11 Af 19/2011 - 68\n11 Af 19/2011 - 68Rozsudek MSPH ze dne 06.12.2011\n8 Afs 14/2010 - 195\nMěstský soud v Praze rozhodl v senátě složeném z předsedkyně JUDr. Hany Veberové a soudců Mgr. Marka Bedřicha a JUDr. Jitky Hroudové v právní věci žalobce LeasePlan Česká republika, s.r.o., IČ 63671069, se sídlem v Praze 13, Bucharova 1423, zastoupeného JUDr.Ing.Radkem Halíčkem, advokátem se sídlem v Praze 8, Pobřežní 648/1a, proti žalovanému Finančímu ředitelství pro hlavní město Prahu, se sídlem v Praze 1, Štěpánská 28, o žalobě proti rozhodnutí žalovaného správního úřadu ze dne 24.1.2011, č.j.: 541/11-1300-106629,\nŽalobce se žalobou, podanou u Městskému soudu v Praze dne 25.3.2011, domáhal přezkoumání a zrušení rozhodnutí Finančního ředitelství pro hlavní město Prahu (dále též žalovaného správního úřadu) ze dne 24.1.2011, kterým bylo zamítnuto odvolání žalobce proti dodatečnému platebnímu výměru, vydanému Finančním úřadem pro Prahu 5 dne 16.10.2009, jímž byla žalobci dodatečně vyměřena daň z přidané hodnoty za zdaňovací období duben 2008 ve výši 7.088.704,- Kč.\nŽalobce v podané žalobě uvedl, že na začátku roku 2008 byl kontaktován svým zákazníkem – organizační složkou společnosti Racing Service International (dále též OS-RSI), která požádala o změnu leasingových smluv, týkajících se flotily padesáti závodních a sportovních automobilů. Jako možné řešení navrhla, že existující leasingové smlouvy budou předčasně ukončeny a následně budou předmětná vozidla prodána německé společnosti PRO-RSI AUTOMOBILE GmbH. Ke dni 1.4.2008 žalobce prodal předmětná vozidla společnosti PRO-RSI, osobě registrované k dani z přidané hodnoty ve Spolkové republice Německo. V souvislosti s prodejem byly vystaveny faktury č. 6228862 až 6228911. Převoz vozidel do SRN měla podle dohody povinnost zajistit kupující společnost PRO-RSI. Vzhledem k tomu, že předmětná vozidla byla v dané době v držení OS-RSI, bylo dohodnuto, že PRO-RSI převezme vozidla od OS-RSI. Za účelem prokázání, že došlo k fyzickému dodání předmětných vozidel do SRN, žalobce požádal společnost PRO-RSI o vystavení písemného prohlášení podle ustanovení § 64 odst. 5 zákona č. 235/2004 Sb., o dani z přidané hodnoty, ve znění pozdějších předpisů, které následně obdržel a správci daně v rámci kontroly předložil. Protože žalobce nezaznamenal žádné indikace, že by k fyzickému dodání ve skutečnosti nemuselo dojít, neměl důvod přijímat žádná další, nadstandardní opatření k prověření skutečného převozu vozidel.\nSprávce daně dospěl na základě provedené daňové kontroly k závěru, že žalobce neunesl důkazní břemeno ohledně podmínek pro uplatnění osvobození od DPH u dodání zboží do jiného členského státu osobě registrované k DPH v tomto členském státě podle ustanovení § 64 odst.1 zákona o dani z přidané hodnoty. Správce daně posoudil předmětné plnění jako dodání zboží s místem plnění v tuzemsku, podléhající DPH podle ustanovení § 21 odst.1 zákona o DPH. Proti rozhodnutí správce daně podal žalobce včasné odvolání, v němž namítal mimo jiné nezákonnost rozhodnutí z důvodu nesprávné aplikace ustanovení § 64 odst.1 až 5 zákona o dani z přidané hodnoty, při níž správce daně nerespektoval výklad tzv. Šesté Směrnice Rady č. 77/388/EHS, o harmonizaci právních předpisů členských států, týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty, jednotný základ daně, ve znění Směrnice Rady č. 2000/65/ES, poskytnutý Soudním dvorem Evropské unie v rozsudcích Teleos, Optigen a Kittel, učiněný na základě právní zásady a s ohledem na principy uplatňování systému DPH v rámci Evropské unie. Žalovaný odvolací správní úřad doplnil dokazování v rámci odvolacího řízení a podané odvolání zamítl, když dospěl k závěru, že žalobce uskutečnil ke dni 1.4.2008 dodání zboží podle ustanovení § 13 odst.1 zákona o DPH, neboť převedl právo nakládat s předmětnými vozidly jako vlastník na jiný subjekt, přičemž místem plnění přezkoumávaného dodání bylo podle ustanovení § 7 zákona o DPH tuzemsko a jednalo se o dodání zboží za úplatu. Podle názoru žalovaného žalobce v daňovém řízení neprokázal, že fakticky uskutečnil dodání zboží do jiného členského státu a nedoložil splnění podmínek pro uplatnění osvobození podle ustanovení § 64 zákona o DPH, jak bylo deklarováno fakturami, vydanými ve prospěch společnosti PRO-RSI.\nŽalobce v podané žalobě ozřejmil předmět sporu mezi žalobcem a žalovaným jako otázku nároku žalobce na osvobození od DPH na výstupu u zdanitelného plnění – dodání předmětných vozidel do jiného členského státu. Za účelem doložení svého nároku na osvobození od DPH u dodání předmětných vozidel si žalobce opatřil doklady, stanovené v ustanovení § 64 odst. 5 zákona o DPH, které svědčí o dodání předmětných vozidel do SRN. Správce daně ani žalovaný ve svých rozhodnutích nezpochybňovali, že by žalobce nebyl ohledně dodání předmětných vozidel v dobré víře, tzn. netvrdili, že by žalobce v dubnu 2008 věděl o tom, že k dodání předmětných vozidel do SRN nedošlo. Žalobce však nesouhlasí se závěry žalovaného, který zpochybňuje náležitosti dokladů, opatřených žalobcem. Žalobce trvá na tom, že v dubnu 2008 jednal s náležitou péčí, že s ohledem na informace a poznatky, které měl v dané době k dispozici, učinil vše, co lze po něm rozumně požadovat, aby zajistil, že v rámci dodání předmětných vozidel budou dodrženy všechny podmínky, stanovené právními předpisy, upravujícími DPH. V daném případě byly splněny podmínky, uvedené Soudním dvorem ve věci Teleos a nárok žalobce na osvobození od DPH u předmětného dodání musí zůstat zachován.\nV bodě 3 podané žaloby žalobce namítl nezákonnost napadeného rozhodnutí žalovaného i rozhodnutí správce daně, kterou spatřuje v nesprávné aplikaci právní normy na zjištěný skutkový stav, pokud jde o ustanovení § 7, § 13 a § 64 zákona o DPH. Žalovaný zatížil své řízení vadou, spočívající v nedostatečném hodnocení důkazů, provedených v odvolacím řízení, konkrétně svědeckou výpovědí pana V.B., který byl do června 2009 vedoucím OS-RSI a společníkem a statutárním orgánem společnosti PRO-RSI, dále pana L.T., který byl nejprve zaměstnancem a od června 2009 i vedoucím společnosti OS-RSI a pana B.G., který byl podle obchodního rejstříku ředitelem společnosti Metal works and trade Limited. Podle názoru žalobce měl žalovaný odvolací správní úřad rozhodnutí správce daně zrušit a řízení zastavit.\nV bodě 4 žalobce namítl, že v souladu s principem daňové neutrality, uplatňujícím se při aplikaci systému DPH, nelze dodavatele zatížit daní na výstupu, neboť se jedná o nepřímou spotřební daň. Daňová neutralita se musí uplatnit i při dodání uvnitř Evropského společenství. Pokud jde o dobrou víru žalobce, žalobce poukázal na skutečnost, že u něj nelze nalézt objektivní motiv pro jednání, odporujícímu dobré víře, když žalobce standardně používá přijatá zdanitelná plnění pro uskutečnění ekonomické činnosti a má plný nárok na odpočet daně na vstupu, přičemž v případě zdanitelných plnění, spočívajících v dodání zboží v tuzemsku, žalobce svým odběratelům fakturuje cenu včetně DPH, kterou následně odvádí. Z hlediska žalobce je tedy systém uplatňování DPH zcela neutrální. Soudní dvůr ve své judikatuře opakovaně zdůraznil ochranu dobré víry těch daňových subjektů, které nejsou vědomě nebo ze svého přičinění účastni podvodného jednání (rozsudek Optigen či Kittel).\nŽalobce rovněž uzavřel, že správnímu úřadu předložil důkaz, prokazující prima facie nárok žalobce na osvobození dodání zboží do jiného členského státu, když správci daně předložil v souladu s ustanovením § 64 odst.5 zákona o DPH takové dokumenty, které v intencích závěrů, učiněných Soudním dvorem ve věci Teleos, dokládají jeho nárok na osvobození od DPH. Prohlášení kupujícího byla opatřena razítkem společnosti PRO-RSI, o jehož pravosti žalobce neměl důvod pochybovat, pravost těchto razítek na prohlášení kupujícího nebyla zpochybněna ani v rámci daňového řízení. Žalobcem vystavené daňové doklady měly všechny zákonem stanovené náležitosti, včetně správného VAT ID kupujícího a další údaje, indentifikující kupujícího, uvedené na prohlášení kupujícího a na vystavených daňových dokladech, si odpovídají natolik, že o identitě kupujícího, který vystavil předmětná potvrzení, nemůže být pochyb.\nPokud jde o náležitou míru opatrnosti žalobce, pak žalobce poukázal na to, že byl v daném případě závislý na informacích, které mu sdělila společnost PRO-RSI prostřednictvím V.B. a na prohlášeních kupujícího, které mu na vyžádání PRO-RSI poskytla. Nemůže proto souhlasit s názorem žalovaného, že měl vyvinout iniciativu k tomu, aby získal věrohodnější důkazní prostředky. Žalobce přitom na kupujícího vystavil faktury, přičemž podmínky dodání dohodl ústně s panem V.B., jenž byl oprávněn jednat jak za OS-RSI, u níž se předmětná vozidla nacházela, tak za PRO-RSI, která měla vozidla přebírat a přepravovat je do SRN. Žalobce podotkl, že při své praxi, kdy běžně nakupuje i prodává desítky až stovky vozidel, dosud nezaznamenal jakékoli problémy způsobené tím, že by nebyla k dispozici písemná smlouva a na kupujícího byly vystaveny pouze faktury. Pokud žalovaný svůj názor opírá o důkazní prostředky, provedené v odvolacím řízení, zejména argumentuje-li výpověďmi vyslechnutých svědků V.B., L.T a B.G., pak tito svědkové jsou podle názoru žalobce zcela nevěrohodní a mezi jejich výpověďmi existují takové rozpory, z nichž je zřejmé, že určité skutečnosti, o kterých vypovídali, nemohly nastat nebo nemohly nastat tak, jak je vyjmenovaní svědci popsali. Ohledně důvěryhodnosti vyslechnutých svědků žalobce již ve své odpovědi na výzvu žalovaného ze dne 1.10.2010 podrobně popsal personální a organizační propojení mezi společnostmi OS-RSI, OS Metal Works a OS Car Sales, které si měly podle uvedených svědeckých výpovědí mezi sebou předmětná vozidla prodávat. Žalobce rovněž poukázal na skutečnost, že společnosti OS Metal Works a OS Car Sales jsou dnes pro správce daně nekontaktní.\nOhledně prokazování podmínek osvobození při dodání do jiného členského státu EU žalovaný odkázal na rozsudek Nejvyššího správního soudu ze dne 31.1.2008, č.j.: 9 Afs 53/2007-75, a na rozsudky ze dne 30.7.2010, č.j. 8 Afs 52/2008-159 a 8 Afs 14/2010-195. Žalobce má za to, že na zde posuzovanou věc se tyto rozhodnutí mohou vztahovat pouze obecně, přičemž na rozdíl od žalobce daňový subjekt v případě řešeném Nejvyšším správním soudem (společnost M.) vyžadoval prohlášení o dodání zboží do jiného členského státu od jemu nijak blíže v předchozí obchodní činnosti známých subjektů. V takovém případě je jistě na místě jiná, vyšší míra opatrnosti, než v nyní posuzovaném případě žalobce, který míru opatrnosti, s níž měl v daném případě jednat, posuzuje s ohledem na informace a poznatky, které měl k dispozici v předmětné době, a nejpozději v dubnu 2008. Při hodnocení, zda míra opatrnosti žalobce byla dostatečná, nelze přihlížet ke skutečnostem, které nastaly později, jako jsou např. soudní spory mezi žalobcem a společnostmi řízenými V.B., a skutečnostmi, které vyšly najevo až v daňovém řízení. Žalobce má za to, že v předmětné době, v dubnu 2008, své povinnosti nijak nezanedbal, jednal s takovou mírou opatrnosti, která odpovídala daným okolnostem, a v důsledku toho není možné, aby správce daně a žalovaný následně zpochybnili nárok žalobce na osvobození dodání předmětných vozidel do SRN za situace, kdy z kontextu celého případu následně vyplyne, že podvodného jednání (jak jednání ve vztahu k přiznání a odvodu DPH, tak o jednání poškozující přímo majetkové zájmy žalobce) se dopustily jiné právnické osoby, které v dané době byly personálně a organizačně propojeny osobou V.B.