacáté místo. Druhý z Matyášů - Koudelka - byl o čtyři příčky horší, když protnul cílovou čáru s časem 18:56,3. Také mladší žákyně podstoupily stejnou výzvu. Boskovskou trojici vedla Adéla Zavřelová, jež si za 20 minut a 37,6 vteřiny přivlastnila dvacátou příčku. Hned za ní se umístila Anna Ryšavá, která potřebovala o čtyři a půl vteřiny více. Lucii Kohoutkové pak náležela třiadvacátá pozice s časem 21:25,4. Za starší žákyně nastoupila pouze Natálie Horáková, jejíž 19 minut a 45 vteřin na pořadníku znamenalo sedmnáctku.\nVe stejný den startovaly i žáci a žákyně v aquatlonu. Dětským silám přizpůsobená kombinace 100 - 1000 metrů znamenala v podání Jiřího Zavřela šestnáctou příčku, když si připsal čas 8:26,7. Polovičních vzdáleností se v kategorii žákyň mezi osmi a devíti lety nezalekla Tereza Hrazdilová a díky času 3:47,6 získala Boskovanům první zlato. Neméně dobrý výkon podala i Sofie Krausová, která za 4 minuty a 41,6 vteřiny skončila šestá. V opět delším závodě na 100 a 1000 metrů pak Anna Šafránková vybojovala stříbro, když zastavila stopky na čase 7:36,2.\nFinále nás čekalo až v sobotu. Mírně prodloužená kombinace na 0,25 - 5 - 2 kilometry nám prospěla a téměř všichni si vylepšily svá umístění z pátku. Jáchym Šafránek si polepšil o tři příčky a skončil osmý (21:11,8). Filda Kraus stoupl na šestnácté místo (22:54,0) a Mates Kovařčík přeskočil dvě příčky a skončil osmadvacátý (1:24:22,4). Kategorie starších žáků tentokrát nabídla jen jednoho Matyáše, a sice Charváta. Ten si tentokrát přivlastnil dvacátou příčku (36:55,2). Matyáš Koudelka totiž kvůli zranění, které nakonec vyneslo i sedm stehů na zádech, nenastoupil. Áďa Zavřelová zaznamenala největší skok a z dvacáté příčky stoupla na šestou (22:31,7). Anna Ryšavá pak zůstala na jednadvacátém místě (25:30,5). Lucka tentokrát nenastoupila, ovšem místo ní se na start postavila Adriana Horňová, a to v kategorii dospělých. Kombinace 0,5 - 15 - 3 kilometry jí vynesla desátou pozici s časem 36:13,0.\nPosledním závodem, do něhož jsme nastoupili, byl interval. Terka Hrazdilová zopakovala svůj zlatý úspěch i na 100 metrech plavání, 4 kilometrech jízdy na kole a kilometru běhu, když jí jako první naměřili čas 11:54,2. Sofie Krausová tentokrát skončila pátá (14:31,0). Podobná výzva čekala také starší skupinu žáků a žákyň, ovšem cyklistická část byla dvakrát tak dlouhá. Anně Šafránkové však nevadila žádná vzdálenost a s časem 17:10,5 přidala Elite Sportu třetí zlato. Jiří Zavřel na stejné kombinaci skončil čtrnáctý (18:06,7). Poslední boskovskou závodnicí byla Adriana Horňová, jež si zopakovala předchozí závod, ovšem napodruhé s časem 47:43,8 a devátým místem.\nFotoalbum z Račic naleznete na webu Rajče.net u Stanislava Šafránka.


Přidal: Petra H, 2.11.2015\n100 gcelé lískové oříšky\nMouku smícháme s cukrem, s nakrájeným máslem, mletými lískovými oříšky a vajíčkem. Důkladně zpracujeme hladké těsto, které odložíme na hodinku do lednice.\nTroubu předehřejeme na 175 stupňů a připravíme plech na pečení, který vyložíme pečícím papírem.\nTěsto rozválíme na tenký plát, ze kterého vykrájíme kolečka a poklademe je na plech. Dáme péct na cca 8-10 minut.\nMáslo utřeme s cukrem a rumem do pěny, přidáme mleté lískové oříšky a ještě jednou krátce prošleháme.\nKaždé druhé kolečko potřeme náplní a slepíme čistým kolečkem.\nMarmeládu s rumem ohřejeme a odstavíme. Na každý koláček malou lžičkou navrstvíme ohřátou marmeládu, položíme celý lískový oříšek a odložíme na tmavé místo do krabičky. Nejlepší je nechat koláčky odpočívat 2-4 dny, tehdy krásné změknou. Před podáváním posypeme moučkovým cukrem.


