Preben Kok: ”Vi har glemt evnen til at tale om tro” | Bibelselskabet\n18.06.2015 Heiner Lützen Ank\nSogne- og sygehuspræst, foredragsholder og forfatter Preben Kok holder sin afskedsgudstjeneste på søndag. Gennem sit arbejde og sine bøger har han især beskæftiget sig med sjælesorg og med, hvordan man kan bruge Gud helt konkret i sorgen. Og han lægger ikke arbejdet helt på hylden.\nPsykologien handler om det, man magter, hvorimod teologien handler om det, man ikke magter.\nGud er vores far, og igennem Jesus har han vist os retten til at være hans børn.\nOm bogen "Hjælp, når livet kommer bag på os"\nE-bog: Hjælp - når livet kommer bag på os\nSamtaler med Bjarne Lenau Henriksen og Preben Kok


Trend forår 2014: Autentisk & råt | Boligmagasinet.dk\n12. februar 2014 af Anja Hellberg\nDet ægte look er herskende i møbeltrenden i 2014. Fyrretræ og ask er to dominerende træsorter i de nye møbler - det handler om at skære ind til benet, kigge tilbage i historien og finde det, vi husker fra vores barndom.\nBord fra Menu med bordbukke designet af Cecilie Manz.\nGrebene 'Dots' fra Muuto lanceres nu også i en udgave i helt lys ask som supplement til den lidt mørkere, ældre version i eg.\n'Material Pendant' fra Nevvvorks fås allerede i 12 forskellige materialekombinationer, men fås nu også i fyrretræ.\nPå 'Pirouette'-lampen her fra svensk-italienske Studio BAAG var vi både fascineret af selve lampen, men især af den fine afbryder i fyrretræ med messingknap. Vi elsker cool detaljer!\nDe unge ved, hvad der rører sig og bliver et hit i morgen, og derfor kan vi godt lide at snuse omkring i den særlige hal, hvor designskoler fra hele Norden viser deres bedste produkter frem. Her er det en 'taburetbænk'.\n'Bendy Bench' af Sarah Cramer & Anders Engholm fra TEKO i Herning er en nyfortolkning af den traditionelle køkkenbænk, der er designet, så den er smuk fra alle sider - en tendens, der gik igen i mange af de nye møbler, fordi de skal passe til vores fleksible hjem, hvor vi rykker rundt ofte.\nHer er skabet, som du kun sætter enten en pensioneret snedker eller en arbejdsløs, ung designer til at udføre. Fronterne er nemlig håndudskårne i små harlequintern, og det rå, håndlavede finish gør bare skabet ekstra fedt. Lavet af svensk-italienske Studio BAAG.\nMeget symbolsk for trenden havde en af skolerne indrettet en hel stand dedikeret til gode, gammeldags håndværkstraditioner, hvor besøgende selv kunne komme i nærkontakt med høvlbænk og stemmejern.


Salt Scrub - Face And Body\nHjem > Mærker > Egen Import > Salt Scrub - Face And Body\n149,00 DKK Ekskl. moms: 119,20 DKK\n--- Vælg ---Tang og avokadoLavendel\nSalt Face and Body Scrub fra Naturallythinking, findes i tre lækre varianter med "tang og avokado", "lavendel" og "Bergamot". Hver salt har dets egne unikke egenskaber, men fælles for dem alle er deres blødgørende og rensende effekt ved hjælp af de exfolierende salte. De indeholder alle en blanding af Epsom salt og salte fra både middelhavet og det døde hav.\nFace and Body scrubben kan bruges både i bruseren og i badet, og påføres direkte på den fugtige hud.\nStart med at påføre badesaltet i din håndflade og masser derefter på hele kroppen i bløde cirkulære bevægelser, mod hjertet. Vær dog forsigtig i ansigtet, og undgå at få det i øjnene.\nDe exfolierende salte fjerner urenheder og døde hudceller fra kroppen og de bløde cirkulære bevægelser sætter gang i blodcirkulationen og giver liv og vitalitet til huden.\nFace and Body scrubben fra Naturallythinking er især velegnet til fødderne, da den blødgør og fjerner den hårde hud.\nMasser skrubben ind i fødderne og lad det sidde i 5-7 min. Rens herefter af med vand.\nSkrubben kan anvendes til alle slags hudtyper og det er anbefalet at bruge bodyscrubben en gang om ugen for at opnå de bedste resultater.\nAlle varianterne er parabene fri, ikke testet på dyr og fri for syntetiske parfumer.\nFace and Body Scrub med Tang og avokado:\nTang face and body scrub som er blandet med avokado og pressede vindruer, beskytter huden og efterlader den samtidig silkeblød.\nDenne scrub er perfekt til brug gennem hele dagen, da den unikke duft af citron og middelhavets cypres, opfrisker og giver liv til huden.\nAvokadoen i skrubben har et højt indhold af vitamin E og Omega olier, imens at tangen har et højt indhold af antioxidanter som styrker huden og holder den ung.\nIndeholder: Vitis vinifera (Grapeseed) Seed Oil, Maris sal, Persea gratissima (Avocado) Kernel Oil, Citrus medica limonum (Lemon) Peel Oil, Cupressus sempervirens (Cypress) Leaf Oil, Tocopheryl acetate (Vitamin E), Fucus vesiculosis (Seaweed) Extract, Citral, Geraniol, Linalool, Limonene\nFace and Body Scrub med Lavendel:\nLavendel bodyscrub er badesalte blandet med Carshalton lavendel blomster og olie, som giver huden lov til at suge den dejlige aroma til sig og samtidig gør huden lækker blød. Den naturlige lavendel aroma hjælper dig til at føle dig afslappet og afspændt.\nIndeholder: Prunus dulcis (Sweet Almond) Kernel Oil, Maris sal, Lavendula angustifolia (Lavender) Herb, Lavandula angustifolia (Lavender) Flower Oil, Tocopheryl acetate (Vitamin E), Geraniol, Linalool, Limoneneoccurs naturally in essential oils\nFace and Body Scrub med Bergamot:\nDenne body scrub er blandet med Brasiliansk appelsin og Italiensk Bergamot, som er en citrusfrugt på størrelse med en appelsin men med gule og citronlignende farver. Citrusduften er perfekt til anvendelse om morgenen da den øjeblikkeligt opfrisker og giver energi.\nUdover citrusfrugterne er scrubben blandet med presset hasselnød olie som indeholder mange vitaminer og vigtige fedtsyrer, vindrueolie for at gøre huden blød og så har den en naturlig SPF på 5. Desuden er scrubben blandet med koldpresset Jojoba olie som bringer din hud i balance. Ved meget tør hud fugter olien den med vitaminer og styrkende effekter og ved fedtet hud sørger jojobaolien for at huden ikke overproducerer sebum, dets naturlige fedt.\nIndeholder: Vitis vinifera (Grapeseed) Seed Oil, Maris sal, Simmondsia chinensis (Jojoba) seed oil, Corylus avellana (Hazelnut) Seed Oil, Citrus aurantium bergamia (Bergamot) Fruit Oil, Citrus aurantium dulcis (Orange) Peel Oil, Tocopheryl acetate (Vitamin E), Citral, Linalool, Limoneneoccurs naturally in essential oils\nNøgleord: body scrub, face scrub, bath salt, bath salts, salt scrub\nSundepil - Hårfjerning Med Krystaller\nSundepil er det nyeste indenfor hårfjerning. Med en Sundepil kan du let, hurtigt og smertefrit fjern..\nEkskl. moms: 148,80 DKK\nBath Salt - Marokkansk Badesalt\nBath Salt Marokkansk Badesalt, er urafineret salt fra den marrokanske undergrund. Saltet graves op ..\nSkrubbehandske - Kessa - Exfoliating Gloves\nKessa Skrubbehandsken er en vigtig del af det traditionelle Hammam spabad som efterhånden er blevet ..