\nV bodě 4/2 podané žaloby se žalobce zabýval podrobně podmínkami uskutečnění zdanitelného plnění. Pokud jde o otázku uskutečnění zdanitelného plnění, žalobce uváděl skutečnosti, které vyšly najevo v daňovém řízení, které je třeba podle jeho názoru hodnotit při posuzování otázky, zda v předmětném případě vůbec došlo k uskutečnění zdanitelného plnění spočívajícího v dodání zboží. Pokud jde o příjem zdanitelného plnění, žalobce poukazoval na předběžné závěry, k nimž došel Městský soud v Praze v soudním sporu sp.zn. 2 Cm 112/2009, jejichž výsledkem je, že v podstatě chybí subjekt, na který by vůbec žalobce mohl právo nakládat s předmětnými vozidly převést, přičemž se žalobce domnívá, že k přijetí závěrů o tom, že došlo k uskutečnění zdanitelného plnění, není možné bez toho, aby bylo možno jednoznačně identifikovat oba subjekty, mezi nimiž se toto zdanitelné plnění uskutečnilo.\nPokud jde o existenci úplaty, žalovaný podle názoru žalobce vybírá argumenty na podporu svých jednotlivých závěrů selektivně, když na jednu stranu konstatoval, že žalobce dohodu se společností PRO-RSI neprokázal, na druhou stranu však dovodil, že úplata, která vyplývala z této dohody mezi žalobcem a PRO-RSI, lze mít v důsledku zápočtu za prokázanou.\nPokud jde o účtování a zpětný převod, žalobce poukázal na konstantní judikaturu Evropského soudního dvora, podle níž pojmy, vymezující zdanitelná plnění ve smyslu 6. Směrnice, mají všechny objektivní povahu a použijí se bez ohledu na účel a výsledky dotyčných plnění. Uvedený princip lze v daném případě podle názoru žalobce vyložit tak, že na uskutečnění zdanitelného plnění je třeba usuzovat pouze tam, pokud jsou splněny objektivní požadavky přepracované Šesté Směrnice. Mezi takové požadavky a priori nepatří určitý subjektivní postoj žalobce k předmětné transakci nebo skutečnosti, které se uskuteční následně. Žalobce poukázal na rozsudek Soudního dvora ve věci Optigen, v němž soud uvedl, že každé plnění musí být zohledněno samo o sobě a povaha určitého plnění v řetězci dodávek se nemění na základě předcházejících nebo následujících událostí.\nZ obsahu vyjádření žalovaného správního úřadu k podané žalobě ze dne 13.5.2011 vyplývá, že žalobce v odvolacím řízení ani v podané žalobě nerozporuje, že podmínky, stanovené v ustanovení § 64 zákona o DPH pro osvobození od daně na výstupu, nebyly fakticky naplněny, protože nebyla prokázána přeprava fakturovaných vozidel do jiného členského státu. Podle názoru žalovaného je nezpochybnitelné, že o dodání zboží do jiného členského státu, kterým se rozumí jen takové dodání zboží, které bylo skutečně odesláno nebo přepraveno do jiného členského státu (ustanovení § 13 odst.2 zákona o DPH), se v případě žalobce nejedná. Právě z důvodu požadavku na osvobození od daně, které není v dané situaci případné, zdůrazňuje žalobce svoji dobrou víru v provedení přepravy kupujícím, tj. společností PRO-RSI, pomocí výkladové pomůcky k tomuto ustanovení zákona o DPH, tj. rozsudkem Teleos. Tvrdil-li žalobce, že uskutečnil dodání zboží do jiného členského státu, osvobozené od daně na výstupu, když na fakturách, vydaných pro firmu PRO-RSI, deklaroval v daňové rekapitulaci fakturovanou částku jako údaj „základ 0 %“, měl povinnost osvobození od daně na výstupu prokázat. Jelikož naplnění podmínek osvobození neprokázal správci daně ani v rámci odvolacího řízení, nebylo možné mu osvobození přiznat a dodatečný platební výměr zrušit.\nPodle názoru žalovaného není u žalobce na místě dovolávání se jednání v dobré víře z důvodů, rozebraných žalovaným v podrobném následujícím žalobním bodu. Žalobce neposkytl důkazy, prokazující nárok na osvobození, tzv. prima facie, protože důkazy, které by splnění podmínek osvobození dokládaly na první pohled bez bližšího zkoumání, žalobce vůbec nepředložil. Považoval-li žalobce za takové důkazy písemná prohlášení kupujícího, nemohou tato obstát, protože obsahují již na první pohled zřejmou logickou nesprávnost. Pořizovatel v nich jako kupující prohlašuje v březnu 2008, že vozidla byla k datu prodeje 1.4.2008 transportována do Německa. V březnu 2008 kupující nemohl potvrzovat, že vozidla již byla transportována k datu prodeje 1.4.2008, když tato skutečnost prodeje dosud nenastala. Uvedená nesrovnalost nebyla uspokojivě vysvětlena v doplněném řízení ani ze strany svědka V.B., zastupujícího firmu PRO-RSI, ani ze strany žalobce. Žalobce nepředložil prohlášení kupujícího jako důkaz, předepsaný závazným seznamem se silou zákona a je podstatné, že u žalobce nenastala situace obdobně jako v případě Teleos, tj., že by správce daně nejprve předložené doklady uznal jako důkaz dodání zboží do jiného členského státu a zpochybnil je až následně v průběhu pozdějších kontrol. U žalobce byla předložená prohlášení kupujícího zpochybněna od prvopočátku jejich předložení. Zjištění v případě žalobce jsou mimo východiska rozsudku Teleos, neboť závěr o neunesení důkazního břemene žalobcem stran splnění podmínek osvobození při dodání zboží do jiného členského státu nebyl učiněn na základě transakcí, na kterých se žalobce nepodílel a neměl tedy na ně vliv, ale na základě jednání samotného žalobce, který postupoval neopatrně a nezajistil si důkazní prostředky k prokázání svých tvrzení. Neutralita daně nemůže být zajištěna tam, kde jsou porušena stanovená pravidla. Nebyla-li prokázána podstata plnění jako plnění interkomunitárního, takže nejsou splněny podmínky pro odvod daně ve státě pořízení, přičemž existence plnění je nesporná, musí být plnění podrobeno dani ve státě dodání. Tak bylo postupováno u žalobce a princip neutrality daně byl zachován.\nŽalobcovo tvrzení o jednání v dobré víře zpochybňuje řada okolností, uvedených v napadeném rozhodnutí. Žalobce fakturované dodání zboží do jiného členského státu vůbec za předmětné zdaňovací období nevykázal, neuvedl ho v daňovém přiznání na řádku 410 ani nepodal souhrnné hlášení podle ustanovení § 102 zákona o DPH. Žalobce předmětné dodávky do jiného členského státu nevykázal předepsaným způsobem a v souladu se zákonem o DPH a tím popírá vlastní tvrzení, že prodej vozidel prováděl bez záměru neodvést jakoukoli daň nebo poplatek v zákonem stanovené výši či odvod jakkoli krátit či vylákat neoprávněnou daňovou výhodu. Nevykázání uskutečněného plnění v daňovém přiznání o jednání žalobce v dobré víře nesvědčí. Dobrou víru žalobce nedokládají ani zjištění o předchozích a následujících vztazích, které žalobce měl s firmami, zastoupenými panem V.B., přičemž část předmětných vozidel žalobce původně koupil od firmy OS-RSI, část od firmy BERVID PRODRIVE, s.r.o. a pak je pronajal firmě OS-RSI. Před uplynutím sjednané doby nájmu vozidel o předčasném ukončení tohoto pronájmu po vzájemné dohodě prodal vozidla firmě PRO-RSI a s odstupem dvou dnů vozidla znovu od OS-RSI nakoupil a opětovně jí je pronajal. Úhrada těchto obchodů z dubna 2008 proběhla zápočtem pohledávek a závazků s doplatkem žalobce firmě OS-RSI. Dobrou víru sice žalobce tvrdí, ale způsob jeho obchodování jí nenasvědčuje. Okolnosti obchodování žalobce s firmami RSI a PRO-RSI žalovaný v napadeném rozhodnutí uvedl a důvody, které vedly k poněkud nezvyklým operacím, za něž lze dvojí nákup i dvojí pronájem týchž vozidel stejné firmě a po prodeji vozidel firmě spřízněné nepochybně považovat, a obě strany je vysvětlují odchylně při vzájemném osočování se a rozporování úkonů. Žalovaný to však neposuzoval, neboť mu to jako správci daně nepřísluší.\nPokud žalobce argumentuje rozsudky ESD, promítnutými do judikatury tuzemských soudů, pak žalovaný má za to, že pro odmítnutí nároku na odpočet daně postačuje již jen to, že subjekt o podvodném jednání v řetězových transakcích, jichž se účastnil, vědět mohl a měl. Aplikací těchto závěrů na případné osvobození od daně při dodání zboží do jiného členského státu je třeba toto osvobození odmítnout u subjektu, který o podvodech na DPH v řetězci firem, s nimiž obchodoval, věděl nebo vědět mohl.\nŽalovaný setrval na svém dříve uvedeném hodnocení všech žalobcem předložených prohlášení na tom, že z důvodu neuskutečnění přepravy vozidel do jiného členského státu nelze osvobození od daně žalobci přiznat a nebylo by možné tak učinit, ani kdyby byla předložená prohlášení kupujícího formálně bezvadná. Pokud žalobce odkazuje na rozsudky Evropského soudního dvora, pak jím citované názory jsou vyslovovány jako dílčí v posuzovaném případu, v němž šlo např. o určení povahy ve smyslu tuzemské či intrakomunitární po sobě jdoucí dodání zboží mezi osobami povinnými k dani z různých členských států. Žalobce však již neuvedl, že ESD dále v rozsudku Euro Tire uvedl, že otázky splnění důkazní povinnosti a povinnost řádné péče je věcí posouzení předkládajícího soudu.\nNa základě skutečností, obsažených v souvisejícím spisovém materiálu, v napadeném rozhodnutí má žalovaný za to, že důkazní povinnost žalobce nesplnil a řádnou péči neprokázal, když lze jen těžko předpokládat, že byl pouze nevědoucím účastníkem výše popsaných transakcí, neboť z doplňovacího řízení vyplývá, že se na nich měl aktivně podílet.\nŽalovaný přezkoumával v odvolacím řízení správnost dodatečně stanovené daně na výstupu a ke skutečnostem, zjištěným v průběhu daňové kontroly i v průběhu doplňovacího řízení, přistupoval podle pravidel rozložení důkazního břemene mezi daňový subjekt a správce daně. Žalobce jako daňový subjekt tvrdil předloženými fakturami, před správcem daně, v podaném odvolání i jeho doplněních a tvrdí i v předchozích bodech žaloby, že prodal vozidla firmě PRO-RSI, čímž uskutečnil dodání zboží do jiného členského státu, a domáhá se osvobození tohoto dodání od daně na výstupu. S jeho povinností tvrzení souvisí povinnost toto tvrzení prokázat. Žalobce prokazoval osvobození při dodání zboží do jiného členského státu zákonným a relevantním způsobem zpochybněným prohlášeními kupujícího. Protože důkazní břemeno v této věci neunesl, nebylo mu osvobození přiznáno a byla mu dodatečně stanovena daň na výstupu. Žalovaný neshledal, že by vůle a její projev mezi žalobcem a firmou PRO-RSI byly v době, kdy měl obchod proběhnout, v neshodě a je-li až v době po dodatečném stanovení daně u žalobce a na základě nesouladu mezi zúčastněnými stranami, který vznikl po uskutečnění obchodu a z příčin mimo daňové řízení tento obchod zpochybňován, nemění to nic na tom, že proběhl a z hlediska daně z přidané hodnoty byl posouzen podle skutečností relevantních v době jeho realizace. V rámci daňového řízení nebylo uskutečnění plnění žalobcem zpochybněno vzhledem k naplnění znaku dodání zboží jako předmětu daně podle ustanovení § 2 odst. 1 písm. a) zákona o DPH a dle článku 5 odst. 1 Šesté Směrnice. Žalobce předmětnými vozidly disponoval, měl je v majetku a nakládal s nimi a dle předmětných faktur právo nakládat s nimi převedl na jinou osobu. Uskutečnil tedy v rámci své ekonomické činnosti dodání zboží za úplatu s místem plnění v tuzemsku. Převod práva nakládat s hmotným majetkem jako vlastník lze podle judikatury ESD i NSS vykládat široce tak, že dodání zboží se uskuteční nejen tam, kde přejde vlastnické právo k majetku, ale i tehdy, když jakýkoli typ převodu majetku druhou osobou opravňuje ve skutečnosti nakládat s tímto majetkem, jako by byla vlastníkem. Jde tedy o nakládání s majetkem v ekonomickém a nikoli formálním právním smyslu slova. Zpochybňuje-li žalobce pod vlivem výpovědí svědků, které sám považuje za nevěrohodné a v rozporu se svými předchozími stanovisky, že k dodání zboží nemuselo dojít, má žalovaný za to, že v ekonomickém smyslu k dodání zboží došlo, neboť o vozidlech po jejich prodeji žalobcem rozhodovaly další subjekty.