Povídačky u kasičky - Ostrov her - Společenské deskové hry a hlavolamy\n/Povídačky u kasičky\nJednoduchá zábavná i naučná hra určená pro 1 dospělého a min. 1 dítě ve věku 7-11 let.\nPovídačky u kasičky jsou zaměřeny na podpoření finanční gramotnosti dětí, která u mladších školních dětí stále chybí. S Povídačkami chceme u dětí podpořit nejen znalosti o tom, jak zacházet s penězi, které začnou s prvním kapesným dostávat od rodičů, ale i naučit se spořit a všímat si i důležitých lidských hodnot, které nelze za peníze koupit, aby si to děti lépe uvědomily.\nPovídačky u kasičky jsou rozděleny na část povídání, dívání, počítání, hádání a vyprávění a s prvním kapesným by hru měli vyzkoušet všichni rodiče, kteří chtějí dát dětem základní informace o hospodaření s penězi, šetření a lidských hodnotám, které nelze za peníze koupit, aby si byli s dětmi blíž i v této oblasti.\nAutorkou Povídaček u kasičky jsem opět já Andrea Löflerová, ale otázky ve hře byly konzultovány i s agenturou Yourchange o.p.s., která zajištuje vzdělávání dětí o finanční gramotnosti ve školách a vznikly společně i s paní Denisou Proškovou, která je autorkou několika knih vztahujících se k finanční gramotnosti dětí např. Kde rostou peníze.\nPuzzle Diamond - Sofie a jednorožec (200 dílků)...\nCarotina - Dívej se pozorně!\nLanškrounské rybníky - Rackova záhada - Kvído...\nPuzzle - Šípková Růženka (25 dílků)\nNaučné kartičky: Abeceda (Obsahuje 30 posuvných ...\nPuzzle XL - Kotě v modré botě (300 dílků)\nHEADU - Moje první výtvory z modelíny\nHra '' O ZOO '' skládej a vyprávěj příběhy\nPuzzle XL - Frozen: Narozeniny (300 dílků)\nImaglee - Fantastické karty: sada #1 (černá a bí...\nPuzzle - Šmoulové 3: Výprava (2 x 66 dílků)\n100 her - Psaní a počítání\nPuzzle - Cars 3: Trénink (3 x 55 dílků)


Neskutečné! Josef Váňa poosmé vyhrál Velkou pardubickou | EuroZprávy.cz\nNeskutečné! Josef Váňa poosmé vyhrál Velkou pardubickou\nAktualizováno 9.10.2011, 17:40 9. října 2011, 16:56 — Autor: EuroZprávy.cz / Mfx\nPardubice - Hnědák Tiumen s Josefem Váňou v sedle vyhrál v neděli 121. ročník slavného dostihu Velká pardubická České pojištovny, Tiumen tak vyhrál potřetí v řadě, pro téměř devětapadesátiletého Váňu se jedná o osmý triumf.\nPolský rodák Tiumen, který v neděli svému majiteli vydělal jeden milion a 800 tisíc korun, se stal osmým trojnásobným vítězem Velké pardubické a za rok by mohl útočit na rekord legendárního Železníka. Váňa, který letos startoval ve Velké pardubické už popětadvacáté, by pak mohl překonat jiný rekord, stát se nejstarším vítězem Velké pardubické, tento primát nyní patří devětapadesátiletému Vladimíru Hejmovskému, od jehož triumfu uplynulo letos 60 let.\nNa druhém místě doběhla dvojnásobná vítězka dostihu, jedenáctiletá bělka Sixteen s Josefem Bartošem, již také trénuje Josef Váňa, třetí doběhl sedmiletý ryzák Valldemoso, který měl v sedle Dušana Andrése.\nTiumen měl přitom velké problémy na Taxisově přikopu, kdy před ním upadl jeden z outsiderů Karslbad a Váňa se mu musel vyhýbat a hodně ztratil. Už v oranici byl ale Tiumen zpátky a držel se uprostřed startovního pole. Na nájezdu do cílové rovinky bylo jasné, že souboj o vítězství se odehraje mezi trojící Sixteeen, Valldemoso a Tiumen.