Byl jsem na místě, kde narkobaron Escobar osnoval vraždy, říká fotograf a bluesman Ptaszek - Aktuálně.cz\n21. 6. 2018 9:35\nSiga siga parce! Ráznou kolumbijskou španělštinou houkne Matěj Ptaszek na opilého vandráka, který přišel žebrat o peníze. Pobuda okamžitě odchází, české "pokračuj, kámo" by asi tak rychle nezabralo. Sedíme v zahrádce před Rovníkem, novou kavárnou cestovatelských zastavení v centru Hradce Králové, v čerstvém působišti muzikanta a spisovatele, který se před pár týdny vrátil po třech a čtvrt roku z Latinské Ameriky. S manželkou malířkou a výtvarnicí Magdalenou Trelou žili v Ekvádoru a Kolumbii, předtím procestovali středoamerické země.\n"V Kolumbii můžete de facto přežít všechno, když mluvíte místním slangem," tvrdí devětatřicetiletý dobrodruh. Španělštinu se učil kromě "ulice" i ze seriálu o drogovém bossovi Pablovi Escobarovi. A pak mluvil s lidmi, kterých se řádění mafiána bezprostředně dotklo.\nSe ženou žili dobrodružně na farmě uprostřed horské divočiny, s divokou řekou a s vodopádem za zády. Součástí toho všeho byla i banánová plantáž a kromě toho také citrony, limetky, grapefruity nebo marakuja. Slušně se živili uměním - ona prodávala obrazy, on koncertoval. Ale najednou toho bylo dost.\nSeběhlo se víc událostí, kdy i velký dobrodruh jako Mateo, jak ho oslovovali Kolumbijci, ucítil ve vzduchu přízrak smrti. Už byli se ženou unavení vzájemným strachem o životního partnera.\nVystudovaný fotograf původem z Ostravy a bluesový muzikant napsal o životě v Jižní Americe dvě knihy povídek. Po prvotině Posekej si ten trávník, nejsou vidět hadi nyní vyšly Reportáže z rozervaného ráje. Čtenáře zavedou do světa, který jako turista nepozná. Vypráví o tom, že Kolumbijci neumí říct ne, jak tamní policisté opravdu ochotně pomáhají, o nepopulárním ekvádorském prezidentovi, který se klidně prochází na veřejnosti téměř bez ochranky a riskuje, že ho kdokoliv může poslat kamsi. No a právě proto jej nikdo kamsi neposílá.\nPřed dvěma lety jste říkal, že si návrat do Evropy nedovedete představit. Co se stalo, že jste zpátky?\nbluesman (ocenění HOHNER Newcomer 2009)\nfotograf,spisovatel a dobrodruh\nžil v Jižní Americe\nvydal knihu Reportáže z rozervaného ráje\nV Jižní Americe jsem byl tehdy teprve rok a půl a neměl jsem toho ještě za sebou tolik. Když jste v Kolumbii třeba tři měsíce, je to v pohodě. Týden jste tam, další jinde. Ale se ženou jsme byli na farmě v kuse celý rok a lidé pak znají vaše životní návyky a finanční situaci. Když jsem hrál s místní uznávanou kapelou s příznačným názvem Pablo Blues Boys v Medelínu (který, i když prošel velkou katarzí a učinil od té doby velký progres, má pořád v sobě tu traumatizující temnost z hrozných dob, kdy tam řádil Escobar), žena se bála, že mě tam někdo zastřelí.\nJá se zase bál o ni, když byla sama doma na osamělé farmě uprostřed lesa. Pak už jsme byli unavení vzájemným strachem o životního partnera. Do toho mě uštknul škorpion do pravého oka. Byl schovaný v ručníku. A kdyby na mě manželka nekřikla, stoupl bych za tmy na patnácticentimetrového pavouka palovčíka brazilského, který na zemi není vidět. Ale když vás ten pavouk kousne, nemusíte to přežít.\nTakže přímo vás nikdo, žádný bandita nebo zloděj, neohrožoval?\nKdyž jsem jeden den stál na farmě a přede mnou třicet ozbrojených vojáků kolumbijské pěchoty, uvědomil jsem si, že jde do tuhého. Hledali bandity, kteří přepadli starostu. Chtěli mu sebrat obecní pokladnu a nedošlo jim, že se dneska všechno hradí bezhotovostně. Starosta se odmítl vzdát, a jak prchal v autě, celé mu ho prostříleli. Dopadlo to dobře, bandity pak pochytali. Ale když vám někdo řekne, že ve vesnici se o vás říká, že máte peníze, je to velmi nebezpečné. V tu chvíli přemýšlíte, co dál. Nevěří vám, že peníze nemáte. Je těžké jim vysvětlit, že existují i chudí "gringos".\nJak chutnají pražení mravenci? Podívejte se na ochutnávku | Video: Matěj Ptaszek\nŘíkáte chudí cizinci, žili jste skromně?\nZa tři roky jsem shodil 18 kilogramů. Jedl jsem jen kukuřici, rýži a v Ekvádoru i morčata. Jsou hrozně dobrá. Jsou to krmná morčata, zakrslého králíka si tady taky nedáte. Zabíjejí je ženy, chlapi na to nemají srdce. Ženy tam jsou tvrdé. Mají kolem sebe deset dětí a pořád jsou v klidu. Neuslyšíte je zakřičet na dítě.\nJak vás to vůbec napadlo, že budete žít v Latinské Americe?\nPo dvanácti letech profesionálního koncertování po jedenácti evropských zemích jsem se cítil vyhořelý. Žena pracovala jako keramička a byla také unavená. Chtělo to změnu a přišla chvíle uskutečnit sen.\nKolik vám bylo, že jste byli už tolik unavení?\nMně bylo pětatřicet, žena je o trochu starší. Žili jsme hodně intenzivně. V kapele jsem dělal muzikanta, ekonoma, manažera, nákupčího a po dvanácti letech jsem byl - lidově řečeno - úplně na hadry. Předtím jsme byli ve Střední Americe, za dva měsíce jsme projeli Mexiko, Guatemalu, Salvador, Nikaraguu, Kostariku a Panamu. A řekli jsme si, že bychom chtěli poznat ještě více Latinskou Ameriku. Moje žena je vystudovaná hispanistka a výtvarnice. Žila pět let ve Španělsku a Španělé jí přišli oproti cizincům poněkud nedůtkliví. Jihoameričané byli pravý opak - samá sranda, skromní, pokorní. Jižní Ameriku chtěla poznat i kvůli její literatuře, kterou se povinně učila na univerzitě v Krakově.\nOkolí městečka Concepcion je krajem kovbojů. | Foto: Matěj Ptaszek\nCo tam lákalo vás?\nV osmi letech mě máma vzala s bráchou do kina na dobrodružnou komedii Honba za diamantem. Odehrávala se v kolumbijské džungli a chtěl jsem to moc zažít na vlastní kůži.\nProč jste tedy nejdřív žili v Ekvádoru?\nEkvádorci jsou tolerantní k cizincům, kteří podporují ekonomiku, a jejich země patří mezi nejbezpečnější státy Jižní Ameriky. Žijí tam desítky tisíc Američanů, Kanaďanů, ale i dost Němců, Francouzů a Poláků. Ze Severní Ameriky tam přišlo hodně důchodců. Když v Ekvádoru složí do banky 26 tisíc dolarů, de facto automaticky obdrží povolení k trvalému pobytu a banka jim ročně platí krásných devět procent. Ve Spojených státech by měli problém z důchodu vyžít, tady se mají fantasticky.\nTakže jste tam přišli jako bohatí Američané?\nMy jsme ty peníze jako oni neměli. V Ekvádoru je hodně intelektuálů a my se chtěli živit uměním. Když přijedete, povolí vám pobyt na tři měsíce. Pak si ho můžete prodloužit maximálně o šest měsíců. Musíte ale zaplatit 500 dolarů a pak můžete podnikat, máte v tom totiž zaplacené daně. To je veliká výhoda, neb vás nikdo neprudí. Po devíti měsících jsme se rozhodovali, jestli půjdeme do Peru, nebo Kolumbie.\nProč nevyhrálo Peru?\nIndiáni v Peru milují přírodu a jsou velmi pohrouženi do sebe. Kolumbie je příhodnější pro kumštýře - extroverty, jsou tam Hispánci, kteří doslova milují evropskou kulturu. Odjeli jsme tedy do Kolumbie a rozhodli jsme se žít ve tradiční vesnici Concepción, o které se právem říká, že je to jedna z posledních vaquerských čili kovbojských dědin hispánského světa.\nOba jste umělci, co vás táhlo zrovna na farmu?\nNapadlo to ženu. Ve městě v Kolumbii se nevyspíte. Neexistuje tam žádný paragraf o rušení nočního klidu a každý může celou noc dělat brajgl, jaký chce, a všichni to akceptují. Proto jsme si vybrali farmu v divočině za vesnicí blízko velkoměsta. Byla to větší farma se třemi hektary, řekou i vodopádem, banánovou plantáží.\nVšichni se tam báli kvůli škorpionům, hadům a velkým pavoukům. Žena malovala obrazy, měla velkou výstavu a byl to úspěch. Já zase chodil hrát s bluesovou kapelou po barech a festivalech v Medelínu. Po Bogotě je to druhé největší město, žije tam tři a půl milionu obyvatel a přitahuje nyní hodně cestovatelů a zvědavců z celého světa. S okolními městy, které jsou už dnes jeho součástí, má skoro čtyři a půl milionu obyvatel.\nUž se Medelín vzpamatoval z drogového barona Escobara?\nV 60. letech to bylo úžasné kulturní město. Pamětníci říkají, že Medelín byla Paříž Kolumbie. Escobar z něj během několika málo let udělal bordel, feťácké doupě a pokazil mentalitu lidí. Dělal hrozné věci. Peníze z prodeje kokainu pral přes restaurace. Vždycky si zjistil, kdo je úspěšný, a nechal vyvraždit celou rodinu. Řekl "Haga le"! - "Udělej ho!". To byl rozkaz k popravě.\nJak to, že ho někteří lidé přesto uznávali?\nAle jen ti, kdo nežili v jeho blízkosti. Escobara chválí jen naprosto naivní člověk nebo blbec. Mluvil jsem s chlapy, kteří zažili tu dobu. Jeden muzikant mi vyprávěl, jak mu Escobar zabil strýce při atentátu na dopravní letadlo společnosti Avianca. O život přišlo tehdy před třiceti lety více než sto lidí a byla to národní tragédie. Byl jsem i v blízkosti jeho vily Monaco v srdci Medelínu, kde plánoval vraždy, a natočil jsem tam videoreportáž. Escobar byl neuvěřitelně zlý, bestiální člověk. Bylo to monstrum bez svědomí.\nVelikonoce v Kolumbii | Foto: Matěj Ptaszek\nTeď už je Medelín bezpečný?\nÚplně ne. Jednou jsem šel v centru města a telefonoval známému. Měl jsem jen obyčejný mobil za pár korun. Vyběhla paní z krámu, co blázním, že mě zabijí. Byl jsem na náměstí Parque Berío, kde se přepadává i za bílého dne. Nebo jsem hrál s bluesovou kapelou v kampusu Antiocké univerzity a hodinu po koncertě dopadly na pódium tři podomácku vyrobené ruční granáty. Říká se jim papabomba - bramborová puma, protože vypadají jako brambory pečené v alobalu. Ty granáty tam hodili členové neblaze proslulé levicové radikální skupiny Černé kapuce. Oslavili tak výročí smrti Che Guevary.\nKdy jste v Jižní Americe pocítil úplně největší nebezpečí?\nBylo to v Ekvádoru, když přede mnou zmizel most. Lavina kamení ho strhla sto metrů ode mě. Kdyby přišla o pár minut dřív, už bych tu nebyl.\nČili přírodní živel, ne lidé…\nTi také. Bydleli jsme jednu dobu i na jihu Ekvádoru v osadě Cucanama a celou kolonii vesničanů terorizoval jeden Kanaďan. Jednou vtrhl i na naši farmu. Ožralý dvoumetrový chlap mě ohrožoval velkým nožem na krájení chleba. Řekl jsem mu, že se mi to nelíbí a budu zlý. On schoval nůž a odešel. Pak mi známý vysvětlil, proč mě Kanaďan poslechl. Jsem malý chlap a v americkém světě většinou malí chlapi nosí pistole, protože se velkým neubrání. Já přitom pistoli neměl a v životě ji nebudu mít. S lidmi se domluvím.\nZatím jste zpátky jen krátce, ale chybí vám už něco?\nUrčitě mi chybí kolumbijská dobrůtka papa rellena. Plněná kolumbijská brambora. Dá se udělat i tady, ale oni to umí fakt dobře a je z jejich brambor. Šťouchané brambory vytvarované v kouli, která je usmažená v trojobalu a uvnitř je půlka vejce natvrdo a kuřecí maso. Je to vlastně bramborový karbanátek, který snídají a večeří místo chleba. Kolumbijská strava je fádní. Čechům by ale chutnala speciální ekvádorská kukuřice. Praží se na česneku a jarní cibulce, do misky dáte hrst kukuřice a na to škvarky. Je to indiánské jídlo, které si indiáni dávají před cestou.\nProč zrovna před cestou?\nJe kalorické a nehrozí průjmové onemocnění. Tam si člověk během cesty neodskočí do křoví jako tady. Může to být riskantní. V Kolumbii jsou ještě na některých místech protipěchotní miny, v Ekvádoru zase smrtelně nebezpečné zmije macanchi.\nTeď budete kavárníkem v královéhradeckém Rovníku. Ke kávě jste přilnul v Kolumbii, nebo už dřív?\nUčím se ji připravovat a velmi mě to baví. Jižní Amerika je pořád ve mně a jsem rád, že mi znalec kávy a rovníkové Afriky Petr Peniška tady nabídl práci. Jsem pořád ve svém světě, je těžké z něj po více než třech letech vystoupit a ani o to neusiluji. Okamžik, kdy mi demobilizovaný partyzán neblaze proslulé gerily FARC v divoké kolumbijské vesnici Ochali připravil skvělou kávu v kuchyni uplácané z hlíny, se nedá nikdy zapomenout.\nViděl jsem, jak organicky pěstují kávu, vše dělají ručně a bez chemie. Byl jsem ale úplně první cizinec po šedesáti letech, který se v Ochali, místě velkých drsňáků, ocitl. Bez soudu se tam popravovalo ještě před patnácti lety.\nDalší knížku z Latinské Ameriky už tedy nenapíšete?\nV psaní chci rozhodně pokračovat, ale o čem bude další kniha, to si nechám pro sebe. Jsem dobrodruh, jsem jeden den tam a druhý jinde. V Jižní Americe jsem se naučil vychutnávat přítomnost. Tady lidem unikají drobné pozitivní detaily ze života. Třeba to, že na větev přiletí krásný ptáček, již lidé nevidí, protože koukají do mobilu. Nadávají na politiku a přemýšlejí, co budou dělat v důchodu a jak bude vysoký. Tam jsou důchody tak nízké, že nemá cenu se o tom bavit. Vesničané pracují až do smrti. Viděl jsem devadesátiletého muže jezdit na koni a také nakládat na mezka sekanou třtinu, a to byl bez jedné ruky.\nMyslíte, že se do Kolumbie ještě někdy vrátíte?\nČesko mám rád pro jeho osobnosti, kumštýře a rovněž si myslím, že Praha je nejkrásnější metropolí světa. Jednou se ale možná přestěhuji do Kolumbie na důchod a budu v džungli pozorovat zvířátka. Úžasně jsem si tam odpočinul, pročistil hlavu a připravil se tak na nové výzvy.\nČasem bych chtěl vzít partu lidí na výlet do Ekvádoru a Kolumbie. Treky uspořádá každý, ale já bych jim chtěl ukázat tamní život. V ekvádorském městě Cuenca, třetím největším v zemi, jsem potkal mladý manželský pár z Polska. Chodili po sopkách, které ohrožují místní obyvatele.\nŘíkal jsem jim, proč se nejdou podívat, jak se peče morče, nebo na čističky duší, aby pochopili ten pravý místní život, o kterém se v tištěných turistických průvodcích takřka nepíše. Ale turisté většinou nerozumí místním, umí kromě svého jazyka angličtinu, která je ale světovou jedničkou jen v určité části světa. V Jižní Americe se s angličtinou nedomluvíte tak, jak byste si mysleli.\nCo jsou čističky duší?\nCo se týče Cuency, tak je spatříte jenom na jednom místě, a to na obecním tržišti. Je to jedenáct stařenek, které vám za dva a půl dolaru pomocí metliček z léčivých bylin a syrového vajíčka nebo živého morčete vyčistí hlavu, poprskají vás pomocí vlastních úst vývarem z léčivých bylin a zbaví vás stresu. Z milionu lidí, kteří v oblasti žijí, to umí jenom těch jedenáct babiček.\nZdědily to po svých maminkách a zaučují své dcery. Podle žloutku řeknou, co vám je. Když se na vás vajíčko rozbije, znamená to, že jste zlý, nepříjemný a nenávistný člověk. Takže všichni si dávají bacha, aby stařenku něčím neurazili a ona vajíčko nerozmáčkla. To je pak velká ostuda.\nNechal jste si u nich pročistit hlavu?\nZase tak odvážný frajer nejsem. Jen jsem se díval.\nFotonews Magazín.Aktuálně.cz Obrazem Cestování Kolumbie Pablo Escobar