\nDalší žalobní námitky žalovaný považuje za nepřípadné, vzhledem k rozporuplným a nesystémovým tvrzením, postrádajícím vnitřní soudržnost a spojitost s tvrzeními předchozími, kdy žalobce na jednu stranu obsáhle a věcně argumentuje, že plnění ve prospěch firmy PRO-RSI uskutečnil, a vzápětí dává ke zvážení, zda vůbec jím fakturované plnění nastalo. Žalovaný postupoval a hodnotil samostatně žalobcem uskutečněné dodání zboží, z něhož potvrdil důvodnost dodatečně stanovené daně na výstupu, i žalobcem nárokovaný odpočet z opětovného nákupu těchto vozidel, který nezpochybnil. Žalovaný současně podotkl, že svými námitkami žalobce upozorňuje na skutečnosti ve svůj neprospěch – jednak zpochybňuje správnost, průkaznost a věrohodnost svého účetnictví, pokud v něm účtoval o skutečnostech, které nenastaly, což by mohlo mít pro něj poměrně zásadní dopad nejen v oblasti daně z přidané hodnoty, a jednak zpochybňuje, že odpočet daně, který nárokoval z opětovného nákupu vozidel, uplatňoval v souladu se zákonem. Pokud by totiž žalobci bylo dáno za pravdu v tom, že právo nakládat s vozidly nikdy nepozbyl, ztratil by nárok na odpočet na znovupořízení vozidel, protože by tento nákup neměl opodstatnění. Fiskální dopad na žalobce by tedy nebyl v podobě dodatečného dostanovení daně na výstupu, ale v podobě neuznání nárokovaného odpočtu.\nZ obsahu repliky žalobce k vyjádření žalovaného správního úřadu ze dne 6.6.2011 vyplývá, že občansko-právní řízení, vedené před městským soudem pod sp.zn. 2 Cm 112/2009, o zaplacení částky 37.308.970,- Kč s příslušenstvím, v níž se této částky domáhá po žalobci společnost Rating Service International LLc., dosud nebylo ukončeno, stejně tak jako trestní řízení, vedené Krajským ředitelstvím policie hlavního města Prahy proti podezřelému V.B.\nPři ústním jednání u Městského soudu v Praze dne 6.12.2011 zástupkyně žalobce odkázala na podanou žalobu ve znění repliky k vyjádření žalovaného správního úřadu. Žalobce podmínky pro osvobození od daně z přidané hodnoty v uvedených obchodech splnil, odkazuje plně na rozsudek Evropského soudního dvora ve věci TELEOS, zejména na v něm zvýrazněnou zásadu právní jistoty, zásadu daňové neutrality a zásady proporcionality. Žalobce se odkazuje na svojí dobrou víru, na náležitou opatrnost dodavatele s tím, že má nárok na osvobození i v případě, kdy odběratel svojí povinnost daň odvést následně nesplní. Pokud jde o zmíněný rozsudek ve věci TELEOS, tento je podle názoru žalobce na daný případ plně aplikovatelný. Žalobce si opatřil a následně v průběhu daňového řízení i předložil doklady ohledně předmětných obchodů, jedná se o prohlášení kupujícího, která jednoznačně prima facie osvědčují dodání vozidel do Spolkové republiky Německo. Pokud následně vyslechnutí svědci tuto skutečnost popřeli, pak je třeba vzít v úvahu, že svědek Václav Bervid sám tímto potvrzením disponoval a daňovému subjektu jej předložil, žalobce v této souvislosti odkazuje na posouzení důvěryhodnosti vyslechnutých svědků. Pokud jde o vlastní formální náležitosti předložených prohlášení, jejich obsah nevzbuzoval pochybnosti, jednalo se o informace, které jsou pro posouzení případných podmínek osvobození od DPH rozhodné, žalobce dodával společnosti, která organizovala závody automobilů, tato společnost měla vlastní kapacity k převozu vozidel. Žalovaný správní úřad v odůvodnění svého rozhodnutí žádné pochybnosti ohledně náležitostí předložených dokladů nevznesl, učinil to až ve vyjádření k podané žalobě. Žalobce trvá na tom, že podnikal s náležitou mírou opatrnosti, v době, kdy se obchody konaly, znal osobu spojující společnosti RSI a PRO-RSI již dva roky, měl s ní korektní obchodní vztahy a neměl žádný důvod k pochybnostem. Obě tyto společnosti se pohybují v oblasti automobilových závodů, převážely desítky automobilů, přílohy k žalobě svědčí o reálnosti uvedených aktivit těchto společností. Na žalobce nelze aplikovat rozhodnutí Nejvyššího správního soudu ve věci MAKRO, neboť tam sám dodavatel měl pochybnosti o dodání zboží, neznal odběratele, zatímco nyní v posuzované věci se žalobce stal obětí podvodu ze strany spřízněných firem pana Václava Bervida, všechny indicie vyšly najevo až později.\nZástupkyně žalovaného správního úřadu u jednání soudu uvedla, že na předmět sporu, tj. na splnění podmínek pro osvobození od daně na výstupu, má žalovaný zcela opačný názor. Podle názoru žalovaného podmínky zákona o dani z přidané hodnoty nebyly v případě žalobce splněny, důvody, pro které se žalovaný rozhodl potvrdit dodatečný platební výměr finančního úřadu, jsou jednoznačně uvedeny v napadeném rozhodnutí a ve vyjádření k podané žalobě, proto na ně žalovaný v závěrečném návrhu plně odkazuje. V okamžiku, kdy žalovaný správní úřad přezkoumával napadený dodatečný platební výměr, zabýval se věcí žalobce v širším kontextu, než je tomu nyní v řízení před soudem ohledně jednoho dodatečného platebního výměru. Žalovaný proto zkoumal, zda existovala podkladová transakce, tj. zda vůbec žalobce uskutečnil plnění s místem plnění v České republice a zda toto osvobození od daně má oporu ve skutkovém ději. Žalovaný zastává názor, že žalobce uskutečnil dodání zboží v podobě převodu práva nakládat s věcí jako vlastník k předmětným padesáti osobním automobilům, o tom již není mezi účastníky soudního řízení sporu. Zásadní neshoda je o tom, zda byly splněny podmínky pro přiznání osvobození od DPH podle ustanovení § 64 zákona o DPH. Žalovaný odkazuje na doplněné důkazní řízení, z něhož vyplývá, že žádná přeprava, kterou žalobce fakturoval, do jiného členského státu EU neproběhla, proto ve smyslu ustanovení § 13 odst.2 zákona o dani z přidané hodnoty nejde o intrakomunitární transakci. Je pravda, že žalobce doložil prohlášení kupujícího, tato prohlášení však byla vyvrácena a byla zpochybněna jejich věrohodnost právě v řízení před finančními orgány. Žalobce se v dalším řízení dovolával pouze ochrany své dobré víry, aniž by tvrdil, že přeprava byla fakticky zajištěna a uskutečněna. Proto má žalovaný za to, že žaloba není důvodná. Ze soustředěného spisového materiálu nevyplývá, že by se žalobce otázkou přepravy předmětných automobilů do SRN vůbec zabýval, že by byla jakkoli řešena. Předmětem dodávky byla dodávka padesáti kusů závodních automobilů, ze žádných z podkladů ze spisu přitom není zřejmé, že by žalobce jakkoli o přepravě jednal, že by se zabýval vytížeností přepravní kapacity, přepravními náklady a podobnými věcmi. Pokud jde o ochranu dobré víry žalobce, žalovaný konstatuje, že firma RSI neplatila žalobci již od roku 2007 leasingové splátky nájemného, žalobce tak už mohl vědět, že firmy pana Václava Bervida nejsou úplně spolehlivými obchodními partnery. Žalovaný poukazuje na to, že tím, kdo dokládal dodání automobilů do jiného členského státu, byl žalobce, který pak měl prokázat splnění podmínek osvobození od daně z přidané hodnoty. Z uvedeného vyplývá závěr, že žalobce nepostupoval s náležitou péčí, nebyl účasten u naložení vozidel k přepravě, neověřil si uskutečnění přepravy, nic takového ze spisového materiálu není zřejmé. Vozidla do Spolkové republiky Německa přepravena nebyla, žalobce mohl mít pochybnosti o přepravě, když následně - o pouhé dva dny později - dne 3.4.2008 znovu nakupuje tatáž vozidla zpět, aniž by zvažoval logistické či finanční náročnosti těchto operací. Žalovaný má za to, že žalobce je samostatným daňovým subjektem, který deklaroval osvobození od daňové povinnosti u dodání zboží do jiného členského státu, avšak podmínky tohoto osvobození neprokázal, nevykázal v daňovém přiznání ani nepodal náležité hlášení a neobstaral si dostatek důkazů pro svá tvrzení.\nPři šetření na základě dožádání Finančního úřadu pro Prahu 2 zjistil správce daně – Finanční úřad pro Prahu 5 – že žalobce vystavil odběrateli PRO-RSI Automobil GmbH. se sídlem Weiden, Spolková republika Německo, faktury ze dne 1.4.2008 za dodání celkem padesáti kusů automobilů tovární značky BMW v celkové hodnotě 37.308.969,- Kč. Žalobce tuto transakci, u níž neuplatnil daň na výstupu, nezahrnul do přiznání k dani z přidané hodnoty za předmětné období ani v souvislosti s ní nepodal souhrnné hlášení podle ustanovení § 102 zákona o DPH. Předmětem dožádání, které správce daně obdržel, bylo pořízení stejných automobilů žalobcem dne 3.4.2008 od dodavatele – organizační složky Racing Service International LLC.\nNásledně správní úřad prvého stupně zahájil se žalobcem daňovou kontrolu, při níž prověřoval, zda žalobce při neuplatnění daně na výstupu z předmětné transakce ve prospěch firmy PRO-RSI postupoval v souladu se zákonem a zda u fakturovaného prodeje aut této německé firmě byly splněny podmínky pro osvobození od daně podle ustanovení § 64 zákona o DPH při dodání zboží do jiného členského státu.\nV průběhu správního řízení předložil žalobce prostředky, které správce daně hodnotil v souvislosti se skutečnostmi zjištěnými od německé daňové správy v rámci mezinárodní výměny informací, bez součinnosti se žalobcem a dospěl k závěru, že žalobce neuskutečnil plnění osvobození od daně, ale plnění, které podléhalo dani na výstupu. Proto mu dodatečným platebním výměrem na daň z přidané hodnoty za zdaňovací období duben 2008 dne 16.10.2009 vyměřil daň v částce 7,088.704,- Kč.\nProti uvedenému dodatečnému platebnímu výměru podal žalobce včasné odvolání, v němž argumentoval shodně jako v podané žalobě. V doplněném řízení provedeném v rámci řízení odvolacího vyslechl správce daně i žalovaný odvolací správní úřad jako svědky osoby, které jednak personálně spojovaly žalobcova odběratele, firmu PRO-RSI z Německa, i jeho dodavatele firmu RSI pana V.B. V souvislosti s jeho svědeckou výpovědí se stala součástí daňového spisu řada písemností a vyjádření, které s prověřovanou transakcí, jejíž podstatou je z daňového hlediska dodání zboží do jiného členského státu deklarovanému odběrateli, souvisí jen nepřímo a z nichž vyplývají komplikované vztahy mezi žalobcem a firmami, zastoupenými panem V.B., včetně účasti dalších firem, které nebyly bezprostředními obchodními partnery žalobce. Dále v odvolacím řízení byli vyslechnuti svědci L.T., jenž popřel předání prohlášení kupujícího žalobci, a svědek B.G., který uvedl, že neví, od koho společnost OS Car Sales uvedená vozidla koupila a nepamatoval si, kdy k předmětným transakcím došlo.\nNa základě takto doplněného daňového řízení rozhodl žalovaný odvolací správní úřad o podaném odvolání proti dodatečnému platebnímu výměru ze dne 16.10.2009 žalobou napadeným rozhodnutím, jímž odvolání žalobce zamítl se závěrem, že odvolací námitky nejsou důvodné a že vydáním dodatečného platebního výměru na daň z přidané hodnoty za zdaňovací období duben 2008 nebyl porušen zákon.\nMěstský soud v Praze přezkoumal žalobou napadené rozhodnutí a jemu předcházející řízení před správními úřady obou stupňů z hlediska žalobních námitek, uplatněných v podané žalobě, a při přezkoumání vycházel ze skutkového a právního stavu, který tu byl v době vydání napadeného rozhodnutí (ustanovení § 75 zákona č. 150/2002 Sb., soudního řádu správního, ve znění pozdějších předpisů – dále jen s.ř.s.). Věc soud posoudil takto:\nŽalobce se podanou žalobou domáhal přezkoumání a zrušení rozhodnutí, kterým bylo zamítnuto odvolání žalobce proti dodatečnému platebnímu výměru, vydanému Finančním úřadem pro Prahu 5 dne 16.10.2009, jímž byla žalobci dodatečně vyměřena daň z přidané hodnoty za zdaňovací období duben 2008 ve výši 7.088.704,- Kč.\nPodle ustanovení § 64 odstavec 1 zákona č. 235/2004 Sb., o dani z přidané hodnoty, ve znění účinném pro rok 2008 (dále jen zákon o DPH), dodání zboží do jiného členského státu plátcem osobě registrované k dani v jiném členském státě, které je odesláno nebo přepraveno z tuzemska plátcem nebo pořizovatelem nebo zmocněnou třetí osobou, je osvobozeno od daně s nárokem na odpočet daně, s výjimkou dodání zboží osobě, pro kterou pořízení zboží v jiném členském státě není předmětem daně.\nPodle ustanovení § 64 odstavec 5 zákona o DPH dodání zboží do jiného členského státu lze prokázat písemným prohlášením pořizovatele nebo zmocněné třetí osoby, že zboží bylo přepraveno do jiného členského státu, nebo jinými důkazními prostředky.