Udgivet d. 2020-12-01\nLinkedIn for jurister – styrk dit netværk og dit brand\nLinkedIn er et effektivt redskab. Især til at præsentere din faglighed, få overblik over dit netværk og blive fagligt opdateret. Sidst, men ikke mindst, er det en oplagt kommunikationsplatform for dig der gerne vil brande dig som vidensperson overfor (potentielle) klienter, kollegaer, fagfæller, samarbejdspartnere mm.\nDu har sandsynligvis, som ca. 2,5 millioner andre danskere, allerede en LinkedIn-profil. Hvis du gerne vil have mediet mere under huden og bruge det mere aktivt i dit daglige arbejde, er dette kursus lige noget for dig.\nI løbet af 12 moduler få du konkret viden, inspiration og tips til, hvordan du bliver mere synlig på LinkedIn. Samt hvordan du i højere grad kan bruge mediet som netværksredskab. Der vil også undervejs indgå en række reflektionsøvelser.\nKurset er naturligvis skræddersyet til dig, der er jurist, evt. advokat. Derfor indgår der eksempler på profiler og indlæg fra personer, hvor stort set alle er personer med juridisk baggrund.\nDa kurset ikke afsluttes med en test, er det helt op til dig om du vil følge kurset slavisk eller blot gennemgå de moduler, der er særligt relevante for dig.\nInvester op til 2 timer, som kurset samlet varer og få konkret indspark til, hvordan du som jurist kan styrke dit netværk og dit brand.


islamofil – Frihedens Stemme\nArtikel 28. september 2021\nDR’s islamofile nyhedsvært, Steen Nørskov, er vært ved et dansk-arabisk arrangement om unge i muslimske lande. En af gæsterne er et tidligere folketingsmedlem fra SF. Der var rigeligt med spørgsmål fra de muslimske unge. Flere…\nArtikel 29. juni 2021\nDen islamofile direktør for kunstmuseet Aros – norske Erlend G. Høyersten – fratræder sin stilling efter undersøgelse om ledelseskultur og krænkelser på museet\nKunsten.nu skriver: “Som konsekvens af en undersøgelse af arbejdsforholdene på Aros har direktør Erlend Høyersten valgt at fratræde sin stilling. Museets overinspektør, Lise Pennington, overtager indtil videre museets daglige ledelse. I sidste måned blev ARoS’…


Dansk -- Meddelelse fra Montague søndag den 9. april, 2017\nMeddelelse fra Montague søndag den 9. april, 2017\nAlle mand på dæk! I kan hjælpe med at afmontere den dybe stat!\nForrådt af Ivanka - et andet syn på Trumps missilangreb\nDansk -- Meddelelse fra Montague søndag den 2. april 2017\nMeddelelse fra Montague søndag den 2. april 2017\nI vil se sandhedens triumf over det onde i de næste par uger. Denne kamp udkæmpes på mange niveauer, hvoraf I er klar over nogle, selvom mange er godt skjult for nysgerrige blikke. At holde menneskeheden blind for, hvad der blev gjort var let, indtil folk begyndte ”opvågningsprocessen”. Jeres slaveris fulde rædsel er ikke blevet afsløret endnu. Der er mange, der er helt ”vågen” og klar over, hvad der skal gøres for at sætte menneskeheden fri.\nVeronica havde planlagt at vise jer et interview af Miles Johnston med en supersoldat.\nVideoen blev navngivet, ÅRSAGEN TIL PIZZAGATE . Den blev imidlertid fjernet fra YouTube. Supersoldaten forklarer, at Kabalen vil have jer til at forstå og acceptere, at for at eksistere på Jorden, er det nødvendigt for dem at drikke blod og spise kød fra jeres børn. Dette er et faktum for dem. At se dette blive forklaret af en person, der blev trænet af dem, ville have malet billedet for jer.\nAt nogle er villige til at sætte en stopper for denne praksis er et stort skridt fremad. Prøv at se dette Miles Johnston interview. Begge sider af livet arbejder sammen for at stoppe denne onde praksis. Menneskehedens fremtid afhænger af, at det bliver stoppet. Amerika alene forsøger at løse dette problem, men den Kabale- ejede presse og tv-kanaler vil ikke rapportere det. Beviserne er der for dem, der ønsker sandheden. At tro på propaganda er, hvad der har holdt jer låst i slaveri i alle disse år.\nI sidste uge, fortalte jeg jer, at hvad der var sket i London var et ”FALSKT FLAG BEGIVENHED”. Nu giver vi hermed bevis for dette.\nOle Dammegård: Frihedsgudinden - NYC er næste NWO Falskt Flag . Forudsagt den 22/3 Westminster\nEt interview med Alfred Lambremont Webre\nKig på de to knive, som I fik at vide havde stukket en politibetjent. DER VAR INGEN BLOD PÅ DEM. Store fejl blev lavet i ”Falsk Flag” operationen i London; nogle af dem er latterlige, de er så indlysende. Kig på dem med et åbent sind. Denne London begivenhed fortæller os, at den næste begivenhed vil være i New York. Det viser, uden skyggen af tvivl, at I bliver ført bag lyset og løjet for. Det er alt sammen en paradeforestilling, der er oprettet af jeres regeringer for at skabe frygt, så I vil aflevere jeres frihed til dem (den smule frihed I stadig har).\nHver ”falsk flag” begivenhed fortæller jer, hvor den næste vil ske. DET ER ET SPIL. Kabalen griner ad jer for at være så dumme, at I ikke kan se deres spil. De fortæller jer, hvad de har tænkt sig at gøre, og I giver dem mulighed for at gøre det. De mener, at denne handling frikender dem for nogen skyld. Alt, hvad de nogensinde behøver gøre, er at indgyde frygt i jer, og I vil give dem frie hænder til at gøre, hvad de vil.\nAt angribe min hustru for at forsøge at åbne jeres øjne, at frigøre jer fra slaveri, er patetisk. Jeg fortalte jer, at 2017 og 2018 vil bringe mange problemer og tests for menneskeheden. April vil vise sig at være en sådan test tid. Lad ikke frygten tage over. Når I står i jeres eget lys, har I intet at frygte. Frygt er Kabalens største våben mod jer, men de kan ikke gøre noget uden jeres samarbejde. Skulle I nægte at modtage frygt, er de hjælpeløse. For at de kan overleve på Jorden, har de brug for jer. De, hvis magt de frygter, spærrer de inde i fængsler. Korrupte advokater bliver betalt for at holde dem der. Der er en person, som læser dette budskab i dag, som kender sandheden om en vis ung mand. Jeg beder om, at personen bruger sit hjerte hjerte, til at bringe beviset frem i lyset, så menneskeheden kan overleve. I kan sætte en stopper for jeres medmenneskers lidelser. Blot lidt mod er krævet.\nNår opkaldet om at stå sammen kommer, så vær forberedt. I er trods alt de 99%, der står imod den 1%, der ønsker at ødelægge jeres liv og jeres verden. Vid, hvem I er, og hvad jeres formål er, og stå ved det. Nægt at blive sat ind i KLIKENS SMELTEDIGEL, som de har planlagt for jer. Vær stolt af jeres arv. I har været på Jorden siden tidernes begyndelse. Jeres historie er overalt for dem, der ønsker at se det. Medløberne kom ved en fejltagelse til Jorden, og kunne lide, hvad de så, og ville have det for sig selv. Dette er, da menneskehedens problemer begyndte. Kabalen udsletter den menneskelige race gennem vaccination, mad, luft, og narkotikarelateret medicin. I tillader jer selv at blive narret, igen og igen, til at tro på løgnene. Dette skal stoppe. Svarene på alle jeres problemer ligger i jeres egne hænder. Tag kontrollen tilbage over jeres liv og jeres verden. Forsk så meget som muligt, så jeres øjne er vidt åbne for sandheden og stå ved det.\nMin kære, skaden på din parkerede bil er bitter. Det er hensigten, at den skulle være det. Den banken på dit soveværelses vindue kl. 5:00 i morges var langt mere skummel. Det var hensigten, at skabe frygt og det lykkedes. At fjerne den var traumatisk for dig.\nIndsendt af Luisa Vasconcellos kl. 12.32 0 kommentarer