\n"Je to krásné, že taťka vyhrál, a přeju mu, ať se mu to podaří ještě dvakrát, ať to má kulatý," řekl syn vítěze Josef Váňa mladší, jehož Lirainovi došly kilometr před cílem síly. "Pro taťku, celou naši stáj i pro lidi, je to vítězství za odměnu. On je neuvěřitelný, takovou fyzickou kondici jako má on, má málokdo z nás, je fakt dobrý," ocenil syn dostihové legendy.\nDvojnásobná vítězka Sixteen, jeden z nejstarších koní v dostihu, se nečekaně celý závod držela vpředu a 6900 metrů dlouhý závod vlastně odtáhla. Sixteen běžela možná jeden z posledních dostihů své kariéry, její majitel, filmový producent Jaroslav Bouček, uvažuje o jejím odchodu do chovu.\nDo cíle doběhlo deset ze čtrnácti koní. Na druhé překážce skončila Zulejka, na Taxisově příkopu upadl Karlsbad a nadělal velké problémy Tiumenovi s Váňou, na Velké vodě skončil Klaus a na Havlově skoku Trezor.\n121. Velká pardubická České pojišťovny: 1. Tiumen (ž. Váňa), 2. Sixteen (ž. Bartoš), 3. Valldemoso (ž. Andrés), 4. Flambion (j. Sovka), 5. Mandarino (ž. Kašný), 6. Bremen Plan (ž. Korpas), 7. Aspirant (ž. Lemée).\nVizitky tří prvních koní a tří prvních jezdců v cíli:\nTIUMEN - 1. místo\n10 let - hnědák, valach\nJezdec: žokej Josef Váňa\nTrenér: Josef Váňa\nMajitel: Köi Dent\nJiž jako čtyřletý naznačil výbornou třídu, když hned první dva starty na překážkách proměnil ve vítězství, když v roce 2005 vyhrál proutky v Kolesách a v Meranu. Potom se ale objevil na dráze až po roce a další dvě sezóny mu poznamenaly zdravotní problémy. Lepší časy nastaly až v roce 2008, když v Pardubicích zvítězil v dostihu IV. kategorie a potom byl třetí v Ceně Vltavy. Jeho hvězda zazářila naplno předloni, když po několika pěkných umístěních v těžkých dostizích zvítězil překvapivě, trochu podceňován, ve Velké pardubické a donesl legendu českého turfu, žokeje Josefa Váňu k šestému triumfu v tomto dostihu. O rok později si všecho zopakovali. Letos se spolu v Pardubicích představili začátkem července v dostihu II. kategorie a cílem proběhli jako pátí, za Klausem, Bremen Planem, Zulejkou a Wavelight Laserem. V srpnové kvalifikaci pak po tuhém boji čtveřice koní zvítězil o pouhý krk před Klausem a další dva koně, Aspiranta a Zulejku dělila od lepšího umístění hlava.\nŽokej Josef Váňa je několikanásobným rekordmanem dostihu, osmkrát zvítězil jako jezdec, devětkrát jako trenér a se pětadvaceti starty má na svém kontě nejvíce účastí, poprvé to bylo už v roce 1985, kdy s Paramonem obsadil druhé místo. Jím připravovaná Sixteen zaběhla v roce 2008 nejlepší čas v historii dostihu. Váňa jako jezdec zvítězil čtyřikrát se Železníkem, jednou s Vronským a v posledních dvou letech s Tiumenem. Navíc byl třikrát druhý, třikrát třetí a dvakrát čtvrtý. Jako trenér zvítězil osmkrát, postupně byli úspěšní Cipísek, Vronsky, Chalco, Decent Fellow, dvakrát Sixteen a dvakrát Tiumen.\nSIXTEEN - 2. místo\n11 let – bělka, klisna\nJezdec: žokej Josef Bartoš\nMajitel: Jaroslav Bouček Buc-Film\nDvojnásobná vítězka Velké pardubické z let 2007 a 2008, předloni byla druhá za Tiumenem a loni třetí za Tiumenem a Amant Grisem. Velká hvězda našich překážkových dostihů, již jako šestiletá vyhrála v Pardubicích Cenu Labe. Třikrát dokázala zvítězit v Itálii. Dvojnásobná vítězka srpnového kvalifikačního dostihu z let 2007 a 2009. Letos se na dráze představila čtyřikrát, v polovině dubna byla v italském Trevisu čtvrtá, když zvítězil její tréninkový kolega Grilias a květnovou kvalifikaci dokončila jako osmá. Srpnovou kvalifikaci dojela jako devátá, poslední, s velkou ztrátou za nejlepšími, a v zářijové byla třetí za Valldemosem a Karlsbadem. Běhá velice spolehlivě, ale zdá se, že svůj zenit má pomalu za sebou. Lepších výsledků dosahovala vždy ve druhé polovině sezóny.