\nZ obsahu soustředěného spisového materiálu, předloženého soudu žalovaným správním úřadem, je zcela nepochybné, že to byl právě žalobce, kdo uplatňoval osvobození od placení daně z přidané hodnoty za prodej padesáti kusů závodních automobilů tovární značky BMW, které měly být podle jím předložených dokladů vyvezeny mimo hranice České republiky, konkrétně do Spolkové republiky Německo. Mezi účastníky soudního řízení není sporu o tom, že došlo k uskutečnění uvedeného obchodního případu, spornou však zůstává otázka, zda toto plnění vykazuje znaky plnění, osvobozeného od daně s nárokem na odpočet daně, jak tvrdí s odkazem na ustanovení § 64 odstavec 1 zákona o DPH žalobce, anebo zda žalobce veškeré potřebné rozhodné skutečnosti neprokázal a jedná se o dodání zboží podle ustanovení § 13 odstavec 1 zákona o DPH.\nPodle tohoto ustanovení se dodáním zboží pro účely tohoto zákona rozumí převod práva nakládat se zbožím jako vlastník. Pokud jde o výklad pojmu „dodání zboží do jiného členského státu“, pak podle ustanovení § 13 odstavec 2 zákona o DPH je dodáním zboží do jiného členského státu takové dodání zboží, které je skutečně odesláno nebo přepraveno do jiného členského státu.\nPodle rozsudku Nejvyššího správního soudu ze dne 30.7.2010, č.j.: 8 Afs 14/2010 – 195, dostupného na www.nssoud.cz, důkazní břemeno o dodání zboží osvobozeného od daně z přidané hodnoty do jiného členského státu Evropské unie, tj. prokázání faktického odeslání zboží z tuzemska plátcem osobě registrované k dani z přidané hodnoty v jiném členském státě, leží na plátci, který zdanitelné plnění uskutečňuje. Písemné prohlášení kupujícího o přepravě zboží podle ustanovení § 64 odst.5 zákona o DPH) může být způsobilým důkazem jen za předpokladu, že odpovídá zjištěnému skutkovému stavu. V případě pochybností je prodávající povinen prokázat existenci dobré víry, že se svým jednáním neúčastnil daňového podvodu, tedy například že v rámci svých obchodních aktivit přijal dostatečná opatření bránící riziku možného daňového podvodu.\nNejvyšší správní soud ve své judikatuře opakovaně připomíná, že důkazní břemeno k prokázání skutečností, které daňový subjekt uvedl v daňovém přiznání pro uplatnění osvobození zboží od daně z přidané hodnoty, stíhá především daňový subjekt (ustanovení § 31 odst.9 zákona o správě daní a poplatků). K unesení důkazního břemene pak nemusí vždy stačit předložení formálně bezvadných daňových dokladů či jiných listin, byť se všemi zákonem vyžadovanými náležitostmi. Jak vyplývá i z nálezu Ústavního soudu ze dne 15.5.2001, sp. zn. IV ÚS 402/99, důkaz daňovým dokladem je pouze formálním důkazem dovršujícím hmotně právní aspekty skutečného provedení zdanitelného plnění. Jestliže zdanitelné plnění nebylo uskutečněno, nemůže být důkazní povinnost naplněna pouhým předložením, byť formálně správného, daňového dokladu. Prokazuje-li daňový subjekt nárok na osvobození od DPH formálně bezvadnými písemnými prohlášeními a daňovými doklady, ale zároveň existují pochybnosti o faktickém stavu, je součástí důkazního břemene daňového subjektu prokázat existenci podmínek, za nichž dochází k osvobození zdanitelného plnění od DPH. Doklady o uskutečnění zdanitelného plnění, byť se všemi zákonnými náležitostmi, nemohou být proto podkladem pro uznání nároku na osvobození od DPH, není-li současně prokázáno, že k uskutečnění podmínek podmiňujících osvobození zdanitelného plnění od daně z přidané hodnoty fakticky došlo. Podle ustanovení § 64 zákona o DPH je dodání zboží do jiného členského státu plátcem osobě registrované k dani z přidané hodnoty v jiném členském státě, které je odesláno nebo přepraveno z tuzemska plátcem nebo pořizovatelem nebo zmocněnou třetí osobou, osvobozeno od daně z přidané hodnoty s nárokem na odpočet daně, s výjimkou dodání zboží osobě, pro kterou pořízení zboží v jiném členském státě není předmětem daně. Nárok na osvobození od DPH je tak dán pouze za zákonem stanovených podmínek, které byl správce daně oprávněn ověřovat a zkoumat, aby ověřil oprávněnost uplatněného osvobození.\nK výkladu o rozsahu důkazního břemene, které stíhá daňový subjekt, lze poukázat na bohatou judikaturu Nejvyššího správního soudu. Podle ní ani doklady se všemi náležitostmi nemusí být podkladem pro uznání nároku na odpočet DPH (tyto závěry jsou plně aplikovatelné rovněž na osvobození od DPH), není-li prokázáno, že k realizaci tvrzené skutečnosti fakticky došlo. Stěžovatel se proto mýlí, usuzuje-li na unesení důkazního břemene tím, že předložil zákonem předvídané dokumenty (písemná prohlášení pořizovatelů zboží o dodání zboží do jiného členského státu Evropské unie). Pokud daňový subjekt v daňovém řízení neprokáže jím tvrzené skutečnosti, nelze dovodit, že byl správce daně povinen prokazovat tyto skutečnosti za daňový subjekt a neučinil-li tak, uzavřít o vydání nezákonného rozhodnutí na základě neúplných skutkových zjištění.\nHodnocení žalovaného odvolacího správního úřadu o tom, že důkazy předložené žalobcem neprokázaly splnění podmínek pro osvobození zboží od DPH ve smyslu ustanovení § 64 odst.1 zákona o DPH, nevykazuje znaky libovůle. Žalobce se spoléhal především na – zjevně dodatečně vyhotovená - písemná prohlášení svého odběratele, aniž by dále prověřoval jejich pravdivost. Byť by se tento přístup jevil jako obchodně výhodný, s ohledem na stávající opakované obchodování s týmž subjektem obvyklý, představuje riziko vzniku daňových úniků. Je proto v zájmu daňového subjektu, aby si opatřil takové podklady, které mohou relevantním způsobem prokázat, že k dodání do jiného členského státu skutečně došlo. Důkazní břemeno o uskutečněném dodání zboží osvobozeného od daně z přidané hodnoty, které daňově uplatňuje, totiž leží právě na straně daňového subjektu.\nPísemné prohlášení o přepravě zboží do jiného členského státu podle ustanovení § 64 odst. 5 zákona o DPH je jistě relevantním důkazem, žalobce se však mýlí, pokud jej považuje za důkaz jediný a absolutní. Takový výklad by prakticky znemožnil ověření skutečností, z nichž dané osvobození od daně z přidané hodnoty vychází. Žalobce přijímal prohlášení o dodání zboží do jiného členského státu neopatrně a bez dalšího, respektive zcela formálně.\nMěstský soud v Praze nepřisvědčil námitce, že žalobou napadené rozhodnutí o odvolání je v rozporu s judikaturou Evropského soudního dvora. Žalobce se odvolával na rozsudek ve věci Optigen, obsáhle citoval i pasáže z rozsudku ve věci Teleos a dovolával se ochrany dobré víry, vyplývající z této judikatury. Soudní dvůr dospěl ve zmíněných rozhodnutích výkladem příslušných ustanovení Šesté směrnice o dani z přidané hodnoty k závěru, že plátce daně má nárok na odpočet daně z přidané hodnoty z přijatých zdanitelných plnění, které splňují požadavky uvedené směrnice, i když jiná transakce, předcházející či následující v řetězci obchodních vztahů, byla uskutečněna se záměrem zkrácení daňové povinnosti. To ovšem platí pouze za podmínky, že plátce daně o takovém záměru nevěděl a nemohl vědět. Tyto závěry jsou bezpochyby aplikovatelné i na podmínky osvobození od daně z přidané hodnoty. Argumentace žalobce judikaturou Soudního dvora nezpochybňuje rozhodnutí žalovaného, naopak uvedená rozhodnutí jsou v souladu s těmito právními názory. Závěry Soudního dvora jsou respektovány také Nejvyšším správním soudem, podle jehož judikatury nemohou být nárok na odpočet daně a uznání daňového výdaje dotčeny tím, že v řetězci dodávek je jiná předchozí nebo následná transakce zatížena skutečnostmi, o kterých daňový subjekt nevěděl nebo nemohl vědět. Každá transakce musí být posuzována sama o sobě a charakter jednotlivých transakcí v řetězci nemůže být změněn předchozími nebo následnými událostmi (rozsudek NSS ze dne 27.7.2007, č.j. 5 Afs 129/2006 – 142, dostupný rovněž na www.nssoud.cz). Nejvyšší správní soud v tomto rozsudku ostatně výslovně vyšel z rozhodnutí Soudního dvora ve věci Optigen. Žalobci lze přisvědčit, že není odpovědný za obchodní a ekonomickou činnost jiných subjektů, tj. za to, jak jeho odběratel a případné další subjekty v řetězci se zbožím naložili. Skutkový stav nyní posuzované věci se však míjí s východisky výše uvedené judikatury. Správce daně neučinil závěr o neunesení důkazního břemene žalobcem pouze z následných transakcí jiných subjektů, na které již neměl žalobce vliv, ale přímo z jednání žalobce, který s ohledem na objektivní skutečnosti postupoval neopatrně a nezamezil tak možným daňovým únikům.\nV takovém případě přitom nelze účinně poukazovat na dotčení principu neutrality daně z přidané hodnoty. Ten se může ve své úplnosti uplatnit pouze tam, kde nedochází k porušování povinností stanovených daňovými předpisy. Za situace, kdy žalobce považoval prohlášení za důkazní prostředek eo ipso prokazující intrakomunitární podstatu dodání zboží a neunesl důkazní břemeno ohledně prokázání dodání zboží do jiného členského státu, nemůže předmětná námitka obstát. Nebyla-li prokázána podstata plnění jako plnění intrakomunitárního a přitom k dodání došlo, bylo správně posouzeno jako tuzemské zdanitelné plnění zatížené daní na výstupu. Dovolával-li se žalobce principu neutrality, je na místě připomenout, že skutková zjištění správních orgánů ukazují na závěr, že byl uvedený princip ve skutečnosti opomenut. Při uplatnění daně na výstupu, nebylo-li prokázáno splnění podmínek osvobození od daně při dodání do jiného členského státu, mohl pořizovatel v Německu požádat o vrácení daně nebo uplatnit nárok na odpočet daně, pokud mu vznikla povinnost registrace za plátce daně z přidané hodnoty uskutečněním ekonomických činností na území České republiky. V obou případech by však kupující musel prokázat pořízení zboží a bylo by tak zajištěno, aby jeho případná pochybení šla pouze k jeho tíži.\nPorušení principů efektivnosti a proporcionality stěžovatel namítl pouze v obecné rovině a až při ústním jednání u soudu. Tyto skutečnosti do značné míry předurčují způsob vypořádání uvedených námitek soudem, který porušení těchto principů, vztahujících se k působení komunitárního práva neshledal.\nK dalším žalobním námitkám je třeba uvést, že z ujednání, která žalobce činil v březnu a dubnu 2008 ohledně předmětu dodání zboží do Německa, je zřejmé, že otázkou skutečného fyzického předání a přepravení předmětných automobilů za účelem jejich transportu do SRN žádná jednání uskutečněna zjevně nebyla. Jak již bylo soudem výše opakovaně uvedeno, žalobce se spokojil s prohlášeními, která jsou formulačně snadno zpochybnitelné, jestliže z jejich obsahu vyplývá, že dne 20.3.2008 odběratel žalobci potvrzuje, že dne 1.4.2008 byla (!) předmětná vozidla dodána do SRN. Žalovaný správní úřad v rámci své činnosti k námitce žalobce ohledně ochrany jeho dobré víry dále zjistil jednak skutečnost, že ještě dříve, než k předmětné transakci vůbec došlo a vozidla byla ve finančním pronájmu, odběratel žalobce neplatil leasingové splátky a dále další skutečnost, která činí tvrzení žalobce nevěrohodným, totiž to, že již dva dny po uskutečnění předmětného obchodu žalobce dne 3.4.2008 od odběratele kupuje zpět. Právě tato zjištěná skutečnost nasvědčuje závěru, že o to více se měl žalobce zajímat o to, zda předmětné automobily skutečně opustily území České republiky dne 1.4.2008, jestliže je to jednoznačně zákonem o DPH formulovaná podmínka pro možnost uplatnění osvobození od daně podle ustanovení § 64 odstavce 1 zákona o DPH.\nŽalobce rovněž jako důkaz předložil v řízení před soudem rozsudek Městského soudu v Praze ze dne 18.8.2011, č.j.: 2 Cm 112/2009 – 170, v němž byla řešena sporná otázka mezi účastníky řízení, zda inkriminovaný obchodní případ skutečně proběhl, aniž by však z uvedeného rozsudku vyplynul závěr o tom, že automobily opustily území České republiky. Z hlediska uplatnění osvobození od DPH není spornou otázka, zda došlo k předmětnému prodeji, ale zda předmětná vozidla byla vyvezena z území České republiky do jiného členského státu EU. Bylo proto na žalobci, aby v daňovém řízení prokázal, že se svým tvrzeným odběratelem jakkoli o přepravě jednal, že by se zabýval vytížeností přepravní kapacity vzhledem k rozsahu dodávky (padesát kusů osobních automobilů), přepravními náklady a jejich hrazením, a to ať již v souvislosti s dodávkou, která je předmětem posouzení v této daňové věci, nebo s následným zpětným odkoupením těchto automobilů dne 3.4.2008. Žalobce však této své důkazní povinnosti nedostál a podle názoru soudu neosvědčil ani neprokázal své jednání v dobré víře, respektive správní úřady zjistily a v odůvodnění napadeného rozhodnutí náležitě odůvodnily existenci takových skutečností, které zákonem chráněné jednání žalobce v dobré víře významně zpochybňují.