Bejby v Bazéně | Aquapark Vyškov - BEJBYBlog.cz | pro maminky, miminka a děti Bejby v Bazéně | Aquapark Vyškov - BEJBYBlog.cz | pro maminky, miminka a děti\nby Bejbymáma - 7.9.18\nZdravím vás všechny vodníky :)\nstýská se vám po bazénu a koupání? Řekla bych, že teď je to spíš na to vnitřní koupání, ale mám tady tip na jeden aquapark, kde si můžete vybrat, jestli ven a nebo pod střechu až třeba těsně před vstupem. Má totiž obě varianty, je kousek od Brna a je to Aquapark ve Vyškově.\nPojďme si hned na začátku srovnat pojmy a říct si jedno číslo, které je pro nás v této recenzi/hodnocení/tipu (jak chcete) lehce určující.\nVyškovský areál má 17 let, tudíž byl otevřen (kdo umí rychle počítat, tak už to ví) v roce 2001, takže logicky nemůžeme čekat ultramoderní záležitost typu dnešních "akvalendů". A paradoxně právě za tohle si zaslouží pochvalu. Proč? Rozhodně na ty roky totiž nevypadá a za mě klobouk dolů, že dokáže držet krok právě i s novějšími a modernějšími zařízeními jinde na Moravě, i přesto, že mořský vlny a trychtýře už tu asi nedoinstalujou. Tak to jsme si trošku vysvětlili oficiality a konečně jdeme do bazénu.\n"Předsedoooo, oni mají bazééény..!"\nA že jich mají - to by předseda koukal. Vyškovský aquapark je obrovský. Mají jak zimní, tak letní areál, které nejsou propojené.\nVnitřní aquapark má ale i venkovní bazének, do kterého se dostanete buď tunýlkem a nebo tam vede dojezd toho delšího ze 2 tobogánů - 90 metrového červeného. Tobogán má i "černou díru". Tak já říkám všem těm úplně zatemněným částem, kde prostě fičíte a nevíte kam. Součástí venkovního bazénku jsou i bublinkový masážní lehátka pod vodou, hřib a divoká řeka a nebojte, nezmrznete, voda tam je stejně teplá jako vevnitř - píšou 31°C.\nNa tobogány se dostanete, když stoupáte nahoru do tohohle červenobílého pruhovaného majáku, který z oken okolních sídlištních domů musí působit hrozně vesele :) Po cestě nejdřív narazíte na vstup do 44 metrového žlutého tobogánu, který vede dovnitř a úplně nahoře ve věži není princezna, ale vstup do toho 90 metrového červeného, který vede ven.\nVnitřek je rozdělen na dvě části, jedna pro plavce s "pětadvacítkou" je po schodech nahoru a odtud se dostanete i do páry, vířivky nebo bylinkové sauny, o které Vali prohlásila, že tam teda nejde, protože to tam smrdí - prosím vás normálně tam byly cítit bylinky (úplně objektivní recenzent by z Val teda zatím nebyl :) U plavečáku je i Mokrý bufet, do kterého můžete logicky i v plavkách, ale ten byl bohužel zrovna zavřený.\nTady na klasických skokáncích do velké hloubky se Vali hodně "vyblbla" - ze začátku je vždycky nesvá, ale jak skočí poprvé je nezastavitelná. Umí plavat tak napůl. Jakože se jí půlka hlavy potápí ale ona přesto plave a tak má radši plavání pod vodou. Moc jsem brýle do vody nikdy sama nepoužívala, ale ona kouká pod hladinu cca 80% času, co je ve vodě a minule z ní byl lehce angorský králík, tak byla koupě jasná.\nTady skáče do 2 metrů.\nDruhá část je velký nepravidelně hluboký bazén, kde na vás čekají opět bublinky, masážní lavice, gejzír uprostřed bazénu... Je to taková odpočinková zóna.\nSem dojíždí i kratší tobogán a je tady i dětské "plivátko", jak brouzdališti vždycky říkala moje brněnská babička. Plivátko je ve tvaru hradu a má chrlící hříbek, který tentokrát nechrlil. Hloubka je, jak ukazuje fotka, Valince po břicho, když sedí. Takže mrňatům vstup přikázán :)\nPro větší děti, ale ještě neplavce je vhodná vnitřní část bazénu, kde dosáhnou, ale doporučuji vzít rukávky nebo kruh, už třeba kvůli jízdě na tobogánu nebo kvůli tomu, abyste nemuseli pořád koukat, kde uklouznout a zmizí pod vodou :)\nMy jsme zkusili i letní areál, který je otevřený od června do října při dobrém počasí. Všechny aktuální informace o provozu včetně nezbytností, jako je ceník,...najdete na webu vyškovského aquaparku.\nLetní areál je ještě rozlehlejší než zimní. Vyhřívaný plavecký bazén je 50 metrový a vede do něj široká dvojskluzavka. Přesně netuším, jaká byla hloubka v místě dojezdu, ale Vali (116cm) nedosáhla na dno :) Areál má nové dětské hřiště, hřiště na plážový volejbal, několik pingpongových stolů a spoustu místa pro vaše deky.\nHodně se mi líbilo prostředí v okolí venkovního bazénu. Na to, že to je koupaliště, tak tam je spousta stromů, laviček a tráva mi přišla po tom vyprahlým létě taky nějak hezky zelená :) A ty děti, které vždycky musíte přemlouvat, ať jdou z vody, vám pomůže přesvědčit nové hřiště s výběrem z hodně prvků. Dokonce tam měli i tabuli a křídy.\nJídlo brát nemusíte, vždy je otevřen minimálně jeden bufet a restaurace, kde jsme si dali oběd my - v plavkách na zahrádce :)\nSamozřejmě Aquapark Vyškov měl za naší návštěvy i své stinné stránky, jako třeba to, že byl zavřený "mokrý bufet", kvůli sanitárnímu dnu. Měli jsme smůlu, protože jsme měli doporučení od známých, že se můžem najíst právě tam, tak jsme si dali doma jen malou sváču. Ale oni to prostě někdy udělat musí a mají kvůli tomu mít špatný hodnocení? Že tam chtějí mít čisto a zrovna natrefí na blogerku, která píše recenzi? Posuďte sami, ale já bych to tak tragicky neviděla. Vím, že jsem normální návštěvník a kdyby kvůli mně něco dělali navíc a jinak než dělají, bylo by to špatně a tak se tak i chovám. Takže sanitární den úplně v klidu odpuštěn :)\nVali byla spokojená, počkala si do letňáku do restaurace na špagety a byla pohoda.\nNám se ve Vyškově líbilo, určitě než tam pojedete, sledujte jejich info o různých zavřených částech - třeba některých saun, atd. na webu, protože je to tam fakt aktuální a popřípadě si zavolejte a zeptejte se, no ne?\nTak sluníčku a koupání zdar :)\nTags : 5 let, aquapark, bazén, koupání, recenze, slevomat, Valentinka\nV3ronika♥ 8. září 2018 17:53\nBejbymáma 28. září 2018 15:48\na taky tam bylo dobře :)\nValerie 17. prosince 2018 12:15\nJá s dětmi nerada chodím takto do veřejných bazénu, nikdy totiž nevíte v jakém stavu jejich voda je, vstupenky jsou poměrně drahé a co je nejhorší, je tam tolik lidí, že se vaše děti mohou snadno ztratit z dohledu. Proto jsme si raději na zahradu pořídili přelivový bazén, který máme jenom pro sebe.\nValerie 25. srpna 2019 21:23\nTo my jsme si před nedávnem pořídili nový zahradní bazén, a tak už do aquaparků nemusíme. Myslím si, že tohle je daleko lepší, protože na zahradě je pohoda a do bazénu se můžeme jít osvěžit prakticky kdykoliv.\nnovaklen 20. května 2020 4:19\nZačátkem roku jsem si říkala, že bych letos také s dětmi po dlouhé době zajela do nějakého aquaparku. Bohužel vzhledem k současné situaci nevím jestli to je dobrý nápad. Vidím to spíš tak, že jim místo toho alespoň pořídím nějaký bazének na zahradu To asi bude bezpečnější.


FINNLO MAXIMUM SPEEDBIKE CRX\nFINNLO MAXIMUM SPEEDBIKE CRX se už neprodává, vyberte si prosím z aktuální nabídky\t- Cyklotrenažéry\nPůvodní cena: 29 990 Kč ( sleva -5 000 Kč)\nCyklotrenažer FINNLO SPEED BIKE CRX je určen pro použití ve veřejných i domácích provozech. Díky zátěžovému kolu o hmotnosti 30 kg je šlapání na něm naprosto plynulé s výraznou setrvačností. Kolo je vybaveno bezpečnostní brzdou a držákem na lahev, sedlovku lze nastavit jak horizontálně, tak vertikálně.\nbrzdový systém, mechanické tření\nplstěná brzdová čelist\nkalibrovaný setrvačník o hmotnosti 30kg\nbez volnoběhu s bezpečnostní brzdou\nregulace zátěže manuálním otočným regulátorem\nřemenový převod 1:3\nznačkový průmyslový podélně drážkovaný plochý řemen pro tichý a plynulý chod bez nutné údržby\nhorizontálně i vertikálně nastavitelná řídítka s variabilitou úchopu\nrobusní rám s cyklistickou geometrií ze značkové oceli\npřední manipulační kolečka, vzadu mechanismus vyrovnávající nerovnosti podlahy\ndržák na lahev a lahev součástí dodávky\nměří čas, rychlost, vzdálenost, RPM otáčky za minutu, tepovou frekvenci, nastavení hlídání zvolené zóny tepové frekvence\nmožnost nastevení cílových hodnot pro čas, vzdálenost, spotřebu energií a zóny tepové frekvence\nvýpočet kondiční známky "Recovery"\nušní snímač, možnost připojení hrudního pásu s přesností EKG\nmodře podsvícený monochromatický LCD displej\nHmotnost stroje: 70 kg\nRozměry stroje - délka: 128 cm\nDiskuze ke zboží FINNLO MAXIMUM SPEEDBIKE CRX\nLíbí se mi, že zde opravdu funguje podrobné poradenství, proto se na Vás obracím:\nChceme si s manželem (jeho údaje 185cm+100kg)pořídit domácí cyklotrenažér, investovala bych přes 20tis.\nPoraïte, prosím kolo s kvalitní konstrukcí pro výšku cca 190cm a váhu 100kg\n1)aby se dalo jezdit občas i ve stoje\n2)nerozumím, co je lepší - s volnoběhem, nebo bez něj (chodila jsem na spinning, tam volnoběh nebyl, jen bezpečnostní brzda, ale kola byla dražší: SpinnerPro za 32tis.Kč). Myslím, že s volnoběhem je to bezpečnější?\n3)Počítač nechceme, stačí ruční ovládání zátěže\n4)tichý chod, ale dražší kola asi mají?\nDěkuji za ochotu,Spurná\nDobrý den, pokud vám nevadí cena, je cyklotrenažér FINNLO SPEEDBIKE CRX na uvedený účel výborné, nejmasivnější stroj na trhu, s komfortním chodem. Z o něco levnějších je výborné kolo na 190cm KETTLER RACE. KETTLER RACE má volnoběh, FINNLO nikoliv, nepovažuji to ale za zásadní, je to jen věc zvyku. Tiché jsou oba, je to dáno dobrou mechanikou a řemenovým převodem namísto řetězu.