Eksperthjælp: Gravid med tidligere tab\nJeg var igennem en provokeret fødsel tidligere i år, da fosteret havde kromosomfejl.\nNu står jeg med den glædelig nyhed, at jeg blevet gravid igen. Men nu jeg bare nervøs som bare fanden. Selvom jeg fik afvide sidst, at vi bare var uheldige. Men tankerne omkring, at det sker igen. De dukker hele tiden op. Også frygten for at abortere.\nJeg skal allerede på sygehuset og have taget blodprøver d. 24 aug. Der er jeg i uge 8.\nMen har du nogle gode redskaber, til at jeg kan bevare roen? Og bare nyde jeg blevet gravid igen\nJeg synes du skal snakke med din egen læge og en jordemoder om din situation. Det giver jo fuldstændigt mening, at du er nervøs efter den oplevelse du har haft. Og jeg tænker, at du blandt andet kan have gavn af at høre nogle realistiske facts om sandsynligheden for at noget lignende kunne ske for dig en gang til. Dette kan du få fra lægen. Og via jordemoderen kan du måske blive henvist til at få noget særlig støtte i løbet af graviditeten, enten individuelt eller i gruppe med andre, der har oplevet noget lignende.\nDet er jo chokerende og nogle meget store bølgegange i livet, først at blive gravid, dernæst 'miste barnet' og dernæst vente et nyt. En stor del af en sådanne psykisk omstillingsproces handler om at acceptere livets foranderlighed. Derfor tror jeg, at du måske bedst kan bruge nogle redskaber fra mindfulness eller ACT (Acceptance and Commitment Therapy).\nJeg kan anbefale dig at læse Pema Chödrons bøger fx. "Veje til frygtløshed", det er en dejlig bog.\nHeld og lykke med det - og stort TILLYKKE!\nHar selv gennemført to graviditeter efter at have mistet et barn.\nJeg tror det er vigtigt at anerkende at frygten er en tro følgesvend og det at man pludselig har forstået at en selv og ens børn ikke er usårlige, gør noget ved en.\nDerudover er det min erfaring at det er vigtigt at være ærlig, sige til jordemor, læge mm. Ar man er sindsyg bange og man har brug for de hjælper med at spænde et sikkerhedsnet ud, give den form for tryghed de kan med fx ekstra scanninger, flere konsultationer mm.\nOg så de der statistikker, hvad kan bruge dem til? De har jo ramt mig en gang så hvorfor ikke igen? Min datter havde en hjertefejl der bliver 1 barn med hver anden år, tal om små sandsynligheder, og hvad så jeg var jo der tal, jeg havde vundet i lotto ned omvendt fortegn så hvorfor ikke igen? Jeg blev selv rasende når de sagde: det sker ikke to gange - for vidste jo nu livet ikke kom med garantier.\nJeg stillede et krav til mig selv: at være gravid en dag af gangen. Dvs. Jeg vågnede om morgenen og tænkte: i dag er jeg gravid helt ind til i aften og der sker ikke noget lige præcis i dag, så derfor kan jeg nyde i dag og lægge frygten væk bare i dag. Hvis jeg så skulle til en scanning eller andet så kunne jeg ikke før den var overstået men det var også okay. Jeg nåede til sidst op på at kunne være gravid en uge af gangen, for til sidst at ende med kun at kunne 1 time af gangen fordi angsten slog helt igennem.\nOg så vil jeg statistikken holdt hos mit, har fået 2 levende mirakler efter der nu endda er 8 og 6 år. Men jeg kan stadig være lige bange for katastrofen skal ramme os igen.\nVil give Line ret.\nHar selv født tvillinger grundet misdannelse hos den ene.\nDe der statistikker hjælper ikke en fis, og jeg følte lidt at det var som at bagatellisere min frygt "jamen dette sker kun 1:10.000, så det sker ikke igen" nej okay, men det skete en gang, og da jeg så blev gravid efterfølgende var "det jo helt normalt med en spontan abort, det sker i 20% af alle graviditeter" blev godt nok gal, da jeg lå og skulle have en kirurgisk abort og det var beskeden.\nMEN MEN MEN, man må acceptere at man er bange, og som Line siger tage en dag ad gangen. Jeg var hunderæd, men var ærlig omkring det, og folk havde stor forståelse for det, da jeg blev gravid for 3. gang, kunne jeg ikke knytte mig til min søn før han var født. Tror det bedste du kan gøre er at forlige dig med tanken om at du er bange, og det er helt okay og forståeligt.\nHåber selvfølgeligt at alt går godt denne gang


Svanens mysterium – smagsprøve | Jeanne Cordua – Festsange, Bornholm, forfatter og meget mere\n“Hal sejlet ned! Hal sejlet ned!” Göran stod ved masten på den lille båd, og her udenfor skærgårdskysten var stormen ved at ramme dem med fuld styrke. De måtte ind til land nu, for enhver pris. Det blæsevejr, de havde haft ind fra nordvest hele dagen var pludselig slået om i sydvest og blevet stærkere, og de var blevet presset ind i en del af den vestsvenske skærgård, han ikke kendte. Runde, fyrrebevoksede klipper stod op omkring dem, men intet sted var der spor af mennesker. Göran fortrød nu, at han havde været overmodig og sejlet for længe, men han mente jo, at de skulle kunne nå op til Onsala-halvøen før aften. Dér havde han ligget engang, der var en god, naturlig havn helt inde. Men det var ikke her…\nMarja sad og klamrede sig til roret, det eneste sted, hvor hun var nogenlunde sikker. Hun havde surret sig fast til toften, og hun var efterhånden helt følelsesløs af kulde, mens sø efter sø slog ind over hende. Svend sled og halede i tovværket, han havde tabt årerne, da stormen drev dem ind over de første lave skær.\n“Jomfru Maria, frels os alle,” bad Marja for sig selv og sendte tankerne til den amulet, hun bar om halsen. “Lad os ikke dø sådan her, ikke i denne frygtelige storm.” Hun forsøgte at se fremad gennem mørket, der blev tættere og tættere – og dér – var det ikke en flad kyststrækning? Hvis hun havde turdet, havde hun sluppet sit tag i roret for at skygge for det piskende slud, der næsten blindede hendes udsyn. Jo, nu var hun sikker. “Land!” råbte hun.