\nMěstský soud v Praze nesdílí názor žalobce o tom, že by se žalovaný vydáním napadeného rozhodnutí dopustil odklonu od stávající judikatury českých a evropských soudů v daňových věcech. Naopak žalovaný dostatečně podrobným způsobem doložil a náležitě odůvodnil závěr o tom, z jakých konkrétních skutkových i právních důvodů má za to, že žalobce při obchodování se závodními automobily nevynaložil dostatek úsilí, směřovaného k tomu, aby mohl být učiněn závěr o tom, že o své účasti při obchodování v řetězci ve smyslu výše uvedených významů vědět nemohl. Skutková zjištění, popsaná jak v odůvodnění napadeného rozhodnutí, tak uvedená výše i v odůvodnění tohoto rozsudku, jsou dostatečná, jednoznačná a poskytují logický závěr, který byl učiněn a který má oporu v obsahu soustředěného spisového materiálu.\nNa základě výše uvedeného odůvodnění Městský soud v Praze dospěl k závěru, že uplatněné žalobní námitky nejsou důvodné a s ohledem na jejich obsah nebyla u žalobou napadeného rozhodnutí shledána nezákonnost napadeného rozhodnutí v důsledku krácení práv žalobce a protože soud neshledal důvody pro zrušení napadeného rozhodnutí, žalobu podle ustanovení § 78 odst.7 s.ř.s. jako nedůvodnou zamítl.\nVýrok o nákladech řízení ve vztahu mezi žalobcem a žalovaným je odůvodněn ustanovením § 60 odst.1 s.ř.s., když ve sporu neúspěšnému žalobci nepřísluší právo na náhradu nákladů řízení podle jeho výsledku a úspěšnému žalovanému správnímu úřadu žádné prokazatelné náklady řízení nad rámec běžných činností správního úřadu nevznikly. Z tohoto důvodu soud vyslovil, že žádný z účastníků nemá právo na náhradu nákladů řízení.\nV Praze dne 6.prosince 2011


Normalita sexuálního chování – Wikisofia\nNormalita může být ve zkoumání sexuálního chování populace definována mnohými způsoby. Některé jsou poplatné pro sexuologii více, některé méně. Příklady využívaných norem jsou:\nStatistická norma: Normální je to, co má nejvyšší míru výskytu v populaci. Obtížná norma, kterou nelze použít vždy, a která byla historicky zneužita např. proti homosexuálům (jakožto statistická menšina byli považováni za deviantní).\nIdeální norma: V sexuologii nepoužitelná nerealistická norma ideálního stavu.\nSubjektivní norma: V sexuologii nepoužitelná norma vyhovění tomu, co každému subjektivně vyhovuje – sadistovi přijde subjektivně v pořádku pro své ukojení trápit své sexuální partnery.\nFunkční norma: Normální je to, co funguje. V sexuologii použitelný přístup, který se uplatňuje zejména v medicíně.\nSpolečenská/kulturní norma: Normální se mezi kulturami a v rámci odlišného období historie liší. Význam pro sexuologii má zejména společensko-historický kontext. Tedy např., že kdysi homosexualita byla hříchem, pak poruchou, nyní normálním projevem sexuálního chování (je však třeba rozlišit chování egosyntonní a egodystonní).\nZákon: Kodifikované minimum morálky. Co je morální se nejčastěji mění právě v otázkách sexu.\nSpolečenská smlouva: Umožnění sexuálního styku v rámci stanoveného věku (u nás 15 let). Co je považováno za incest, co je považováno za nevěru (někde to není styk s jiným partnerem, ale to, když dá žena napít muži piva nebo s ním ujde kus cesty). Jak se dvořit partnerce (někde muž předstupuje v rámci námluv s erigovaným penisem.\nBiologická norma: Normální je to, co vede k reprodukci. V sexuologii nepříliš použitelná norma, neboť sex v současné době má zejména rekreační, nikoli prokreační funkci.\nNormalita sexuálního chování v historii\n</p> Katolický filosof Tomáš Akvinský ve 13. století definoval podmínky, za kterých je sex normální:\nsex musí být vykonáván se správnou osobou (pouze manžel nebo manželka)\nsprávným způsobem (misionářská poloha - žena dole a muž nahoře)\nza správným účelem (zplodit dítě)\nV Bibli se uvádí, že soulož není hříchem pouze, když je uskutečněna za účelem plození dětí (prokreační funkce).\nV Západních státech je v současnosti jen 5 % pohlavních styků uskutečněno za účelem zplození potomka. V moderních západních společnostech tak výrazně převládá rekreační funkce sexu nad funkcí prokreační.\nCitováno z „https://wikisofia.cz/index.php?title=Normalita_sexuálního_chování&oldid=49379“


V Miami se radoval Verstappen, za ním se | nastartu.cz\nV Miami se radoval Verstappen...\nV Miami se radoval Verstappen, za ním se umístily obě Ferrari\n09. 05. 2022 09:01\nFoto: Eva Marie Uzcategui Trinkl / Anadolu Agency / Profimedia | Max Verstappen v Miami.\nV premiérové Velké ceně Miami byl nejrychlejším pilotem Max Verstappen. Úřadujícího mistra světa doplnili na stupních vítězů oba jezdci Ferrari v pořadí Leclerc – Sainz. Valtteri Bottas pár kol před cílem přišel o skvělé umístění po své chybě.\nFerrari se v sobotní kvalifikaci znovu ukázalo v plné síle. Charles Leclerc získal svoji třetí letošní pole position. Konečně to vypadá, že se štěstěna opět otočila ke Carlosu Sainzovi jr. čelem, když po poslední sérii havárií a technických problémů odstartoval ze druhého místa. Třetí vyrazil do Velké ceny Miami Max Verstappen z Red Bullu, jako čtvrtý jeho stájový kolega Sergio Pérez.\nSenzačním pátým místem v kvalifikaci se ukázal Valtteri Bottas na Alfě Romeo, o pozici za ním skončil jeho bývalý parťák Lewis Hamilton na Mercedesu. Dobrou kvalifikaci zažili oba piloti Alfa Tauri, Gasly startoval ze sedmého místa, Tsunoda z devátého.\nNaopak Haasu, který v letošní sezoně udivuje svými výsledky, se sobota vůbec nepovedla, do Q2 postoupil pouze Mick Schumacher a nakonec obsadil až 15. místo. Zklamáním byly i 11. místo Alonsa z Alpine, 12. místo Russella na Mercedesu a 14. místo Ricciarda z McLarenu.\nStart VC Miami proběhl bez větších komplikací, Leclerc suverénně vyrazil a uhájil si vedení. Přes Sainze jr. se převalil Max Verstappen, Bottas si podržel pátou příčku. Skvělý start měl Alonso na Alpine, z 11. místa vyskákal na sedmou příčku. Naopak Mercedesům se nedařilo, Hamilton přišel o dvě místa, Russell ze 12. místa spadl na 15. Dravý byl Ricciardo z McLarenu, který si po startu polepšil o tři pozice, stejně jako Mick Schumacher na Haasu. Na poslední dvě místa v pořadí se propadly oba vozy Aston Martinu.\nV prvních kolech závodu se pak jezdecké pole rozkouskovalo do několika skupinek. Na čele bojovala dvojice Leclerc – Verstappen. V sedmém kole kvůli problémům s technikou odstoupil ze závodu Guanyou Zhou, Alfě Romeo tak na trati zůstal pouze Bottasův monopost. V osmém kole inženýři Maxe Verstappena upozornili na poškození pravé přední pneumatiky lídra Leclerca. A v devátém kole Verstappen úspěšně zaútočil a dostal svůj Red Bull do vedení.\nLeclercova stíhací jízda\nLeclerc se snažil dohnat Verstappena, jenže ve třináctém kole chyboval, probrzdil zatáčku a Verstappen tak získal náskok už 2,5 vteřiny. Ve stejném kole se také Tsunoda a Magnussen stali prvními piloty, kteří zamířili do boxů. Oba obuli nejtvrdší, bílou směs pneu. V 15. kole už napříč jezdeckým polem přibývalo chyb, piloti si stěžovali na životnost pneumatik.\nV 16. kole absolvoval nepodařený pit stop Fernando Alonso, kvůli tomu ztratil pracně vybojované pozice. Mechanici měli problém s výměnou pravého předního kola. Mezitím Latifi agresivně bránil svoji pozici před Vettelem, zkušený německý pilot se ale nakonec před Latifiho dostal.\nPo první třetině závodu si Pérez na Red Bullu stěžoval na ztrátu výkonu, jeho inženýr mu však opáčil, že vše je v pořádku. Přesto se po dvou kolech Pérez opět dostal na své předchozí časy, zřejmě tedy nebylo vše v pořádku, jak se jej snažil přesvědčit jeho tým.\nVe 25. kole si pro bílou sadu pneumatik zajel Charles Leclerc. Chvíli předtím si přes týmové rádio stěžoval, že jeho auto se dá řídit jen velmi obtížně. Ve 26. kole na první pit stop zamířil Max Verstappen. Na okruh se vrátil bezpečně před svým týmovým kolegou Pérezem, který v té době kroužil na druhém místě. Kolo po Verstappenovi ke svým mechanikům dorazil ještě obě týmové dvojky Sainz jr. a Pérez. Sainz si chvíli počkal, mechanik měl problém s utažením jeho pravého předního kola.\nVe 37. kole stále nenavštívil své mechaniky George Russell. I přesto se domlouval se svým inženýrem, že s pit stopem počkají, jelikož se mu stále jede dobře. V tu chvíli byl mladý Brit na pátém místě. Ve 39. kole jsme mohli vidět první větší incident, když se Alonso snažil dostat před Gaslyho. Oba piloti do sebe lehce šťouchli, Alonso nakonec získal lepší pozici a Francouz Gasly skončil na chvíli mimo dráhu.\nVe 41. kole se přiostřilo, Lando Norris přišel o zadní pneumatiku po kolizi s Pierrem Gaslym, který měl problémy zůstat na trati. Nejprve byl avizován virtuální safety car, George Russell toho využil a konečně zamířil do boxů pro novou sadu pneumatik. O kolo později vyjel fyzický safety car na trať, aby traťoví maršálové mohli uklidit Norrisův monopost.\nZa pět kol byly trosky odklizené a od 47. kola tak piloti mohli opět závodit. Po restartu na Sainzovo pódiové umístění útočil Pérez, Španěl si ale svůj flek ubránil. Verstappen si pohlídal své vedení, na pátém místě stále kroužil Valtteri Bottas. Ten však od 50. kola spadl na sedmou pozici, když udělal chybu, lehce škrtl o zeď a dostali se před něj oba piloti Mercedesu.\nPo restartu nabral Leclerc dobré tempo a Verstappen měl na zádech velmi náročného soka. Úřadujícímu mistrovi světa se ke konci závodu nedařilo vytvořit si opět výrazný náskok jako v předchozím průběhu. Na konci 51. kola zkusil předjet Pérez Sainze jr., ale udělal chybu, do zatáčky vjel příliš rychle a Sainz tak ztratil třetí místo jen na pár vteřin.\nDvě kola před cílem se střetli Mick Schumacher a Sebastian Vettel a oba museli do boxů. Vettel následně odstoupil ze závodu.\nVítězem premiérové Velké ceny Miami se stal Max Verstappen, druhý skončil Leclerc, třetí Sainz jr. Verstappenův stájový kolega Pérez byl čtvrtý. Na pátém místě se po skvělém výkonu umístil George Russell, na šestém Hamilton. Na sedmé místo se po své chybě v závěru závodu propadl Bottas, osmý dojel Ocon. Devátý Alonso byl vyšetřován za vyjetí z trati, nakonec ale dostal pouze napomenutí. Na bodech podruhé v sezoně dojel Alex Albon na Williamsu.\nKonečné pořadí VC Miami\n2. Charles Leclerc (MON/Ferrari) +3.786\n3. Carlos Sainz (ESP/Ferrari) +8.229\n4. Sergio Pérez (MEX/Red Bull) +10.638\n5. George Russell (GBR/Mercedes) +18.582\n6. Lewis Hamilton (GBR/Mercedes) +21.368\n7. Valtteri Bottas (FIN/Alfa Romeo) +25.073\n8. Esteban Ocon (FRA/Alpine) +28.386\n9. Alexander Albon (THA/Williams) +32.365\n10. Lance Stroll (CAN/Aston Martin) +37.026\n11. Fernando Alonso (ESP/Alpine) +37.128\n12. Yuki Tsunoda (JAP/AlphaTauri) +40.146\n13. Daniel Ricciardo (AUS/McLaren) +40.902\n14. Nicholas Latifi (CAN/Williams) +49.936\n15. Mick Schumacher (GER/Haas) +1:13.305\n16. Kevin Magnussen (DEN/Haas)\n17. Sebastian Vettel (GER/Aston Martin)\nGuanyou Zhou (CHN/Alfa Romeo), Lando Norris (GBR/McLaren), Pierre Gasly (FRA/AlphaTauri)\nMax Verstappen (NED/Red Bull) 1:31.361\nFerrari ovládlo kvalifikaci v Miami, Verstappen si stěžuje na chaos u Red Bullu\nPoprvé v této sezoně odstartují oba vozy Ferrari z první řady. Kvalifikace na Velkou cenu Miami přinesla na jedné straně radost...\nNová mise Lewise Hamiltona: V USA hájí právo žen na potrat\nLewis Hamilton se ještě před nedělní Velkou cenou Miami zapojil do debaty ohledně rozhodnutí Nejvyššího soudu, který se chystá...