\nŽokej Josef Bartoš startoval ve Velké pardubické devětkrát. Dvakrát zvítězil, v roce 2006 v sedle ryzáka Decent Fellowa a v roce 2008 se Sixteen. Poprvé v roce 2002 s Tavernem dostih nedokončil, stejně jako o rok později se Sordem, v roce 2004 byl s Kyrtonem šestý a v dalším ročníku v sedle Decent Fellowa druhý, aby za rok spolu poprvé dostih vyhráli. V roce 2008 se Sixteen získal své druhé vítězství, předloni byli druzí za Tiumenem a vloni třetí. Ve Velké pardubické startoval pětkrát i jeho otec, který byl v roce 1983 s Polly Expresem čtvrtý.\nVALLDEMOSO - 3. místo\n7 let – ryzák, valach\nJezdec: žokej Dušan Andrés\nTrenér: Jiří Uhl\nMajitel: DS Sendy Ostrava - Uhl\nSkvělý a spolehlivý steepler a velký bojovník. Za kariéru startoval ve steeplechase nebo cross country šestadvacetkrát a osmkrát dokázal zvítězit. V mladších letech sbíral vítězství v dostizích nižších kategorií, až předloňský úspěch v Albertovské cross country znamenal posun mezi špičku a od loňské sezóny patří mezi naše nejlepší. Skvělou bilanci měl v loňském roce, když v červenci zvítězil nejprve v hlavním dostihu ve Světlé Hoře a poté podruhé vyhrál Albertovskou cross country. V září pak zvítězil na pardubické dráze ve čtvrtém kvalifikačním dostihu. Ve Velké pardubické měl smůlu, když po mohutném skoku katapultoval nad Taxisem ze sedla svého jezdce a dostih nedokončil. Sezónu pak zakončil vítězstvím ve Velké slušovické steeplechase. Letos byl třikrát druhý, když dvakrát nestačil na skvělého Baggia, nejprve v květnovém kvalifikačním dostihu, když ale za sebou nechal další výborné steeplery Aspiranta, Trezora, Wavelight Lasera, Bremen Plana a v poli poražených zde skončili i dvojnásobná vítězka Velké pardubické Sixteen a také Mandarino, potom byl druhý za Baggiem ve Světlé Hoře a na vítězství nedosáhl ani v Albertovci, kde jej porazil polokrevný Tomis. V září pak zvítězil v kvalifikačním dostihu.\nŽokej Dušan Andrés startoval ve Velké pardubické sedmnáctkrát a z aktivních současníků je tak co do počtu startů druhý za Josefem Váňou. Poprvé stál na startu už v roce 1991 v sedle polokrevného Utaha, dostih však nedokončil. O rok později byl pátý s Gemerem. S Hererou, Quirinusem, Mini Forem a Lizinkem pak neuspěl, až v roce 2000 přišlo třetí místo s Czankou. V dalším ročníku s Czankou dostih nedokončil a poté byl druhý s ryzákem Decent Fellowem. S Lentinim se neumístil a v roce 2004 získal čtvrté místo s Maskulem. Starty s Red Dancerem a Vajgarou byly neúspěšné, až v roce 2007 se Sixteen získal své první vítězství. Předloni měli s Hirschem pád na Taxisu a dostih nedokončili. Loni skončil na stejné překážce s Valldemosem.\nTémata: Dostihy | Váňa, Josef\nObavy o olympiádu. Zhatí koronavirus sportovní klání v Japonsku?\n13.02.2020 13:31 Aktualizováno Pořadatelé olympijských her v Tokiu jsou připraveni uspořádat navzdory pokračující epidemii…\nŠílený závod proti větru: Nizozemští cyklisté zápolili s orkánem, div…\n09.02.2020 20:54 Zatímco velkou část západní Evropy dnes silný vítr orkánu Ciara potrápil, skupina cyklistických…\nŽokej Váňa se vzbouřil. Založí Malou pardubickou\nJosef Váňa na koni Tiumen vyhrál 119. ročník Velké pardubické\nRošády ve vedení Karlovarského kraje. Žokej Josef Váňa byl zvolen radním