\n1. Mødet på vejen.\nSvend sukkede tungt og lænede sig op ad kirkegårdsmuren. Inde bagved, i afdelingen for de spedalske, havde han set det sidste glimt af Astrid, han nogensinde ville få.\nNu havde hun fred. I tolv år havde han tænkt på hende, den eneste kvinde, han nogensinde havde elsket – eller ville komme til at elske, for den sags skyld. Så blev hun spedalsk, og han havde måttet hæve trolovelsen og lade hende gå, smedens dejlige datter fra Østerlars. For syv år siden havde han fået et glimt endnu af hende, dengang hans broderdatter Sigrid skulle til Mikkelsdagsmarked for at finde en gave til trolovelsen med Regnar fra Eriksgården.\nHan smilede ved sig selv. Nu var Sigrid en gift kone oppe i Vestermarie, hun og Regnar havde allerede tre børn, og et til var på vej. Dengang, i hendes ungdom, havde hun været med på alle hans ideer om riddere og spændende skatte i fjerne lande, og han tænkte med gru på dengang, den onde munk havde bortført hende og nær fået hende dødsdømt som heks.\nNæh…. eventyr var for mænd, det var nu hans mening. Og hvordan mon gode, gamle Göran fra Skanør klarede sig sammen med korsridderne? Han tænkte it på sin bedste ven, og i sit inderste ønskede han, at han var taget med dengang efter Sigrid og Regnars bryllup; men han syntes ikke, han kunne være det bekendt overfor familien.\nNu trængte han til, at der skulle ske noget. Bare at gå bagved ploven eller inde blandt køerne som karl hos hans bror Gudmund slog ligesom ikke til længere – an kunne ikke få Görans mærkelige landkort ud af hovedet, og om natten drømte han tit om underlige ord på latin, jomfruer i femtakkede stjerner og andet, der bestemt ikke passede sig for en simpel bonde. Og der gik ikke mange søndage, hvor han ikke stjålent skottede op til det øverste stokværk i den runde kirke i Nylars, dér hvor både den sjældne skat og Sigrid havde været gemt.\nMed et skuldertræk rejste Svend sig op for at gå hen til sin hest. Alle disse grublerier måtte høre op, det var hverdagen, der talte. Men lige før han sad op, lagde han mærke til en lille gruppe mennesker, der kom gående i støvet hen ad vejen mod Å kirke. De så fremmedartede ud, deres tøj var fattigt og lappet, og Svend skyggede med hånden over øjnene og missede mod solen for bedre at kunne se dem. En familie? To mørklødede mænd, tre kvinder og et par småbørn, hver med sin bylt under armen, og nu kunne han høre det mindste af børnene græde.\nDen yngste af kvinderne standsede. Hun var spinkelt bygget og lidt højere end de andre, med sort hår og klædt i en luvslidt, rød kjole. Hun så ikke Svend, men øjede sig ned og trøstede den lille på et sprog, han ikke forstod et ord af.\n“Har du set dem?” var der pludselig én ved siden af ham, der sagde. “Sådan nogen fremmede, hvad skal de nu komme her efter?”\nSvend vendte sig mod den anden, det var bonden Uffe Jonssøn fra udmarken oppe under Almindingen. Lille og rynket, med et par sorte stumper i stedet for tænder og en skæv, gammel hue på den skaldede isse. “Kender du noget til dem?” spurgte han forbavset.\n“De er folk fra den anden side havet,” fortsatte den gamle. “De kommer fra korstogslandene, Est… est-et-eller andet, tror jeg nok. Det sagde min søn ihvertfald. Hvad vil de her? Pføj,” han spyttede. “Hedninger hele banden, er jeg sikker på. Bare se hende den unge, skøn og fager, men jeg tør vædde på, hun kan væmmelige trolddomskunster.” Uffe Jonssøn prikkede ham i siden med en spids finger. “Hå hå, Svend Tormodssøn, lige noget for dig, hvad? Smækker om livet, sorte øjne – men før natten var omme, var du nok så gildet som en stud!” Den gamle lo uhæmmet af sin egen morsomhed. “Næh du, man skulle melde dem til lensmanden, skulle man! Hvad synes du?”\nSvend sendte ham et skævt smil og gik hen til sin hest. Troldddomssnak, han hadede det ord lige siden den frygtelige dag, hvor stakkels Sigrid var blevet mistænkt for hekseri. Nej, han ville ikke mere være den, der mistænkte kvinder for mørkets gerninger. Han havde set og hørt for meget, han vidste, at der var en anden verden ud over den, vi mennesker kunne se – og kvinder, der kendte den, handlede af medfølelse og for at helbrede folk. Hans egen svigerinde Helga var én af dem. Uffe Jonssøn og hans lige ville aldrig begribe et ord af det. Han havde ihvertfald ikke tænkt sig at angive nogen til lensmanden, fremmede eller ej.\nIdet Svend sad op på hesten og red forbi de fremmede, kastede den unge kvinde et blik op på ham. De øjne… de lignede Astrids… han så bort og red væk i en støvsky.\nHjemme spurgte Svend sin bror Gudmund om de fremmede.\n“Nå, du så dem,” sagde han roligt. “Har du virkelig ikke hørt om dem? Det troede jeg ellers, alle havde. De er en familie fra Estland, rejsende folk fra Sydens lande, som blev taget som gidsler i en udvekslingssag mellem nogle estiske og danske soldater. Nu er de så havnet her, efterladt, da danskerne ikke ville have mere med dem at gøre. Jeg aner ikke, hvad de laver, men de kan vel altid fiske, muge ud i et grisehus eller sådan noget.”\n“De så ud til at have sultet,” svarede Svend. “Hvornår kom de til øen?”\nGudmund trak på skulderen og kløede sig i det buskede, grå skæg. “For et par måneder siden, tror jeg. Hvorfor det, Svend? Vil du til at øve barmhjertighed og have dem her i vores hus?” Han grinede lidt. “Jeg kender dig jo, kære bror – du har det specielle blik i øjnene, når der er noget, der går dig på.”\n“Nej, det er ikke det,” Svend slog øjnene ned. “Jeg var bare nysgerrig.”\nHelga kom hen til dem og tørrede sine hænder i forklædet. “Kære Svend,” sagde hun. “Hvis du synes, kan vi godt tage en ung pige til hjælp her. Jeg er ved at blive gammel, jeg savner Sigrid. Men hun har nok at gøre hos Regnar. Jeg er ligeglad, hvad folk mener…” her så hun på sin mand, “også selv om pigen er fra et eller andet fremmed land og ikke kan et ord dansk. Hun kunne jo blive min tjenestepige, I mænd behøver ikke at bekymre jer.”\n“Man siger, de folk kan trolddomskunster,” indskød Gudmund forsigtigt, “synes du ikke, vi har haft nok kvaler, dengang med Sigrid?”\nHelga så bare på ham. “Jeg troede, du vidste bedre end som så, husbond? Hvad galt er der i at malke køer og bage brød? Eller feje gulvet?”\n“Men du kan jo selv alt det med lægeurter,” begyndte Gudmund. “Skal hun også lære dét?”