expedice-bílý-tesák technika ostatní Dvoulampovka retro\nMnozí radioamatéři skladují v dílničce či po půdách různé "haraburdí" vymontované z kdoví čeho. Schovávají je z piety, protože často jde o technicky velmi zajímavé součástky. Jenže ladem ležící součástky nikomu nic neřeknou, nemají dostatečnou vypovídající hodnotu o tom co umí a proč se v té či oné době vyráběly. Další generace pak takovou krabici naditou pravými skvosty bezostyšně hodí do popelnice, aniž by se zajímala o její obsah. Zkuste z nich raději dát dohromady něco užitečného. Něco, co už samo o sobě "hovořit" může a dokáže i "oslovit". Něco, kde se mohou ty jednotlivé zajímavosti v plné míře uplatnit a mít smysl. Není to jen "prznění" součástek, jak mnozí sběratelé tvrdí. Ona i amatérská konstrukce, když je provedena s citem pro věc, může mít svou historickou cenu. Už jen tím, že je to jedinečná, neopakovatelná ruční řemeslná práce konkrétního člověka. No schválně řekněte - kdo to za pár desetiletí bude umět postavit?\nJe to už pár let, co jsem se i já prohrabával v jedné své papírové krabici:\n...ejhle, klobouček na lamelovou elektronku uvniř s odporem a kondenzátorem, zde zase cívková souprava Palafer a odlaďovač, pertinaxový diferenciální kondenzátor, jakési zdířky s přepínacími kontakty a velký reproduktor Telefunken s budící cívkou...\nNapadlo mě, jen tak pro radost, postavit si z toho dvoulampovku - pěkně postaru. Začal jsem bádat nad různými schématy zapojení, která se v průběhu času objevila v továrních přístrojích i amatérských konstrukcích. Různé zajímavé dílčí uzly, které jsem tam našel, jsem pak začal skládat do jednoho celku. Až nakonec vznikla tato dvoulampovka s velmi pěkným přednesem.\nSignál vstupuje do přijímače buď z venkovní drátové antény nebo když banánek není zasunutý, zdířka přepne kontakt, který připojí vstup přijímače přes vysokonapěťový kondenzátor 100pF/3000V~ na fázi síťového přívodu, který svou délkou poslouží jako náhražková anténa. Není to nic nového, tento způsob řešení býval v minulosti u elektronkových přijímačů zcela běžný. Obvyklým způsobem je zapojený i odlaďovač. Tedy paralelní ladící obvod, ovládaný ručně uživatelem na zadní straně přístroje, který se naladil na nejsilnější středovlnnou rozhlasovou stanici. Tím došlo k jejímu výraznému zeslabení na úroveň stanic ostatních, takže je zbytečně nepřehlušovala a neprolínala po celém pásmu. Pro střední a dlouhé vlny je použitá cívková souprava Palafer Mignon a pro krátké vlny ručně vinutá cívka, jakási obdoba Palafer Kolibri, kterou jsem v originále nesehnal.\nObě soupravy jsou s čtyřpolohovým vlnovým přepínačem zapojeny téměř standardně - dlouhé vlny / střední vlny / krátké vlny / gamofon. Až na to, že byl doplněn proměnný kondenzátor 500pF pro ruční nastavení velikosti anténní vazby a dva odpory 5K a 10K, které mají za úkol mírně zatlumit anténní vinutí cívkové soupravy a zrovnoměrnit ručně nastavenou anténní vazbu v celém rozsahu obou vlnových rozsahů SV a DV. Proměný kondenzátor je styroflexový nikoli pertinaxový. Zde je zapotřebí vysokofrekvenčně kvalitní kondenzátor (v tom ohledu pertinaxový příliš nevyniká a použít vzduchový by nebylo praktické - je velký a má uzemněnou kostru). Pokud není rotor kondenzátoru izolovaný od hřídele, musí být celý kondenzátor upevněný na izolační podložce a opatřený izolovaným knoflíkem. Nebo ještě lépe, když je kondenzátor poháněný přes izolační plastovou spojku dlouhou prodlužovací hřídelkou, která sama o sobě je na průchodu přes kostru ukostřená kovovým pouzdrem (nerozlaďuje to přiblížení ruky ke knoflíku).\nHlavní ladící kondenzátor je robustní vzduchový, pokud možno keramikou izolovaný, opatřený přesným lankovým, třecím nebo planetovým převodem, aby bylo možné stabilně a s dostatečnou jemností ladit i na přeplněném krátkovlnném pásmu. Kdo by se chtěl spokojit jen s poslechem na DV, SV, může pochopitelně použít i kondenzátor jiný, horší nebo bez převodu, ale z mého pohledu by byla škoda zbytečně se připravit o možnost příjmu na KV, když ho tento přístroj docela dobře zvládá. Často lépe, než kde který současný, rádoby "světový" přijímač.\nPro rozsah krátkých vln není použito anténní vinutí soupravy Kolibri, ale je použita kondenzátorová anténní vazba přes trymr 30pF. Při nastavení trymru na hodnotu od 5 do 10pF pak umožňuje dvoulampovka celkem solidní poslech i modulace SSB, která se v době, kdy byla souprava navržena a vyráběna, prakticky neexistovala. Vy však díky této drobné úpravě dokážete celkem obstojně na dvoulampovku poslouchat nejen rozhlasové stanice, ale i stanice radioamatérské. Horní rozsah pásma se nastavuje pomocí dalšího dolaďovacího trymru 30pF. Spodní konce pásem se nastavují pomocí šroubovacích jader cívkové soupravy tak, aby odpovídaly standardním rozsahům SV a DV na stupnici, tak jak bývá u radiopřijímačů zvykem a u krátkovlnné cívky stlačováním nebo roztahováním závitů.\nDetekční stupeň (audion se zpětnou vazbou)\nPrvní elektronkou je VF pentoda AF7. Použil jsem ji záměrně, protože je to jedna z posledních elektronek vyvíjená skutečně ještě pro audiony a také proto, že mám k elektronkám s lamelovou paticí určitý citovo-estetický vztah, i přes tisíce dalších nedostatků, které měly (špatný kontakt v soklu, uvolňování tmelu, oprýskávání metalizace, odpadávání čepiček aj.) Vy v zapojení můžete klidně použít jakoukoli nepřímožhavenou pentodu, kterou budete mít k dispozci. Určitě najdete vhodější než já. Přednostně zkuste vybrat nějakou pentodu s přímou charakteristikou (EF12, 6F36, 6F32, EF184), ale když nebude zbytí, vyhoví i pentoda-selektoda (AF3, EF13, EBF11, EF22, EF80, 6F31, EBF80, EF183). Pokud má elektronka přívod řídící mřížky na čepičce, pak je mřížkový odpor a kondenzátor vestavěný přímo do čepičky, což snižuje šanci na pronikání síťového brumu do elektronky.\nOdpor 3K v anodě nahrazuje anodovou VF tlumivku a umožňuje odebírat VF signál na diferenciální kondenzátor, který jeho poměrnou část navrací do ladícího obvodu a druhou část zatlumuje do země. Díky tomu je zpětná vazba nastavitelná ve velmi širokých mezích a s menším vlivem na ladící obvod, než by bylo při použití prostého jednoduchého kondenzátoru. (Pokud diferenciální kondenzátor nemáte, nezbude vám než použít obyčejný pertinaxový nebo styroflexový kondenzátor jednoduchý. Použít v tomto zapojení klasický dvojitý ladící kondenzátor nelze, protože obě jeho sekce se zasouvají současně, zatímco v diferenciálního kondenzátoru se jedna sekce zasouvá a druhá se v ten samý okamžik vysouvá.) Pro řízení zpětné vazby se přednostně používaly kondenzátory pertinaxové, protože pertinax měl horší vysokofrekvenční vlastnosti a mírné zatlumení obvodu snížilo riziko různých parazitních oscilací. Současně měl pertinax oproti styroflexu dobré kluzné vlastnosti, takže kondenzátor se častým používáním neopotřebovával a bezpečně izoloval vysoké anodové napětí od cívkové soupravy. Rotor nebo hřídel kondenzátoru zpětné vazby musí být také dobře odizolovaný od kostry i od knoflíku (stejným způsobem, jako bylo popsáno u kondenzátoru pro anténní vazbu).\nV anodovém okruhu elektronky je pracovní odpor rozdělený na dvě části. Jednak na 50K, pak na M22 a dále je tu kondenzátor 10nF. To rozdělení a blokování kondenzátorem způsobuje, že zátěž v anodě je kmitočtově závislá a lépe zesiluje nízké kmitočty, což se projevuje barvitější reprodukcí basů. Výškový rozsah zůstává nedotčený. Tím se tato úprava liší od běžné tónové clony s kondenzátorem (která umí jen výšky tlumit, ale basů, pokud nezvýšíte hlasitost v reálu nepřidá). Napájení anody i stící mřížky je blokováno velkými svitkovými nebo krabicovými olejovými kondenzátory 2x 1M. Záměrně zde není použitý elektrolytický kondenzátor i když by byl menší. Elektrolytické kondenzátory během času vysychají, zejména v horkých elektronkových zařízeních a v tomto případě si nemůžeme dovolit ani ztrátu kapacity, ani navýšení parazitní indukčnosti. Projevovalo by se to brumem, snížením zesílení stupně a různým nežádoucím zakmitáváním či záludnými přechodovými jevy.\nPrvní stupeň je s druhým stupněm provázaný přes kondenzátory. Napevno je vřazen kondenzátor 550pF (470...780pF). Přes něj však dokáže procházet pouze vyšší část řečového spektra, nízké kmitočty jsou potlačeny. Tato volba se hodí při poslechu mluveného slova a zvyšuje srozumitelnost u slabých nebo rušených stanic. Naopak pro plnohodnotnou reprodukci hudby se spínačem k prvnímu kondenzátoru paralelně připojí kondenzátor 47nF. Protože oba kondenzátory oddělují vysoké napětí a je nepřípustný jakýkoli parazitní svod, je dobré použít kondenzátor slídový či keramický v kombinaci s kondenzátorem styroflexovým nebo svitkovým olejovým a dimenzovat ho na podstatně vyšší napětí, než se v obvodu vyskytuje, nejméně na 500V=.\nDále následuje filtr složený z odporu M1, 50K a dvou kondenzátorů 180pF a 130pF. Úkolem tohoto filtru je ostré odříznutí všech kmitočtů nad běžně vysílaný rozsah amplitudové modulace. Jednak se tím odstraní nepříjemné hvizdy pronikající do příjmu v nočních hodinách, ale především se zabrání prostupu VF složky na řídící mřížku druhé elektronky. U mnoha přístrojů, publikovaných na internetu, se této filtraci nevěnuje dostatečná pozornost. Bohužel zbytky VF složky se na řídící mřížce usměrňují, vzniká z nich stejnosměrný elektrický potenciál, který může výrazně posunout pracovní bod koncové elektronky a tím i její vlastnosti. Je to zákeřnější ještě tím, že vliv se mění podle toho, jak silná stanice je právě přijímána. Aby mohla koncová elektronka kvalitně a plnohodnotně zesilovat, musí být její pracovní bod přesně daný a předchozím stupněm neovlivnitelný.\nPřed koncovým stupněm se nacházejí i zdířky, do který je možné připojit gramofon s piezoelektrickou přenoskou, MP3 přehrávač nebo třeba VHF tuner pro příjem FM. Záměrně tu ale není potenciometr hlasitosti. Hlasitost se u tohoto přijímače reguluje nastavením kondenzátoru anténní vazby a kondenzátorem zpětné vazby. Vynecháním potenciometru odpadla jedna z dosti poruchových součástek, která u starých přijímačů způsobovala praskot, chrastění a šumy svým nedokonalým a zoxydovaným dotykem. Hlasitost gramofonu se v takových případech řídila potenciometrem, který byl součástí gramofonového šasi. Dokonce se za první republiky prodával továrně vyráběný bakelitový potenciometr s kolíčky a zdířkami, který se zezadu zasunul do zdířek přijímače a teprve do něj se zapojily banánky kabelu od gramofonu. U moderních zdrojů signálu, např. MP3 přehrávače, hlasitost řídíte přímo na přehrávači.\n(V jedinělých případech se může stát, že přehrávač nebude schopen poskytnout dostatečný signál pro vybuzení koncové elektronky na plnou hlasitost a bude potřebovat ještě předzesilovač. Nebo lze slabý signál přehrávače přivést na řídící mřížku první elektronky. Ale pozor, v takovém případě bude pro kvalitní reprodukci zapotřebí přivést na mřížku první elektronky i stejnosměrné záporné mřížkové předpětí. Samozřejmě jen při přehrávání, nikoliv při příjmu.)\nKoncový stupeň (zesilovač třídy A)\nKoncový stupeň je osazený běžnou koncovou nepřímožhavenou devítiwattovou pentodou. Já jsem použil elektronku AL4, která patří do stejné typové řady jako elektronka AF7, použitá v prvním stupni. Vy můžete použít libovolnou jinou nízkofrekvenční pentodu či svazkovou tetrodu (EL3, EL11, EBL1, EBL21, EL84, 6L31 aj.), vyberte elektronku s dostatečnoou strmostí, abyste získali potřebnou hlasitost bez potřeby dalšího mezistupně. Stínící mřížka elektronky je napájena z plného anodového napětí přes odpor 50 ohmů. Tento odpor funguje tak trochu jako pojistka, ale především slouží k omezení nežádoucích VF zákmitů, které by mohla strmá elektronka produkovat. Tento odpor proto připájejte bezprostředně na sokl elektronky, aby se minimalizovala jeho vzdálenost a nesnižoval účinek.\nAnoda elektronky vede na výstupní transformátor. Jedná se o běžný výstupní transformátor používaný v elektronkových rozhlasových či televizních přijímačích. Typické pro něj je, že má jádro EI složené se vzduchovou mezerou, aby mohl dobře pracovat i při stejnosměrné magnetizaci, kterou mu způsobuje průchod anodového proudu. Standardně mají tyto výstupní transformátory na vstupu impedanci 7000 ohmů a na výstupu 5 nebo 4 ohmy. (Jedná se o impedanci, nikoli o ohmický odpor. Elektricky se výstupák chová jako síťový transformátor z 230V~ na cca 6V~...6,5V~.) Primární vinutí transformátoru je přemostěné kondenzátorem 1600pF (1500 až 2000pF), který má za úkol odstranit přepěťové špičky, které by zkreslovaly signál a mohly způsobit i průraz vinutí transformátoru. Kondenzátor musí být dimenzovaný na vysoké napětí, aby se špičkami neprorazil. Polaritu sekundárního vinutí je zapotřebí vyzkoušet tak, aby nedošlo k oscilacím a hlasitému vytí (viz. záporná vazba níže).\nPracovní podmínky elektronky (její mřížkové předpětí) určuje velikost odporu v katodovém přívodu. Zde je použitý odpor 150 ohmů (pokud použijete jinou elektronku, nahlédněte do katalogu a přizpůsobte katodový odpor "Rk" potřebám vámi vybrané elektronky). V minulosti bývalo mřížkové předpětí získáváné různými způsoby, třeba na odporu mezi zápornými vývody filtračních kondenzátorů zdroje a pod. Tyto způsoby však nepovažuji za spolehlivé, ani technicky jednoznačné (na napětí má vliv odběr celého přístroje) a i když se možná zdají někomu jednodušší a lákavější, raději se jim vyhněte.