Předmluva | Severovýchod\n‹ Obsah Obsah Pravěk země České ›\nKněz Josef Myslimír Ludvík, narozený v Dolanech u Jaroměře dne 22. dubna 1796, studoval na gymnasium Brúmovském filosofii slyšel v Litomyšli a bohosloví v Králové Hradci, kdež také na kněžství posvěcen byl dne 24. srpna 1819. Kaplanil v Náchodě 1820— 1831., kdež příteli svému a soukaplanu J. Regnerovi pomáhal vysazovati keřinami pustý vrch zámecký; načež na zámku zastával službu kaplana hradního; v lednu 1833. přesazen do Studnice za správce duchovního, kdež r. 1846. na játra nebezpečně onemocněv, po čtvrt letě pouzdravěl; r. 1847. povýšen na Bohušín za faráře. —\nAč se jemu zde i samota i poloha romantická dosti líbila, předce churavost tělesná přiměla jej po radě lékařské, by žádal na odpočinek; a jelikož toho času fundace Pfeiferovská ve Skalici upráznila se úmrtím ctihodn. kněze Frant. Hurdálka — proslulého pěstitele květin, zvláště jiřinek (Dahlií) - tuto na přilepšenou přijal, a dne 7. prosince 1848 do Skalice se odstěhoval. — Ač churavost jeho nepominula, nenadálá byla předc smrt jeho. Poslední den roku 1855. s bratry a sestrou vesele se bavil v Náchodě, a o novém roce 1856., zdráv jsa, ještě odpolední služby Boží odbýval, vyžádav si to výslovně. V dobrém rozmaru s domácími se rozešel na odpočinutí odebral; však zachvácen mrtvicí před půlnocí usnul v Pánu. — Dne 5. ledna pochován na hřbitově Skalickém proti hlavnímu vchodu kostelnímu; 18 kněží sprovodilo jej.—\nZáhy přijatým jménem Myslimír vyslovil povahu svou tak, že netřeba čeho dokládati. — Již na školách latinských v Brúmově německém, vědom a pamětliv jsa rodu českého, tím více později horlivým stal se ctitelem probuzené literatury české i pěstitelem, jak to idyllická doba tehdejší s sebou přinášela. Mezi spoluzakladateli Matice České byl 21tý. Co spisovatel objevil se od r. 1824., i vydal tyto spisy:\nChimanyho utěšenky pro dítky k ušlechtění srdce a t.d. V Hradci Kr. 1824.\nVěrná ryzka aneb stálost lásky. V Hradci Kr. 1825.\nRomulus, první král Římský od Lafontaina. 2 svazky. V Hradci Kr. 1827.\nMimo to rozličné časopisy větší menší články od něho přinášely, totiž: Čechoslav, Poutník, Krok, Rozličnosti Pražských novin, Přítel mládeže, Věnec ze zpěvů, Květy, Časopis musejní, a posledně i Školník.\nS oblibou zvláštní jal se prohlížeti městský archiv Náchodský, jehož první kniha gruntovní počíná roku 1442., klada váhu hlavní na řeč přesnou v listinách starých dochovanou, v druhé řadě všímaje sobě i památek dějinných a místních. — Vůbec známo, že teprv p. Palackým dějepis kritický a diplomatický ve vlasti naší v platnost uveden byl vydáváním Dějů země České — s počátku v řeči německé —, Archivu, pohříchu záhy zaniklého, pojednání dějepisných v Musejníku a j. Až do té doby Hájek a stoupencové jeho požívali vážnosti neomylné; co kde psáno neb tištěno, bezohledně za pravdu bráno, a kde nestávalo ani takových pramenů, povídkám víra dávána celá, ostatní domyšleno aneb z rozličných i titěrných výkladů jmen osob, míst a poloh dle chuti sestavováno.1 Za takových časů Ludvík náš, určitého nemaje směru, pro pouhou toliko zábavu počal zaznamenávati sobě rozličných pamětí z archivu městského, později i ze zámeckého s pilností stále rostoucí, přesedávaje napotom celé dni a večery u spisů a knih zatuchlých — nejvíce za pobytu svého ve Studnici. Nepomýšleje nikdy na vydání sbírek svých, neohlížel se tudíž po památkách mimo domova roztroušených; nestopoval jiných prací historických, by podal živý obraz osob znamenitějších a v dějinách proslulých, na př. Jiřího Poděbradského, knížete Octavia Piccolomini a j. co však jemu do ruky se dostalo, pilně použil, nepřestávaje při tom přátel svých se doprošovati o příspěvky k děje- a místopisu Náchodskému. — Teprv r. 1847. na Bohušíně počal sestavovati sbírky své, a v práci té pokračoval ve Skalici. V posledním roce života svého zatoužil jako mimovolným pudem, by spatřil sbírku třidcítileté píle své vytištěno; veškerá mysl a snaha jeho k tomu jen se nesla. V prosinci 1854 vážil cestu do Králové Hradce, kdež požádal kněze Josefa Ant. Šrůtka, Náchodského, registratora při v. d. b. konsistoři, by proklestil cestu k vydání toho díla, a napotom i převzal jeho korrekturu; spolu pak s dávným přítelem svým p. J. H. Pospíšilem smluvil se konečně o tisk rukopisu, a ihned tištěn a rozeslán list vyzývací ku předplacení; avšak smrt náhlá do toho vkročila. — Zpraven byv o smutném tomto případu, ihned do Skalice vydal jsem se, bych opatřil rukopisy před ztrátou; o pohřbu pak, když přátelé nebožtíkovi ochotně vyjádřili se, že na tisk nakládati budou, slíbil jsem převzíti redakci. V unoru dodány mi rukopisy. Prohlížeje nejprve dobu XIII. a XIV. století shledal jsem, že nejedna listina byla pominuta, ano i listy nadací města Náchoda scházely. Slibu svému chtěje dostáti, netoliko sbírky své skrovné jsem prohledal jakož i spisů tiskem vydaných, ale i také výpisy z Prahy jsem pohledával, v čem mi laskavě propůjčil se p. V. V. Tomek, professor universitní, — takto mysle příteli počest záhrobní vzdáti, a nejmenován, čtenářům doručiti dílo, pokud možná, úplné. — V dubnu měsíci vkročila do toho velmi prosaická případnost; — písemně i ústně na mne doleháno, bych rukopis do tisku zasílal, anť prý mnozí odběratelé se horší, že „Památky“ nevydávají se a snad i peníz, předplatní ztracen bude. — O týden později překvapila mne v listech veřejných opakovaná zpráva, že já převzal pořádání rukopisu, i vybízeno, by mně dána byla důvěra i poshovění. — Odpovědnosti této veřejně na mne vložené podrobil jsem se konečně, nezapíraje si, žeť na roli národu povinen jsem konati, seč síla stačí. Jelikož ale dle usilování mnohých tiskem rychle mělo býti pokračováno, nemohl jsem jinak, než že veškeré dílo na základě jistých a bezpečných zpráv sestavoval jsem, a ihned bez prodlení arch po archu k tisku posílal. V kvapu tom dusivém běželo mi ovšem pouze o podání udalostí pravdivých; na řeč, sloh, uhlazenost a j. nepřebývalo, nepostačovalo chvíle. Nejednalo se tu o sepsání povídky smyšlené, ale o pravdu přesnou historickou; a poněvadž mi i ta, týkajíc se podrobnějších pamětí Náchodských až po tu dobu nepřístupná zůstala, snadno uvěří čtenář soudný, že jsem několik těch měsíců úplně práci té věnoval, v obět dávaje jaro i léto. —\nTím-li snad nějaké zásluhy sobě přidávaje, Ludvíkovi ujímám? — Dějezpytu českému na venkovu dařiti se nemůže, proto že pramenové jeho v Praze nalezají se, totiž: dsky zemské, dvorské, kněžské, listiny roztroušené po úřadech a knihovnách a t. d. Velmi na skrovnu toho, co tiskem vydáno, — daleko zůstáváme za Moravou sesterskou; těžko ba nemožno jednotlivci tráviti čas v Praze a vyhledávati i vypisovati z ohromných těch skladů; ba kdyby jen všude ještě bylo přístupu volného! — Překážky to nepřemožitelné i vůli horoucnější. — Protož s vděčností oceníme, co Ludvík náš 30-letou pilností snášel, nežádajíce od něho, k čemuž neměl přístupu. Nad to churavostí tělesnou sklíčen, nemohl ani rukopis svůj soudně dodělati. — Nechť sám o sobě svědčí. — Když jsem jemu poukazoval na některé omyly v okázce podané, k tomu ho maje, by dočerpal dsky s Regesty a tisku svého poodložil do té doby, až život Jiříku Poděbradského v Dějích země České od Palackého bude uveřejněn, takto mi odepsal: „Arciť dsky — Regesta — Palacký — ; čekal jsem dlouho co na Mesiáše; — a stáří a pamět má — ; a tak co již pohromadě, ať se ukáže.“ — „A opět: „Ovšem psal jsem více kroniku dle starého způsobu, a na; přísně kriticky diplomatický spis nemohu nárok činiti; to musím zanechati budoucímu; ač kde jsem jen trochu mohl, nezanedbal jsem toho.“ — „Nechať časem opraví dobrá vůle, co sebrala dobrá vůle.“ — To zajisté ospravedlní Myslimíra u přísného dějezpytce, a práce jeho, co obět lásky synovské, s vděkem bude přijata, jménu jeho, pak počestnou památku dochová ve vlasti, již vřele miloval; — já toliko přispěl „dobrou vůlí“, na kterou se důvěrně odvolával, a která předkem a nejprvé starému příteli náleží. —\nDíl druhý obsahovati má místopis dějepisný. Jelikož pak rukopis toliko z polovice spracován jest a nejeden výpis z desk zemských a dvorských posud schází, nemohu vydání jeho tiskem ujistiti; a však se ho neodříkám. — Ostatně radím milému čtenáři, by oprav a dodatků — až do chvíle poslední sbíraných — na konci vytištěních, předkem povšíml sobě a je na místě patřičném vyznamenal. —\nV Městě Novém Hradišti nad Metují na den Nanebevzetí Bohorodičky léta Páně 1856.\nKněz Jan Karel Rojek, děkan.\nLeží přede mnou kmen rodu od pilného jinak a šlechetného spisovatele českého sestavený dle Paprockeho, LL. Erect. atd. a našemu Ludvíkoví obětovaný, kdež od Hrona z Náchoda v posloupnosti mužské; pocházejí: Heiman z Dubé s bratry, Ješek z Náchoda na Kostelci Černém, Dětřich z Náchoda jinak z Janovic, Koldové z Náchoda (z Žampachu) a od těchto na Moravě vymřelí hrabata Březnicští z Náchoda — ! —Výkladů jmen místních dle Hájkova: Líto-mi-měřice, a to tvrdě držených, i my tu posud máme, ku př. Proruby, že tam při zakládání vsi pili „na vruby“. — ↩