\nHelga rystede på hovedet. “Det har jeg ikke sagt noget om, og forøvrigt er det er min sag – og Sigrids. Ikke den fremmedes. Hun skal gå til hånde, ikke andet. Og lidt mælk og en side flæsk kan vi vel nok unde dem, ikke? De har små børn, tænk på Asker og Ulf, da de var små. Tænk, hvis det var os, der havde været i de fremmedes vold.”\nGudmund lænede sig tilbage på bænken og trak vejret dybt. “Du får din vilje, kone. Jeg rider til præsten ved Å kirke i morgen og ser, hvad jeg kan finde ud af.”\nTil Svend sagde han: “Kvinder! Sådan er det, kære bror – de får de altid, som de vil have det! Bruge mund kan de – vær du glad for, at du er ungkarl!” De lo begge.\nPræsten gik udenfor sit hus og lugede i sin urtehave, da Gudmund steg af hesten og hilste på ham. “Guds fred”, sagde han og tog sin hue af.\n“Ja?” Præsten tørrede sine hænder af i kjortelen og kom hen til ham. “Hvad kan jeg gøre for dig? Du er da vist udensogns.”\nSvend rømmede sig. “Igår så min bror nogle fremmede nede ved spedalskhedsgården, han var der fordi én han kendte, blev begravet.”\n“Vil du have liget udleveret? Det kan jeg ikke tillade. Smittefaren…”\n“Nej, nej, det er ikke det.” Han rømmede sig igen. “Ser I, min bror så de fremmede, og så tænkte jeg, om der måske var nogen af dem, der behøvede arbejde. De så ud til at være sultne.”\nPræsten smilede. “Du er en god mand, det skal jeg huske. Men jeg ved ikke, hvor de er i øjeblikket, de vandrer rundt omkring. Måske har du held med dig, hvis de en dag kommer til din gård.”\n“Ja, det skal jeg huske på.” Gudmund nikkede og tog afsked med præsten. Da han steg op på hesten for at ride hjem, var han mærkeligt lettet. Nu havde han gjort, hvad han havde lovet, det var ikke mere hans sag…\nSenere den dag sad Svend ved ildstedet sammen med Regnar og Sigrid oppe på Eriksgården. “Og så var det, jeg tænkte, om I måske har hørt noget om dem heroppe?” spurgte han.\nRegnar rystede på hovedet. “Jo, hørt om dem har jeg, men ikke set dem. Jeg skal nok holde øje – hvorfor vil du så gerne møde dem?”\nSvend trak på skulderen. “Det ved jeg ikke. Jeg fik ondt af dem. Og så gjorde det mig vred, da den gamle Uffe Jonssøn gav sig til at beskylde den unge pige for trolddomskunster. Jeg tænkte jo på dig, Sigrid.”\nHun sukkede. “Jotak, den tur til Hammershus glemmer jeg ikke lige med det samme.” I det samme lød et brag bag hende, og en krukke røg på gulvet og gik i stykker. Sigrid fór op. “Jamen, lille Jakob dog, hvad laver du?” Så greb hun drengen, der havde væltet krukken, og hev ham sprællende og sparkende væk. “Men hvad vil du med hende?” spurgte hun, da hun havde fået den lille af vejen. Hun satte sig overfor sin onkel på en taburet, så op på ham og spurgte nok så uskyldigt: “Har hun gjort indtryk på dig?”\nSvend slog en høj latter op. “Næh nej, du er ligesom din far! Hold nu op med det vrøvl – jeg har så sandelig ikke tænkt mig at tage hende til kone, hvis det er det du mener! Må jeg ikke holde udkik efter en tjenestekvinde, Sigrid?”\nSigrid lo også. “Det var kun mig spøg, onkel Svend,” sagde hun. “Men bortset fra det, så har jeg altså hørt lidt rundt omkring. Du så dem ved Åkirkeby, siger du, og efter hvad min nabokone har fortalt mig, holder de til inde i skoven, ikke så langt fra Lilleborg, der blev brændt af. Du ved vel godt, hvor det er henne?”\n“Jotak!” Svend nikkede. “Dér, hvor du nær havde mistet livet, da fyrst Jaromar kom og brændte det hele af – bor de i ruinerne?”\nSigrid tænkte sig om et øjeblik, og imens holdt hun af ren og skær vane øje med, hvad hendes børn lavede. “Jeg får sådan en sjov fornemmelse,” sagde hun sagte. “Du kommer til at møde hende, du ønsker at træffe, men hun sender dig ud på en lang rejse og et glædeligt gensyn. Er du klar til det?”\nSvend stirrede på hende. “Hvad mener du?”\n“Øh… det ved jeg ikke.” Sigrid kiggede forfjamsket på ham. “Tænk, jeg ved ikke, hvad jeg sagde – men husk det. Det er sikkert vigtigt. Jeg har det ligesom når mor…”\n“Jatak. Jeg ved hvad du mener.” Selv om Svend godt vidste, at både Sigrid og Helga havde synets gave, fik det ham altid til at føle sig lidt utryg. “Jeg rider til skovs og finder dem, ” sagde han. “Så kan det være, du får dig en flink tjenestepige – med den larm, dine unger laver, kan det vist tiltrænges!”\nAlle lo, også Regnar. “Ja, der er liv i min søn”, sagde han stolt og kiggede på Jakob, der var lige så rødhåret som sin far og igen havde travlt henne ved sin mors krukker.\n“Kom snart igen,” sagde Sigrid varmt. “Du er og bliver min yndlingsonkel. Når du kommer, følger der altid et eventyr med.”\nDa Svend nærmede sig brandtomten på den høje bakke midt i Almindingen, hvor kongens borg, Lilleborg, engang havde stået, sad han af hesten og gøs lidt. Det var syv år siden, borgen var blevet brændt af, og stadigvæk var der ikke mange, der vovede at nærme sig den.\nOveralt voksede der brombærkrat og brændenælder, og her i sensommerens varme kunne Svend bøje sig ned og plukke mange håndfulde friske, sorte brombær, hvis han ville, men han havde ikke lyst. Det havde været usædvanlig varmt og tørt i lang tid, og her i slutningen af september var høsten for længst godt overstået. Alle længtes efter lidt køligere vejr, enhver luftning var velkommen. Fluer sværmede omkring ham, de stak og bed, og han skyndte sig hurtigt videre. Brombærrankerne filtrede sig omkring hestens hove; men hvis han havde skubbet rankerne væk, havde han højst sandsynligt også fundet brændte knogler af de folk, der var blevet slået ihjel her på stedet – nej, her var uhyggeligt.\nHan tænkte sig om. Alle de fortællinger, han havde hørt, berettede om spøgelser og trolde, man havde set ved nattetide, flakkende lys – jamen dog, var han selv blevet overtroisk her på det sidste? De lys, de folk, man havde set – det var vel netop dem, de fremmede, der havde slået sig ned på et sted, hvor de kunne være helt i fred for andre? Han lo sagte ved sig selv og gik videre med hesten ved hånden op gennem slugten ved den gamle mose nord for borgen.\nDér… han standsede. Nu hørte han dem, de fremmede. Han bøjede sig ned bag en enebærbusk og kiggede frem. Dér stod deres to telte, brune og grønne som skoven omkring dem, og nu kunne han også lugte røgen fra deres bål.\nKvinderne gik frem og tilbage og så ud til at lave mad, og Svend fik øje på de to småbørn, en dreng og en pige, der så ud til at lege tagfat.\nMændene kunne han ikke se. Han bøjede sig lidt længere frem for at få øje på dem, og med ét var der en hånd, der greb fat i ham bagfra og trak ham væk. Han nåede lige at registrere, at det var en af de fremmede, så ramte noget tungt ham i hovedet, og det sortnede for hans øjne.