\nNF záporná zpětná vazba\nBývá zvykem, že elektrolytický kondenzátor 50MF v katodě elektronky vede na kostru. Lze to použít, ale v mém případě je kondenzátor záměrně vedený až na reproduktor. Elektronka díky tomu přesně "ví", jaký signál se jí podařilo do reproduktoru dostat a jaký ne. Ten který se tam dostal zeslabený (např. vinou nekvalitního výstupního transformátoru), bude elektronkou zesílený víc. Signál kterého je dostatek, bude zesílený méně. Výsledný zvukový projev koncového stupně s touto zápornou vazbou je pak na poslech mnohem vyrovnanější a věrnější, zejména v oblasti nízkých tónů.\nNa výstupu koncového stupně jsou zdířky, které umožňují připojit externí reproduktor. Po zasunutí panánků dojde k přepnutí kontaktů na zdířce a vnitřní reproduktor se odpojí. Hudební výkon koncového stupně je něco přes 3 watty. Ale jsou to poctivé watty, kterými vás dokáže rádio doslova "vyřvat" ven z místnosti. Tímto hudebním výkonem může koncový stupeň pracovat trvale. Protože zesilovač pracuje ve třídě A, nelze jej tichým přednesem ani ušetřit, ani zvýšenou hlasitostí přetížit (pouze začne docházet k nepříjemnému zkreslení). Jediné, čeho je třeba dbát, aby nepracoval bez zátěže tj. s odpojeným reproduktorem). V takové situaci při plném vybuzení dochází ke vzniku velkých napěťových špiček a může dpjít k probití primárního vinutí výstupního transformátoru, blokovacího kondenzátoru 1n6 nebo přeskoku jisker od anodového vývodu na patici elektronky.\nPřijímač je napájený ze síťového transformátoru. Elektronky jsou žhavené střídaným proudem, vysoké napětí pro anodový okruh je dvoucestě usměrněné přímožhavenou duodiodou AZ1. Můžete samozřejmě použít takovou usměrňovací elektronku, ketrá bude typově odpovídat elektronkám, které použijete v přístroji vy (např. AZ11, EZ80, 6Z31 aj.) nebo můžete použít selenový usměrňovač (nebo i křemíkové diody (ale doplěné v sérii odporem 560 ohmů, imitujícím vnitřní odpor elektronky). K filtraci jsou použity dva elektrolytické kondenzátory 50M. Mnohé napadne, že cím větší kapacita, tím lepší filtrace. Bohužel elektronce není možné na výstup připojit příliš velkou kapacitu, aby se nezničila nadměrným proudem po zapnutí. Proto 50M nepřekračujte. Někdy se stává, že usměrňovač produkuje rušení, které je v podobě vrčení slyšet na dlouhých vlnách. Často se přisuzuje špatné fitraci, ale bve skutečnosti ji způsobuje sekundární vinutí transformátoru v součinnosti s usměrňovací diodou (vakukovou i křemíkovou), proto je vhodné sekundární vinutí zatlumit pomocí svitkových kondenzátorů 2x 10nF. Tyto kondenzátory jsou však namáhány značným napětím a nezřítka se i probijí. Proto je vhodné osadit je jen v jedné větvi usměrňovače (aby nebyla narušena funkce pojistky) použít dva kondenzátory v sérii (lépe odolávají a i při poruše jednoho je zařízení schopné funkce).\nJako technickou zajímavost jsem použil dynamický reproduktor, opatřený budící cívkou, namísto dnes běžně používaného permanentního magnetu. Existovaly dva druhy reproduktorů s budící cívkou. Jedny robustní, vinuté poměrně silným drátem, které se zapojovaly do série a procházel jimi celý proud tekoucí do přístroje. A pak druhé, s cívkou mimořádně tenkého drátku s malou spotřebou, které se připojovaly na anodové napětí paralelně. Po mnoha letech přežily většinou jen ty první, zapojované do série. U těch druhých subtilních docházelo dost často k probití zvlhlého vinutí či jeho rozleptání elektrochemickou korozí, kterou způsoboval stejnosměrný proud. Můj reproduktor byl určený pro sériové zapojení. Abych minimalizoval elektrochemickou korozi, rozhodl jsem se zapojit reproduktor do záporné větve usměrňovače, aby vůči kostře bylo minimální napětí. Dbal jsem, aby polarita byla taková, kdy je vnitřní konec cívky spojený s kostrou a vnější jde na záporný pól usměrňovače. To sice znamenalo, odizolovat od kostry plášť prvního elektrolytického kondenzátoru, ale v tom nebyl zásadní problém a neodporovalo to ani historickým vzorům. Budící vinutí nahrazuje v usměrňovači filtrační tlumivku, takže energie pro buzení magnetu vlastně není žádnou ztrátou navíc. Na budící cívku můžete navinout několik závitů kompenzačního vinutí, které zapojíte do série s reproduktorem. Totéž lze udělat, pokud použijete tlumivku. Při vhodné polaritě a vhodném počtu závitů, střídavé napětí na kompenzačním vinutí dokáže "odečíst" zbytkový brum pocházející z usměrňovače, který se do reproduktoru dostal z nedostatečně vyfiltrovaného napájení koncového stupně.\nBuzený reproduktor má to kouzlo, že může využívat silnější magnetické pole, než u některých starších reproduktorů dokázaly vytvořit permanentní magnety a díky tomu se stejným signálem hraje o poznání hlasitěji. Pokud použijete reproduktor s permanentním magnetem, musíte buď na místo budící cívky použít tlumivku nebo alespoň odpor cca 5 kiloohmů na 10 wattů. Ať tak či tak, vždy použijte reproduktor velikosti nejméně 20cm, raději velikosti 25cm a umístěte ho do dostatečně prostorné dřevěné skříňky z desek nebo dřevotřísky silné alespoň 20mm. Použitím menšího reproduktoru nebo nevhodné reprobedny zcela znehodnotíte pěkný měkký "lampový" zvuk, který tento radiopřijímač má. Je smutné, že dnešní reproduktory nemají kdoví jakou účinnost a to i přesto, že máme k dispozici mnohem dokonalejší magnetické slitiny. Současní výrobci se prostě spoléhají, že to snadno doženeme výkonem polovodičových koncových stupňů. Jenže ty velké výkony naoplátku vyžadují velké tlumení parazitních kmitů, silné tvrdé membrány, velký zdvih, gumové okraje a masivní centrování kmitaček - prostě začarovaný kruh.\nDetaily mechanické konstrukce\nKdyž někdy vidím na internetu novodobé konstrukce s elektronkami, je mi těžko u srdce. Jejich tvůrči totiž často ani vzdáleně netuší, jaké konstrukční zásady by měli dodržovat. Jediný cíl, který sledují, jsou světelné efekty a odlesky, které způsobuje žhavení elektronek. Správný konstruktér však dbá jiných věcí. Těch, které mají vliv na funkci a životnost přístroje. Kvůli obsluze, kvůli zvuku i kvůli chlazení je pro přístroj mnohdy lepší, pokud je orientovan nastojato, tedy dole ovládání, nad ním reproduktor. Pokud vám to snad trochu připomíná stojatou reprobednu, není to náhoda...\nKnoflíky hlavních ovládacích prvků se umisťují na přední straně přístroje v řadě dole (aby při jejich ovládání mohla ležet ruka opřená o stůl. Nejčasněji používané prvky jsou na okraji, méně často používané uprostřed. Ty co vyžadují přesné nastavení, dávají se z pohledu obsluhy na okraj pravo. Vlevo na okraji tedy bude diferenciální kondenzátor zpětné vazby, pak více uprostřed kondenzátor anténní vazby, přepínač vlnových rozsahů a zcela vpravo knoflík od převodu na hlavního ladícího kondenzátoru. Méně často používané prvky mohou být i o řadu výš nebo na bočních stěnách (pokud je to účelné z ohledem na vnitřní uspořádání přístroje) - v našem případě síťový vypínač a odlaďovač.\nElektronky musejí být co nejblíže k dírkované zadní stěně, aby se dobře chladily a snadno vyměňovaly. Horký vzduch z elektronek musí mít možnost stoupat nerušeně vzhůru a aby na jeho místo mohl přicházet vzduch čerstvý, studený. Ideálně je dát sokly v jedné řadě a stejně zorientované, nikoli zpřeházeně s ostatními součástkami. Když se na přístroj podíváte zezadu, pak zcela vlevo, nad kostrou, blíž k čelní stěně, bude odlaďovač a na zadní stěně kostřy anténní zdířky. U zadního okraje vlevo elektronka prvního stupně, uprostřed koncová elektronka a od ní vpravo usměrňovací elektronka. Síťový transformátor může být napravo od usměrňovací elektronky (aby byl volič siťového napětí přístupný) nebo za ní, ale vždy musí mít svou cívku zorientovanou tak, aby její osa nemířila na žádnou elektronku (způsobuje to rozechvívání železných součástí a zkracuje životnost elektronky). Elektrolytické kondenzátory musí být schovány za transformátorem nebo odděleny plechem, aby na ně nesálalo teplo z elektronek. Cívková souprava musí být zespodu kostry, aby ji elektronky neohřívaly a nerozlaďovaly. A také co nejdál od síťového i výstupního transformátoru, aby do ní neindukoval rušení. Pokud má reproduktor budící cívku, neuškodí, pokud je umístěna přímo nad koncovou nebo usměrňovací elektronkou a je touto elektronkou za provozu cíleně zahřívána. Za provozu se tím dokonale vysuší a nehrozí ji plíživé poškození stejnosměrnými bludnými proudy.\nVýstupní transformátor je potřeba co nejvíce vzdálit od síťového transformátoru (například jeho montáží až nad reproduktor). Pokud to nejde, může se namontovat dolu na kostru nebo i pod kostru zespodu. Dokonce i do bezprostřední blízkosti síťového transformátoru - ale musí se natočit a výškově od kostry podložit tak, aby se transformátory vzájemně neovlivňovaly. To se zjistí tak, že se síťové trafo zapojí do sítě (ostatní vývody se nechají volné), k výstupnímu transformátoru se připojí citlivý dynamický reproduktor s permanentním magnetem (primární vývody se nechají volné) a v úplném tichu se hledá taková vzájemná poloha, při které není z reproduktoru slyšet žádný síťový brum.\nJe jedno, zda stavíte s elektronkami dvoulampovku, vysílač, kytarový zesilovač nebo Hi-end stereo. Pokud dodržíte tyto zásady, bude přístroj nejen dobře fungovat (bez nežádoucího brumu, rušení a nestability), ale bude i přehledný pro opravy, půjde dobře čistit a udržovat. Prodloužíte tím jeho životnost i spolehlivost a sobě ušetříte starosti, zklamání i peníze.\n[autor: OK2TAR; datum: 4.5.2018; licence: CC-BY-ND]


Krajské úředníky čeká velké stěhování | Pardubice.cz\nÚvod ZprávySpolečnostKrajské úředníky čeká velké stěhování\nKrajské úředníky čeká velké stěhování\nNa začátku prosince začne krajským úředníkům velké stěhování. Část z nich se přesune do zrekonstruované budovy bývalé pardubické reálky na Komenského náměstí. Kraj naopak opustí prostory v Jiráskově ulici. Cílem změn v umístění některých pracovišť krajského úřadu Pardubického kraje je soustředit jednotlivé odbory do společných prostor, pokud možno v jednom poschodí. V první vlně, která začne hned 1. prosince, se budou stěhovat úředníci z budovy v Jiráskově ulici právě do zmiňované „reálky“. Konkrétně se jedná o odbory sociálních věcí, dopravy, silničního hospodářství a investic, životního prostředí a zemědělství. „Jedná se o poměrně složitou logistickou operaci, která se bude v různé míře týkat většiny pracovníků krajského úřadu. Nejde ji zvládnout za týden, proto je harmonogram stěhování rozvržen na několik měsíců,“ vysvětluje vedoucí kanceláře ředitele Jana Haniková. „Věříme, že v průběhu stěhování nedojde k výraznému omezení služeb občanům, přesto mohou nastávat např. krátkodobé výpadky telefonního spojení. V případě návštěvy úřadu raději doporučujeme předem si telefonicky zjistit, kde který útvar v daném okamžiku sídlí,“ dodává Jana Haniková. Komplikace způsobuje prodleva na straně dodavatele nábytkového vybavení do bývalé reálky, který neplní termíny dohodnuté ve smlouvě, a proto je harmonogram stěhování jiný než kraj původně předpokládal. Další fází stěhování bude přesun živnostenského úřadu a úseku matrik z Jiráskovy ulice do budovy číslo popisné 125 na Komenského náměstí. Místo svého působení ještě významně změní odbor majetku a stavebního řádu, který se na začátku prosince z Náměstí Republiky přestěhuje rovněž do budovy bývalé „reálky“. Dojde i k přesunům v rámci budov na Komenského náměstí 125 a budovy bývalého okresu, které jsou vnitřně propojeny. O změnách budou občané průběžně informováni v médiích a především na webových stránkách kraje. V případě potřeby je možné si informace telefonicky ověřit na čísle 466 026 111 a 466 026 190. „Věříme, že v průběhu stěhování nedojde k výraznému omezení služeb občanům a drobné prodlevy v našem provozu budou vyváženy profesionalitou, efektivností a příjemným prostředím v období příštím,“ uzavírá Jana Haniková.\nNové možnosti stravování i zábavy nejen pro studenty\nNa počátku března byla v kampusu Univerzity Pardubice nově otevřena zařízení pro stravování i zábavu nejen vysokoškoláků.


Steve Jobs: „Genius Bar je pitomost, která nikdy nebude fungovat“ – Letem světem Applem\nKdyž se řekne Apple Store, jednou z věcí, které si po těchto slovech vybavíte, je Genius Bar. Tedy místo, na kterém se setkávají majitelé mající nějaký problém a experti z řad zaměstnanců Applu, kteří jsou zde od toho, aby tyto problémy řešili. Tento koncept v prodejnách Applu úspěšně funguje již několik let. Jak se ovšem ukázalo, původně to tak být vůbec nemělo, jelikož Steve Jobs byl vůči tomuto návrhu velmi skeptický.\nChcete mít hodinky jako Steve Jobs na jedné ze svých nejslavnějších fotografií?\nInformace zazněla v podcastu Recode Decode, kde se o ní zmínil bývalý šéf retailového oddělení Applu, Ron Johnson. Když byl s myšlenkou Genius Baru poprvé seznámen, jeho reakce byla veskrze negativní.\n„To je ale stupidní nápad, nikdy to nebude fungovat!“\nBěhem podcastu se Johnson rozpovídal o tom, jak to v případě Genius Baru vypadalo. „Velmi živě si pamatuji ten den, kdy jsem za Stevem přišel a poprvé se mu zmínil o myšlence Genius Baru, jakožto konceptu pro Apple obchody. Jeho reakce byla strohá a negativní – „je to pitomost a nikdy to nebude fungovat“. Jobs dále pokračoval „… Rone, pravděpodobně máš ve finále dobrý nápad, je tu ovšem jeden zádrhel, kvůli kterému to prostě nemůže fungovat. Ještě nikdy jsem se nesetkal s někým, kdo by byl znalý v technologiích a zároveň pořádně uměl komunikovat s lidmi. Všichni to jsou geeci, takže to můžeš pojmenovat tak maximálně jako Geek Bar.“\nJohnsonovou reakcí byl protiargument, že dobová mládež vyrůstala v jiné době a jejich přístup k technologiím je podstatně rozdílný oproti tomu, jak to bylo za Jobsova mládí. Nenechal se tak negativním přístupem Jobse odradit a následující den přišel s vypsanou žádostí o registraci termínu „Genius Bar“. Jak to nakonec dopadlo všichni víme. Nějaký čas to trvalo, ale dnes je Genius Bar elementární součástí většiny Apple Storů.