PŘÍBĚH KUŘÁTKA PÍPA | Marcela Hrubošová - Finance pro radost\n19.2.2016 3259x (naposledy 24.5.2022 05:37) 1 Finanční nauka pro děti i dospělé\nMalé Kuřátko Pípo, mělo obrovské štěstí. Dostalo od svých rodičů v dětství vše, co si mohlo přát. Lásku, pozornost, péči a v čase dospívání podporu finanční i mentální, kdy se rozhodlo studovat vysokou školu, aby ve společnosti mohlo být také mezi vyvolenými, úspěšnými a dosáhnout mety nejvyšší – uznání, úctu a platové ohodnocení, které by ho posunulo výše, než jsou ostatní.\nPípo, bylo hodné kuřátko a nikdy rodiče nezklamalo. Ve škole se pilně učilo, nevybočovalo, proaktivně se hlásilo a mezi kamarády bylo tak oblíbené, že ho dokonce zvolili předsedou třídy. Na vysoké škole se mu dařilo stejně tak, dokonce získalo za prospěch i červený diplom. Pro budoucí život bylo výborně připraveno. Výrobní podniky se předháněly, aby Pípo nastoupil právě k nim. Benefity na sebe nenechaly dlouho čekat a vedle skvělého platového zařazení v tabulce pro odměňování (třída 8, stupeň 1 – s nástupním platem 2600,- Kč – což bylo skoro stejně jako plat jeho rodičů vysokoškolsky nevzdělaných po celé řadě let práce) získal i možnost služebního bytu. Pípo kvitoval tento stav a od prvního okamžiku si ho patřičně užíval. Byl loajální zaměstnanec, plnil úkoly řádně a včas, a povýšení na sebe nenechalo dlouho čekat. Do dvou let se stal vedoucím oddělení konstrukce.\nJeho život by se určitě ubíral úspěšným a spokojeným způsobem dál, kdyby nepřišla revoluce a po ní i změna ekonomického směru naší země. Ze socialistického zřízení se stala země tržní ekonomiky. Otevřely se hranice a do země začalo putovat zboží, které dříve mohly prodávat pouze Tuzexy, a nyní bylo dostupné každému. Státní majetek se začal přerozdělovat, a co dříve patřilo “všem”, nyní mohlo už skutečně patřit všem a za kupóny si každý občan bez ohledu na vzdělání a věk (např. hospodský, zedník, dělník, zelinář, uklízečka či mistr ve výrobě) mohl koupit kus podniku. Euforie odnárodňování a neblahé výsledky ekonomik na sebe nenechaly dlouho čekat. Ti zdatnější jedinci si napůjčovali peníze od nově vznikajícího finančního sektoru, aby zajistili chod výroby a provoz podniků, ve kterých se stali vlastníky. A banky?! - velmi rády půjčovaly s vidinou vysokých výnosů. Finanční negramotnost, nové prostředí tržní ekonomiky a neznalost podnikatelství přivedla řadu firem do bankrotu a s nimi i část bankovního sektoru.\nPodnik Pípa na tom nebyl jinak. V jednom okamžiku se tak Pípovi obrátil život vzhůru nohama a během krátkého času ztratil Pípo nejen společenský status, ale i něco co si myslel, že mu nikdo nikdy nemůže vzít, a to práci a příjem. V rámci konkurzního řízení byl Pípo nucen opustit i služební byt a vrátit se domů k rodičům. Po nějakou dobu žil Pípo u rodičů, ale bylo velmi těžké si v jejich bydlišti najít práci, kde by uplatnil své vysokoškolské vzdělání. Odešel tedy za prací do velkého města. Pronajmul si malý byt na okraji města, a začal dělat vše, co mu nabízelo a přinášelo možnost nějakého výdělku, aby zaplatil nájem a režii. Nic mu však nepřinášelo takový status a naplnění jako dříve. To se však brzy mělo změnit.\nS rozdělením Čech a Slovenska a následným vstupem do Evropské unie, otevřely se i nové pracovní příležitosti a na trhu začaly vznikat nové firmy a nová odvětví. Pípo cítil svoji příležitost. Vydal se tedy se svým červeným diplomem, životopisem, motivačním dopisem a zkušenostmi s řízením lidí na první pohovory do firem, kde hledali právě takové lidi. Jeho snaha uspět, nadšení a projevovaná pokora přinesly velmi brzy výsledky a hned na druhém pohovoru získal novou práci. Stal se manažerem obchodu. Pípo se přestěhoval blíže k firmě, kde pracoval, a užíval si opět jistoty zaměstnání a stálého platu, a hlavně nově nabitý status. “Už mi to nikdo nevezme“ pomyslel si. Byl loajální a vždy pracoval do roztrhání těla, víkendy pro něj neexistovaly a kdykoliv bylo potřeba, byl připraven k akci. Takového zaměstnance radost pohledat. Zaměstnavatel byl maximálně spokojen a Pípovi to dal patřičně najevo i platově. Pípo už začal vydělávat pěkný peníz a rodiče byli patřičně pyšní kam až to Pípo dotáhl. Ve vesnici, kde žili, se o Pípovi mluvilo v superlativech, jeho služební vůz před domkem rodičů vždy způsobil rozruch ve vsi a zprávy o Pípových výdělcích a vysokém postavení plnily informační centrum na schodech Smíšeného zboží. S Pípovou velikostí rostla i velikost všech, kdo ho znali, neboť každý chtěl kousek Pípova úspěchu i pro sebe.\nKdyž už byl Pípo ve firmě dostatečně dlouho přišel za ním jeho šéf a říká: “Pípo, to je přece blbost, abys cpal peníze za nájem nějakému vydřiduchovi. Měl bys být rozumný a koupit si už konečně vlastní bydlení a bydlet ve svém.” Pípo se zarazil a řekl: “Já ale nemám tolik peněz, abych si mohl koupit vlastní bydlení.” A šéf na to: ”To ani nemusíš, můžeš si na něj přece půjčit. Hypotéka je přesně to co potřebuješ. Hypotéka je totiž nejlepší forma investování do vlastního bydlení. Vybereš si byt nebo dům, přijdeš do banky, banka Ti na dům dá peníze a ty jí ho budeš 25 let pravidelně měsíčně splácet. U nás máš přece krásný plat, a než strkat 10 000 korun někomu do kapsy, je lepší si platit do svého”\nPípovi se myšlenka vlastního bydlení velmi zalíbila. Nepřemýšlel nad ní dlouho. “Skutečná” jistota domova, jistota stálého příjmu (vždyť byl v práci hodnocen jako nejlepší zaměstnanec, a dokonce mu od ledna chtějí přidat), ho jasně nasměrovala k investici do vlastního bydlení. Po té co si koupil dům na hypotéku, koupil si i krásné a moderní vybavení na spotřebitelský úvěr, v práci mu nabídli velkou slevu na vlastní vůz na leasing a banky se předháněly v limitech na čerpání kontokorentu a kreditních karet. Pípo byl v sedmém nebi, měl vše, co si jen mohl přát – status, úctu, uznání, bohatství, které mu každý záviděl, a co chtěl si mohl velmi lehce koupit, vždyť ho to stálo vždy jen jeden podpis a jednu splátku měsíčně navíc.\nA tak to šlo několik let, Pípo si užíval svého vysněného blahobytu.\nVe stejné době, ale na jiném místě globální ekonomika rozšiřovala svá chapadla. Nabízela stále více a více novinek. Technologická a digitální revoluce zahltila trh novými vymoženostmi. Nové výrobky, nové typy, nové inovace nastupovaly co půl roku. A tam kde se daří odbytu, daří se i investicím, a tam kde se daří investicím, daří se i bankám. A banky opět nabídly svou pomocnou ruku (samozřejmě) s vidinou vysokých výnosů. Firmy rozšiřovaly výrobu, provozy, služby, lidé měli práci a dobré platové ohodnocení, a silná kupní síla zvedala životní úroveň všem. Jenže …maximalizace zisku nutí majitele firem i optimalizovat náklady a tak se výroba pomalu přesouvá více a více na východ, kde je nízká cena práce a nelidské pracovní podmínky několika směnného provozu dokáží vyrobit mnohonásobně více za mnohem menší náklady. Trh je doslova zasypán zbožím. Lidé nakupují, nakupují, a nakupují, ale ne pro potřebu, ale hnáni davových chováním a možnostmi získání rychlých peněz, už se nečeká na odměnu za práci, vždyť je tak jednoduché si půjčit. Ale… tam, kde se odsune výroba do jiné země, zůstává prázdnota a neuspokojená pracovní síla, s neuspokojenou pracovní silou se sníží příjem obyvatelstva, s ním se sníží kupní síla, s ní se zvýší potřeba pomoci ze strany státu, a kde by na to stát vzal, když nejsou daně z příjmu, zvedne se daňové zatížení těm, kteří práci stále mají, a tím se opět sníží kupní síla. Trh se začne pomalu vyprazdňovat a ekonomika pláče.\nPrvní ekonomické krize se projevily za mořem. Nízká kupní síla způsobila zastavení firem, firmy propustily lidi a lidi ztratily příjem. Firmy se staly dlužníky bank, lidé se staly dlužníky bank a banky se staly dlužníky spořících lidí. Padlo vše jako domeček s karet, a protože je ekonomika globální a nemá hranice, promítla se krize jednoho ekonomického řádu v celém světě. A došla i k nám.\nV době kdy byl Pípo na vrcholu, přišla pro něj opět rána z nebe. Zaslepen vidinou falešného blahobytu přišel velmi rychle o vše. Nejdříve za špatné obchodní výsledky ztratil práci, a protože mu jeho příjem maximálně pokrýval všechny splátky a jistota platu ho nenutila si dělat žádné rezervy, velmi brzy se přihlásili věřitelé. Nejdříve přišel o auto na leasing, následně ztratil dům v dražbě, vybavení domu pokrylo některé dluhy v rámci nařízené exekuce a do budoucích let, Pípovi zůstala 100%tní jistota splacení dosud neuhrazených zato stále narůstajících dluhů, o úroky z prodlení, které se každý měsíc generují.\nPípa jsem potkala, když jsem řídila pohledávky v bance. Přišel zcela rezignovaný, zlomený a bez života na výzvu předžalobního jednání u nějakého dluhu. Seděl tam a jen koukal. Viděla jsem denně tváře zadlužených lidí, ale Pipo měl v sobě něco srdceryvně smutného. Zřejmě to byla i pro mě poslední kapka v poháru o životech lidí v utrpení a falešné blaženosti. Zželelo se mi ho a toho dne jsem se rozhodla odejít z bankovního sektoru a učit děti, dospělé, seniory, ale i další kuřata finanční gramotnosti. Na trhu jsem odkoupila všechny Pipovi dluhy a dala mu svobodu. Jedinou podmínkou pro něj bylo, že mohu sdílet jeho příběh. Pípo už od nás nikdy neodešel, stal se součástí naší rodiny a hlavním tahounem vzdělávání pro děti. Spolu jsme napsali knihu o podnikatelství – Tahák na úspěšné podnikání, tvoříme edukativní webových portál – kuratkopipo.cz a píšeme knihu Skutečné bohatství kuřátka Pípa.\nPříběh Pípa je ukázkou toho, jak se člověk nebo kuře může stát otrokem svých vlastních iluzí a programů chování. Pípo se upsal finančnímu světu. Vzdal se svobody a nezávislosti, a stal se nadosmrti nevolníkem nového ekonomického řádu, kde filosofií je “Dluhy se vyplácí.”\npipo_homepage-2.png 965.14 kB\nDLUŽÍ UŽ I DĚTI: FINANČNÍ GRAMOTNOST PUTUJE DO DĚTSKÝCH DOMOVŮ\nCo je to Wimmerovic nuget a jak rozpoutal zlaté šílenství v Kalifornii?


Vázání stuh i vyprávění o Bohu na vodě. Na Noc kostelů přišlo prý 120 tisíc lidí | Blesk.cz\nVázání stuh i vyprávění o Bohu na vodě. Na Noc kostelů přišlo prý 120 tisíc lidí\nTělo bezdomovkyně Věry našli po dvou měsících ve sklepě mezi odpadky: Pražané oplakali…\n10. června 2017 ● 09:35\nJeden den v roce nabídly kostely mnohem více než jen bohoslužby. Zpívalo se v nich, vázaly se provázky k propojení a v neposlední řadě nechyběly ani přednášky. Tou nejkontroverznější bylo čtení tór z Koránu. Konala se totiž Noc kostelů.\nVelkým lákadlem letošního ročníku tentokrát nebyl kostel v tramvaji. Od toho pořadatelé upustili. Letos přišli s nevídaným kostelem na Vltavě u Karlova mostu. Z pontonu se dokonce vysílal živý záznam, který nyní naleznete na YouTube.\nO kus dál, v kostele Nejsvětějšího Salvátora, přišli organizátoři se zajímavým projektem, který vtáhl do dění každého zvědavého příchozího. „K čemu tam ty stuhy motají?“ pokládali si otázku návštěvníci.\nŠlo o takzvaný déšť vzhůru. „Cílem je upozornit lidi, že se dotýkáme země a také směřujeme vzhůru... Všichni na sebe navazujeme každý svým kouskem,“ prozradil jeden z místních kněží.\nNejkontroverznější program probíhal v kostele na Karlově náměstí. Tady po osmé hodině odstartovala přednáška o muslimech a Koránu, ze kterého přednášející předčítal nejzajímavější tóry. „Měli bychom otevřít svá srdce,“ kázal Lukáš Nosek v kostele svatého Ignáce.\nLetošní akce se v Praze zúčastnilo 311 kostelů a podle prvních odhadů pořadatelů do nich vstoupilo 120 tisíc lidí.\nPodívejte se na fotografie z večera:\nSoučástí Noci kostelů je tradičně i prohlídka krypty v kostele sv. Cyrila a Metoděje, kde se schovávali parušutisti po útoku na Heydricha. Jak to v ní vypadá, se můžete podívat v tomto díle pořadu Selfie z Prahy:\nMísta, kde mrazí: Tady se schovávali po atentátu na Heydricha! A v Praze vás vozí neslyšící. Matěj Smlsal, David Vaníček\nnoc kostelů, Noc kostelů , kostel, bohoslužba, modlitba, hudba, zpěv, přednáška, KORÁN, tóra, Praha\nsgc4: Noc kostelů a k tomu čtení z Koránu? Není to poněkud divné? U nich by také četli z Bible?\n(10. 06. 2017 10:01)


Protipovodňová opatření ve stylu „po nás potopa“ – A2larm\nProtipovodňová opatření ve stylu „po nás potopa“\nBudějovická radnice plánuje zlikvidovat známou lokalitu u Malého jezu. Občané se proti jejímu rozhodnutí bouří.\nMichaela Pixová 19.12.15\nV Českých Budějovicích se má stavět kontroverzní protipovodňové opatření, které nejenže obyvatele před povodní neochrání, ale také zdevastuje pět desítek vzrostlých stromů spolu s důležitou rekreační oblastí. I na jihu Čech běží práce zastupitelstva podle pravidla „stavět a čerpat dotace občanům navzdory“.\nRadnice proti občanům\nNa pondělním jednání zastupitelstva v Českých Budějovicích byla schválena smlouva mezi městem a státním podnikem Povodí Vltavy, která nevratným způsobem poškodí lokalitu známou mezi místními jako „Malák“. Vybudováním protipovodňového opatření s pochybnou funkcí při ochraně okolní zástavby před velkou vodou je v tomto případě ohrožena oblíbená rekreační oblast na pravém břehu řeky Malše, pojmenovaná podle přilehlého Malého jezu. Ta těsně sousedí s hustě zabydlenými rezidenčními čtvrtěmi, nacházejícími se jižně od budějovického centra. Projekt budí podezření, že jde především o výhodnou státní stavební zakázkou placenou. Zároveň ovšem odporuje jakýmkoliv zásadám dlouhodobě udržitelného rozvoje a ostentativně ignoruje zájmy obyvatel, kteří realizaci projektu hlasitě odmítají.\nZatímco v jiných městech radnice podobná rekreační místa dlouho a nákladně budují, v Budějovicích se politická zvůle rozhodla jednu z nejhezčích a nejosobitějších klidových zón zničit.\nNa první pohled jde jen o další z řady skandálů, s jakými se v českých a moravských městských samosprávách setkáváme na každém kroku. Nyní se však po Praze a Brnu zásadním způsobem mění i občanská společnost v regionech a začíná se proti nežádoucím zásahům stále účinněji bránit. O to zarážející je zarputilost, s níž se českobudějovická politická reprezentace rozhodla jít proti nemalé skupině obyvatel, jimž nesmyslná destrukce Maláku není lhostejná.\nVýznam lokality je přitom nezpochybnitelný. Vzrostlé stromořadí, dětské hřiště a romantická zákoutí s duchem minulých dob lákají na Malák nejen obyvatele přilehlé Havlíčkovy kolonie a Lineckého předměstí. Pěšky či na kole se sem dá velmi dobře dostat z jakékoliv části vnitřního města Českých Budějovic a lokalitu denně navštěvují stovky pejskařů, cyklistů, provozovatelů vodních sportů či dětí přicházejících ze školek a školních družin, anebo s rodiči. V létě nabízí toto místo osvěžení, dobrý přístup k řece, čistou vodu na koupání i odpočinek ve stínu stromů.\nJenže zatímco v jiných městech radnice podobná rekreační místa dlouho a nákladně budují, v Budějovicích se politická zvůle rozhodla jednu z nejhezčích a nejosobitějších klidových zón jihočeské metropole zničit. Události okolo protipovodňových opatření tak vyústily ve významný „spor o město“ mezi občany a místní samosprávou.\nVybagrovat a vybetonovat\nHrozba ztráty Maláku v jeho současné podobě existuje již bezmála dvacet let. Nejaktuálnější podoba protipovodňových opatření spočívá ve vybagrování a vybetonování současného břehu zpevněného košatými vzrostlými stromy, na jejichž místě má být vybudována berma zachycující vodu z rozvodněné řeky. Zajímavé je, že k legitimizaci projektu, který je městem označován jako veřejně prospěšná stavba, slouží stále ještě živé vzpomínky na ničivé povodně z roku 2002, ačkoliv podle výpočtů by právě tisíciletou vodu berma zachytit nedokázala. Naopak stromy, které zde rostou již celá desetiletí, ničivé povodni bez problémů odolaly. Tato skutečnost je jedním z hlavních argumentů místních aktivních občanů, kteří si jako strategii svého boje zvolili především napadání technických a procesuálních stránek celého projektu a jeho prosazování.\nKromě toho existuje podezření z možných postranních a spekulativní úmyslů. Vybagrování Maláku představuje pouze první etapu opatření, jejichž podobu ovšem zatím nikdo nezná. Skloňováno je také selhání demokratických a participačních postupů. Město se od počátku příprav opatření v roce 1998 ani jednou nepokusilo o záležitosti občany informovat, natož ji s nimi konzultovat, a to navzdory tomu, že se navrhované změny místních obyvatel velmi citelně dotknou.\nMístní dávají svůj nesouhlas najevo jasným způsobem. I když jsou protistranou osočováni z neodbornosti, jak je tomu v případě občanského sdružení Malše a nezávislé občanské iniciativy Zachraňme Malák, nejde o žádné amatéry. Hlavními organizátory občanského odporu jsou dva inženýři, kteří si dokázali nejen dohledat staré, do šuplíku zastrčené varianty protipovodňových opatření, jež nepředstavují zdaleka tak velký a drahý zásah do krajinného rázu lokality, ale poměrně věcně a kriticky se dokážou vyjádřit i k veškerým přípravným krokům realizace a k projektové dokumentaci jimi odmítaného opatření.\nIniciativa Zachraňme Malák, která vznikla na jaře 2015, na vlastní náklady nechala vytvořit oponenturu městem pořízeného posudku kontroverzního protipovodňového opatření, čímž jednoznačně prokázala jeho závadnost. Kromě petic, společných setkání s obyvateli na břehu řeky či tiskových konferencí iniciativa obešla téměř všechny zastupitele, z nichž mnozí snahám a cílům iniciativy vyjádřili podporu. Ne všichni však své slovo nakonec dodrželi.\nPřed blížícím se listopadovým zasedáním zastupitelstva se zdálo, že úsilí aktivistů směřuje ke zdárnému konci. Zdálo se, že pro schválení smlouvy mezi městem a Povodím Vltavy nebude dostatek hlasů. Když však tato skutečnost vyšla najevo, projednávání této záležitosti bylo vedením města z programu zastupitelstva na poslední chvíli vyškrtnuto. O měsíc později se o pouhý jediný hlas povedlo smlouvu protlačit. Iniciativě Malák tak nyní nezbývá nic jiného, než spoléhat na svou další petici a dopis poslaný ministru zemědělství, jehož resort přezkoumává a schvaluje žádosti o dotace na protipovodňová opatření. Iniciativa poukazuje hlavně na nehospodárnost první etapy opatření v jeho stávající podobě a na zatím neznámou výši nákladů na etapy další, bez nichž první etapa nemůže být účinná.\nJak se zdá, peníze jsou často to jediné, na co demokraticky zvolená reprezentace české veřejnosti dokáže slyšet. Zatímco občané Českých Budějovic hrají na sentiment a spoléhají na své technické a ekonomické argumenty, samosprávu a státní správu zajímá hlavně rychlá cesta ke státním penězům, kulišácky zahalená iluzí ochrany veřejného zájmu, v tomto případě bezpečí obyvatel. Zamýšlené opatření však bezpečí obyvatel nejen neochrání, ale naopak spíše přispěje k ohrožení. V časech klimatických změn a stále hůře předvídatelného extrémního počasí je třeba stromy nikoliv kácet. Budějovická iniciativa nyní zve své zklamané příznivce k sobotnímu setkání s vánočním punčem pod zatím ještě nepokáceným stromořadím. Možná však nazrál čas pro radikálnější postup a stromy před případným kácením chránit třeba i vlastním tělem.