Nærmeste Pårørende Af Elsebeth Egholm → Køb bogen billigt her\nFakta om Nærmeste Pårørende\nDicte, Nærmeste Pårørende, Bøger, Bog\nSikkerheden i online handel anser vi som essentiel, og den er selvfølgelig altid i fokus hos Gucca.dk. Med NETS godkendelse af vores løsning for online betaling, har vi opnået den største garanti for, at sikkerheden bag din online betaling er i orden. Derfor er det at købe og betale hos Gucca.dk altid 100% sikkert.\nGucca yder altid 30 dages returret, og det uanset hvilket produkt du måtte have købt hos os. Det betyder kort sagt, at såfremt du fortryder købet, eller af andre årsager alligevel ikke ønsker din vare, så sender du blot din vare, og dine penge bliver refunderet. Før du sender dit produkt retur, så har du altid mulighed for at tage kontakt til os, hvis du er i tvivl eller har spørgsmål.\nDet er meget vigtigt, at du som vores kunde modtager dit produkt både sikkert og hurtigt. Hvis vi er lagerførende, så vil du som regel modtage varen indenfor 1-2 hverdage. Der vil aldrig være tvivl om lagerstatus, for det fremgår inden, du bestiller din vare. Er du stadigvæk i tvivl om enten leveringstid eller et produkts lagerstatus, så kontakt os.\nI vores webshop har du mulighed for at vælge blandt adskillige betalingsmetoder. Du bør selvfølgelig benytte den mulighed, der passer bedst til dig. Lige meget hvilken betalingsmulighed, du benytter - så kan du føle dig sikker og tryg. Se hvilke betalingsmuligheder du har hvis du klikker på linket. Desuden skal du huske på, at når du gør brug af betalingskort, trækker vi først pengene den dag vi afsender produktet til dig.\nSkulle der opstå tvivl eller spørgsmål til Gucca.dk, så tag endelig kontakt til os. Kundeservice er åben for henvendelser på hverdage imellem kl. 10-15, og med et smil og godt humør tager vi imod din henvendelse.\nHvis du ønsker det, så har du mulighed for at følge din forsendelse, fra det øjeblik vi sender din forsendelse, til du har den i hænderne. Når du har fuldendt købet, kan du logge ind på din egen personlige ordreside. Her har du mulighed for at se, hvornår din forsendelse afsendes. Og i samme øjeblik vi afsender din pakke, får du en e-mail fra os.\nDin anmeldelse af Nærmeste Pårørende\nproduct_stock_yes product_offer_yes product_preorder_no\tproduct_buyable_yes product_group_bog path_bog_forside path_bog_bøger path_bog_krimiogspænding path_bog_nærmestepårørende


Fik du set det, du ville? |\nI de her dage nynner jeg sporadisk den der sang med Kim Larsen, som kan fremkalde tårer i øjnene på mennesker med selv de koldeste hjerter:\nfik du hørt din melodi (…)\nDet er ikke fordi, at jeg er ved at takke af, men det kan man på en måde godt sige, at der er en anden, der er, nemlig Joana Vasconcelos’ kæmpeinstallation Valkyrie Rán, som siden oktober 2016 har været the talk of the town. Farveeksplosionen af sanselige tekstiler, hundredtusindvis af funklende perler og håndarbejdsteknikker udi det ubegribelige har igennem 10 måneder afstedkommet den kollektive tendens, at ARoS gæster intuitivt har knækket nakken bagover, åbnet munden let og udstødt et bjergtaget: wooooooow! (det udtales ens på alle sprog, kan til orientering oplyses). Nu piller ARoS værket ned og frigiver Museumsgaden til andre kunstprojekter. Jeg forudser (som Kim Larsen), at der nok VIRKELIG bliver stille.\nJeg nynner videre:\ni et sanseløst sekund (…)\nDet der skal ske med ”cirkusprinsessen” nu er, at hun skal tømmes for luft. (Det er ikke så klædeligt at sige om en dame, at hun er fyldt med luft, men det er hun nu engang). Så når først ”gassen er gået af damen”, ja, så skal Valkyrie Rán af sted til Joana Vasconcelos’ Studio i Lissabon, til en full- body-skønhedspleje session og sættes i stand til fremtidige præsentationer: der skal støvsuges, stoffet skal renses, perlerne pudses, og LED-lyset tjekkes. Der er rundt regnet 3.000 km fra Aarhus til Lissabon, men hvis man modregner de 2,1 kilometer stof, som Kvadrat har doneret til kunstinstallationen, ja, så er turen nu engang ikke så lang endda…\nTilbage til Kim Larsen:\nOg ”ses igen” er lige præcis det, vi gør: Valkyrie Rán bor jo på ARoS nu. Værket er købt og betalt (tak til Augustinus Fonden og Ny Carlsbergfondet!) og lægger sig med sin imponerende størrelse som museets næststørste erhvervede værk til dato, lige i slipstrømmen på en anden farvestrålende darling på ARoS, Olafur Eliassons Your rainbow panorama. Turen til Lissabon er altså bare en get away inden Valkyrie Rán igen vender næsen mod Norden og kommer hjem til Danmark for at blive opbevaret på ARoS’ kunstmagasin.\nTilbage står nu bare spørgsmålet, formuleret af Kim Larsen såvel som undertegnede: fik du set det, du ville? Ellers har du jo lige et par uger at løbe på endnu, før Valkyrie Rán flyver videre ud i livet…\n← The Garden – Diana Thater: Chernobyl Aktuel i ARoS Atelier: Ida Sønder Thorhauge →


Optakt: Circuit Cycliste Sarthe 2018 Feltet.dk\nOptakt: Circuit Cycliste Sarthe\n02. april 2018 20:17 af Emil AxelgaardFoto: Sirotti\nDe fleste ryttere forbereder sig til Paris-Roubaix i de flamske klassikere, men for nogle - først og fremmest franskmændene - er der en alternativ vej til Helvedet i Nord. På en tid af året, hvor der hovedsageligt er endagsløb i Frankrig, tilbyder det korte Circuit de la Sarthe en mulighed for klassikerrytterne for at få fire dages kvalitetscykelløb forud for et af de største løb på kalenderen og en chance for ryttere, der kan håndtere kuperet terræn og måske også har en fin spurt, til at gå efter en samlet sejr i et historisk løb på den franske kalender.\nPå denne tid af året er cykelverdenen i alt væsentligt splittet op i to grupper. Klatrerne og etapeløbsrytterne er samlet i Baskerlandet til Vuelta al Pais Vasco, mens sprinterne og brostensspecialisterne er i Flandern og Nordfrankrig til en stor uge på brostenene i Flandern Rundt, Scheldeprijs og Paris-Roubaix.\nEn tredje del af feltet er imidlertid samlet i Frankrig til en solid løbsblok, der inkluderer to Coupe de France-løb samt et kort etapeløb. I weekenden havde de eksplosive puncheurs og de stærke sprintere chancen i det kuperede terræn i Route Adelié Vitré og La Roue Tourangelle, og i denne uge er de fleste rejst videre til Sarthe til de fire dage lange Circuit Cycliste Sarthe, der byder på et fint mix af flade etaper for sprinterne og mere kuperede etaper, der har terræn, som er mere lig det, der blev benyttet i weekendens endagsløb.