3 vozů Alpina bazar | Auta.cz\n19 105 vozů v nabídce\nAlpina na prodej\nNěmecká společnost, celým názvem Alpina Burkard Bovensiepen GmbH & Co. KG, vznikla v roce 1965. Historie automobilky se začala psát, když se Burkand Bovensiepen, výrobce psacích strojů značky Alpina, rozhodl zvýšit výkon tehdy nového modelu BMW 1500 z řady Neue Klasse.\nPovedlo se mu díky speciální sadě s dvojitým karburátorem Weber zvýšit výkon auta o 12 koní, což udělalo dojem i na mnichovskou automobilku BMW, která dala sadě plnou tovární záruku. Společnost se i nadále věnovala úpravě BMW modelů, kdy kromě tuningových sad nabízela také upravené hlavy válců, ostřejší vačkové hřídele a ostatní sportovní příslušenství.\nVe druhé polovině 70. let se začala Alpina věnovat vývoji silničních automobilů. Od roku 1968 se zapojila do závodů cestovních vozů v roce 1970 měla na kontě vítězství ve všech významných německých mistrovstvích: na okruhu, v závodech do vrchu i v rallye. V roce 1973 vytvořil Niki Lauda v lehkém kupé BMW ALPINA absolutní rekord cestovních vozů v šestihodinovém závodě na okruhu Nürburgring.\nV roce 1978 představila Alpina tři své vlastní modely, které slavily úspěch Jde o BMW Alpina B6 2,8, který vychází z BMW řady 3, ale je vylepšen šestiválcovým motorem. Dále BMW Alpina B7 Turbo, který má základ v BMW řady 5 a stává se nejrychlejším sedanem na světě. Posledním je model B7 Turbo Coupé, který se řadí mezi nejvýkonnější kupé. Díky tomu získala Alpina v roce 1983 oficiální statut automobilového výrobce od Spolkového úřadu pro motorová vozidla (Kraftfahrtbundesamt).\nNa konci tisíciletí, v roce 1999, byl představen poprvé v historii automobilky dieselový automobil – BMW Alpina D10 BITURBO, nejvýkonnější dieselový sedan na světě. V roce 2013 byl pokořen další milník a z výrobní linky sjíždí první SUV, model BMW Alpina XD3. Rok 2015 se nesl v duchu oslav 50. výročí založení automobilky a byla tak představena speciální edice 50 vozů s označením Edition 50, které vychází z BMW řady 5 a řady 6.\nZákladem dlouhodobého úspěchu značky Alpina je úzká spolupráce se společností BMW.


První solární cyklostezka na světě překvapuje vědce. Funguje lépe, než čekali | Hospodářské noviny (iHNed.cz)\nPrvní solární cyklostezka na světě překvapuje vědce. Funguje lépe, než čekali\nSolární cyklostezka u Amsterdamu autor: Solaroad\n17. 5. 2015 10:19 / 3 minuty čtení\nCSR cyklistika ekologie obnovitelné zdroje energetika solární panely technologie cyklostezka solární energie solární elektřina fotovoltaika\nCyklostezka u nizozemského Amsterdamu je tvořena solárními panely.\nGeneruje 3000 kilowatthodin elektřiny za půl roku.\nVědci jsou spokojeni a chtějí ji prodloužit.\nNa konci loňského roku vybudovali Nizozemci první solární cyklostezku na světě. Jedná se o 70 metrů dlouhý úsek, který spojuje předměstí Amsterdamu s menší obcí Krommenie. Cyklostezka tvořená solárními panely vytváří elektřinu a zároveň slouží jako komunikace.\nJak píše například zpravodajský portál Huffington Post, oficiálně byla stezka otevřena a spuštěna vloni 12. října a nizozemští inženýři jsou zatím s projektem spokojeni. Půl roku od začátku provozu vyrobila 3000 kilowatthodin, což vystačí na roční provoz jedné průměrné domácnosti.\n„Pokud to převedeme na roční výnos, očekáváme více než 70 kilowatthodin na jeden metr čtvereční ročně,“ říká Sten de Wit, mluvčí společnosti SolaRoad, která byla založena na principu spolupráce soukromých a státních institucí. „Podle našich laboratorních výsledků je to horní limit, takže můžeme říci, že první rok projektu je úspěšný,“ dodává Wit.\nVítkovice Machinery Group vyvíjí lodní motor na CNG. Má pohánět velké lodě\nVítkovické strojírny chtějí umožnit i nákladní lodní dopravu na CNG. Stlačený zemní plyn dosud pohání jen menší plavidla. Pohon na CNG, tedy na...\nChcete zapsat 10 let staré auto? Budete platit ekologickou daň\nMinisterstvo životního prostředí předloží vládě zákon, který zavádí ekologickou daň pro auta vyrobená mezi lety 2000 až 2005. Zákon také...


Bílé skvrny na nehtech - co mi chybí? - Diskuze - eMimino.cz\nBílé skvrny na nechtech\nNa nechtech na ruce se mi objevili bílé skvrny. Nevíte někdo čím to může být? Jestli nedostatek něčeho?\n@Haňulinka 2019 to je různý. Mohla jsi se třeba jen trtošku nehtem bouhnout třeba o hranu stolu nebo o talířek aniž by tě to zabolelo. Pak samozřejmě nedostatkem vitamínů. Přečti tady: https://www.mojezdravi.cz/…tu-4615.html\n@Pavculinka vyznáš se v tom? Mám na všech nehtech podélné proužky.\n@vokishka jako malá jsem na to hodně trpěla a měla jsem nedostatek vitamínů. Odmítala jsem mléčné výrobky. Dělali se mi i bílé skvrny na předních vrchních zubech. Takže vím když mi to naskočí z čeho to mám. Pak se nutím jíst jogurty a zakusuji k tomu rohlík. Mléko nepiju - jen do kafe si dávám. Ty jogurty a mlíko mi dělají problém dodnes… ale aspoň ty jogurty jsem se naučila nějak jíst\n@vokishka budeš muset vysledovat z čeho to máš - ale to většinou až se to opakuje. Jinak můžeš k obvodní a ona ti může udělat krevní testy a pak ti řekne čeho máš málo\n@Haňulinka 2019 nedostek vápníku, zkus pít gemerku\n@Hanney zítra si ji koupím a zkusím ji\n@Pavculinka dík. je fakt, že já mlíko taky jen do kafe . Ale aspoň 3× denně\nAle stejně se v pondělí zeptám doktorky na preventivní prohlídce ať mám klid\n@vokishka to ti moc nepomůže\n@Pavculinka to si taky myslím, ale za zeptání nic nedám, pokud na to nezapomenu, já jsi vždycky připravím na co se chci doktorky zeptat a pak na polovinu stejně zapomenu\n@Haňulinka 2019 pokud jdeš na preventivku měla by ti brát krev… Tak jí řekni o těch skvrnách na nehtech ale je docela dost možný že ti řekne že to nic není a mávne nad tím rukou\n@Pavculinka uvidím , právě se mi to objevilo poprvé (možná že jsem to mněla třeba někdy jako malá). Taky jsi říkám, jestli to nemůže být třeba ze stresu, od února až do teď se mi furt něco děje


Hana Eliášová (69) forenzní antropoložka zkoumala ostatky zavražděných i slavných osobností... | Ahaprozeny.cz\nAhaonline.cz >AHA pro ženy >Vaše příběhy >Hana Eliášová (69) forenzní antropoložka zkoumala ostatky zavražděných i slavných osobností...\nPři práci (archiv Hana Eliášová, Kriminalistický ústav a Národní muzeum Praha)\nKriminalisté jí říkají česká sběratelka kostí. Forenzní antropoložka RNDr. Hana Eliášová (69) Ph. D. se podílela na vyšetřování orlických vražd v 90. letech, ale zkoumala i ostatky moravského markraběte Jošta Lucemburského, básníka Karla Hynka Máchy či spisovatelky Boženy Němcové. V čem tkví půvab i náročnost její práce?\nPsychika podle Hany hraje roli zejména v začátcích znalecké činnosti, později si člověk zvykne. Umožní to praxe a také vědomí, že dělá něco velmi důležitého pro pozůstalé, kteří potřebují vědět, co se s jejich blízkým stalo. „Byla jsem i v týmu pro identifikaci obětí hromadných neštěstí, viděla jsem důsledky nejrůznějších nešťastných náhod a násilných ataků, jako jsou střelby, rozbití hlavy železnou holí, maření identity politím obličeje kyselinou i různé fáze rozkládajících se mrtvol, takže jsem zvyklá opravdu na leccos. Musím kosti brát jako materiál, který mě povede k identifikaci. Dát oběti jméno, to je důležité pro pozůstalé. Daleko horší pro mě je, když případ zůstane neobjasněn, oběť není identifikovaná,“ říká Hana. A jak takový proces zkoumání těl probíhá? Ve většině případů vyšetřovatel pošle kosterní pozůstatky ke zkoumání na Kriminalistický ústav, kde je v laboratoři nález analyzován. V některých případech se antropolog účastní i výjezdu na místo nálezu pozůstatků nebo na místo trestného činu. Zde pouze posoudí, zda se jedná o lidské či zvířecí ostatky. U lidských odhadne dobu, která uplynula od smrti. Pak se předávají k bližšímu ohledání. „Mrtvola může být identifikována pomocí DNA analýzy či otisků prstů. Předpokladem však jsou srovnávací údaje v policejních databázích, u genetické identifikace také žijící blízcí příbuzní, tedy rodiče, děti. Pokud se jedná o kosterní nález bez měkkých tkání, provedeme podrobnou analýzu zaměřenou na určení etnické příslušnosti, pohlaví, věku, výšky jedince a individuálních znaků na kostře. U žen se někdy podle změn na pánevních kostech dá zjistit, zda prodělaly porod. Závěrem analýzy je pak biologický profil mrtvého,“ vysvětluje Hana, co všechno se dá z ostatků vyčíst. Samozřejmě čím jsou kompletnější, tím je analýza snazší. Často ale dochází ke komplikacím. Vedle záměrného maření identity u násilných smrtí, kdy vrah oběť třeba zbaví hlavy, ztěžují práci forenzních antropologů také zvířata. „Divočáci a lišky dokážou tělo rozkousat a roznést kosti do kilometrové vzdálenosti. Nedávno jsme měli ve středních Čechách případ muže nalezeného v rodinném domě, který měl oddělenou hlavu. Zemřel na infarkt. Jeho pes se ho pokoušel zvednout, kousl ho, a když ucítil krev, tak začal tělo ničit. Našli jsme poškozenou lebku téměř bez měkkých tkání,“ dodává Hana.\nHodně odhalí zuby\nKosti podle Hany prozradí skoro vše o životě člověka. Hodně ale pomáhá také chrup. Proto Hana při vyšetřování často zkoumá právě zuby. Díky nim identifikovala i všech sedm českých obětí ničivé vlny tsunami v Asii roku 2005. „Zuby jsou velmi odolné vůči destruktivním faktorům prostředí. Protože většina lidí navštěvuje zubního lékaře, máme k dispozici záznamy pro porovnání a potvrzení, nebo vyloučení identity. Umožňují relativně přesně určit věk jedince. Někdy je i nezbytné donést k identifikaci do zubní ordinace celou lebku. Měla jsem případ, kdy oběť byla vytipována, že je původem ze Slovenska. Stomatologická dokumentace byla v Bratislavě, tak abychom zkoumání urychlili, sedla jsem na letadlo i s lebkou a vyrazila za ošetřující lékařkou. Ta zůstala v ordinaci jako přimražená. Prohlédla chrup a řekla: Ten pán tady na mém křesle seděl před měsícem,“ líčí někdy až bizarní situace Hana. Ta se kromě zkoumání kostí a zubů věnuje i trichologii. „Jde o zkoumání lidských vlasů, chlupů a zvířecí srsti. Vytvořili jsme digitální atlas zvířecích chlupů. Je využíván v běžných případech, jako jsou pokousání zvířaty či usmrcení hospodářskými zvířaty v ohradách. Chlupy jsou však často nalezeny na místě vraždy. Jde kupříkladu o nález psích chlupů v kufru auta, kde byla zavražděná žena, majitelka psa, nebo nález chlupů morčete z bytu zavražděné na ponožkách pachatelem,“ říká Hana.\nJak se dělá rekonstrukce podoby? Zjistíte v tištěném Aha! pro žen čísloi 51-52.\nkosti, aha pro ženy, vaše příběhy, antropologie\nZuzka (58) je podplukovnicí v záloze, která už popáté…\nBabiš o převozu Zemana do nemocnice: „Nějak to urychlili.“ Prezident měl zjevné…


EnviWeb - Lepší voda ke koupání\nLepší voda ke koupání\n24.01.2006 | 124× přečteno vytisknout článek\nEvropský parlament schválil novelu směrnice o jakosti vod ke koupání. Kvalita přírodních koupališť - hlavně jezer, řek a mořského pobřeží - se tak bude posuzovat přísněji, neboť nová legislativa v souladu s novými vědeckými poznatky zavádí tvrdší kritéria. Zlepšít se má i informovanost veřejnosti a její zapojení do sledování jakosti vod. Směrnice podle zpravodaje Julese MAATENA (ALDE, NL) rovněž zmenší riziko onemocnění a sníží byrokracii. Parlament ve třetím čtení schválil znění, na němž se v říjnu 2005 dohodli zástupci Parlamentu s států Unie. Na kompromisu se dohodovací výbor Parlamentu a Rady EU shodl už na prvním zasedání 12. října 2005. Nejspornějším bodem vyjednávání byl návrh Rady na zavedení tzv. "přijatelné jakosti". Nároky na tuto novou kategorii by byly nižší než u "výborné" či "dobré" jakosti. Europoslanci na návrh Rady nakonec přistoupili - ovšem za předpokladu, že se požadavky na novou kategorii zvýší. Parlament a Rada našli kompromis i v otázce referenčních hodnot, které by měly být přísnější jak pro pobřežní, tak pro vnitrozemské vody. Původní návrh Rady počítal s hodnotami mírnějšími.\nV kategorii "přijatelné jakosti" tak budou parametry měřeny na základě vyhodnocení 90. percentilu pro střevní enterokoky 330 ve vnitrozemských a 185 v pobřežních vodách. Hodnota pro bakterii escherichia coli zůstane stejná. Rizika onemocnění v souvislosti s koupáním - především nemoci zažívacího a dýchacího traktu - se tím podle zpravodaje sníží z 12 % na 7,5 %.\nPoslanci rovněž prosadili, že Evropská komise musí Parlamentu předložit příslušnou zprávu už v roce 2008, a ne až 2018. Zpráva navíc musí zahrnovat analýzu virů. Na základě téže zprávy má Komise nejpozději do roku 2020 přezkoumat celou směrnici. V témže časovém horizontu by se kategorie "přijatelné jakosti" měla zrušit.\nČlenské státy se během jednání zavázaly, že veřejnosti budou průběžně poskytovat aktuální informace o stavu vod a příčinách jejich případného znečištění. Údaje o jakosti vod mají být umístěny v bezprostřední blízkosti koupališť a pravidelně zveřejňovány na internetu. Systém označování bude navíc jednotný v rámci celé Unie. Převést do národní legislativy mají členské státy novou směrnici do 2 let poté, co vstoupí v platnost, tedy začátkem roku 2008.\nZdroj: Svět spotřebitelů\nPoslední diskuse k článku - 1 příspěvků celkempřidej nový příspěvekmno jo no se stava\nmno jo no vloženo: 28.02.2006 12:24 vložil: sawa Reagovat zobrazit všechny příspěvky