ZEISS C Biogon T* 21 mm f/4,5 ZM stříbrný | FotoŠkoda\nZEISS C Biogon T* 21 mm f/4,5 ZM stříbrný\nKód produktu: 2021971\nDistorze zbavený objektiv Carl Zeiss C Biogon T* 21 mm F4,5 ZM dává vynikající optické výsledky při všech clonových číslech. Písmeno C se odvolává na klasický kompaktní design z roku 1952. Kompaktní rozměry jej činí nenápadným a snadno přenosným. Objektiv se skládá z 8 členů seskupených do 6 skupin. Poskytuje vynikající brilanci a vysoké rozlišení při všech clonových číslech. Optická stavba objektivu je založena na principu symetrického Biogonu. Vysoká obrazová kvalita, minimální zkreslení a absence reflexů či závoje předurčuje objektiv coby kreativní nástroj pro akční a dokumentární fotografie stejně tak, jako pro široká krajinná panoramata, a záběry architektury. Nejkratší vzdálenost zaostření je 50 cm. Průměr filtrového závitu je 46 mm.\nZEISS C Biogon T* 21 mm f/4,5 ZM stříbrný 27 490,-\nPopis produktu ZEISS C Biogon T* 21 mm f/4,5 ZM stříbrný\nOptická konstrukce Biogon\nBiogon, stejně jako Distagon, zabírá výrazně široký zorný úhel. Ostatně ono gon na konci názvu (odvozené od slova gonia) znamená úhel, tedy v případě objektivů, široký zorný úhel, což znamená, že disponují kratší ohniskovou vzdáleností, než je tomu u standardních objektivů (standardní má ohnisko přibližně tak dlouhé jako je úhlopříčka kinofilmového políčka, tedy cca 43,3mm). Na rozdíl však od Distagonu (navržený především pro SLR), vyniká Biogon, jehož zadní člen je blízko k filmové rovině, minimálním zkreslením a lepším kontrastem. Za úspěchem optické konstrukce Biogon stojí německý optik Ludwig Jakob Bertele, mezi jehož další objevy patří Ernostar i Sonnar.\nobjektivu je plně plynulý a díky štíhlému designu se snadno ovládá. Objektiv je opatřen zkoseným zářezem (patrný na snímku), v jehož prostoru se při zaostřování pohybuje táhlo dálkoměrného fotoaparátu, které přenáší pohyb na posuvný člen umístěný v optické soustavě hledáčku. Výsledkem je přesné zaostření i kompenzace paralaxy skrze dálkoměrný hledáček. Objektiv je osazený bajonetem Leica M, a tudíž jej lze použit se všemi fotoaparáty majícími odpovídající bajonet (mimo jiné Leica M, Voigtländer Bessa R, Zeiss Ikon apod.). Vzhledem k tomu, že disponuje extrémně širokým ohniskem, však není, skrze hledáček, vidět zcela fotografovaná scéna, k těmto účelům se doporučuje využívat příslušný externí hledáček.\nProduktový katalog (ENG)\nVíce o konstrukcích (ENG)\nB+W filtr UV F-Pro MRC 46 mm\nPENTAX 645 55 mm f/2,8 D-FA AL IF SDM AW\nPentax SMC D-FA 645 55 mm F2,8 AL IF SDM AW\nOhnisková vzdálenost 55 mm (ekvivalent kinofilmu: 34 mm / středoformátu: 71,5 mm)\nPENTAX 645 45 mm f/2,8 FA\nPentax SMC FA 645 45 mm F2.8\nOhnisková vzdálenost 45 mm (ekvivalent kinofilmu: 36 mm / svitku 6x4,5: 59 mm)\nPříslušenství k produktu ZEISS C Biogon T* 21 mm f/4,5 ZM stříbrný\nPodobné produkty produktu ZEISS C Biogon T* 21 mm f/4,5 ZM stříbrný\nK číslu dvacettři přičtěte tři a zapište výsledek (pomocí číslic, ne slovy):


2-12-2020, 00:30 UTC\nDůležitou součástí vysílání do zahraničí byly zprávy. Z týdeníku Radiojournal lze vyčíst, že ve vysílání pro Ameriku byly zprávy desetiminutové a vedle češtiny/slovenštiny a angličtiny se vysílaly jednou týdně v rusínštině a od konce roku 1937 také ve španělštině. Ve vysílání pro Evropu byly zprávy pětiminutové a vysílaly se česky/slovensky, anglicky, německy a francouzsky, příležitostně i v některých dalších jazycích, jako např. v ruštině, italštině, vlámštině nebo v rumunštině. Hlavním vysílacím jazykem slovesných pořadů zůstávala čeština, ale přednášky se vysílaly také anglicky, německy a francouzsky. Na jejich výrobě i prezentaci se - podobně jako na zprávách - podíleli cizinci.


Autor: Radim Panenka | Publikováno: 11.6.2013 | Rubrika: Politika\n„To je prostě tragický omyl, že tento člověk se stal prezidentem republiky, je to něco naprosto zoufalého, je to ostuda celé země. Je totálně neschopný, populista, nevzdělaný, arogantní,“ zaútočil na hlavu státu politolog Jan Bureš.\nV podobném stylu, byť o poznání stručněji, se do prezidenta Zemana navezl šéfredaktor týdeníku Respekt. „Český prezident je ubožák. To už nejde říct jinak,“ napsal Erik Tabery na svém účtu na Twitteru. Je známo, že časopis Respekt vlastní Zdeněk Bakala, přítel neúspěšného kandidáta na Hrad Karla Schwarzenberga.\nNásobně horšími výrazy komentovali „povodňový“ projev Miloše Zemana lidé na facebookových stránkách, které podporují Schwarzenberga. Výrazy nejhrubšího zrna lidé prezidentův projev komentují třeba na stránce „Nevolili jsme Zemana a jsme na to hrdí“.\nPoněkud paradoxní však je, že hned v záhlaví této facebookové stránky se píše „volil jsem čest a noblesu, volil jsem Karla Schwarzenberga. Podpis: slušný občan“. A tito „slušní občané“ v diskusi vůči prezidentovi používají těch nejvulgárnějších výrazů.\n"Od takových lidí a novinářů nelze čekat vůbec nic. Ti budou toho 'Blekotu-mekotu' bránit za každou cenu, protože se pořád nemohou smířit s tím, že zůstal mimo a nevyhrál prezidentské volby,“ komentuje pro ParlamentníListy.cz senátor Severočechů.cz Jaroslav Doubrava. „Zvedá jim to hladinu adrenalinu a nechtějí si uvědomit skutečnost, že by měli dát pokoj a chovat se k prezidentovi, jak se sluší a patří,“ míní senátor.\n„Je to neskutečná sprostota a arogance těch, kteří vědí, že na prezidenta kydat špínu mohou. Když se on bude bránit, stejně to ven nepustí a nechají nakydanou špínu bez toho, aby dali prostor druhé straně k vyjádření,“ účtuje s některými novináři Doubrava.\nPrezident jako generál, základní úcta je nutná\nPodle jeho slov je základní úcta k prezidentu republiky nutná. „Když jsem jednou jako voják základní služby docela liknavě pozdravil jednoho generála na ulici, on se otočil, zavolal si mě a řekl: Soudruhu svobodníku, pro vás není generálská hodnost dost vysoká na to, abyste ji pozdravil? Nejde o to, abyste zdravil mě, ale zdravíte hodnost… A toto je úplně totéž i u prezidenta,“ konstatoval senátor Doubrava.\n„Ať se ti, co na Miloše Zemana útočí, smíří s tím, že Schwarzenberg prezidentem není a nikdy jím už nebude. Obávám se ale, že ta žluč, kterou v sobě mají, je nahromaděná na celých pět let dopředu. Vůči prezidentovi je to ale sprosté chování a nic jiného to být nemůže,“ podotkl.\nVedle toho Doubrava zkritizoval i nezodpovědné občany, kteří při povodních utrpěli vlastní vinou. „Nemůžu se ani ztotožnit s tím, že bych litoval životů těch blbečků, kteří vyjedou v lodičce nebo na surfu na rozvodněnou řeku při povodni a utopí se,“ dodal ParlamentnímListům.cz Jaroslav Doubrava.\nLační impotenti budou kritizovat vždycky\n„V podstatě lační impotenti budou Miloše Zemana kritizovat, i když se jen špatně podívá, případně si špatnost pohledu sami dotvoří,“ reagoval místopředseda pražské krajské organizace SPOZ Vladimír Hönig.\nPodle předsedy Strany práv občanů – zemanovci Zdeňka Štengla přestože většina médií informovala o povodních až překvapivě objektivně, začala také hledat, kdo za to vlastně může.\nNenávist k Zemanovi zakódovaná v DNA\n„A když to ze známých důvodů nemohla být pražská radnice a nevyšlo to ani s Povodím Vltavy, tak se někteří pustili do pana prezidenta. Není to nic překvapivého, vždyť i psi nejraději vyjí na Měsíc. Jistě si vzpomenete, že při stejné příležitosti útočili někteří i na prezidenta Havla,“ uvedl Štengl.\nTen je přesvědčen, že není žádným tajemstvím, že někteří novináři mají patologickou nenávist k Miloši Zemanovi zabudovanou přímo ve své DNA. „Není třeba je jmenovat, protože tento patogen odhalí každý čtenář již po přečtení prvních dvou vět. Ti novináři, u kterých je to genetická vada, budou zřejmě pokračovat. Ty normální ale časem pan prezident přesvědčí. Především proto, že je to dobrý prezident,“ dodal pro server ParlamentníListy.cz šéf zemanovců Zdeněk Štengl.\nPočet čtenářů online: 219, dnes: 4444


Upgrade z Windows 7 na Windows 8 za 15 eur i v ČR | MojeWindows.cz\nUpgrade z Windows 7 na Windows 8 za 15 eur i v ČR\nNapsal uživatel MiHla dne 2. Červen 2012 - 21:20.\nUrčitě vám neuniklo vydání Windows 8 Release Preview a informace o plánovaném datu vydání finálních Windows 8. Masa lidí by mohla uvažovat následujícím způsobem - s nákupem nového počítače počkáme až na podzim, kdy vyjdou ty nová Windows. A právě Microsoft se tomuto scénaři, kdy by se mohly radikálně propadnout prodeje nových desktopů a notebooků, snaží zabránit možností zisku výhodného upgradu z Windows 7 na Windows 8.\nV současné době už máme všechny důležité informace potvrzeny oficiální zprávou Microsoftu. Pokud si zakoupíte v období od 2. června 2012 do 31. ledna 2013 nový počítač s předinstalovaným operačním systémem Windows 7 automaticky získáte nárok na upgrade na Windows 8 za cenu 14,99 eur (zhruba 375,-Kč).\nUpgrade bude možné využít z edicí Windows 7 Home Basic (resp. Home Premium), Professional a Ultimate. Za cenu 14,99 eur získáte vždy nejvyšší verzi Windows 8 Pro, čili za výhodnou cenu získáte některé užitečné funkce, které jsou v nižších edicích Windows 8 (ale i Windows 7) nedostupné. Funkce edicí Windows 8 a Windows 8 Pro můžete porovnat zde. Upgrade se nevztahuje na netbookovou variantu Windows 7 Starter.\nPro uplatnění nároku se musíte zaregistrovat na webové stránce pro tento účel zřízené, kde vyplníte nezbytné údaje a Microsoft verifikuje datum nákupu počítače a pravost licence Windows 7. Poté obdržíte mail, kde budou k dispozici podrobnější informace o upgradu a nejspíš také výzva k uhrazení částky prostřednictvím kreditní karty Visa nebo MasterCard. V některých zemí má být k dispozici možnost provést platbu pomocí elektronické peněženky PayPal. Možnost provést upgrade po uhrazení zmíněné částky bude možné nejpozději do 28. února 2013.\nDále si budete moci nechat za příplatek a za úhradu poštovného zaslat instalační disk s Windows 8. Jinak bude pochopitelně možné si vytvořit vlastní instalační médium pro pozdější reinstalaci operačního systému.\n6. Červen 2012 - 13:58\nWindows 8 je ďalšia Vista


Kutnohorskou nemocnici po více než roce opět řídí město - Kutnohorský deník\nKutnohorskou nemocnici po více než roce opět řídí město\nKutná Hora - Stěží pochopitelné selhání hned několika právníků připraví letošní rozpočet Kutné Hory minimálně o dvacet pět milionů korun. Přibližně takový bude totiž účet za převzetí závazků společnosti Nemocnice Kutná Hora, provozující místní nemocnici. A město platit musí. Společnost je totiž díky neplatným smlouvám o jejím prodeji soukromému provozovateli opět ve vlastnictví města.\nPodle slov starosty Kutné Hory Ivo Šalátka pochybili právníci města, právníci společnosti Medistyl-Pharma i rejstříkový soud. „Zákon říká, že pakliže má společnost s ručením omezeným jediného vlastníka, nemůže současně vlastnit jinou společnost, ve které je také jediným vlastníkem,“ upřesnil Šalátek. Firmu Medistyl-Pharma totiž vlastní bývalý ředitel nemocnice Jaroslav Řehák a Nemocnici Kutná Hora vlastnila právě pouze Medistyl-Pharma což je ze zákona špatně. Zajímavé je, že uvedené skutečnosti si nevšiml ani rejstříkový soud a změny v zápisu do obchodního rejstříku s klidným svědomím odsouhlasil.\nVedení města tak nyní čeká složité rozhodování, co s nemocnicí dál. Kutnohorští radní zatím alespoň provedli nezbytné úpravy v personálním složení vedení nemocnice. Novým jednatelem společnosti se podle informací z radnice stane Martin Suchánek z kutnohorského městského úřadu. „Současně radní odsouhlasili provedení forenzního auditu hospodaření nemocnice a komplexní právní posouzení celé záležitosti. Je potřeba prozkoumat, kde se stala chyba, kdo za ni eventuálně může a má – li město nárok na nějaké odškodnění, či plnění,“ řekl starosta Kutné Hory Ivo Šalátek.\nDo dubna je chod kutnohorského zdravotnického zařízení však zabezpečen. Alespoň podle slov odcházejícího dosavadního ředitele Jaroslava Řeháka. „Vedoucí lékaři, ti jednoznačně zůstávají do konce března. Náš zájem o nemocnici trvá. Rozhodnout se však musí do dubna,“ uvedl majitel Medistylu–Pharma Jaroslav Řehák.\nPoslední události kolem kutnohorské nemocnice, nemocnice, Kutná Hora, Nemocnice Kutná Hora, Martin Suchánek, rozpočet, starosta, právo, soud, ručení, lékař


Celostátní asociace Romů ČR: Mezinárodní den Romů je příležitost k nasměrovaní úsilí k budování lepší budoucnosti dětí - Romea.cz\nPraha, 8.4.2013 5:00, (ROMEA)\nCelostátní asociace Romů ČR (CAR ČR) ve svém prohlášení k Mezinárodnímu dni Romů zopakovala, že kromě jiného bude nadále prosazovat zřízení postu Zmocněnce vlády ČR pro romskou menšinu. "Máme v sobě mnoho bariér, které nám brání ve vzájemné komunikaci. Základní bariérou je však představa vlastní oběma stranám, podložená dlouholetou nedůvěrou a bohužel i negativními zkušenostmi. Velká část romské elity je však připravena a ochotna při řešení této situace být maximálně nápomocná. Byla by proto velká škoda, kdyby většinová společnost nebyla schopna akceptovat ty, kteří v podstatě představují právě onu pomocnou ruku," uvádí se v prohlášení CAR ČR, které server Romea.cz zveřejňuje v plném znění.\nTiskové prohlášení Celostátní asociace Romů ČR k Mezinárodnímu dni Romů\nRomové žijí v Evropě téměř tisíc let, přesto jsou i nadále častým terčem rasových předsudků a nenávisti, které často brání celým generacím v jejich lepším společenském uplatnění a životě. Poselstvím tohoto svátku je tak stále více aktuální výzva k řešení složitého postavení ve společnosti největší minority žijící na evropském kontinentu.\ni když čeští Romové prošli dlouhý kus cesty a za posledních dvacet dva let se toho uskutečnilo mnoho, proces zdárné integrace do společnosti se nám bohužel nedaří tak, jak bychom chtěli. Neutěšená bytová situace, dlouhodobá nezaměstnanost, vysoké procento romských dětí vzdělávaných v základních školách praktických, časté protiromské nálady v mnoha městech České republiky, existence prasečáku, který i nadále stojí v blízkosti památníku romského holocaustu v Letech.\nTo vše ukazuje, že dosavadní vládní koncepce a strategie v praxi významně selhávají.\nJsme přesvědčeni o tom, že řešení této ožehavé problematiky je záležitost, která si vyžaduje mimořádnou pozornost. Působení vlády ČR, jednotlivých ministerstev, samospráv i nevládních organizací a iniciativ je v tomto směru zcela klíčové. Nicméně se o této problematice mnohdy více mluví, nežli reálně koná. Bohužel tato oblast je mnohými politiky často ,zneužívána“ k vlastní politické kariéře. Mnozí z těchto zejména komunálních politiků tuto oblast ve své podstatě dlouhodobě vůbec neřeší a poté si neví rady a volají po radikálních řešeních. Zkrátka bez elementární politické vůle nemůže dojít k úspěšnému řešení.\nProto budeme i nadále prosazovat zejména :\nzřízení postu Zmocněnce vlády ČR pro romskou menšinu, a to se silným mandátem a kapacitou řešit složitost situace Romů v jednotlivých regionech ČR\nv rámci nového programového období 2014 – 2020 vytvoření operačního programu na Podporu integrace osob ze sociálně vyloučených lokalit, a to s nezbytnou alokací finančních prostředků na komplexní integrační projekty v jednotlivých krajích ČR\nodstranění všech bariér, které brání romským dětem úspěšně se vzdělávat v hlavním vzdělávacím proudu\nřešení neutěšené politiky bydlení pro lidi nacházejí se v hmotní nouzi\nobnovení televizního romského magazínu v České televizi\nS dalšími systémovými opatřeními v této oblasti, hodláme v nejbližší možné době seznámit všechny demokratické politické strany, kteří mají šanci uspět v nových parlamentních volbách v roce 2014.\nMáme v sobě mnoho bariér, které nám brání ve vzájemné komunikaci. Základní bariérou je však představa vlastní oběma stranám, podložená dlouholetou nedůvěrou a bohužel i negativními zkušenostmi. Velká část romské elity je však připravena a ochotna při řešení této situace být maximálně nápomocná. Byla by proto velká škoda, kdyby většinová společnost nebyla schopna akceptovat ty, kteří v podstatě představují právě onu pomocnou ruku.\nMezinárodní den Romů je tak pro mnohé příležitost k ohlednutí se a k nasměrovaní veškerého úsilí k budování lepší budoucnosti svoji i našich dětí.\nTZ Celostátní asociace Romů ČR\nTiskové zprávy, Celostátní asociace Romů, Mezinárodní den Romů


Vhodná půjčka pro všechny celá ČR 730648196 investice.cerny@gmail.com\nInzerce > Půjčky, pojistky > Úvěry > Vhodná půjčka pro všechny .\nNabídka: Vhodná půjčka pro všechny\nNabízím finanční řešení pro všechny, kteří mají stálý příjem. Pomohu každému občanovi ČR, bez rozdílu trvalého bydliště. Nemusí byt prokazatelný jelikož půjčím na příjem z brigády i podnikateli bez daňového přiznání. Půjčku využije i žena na mateřské dovolené či důchodce do 70 ti let. Bez ručení nemovitostí, s dobou splatnosti až 20 let. Žádejte bez obav ze zamítnutí protože máte záznam v registrech. Emailová adresa.\nVloženo dne: 03.12.2018 Počet zobrazení: 192 X Číslo: 7859504 Platnost: 14 dnů.\nDobrý den, na serveru www.Inzeratyzdarma.cz mne zaujal tento Váš inzerát: Nabídka: . Vhodná půjčka pro všechny : Prosím kontaktujte mne.


Cookies | Labe+\nÚdaje o tom, jak procházíte naše stránky a jaký obsah vás zajímá, nám pomáhají zlepšovat naše stávající služby a vyvíjet nové. Můžeme vám doporučovat obsah a zobrazovat reklamu na základě vašich zájmů a také vyhodnocovat úspěšnost jednotlivých služeb, obsahu nebo reklamy. K některým informacím mohou mít přístup i vybrané společnosti, které jsou našimi partnery. Své nastavení můžete kdykoliv změnit tím, že smažete své soubory cookies a znovu načtete tuto stránku.\nInformace, které mohou být použity:\ninformace o operačním systému zařízení,\ninformace uložené v souborech cookies,\ninformace o jiných identifikačních údajích zařízení,\nIP adresa, ze které zařízení získává přístup ke stránkám či k mobilní aplikaci,\ninformace ohledně vaší aktivity, včetně navštívených webů či použitých mobilních aplikací,\ninformace o zeměpisné poloze zařízení v průběhu návštěvy webu či v průběhu užívání mobilní aplikace.\nJak s daty zacházíme:\nUkládání a zpracování údajů\nVýběr, zobrazování a reporting reklamy\nVýběr, zobrazování a reporting obsahu\nÚdaje ukládáme a zpětně přistupujeme k datům a informacím, které už jsou na vašem zařízení uloženy – např. reklamním identifikátorům, identifikátorům zařízení, souborům cookies a dalším podobným technologiím.\nShromažďujeme a zpracováváme informace o tom, jak naše služby používáte, a následně je využíváme pro personalizaci reklamy nebo obsahu. Tato data mohou být využita i na dalších webových stránkách a aplikacích, ať už našich, nebo našich smluvních partnerů. Údaje o obsahu webových stránek nebo aplikací, které navštěvujete, zpravidla využíváme pro odvození vašich zájmů, na jejichž základě vám následně zobrazujeme reklamu nebo doporučujeme obsah.\nShromažďujeme informace o vašich zájmech, o reklamách, které jsme vám zobrazili, o frekvenci jejich zobrazení, času a místě a zda jste v souvislosti s danou reklamou provedli nějakou akci, například klik na reklamu nebo nákup, a slučujeme je s již dříve uloženými daty. To nám umožňuje lépe vybírat reklamu, kterou vám zobrazujeme, a následně vyhodnotit její účinnost. V této souvislosti nesledujeme údaje, na jejichž základě provádíme personalizaci obsahu nebo reklam v rámci ostatních webů, aplikací nebo služeb, ať už našich, nebo našich partnerů.\nShromažďujeme informace o vašich zájmech, o obsahu, který jsme vám zobrazili, o frekvenci jeho zobrazení, času a místě jeho zobrazení a zda jste v souvislosti s daným obsahem provedli nějakou akci, například klik na odkaz, a slučujeme je s již dříve uloženými daty. To nám umožňuje lépe vybírat obsah, který vám zobrazujeme, a následně vyhodnotit jeho účinnost. V této souvislosti nesledujeme údaje, na jejichž základě provádíme personalizaci obsahu nebo reklam v rámci ostatních webů, aplikací nebo služeb, ať už našich, nebo našich partnerů.\nSledujeme informace o vašich zájmech, o obsahu, který jsme vám zobrazili, o frekvenci jeho zobrazení, času a místě jeho zobrazení a zda jste v souvislosti s daným obsahem provedli nějakou akci, například klik na odkaz, a slučujeme je s již dříve uloženými daty. Tyto informace slučujeme s daty, která o vašem chování máme z minulosti. Tyto informace nám umožňují změřit, jaká je úspěšnost obsahu, který vám zobrazujeme. V této souvislosti nesledujeme údaje, na jejichž základě provádíme personalizaci obsahu nebo reklam v rámci ostatních webů, aplikací nebo služeb, ať už našich, nebo našich partnerů.


Roman Šmucler: Pátá vlna covidu? Paní Tachezy neberte vážně, vždyť ani není lékařka | ČtiDoma.cz\nčtidoma.cz > Zpravodajství > Roman Šmucler: Pátá vlna covidu? Paní Tachezy neberte vážně, vždyť ani není lékařka\nRozvolnit současná opatření zbrkle a neuváženě by bylo chybou, pátá vlna nemoci covid-19 je velkou hrozbou. V pořadu Rozstřel to řekla viroložka a členka Mezioborové skupiny pro epidemické situace Ruth Tachezy. Ne všichni s ní ale souhlasí. Například prezident České stomatologické komory Roman Šmucler by se tímto prohlášením vůbec nezabýval.\nRoman Šmucler dlouhodobě tvrdí, že k drastickým opatřením už dávno není důvod\nKdyž budeme rozvolňovat příliš rychle, během několika týdnů zde máme pátou vlnu koronaviru. Odmítá i otevírání zahrádek u restaurací. „Víme, že epidemiologicky jsou restaurace naprosto nejrizikovějším prostředím. Vycházíme z jednoznačných vědeckých poznatků a modelů. A to, že se lidé hromadí u okének, je špatné. Měl by to někdo kontrolovat,“ řekla Tachezy v Rozstřelu.\nMnoho varování a nic\nPodle Šmuclera je to ale jen strašení lidí. „Paní Tachezy není ani lékařka, nemá smysl ji brát vážně,“ řekl pro Čtidoma.cz s tím, že prognózy ministerstva zdravotnictví i názory odborníků přeci jasně hovoří o tom, kdy a za jakých podmínek je možné opatření uvolnit a jak se bude situace dále vyvíjet.\n„Varování už tu byla ohledně Velikonoc. A nic. Říkalo se, že továrny jsou zdrojem nákazy. Nic. Školy se také nepotvrdily. Takže teď varování pátou vlnou. Ona ale žádná zásadní vlna nepřijde. Kolik lidí za to ale zaplatí svou existencí?“ doplnil Šmucler.\nJsme nejvíce testovaná země na světě\nVláda i na doporučení skupiny MeSES odložila otevření obchodů o týden. Nedojde k němu tedy už 3. května, ale až v pondělí 10. května. „Je to zklamání. Jsou důvody otevřít již 3. 5. - jsme nejvíce testovaná země na světě a při velkém počtu lidí, kteří covid měli, máme silnou získanou imunitu, hlavně u mladých. Hranice 100 na 100 je příliš tvrdá a nepružná. Chyba!“ má jasno prezident Hospodářské komory ČR Vladimír Dlouhý.\n„Nouzový stav se zaváděl při denních počtech 2 800 a dnes jsme na tom stále podobně. Navíc se nám zastavilo zpomalování pandemie, reprodukční číslo je na úrovni 0,9. Musíme být opatrní,“ doplnila Tachezy.\nKAM DÁL: Nigerijská mutace koronaviru se rychle šíří. Experimentální viroložka Tachezy vysvětluje, jak se chová.\nPandemie koronaviru ještě není za námi. Čísla zase mohou začít stoupat, pokud vláda učiní nerozvážná rozhodnutí. Odborníci...


Kosmas (Obrazy z dějin národa českého)\nKniha vypráví o starém kanovníku Kosmasovi, který žil se svými 24 kolegy v kapitulním domě nedaleko pražského kostela. S ním tam žila jeho žena Božetěcha. Děj se odehrává v roce 1114. Kanovníci si žili v dostatečném blahobytu s dostatkem jídla a peněz. To ke klášteru lákalo různé chudé, staré a mrzáky. Kosmas však už v mládí myslel na sepsání kroniky, a tak velmi rád naslouchal různým opravdovým životním příběhům a dovedl je ocenit.\nA tak k němu docházeli čtyři muži a vyprávěli mu o svých otcích a praotcích a on jim dával jídlo a někdy peníze. Byli to pohan, dva zbrojnošové a uprchlý otrok, všichni pokročilého věku.\nZa Kosmasem docházeli pravidelně, až jednou Kosmasův přítel, a v té době nepřítel, Bruno udělal rázný krok a nechal je vyhnat. Přitom byl zmlácen pohan, který později zemřel. Tehdy se k nim připojil mnich ze Sázavského kláštera, který byl zrušen. Než však pohan zemřel, proklel žida, kterému pole ( místo posledního odpočinku pohana ) patřilo ( neprávem, jelikož židé nesměli vlastnit půdu ). Ten byl později odsouzen k trestu smrti. V roce 1116 bylo období sucha. Kosmova žena se rozstonala a později zemřela. To Kosmase velmi rozlítilo, přestal přijímat chuďasy a stýkal se pouze se svým přítelem Šebířem.\nNa závěru knihy se opět udobřují Šebíř a Kosmas s Brunem a zpovídají starého Sázavského mnicha. Pak odcházejí na popraviště, kde popravují žida, aby ho zachránili.\nschází se Bruno, Šebíř a Kosmas, udobří se a Kosmas jim předčítá své dosavadní dílo : "... Věc nejlepší má přicházeti na konec, ale já, přátelé, nemohu vám poskytnouti nic než břečku slov ze svého skládání. Chcete to slyšet ? Jářku, napsal jsem zatím Dějiny doby nejstarší. ..."\nDílo popisuje život ve středověku, rozdílnost a nerovnoprávnost náboženských skupin. Děj se odvíjí povětšinou v Praze. Hlavním hrdinou je Kosmas a jeho přátelé. Dílo vytváří obraz o době, kterou popisuje.\nV kapitulním domě , blízko pražského kostela zůstávalo 25 kanovníků, jeden z nich se jmenoval Kosmas. Na jaře roku 1114 začali ke Kosmovi docházet čtyři chudáci, kteří mu vyprávěli různé příběhy. V té době kanovníci vybrali dva kandidáty na uvolněné místo probošta. Byli jimi Bruno a Šebíř, kteří se kvůli tomu dostali do sporu. Nebyl zvolen ani jeden. Starci tropili u Kosmy hluk, kvůli kterému chtěl zakročit Bruno. Chytil jednoho chlapíka a poznal, že je to mnich z rozehnaného Sázavského kláštera. Kosma "vystrnadil" starce i Bruna, ale vzal si od mnicha pergamenové listy. Starci se sešli na židově poli, kde se žid dotkl jednoho z nich, který zemřel. Zanedlouho si jeden velmož začal přivlastňovat tržní poplatky, které patřili kanovníkům. Kosma byl vyslán, aby celou věc urovnal na pravou míru. Setkal se s Šebířem. Vlétě 1116 nastala veliká sucha. Kosma vyháněl starce z příbytku, protože žena Božetěcha těžce stonala. Starci našli na hoře Treštibok starou pohanskou dřevěnou sošku. Kosma je však vyhnal, protože Božetěcha zemřela. U Kosmy v bytě se setkali Šebíř s Brunem a Kosma jim předčítal z kroniky. Biřic nachytal starce, jak zakopávají na židově poli hrušky. při kopání se našlo tělo pohana a pohanská modla. Žid měl být popraven, ale mnich si uvědomil, že za mnoho věcí může sám. Vše řekl KOsmovi a tak razhodl spor, zda napsat do kroniky něco o Sázavském klášteře. Do kroniky se nedostalo nic.\nObrazy z dějin národa českého 1. díl, část Kosmas (1939)\n1. Praha, 1114–1120\n2. návštěvy vypravěčů a starců u Kosmase, hádky s manželkou Božetěchou; příběhy lučištníka, pohana, uprchlého otroka, chromého zbrojence\nŠerbíř a Bruno rozzlobeni na Kosmu, nemoc Božetěchy, vyhnání vypravěčů, smrt Božetěchy, smíření s Šerbířem a Brunem; Kosmas vypráví o své kronice, příchod sázavského mnicha\n3. Kosmas, kanovník pražské svatovítské kapituly, vzdělanec, zájem o nejstarší historii, pečlivost, odpovědnost, píle; veselý i umíněný\nŠerbíř – skromný, vzdělaný, chytrý\n4. v době okupace, když vznikaly Vančurovy Obrazy – úsilí posílit sebevědomí, připomenout slavné epochy a osobnosti naší minulosti\n5. sklon ke knižnosti, typické pro Vančurův styl; zastaralé výrazy i hovorová a nespisovná slova\nKosmas je příběh o kronikáři , jež jako jeden z prvních vytvořil českou kroniku. Ukazuje úsek z jeho života a jeho práci.\nKosmas žil v kapitulním domě nedaleko pražského kostela spolu s dalšími 24 kanovníky. Zajímal se o dějiny a všelijaké latinské spisy z dávných let. A proto začali ke Kosmovi docházet čtyři starci , aby kanovníkovi pověděli vše , co ví o časech dávno minulých. Ovšem to se nelíbilo místnímu magistru Brunovi a dal starce vyhnat. Utekli skoro všichni , až na pohanského starce , který dostal výprask a sotva se držel na nohou. Jednoho dne zaklepal na kanovníkovy dveře malý mnich. Pocházel z nechvalně známého Sázavského kláštera a přinesl Kosmovi staré sázavské svitky.\nPo obchodu z kapituly sázavský mnich potkává potkává všechny starce a rozhoduje se pro pokřtění pohanského starce ještě před smrtí. Přichází se však i žid v nepřátelské náladě , ale jakmile je proklet pohanem , utíká jako s keserem. Když nastane ráno , pohan již není mezi živými a proto se kmeti vydávají pro něco k snědku. Ovšem na scénu opět přichází žid a prosí za odpuštění: To se hodí kmetům jako záminka a jako odplatu žádají vydatnou snídani.\nStarci již přestali Kosmu otravovat a tomu se začalo stýskat po Šebíři. Šebíř byl Kosmův starý známý , přestože ho Kosma nějaký čas pomlouval při volbě pražského probošta. Kanovník neváhal , sedl na oře a vyrazil do Mělníka za Šebířem.\nMezitím kmeti spolu se sázavským mnichem vedli bídný život a již neuspěli ani u Kosmy , který je neustále vyháněl. Sázavského mnicha napadla myšlenka , jak si pomoci ze srabu. Spočívala v nalezení a vykopání pokladů z pohanských hrobů , jejichž místo prozradil před smrtí pohan. Dědouši kopali a kopali , ale nalezli jen starou pohanskou modlu. Chtěli ji prodat Kosmovi , ale ten s dědouši vyrazil dveře.\nKosmas po smrti své manželky chodil Prahou a přemýšlel o životě a smrti. Když ovšem přišel domů , uviděl za stolem přítele Šebíře. Později se objevil ještě magister Bruno a všichni debatovali o Kosmových spisech. Tou dobou byli starci přistiženi při krádeži a přišlo se i na zakopaného starce a modlu. Ze všeho byl obviněn žid , a protože sázavský mnich neměl čisté svědomí , a vydal se za kanovníkem Kosmou. Ti se rozhodli mu pomoci a šli se podívat , co se děje s židem.\nKniha je psána jazykem , vystihujícím dobu , a proto se poněkud hůře čte. Příběh o Kosmovi je součástí našich dějin a měli bychom si ho přečíst.\nKozlík měl 8 synů a 9 dcer. Všichni byli loupežníci. Patřila jim tvrz Roháček, ale protože byli stíháni králem, skrývali se po lesích. Na nedaleké tvrzi Obořiště přebývala rodina rivala Lazara. I oni byli loupežníci, ale občas vypomáhali vojsku proti Kozlíkovi. Kozlíkův syn Mikoláš chystá pomstu na Obořišti, ale dojde mezi ním a Lazarem k bitce, kvůli dceři Markétě, kterou miluje. Tichou lásku prožívají i Alexandra (jedna z Kozlíkových dcer) se zajatým říšským hrabětem Kristiánem. Připravují se na obranu proti královskému vojsku, ve kterém je zahlédnuta družina Lazarova a Kristiánův otec. Markéta si chce vzít kvůli svému otci život, ale sebevražda se nezdaří. Do Kozlíkova zajetí se dostává německý šlechtic, otec Kristiánův a Lazar, který je k vůli Markétě propuštěn. Vojsko se vydává po stopách Mikuláše, dojde k bitvě při které padne na 50 bojovníků. Loupežníci se dají na útěk, ale Kozlík je zajme. Kristián opouští Alexandru a odchází do vojska. Zbylí loupežníci chtějí pomstít Lazara a proto jedou za vojskem. Mikoláš posílá Markétu na Obořiště, ale ona jede s ním. Potkají Alexandru, která pohřbívá šíleného Kristiána. Markéta s Alexandrou se vrací na Obořiště. Alexandra je kvůli smrti Kristiána odvlečena do vězení a Markéta je poslána do kláštera. Markéta se vyznává otci ze své lásky k Mikolášovi. Podniknou útok na Boleslavskou pevnost, při níž jsou zajati a Kozlíkovi sťata hlava. Ostatní jsou pověšeni. Markétě i Alexandře se narodili synové, které Markéta po smrti Alexandry oba vychovala.\nMarkéta Lazarová (1931)\nbaladicky laděný román\n1. loupeživý středověk; hrad Obořiště (Lazar), hrad Roháček (Kozlík) – okolí Mladé Boleslavi (Šerpinský hvozd)\n2. král vyhlásil válku loupeživým rytířům, kteří ohrožovali obchodní cesty; nepřátelství mezi loupeživým šlechticem Kozlíkem a jeho syny a mezi sousedním rodem Lazarů; při jednom přepadení Lazarovy tlupy unesl Kozlíkův syn Mikuláš Lazarovu dceru\nMarkétu, kterou otec zaslíbil kláštěru; oba se do sebe zamilují, ač Markéta trpí tím, že zrušila otcův slib; druhá dvojice milenců –\nKozlíkova dcera Alexandra a Kozlíkův zajatec, syn cizího hraběte, kerého přepadli; hejtmanské vojsko udeřilo na Kozlíkovo opevnění a dobylo ho; zachrání se jen ženy a Mikuláš; Kristián se vrací k otci, ale zakrátko hledá Alexandru, až útrapami zešílí a je jí nakonec při náhodném setkání zabit; Mikulášova výprava vysvobodit uvězněného otce ztroskotá, všichni lupiči jsou popraveni. Ženám lupičů – Markétě a Alexandře je odpuštěno, porodí děti, o něž se stará Markéta\n3. drsní, suroví, nezkrotní středověcí hrdinové, milující i nenávidějící, žijící naplno (bez polovičatosti) = renesanční typy lidí (milují život, ale neváhají ho i obětovat), aktivní, silou lásky překonávají všechny překážky a odhodlávají se k hrdinským činům\nautor v minulosti hledá to, co nenachází v současné společnosti\nšlechtic Kozlík a jeho synové – živí se loupežemi; suroví, zlí, hrdí, nezkrotní, odhodlaní, pro svůj cit podstoupí nejtěžší zkoušky\nzbojník Lazar – statečný, drsný, živelný, surový; bojuje z vášni; nenávisti\ncharakterově protichůdní: oba lapkové, ale Kozlík je lepší: ”Kozlík je loupeživý rytíř, Lazar jen loupežník.”\nkrásná Markéta, Lazarova dcera, citlivá, zbožná, odhodlaná, věrně a oddaně milující, schopna podstoupit i nejtěžší zkoušky\n4. kritika soudobého měšťáctví, malosti a šedivé jednotvárnosti; oslava svobodného života a společnosti, která člověka neomezuje; smyslem života je láska; oslava krás života, který je nezničitelný, neztrácí půvab a pokračuje přes pokolení\nporozumění pro odvahu, sílu a mládí, fantazii × ironie sobecká slabost, nuda, prázdnota\ndějová linie narušovaná postavou vypravěče – dějové otázky, nutící k přemýšlení (důraz na rozumovou a poznávací stránku chápání, odvádí od citové roviny)\nautorův komentář: mluví k sobě (řečnické otázky)\nk postavám Nešťastná Markéta! Není tato modlitba rouhavá?\nk čtenáři Rozeznáváte, jak se prosebnice vynáší?\nvýrazné lyrické složky ð básnická próza\nkontrasty: bída × naděje, ponížení × hrdost, svět krásný × krutý, práce × nečinnost, síla × slabost\nrůzné stylové vrstvy (poetismy, básnické výrazy × vulgarismy, argot)\nlidové prvky × knižní výrazy a archaismy\nv kontextu se stylové roviny úzce prolínají\ndlouhá souvětí sklon ke knižnosti (humanistická souvětí)\nobraznost, ironie, osobitý výběr slov, originální spojení, četná citoslovce, oslovení, věty zvolací a tázací\nJan Marhoul, nyní tiše umírající, byl řemeslníkem, pekařem a vůči lidem byl velice laskavý. Pro svou dobrotu (chudákům dával zadarmo chléb, dával na dluh, který navymáhal zpět. . . ) přišel na mizinu; zadlužil se a je vyhnán z města do Nadelhot, kde si najal mlýn na dluh.\nAč se při opravě mlýna poranil, přece pracoval neúmorně dále. Mlýn mu vzali, protože nemohl zaplatit nájemné a odevzdali ho novému surovému nájemci. Ten mu přidělil stárka souchotináře, za něhož musel Marhoul práci vykonávat. Když však souchotinář zemřel a Marhoul se měl dřít za dva, vzepřel se a odjel úplně chudý do Benešova, aby tam jeho syn mohl studovat. Dva hodní nuzáci jim pomohli, aby mohli v ošklivé uličce žít. Marhoul je přijat za dělníka tam, kde býval kdysi sám majitelem. Syn na gymnáziu neprospíval a také otci se pracovalo velice špatně. Zatím přišla na Marhoula smrtelná nemoc, zánět míchy, až nakonec po pětihodinovém smrtelném zápasu podléhá.\nRozmarné léto (1926)\nnovela (patří k nejoblíbenějším z Vančurovy tvorby)\n1. Krokovy Vary, ”město bodré a počestné”, deštivý červen – 3 dny\n2. jednoduchý námět: poklidnou idylu malého města naruší příjezd kouzelníka a provazolezce Arnoštka a krásné Anny; způsobí rozruch, podezřívavost, pomluvy, konflikty\n3. tři místní usedlíci, staří přátelé: major Hugo, abbé Roch, atlet Antonín Důra, majitel říčních lázní; všichni tajně usilují o přízeň Anny, ale bezúspěšně\npodezřívavá, pomlouvačná a pomstychtivá Kateřina\n4. odpor proti maloměšťáctví, pokrytecké morálce, prázdnotě a nudě\n5. využií parodie, ironie, humoru\nslovní komika – spojení archaismů a knižních prostředků (přechodníky, infinitivy na -ti, knižní obraty) s prostředky hovorovými; jazyková hravost, fantazie\n”Tento způsob léta,” děl vposled odvraceje se od přístroje Celsiova ”zdá se mi poněkud nešťastným.”\n... ”viděl jsem ho už ponořena do vody” (4. pád jmenného tvaru adjektiva)