\nDet lille etapeløb har et tosidet formål. Mange franske ryttere bruger det som sidste forberedelse til Paris-Roubaix, specielt rytterne på hold, der ikke er inviteret til de flamske klassikere. Ofte ser man, at udlændinge, der ikke er så begejstrede for de belgiske stigninger, også bruger løbet til at gøre sig klar til Roubaix. Samtidig er de kuperede etaper i anden halvdel god forberedelse til ardennerklassikerne, og mange af de bedste franskmænd til disse løb vil benytte en kombination af de to kuperede endagsløb samt etapeløbet i Sarthe til at blive klar til deres store mål. Samtidig har det historisk været en stor chance for enkeltstartsrytterne til at gå efter en samlet sejr i et løb uden store stigninger.\nLøbet blev skabt i 1953 og blev afviklet som et nationalt amatørløb frem til 1963, hvorefter det i 10 år var et internationalt løb for amatører. I 1975 blev det åbnet for professionelle, og det var såmænd selveste Bernard Hinault, der vandt de to næste udgaver. Generelt har det været et perfekt løb for unge ryttere, der har kunnet vise deres potentiale. Eksempelvis vandt en ung Greg Lemond i 1980.\nTerrænet i regionen er uden store stigninger, og derfor har der altid været masser af sprinteretaper. Løbet er imidlertid som regel blevet afgjort på en eller to kuperede etaper, der har været en udfordring for de tunge enkeltstartsspecialister, som har kæmpet om sejren i den korte enkeltstart på andendagen, den normalt vigtigste etape i løbet. Derfor er løbet oftest blevet vundet af stærke rouleurs, der kan overleve mindre stigninger, og i et løb med bonussekunder og små tidsforskelle er en god spurt tillige en stor fordel.\nDet er blevet anskueliggjort af, at Ramunas Navardauskas, der netop har de tre nødvendige kvaliteter, vandt i både 2014 og 2016. Blandt nylige vindere findes stærke enkeltstartsspecialister som Luke Durbridge, Anthony Roux, Luis Leon Sanchez, Andreas Klöden, David Millar, Stefan Schumacher, Thomas Löfkvist og Sylvain Chavanel, men Pierre Rollands sejr i 2014 viser, at det med offensiv kørsel på stigningerne kan lade sig gøre at ændre på tingenes tilstand efter enkeltstarten.\nDet samme var tilfældet sidste år. Efter en dobbeltsejr på enkeltstarten med Alex Dowsett og Jonathan Castroviejo var Movistar i pole position til at sikre sig den samlede triumf. Det lykkedes imidlertid Lilian Calmejane med et storslået soloridt på kongeetapen at snyde spanierne og tage sin tredje etapeløbssejr på tre måneder, mens Arthur Vichot sluttede på 2. pladsen bare 3 sekunder efter, og en skuffet Castroviejo måtte tage til takke med 3. pladsen. Calmejane vender tilbage for at forsvare titlen, og også Vichot er med igen denne gang, men til gengæld bliver der intet forsøg fra Castroviejo på endelig at vinde løbet, da spanieren nu er skiftet til Sky, som ikke deltager.\nCircuit de la Sarthe har i årevis et fuldstændig fast format. Det er typisk startet med en dag for sprinterne, mens andendagen har budt på to halvetaper, en sprinteretape om morgenen og den vigtige, korte enkeltstart om eftermiddagen. De sidste to dage har haft mere kuperede etaper, og specielt tredje etape har ofte været en chance for puncheurs og klatrere til at gøre en forskel. Sidste etape har ofte også været ganske hård, men er også blevet afgjort i en reduceret massespurt på de ganske varierende ruter.\nI år har løbet imidlertid ændret karakter. Hidtil har løbet hovedsageligt været afgjort af kombinationen af enkeltstarten og kongeetapen om torsdagen samt måske bonussekunder. I år har man imidlertid helt fjernet løbets kendetegn, den korte enkeltstart i Angers, og i stedet er onsdagens to halvetaper erstattet af en flad sprinteretape. Dermed tipper balancen væk fra klatrestærke tempospecialister over til ardennerspecialister med et godt punch og en god spurt. Det ventes nemlig nu, at de to første etaper vil blive afgjort i massespurter - hvis ikke vinden spiller ind - og klassementet vil formentlig blive afgjort på den velkendte kongeetape til Pre-en-Pail, der netop passer til denne ryttertype. Den sidste etape er hovedsageligt flad, men har en stigende finale, der måske kan give muligheder for klassementsrytterne, der i et tæt løb formentlig også vil kæmpe hårdt om bonussekunder for at kunne krones som vinder i det nytænkte Circuit Cycliste Sarthe.\nI 2016 lykkedes det overraskende Marc Fournier at opbygge sig et løbsafgørende forspring på 1. etape, hvor sprinterholdene kiggede alt for meget på hinanden. Et sådant scenarium kan naturligvis udspille sig igen i et løb, hvor der er meget små hold til start, men det mest sandsynlige er, at det hele ender i en massespurt. Vinden er dog altid en trussel i regionen og kan bidrage til at skabe større udskilning, end ruten umiddelbart lægger op til.\nAndendagen har traditionelt budt på to halvetaper, herunder den meget vigtige enkeltstart, men det ændres der på i år. I stedet er onsdagens to udfordringer erstattet af en stort set helt flad etape, der på papiret er løbets nemmeste. Sprinterne vil således være ivrige efter at slå til, inden klassementskampen ventes at tage fart på torsdagens kongeetape.\nI alt byder 2. etape på 183,7 km, der fører feltet fra Riaillé til Ancenis-Compa. De to byer ligger ganske tæt på hinanden, og derfor består første del af løbet af, at man snor sig rundt i terrænet. Først kører man hovedsageligt mod sydøst ad hovedsageligt flade veje, inden man kører mod syd ned til Loireauxence. Herefter kører man tilbage mod nord, inden man kører stik vest forbi den første spurt efter 63,4 km og den første bjergspurt efter 69,5 km. Dernæst går det mod syd og til slut mod sydøst frem til målbyen, alt sammen gennem relativt fladt terræn.\nEfter 124 km rammer man den afsluttende rundstrækning, og 3 km senere krydser man stregen for første gang. Etapen afsluttes herefter med syv omgange på den 8,1 km lange runde, der i alt væsentligt er flad, men byder på en lille bakke med top 4,1 km fra stregen. Her vil der være bjergpoint på spil på 2. og 4. omgang, ligesom der vil være pointspurter på målstregen efter afslutningen på 1. og 3. omgang. Efter bakken venter en lille nedkørsel frem mod de sidste 2 km, der er flade. Atter er finalen ganske teknisk med en rundkørsel bare 300 m fra stregen og et højresving bare 20 m senere.\nDen lille bakke på rundstrækningen kan måske bruges som afsæt for et angreb, men de fleste vil formentlig være fint tilfredse med at spare på benene frem mod kongeetapen. Derfor synes alt at pege på, at sprinterne for anden dag i træk skal kæmpe om sejren - hvis altså ikke atter vinden har skabt splittelse forinden.\nAncenis var senest målby i 2009, hvor Enrico Rossi akkurat holdt feltet bag sig med 2 sekunder. I 2000 vandt Luca Paolini en massespurt i byen.\nEfter 123,0 km rammer man den afsluttende rundstrækning, og 5,5 km senere krydser man målstregen for første gang. Etapen afsluttes nu med fem omgange på den 13,0 km lange rundstrækning, der som hovedudfordring har den korte, stejle stigning Mont des Avaloirs, hvor der er bjergppoint på spil på 1. og 4. omgang. Toppen kommer med 5,5 km til stregen, og herefter stiger det ganske let hele vejen til mål med en særligt stejl del med ca. 3 km igen. Den øvrige del af rundstrækningen består først af en nedkørsel, så en lille kontrabakke og slutteligt endnu en nedkørsel, inden man atter rammer stigningen. Finalen er teknisk ukompliceret, da det sidste sving kommer med 2 km til mål.\nDette er formentlig etapen, der sammen med bonussekunder vil afgøre løbet, og hvor ardennerspecialisterne kan gøre en forskel. Terrænet er så hårdt, at man har i den gamle udgave af løbet har sat enkelstartsspecialister som Malori og Dowsett til vægs, og de har mistet alt her trods sejren på tidskørslen. Finalen er som regel ekstremt aggressiv og svær at kontrollere for de små hold, og ofte etableres der en lille gruppe på 5-10 ryttere, der skal spurte om sejren i finalen, eller et reduceret felt skal dyste om sejren på den stigende opløbsstrækning, hvor der altid opstår små huller. Dermed er etapen skabt til puncheurs og stærke sprintere, der kan hænge på i vanskeligt terræn, og i fraværet af enkeltstarten vil de være endnu mere opsatte på at gå efter sejren. I forhold ti\nSidste år iværksatte Lilian Calmejane en typisk solooffensiv, der både gav ham etapesejren og førertrøjen,, holdt en forfølgergruppe med Julien Simon, Jetse Bol, Jonathan Castrviejo, Xandro Meurisse og Arthur Vichot bag sig med 14 sekunder og slog det første større felt med 43 sekunder. 2016 lykkedes det Anton Vorobyev at tage en sejr efter et langt udbrud, mens en relativt stor gruppe af favoritter nåede mål 1.15 senere med Romain Hardy som vinder af spurten foran Thomas Voeckler og Juan Jose Lobato. I 2015 vandt Manuele Boaro foran Pierre Rolland efter et sent angreb, mens Jonathan Hivert vandt spurten i en lille gruppe i samme tid som vinderen. I 2014 kørte Ramunas Navarduaskas alene hjem, 4 sekunder foran Julien Simon og Anthony Roux, mens Pierre Rolland tog en imponerende solosejr, der lagde grunden til den samlede triumf, i 2013. Francisco Ventoso vandt en spurt i en stor gruppe i 2012, mens Anthony Roux var den hurtigste af 7 mand i 2011. Samuel Dumoulin vandt en spurt i 2010, og Roux vandt igen en spurt i en lille gruppe i 2009.\nLøbet er ofte sluttet med en relativt kuperet etape, der har kunnet gøre forskelle i klassementet, men i de seneste to år er man endt med endnu en næsten helt flad etape. Det format har man valgt at genbruge i år, hvor det ser ud til, at de hurtige folk vil kommet til fadet på fredagens etape. Alt er dog ikke afgjort endnu, idet både bonussekunder og sidevinden måske kan ændre på klassementet til allersidst. Endnu vigtigere er det, at en lille bakke til slut samt et stigende opløb måske kan give de eksplosive puncheurs en chance for alligevel at gøre en lille forskel.\nI alt skal der tilbagelægges 183,9 km mellem Brulon og Sable-sur-Sarthe. De to byer ligger meget tæt på hinanden, og første del af løbet består derfor i en zigzagget tur ned gennem terrænet syd for startbyen og øst for målbyen. Det er stort set helt fladt, og højdepunkterne er derfor den indlagte spurt efter 28,2 km og den lille bjergspurt efter 88,4 km. Efter sidstnævnte kører man stik nord tilbage mod målbyen, hvor man rammer den afsluttende rundstrækning efter 97,9 km.\n11 km senere krydses målstregen for første gang, og etapen afsluttes nu med seks omgange på den 12,5 km lange rundstrækning. Den er i alt væsentligt flad, men byder dog på en lille ganske bakke, der har top ved den røde flamme. Her vil der kunne scores bjergpoint på 2. og 4. omgang, ligesom der vil være bonusspurter på målstregen efter første og tredje omgang.\nEtapen byder ikke på mange terrænmæssige udfordringer, og det burde derfor være en dag for sprinterne. Vinden kan muligvis skabe ravage, og sidst i et etapeløb har et udbrud altid større chancer. Der bør imidlertid være interesse nok i at sikre en massespurt. Samtidig kan det ikke udelukkes, at klassementet er så tæt, at bonussekunder i de indlagte spurter kan komme i spil, som det tidligere er sket på sidste etape. Efter bjergspurten falder det let, inden de sidste 800 m atter stiger. På de sidste 3 km er der sving med 1800 og 700 m igen.\nEtapen er på papiret meget flad, og der er ikke megen information om den sidste lille bakke. Umiddelbart synes det derfor at være en sag for de mest hårdføre sprintere, der er gode til en stigende afslutning, men da klassementet formentlig er tæt, vil vi sikkert se angreb fra favoritterne og forsøg fra de hurtigste af dem på at spurte med. Mest sandsynligt er det - hvis ikke vinden kommer i spil - at det ender i en spurt for de hårde drenge, og med bonussekunder både i de indlagte spurter og på stregen kan det ikke udelukkes, at der til allersidst vil skabes forskydninger i toppen af klassementet.\nSable-sur-Sarthe var senest målby i 2015, hvor Thomas Dekker akkurat holdt feltet bag sig og sejrede i samme tid som Nacer Bouhanni og Sacha Modolo, der var de hurtigste i spurten. I 2005 vandt Damien Nazon en massespurt, og Marcel Wüst var hurtigste sprinter i 2000.\nCircuit de la Sarthe har altid været afgjort af en kombination af enkeltstarten, kongeetapen samt bonussekunder. Det nye format betyder imidlertid, at vi kan glemme alt om vores tidligere erfaringer. Fjernelsen af enkeltstarten, der tidligere har været løbets nøgleetape, vil totalt ændre dynamikken. Hidtil har det været et løb for tempostærke folk, der kunne holde sig til på kongeetapen, men nu kan enkeltstartsspecialisterne glemme alt om at vinde løbet.\nI stedet ser er løbet nu umiddelbart blevet en sag for ardennerspecialister. Meget tyder nemlig på, at løbet i alt væsentligt vil blive afgjort på kongeetapen, som vi jo kender fra de seneste mange år. Den har altid været domineret af eksplosive ardennertyper med et godt punch og en god spurt, og umiddelbart synes de derfor at skulle dominere løbet.\nDer er imidlertid yderligere to forhold, der kan komme i spil. