Český velikán Magor • RESPEKT\n13. 11. 2011 | aktualizace 23. 9. 2014 10:46\nPřed sedmdesáti lety se narodil Ivan Martin Jirous. Při této příležitosti odemykáme profil, který vznikl nedlouho po jeho smrti (Jirous zemřel 9. listopadu 2011).\nFotky vlasatého, ošuntělého Ivana Jirouse, které minulý týden po jeho nečekané smrti dominovaly titulním stranám českých deníků, možná v leckom vzbuzují pochyby, zda tohle skutečně má být jedna z nejvýznamnějších postav české novodobé historie. Tady je příběh, který to vysvětluje.\nNa koberci s Padrtou\nPíše se rok 1960 a v Humpolci na Vysočině žije šestnáctiletý obrýlený mladík, který se nápadně odlišuje od svého okolí. Oblečený v černých manšestrácích a roláku vyráží s psacím strojem v tašce za město do staré rozvaliny zvané Brancourov, kde kdysi stála jakási tvrz a ještě dříve prý pohanské pohřebiště a kde on nyní v tichu neúnavně přepisuje díla světových literárních klasiků. Třeba téměř celé dílo Kafky. Opisy v té době velmi těžko přístupné literatury pak rozdává známým. Na humpoleckém gymnáziu, kam dochází, má za sebou založení recesistického sdružení spolužáků Výbor pro pobuřování veřejnosti a po škole se také ví, že když do Humpolce zavítali z rozhlasu natočit něco o místní mládeži, Ivan Jirous jim do mikrofonu prohodil, že v Humpolci je „hrozná nuda a náměstí má tvar čtverce, takže se ani nedá chodit dokola“.\nPsát o tom, jak zvládal školu, nemá moc smysl. Jirous tehdy všechny kolem sebe přesvědčuje, jak je ve svém intelektuálním vývoji napřed. „Velmi brzy upoutal mou pozornost svými neobyčejně nadprůměrnými znalostmi a zájmem,“ vzpomíná jeho gymnaziální učitelka češtiny Hana Komrsová. „Taky chtěl diskutovat, ověřovat si své názory, konfrontovat je s někým. V té chvíli jsem si uvědomila, že nesmím zklamat jeho důvěru, musím být dobrým oponentem a to znamenalo studovat všechny dostupné materiály, což na začátku šedesátých let v malém městě nebyl nijak snadný úkol.“\nKromě opisování Kafky s sebou Jirous na Brancourov nosí velké tenké sešity, do kterých si zeleným inkoustem zapisuje básně svých oblíbených básníků. S několika přáteli se schází po večerech, poslouchají vážnou hudbu, popíjejí víno, Ivan recituje ze svých sešitů a vypráví o básnících, které stojí za to znát. Od většiny spolužáků se v té době liší i svojí rodinnou zkušeností: sestra jeho matky, teta Finka, se začátkem padesátých let stala obětí vykonstruovaného stalinského procesu a je odsouzena na deset let vězení (polovinu si odseděla). Ivan později vzpomínal, jak matka jemu a sestře přešívala oblečení po tetě a za ušetřené peníze posílali balíky do vězení.\nNa prahu šedesátých let šestnáctiletý Ivan objevuje další zásadní zdroj informací o světě, jemuž se právě učí rozumět. Tehdy se od své sestry Zorky – malířky – dozvídá, že v Praze žije jeho o patnáct let starší bratranec Jiří Padrta, k němuž by se měl rozhodně vypravit. Padrta pracoval jako redaktor v časopise Výtvarná práce, doma měl knihovnu plnou výborných knih, například v té době nedostupných výtvarných monografií, které si přivezl z cesty na Expo 1958 v Bruselu.\nSklepní byt Padrtových na pražské Zvonařce patřil v tehdejší intelektuálně zaškrcené Praze k nemnoha ostrůvkům kulturního dění. Pro omezený okruh přátel a s nutnou konspirací na ochranu před zájmem politické policie se tu pořádaly večery s poslechem vážné hudby, četby poezie a debatami o umění. „O politice se moc nemluvilo, spíš o hudbě a literatuře,“ vypráví Lída Padrtová, manželka dnes již zesnulého Jiřího. „Leželi jsme na zemi a poslouchali Stravinského, jehož desky manžel přivezl z Paříže.“ Příbuzensky spřízněný gymnazista má do této společnosti dveře otevřené a s úžasem zjišťuje, že se tu scházejí lidé, o nichž dosud jen s obdivem četl nebo slýchal, jako básníci Milan Macourek, Jiří Kolář či Věra Linhartová. „Na Ivana vzpomínám jako na něžného, citlivého tvora s velmi dobrými vyjadřovacími schopnostmi,“ vzpomíná Lída Padrtová. „Velmi se mu u nás zalíbilo, chodil si půjčovat knihy a vážnou hudbu. Právě můj muž ho pak nasměroval na studium kunsthistorie.“\nV těchto letech se nestříhám\nPřijímačky na dějiny umění sice Jirous zvládl bez potíží, podle tehdejšího zvyku ale musel napřed na rok do výroby, a tak zamířil zpět na Vysočinu. Nastoupil na půl roku jako topič do tiskárny a pak na stavbu dřevokombinátu na Šumavě. Na brigádě se tam poté seznamuje se spolužačkou a svojí budoucí manželkou Věrou a vzniká jedna z nejvýraznějších dvojic pražských kulturních kruhů druhé poloviny šedesátých let.\n„Po roce 1963 už byla odvážnější atmosféra,“ popsala dobovou atmosféru Věra Jirousová (dodejme, že Věra Jirousová zemřela náhle letos v únoru). „Lidi už se nescházeli jen za dveřmi bytů.“ Hniloba padesátých let byla pryč, časy horlivého opisování knih pro Ivana skončily, v Praze se konečně začínalo něco dít. Jako kontaktní místa začínají fungovat hospody. V jedné z nich – U Křižovníků na Starém Městě – vznikla z kroužku mladých, neformálně uvažujících lidí kolem výtvarníků Jana Stehlíka a Karla Nepraše tzv. Křižovnická škola, přátelský spolek vyznavačů moderního umění a drsného, černého humoru.\nOficiálně byl tehdy Ivan studentem filozofické fakulty, moc se tam ale neobjevoval. Kromě debat u Křižovníků začíná také psát. Jiří Padrta mu nabídl místo spolupracovníka Výtvarné práce a Jirous tam píše své první recenze. Jsou zhruba dva roky do pražského jara, Ivan stále ještě nosí krátké vlasy a poslouchá téměř výhradně vážnou hudbu. I když jen doma, chodit na koncerty mu připadalo snobské. V té době ale také poznává hudbu Beatles a vzpomíná, jak silně na něho jejich hudba zapůsobila. „Poznal jsem, že jde o víc než muziku. Byli jsme svědky zrodu něčeho silného,“ říká Jirous. „Nicméně jsem setrvával v názoru, že český bigbít je sentimentální odvar a blbost.“\nZvrat nastal po návštěvě koncertu české kapely The Primitives Group. Hráli například Franka Zappu, který Jirousovi učaroval, především si ale dávali záležet na vizuální stránce koncertů. Hráli v maskách, na pódiu planuly ohně, což bylo tehdy něco nevídaného. „Byl tím unesený. Mával sakem nad hlavou a ztratil při tom doklady,“ vzpomíná kytarista Primitives Pepa Janíček, na něhož Jirous už tehdy zapůsobil jako podmanivý debatér. „Přišel za námi hned po koncertě. Byl tehdy nabitý ze školy, v hlavě se mu míchaly umělecké směry. Popisoval a definoval věci, které jsme my vnímali spíš pocitově.“\nIvan s Věrou (tehdy už manželé), fotografem Janem Ságlem a jeho manželkou výtvarnicí Zorkou Ságlovou (Jirousovou sestrou) sestavili umělecký tým, který začal pro Primitives vymýšlet výtvarnou stránku jejich vystoupení. Výsledkem této práce byl například koncert nazvaný Ptačí svátek, kdy podlahu v legendárním smíchovském Music F klubu pokryli peřím a u vchodu stála ve vitríně nahá dívka rovněž celá oblepená peřím – pro pražskou mládež probírající se teprve ze dvou desítek let svazáckých košil kulturní šok.\nNěkdy v roce 67 jde Jirous s novými kamarády z bigbeatu na pivo a je svědkem, jak číšník odmítá prodat pivo „máničkám“ – tedy těm, kteří mají dlouhé vlasy. „Udělal jsem šílený kravál a donutil vrchního, aby jim nalil. Ten den jsem se přestal stříhat, protože jsem se rozhodl, že se s těmito lidmi budu identifikovat.“\nRovnou do vrátnice\nRok šedesát osm nechává Jirouse poměrně chladným. Je mu dvacet čtyři let, stále ještě dochází na fakultu, píše články do Výtvarné práce, spolupracuje s Primitives a hodně času tráví tím, že jezdí s Věrou do parku u zámku Průhonice pytlačit okouny pro volavku, kterou si tehdy pořídili. Rozruch kolem společenských změn nesdílí, úmyslně nepodepisuje žádné politické prohlášení. „Dva tisíce slov bylo psáno z komunistických reformních pozic a nechtěl jsem s tím mít nic společného,“ popisuje své pocity s tím, že celý osmašedesátý považovali spíš za habaďůru bolševiků. Na několik měsíců i s volavkou dokonce odjíždí na Slovensko do hor. Tam je také zastihla zpráva o ruské okupaci.\nRok po invazi sice Jirous ještě odpromoval, profesionální kariéra se ale rozplývala před očima. „Ivan byl skvělý, nadaný kunsthistorik, okupace na něj ale měla velmi demoralizující vliv,“ uvedla k tomuto období později Věra Jirousová.\n„Skončili jsme školu a za normálních okolností měla přijít práce. Jenže najednou nešlo dělat nic. Měli jsme nějaké nabídky odejít do zahraničí – do muzea v Tel Avivu nebo do galerie pro východní umění do Düsseldorfu. Když jsme se tu ale rozhodli zůstat, tak pro nás byla jediná cesta – věnovat se neoficiálnímu umění.“ Po škole ještě stačil Jiří Padrta zaměstnat Jirouse u sebe v redakci. Už začátkem sedmdesátých let ale Výtvarná práce stejně jako všechny další umělecké časopisy končí státním zákazem a rozpuštěním redakce.\nJe jaro 1971 a pro celou zemi začíná jedna z nejpotupnějších epizod její historie. Věra Jirousová padá z Ústavu dějin a umění na místo řadové knihovnice. Ivan místo teoretika umění či kurátora výstav v Národní galerii šel rovnou dělat hlídače do její vrátnice.\nČesko na začátku sedmdesátých let nebyla pro svobodně, kriticky smýšlející lidi příliš přívětivá země. Veškeré kořínky spontánního života jako časopisy, kluby, byly bez debat zahubeny. Dělat profesionálně muziku znamenalo složit režimní zkoušky z hraní, projít ideologickým kurzem, nechat si cenzorem odsouhlasit texty písní, změnit si anglický název na český a ostříhat si vlasy. To poslední komunisty zvlášť uhranulo. Mládenci s dlouhými vlasy se stali veřejným nepřítelem, režim je považoval za symbol „západní buržoazní dekadence“. Takže „máničky“ nebyly pouštěny do kin, restaurací, na výstavy. Byly vyhazovány ze škol.\nNa středních školách učitelé běžně stavěli kluky do pozoru a kontrolovali zátylky. Kdo se vzpěčoval, musel s rodiči k řediteli, a když mu ani to nenapravilo hlavu, hrozil vyhazov. „V první polovině sedmdesátých let bylo všude plno hajzlíků, kteří se s máničkami snažili vyvolat spor a pak na ně zavolali policajty,“ říká Věra Jirousová. Celé Československo bylo ponurým prostředím a už jen potkat v hospodě spřízněnou duši a moci otevřeně o poměrech mluvit, bylo pro mnohé osvobozující. Opravdový život se opět stáhl do bytů, kde se svobodomyslní lidé schází, přespávají, debatují, pijí.\nV té době už Ivan Jirous, kvůli svým bláznivým, často opileckým kouskům známý spíš pod přezdívkou Magor, patří k předním postavám pražské nezávislé scény. Do značné míry opouští svět výtvarného umění a po rozpadu Primitives Group se stává manažerem a uměleckým vedoucím kapely Plastic People of the Universe. „Plastici hráli proti Primitives příšerně. Ale kapela v sobě měla ohromný náboj,“ řekl později Jirous. „Myslel jsem, že by koncerty Plastiků mohly být centrem, na něž by se nabalila valná část slušných lidí. Ohnisko, kolem kterého by se mohli tito lidé sdružovat. Médium rockové hudby mi připadalo k tomuto účelu maximálně příhodné.“ V té době už jej sleduje tajná policie. „Estébáci nesnášeli, když se začaly propojovat okruhy lidí,“ prohlásil Jirous později. „O to jsme se právě snažili – co nejvíce lidí spojit, kontaktovat. StB měla naopak zájem, aby lidé byli co nejvíce izolováni. Snaha propojit intelektuály s rockery bylo to, co je na mně a Věře iritovalo.“\nVyneste Hybnera, spalte Hrabala\nHlavním pojítkem rozdílných „okruhů“ byl sám Jirous, povahou i schopnostmi přirozený vůdce. Přitom na začátku sedmdesátých let byli v Praze minimálně dva takoví lidé: kromě Jirouse ještě výtvarník Milan Knížák, donedávna šéf Národní galerie. Na rozdíl od teoretika umění Jirouse Knížák výtvarné umění dělal. Navíc sestavil a vedl sdružení zvané Aktuál, v jehož rámci vznikala také velmi nekonvenční a přitom velmi dobrá muzika. Také Knížák měl vlasy do pasu, vymýšlel zajímavé kousky a strhával lidi kolem sebe energií. Po svém třetím soudním stíhání se však stáhnul a pracoval jen na svých vlastních uměleckých projektech.\nKolem Jirouse ale vznikla životaschopná komunita, i když dost odlišná od společnosti, na jakou byl zvyklý ze svých návštěv u Padrtů nebo z hospody U Křižovníků. „Až na pár výjimek měli všichni jen základní vzdělání, a tak jsem se jim začal trochu věnovat,“ vysvětloval později. Jak takové „věnování se“ vypadalo, vzpomíná jeden z Plastiků – Pepa Janíček: „Scházeli jsme se každou sobotu v Magorově bytě, kde nám dával základní přednášky o umění. Přitom jsme chodili se džbánkem pro pivo. Většinou jsem u toho usnul a probudil se, až když byla o půlnoci hotová polívka.“ Jirous ale nebyl jediný, kdo mladé vlasatce dovzdělával. Filozof a psycholog Jiří Němec, další klíčová osobnost československého intelektuálního podzemí, sepsal stránkový seznam základních knih, které by měl člověk přečíst, a pro zájemce vedl přednášky ze základů filozofie a teologie.