Letošní rok byl v pop music ve znamení velkých odchodů i návratů, s nadsázkou řečeno ztrát a nálezů. V září ohlásila po 31 letech existence konec americká skupina R. E. M. U nás se s kariérou rozloučily Hana Hegerová, Marie Rottrová a ze zdravotních důvod\n29.12.2011 13:55 – Podobné články – celý článek\nLetošní rok byl v pop music ve znamení velkých odchodů i návratů, s nadsázkou řečeno ztrát a nálezů. V září ohlásila po 31 letech existence konec americká skupina R. E. M. U nás se s kariérou rozloučily Hana Hegerová, Marie Rottrová a ze zdravotních důvo\n29.12.2011 14:06 – Podobné články – celý článek\nNově zveřejněná jména, která mezi 3. a 6. červencem zahrají v Hradci Králové na osmnáctém ročníku festivalu Rock for People, potěší fanoušky taneční hudby. Zabouřit se vrátí britští Prodigy, kteří dokázali spojit taneční energii s rockovou syrovostí. Pro\n02.03.2012 09:15 – Podobné články – celý článek\nJaké aplikace a zařízení používají významné osobnosti a odborníci a proč? Každý týden se pokusíme na tyto otázky přinést odpověď a tím vás i trochu inspirovat. Začínáme s Taťánou le Moigne, šéfkou české pobočky firmy Google.\n02.07.2012 15:50 – Podobné články – celý článek


V pátek 15.6.2018 proběhla v GAY SEX FETISH CLUBU GARAGE ojedinělá ARMY AKCE, která svým pojetím a pohodou už dlouho neměla v České republice obdoby. Doporučujeme přečít tento článek, abyste příště přišli i Vy | Viralnet.cz\nV pátek 15.6.2018 proběhla v GAY FETISH Clubu GARAGE první ARMY PARTY svého druhu. S přítelem jsme zamířili do klubu kolem sobotní půlnoci. Hned po příchodu jsme byli mile překvapeni počtem hostů v pivnici, která se nachází hned za vstupními dveřmi a stylovou šatnou. Nebudete tomu věřit, a je to poprvé, co jsem v tomto novém klubu viděl tolik hostů najednou, ale jen v horní části bylo okolo 30 sympatických kluků, co posedávali u baru nebo u stylových lavic a popíjeli pivo nebo alkohol. Interiér klubu byl vyzdoben velice zajímavou maskáčovou sítí po celém stropě a kluci barmani – jeden hezčí než druhý – byli oblečeni v maskáčových kalhotách, – a zvlášť Jiří měl velice povedený módní model úplých maskáčů, které se mi velmí líbí – opravdu jim to oběma moc slušelo. Když si k tomu připočtete milý úsměv, který Vám každému hned po příchodu udělí, pochopili jste hned na začátku, že jste se dostali do baru, kde se budete cítit opravdu skvěle.\nV horním patře návštěvníci párty po sobě jen tak pokukovali a lehce i špásovali, či se líbali, ale pokud jste sešli do spodního patra pro erotické účely, pak jste byli vtáhnuti do neustálého pohybu postupně přibývajících hostů, kteří zde korzovali, postávali, koukali na sebe i šahali i oddávali se tělesným radostem mezi sebou z titulu, proč vlastně na tuto akci přišli. Spousta z nich na sobě měla nějaký ten maskáčový kousek – tričko nebo kalhoty, nebo alespoň šátek. I když se nejednalo o klasickou ARMY PARTY, kterou byste možná na tomto místě čekali, přece se klukům povedl dobrý počin a uspořádali v Praze akci, která se už tak dlouho v žádném jiném sex podniku nepovedla. Zapomeňte na jiné pražské gay šukací kluby, kde jste ohroženi tvrdými drogami a nemocnými lidmi, kteří se sem do těchto anonymních míst chodí skrývat a ukájet využívajíc k tomu nesledovatelnost těchto klubů i možnosti zakoupení drog. Klub GARAGE je slušný a lidi, co tu potkáte třeba i na erotickou zábavu, – se nemusíte bát. Moderní kluci, pěkně oblečení, voňaví, sportovních postav, inteligentní, žádná prasata provozující GAY CHEMSEX ORGIE často uskutečněné v jiných podobných gay klubech v Praze. V tomto klubu narazíte na lidi podobné sobě, se kterými naleznete společnou řeč na dobrý pokec, zajímavě strávenou zábavu, nové seznámení a ANO, pokud chcete i diskrétní odreagování v designově nejlepších prostorách pro GAY SEX FETISH, jaké jsem v Praze na současné scéně viděl. I v týdnu, pokud máte chuť jen tak u piva posedět a pokecat s přáteli, jednoznačně doporučuji i pro tento účel.\nVelké procento sympatických cizinců – dá se říci, že Club GARAGE přetáhl jinému GAY sex fetish clubu nedaleko všechny cizince, kteří dříve chodili tam a nyní chodí skoro všichni jen do tohoto nového podniku – jsou pěkní, sportovní a mají jednoznačně chuť na nezávazný sex ..\nOpravdu mě tato akce mile překvapila. Když mi barman Jarda posílal pozvánku nevěřil sem, že by tam mohlo být napoprvé tolik lidí, ale skutečně, kluci i provozovatel odvedli dobrou práci a akce se skutečně povedla a už nyní je jasno, že až bude příští, dá se čekat, že na ni přijde daleko více hostů, než přišlo nyní i tak hojně v pátek…\nOPEN ST – NE – 21 – 07\nPo 14 letech zavřel jeden z nejoblíbenějších …


Rybníky na prodej v Královéhradeckém kraji - od 153 000 Kč, vybírejte ze 1 rybníků\nRybníky na prodej Královéhradecký kraj\nKompletní výpis pro prodej rybníků v Královéhradeckém kraji! Vyberte si libovolnou z 1 položek prodej rybníků v Královéhradeckém kraji. Pojďme se soustředit váš nový domov již od 153 000 Kč. Projděte si nabídky na prodej rybníků viz. níže v Královéhradeckém kraji! Bohatý výpis a přehledný výběr pro prodej rybníků v Královéhradeckém kraji pohromadě.\nKategorie rybníky na prodej Královéhradecký kraj se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele rybníky na prodej Královéhradecký kraj neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je rybníky na prodej Královéhradecký kraj právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné rybníky na prodej Královéhradecký kraj\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii rybníky na prodej Královéhradecký kraj, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující rybníky Královéhradecký kraj, a to rybníky na prodej Královéhradecký kraj, pronájem kybníku Královéhradecký kraj, dražby rybníků Královéhradecký kraj.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii rybníky k prodeji Královéhradecký kraj nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích rybníky Královéhradecký kraj, rybníky na prodej Královéhradecký kraj, pronájem kybníku Královéhradecký kraj, dražby rybníků Královéhradecký kraj.\nNehledáte rybníky na prodej Královéhradecký kraj ?\nPokud jste v této kategorii rybníky na prodej Královéhradecký kraj omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí rybníky na prodej Královéhradecký kraj\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii rybníky na prodej Královéhradecký kraj, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr rybníky na prodej Královéhradecký kraj. Určitě lépe naleznete rybníky na prodej Královéhradecký kraj, který hledáte.


NIP+FAB Retinol Fix Booster Extreme 30ml | StayUnique.cz\nPůsobí Tvá pleť unaveně a mdle? Začínají se Ti tvořit první vrásky? toto intenzivní pleťové sérum Retinol Fix Booster Extreme.\nHlavní složkou tohoto vysoce účinného séra je 0,3% retinol. Ten je do pleti uvolňován postupně a pomáhá urychlovat obnovu kožních buněk. Díky tomu je pleť rozjasněná a jemné vrásky a linky jsou vyhlazené. Pleť je pružná a Ty vypadáš o několik let mladší.\nDalší ingredience a jejicch benefity\nAloe Vera – účinný antioxidant, který pleť zklidňuje a hydratuje\nJemně vmasíruj 2-3 kapky na odlíčený a vyčištěný obličej a krk vždy večer. Zvláštní pozornost věnuj oblastem s mimickými vráskami. Pro nejlepší výsledky používej jednou až dvakrát týdně.\nIngrediencie/ingredience: Aqua (Water), Polysorbate 20, Glycerin, Phenoxyethanol, Xanthan Gum, Butylene Glycol, Bisabolol, Benzyl Alcohol, Retinyl Palmitate, Parfum (Fragrance), Disodium EDTA, Niacinamide, Dehydroacetic Acid, Carbomer, Sodium Lactate, Benzyl Salicylate, Sodium Hydroxide, Hexyl Cinnamal, Tocopherol, Linalool, Limonene, Aloe Barbadensis Leaf Juice, Palmitoyl Tripeptide-1, Palmitoyl Tetrapeptide-7.


ŽENA-IN - Zítra – dokážete si představit život bez mobilního telefonu?\nZítra – dokážete si představit život bez mobilního telefonu?\nMobilní telefon, věc, o které již dnes nepřemýšlíme, zda ho mít, nebo nemít. Stal se součástí našich těl i hlav. Dokážete si představit žít bez něj?\nBěžte po ulici, jeďte autobusem, vlakem, tramvají nebo trolejbusem. Dívejte se z oken aut do okolo projíždějících vozů. Jsem si jist, že ve všech výše uvedených situacích uvidíte někoho, jak telefonuje.\nJiž existuje jen nemálo míst, kde je telefonování nevhodné. Napadá mne však jen kino a divadlo.\nJiž vidím, jak se najdou takové, které říkají, že mobilní telefon nepotřebují, ale těch bych se rád zeptal, zda to je tak opravdu. Zda to není spíše tak, že si svou závislost na něm spíše nepřipouštějí.\nAle nebudu to rozebírat teď a tady, nechám si to na zítřek.\nA co vás zítra čeká a nemine?\nHned v 8 hodin vám dám jednoduchou otázku. Ovšem samozřejmě že pes bude zakopaný v tom, že si ji musíte nejdříve rozluštit. Za chvíli ji jdu připravovat, a jestli se mi podaří dát do kupy, co mám v hlavě, máte se na co těšit!\nTaké Vám zítra Saša Stušková napíše o dění v naší redakci. Má prý skončit mé popisování pravdy a popisu reálných situací. Očekávám, že se Saša pustí na půdu mystifikací, polopravd, a prý mne a své kolegyně popíše tak, jak nás neznáte. Právě v těchto chvílích, po 13. hodině, probíhá redakční porada, a i o ní vám Saša poví a prozradí vám, co jsme pro vás na příští týden nachystali. Také se moc těším…\nA v neposlední řadě si budeme povídat na téma, které jsem vám předestřel na začátku článku.\nSvé příběhy, úvahy, reportáže, fotky i videa posílejte třeba již právě teď na e-mail:\nA jedné z vás, která mne svým příspěvkem nejvíce zaujme, hned zítra pošlu krásnou kytici.\nTu mi pak bude moct vyfotit svým mobilním telefonem a poslat mi ji na e-mail. Podívám se na ní na svém mobilním telefonu, protože si do něj samozřejmě stahuju i pracovní maily… A kruh bude uzavřen.\nMoc se těším na vaše příspěvky a přeji krásný den!\nDoporučuji ti příslušenství pro mobilní telefony\nLukáš Čejka — #77 Oprav vše a máš to\nkobližka — #63 chybu nebo ctenarku?\nna komentář reaguje denkas — #78\nMy sme co si pamatuju měli doma pevnou linku.Takže na telefon sem zvyklá.Ale zase teď je internet.Tak myslím,že bych se bez něj i obešla. Ale nemít ani mobil,ani net to už by asi nešlo.Nebo by se člověk vrátil k psaní dopisů\nNo a místa nevhodná pro telefonování jsou všechna, kde to někoho ruší, a kde člověk na veřejnosti hlasitě probírá své soukromé věci, bez ohledu na to, že to široké okolí naprosto nezajímá. Někdy nechápu, na co kdo potřebuje tajné odposlechy, když lidi žvaní zcela bez zábran všude o všem.\nVětšinu svého života jsem prožila bez mobilu a i bez pevné linky. Nezlobila bych se, kdyby se ty časy vrátily. Jenže dneska mám jeden mobil služební, to se mě nikdo neptal a přidělili mi ho. A mobil soukromý jsem si pořídila poměrně nedávno, víceméně též proto, že nebyla jiná varianta, jak se dohovořit s určitými lidmi. Používám to ale nerada. Místo volání spíš napíšu SMS, telefonuju jen když buď opravdu nutně musím něco řešit teď hned, nebo když někdo volá mně. Deptá mě moje šéfová, která má tendenci volat kvůli každé maličkosti a probírat ji zdlouhavě a několikrát zopakovat již řečené. To bych nevinnému mobilu mnohdy nejraději i ublížila.\nKOUKÁM NA KALENDÁŘ A DNES JE JAKUBA - TAK TEDY JAKUBE,VŠE NEJ NEJ NEJ K TVÉMU SVÁTKU A POŘÁDNOU OSLAVU S TĚMI,S KTERÝMI JE TI DOBŘE\nmobil není pro mě nutností\nKlidně si dovedu život představit bez mobilu, máme doma totiž i pevnou linku a e-mail. . Mobil využívám opravdu málo a dost dlouho jsem mu odolávala.\nmobil používám jen na volání a občas napíšu nějakou tu smsku, asi bych se bez něho obešla\nJala — #56 jj, to máš pravdu, už jse také zažila a že ty lidi nejsou soudní a neodejdou aspoň opodál a ruší ostastní, nechápu\nmalinke-kote — #36 Já si myslím, že Ty pravopisné chyby u druhých ani nerozpoznáš.\nmalinke-kote — #3 Doufám, že nemáš maturitu z češtiny? To bych si šla okamžitě zažádat, aby mi mou dvojku přepsali za jedna.\nTak svůj mobil za žádnou cenu nikomu nedááááám je to můj "milášek" a když mně moc zlobí, tak ho může vždy vypnout\nLukáš Čejka — #12 A opravíš i tu druhou?Pěkně prosím.....\nna komentář reaguje Lukáš Čejka — #77\nondrasek74 — #54 Bych je zabila....ono "klasické " šustění s bonbónama,vystřídalo vyzvánění mobilů.Vida,jak jde pokrok kupředu\nDokážu,ale je to praktická věc.Nejsem člověk co ho má pořád u ucha,ale občas se hodí\nondrasek74 — #54 byla jsem na představení pod širým nebem, pravda, moc se mi nelíbilo, tak mě nakonec spíš pobavilo než pohoršilo, když na lavičce za mnou starší paní zazvonil telefon a ona někomu začala dlouze vysvětlovat, že teď s ním opravdu nemůže hovořit, protože sedí v divadle