\nPrávě velký byt rodiny Němcových v Ječné ulici patřil k hlavním centrům tehdejšího života undergroundu. Neustále byl plný lidí, dělaly se zmiňované přednášky, hrála muzika, lidé se před venkovní jednolitou šedí zachraňovali ve vzájemné pospolitosti na častých večírcích s alkoholem. Účastníky tohoto dění spojoval značně záporný postoj k režimu a jeho „přisluhovačům“.\nPamětníci uvádějí například historku, kdy se v bytě objevil na nějaké oslavě i mim Boris Hybner, který krátce předtím vystoupil v bolševické televizi. Jirous ho proto vyzval, aby vypadnul. Hybner odmítl, a tak Magor ihned sestavil pracovní skupinu, která mima vynesla čtyři patra až na ulici. Anebo jiná věc – jeden z nejobdivovanějších a nejmilovanějších spisovatelů té doby, Bohumil Hrabal, napsal počátkem sedmdesátých let ve snaze získat od bolševiků povolení k publikaci svých knih „sebekritiku“ do nejhorších režimních novin Tvorba; Jirous s přáteli pak jako výraz znechucení a rozchodu uspořádali happening a na něm demonstrativně spálili několik Hrabalových knih.\nJirous měl zkrátka velmi jasné představy, co je slušné a co ne, a „nakazil“ tím i ostatní. Plastici chtěli zpočátku hrát profesionálně a k přehrávkám se přihlásili. Jirous byl ale proti jakýmkoli ústupkům à la stříhání vlasů nebo škrty v textech, skupinu o tom přesvědčil a ta samozřejmě povolení hrát nedostala.\nMagor se pak sám ujímá role manažera a v čase, kdy všichni trpí depresí, že nejde dělat nic, začíná pořádat koncerty a hudební festivaly – hledá sály, rozdává pozvánky, dojednává autobus na odvoz. Obvykle přemlouvá nějakou pobočku jediné povolené „mládežnické“ organizace – Socialistického svazu mládeže, ať propůjčí potřebné razítko a oficiálně koncert „pokryje“.\nPomocí jednoduchých letáků nebo šeptandy po pražských hospodách se pak šíří místo a čas koncertu. A když pak StB vytlačí Plastiky i z tohoto okraje, zahájí Magor etapu svateb: pod záminkou něčího sňatku uspořádá koncert kdesi na venkově jako uzavřenou svatební oslavu. Magor tyto pochody na utajené místo nazve podle husitských poutí „cestou na hory“. A jak vzpomíná Pepa Janíček: „Hodně důležité bylo, že se Jirous všude představoval jako organizátor a bral všechny průsery na sebe. Ostatní se tak za něj mohli schovat.“\nTo, že nešlo o nějaké tápání bezprizorních lidí, ale o promyšlenou taktiku, ukazuje dnes Jirousova zřejmě nejdůležitější písemná práce nazvaná Zpráva o třetím českém hudebním obrození, v níž v roce 1975 shrnul svoji strategii nulového kompromisu.\nPoprvé v ní také na papíře a ve vší jasnosti nabídl alternativu k zažité cestě nekonečných kompromisů s trapným a odpudivým, ale tak úspěšně korumpujícím husákovským režimem. „Je lepší nehrát vůbec, než hrát hudbu, která nepramení z hudebníkova vlastního přesvědčení. Je lepší nehrát vůbec, než hrát to, co si přeje establishment. A i takhle je to řečeno přespříliš mírně. Není to lepší, je to nutné.\nToto vzdání se všeho, na něž musí být v dnešní situaci kdykoliv připraven každý, kdo chce být umělcem, je základní podmínkou předcházející veškeré veřejné konání ve sféře ducha. Jakmile je totiž učiněn první ústupek, ať pod pokryteckou omluvou nebo poctivým dojmem, že na tom nezáleží, je ztraceno vše. Jakmile položí ďábel (který dnes mluví ústy establishmentu) první podmínku, přistřihněte si vlasy, jenom tak trošku, a budete moci hrát, je třeba říci ne. Jakmile ďábel řekne – změňte si název a budete moci hrát dál to, co hrajete, je třeba říci – ne, nebudeme tedy hrát.“\nNutno dodat, že přijetí nebylo jednoznačné ani mezi umělci, kteří měli podobné vidění světa. Asi nejznámější je kritika hudebníka, později také signatáře Charty 77 Mikoláše Chadimy, který Jirousovu Zprávu komentuje ve své samizdatové knize sepsané v osmdesátých letech. Chadimovi vadila úmyslná cesta do uměleckého podzemí. „Izolovat se od širšího publika je nesmysl a každá kapela by se měla snažit hrát legálně pro co nejvíc lidí. Pouze v undergroundu by měly hrát kapely, kterým opravdu jiná možnost nezbývala,“ napsal Chadima. Na adresu nulových ústupků pak píše: „Proč se klidně na přehrávky neostříhat, vlasy dorostou (tedy ne že bych to někdy udělal, stačilo vlasy schovat), proč si klidně nezměnit název, proč nehrát na přehrávkách pro porotu stravitelnější repertoár? Důležité je přece to, co se hraje na koncertech.“\nJirous Zprávu napsal ve skleníku parku v Měšicích u Prahy, kde tehdy jako pomocná síla pracoval a také bydlel. Sepsal ji, jak bylo tehdy obvyklé – a také patřičně nebezpečné, neboť na takovou činnost se vztahoval komunistický zákon o „šíření protisocialistické podvratné literatury“ – na starém psacím stroji v několika průklepákových kopiích, z nichž jedna došla do Tigridova Svědectví, kde pak byla publikovaná. Ostatní kopie se šířily z ruky do ruky po známých.\nJirousovi čtenáři obvykle vyznění jeho ideologických textů vnímali v širším pohledu – jako jakýsi recept, který se dal vlastně použít i jinde než jen v přístupu k umění. Kdo chtěl, mohl si jeho slova vzít jako celkovou životní filozofii tehdejších let. „V době, kdy naše generace teprve brala rozum, byla už normalizace v plném proudu. Kultura undergroundu pro nás zprostředkovala kontakt s jinak obtížně dostupným světem svobodného myšlení a svobodně myslících lidí. Tím výrazně ovlivnila vytváření hodnotových postojů pro život. Ivan Jirous má na tom svůj klíčový podíl,“ říká bývalý člen bankovní rady ČNB Pavel Racocha. Podobně vzpomíná na tehdejší dobu diplomat, bývalý lékař a příznivec Plastiků Antonín Hradilek. „Obdivoval jsem vytrvalost, se kterou dokáže uplatnit své nadání a vědomosti. Stal se tím zdrojem naděje pro několik generací a patří k velikánům naší doby.“\nV jedné věci se ovšem Magorova Zpráva fatálně a naprosto mýlila. Vůči režimu hájila heslo – „Vy nechcete nás, my nechceme vás“, jenže režim nic takového ani v nejmenším nepřijal. Na lidi kolem undergroundu pohlížel jako na politické hnutí, a tudíž jako na nepřátele.\nZačátkem 70. let se ale StB ještě spíš rozkoukává a rozmýšlí strategii, jak proti vlasatým vyznavačům podzemní kultury zasáhnout. Tvrdá 50. léta byla pryč, uvolnění 60. let také a nikdo si přesně nedokázal představit, jak dlouhé období temna přijde.\nTajná bezpečnost partu kolem Plastiků sledovala, první vězení ale s děním kolem Plastiků přímo nesouviselo. Jirous si jednoho večera s přáteli – překladatelem a budoucím primátorem Prahy Jaroslavem Kořánem, budoucím šéfem pražské židovské obce Jiřím Daníčkem a Eugenem Brikciusem – vyšel na pivo. V opici pak vykřikovali urážky na okupanty a bolševiky a Jirous roztrhal zuby Rudé právo. Přítomný vysloužilý major StB zavolal policii a trojice putovala do vězení s tresty od osmi měsíců až do roku a půl. Včetně Daníčka, který nejdivočejší chvíle prospal na stole anebo se procházel venku. Soudce ale prohlásil, že ho odsuzuje za to, že se stýká s takovou společností.\nPrvní kriminál strávil Jirous kopáním kanalizace v Lounech. „Jednou šel kolem kamarád ze sezení u Padrtů,“ popisoval později. „Netroufl jsem si na něj zavolat. Snažil jsem se ho fixovat pohledem, ale minul mě. Stejně by mě asi nepoznal. Byl jsem ostříhaný dohola, v hadrech, na hlavě mi seděla muklovská čepice. Byl to šílený okamžik, kdy si člověk uvědomil tu hrozivou propast mezi oběma světy. Ještě navíc jsem měl blbé brýle, slepené náplastí, které mi v jednom kuse padaly do výkopu, ruce do krve rozedrané, mráz, zima a pocit, že jsem v pekle.“ Kamarádka z mládí Jarmila Neomytková vzpomíná na Jirousův následný příjezd do Humpolce. „Přijel z kriminálu za svojí matkou a vypadal hrozně. Měl sešívanou pusu a vymlácené zuby, na sobě tepláky. Bylo to hrozné, tak jemný člověk.“\nPo návratu z kriminálu se stala zásadní věc: Jirous se seznamuje s Václavem Havlem. Shodou okolností i Havel tehdy napsal jeden ze svých zásadních textů – známý dopis prezidentu Husákovi. Magor pustil Havlovi Plastiky a přesvědčil ho, že underground není jen parta nezajímavých opilců, ale důležitý zárodek svobodného myšlení. Význam tohoto kroku se ukázal už o několik měsíců později, kdy hlavní postavy undergroundu včetně Magora zatkla tajná policie a hodlala s nimi uspořádat exemplární proces.\nPlastikům se pak dostalo zastání právě jen od Havla a dalších disidentů. V srpnu 1976 putoval z Prahy dopis německému spisovateli Heinrichu Böllovi s žádostí o solidaritu pro „skupinu hudebníků postavených před soud“. Dopis podepsal národní umělec Jaroslav Seifert, dramatik Václav Havel, spisovatelé Pavel Kohout a Ivan Klíma, filozofové Karel Kosík a Jan Patočka, literární historik Václav Černý. O čtyři měsíce později z tohoto vzedmutí občanské odvahy a solidarity vznikla Charta 77. Proces proti undergroundu vyvolal nebývalou vlnu mezinárodního zájmu a komunisté od plánovaných vysokých trestů pro vlasatce raději upustili. Nejvyšší trest dostal Jirous – rok a půl těžkého žaláře.\nZ vězení vyšel v roce 1977 a za pouhý měsíc tam putoval na rok a půl zase. Za „výtržnictví“, řečeno ve slangu normalizátorů. Skutečným důvodem byla tehdy jeho improvizovaná řeč na zahájení jedné výstavy. „Pravděpodobně sedím za to, že režim ve mně bytostně cítí osobu nepřátelskou, to znamená osobu, která zná jeho pravou dimenzi a která se proti ní bouří celou svou bytostí,“ prohlásil později.\nV tvrdých letech po Chartě se policie snaží jakékoli zárodky Jirousem „nakažených“ komunit bez milosti zlikvidovat. Viktor Parkán, dnes úředník na ministerstvu vnitra, jezdil na utajované koncerty od začátku 70. let, blíže se ale k partě kolem Plastiků dostal až po svém podpisu Charty 77, kdy tlak policie semkl komunitu více dohromady. Tehdy se Parkán odstěhoval s manželkou a dětmi a ještě s jednou rodinou do starého domu – bývalé hospody za Litoměřicemi.\nČasem za nimi začali jezdit kamarádi z undergroundu, hrála se muzika, probíhaly filozofické přednášky Jana Sokola, pátera Zvěřiny či Zdeňka Pince. Ani ne po roce od nastěhování ale přišla z úřadů obsílka – bezpochyby zinscenovaná Státní bezpečností, že se dům musí kvůli bezpečnému projíždění autobusů zbourat. „Byl to naprosto absurdní důvod, kolem vedla prázdná silnička třetí třídy. Nechali jsme si vypracovat soudní posudek, který vyzněl jasně pro nás, stejně nám ale dům vyvlastnili a den po vystěhování nechali zbourat,“ říká Parkán.\nKdyž pak StB zapálila soukromý dům v severočeských Kerharticích poté, co v něm Plastici odehráli koncert, „veřejná“ vystoupení kapely končí docela. To už ale po celém Česku vznikají další skupiny, které si říkají underground, pořádají neoficiální koncerty po vesnických sálech a jejichž členové znají Jirouse jen z četby nebo hospodského vyprávění. Komunitu podzemní kultury tehdy Magor posiloval už převážně jako legenda, neboť vzhledem k represi StB nemohl nic konkrétního dělat.\n„Osobně jsem ho nepoznal. Pro mě byl ale tehdy symbolem neutuchající touhy po svobodě,“ říká o Jirousovi bývalá mánička a návštěvník undergroundových koncertů a bytových seminářů, bývalý místopředseda ODS Miroslav Beneš. „Příslušníkům tehdejší ztracené generace dal filozofickou náplň, nasměroval a posunul je k jiným hodnotám než pouhé životní destrukci. Chápali jsme ho jako ideologického vůdce, který v nás objevuje touhu po poznání něčeho pozitivního.“\nPo návratu z třetího kriminálu se Jirous hned zapojil do činnosti čerstvého samizdatového časopisu Vokno, který začíná tehdy vycházet v úžasném nákladu několika set kusů. Mimochodem prvního po poušti sedmdesátých let. Ale státní moc jako by opravdu chtěla svého zásadního odpůrce zlikvidovat. Po osmnácti měsících na svobodě je za vydávání Vokna znovu zatčen a jako „obzvlášť nebezpečný recidivista“ odsouzen na tři a půl roku do nejtěžšího tuzemského vězení ve Valdicích.\nNa cele je s padesátkou vězňů, většinou vrahů. Pracoval jako pecíř – a také na cigaretové papírky napsal sbírku básní. Tu pak jeden ze spoluvězňů, chartista a vydavatel samizdatů Jiří Gruntorád vynesl smotanou do kuličky v puse ven a u svého soudního přelíčení již předal dlouhým polibkem Daně Němcové. Magor je ještě za mřížemi, když jeho valdické Labutí písně vydává vedle zdejšího samizdatu Revolver Revue i jedno z exilových nakladatelství.\nPo propuštění z Valdic následuje dvouletý tzv. ochranný dohled, kdy se Jirous musí každý den chodit hlásit na policii. Tento čas tráví se svojí druhou manželkou Juliánou a dcerami ve Staré Říši na Vysočině. Už po roce skončení ochranného dohledu je ale opět zatčen a odsouzen na rok a půl za „útok na státní orgán“, neboť spoluručil za pravost podpisů pod peticí odsuzující smrt Pavla Wonky. Dvacátého pátého listopadu 1989 mu prezident Husák pod tlakem revoluce zbytek trestu promíjí.\nMezi Magorovými přáteli se během 90. let mluvilo o tom, že člověk jako on by měl dostat státní vyznamenání. Bývalý prezident, Jirousův kamarád Václav Havel k tomu dnes říká: „Samozřejmě mě napadlo, že by mohl vyznamenání dostat, mnozí mi to navrhovali, mnozí mi to naopak rozmlouvali a ve mně se svářely argumenty pro a proti. Nechť se tedy tyto argumenty sváří dál v duších mých následovníků.“


Agnosticismus, filozofie v zásadě odmítající možnost poznání světa. Jeho zárodky se objevují již u Sokrata a Platóna, podle nichž poznávat svět znamená poznávat ideje, neboť svět je jen "odleskem" ideje. V novověku jej teoreticky formuloval D. Hume, výrazně jej ovlivnil I. Kant. Je to svým způsobem rezignace rozumu ve prospěch víry, podle Engelse "stydlivý materialismus"\nSolipsismus, je krajností, výsledkem důsledného subjektivního idealismu. Jedinou realitou je podle něj člověk a jeho vědomí, vše ostatní pouze existuje jen v jeho vědomí. Gnoseologickým základem je absolutizace individua a jeho počitků jako zdroje poznání. Je to filozofie zhroucení se do sebe samého. Nejblíže k němu měli Berkeley a Fichte.\nIluze našich předchůdců bychom neměli nahrazovat iluzemi svými,\nale bohužel to většinou jinak neumíme.\nSenzualismus, filozofie přeceňující smyslové poznání, podceňující možnosti rozumu, který poznatky jen třídí a nic nového k nim nepřidává. Směšuje pociťování a poznání. Vzniká již v antice, později především v Anglii jako reakce na hospodářský rozmach, kde je spjat s novou pokrokovou třídou - buržoazií. Bojuje z materialistických pozic proti středověké strnulosti, v níž hlavním zdrojem poznání byla Bible.\nSofistika, samoúčelné mudrování. Podle Aristotela "učení zdánlivé moudrosti", kterým se živili profesionální filozofové. Nehledali pravdu, samoúčelně vytvářeli zdánlivé problémy, nad kterými pak mudrovali. Šlo o spektakulární žonglování se slovy, ne o pravdu. Dnes je to vytrhávání jevů ze souvislosti, matení pojmů a přenášení zákonitostí z jedné oblasti do jiné, formální dokonalost důkazů na úkor obsahové prázdnoty. Živí se tím tisíce učitelů filozofie, novinářů, politologů i politiků.\nEmpirismus, materialistický či idealistický filozofický přístup absolutizující zkušenost, pozorování, měření a experiment jako jediný zdroj pravdivého poznání, což je jednostranné a nedůsledné. Správně chápe, že počitky jsou jediným zdrojem našich poznatků, avšak vyvozuje z toho nesprávný závěr, nedůvěřuje teorii a myšlení. Hlavními představiteli jsou F. Bacon, J.Locke, D. Hume a T. Hobbes.\nRacionalismus, filozofie absolutizující úlohu rozumu v procesu poznání a nedoceňující funkci poznání smyslového. Vzniká v období prvotní akumulace kapitálu a nástupu buržoazie k moci jako protipól senzualismu. Hlavními představiteli jsou R. Descartes, B. Spinoza a G. Leibniz.\nGenialita, neurčitý pojem vzniklý až v období romantismu zidealizováním tvůrčí síly člověka. Za genia bývá považován člověk, který učiní velkou věc v okamžiku velké společenské potřeby, přičemž v ostatních oblastech může být i značně podprůměrný. Nestačí vysoký stupeň inteligence, ten má mnoho lidí, umírajících v zapomenutí. Společnost si svého genia vytvoří tehdy, když jej potřebuje, ne když on chce.\nSamouk bývá laiky považován za experta, experty bývá považován za blbce.\nV každém oboru však nejprve existuje samouk a teprve poté první profesor.\nPravda je stupněm poznání\nLeonardo da Vinci byl geniálním proto, že maloval podle potřeb světské a církevní moci, navrhoval válečné stroje a zabýval se spoustou ve své době užitečných věcí. Kdyby pouze vynalézal padáky, vrtulníky a jiné tehdy nepotřebné věci, jeho Mona Lisa by dávno skončila jako tisíce jiných obrazů a on by zemřel zcela neznámý.\nVědomí, to je výsledek zápasu člověka s přírodou, se společností i se sebou samým,\nje to nekonečný proces boje smyslů a rozumu,\nkteré vždy spolu i proti sobě posouvají člověka blíže k pravdě a výše nad ni.\nV lidském mozku se odráží příroda.\nExistují pouze věci a jevy již poznané a dosud nepoznané.\nNeexistují věci či jevy nepoznatelné!\nScholastika, oficiální katolická filozofie podřízená teologii. Převládá v letech 800 - 1400 v Evropě, preferuje rozjímání jako zdroj poznání. Rozumově zdůvodňovala systém teologických dogmat a uváděla je v soulad s rozumem. Smiřovala vědu s vírou, někdy i cestou "dvojí pravdy". Vytvořil ji Anselm z Cantebury (1033-1109), vrchol představuje Tomáš Akvinský (tomismus).\nPraxe, komplexní společenský proces lidského převáření objektivní reality; to je činnost společenská, aktivní, záměrná, dlouhodobá, opakující se a přetvářející. Obsahuje v sobě cíl. Každou činnost, např. bezděčnou, instinktivní či protismyslnou, tedy za praxi nelze považovat.\nKdyby se matematické axiomy dotýkaly zájmů lidí, lidé by je vyvraceli.\nAbsolutní pravdu nelze zaměňovat s tzv. banální pravdou, tedy dílčím, částečným, zcela prokazatelným odhalením, které však je tak omezené a jednoduché, že o povaze jevu v podstatě vůbec nic nevypovídá. Tvrzení "XY je živ" je sice pravdivé, avšak pouze dočasně, ale hlavně to neodlišuje onu osobu od dalších 6 miliard lidí.\nVědomí je vnitřní stav hmoty.\nPragmatismus, subjektivně idealistický a agnostický světový názor rozšířený především v anglosaských zemích, filozofie úspěchu. V praktickém životě nemá pravda smysl, smysl má to, co přináší úspěch. Tyto názory mají mnoho podob, např. ve "filozofii života", v pozitivismu, instrumentalismu, u F. Nietzsche aj.\nVšeobsáhlý, jednou pro vždy dovršený systém poznání přírody či dějin odporuje základním zákonům dialektického myšlení; to však nevylučuje, naopak v sobě zahrnuje, že soustavné poznávání veškerého vnějšího světa může od pokolení k pokolení dělat obrovské pokroky.\nStupeň poznání, na němž stojíme dnes, je právě tak málo konečný,\njako všechny předchozí.\nPsychika, širší pojem, nemůže být zaměňována s vědomím. Součástí psychiky jsou i podmíněné a nepodmíněné reflexy, podvědomí, instinkty a pudy, které nemá jen člověk, ale i další živočichové, nemající vědomí.\nDogmatismus, myšlení a jednání pasivního člověka, nekriticky přejímajícího názory autorit, neochotného myslet samostatně, považujícího pravdy za jednou pro vždy dané, neměnné. Dogmatik nahrazuje vlastní rozum cizí autoritou. Jde o sociálně podmíněný postoj člověka ke světu, člověku i světu nebezpečný.\nFanatismus, myšlení a chování aktivního dogmatika. Je přímo úměrný sociálnímu tlaku, nutícímu člověka jednat a nepřímo úměrný znalostem, které o svém jednání má. Fanatik nahrazuje rozum vírou. Nepotřebuje znalosti, stačí mu hesla. Je zneužitelný každým, kdo jej vhodně ovládá. Fanatismus je sociálně podmíněným jevem, společnost vždy ohrožujícím.\nIntuice, zkrat mezi smyslovým poznáním a světovým názorem, vytvořeným z poznatků a zkušeností uložených v podvědomí. Jeho výsledkem je neuvěřitelně rychlé, správné postižení pravdy, do něhož se rozum nestačil zapojit.\nRelativismus, subjektivně idealistické zpochybňování jakéhokoliv poznání, přecenění relativní stránky pravdy a zavržení její stránky absolutní. Ve svých důsledcích je odmítnutím poznatelnosti světa a rezignací ve vztahu k objektivitě pravdy.\nInteligence není zdaleka pouhou individuelní vlastností člověka, zděděnou po rodičích. Je to především produkt výchovy, styku se společností, o jehož kvalitě se rozhoduje zejména v prvních dvou letech věku dítěte. Její charakter je proto společenský, i když nositelem je individuum.\nAbbé Suger, první gotický architekt (okolo r. 1137)\nTěžko chápající mysl se k pravdě povznáší prostřednictvím toho, co je hmotné.\nKlíčem k pochopení světa je umění dívat se.\nGeorge Wilhelm Fridrich Hegel\nPravda je nekonečná.\nAbstrakce, základ myšlení umožňující pojmotvornou činnost, výlučná schopnost člověka. Odhlížení od jednotlivých a nahodilých vnějších stránek či souvislostí jevu, vytvářejících jeho jedinečnost a neopakovatelnost, a soustředění se na obecné, podstatné, nutné, určující vnitřní stránky, znaky, vlastnosti či souvislosti umožňující nalézt důležitou shodu s podobnými či souvisejícími jevy. Je to vytvoření zcela nového jevu v paměti, který rozumu umožňuje pracovat jen z částí poznávané skutečnosti. Abstraktní, tj. vytržené ze souvislostí, je protikladem konkrétního, tj. vrostlého do souvislostí. Abstrakce umožňuje člověku poznávat, stejně tak jako mýlit se a vytvářet si ve fantazii iluze.\nPoznání je odrážení přírody člověkem ..... je to věčné, nekonečné\npřibližování se myšlenky k objektu.\nSvět člověka neuspokojuje a člověk jej chce svým jednáním změnit.\nV lidském mozku se odráží příroda. Člověk tím, že ve své práci a v technice používá těchto odrazů\na ověřuje jejich správnost, dospívá k objektivní pravdě. Pravda je proces.\nOd subjektivní ideje spěje člověk k objektivní pravdě přes "praxi".\nVšechno naše teoretické myšlení je absolutně ovládáno tím faktem,\nže naše subjektivní myšlení a objektivní svět jsou podrobeny týmž zákonům,\na že si tedy ve svých výsledcích nakonec nemohou odporovat, nýbrž musí se shodovat.\nČlověk musí pravdivost, tj. skutečnost a moc, pozemskost svého myšlení prokázat v praxi.\nZdravý lidský rozum je sice celkem úctyhodný chlapík v domáckém prostředí, ale jakmile se pustí do širého světa bádání, zažívá prapodivná dobrodružství .....\nOdraz je všeobecnou vlastností hmoty, vše existující, živé i neživé, má schopnost být odráženo i schopnost odrážet. A právě odraz existujícího je zárukou jeho poznatelnosti. Záleží jen na tom objevit formu odrazu i způsob odrážení a potom z jednotlivých odrazů postupně skládat správný obraz skutečnosti. Někdy to člověku trvá tisíce let.\nOsvícenství, široký idealistický myšlenkový a společenský proud 17. - 18. století, v některých zemích toto období přesahující až do období národně osvobozeneckých hnutí. Přeceňovalo úlohu vědomí ve společnosti; z pozic vznikající buržoazie a maloburžoazie kritizovalo rozkládající se feudální společnost, církev a náboženství, doprovázelo a podporovalo vznik nových výrobních sil a vztahů, hledalo nové myšlenky i novou formu společnosti. Bylo ideovou přípravou pozdějších buržoazních revolucí. K nejvýznamnějším představitelům patří např. Voltaire, Helvétius, Holbach, Goethe a Diderot.\nVoltaire (François-Marie Arouet), 1694 - 1778, francouzský spisovatel a filozof. Kritik francouzské feudální společnosti, duchovní vůdce osvícenství, vášnivý bojovník za vítězství rozumu, lidská prává a náboženskou toleranci. Odpůrce metafyziky a voluntarismu, měl blízko k empirismu. Dvakrát vězněn, většinu života prožil v emigraci.\nPouze šarlatáni jsou si něčím jisti.\nPochybnost není právě příjemným stavem, ale jistota je směšná.\nAktivní pochybování, to je věda. Pasivní pochybování, to je lenost myslet.\nPochybnost musí být počátkem zkoumání, nikoliv jeho náhražkou.\nDenis Diderot, 1713 - 1784, nejvýznamnější francouzský filozof a spisovatel své doby, vedoucí představitel francouzského osvícenství. Hlavní redaktor Encyklopedie, souborného díla francouzských osvícenců 18. století. Přešel od deismu k ateismu, přestože zůstal idealistou, přikláněl se k materialismu s prvky dialektiky.\nJohn Locke, 1632 - 1704, anglický materialistický filozof, pedagog a politik, zakladatel anglického empirismu. Odmítl vrozené ideje či představy a za zdroj poznání považoval jen vnitřní a vnější zkušenost. Snažil se o podřízení víry rozumu. Byl průkopníkem osvícenství a ideologem kompromisu mezi buržoazií a podnikající části šlechty.\nDavid Hume, 1711 - 1776, skotský filozof a historik. Ze senzualistických pozic absolutizace vjemu dokázal přecházet k rozlišování zkušenostních a rozumových pravd. Důsledný odpůrce metafyziky. Rozhodujícím způsobem ovlivnil formování pozitivismu.\nFrancis Bacon, 1561 - 1626, anglický filozof a politik, 4 roky lordem kancléřem. Kritikou scholastiky, požadavkem myšlení oproštěného od předsudků a založeného na zkušenosti i experimentu připravil půdu pro novověké vědy. Položil základy vědecké indukce. Je zakladatelem novodobé empirické vědy a materialistické filozofie.\nGottfried Wilhelm Leibniz, 1646 - 1716, německý filozof, představitel racionalismu, přírodovědec, matematik a historik. Spojoval poznatky přírodních a matematických věd v racionální systém, do něhož však spekulativně zahrnoval i Boha. Rozpracoval princip sporu a dostatečného důvodu. Patří k největším postavám evropského myšlení.\nRené Descartes, 1596 - 1650, francouzský filozof a matematik. Snažil se nalézt neotřesitelný základ poznání. Mechanicky pojímal přírodu a člověka, zaujímal materialistická stanoviska, ale dokazoval existenci Boha; přesto se dostal na index zakázaných knih. Za hlavní považoval rozprostraněnost a myšlení. Bývá považován za otce novověké filozofie.\nBenediktus (Baruch) de Spinoza, 1632 - 1677, nizozemský filozof, panteista (Bůh=příroda). Kriticky interpretoval Bibli, za což byl vyloučen z náboženské obce a žil v ústraní. Zabýval se univerzální kauzalitou a determinismem. Svobodu považoval za iluzi, jíž člověk musí podlehnout na základě neznalosti celkové souvislosti. V teorii státu demokrat.\nGeorge Berkeley, 1685 - 1753, anglický biskup a filozof. Vyšel z empirismu, ovlivněn svými náboženskými postoji dospěl ke krajně subjektivnímu idealismu, později přešel k objektivnímu idealismu. Podle něho vnější svět reálně neexistuje, nýbrž je jen představou v duchu člověka, která mu byla vnuknuta Bohem.\nPočitek je výsledkem působení hmoty na naše smyslové orgány,\n.... je subjektivním odrazem objektivního světa.\nMěj odvahu a používej svého rozumu.\nTomáš Akvinský, cca 1225 - 1274, italský teolog vrcholné scholastiky. Rozum podřizuje mimorozumovým zjeveným pravdám. Vysvětluje Boha jako prvního hybatele, snaží se smířit víru s poznatky vědy. Jeho učení se stalo oficielní filozofií katolické církve, dnes v podobě novotomismu či novoscholastiky. Zabýval se však racionálně otázkami hodnoty a bohatství.\nBůh je první vzorovou příčinou všech věcí.\nRozum anděla převyšuje rozum člověka mnohem více,\nnež rozum nejlepšího filozofa převyšuje rozum nejhloupějšího idiota.\nMaterialistická dialektika .. v sobě nepodmíněně zahrnuje relativismus, ale neredukuje se naň,\ntj. uznává relativnost našich znalostí, ale ne v tom smyslu, že by popírala objektivní pravdu,\nale v tom že hranice, jak daleko se naše vědění přibližuje k této pravdě, je historicky podmíněna.\nKriterium praxe ... nemůže žádnou lidskou představu ani úplně vyvrátit, ani úplně potvrdit. I toto kriterium je natolik "neurčité", že nedovoluje lidským znalostem, aby se proměnily v "absolutno", ale zároveň natolik určité, že nesmiřitelně popírá všechny druhy idealismu a agnosticismu.\nOntologie, učení o "jsoucnu z hlediska jeho bytí", příp. "o tom, co existuje o sobě vůbec, nezávisle na poznávajícím vědomí", nebo "o bytí vůbec". Vzniklo z idealistických přístupů, samostatným zkoumáním bytí a vědomí. Marxistická filozofie toto dělení neužívá a zkoumá obě otázky vždy ve vzájemné spojitosti.\nVěci a myšlení o nich samy o sobě se shodují.\nInstrumentalismus, americká úprava subjektivně idealistického pragmatismu, podle níž je myšlení instrumentem k lepšímu ovládnutí přírody a společnosti a příroda pouhá použitelnost představ.\nHelvétius Claude Adrien, 1715 - 1771, francouzský materialista, osvícenec, který z Lockova senzualismu odstranil idealistické prvky. Uznával rozhodující vliv prostředí na formování člověka, vyznával ideu spojování individuálních a společenských zájmů, což vytvářelo prostředí pro pozdější utváření francouzského utopického socialismu.\nKlam a omyl záleží v tom, co přidáváme ze svého mínění.\nPři konfrontaci idejí s jinými idejemi vítězí jejich krása.\nTeprve při konfrontaci idejí s realitou vítězí pravda.\n(čínský myslitel, asi 405 - 507)\nTělo je hmotným základem ducha a duch je následkem tělesné činnosti.\nNejsou-li pravdivé smysly, je každý soud také klamný.\nSmysly jsou pramenem všech našich znalostí\n(pokud se Vám toto tvrzení bude zdát příliš banální, uvědomte si, že miliony inteligentních lidí\nvěří na předtuchu, telepatii, vnuknutí boží, senzibily a jiné nesmysly, které s ním jsou v rozporu)\nCelé naše poznání začíná počitky.\nKdo se dává unášet praxí bez vědy, je jako kormidelník,\nkterý vstupuje na koráb bez kormidla nebo bez kompasu.\nNení si nikdy jist tím, kam pluje.\nJe rozum lidský jako nerovné zrcadlo, na než dopadají paprsky věcí,\na jehož přirozenost souvisí s přirozeností věcí a ji zkrucuje a porušuje.\nPaměť není nic jiného, než pokračování dojmu, ale oslabené.\nStrach před možností omylu nám nesmí zabránit v hledání pravdy!\nHylozoismus, filozofické názory předpokládající, že ve hmotě tkví princip života, že hmota je nějakou formou oduševnělá. Jsou obsaženy v učení Thaleta, Anaximena, Anaximandra, Bruna, Spinozy, Diderota aj., často působily pozitivně v boji s idealismem a náboženstvím. Obdobou je i panteismus.\nKaždé poznání má svůj počátek v praxi a k praxi se navrací.\nO všem se musí pochybovat.\nMyslím - tedy jsem.\n... vědomí vůbec není něco vedlejšího pro přírodu,\nnýbrž je to nejvyšší stupeň jejího vývoje.\nAutonomie, relativní, částečná, omezená nezávislost v rámci určitého celku, a z toho vyplývající právo na vlastní jméno. Autonomní části mají své vnitřní zákonitosti vývoje, avšak v zásadě zůstávají na suverénním celku organicky závislé.\nSuverenita, svrchovanost, v určitém vztahu (ale jen v tomto vztahu) absolutní samostatnost, nezávislost. V reálném souhrnu vztahů je vždy každá suverenita jen relativní, nikdy ne absolutní.\nPravda je jako stanoviště s momentálně nejlepším výhledem\n- je potřeba se podívat a hledat výhled lepší.\nKdo nechce pravdu pochopit, zkusí ji alespoň poplivat.\nBezbožnost byla v té doby těžkým zločinem. Např. Sokrates byl za ni odsouzen k smrti, jeho žák Arristipos rovněž - avšak unikl. Stejný osud stihl Teodora Atheistu, Anaxagora, Aristotela a mnoho dalších, Platon byl prodán do otroctví. I daleko později byli filozofové vězněni, upalováni a vyháněni vždy, když sáhli na současné božstvo nebo moc.\nKaždý by měl mít tolik, kolik by stačil užívat ...aniž by kohokoliv omezoval ...\nŽivot není určován vědomím, nýbrž vědomí je určováno životem.\nMyslet a být je totéž.\nParmenides z Eleje, cca 515 - 449 př.n.l., řecký filozof, zakladatel ontologie. Zdůrazňoval jednotu myšlení a bytí, duše a rozumu. Jako prvý projevil názor, že Země má tvar koule a leží uprostřed vesmíru. Prý objevil i totožnost Večernice a Jitřenky (Venuše). Snažil se poznávat pravdu i nejisté domněnky.\nSprávně se totiž říká, že pravda je dcerou času, nikoliv autority.\nPoznámka: Některé učebnice uvádějí, že pravdou je to, co člověk používá ke změně skutečnosti. Nikoliv! Ke změně společenské skutečnosti je často velice efektivně využívána lež - a přesto se nestává pravdou.\nNení přirozenější snahy než touha po poznání.\nSmysly čteme knihu přírody, ale chápeme ji nikoliv smysly.\nFideismus, (z lat. fides - víra) filozoficko-náboženské směry, podle nichž je pramenem náboženského poznání pouze zjevení. Tato pravda je nepřístupná rozumu a každé přirozené vědění je pokládáno za nadbytečné. Gnoseologický postoj kladoucí víru nad rozum a považující ji za jediný základ veškerého poznání. Objevuje se např. v novotomismu.\nTitus Lucretius Carus, cca 97 - 55 př.n.l., římský materialistický filozof, ateista, básník, autor naučného eposu "O podstatě světa". Zaměřil epikurejskou filozofii proti náboženství své doby a jeho zneužívání. Za to byl později křesťanstvím v rozporu s historickými fakty pomluven jako šílenec a sebevrah.\nZ ničeho se nedá nic vytvořit.\nCo je to lidské myšlení? Je to myšlení jednotlivého člověka? Nikoli.\nAle existuje jen jako jednotlivé myšlení mnoha miliard minulých, přítomných i budoucích lidí.\nMoudrý člověk má pochybnosti stále - hlupák nikdy\nTeorie, systém zobecnělého poznání, vysvětlující určité stránky skutečnosti. Jejími protiklady jsou praxe, z níž a pro níž teorie vznikají, a na druhé straně hypotéza, která je dosud neověřeným předpokladem, k němuž zatím chybí hmotné důkazy. Např. náboženství není teorií, i když se jí vnější formou může podobat, protože není opřeno o poznání.\nNeplakat, nezlobit se, nýbrž pochopit.\nJakmile mají dva lidé stejný názor, je jeden z nich zbytečný.\nPochopit znamená vyjádřit ve formě pojmů.\nZákladní poučka dialektiky zní: abstraktní pravda neexistuje, pravda je vždy konkrétní.\nPravdy, které jsme dosud odhalili, jsou neúplné, nedostatečné a tudíž rozporné.\nLidský rozum nevytváří pravdu ... může ji jedině odhalovat.\nKdyby se pravda: "tři úhly trojúhelníku se rovnají dvěma pravým" nějak příčila\nprávu některého muže na moc, nebo prospěchu lidí majících moc,\nbylo by zajisté na ni útočeno nejen slovy, nýbrž i pálením všech knih o geometrii.\nI omyl je účasten pravdě.\nPravda a omyl, jako všechna myšlenková určení, pohybující se v polárních protikladech,\nmají absolutní platnost právě jen ve velmi vymezené oblasti.\nMá-li společnost nějaký technický požadavek,\npomáhá to vědě kupředu víc než deset univerzit.\nVladimír Ijič Lenin\nPoznání není činností jednotlivců, ale celých generací,\npři níž dobří učitelé naučí své žáky víc, než umí sami\na dobří žáci překonávají omyly svých učitelů.\nPoznání není výsledkem práce neomylných,\nale těch, kteří dokáží na své či cizí omyly upozornit,\naby jejich následovníci mohli dělat omyly zcela nové.\nNeštěstím vědy je,\nkdyž se její omyly stávají předmětem zájmů,\na pak jsou zaštiťovány neochvějnou autoritou vědce, víry nebo státu.\nPravda je proces.\nOd subjektivní ideje spěje člověk k objektivní pravdě přes praxi (a techniku).\nZvelič pravdu a máš hloupost!\nMám rád, když se lidé přou,\nznamená to, že vědí co dělají a že mají směr.\nPravda pravdě neodporuje.\nJen blázni opakují staré chyby. A co dělají chytří?\nKdo si splete první knoflík, ten už se pořádně nezapne.\nPravda a omyl pocházejí mnohokrát ze stejného zdroje.\nPravdu přijímáme přes cedník vlastních zájmů\nPoznámka: Např. Aristotelův perfektně propracovaný autoritativní omyl o nehybnosti Země na 1.500 let negativně ovlivnil vývoj astronomie a fyziky.\nPjotr Leontinovič Kapica\nOmyly nejsou ještě pavědou. Pavěda, to je nepřiznání omylů.\nPravda je jedna a táž v Paříži jako v Toulouse.\nBlaise Pascal, 1623 - 1662, francouzský matematik, fyzik, teolog a filozof, konstruktér prvního funkčního mechanického počítacího stroje, zakladatel klasické hydrostatiky a spoluzakladatel teorie pravděpodobnosti. Objevil algoritmy dělitelnosti, jako první použil důkaz matematických indukcí aj.\nKaždému člověku je vlastní mýlit se,\nProdukce idejí, představ, vědomí se zprvu bezprostředně prolíná s materiální činností lidí ...\nteprve od okamžiku, kdy dochází k dělbě na materiální a duchovní práci ...\nsi vědomí může skutečně namlouvat, že je něčím jiným, než vědomím existující praxe.\nTeorie je koncentrovaným odrazem praxe\nNapř. slavný Edison byl zaníceným bojovníkem proti střídavému proudu, protože on se zabýval stejnosměrným. Vynálezce parního stroje J. Watt tvrdě bojoval proti svým žákům, kteří prosazovali vysokotlaký parní kotel, zatímco on lpěl na nízkotlakém. Byla to věc prestiže a ekonomických zájmů. Oba byli poraženi a svět ovládly názory jejich odpůrců. Nic to však nemění na jejich velkosti. Historie shovívavě zapomíná na bláboly velikánů.smyslov\nŘeč je tak stará, jako vědomí...\nvzniká stejně jako vědomí teprve z potřeby styku s druhými lidmi\n... vědomí je tedy už od počátku společenským produktem.\nPředevším práce, po ní a potom s ní řeč\n- to jsou dva nejpodstatnější popudy, jejichž vlivem mozek opice ponenáhlu přecházel v lidský.\nŘeč jako produkt jednotlivce je absurdnost ...\nřeč je produkt společenství.\nŘeč je tak stará, jako vědomí - řeč je praktické vědomí, ...\na řeč vzniká, stejně jako vědomí, teprve z potřeby, z nevyhnutelnosti styku s druhými lidmi ...\nPojem je to zprostředkující mezi formou a obsahem.\nPochybnostmi dospíváme ke zkoumání a až zkoumáním dosahujeme pravdy.\nAbélard Pierre, (lat. Petrus Abaelardus), 1079 - 1142, francouzský teolog a spisovatel, filozof rané scholastiky, stoupenec umírněného nominalismu. Spolutvůrce středověkého myšlení. Poznání dialekticky hledal ve střetu protikladných hledisek. Obhajoval víru na základě rozumu a kritizoval některá církevní dogmata. Proto byl odsouzen k "věčnému mlčení" a jeho knihy (hl. Sic et non) spáleny.\nRozuměj, abys mohl věřit.\nIracionalismus, různorodé filozofické postoje odmítající rozum jako základní zdroj poznání a preferující prožitky, intuici, zření názoru a individuelní duševní či citové stránky života. Hlavními představiteli jsou např. Schopenhauer, Nietzsche, F.W. Schelling a S. Kierkegaard. Na tyto postoje navazují např. filozofie života, existencialismus, pragmatismus, novopozitivismus aj.\nKierkegaard Soren, 1813 - 1855, dánský filozof, teolog a náboženský spisovatel, idealista a iracionalista. Zabývá se světem z pohledu konkrétní životní situace individua, odmítá filozofii jako vědu a náboženství jako instituci, obojí považuje za osobní záležitost jednotlivce. Zkoumáním existence, svobody a úzkosti se stal předchůdcem existencialismu.\nPoctivě hledat argumenty proti něčemu je nejlepší způsob, jak nalézt argumenty pro.\nBacon Roger, asi 1214 - 1294, anglický mnich, nedůsledně materialistický filozof a vědec zabývající se astronomií, optikou i alchymií. V teorii poznání kladl důraz na pokusy a pozorování oproti církevním autoritám. Připravil podmínky pro vznik empirismu. Bylo mu znemožněno publikovat, zbaven učitelství na Oxfordu a jako čaroděj r. 1277 odsouzen na doživotí.\nLidské vědomí objektivní svět nejen odráží, nýbrž jej i tvoří.\nPoznámka: Antická věda a technika dosáhly značného pokroku, ale byly samoúčelné. Nevycházely z potřeb praxe a levná práce otroků nevyžadovala jejich proniknutí do výroby; uplatňovaly se spíš ve formě hříček. Společnost ze svých znalostí nedokázala vyvodit praktické důsledky, nerozvíjela se a degenerovala. Spolu s vysokou neproduktivní spotřebou ono "technologické selhání" a nikoliv vpády "barbarů" způsobily zánik antického světa.\nPotvrď jedno a vyvrať druhé!\nJohanes Kepler, 1571 - 1630, německý hvězdář, dvorní matematik a astronom Rudolfa II. v Praze. Položil základy nebeské mechaniky formulováním 3 zákonů pohybu planet, vycházejících z klasické Newtonovy mechaniky.\nPoklad přírodních tajemství je nevyčerpatelný a jeho bohatství je nepopsatelné.\nKdo z něj vynese na světlo něco nového, nedokázal nic víc,\nnež že jiným otevírá cestu k dalším výzkumům.\nŠarlatán nehledá pravdu, ale peníze.\nPravda, jak stárne, stává se polopravdou\nFilozofové se zbytečně přou o tom, kdo vytvořil vědomí:\nBůh, příroda, nebo si každý vytváříme to své sám?\nA zpravidla jim uniká, že jej vytvořila společnost.\nPoznámka: Společenské vlastnictví rozumových poznatků nelze zaměňovat s právem na ochranu duševního vlastnictví, z něhož jsou vyňaty údaje, metody, myšlenky, postupy, principy, objevy, vědecké teorie, matematické a obdobné vzorce. Tato ochrana se vztahuje vždy jen na určité dílo, jen na komerční využití a jen na určitou dobu.Vznikla až v kapitalismu jako částečná regulace obchodu s duševním vlastnictvím.\nNestačí vědět, musíte to umět i použít.\nEmoce - v procesu evoluce vyvinuvší se biologicky účelné spojení zážitků člověka a fyziologických změn při nich vznikajících. Jsou integrací vzrušení a kognitivního zpracování situace, která je vyvolala. Zjevně či skrytě, s různou intenzitou doprovázejí většinu činností člověka, včetně jeho poznávání. Člověk má při všem libé či nelibé pocity, které si může či nemusí uvědomovat, ale které jej přesto ovlivňují; třeba tím, že je potlačuje. Jsou vztahem člověka k získávané informaci a odrazem světového názoru člověka i jeho momentální nálady a současně odrazem jeho potřeb a zájmů.\nPravda je jen to, co jest dobré všem.\nKdo věří na dvě pravdy, nevěří ničemu!\nKaždý živý tvor si na základě dráždivosti v procesu vývoje vytvořil svou vlastní schopnost odrazu objektivní reality.\nJen takovou, která odpovídala jeho měnícím se biologickým předpokladům i způsobu života v daných podmínkách,\numožňovala mu přežít, a bylo ji možné geneticky i sociálně přenést na potomstvo.\nInspirace, vnějším podnětem vyvolané netradiční spojení v paměti i podvědomí uložených zážitků, pocitů, znalostí a zkušeností, z nichž fantazie ve vědomí vytváří zcela nový obraz. Je k ní zapotřebí mnoho minulých záznamů i dostatek nových podnětů, které jsou společně jejich zdrojem. Podmínky pro inspiraci si lze vědomě vytvářet systematickou, soustředěnou duševní prací, studiem a odpovídajícím způsobem života.\nInspirace se projevuje až v procesu úspěšné práce jako její důsledek a pocit rozkoše z ní.\nDějiny věd jsou pozvolným odstraňováním tohoto nesmyslu,\nrespektive jeho nahrazováním novým, ale méně absurdním nesmyslem.\nVěda začíná být zajímavá teprve tam, kde končí.\nJustus von Liebig, 1803 - 1873, německý chemik zabývající se organickou chemií a látkovou výměnou; mnohostranný učenec a vynálezce. Vymyslel např. umělá hnojiva, postříbřování skla, masový extrakt či prášek na pečení.\nMemetika, nevědecká teorie o pohybu "memů", tj.psychických genů schopných se replikovat, jež jsou základními jednotkami kulturní informace, které mají podobné vlastnosti jako geny a stejně nezvratně ovlivňují chování a jednání člověka. Vznikla pod vlivem absolutizace genetiky a je idealistickým vysvětlením vlivu informací v moderním světě i úspěšné snahy masově manipulovat lidským vědomím. Je poněkud nešťastnou reakci na podceňování společenského charakteru individua a vědomí skutečnými vědami. Vědeckým světem je většinově odmítána, avšak někdy se s vaničkou vylévá i dítě, neboť sociální přenositelnost je nepopiratelná.\nOmyly a iluze jsou také produktem rozumu\nZobecnení (generalizace), tj. hledání společného odhlédnutím od ostatních stránek dané množiny jevů. Základní myšlenkový postup při získávání pojmů, úsudků, soudů a teorií. Postup od jedinečného a zvláštního k obecnému. Nejnižším stupněm zobecnění je pojem, nejvyšším filozofie. Opakem zobecnění je vymezení.\nSvědomí, tj. etická kategorie; nejednoznačný pojem, označující jakýsi „vnitřní hlas“ člověka. Je to společensky podmíněný kritický postoj člověka k sobě samému. Ačkoliv je součástí právního řádu, je právně nedefinovatelný. Ve skutečnosti jde o odraz rozporu mezi myšlením jedince, jeho společenskou determinací a vlastními skutky. Vzniká ve vědomí teprve tehdy, když k tomuto rozporu dochází a člověk si jej uvědomuje, což je doprovázeno i vznikem emocí. Svědomí, to je vnitřní konfrontace vlastních záměrů a skutků s morálkou společnosti.\n... bez lidských emocí člověk nikdy nehledal, nehledá a nemůže hledat pravdu.\nDráždivost, schopnost organismů odpovídat na změny vnějšího prostředí změnou svých funkcí. Tato reakce umožňuje přežití. U nižších organismů jde pouze o předem připravené, geneticky dědičné reakce, tedy nepodmíněné reflexy. U vyšších organismů a u člověka nejvíce jde i o reakce naučené během individuálního života, tedy o podmíněné reflexy, které nejsou dědičné, avšak někdy mohou být sociálně přenosné, např. strach z něčeho.\nHmota je hranicí ducha; duch nemůže vyjít za hranice hmoty.\nPoznámka: Naše smysly zaznamenávají změny pohybu: zrak pohyb světla, chuť a čich chemický pohyb, sluch zvukové vlny. Hmat zaznamenává změny vyvolané v těle naším pohybem či pohybem objektu. Takto dokážeme rozpoznat pohyb pouze v určitém rozmezí rychlosti. Pomalejší či rychlejší pohyb a ostatní druhy pohybů, pro než nejsou smysly vybaveny můžeme zjišťovat prostřednictvím přístrojů a registrovat rozumem.\nMít vlastní názor je vždy důležité; nenahrazuje to ale znalosti, je to jimi podmíněno.\nNázor je jen úhlem, ze kterého hledáš pravdu.\nPravda, ať se to komu líbí nebo nelíbí, je vždycky v zájmu většiny, hledající lepší budoucnost.\nProto je pravda vždycky levicová\nVývojovou formou přírodovědy, pokud myslí, je hypotéza\nPoznání, které má bezpodmínečný nárok na pravdu, se uskutečňuje v řadě relativních omylů.\nGenerací, které budou korigovat nás, bude asi mnohem víc než těch, jejichž poznání korigujeme dnes my\n- a při tom je hodně podceňujeme.\nCo je to lidské myšlení? Je to myšlení jednotlivého člověka? Nikoliv.\nAle existuje jen jako jednotlivé myšlení mnoha miliard minulých, přítomných a budoucích lidí.\nMezi věděním a nevěděním neexistují ostré hranice.\nTvoří je teorie, hypotézy, předpoklady, tušení a v nich obsažené omyly.\nInformace je vědomím vytvořený a záměrně předávaný výsledek odrazu vlastností a vztahů objektivní reality,\nOdraz je pohyb vyvolaný jiným pohybem\nVědec nemůže do své vědy "upadnout". Aby cokoli pochopil, musí zůstat nad ní.\nVšechny skutečné jevy jsou totiž interdisciplinární a přílišná specializace je nedovoluje pochopit v souvislostech.\nŽivot bez zkoumání nestojí člověku za to, aby jej žil.\nPravda je vždy revoluční\nŘeč je praktické vědomí.\nIluze je starší a krásnější sestrou pravdy\nZvíře má nepodmíněné i podmíněné reflexy, počitky i paměť, zkušenosti i emoce, tedy základní prvky z nichž u člověka vzniká vědomí.\nAvšak onu nadstavbu vytvořenou prací, společenskými vztahy a řečí, tzn. abstraktní myšlení a rozum nemá.\nAť si pejskaři tvrdí cokoliv!\nUmělá inteligence vznikne teprve tehdy, až první stroj zabije člověka, který by jej chtěl vypnout


Sherwood ve vzteku zahazoval vestu, Rooney "zažil noční můru" — Zahraničí — ČT sport — Česká televize\nSherwood ve vzteku zahazoval vestu, Rooney "zažil noční můru"\n17. 3. 2014 17:33, autor: Martin Vait\nLondýn - Různými způsoby prožívaly zklamání hlavní postavy včerejších velkých duelů v anglické Premier League. Manchester United se nechal ostudně vypráskat Liverpoolem 3:0, zatímco Tottenham v lize prohrál poprvé po sedmi letech na domácím hřišti s Arsenalem. A jak Wayne Rooney, jedna z hlavních hvězd United, tak Tim Sherwood, trenér Spurs, prohry nenesli lehce.\nautor: Anthony Devlin, zdroj: PA\nZklamaný trenér Tottenhamu Tim Sherwood\n"Je to noční můra a jeden z nejhorších dnů, které jsem kdy ve fotbale zažil," řekl Rooney po utkání s Liverpoolem, které jeho Manchester United prohrál 0:3. Kuriózně přitom dvě branky Stevena Gerrarda padly po dvou odpískaných penaltách, třetí pokutový kop navíc kapitán Liverpoolu neproměnil.\n"Nikdo nechce prohrávat, hlavně takhle a na svém stadionu. Není to nic pěkného," uvedl Rooney. "Liverpool hrál dobře a zaslouží si uznání, ale je těžké to strávit," doplnil osmadvacetiletý rodák z Liverpoolu, který svou kariéru začínal v Evertonu.\nGerrard: Máme na titul\nManchester se po deváté ligové porážce v sezoně propadl na sedmé místo a vzdálily se mu příčky zajišťující start v Lize mistrů. "Bude to velmi těžké, ale ještě není konec. Musíme dál pracovat co nejlépe," řekl kouč David Moyes. Nedokázal si vysvětlit, proč jeho svěřenci proti Liverpoolu tak selhali. "Na tréninku jsem viděl sebevědomé, motivované, tvrdě pracující a svědomité hráče, tohle jsem tam neviděl," uvedl nástupce Alexe Fergusona.\nLiverpool se posunul v neúplné tabulce na druhé místo za Chelsea a přiživil své šance na první mistrovský titul od roku 1990. "Ukázali jsme, že jsme skuteční kandidáti, a budeme o to bojovat až do úplného konce. Věříme, že máme na to, abychom ligu vyhráli," prohlásil kapitán Gerrard. "Dominovali jsme tady od začátku do konce, přesto jsme trochu zklamaní, že jsme nedali víc gólů," doplnil třiatřicetiletý záložník.\nUnited už zase vítězí, Chelsea rozdrtila chybující Tottenham, 8. 3. 2014\nStejně jako Manchester ani Tottenham nedokázal ovládnout domácí derby s Arsenalem, podobně jako United totiž poprvé za dlouhou dobu podlehli svému největšímu rivalovi. A kouč Tim Sherwood byl na lavičce viditelně velmi rozrušen výkonem svých svěřenců, o nichž již v průběhu týdne prohlásil, že hrají o svou budoucnost.\nSherwood, který v prosinci nahradil propuštěného Villase-Boase, již v patnácté minutě ve vzteku odhodil svou vestu. "Nemůžu se za to omluvit a ani nemůžu říct, že už se to nikdy nestane. Už si ani nepamatuju, proč jsem byl naštvaný, pravděpodobně to bylo něco, co jsme nacvičovali na tréninku, ale neuplatnili v zápase," prohlásil kouč Tottenhamu.\nNejvětší fanoušek Tottenhamu\n"Každý trenér se zachová stejně, ale já to možná dávám najevo víc než ostatní. Pokud bychom byli všichni stejní, svět by byl velice nudný. Musím dávat najevo své emoce. Pokud bych to nedělal, pak bych se přetvařoval a ve fotbale už je příliš mnoho takových. Jsem největší fanoušek Tottenhamu, jakého najdete," sdělil po utkání Sherwood, který dříve prohlásil, že v dětství fandil Arsenalu a jeho otec každý týden chodí na Emirates Stadium. "Chci jen mít srdce na rukávu [obdoba idiomu srdce na dlani, pozn. ed.], když ho zrovna mám na sobě."\nPo utkání s úsměvem na tváři prohlásil, že jeho tým hrál lépe než soupeř. Výsledek zápasu podle něj přitom maskoval fakt, že Tottenham odhalil spoustu slabin v týmu Arsenalu. Za celé utkání však domácí na branku vystřelili pouze dvakrát, jediné stoprocentní šance Spurs pak přišly po dvou slepených hrubkách gólmana Szczesného.\nTomáš Rosický byl po zápase podstatně spokojenější než jeho soupeři, a to i díky svému famóznímu gólu po 73 vteřinách. Trenér Wenger měl pro jeho střelu pouze slova chvály. "Půjde to do mé sbírky úžasných gólů a to jsem řekl i Tomášovi. Hlavně proto, že není typickým střelcem a všechny tím překvapil. Neměl ani čas si uvědomit, co dělá, a už míč spadl do brány. Byl to neuvěřitelný gól," rozplýval se kouč Arsenalu. "Byl to určitě jeden z mých nejhezčích gólů vůbec. Mám z něj velkou radost, ale mnohem důležitější je, že jsme vyhráli," doplnil sám Rosický.


Platforma Cisco integruje oblíbená cloudová úložiště a nabízí nové možnosti využití videa | Technický týdeník\nSpolečnost Cisco rozšiřuje možnosti své platformy Cisco Webex. Ta již dlouhodobě patří k lídrům trhu v řešeních pro firemní komunikaci. Zákazníci společnosti Cisco budou mít k dispozici nové integrace s úložišti, propojenější volání s nástroji třetích stran a budou moci své cloudové služby lépe propojit i se svým on-premise prostředím. Nová rozšíření se týkají i videa a uživatelé budou moci sdílet svůj video obsah se vzdálenými uživateli mnohem snadněji.\nNovinek se nedočkaly pouze integrace a funkce pro video. Cisco Webex nyní nabízí například možnost informovat se v reálném čase o obsazenosti jednotlivých místností, kde se schůzka koná či může konat. To je možné díky inteligentním kamerám a mikrofonům, které jsou zabudovány do zařízení Cisco. Uživatelé budou moci také nově využít „digitální nálepky," na které mohou psát své poznámky. Ty budou k dispozici pro celý tým, který s nimi bude moci pracovat.\n18. duben 2019, 16:30, Autor: (Madison Public Affairs s.r.o.)


Air France zruší v pondělí 60 procent letů. Kvůli stávce pilotů, která může trvat celý týden | Hospodářské noviny (iHNed.cz)\nAir France zruší v pondělí 60 procent letů. Kvůli stávce pilotů, která může trvat celý týden\nFrancii ochromila stávka dispečerů. Letecké společnosti ruší stovky letů (ilustrační foto). autor: Reuters\n14. 9. 2014 10:28 / 2 minuty čtení\nFrancie Air France-KLM Letecká doprava letadlo stávka\nAir France zajistí v pondělí pouze 40 procent svých letů. Šedesát procent pilotů společnosti bude totiž stávkovat. Nesouhlasí s plány na snižování nákladů, a ve stávce by proto chtěli zůstat možná až do 18. nebo 22. září.\nFrancouzská letecká společnost Air France v pondělí zruší 60 procent svých letů kvůli stávce pilotů, kteří nesouhlasí s plány na snižování nákladů.\nGenerální ředitel Frédéric Gagey podle Reuters uvedl, že stávka, která by mohla trvat až do 22. září, bude aerolinky stát mezi 10 až 15 miliony eur (276 až 413 milionů korun) denně.\n"Air France předpokládají, že na toto pondělí zajistí 40 procent svých letů vzhledem k podílu stávkujících pilotů, který se na tento den odhaduje na 60 procent," uvedla podle agentury AFP firma v prohlášení. Stávka se dotkne i pražského letiště. Podle jeho mluvčí Evy Krejčí je zrušen pondělní večerní let do Paříže a z Paříže.\nHlavní odborový svaz SNPL vyzval piloty ke stávce od 15. do 22. září. Další dva odborové svazy vybízejí ke stávce do 18. září.\nAerolinky doporučily zákazníkům, kteří mají rezervovanou letenku na toto období, aby svou cestu přesunuli, nebo provedli bezplatnou změnu letenky.\nAir France patří k největším klasickým leteckým společnostem podle příjmů v Evropě. Týdenní stávka by byla nejvážnějším projevem nesouhlasu jejích pilotů od roku 1998, napsala AFP.\nDalší stávka pilotů Lufthansy: Z Mnichova nelétají letadla, včetně dvou spojů do Prahy - čtěte ZDE\nFrancouzští letečtí dispečeři zahájili šestidenní stávku. Ranní let z Prahy měl zpoždění - čtěte ZDE\nAir France na začátku září informovala, že bude pokračovat v plánovaném otevírání nových evropských základen pod značkou Transavia, což je jejich nízkonákladová dceřiná firma. Firma se tak snaží zajistit si znovu větší podíl na trhu na úkor nízkonákladových přepravců a konkurenčních společností z Blízkého východu.\nAir France tvrdí, že je ochotná jednat o výhodách spojených s hodnostním zařazením a příspěvky pro piloty Air France, kteří přejdou k Transavii.\nOdmítá nicméně požadavky odborů, podle kterých by pracovní smlouvy pilotů Transavie měly obsahovat stejné podmínky jako smlouvy pilotů létajících pod značkou Air France.\nAir France-KLM plánuje expandovat v nízkonákladovém sektoru. Společnost prý jedná o převzetí maďarských aerolinek Wizz Air. Air France-KLM by se...\nZaměstnanci Air France stávkují. Aerolinky ruší lety\nLetecký personál aerolinky Air France v sobotu zahájil pětidenní stávku. Společnost byla kvůli tomu nucena rušit vnitrostátní i zahraniční lety....


Zaslal: út květen 11, 2010 3:39 pm Předmět:\nĎalsí šašo...no nevadí. Aj taký musia byť. Ty nemáš poňatia čo je to tvrdý tréning. Len toľko som ti chcel povedať\nZaslal: út květen 11, 2010 3:44 pm Předmět: Re: ..hm,tak to mě docela zajímá.\nty bys byl pro CIZOPASNÍKA jednoručka v rozcvičovací sérii.\nto urcite ne, podle fotky a udaju v profilu muze mit dunnoWayne slusnou silu, ale to se z toho treninku hrudniku urcite vypozorovat neda... treba by mohl trochu nastinit celkovy koncept treninku, nebo nadhodit silove vykony, aby ta debata mela trosku smysl\nJasně, reagoval jsem na jeho topic a styl psaní, jak kdyby to psal někdo mentálně narušený, až pak jsem se podíval na fotku v profilu (kdo ví jestli je pravá ). Asi nemá moc cit pro český jazyk .\nZaslal: út květen 11, 2010 3:49 pm Předmět: Re: ..hm,tak to mě docela zajímá.\nCo se týče toho tréninku kterej sem vypsal šlo jen o to že tam jsou cviky který se celkem používají a tak jak sem je popsal určitě jen tak neuvidíš. Ted si mě přesvědčil že si ho nezkusil .\ntak myslenka je zajimava, ale nikterak objevna... podobneho efektu se da u spousty cviku docilit chytrym nastavenim gumovych expanderu (bands) a nepotrebujes k tomu ani sparinga... muze to byt zajimave zpestreni, ale jak rikam, nic hardcore to nebude, preci jen pri treninku prsnich svalu ta spotreba kysliku a celkove zatizeni neni takove, jako treba u komplexnich cviku, kde se zapojuje cele telo\nzkusi si vzit poradne tezkou jednorucku a 60-90s v kuse ji ze zeme premistovat stridave na levy a pravy rameno a pokazde s ni udelat vystup na lavicku... po minute zjistis, ze trenink hrudniku fakt neni zas tak brutalni, jak by se mohlo na prvni pohled zdat\nNo proč ne, já se rád přiučím a vyzkouším protože ano jak si napsal, čekám od toho zpětnou vazbu nic víc. Zatím jen čtu idiotský kecy a to sem chtěl jen jedno..at mi napíše kdo ho takhle jak jsem ten trénink vypsal, kdo ho vyzkoušel, nic víc. Borce dělat nemusím až to budu chtít dělat tak sem začnu házet fotky. Ty mi píšeš taky- nic převratnýho- Přesně, nic převratnýho a právě proto jen minimální změna v obyčejné serii rozpažek je pak uplně jiná než je každej zvyklej a to mě zajímalo. Jednoduše, co je pro mě j od někoho názor kterej přečte a soudí? Ztráta času...to rovnou každej at napíše - že si přečetl trénink a rovnou mi muže říct že je o ničem. To mi opravdu udělá radost a hodí mě to zpět mezi profíky čtenáře na ronnie.cz\nZaslal: út květen 11, 2010 3:56 pm Předmět:\nja myslim, ze by s tvym prispevkem nikdo nemel problem, ale asi jsi hodne lidi trochu popichnul tim tvym "hodne drsnej trenink" a "jestli byl někdo schopnej vubec takovej ténink vyzkoušet ale myslím že" :))\nprotoze ver mi, ze tady jsou lidi, co toho odtrenujou nekolikrat vic a po jejich treninkovejch davkach bys nejspis potreboval dva tydny volno v praci, aby ses dal dohromady (a klidne priznam, ze ja taky )\nZaslal: út květen 11, 2010 4:21 pm Předmět: Re: ..hm,tak to mě docela zajímá.\n..jestli byl někdo schopnej vubec takovej ténink vyzkoušet ale myslím že.\nOtázka zněla jestli to někdo odcvičil a vyzkoušel .To mě doopravdy zajímalo... Nikomu ten trénink nenutím a ani sem nenapsal že to je světovej trénink na prsa a málokdo z vás na to má. To si každej se svým egem udělejte pořádek sám.\nZaslal: út květen 11, 2010 4:36 pm Předmět:\nTo beru naprosto vážně že jsou tu možná / doufám / lidi který mají tréninky na posrání. Bohužel i komentáře. Naproti tomu já z nikým nechci soutěžit jestli zvedám víc toho nebo něčeho jinýho. Když jsem napsal trénink o prsách tak mluvím o tvrdým tréninku prs...to že jsou náročnější cviky ze kterých jde hlava kolem, to prostě nepochopím proč to vubec někdo zminuje. Já opravdu trénuju celý tělo i když mi to po dnešku asi pár lidí snad ani neuvěří :-) Přemýšlím jestli budete mit nadhled když tu popíšu svuj trénink ale jak si sám napsal a já taky, nic převratnýho, speciální programy, stroje, diety, drogy nepoužívám a váhy? No váhy budou taky +- někdo mi tu napíše dobrý, jinej zase slabý to je přece dopředu jasný a pochopitelný . Takže já si zase budu chvíli čist u vás na blogu určitě je tam o mnoho zajímavějších věcí , říkám to vždycky a rád. Já se na rozdíl od ostatních rád přiučím když je co...dnes mi třeba napsal pár lidí že nevím co je to dřina :-))) Díky\nZaslal: út květen 11, 2010 4:43 pm Předmět:\nja bych to zase zbytecne nedramatizoval, proste jsi zvolil trochu nestastnou formulaci, ktere se par lidi chytlo, to je asi cele :) vyznelo to vselijak, takze proto se tu objevily i ty neprilis lichotive komentare\nZaslal: út květen 11, 2010 5:11 pm Předmět: Re: ..hm,tak to mě docela zajímá.\nAno odcvičili, vyzkoušeli.\nNémlich stejně probíhala závěrečná příprava naší kulturistické reprezentace tuším na sklonku 70. let. Tréninky atypicky probíhaly jako týmová záležitost a kvůli přehazování závaží a asi protože pro Loizu Peka šlo špatně najít adekvátního sparinga byl použit přesně tento postup. No a protože to vyšlo v časopise, tak jsme to samozřejmě všichni museli vyzkoušet.\nJe možné, že se pletu už v osobách - po těch letech se mi divte\nZaslal: út květen 11, 2010 5:58 pm Předmět: Re: ..hm,tak to mě docela zajímá.\nDíky,konečně názor. Taky jsem si říkal že si na to nebudu dělat patent :-) přece dřív se dřelo hlavně s činkama a lidi chtěli zkoušet a koumat takže těch cviku musí byt dodnes strašně moc, těch zapomenutých...osobně bych se k nim chtěl někde dohledat protože jich pár ještě znám / na ramena / který cvičil třeba lee Priest ale lidi je naznají. Na netu jsem zatím nic nenašel a malokdo má zájem.\nZaslal: út květen 11, 2010 6:24 pm Předmět: Re: ..hm,tak to mě docela zajímá.\nVy- Rapyjer, Frozz, Barbar, Darion....vám hoši díky za příspěvky, měl sem za to že když už někdo něco píšete tak se bavím s chlapama. Na profilech bud nemáte ani fotku a když, tak ručičky jako pastelky a vy mi k tréninku s vaším dorosteneckou váhou píšete něco o dřině? Sakra od vás bych si nechal udělat trénink na objemy :-))))) Tak ted se teda opravdu vysmívám,bez urážky ale zasloužíte si to :-)))\nZaslal: út květen 11, 2010 6:29 pm Předmět: Re: ..hm,tak to mě docela zajímá.\nVy- Rapyjer, Frozz, Barbar, Darion....vám hoši díky za příspěvky, měl sem za to že když už někdo něco píšete tak se bavím s chlapama. Na profilech bud nemáte ani fotku a když, tak ručičky jako pastelky a v y mi k tréninku s vaším dorosteneckou váhou píšete něco o dřině ? Sakra od vás bych si nechal udělat trénink na objemy :-))))) Tak ted se teda opravdu vysmívám,bez urážky ale zasloužíte si to :-)))\ndřina se nepočítá na obvod bicepsu...\nbtw třeba frozz dře celkem dost a nepochybně by tě v mnoha ohledech slušně nakopal\nZaslal: út květen 11, 2010 6:56 pm Předmět: Re: ..hm,tak to mě docela zajímá.\nmožná bys měl nejdřív hledat chybu u sebe, třeba by ti pak došlo, proč se tady zvedla taková vlna odporu\njinak gratuluju k působivé váze, ale dojem tím na mě vážně neuděláš , protože lidi, kteří nezřízeně nabíraj (zdaleka ne jenom svaly) a pak nejsou ochotni (nebo schopni) rýsovat, skutečně neodpovídají mojí představě o ideální postavě\nZaslal: út květen 11, 2010 7:54 pm Předmět: Re: ..hm,tak to mě docela zajímá.\n1. Já ti odpověděl takovým stylem, jakým ty si napsal svůj post a otázku.\n2. K tomuhle se asi nebudu ani vyjadřovat, každý nechce třeba 110kg... jen se směj\n3. Janze - diky\nProstě jsi to celé špatně formuloval a mnozí z nás včetně mě to pochopilo špatně, nic víc nic míň. Cvič jak myslíš, zdar.\nZaslal: st květen 12, 2010 12:51 pm Předmět: Re: ..hm,tak to mě docela zajímá.\nOk...když to napíšeš takhle tak to zní normálně....já taky proti nikomu nic nemám ale když napíšu že mě zajímá KDO TRENINK VYZKOUSEL ..tak pak se divím kdo mi má potřebu psát a ani se ho to netýká. Mimochodem ten muj výsměch k vám :-))) no jak bych to řekl....80,90,100 a ted 110..no dobře. Já vím stejně tak dobře dost o té tvojí nebo vaší váze co máte nemyslíš,vzdyt sem si jí prošel. Zpátky mužu uplně v klidu jít..shodit,rýsovat..mužu cokoliv...otázka je ale jestli vy ostatní mužete takhle vážit, jestli chcete vážit, jestli genetika pustí... aby mělo cenu se dál o tom bavit.Popravdě neznám nikoho kdo by upřímně řeknul o sobě že je saám se sebou spokojenej..vis kolik lidi by chtelo mit třeba metrák ale řekne - neeeeeee me tech mojich 90 stačí..42 přes ruku je málo 43 už moc :-).Znáš někoho? Malokdo to přizná.Sobě nikdo.Dávno bych nad tím mávl rukou ale to co mi tady píšete..proboha...já bych si to někomu nedovolil jen tak napsat.Přijde mi to od vás jakoby mi chtel někdo poradit jak udřepnout víc a víc a přitom měl problemy sam se sebou. Proč se někdo zdržuje než napíše větu že intenzita se nepozná objemem bicáku :-))) To ne, ale vy si to pamatujte pro další roky v posilovnách jestli u toho vydržíte...já mám nějakých 49cm dnes po 4 měsicich tréninku po x měsících přestávky a myslíš že je kdo-ví jak necvičím? Většina lidí tady na ronnie.cz cvičí určitě s větší váhou...já víc jako 16 kg jednoručky zatím nepoužil. Tricepsem to cvičím podobně. Bench třeba necvičím prakticky nikdy, ale bradla při své váze i se 40 kg navíc.. a tak mužu pokračovat dál.Psát mi o intenzitě je taky dobrej nápad,hlavně po tom mém článku...je snad jasný že se tam o nějakým tréninku pro začatečníky nebavim.. Věř mi že sem jako každej, něco je dobrý a něco horší, tím si tady jméno dělat nehodlám. Každopádně se právě od vás co vás tu na blogu mám asi ničemu nepřiučím protože jeden jedinej člověk mi rozumně odpověděl a vy ostatní jen nějaký chytrosti kterýma už sem si dávno prošel. Zkušeností ale není nikdy dost, rád se dozvím něco nového co by hlavně pro mě mohlo být zajímavé....\nZaslal: st květen 12, 2010 1:30 pm Předmět: Re: ..hm,tak to mě docela zajímá.\nJá vím stejně tak dobře dost o té tvojí nebo vaší váze co máte nemyslíš,vzdyt sem si jí prošel. Zpátky mužu uplně v klidu jít..shodit,rýsovat..mužu cokoliv...otázka je ale jestli vy ostatní mužete takhle vážit, jestli chcete vážit, jestli genetika pustí... aby mělo cenu se dál o tom bavit.\nJo určitě o ní dost víš když sis tím taky prošel. No jestli my ostatní můžem takhle vážit, to já nevím nikdy jsem přes 84kg neměl, ani jsem nechtěl. Stačí si jen uvědomit, že dost lidí zde neposiluje a netrenuje jen kvůli vyšší hmotnosti, jsou i úplně jiné priority (fyzička, výdrž, i beach forma...).\nPopravdě neznám nikoho kdo by upřímně řeknul o sobě že je saám se sebou spokojenej..vis kolik lidi by chtelo mit třeba metrák ale řekne - neeeeeee me tech mojich 90 stačí..42 přes ruku je málo 43 už moc :-).Znáš někoho? Malokdo to přizná.Sobě nikdo.\nTak znáš, mě, protože já si opravdu upřímně o svojí postavě můžu říct, že jsem s ní naprosto spokojený. Samozřejmě, je pořád co zlepšovat, mě by se třeba líbilo o 3-4kg navíc, zlepšit 6pack ap., to je jasné .\nTo ne, ale vy si to pamatujte pro další roky v posilovnách jestli u toho vydržíte ...\nZase se nemusíš chovat jak náš tatínek , aktivně sportuju od 5 let takže s tím problém nemám. Měj se fajn, čus


Zásuvky - drento.cz\nDrento.cz / Bydlení / Byt a dům / Bytové doplňky / Zásuvky\nChcete se dozvědět o kategorii Zásuvky více?\nZásuvka s látkou P1162/S\nProutěná zásuvka s látkou. Zásuvka má rozměry 33 x 24 cm,...\nZásuvka šedá s látkou velká P1378/V\nProutěná zásuvka s látkou velká. Zásuvka má rozměry 40 x 29...\nZásuvka šedá s látkou střední P1378/S\nProutěná zásuvka s látkou střední. Zásuvka má rozměry 33 x 24...\nZásuvka šedá s látkou S/3 p1378\nVelice pěkná sada zásuvek. Sada obsahuje tři zásuvky o třech...\nZásuvka šedá s látkou S/3 P1375\nZásuvka šedá s látkou malá P1378/M\nProutěná zásuvka s látkou malá. Zásuvka má rozměry 28 x 19 cm,...\nZásuvka sada 3 S/3 P1382\nSada zásuvek. Sada obsahuje 3 zásuvky. Malá zásuvka má rozměry...\nZásuvka s látkou velká P1381/V\nZásuvka s látkou šedá velká P1376/V\nZásuvka malá P1382/M\nZásuvka malá. Zásuvka má rozměry 18 x 18 cm, výšku 8 cm. Barva...\nZásuvka s látkou velká. Zásuvka má rozměr 40 x 29 cm, výšku...\nZásuvka s látkou střední. Zásuvka má rozměr 33 x 24 cm, výšku...\nZásuvka s látkou malá. Zásuvka má rozměr 28 x 19 cm, výšku 12...\nTextilní zásuvka velká. Zásuvka má rozměry 36 x 26 cm, výšku...\nTextilní zásuvka střední. Zásuvka má rozměry 33 x 23 cm, výšku...\nSada textilních zásuvek. Sada obsahuje 3 zásuvky. Malá zásuvka...\nTextilní zásuvka malá. Zásuvka má rozměry 30 x 20 cm, výšku 16...\nzásuvka 260x260x200mm plné proutí\nProutěná zásuvka. Zásuvka má rozměry 26 x 26 cm, výšku20...\nZásuvka s látkou P1164/V\nProutěná zásuvka s látkou. Zásuvka má rozměry 40 x 29 cm,...\nZásuvka s látkou P1162/V\nZásuvka s látkou P1162/M\nProutěná zásuvka s látkou. Zásuvka má rozměry 28 x 19 cm,...\nPřejít na začátek stránky Zásuvky\nOživte svou domácnost něčím krásným a netradičním. Náš e-shop nabízí obrovské množství zásuvek různých tvarů, velikostí a barev. Zásuvky slouží k přehlednému ukládání a uchovávání jakýchkoliv předmětů. Zásuvky jsou praktickými pomocníky, ale hezky ozdobí i interiér. Představujeme široký sortiment zásuvek bez vík a zásuvky s víky. Vyberte si z velké nabídky kvalitních zásuvek vyrobených z přírodního proutí. Můžete si vybrat zásuvku podle vlastního vkusu, udělejte svůj domov útulnější a originálnější s našimi doplňky do bytu.\nZakupte si krásné zásuvky s dekorační látkou uvnitř. Nabízíme zásuvky s obarveným proutím nebo mašličkami. Pořiďte si kvalitní doplňky do bytu, které jsou vhodné také jako dárek, jenž potěší každého oslavence.\nZásuvka s víkem\nVyzkoušejte praktickou zásuvku s víkem, do které nikdo neuvidí. Představujeme zásuvky různých rozměrů a odstínů. Neváhejte a pořiďte si praktickou a zároveň dekorativní zásuvku do bytu.\nZásuvka s látkou P1164/M\nZásuvka s látkou P1164/S


Svojšice 2012: Tak jak bylo? | RAVE.cz\nSvojšice 2012: Tak jak bylo?\nFestivalově-prázdninové léto bylo zahájeno tím nejlepším způsobem - letošní Svojšice se opravdu povedly. Tady pár ohlasů...\n2.7. 2012 15:30:28 | ankety & názory |\nBlondeemonic: Za jedna s hvězdičkou\nLetošní svojšický festival předčil všechna moje očekávání. Od 20.30, kdy jsme přijeli na místo, skvělý hudební zážitek, všude, kam člověk přišel. Ochranka, záchody, ceny na barech a stánek s jídlem. Super organizace. Jedinou vadou bylo dusno ve stanech, za což vlastně ani nikdo nemůže, kvůli příliš teplému počasí. Se spoustou známých skvělé shledání. Atmosféra, kterou jsem nezažila už tak dlouho. Svojšice za jedna s hvězdičkou!!!\nFinch: Nadupané Svojšice\nLetošní ročník svojšického festivalu se nesl ve znamení jednoho z nejsilnějších lineupů v historii českých parties, všechna světová esa navíc předvedla vysoce kvalitní výkony. I přes nižší návštěvnost byla atmosféra perfektní a les rukou nad hlavami návštěvníků bylo možno vidět po celou noc. Počasí také vyšlo na jedničku a jediným menším problémem tak byl nedostatek pivních píp v areálu a zbytečně velká Studio 54 stage, navíc umístěná nepříjemně blízko té hlavní.\nCarl W: Festivalová sezóna zahájena nejlepším možným způsobem\nSvojšice se hodně povedly - parádní počasí, kvalitní zázemí pro party-people, kterým snad nic nemohlo chybět. a hlavně luxusní hudební zážitek. Nejlepší byl jednoznačně Papá Väth, který zahrál nejlépe, co jsem ho kdy slyšel. Atmosféra ke krájení. Za zmínku stojí taky set Adam Beyera, který ví, jak se má u nás ukončit festival a sypal staré dobré techno. Lepší zahájení festivalové sezóny si nedovedu v Česku představit, laťka je nastavena hodně vysoko.\nelm: Svojšice - špička českého elektronického léta\nSvojšice dostály svému slibu a přivezly hned několik DJských legend (Vath, Digweed, Beyer...). Počasí vyšlo na jedničku, organizačně také vše zvládnuto, je proto těžké hledat na této akci nějaké nedostatky. Věřím, že pořadatel asi nebyl úplně spokojen s návštěvností, která mohla být klidně mnohem větší, nicméně to klasického návštěvníka trápit nemusí. Pro mě osobně to byl návrat na místo činu po pěti letech a užil jsem si ho skvěle.\nHoly Jay: Zdražit vodku!\nŘeknu Vám, že akční cena vodky byla celkem smrtící. Beyera jsem se nedočkal a už i Digweeda jsem jistil vleže na stráni. Ale všechno, co jsem do té doby potkal, si zasloužilo deset tisíc palců nahoru - škoda, že jich tam asi tolik nebylo. Energie, muzika, atmosféra, technické zajištění akce a samozřejmě věčný genius loci svojšického amfiteátru. Díky moc. Za rok zatleskám znova.


Pro Cycling: nová cyklistická hra na iTunes - Ostatní - Právě se stalo - MTBS.cz\nPro Cycling: nová cyklistická hra na iTunes\nZávodní hra z prostředí silniční cyklistiky se nedávno objevila na iTunes pro uživatele mobilních telefonů iPhone a tabletů iPad. Nejde o simulátor, ale přesto je videohra "Pro-Cycling" od společnosti Chain Reaction Cycles velmi povedená.\nChain Reaction Cycles je největší e-shop s cyklistickým vybavením na světě a z této pozice je také velkým mecenášem cyklistiky. Nyní ve spolupráci s firmou BillyGoat Entertainment představila aplikaci "Pro-Cycling" pro zařízení Apple iPhone a iPad.\nHra má prvky strategických i arkádových her. Uživatelé mohou "své" cyklisty stavět do silničních závodů nebo časovek, závodit v prostředích měst i mimo ně. A díky Bluetooth mohou uživatelé hrát i proti sobě. Pokud chcete ve hře uspět, nesmíte stejně jako při podávání skutečných výkonů zapomínat na hydrataci. Čím častěji budete hrát, tím se bude zlepšovat i výkonnost vašeho závodníka. Čím lepší pak budete oba podávat výkony, tím větší možnosti výběru kol a vybavení budete mít ve hře k dispozici. To vše doprovázejí skladby irských kapel Moscow Times, Window Seats a Escape Fails.\nUživatelé si mohou vzhled "svých" závodníků upravit dle svého zájmu - obléct je do různých variant týmových dresů a nasadit jim na hlavy různé typy a barvy přileb. Vývojáři vybavili závodníky ve hře prvky z reálného života. Sedlají kola značky Vitus se zapletenými koly Mavic, což ale není náhoda. Jednou za měsíc získá pět nejlepších závodníků ceny právě od těchto dvou firem - silniční kola a zapletená kola od obou uvedených značek a nebo také GPS cyklonavigace Garmin či balíčky sportovní výživy High5. Závodit v tomto virtuálním prostředí se tedy může vyplatit.\nHru "Pro-Cycling" najdete na iTunes zde.\n31.07.2012 - Ostatní - autor: TomasGladis - 4122x iphone ipad\nTech newsBioLogic vyvinul nový držák. Zatím pro iPhone 5\nTech newsNastavte si Cannondale přes iPhone\nOstatníVirtuální průvodce: Lowdown MTB Guide\nTech newsCyklodržák Bike Mount už i pro mobily s Androidem\nTesty - RecenzeBioLogic pro iPhone TEST


Cvičení Ramstein Rover končí, vojáci opouštějí základnu v Náměšti - Třebíčský deník\nCvičení Ramstein Rover končí, vojáci opouštějí základnu v Náměšti\nNáměšť nad Oslavou – Téměř tisícovka vojáků z 20 aliančních států včetně více než tří desítek letounů a další vojenské techniky v pátek začala postupně opouštět leteckou základnu v Náměšti nad Oslavou.\nLetová činnost letošního největšího aliančního cvičení Ramstein Rover (RARO) 2013 skončila ve čtvrtek. Odsun vojáků i techniky bude pokračovat po celý den. ČTK to řekla mluvčí cvičení Jolana Fedorková.\nLetouny při cvičení uskutečnily 426 vzletů, mají za sebou přes 640 letových hodin. Návodčí si vyzkoušeli 1050 navedení letounů na cíl, což je podle Fedorkové nejvíc v historii cvičení. „Několik desítek navedení bylo neúspěšných, ale i z těch návodčí získávají cenné zkušenosti," řekla Fedorková. Do cvičení se také poprvé zapojily letouny JAS 39 Gripen ze základny v Čáslavi.\n„Bezprostřední hodnocení cvičení je pozitivní. Nešlo jen o výcvik leteckých návodčích. Náměšťská základna letos poprvé zajišťovala celou logistickou podporu, obstála při tom na výbornou," řekla Fedorková.\nCvičení, jehož nejdůležitějším úkolem byl nácvik činnosti předsunutých leteckých návodčích a sjednocení postupů při navádění letounů na cíl, začalo 4. září. Letouny se poprvé objevily ve vzduchu v pondělí 9. září.\nK výcviku byly vyčleněny vojenské výcvikové prostory Libavá a Boletice, kde se používala i ostrá munice. Součástí byla také pozorovací stanoviště letišť v Bechyni, Přerově a v areálu kasáren u obce Vícenice. Letouny zasáhly během cvičení do vzdušného prostoru nad Olomouckým, Jihočeským, Moravskoslezským, Středočeským a Jihomoravským krajem a Vysočinou.


Vestavby sedadel do osobních a dodávkových vozidel - Mave, spol. s r.o. - výroba autobusů\nPotřebujete zvýšit obsaditelnost vašeho dodávkového vozidla ? Poradíme Vám jak zvýšit obsaditelnost vašeho skříňového dodávkového automobilu.\nM1 - až 9 osob, N1 - až 7 osob, N2 - až 9 osob\npro osobní automobily - jednotlivá sedadla, polohovatelná, vyjímatelná, speciální\npro nákladní ( dodávkové ) automobily N1 a N1 - sedadla od jednoduchých po luxusní, pevná, sklopná, vyjímatelná, otočná, také lavice, nebo jednotlivá sedadla, přepážku pevnou, přemístitelnou, nebo posuvnou.\nSedadla do osbních automobilů typu Van a furgon\nPro dostavbu sedadel do osobních automobilů nabízíme jednotlivá sedadla s integrovaným tříbodovým pásem. Sedadla mohou být upevněna do podlahy : pevně - šrouby, nebo vyjímatelně - a to do rychloupínacích prvků, do podlahových lišt, nebo do vložené Al podlahy s drážkami. V lištách a v podlaze lze se sedadly posouvat a otáčet je. Zajišťujeme montáž a zapsání do technického průkazu.\nDo dodávkových ( nákladních ) automobilů N1\nVaši dodávku - užitkový automobil N1 vám přestavíme na 6 - 7 místnou. Sedadla jsou buď upevněn napevno v podlaze, a za nimi je přepážka, nebo jsou na rychlovyjímání z podlahového rámu, nebo lišt a přepážka je posuvná, nebo je trojlavice překlopná a posuvná přepážka. Zjišťujeme přestavbu a zápis do technického průkazu\nDo dodávkových ( nákladních ) automobilů N2\nŠesti až devitímístné vestavby do nákladních dodávek N2 umožní Vašim montážním partám bezproblémové přesuny. Do prostoru za přepážkou montujeme dílenskou výbavu, nebo jinou dle vašich potřeb.


Pronájem bytu 1+1 Svatý Jan nad Malší | Eurobydleni.cz\nV naší nabídce najdete (110+) nabídek typu pronájem bytu 1+1 Svatý Jan nad Malší. Vybírejte byty k pronájmu 1+1 Svatý Jan nad Malší v centru i na periferii.\nPronájem bytu 1+1 Svatý Jan nad Malší (110+)\nNajít nový pronájem bytu 1+1 v Svatý Jan nad Malší není snadné. Nabídky bytů sice jsou, ale ne všechny byty odpovídají vašim představám o novém bydlení. My vám přinášíme zajímavé pronájmy bytu 1+1 Svatý Jan nad Malší. Velikost bytu 1+1 je vhodná pro jednotlivce či páry, kteří hledají malý byt za rozumné peníze. Pronájem bytu 1+1 Svatý Jan nad Malší poskytuje pro tyto klienty dostatek pro základní životní prostor.\nByty k pronájmu 1+1 Svatý Jan nad Malší\nV naší nabídce najdete velké množství možností typu byty k pronájmu 1+1 Svatý Jan nad Malší. Rozhodně se vyplatí věnovat výběru nového pronájmu pozornost. Vybrat si budete moci mezi pronájmem bytu 1+1 Svatý Jan nad Malší v cihlovém či panelovém domě. Oblíbené jsou také moderní byty k pronájmu 1+1 v Svatý Jan nad Malší v novostavbách.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii pronájem bytu 1+1 Svatý Jan nad Malší nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích byty Svatý Jan nad Malší, prodej bytů Svatý Jan nad Malší, pronájem bytu Svatý Jan nad Malší, dražba bytu Svatý Jan nad Malší.


Smokeshop - vaporizéry, drtičky, bongy, váhy ad. | Vaporizer.cz smokeshop\nKuřácké potřeby Vaporizer.cz\nVaporizer.cz nabízí nejširší nabídku vaporizérů na českém internetu (a to jak kapesních tak elektrických). Dále zde naleznete bongy, drtičky, šlukovky, váhy a další kuřácké potřeby.\nVaporizéry Váhy Drtičky\nBongy Šlukovky Šňupadla\nCo je to vaporizér (který lidé hledají i jako vapolizér)?\nVaporizér je přístroj, který slouží k jemné a zdraví neškodné inhalaci různých bylin, přičemž nejčastěji bývají inhalovány bylinky a zelenina. Tzv. vaporizací se rozumí šetrné záhřívání byliny kolem teploty 150 - 200 °C, při které nedochází ke spalování, ale k pozvolnému uvolňování aktivních látek. Vyhnete se tak celé řadě škodlivých látek, jako jsou jedovaté karcinogeny, těžké kovy, oxid uhličitý, amoniak, aceton a stovky dalších. Více o rizicích spojených s kouřením.\nNa trhu je vcelku velké množství různých vaporizérů; spolehněte se, že my vám pomůžeme vybrat ten nejvhodnější. Základní vaporizéry jsou skleněné, bylina je v nich většinou tlumeně zahřívána plamenem z hoteru. Plynové vaporizéry jsou oblíbené pro svou kompaktnost, protože nevyžadují stálý zdroj elektriky. Nejvyšší třída elektrických vaporizérů se pak liší ještě dvěma různými principy zahřívání - buď můžete zahřívat bylinu v kovovém kalíšku anebo, jak to dělají ty nejlepší a nejdražší vaporizéry, můžete bylinu prohřívat proudícím teplým vzduchem.\nProč nakupovat na Vaporizer.cz?\nnejširší nabídka vaporizérů v Česku\npodrobný popis u každého produktu\nuživatelské recenze produktů\nčeské návody u zboží\nVytuněný BC Vapor - uživatelská zkušenost\nNedávno jsem si na Vaporizer.cz koupil vapík BC Vapor. Zásadním způsobem jsem si ho upravil. Posílám vám fotky, abyste se taky podívali :) Pokračování zde...\nDrtička mix'n'ball - uživatelská recenze (Karel Šustr)\nProč je mix'n'ball výrobce nejkvalitnějších drtiček na světě? Jak jsem po roce se svou drtičkou spokojen? Podívejte se i na fotky... Pokračování zde...\nProč jsem si vybral zrovna Vapormatic deluxe, jaké s ním mám zkušenosti a jak z něho dostat maximum se pokusím shrnout ve své recenzi. Pokračování zde...\nNovinky a akční zboží:\nPřenosný vaporizér Arizer Solo\nArizer Solo je velmi kvalitní přenosný bezdrátový vaporizér o velikosti plechovky pití. Kvalitní provedení – keramické topné těleso a skleněný náustek – zaručují perfektní vaporizaci kdekoliv.


Hipp BIO Baby Keks (150g)\nHipp dětské sušenky jsou vyrobeny z vybraných organických složek. Aby byla zajištěna maximální bezpečnost pro Vaše dítě, Hipp dětské sušenky se pečou velmi jemně a s jedinečnou péči. Speciálně složeno pro potřeby kojence od 6. měsíců. Takže si můžete být jisti, že váš malý miláček dostane sušenku v nejvyšší kvalitě a velmi jemné chuti. Hipp dětské sušenky jsou snadno uchopitelné a jsou ideální pro malé dětské ruce. Hipp Bio Záruční doba: Všechny organické složky pro naše bio sušenky pochází od výrobců, kteří pracují přesně podle pokynů pro ekologické zemědělství. To je sledováno nezávislým orgánem (DE-001 Eco-Control). To znamená, že kukuřice se pěstuje přirozeně bez syntetických chemických ošetření nebo rychlého přihnojování. Všechny suroviny jsou testovány před použitím v naší kvalitní laboratoři, která je jedním z předních v Evropě. Tato péče ve výrobě, kontrole a zpracování prospívá vašemu dítěti.


Bible kontra internet\nProjekt si klade za cíl připomenout žákům i v době nových médií nezastupitelný kulturní význam Bible a její etický odkaz\ninformační - seznámení se základními informacem o Bibli,\nČ -BEN, ZSV -KLA, G - DOC, VV-KRA, HV -MKÁ\nveškeré učivo související s Biblí\nHV - vokální činnosti, zpěv z listu, vícehlas, hudební formy, periodizace hudebního vývoje VV- známá výtvarná zobrazení v dějinách umění, kompozice a stavba obrazu, využití a porozumění výtvarným prostředkům\nČJ - září 2012- leden 2013, VV - leden- únor 2013\nHV - prosinec 2012 - leden 2013\n1.G, 30 studentů, vstupní znalosti v rozsahu učiva ze ZŠ\nprezentace, řízený rozhovor, vlastní výtvarná tvorba- reflexe na známé obrazy inspirované příběhem z bible\nHV - zpěv celé třídy, zpěv sólo, rozbor textu formou řízeného rozhovoru, individuální referáty VV- seznámení s příběhem, rozbor obrazů mistrů italského baroka na dané téma, vlastní výtvarná tvorba s využitím získaných znalostí\nČ - vždy dvojice studentů seznamuje formou prezentace třídu s jedním důležitým příběhem z Bible (některé dvojice využívají i prvků dramatizace). Prezentace trvá vždy deset minut na začátku hodiny, poté následuje řízená diskuse s celou třídou o smyslu příběhu. VV- seznámení s příběhem Judith a Holofernes, prezentace známých obrazů světových malířů, vlastní výtvarná tvorba inspirovaná těmito obrazy\nZSV - společné debaty o původu a významu bible a jejím odkazu pro soudobou společnost. Upřesnění rozdílů mezi Starým a Novým zákonem a Koránem.\nHV - nácvik písně Starý příběh a písně Z Betléma se ozývá, rekapitulace příběhu Mojžíše a Ježíše, seznámení se se skupinou Spirituál kvintet.\nVV- žáci pracovali se zaujetím a nadšením, rozborem linií obrazů Caravaggia a malířky Artemisie Gentileschi poznali i zákonitosti kompozice v obrazech. Zajímavý příběh o Judith a Holofernovi výtvarně zpracovali beze strachu, povzbuzeni též díly Pabla Picassa, který známé obrazy- se zachováním stejné kompozice- jednoduše přemaloval "po svém".Po té vytvořili i ilustrace ke svým připraveným biblickým příběhům.\nVV- studenti 1.G mají VV v prvních dvou vyučovacích hodinách. Zpracovávat výtvarně takto silně působící příběh, je trochu vyděsilo.\nVV- spojením silného příběhu s geniálními obrazy mistrů na dané téma, rozbor kompozice obrazů, jejich porovnání , poznání, že jednoduché výtvarné vyjádření může působit výmluvněji, než složitá kompozice, to vše studenty inspirovalo k osobitému výtvarnému projevu\nza VV- Kateřina Krausová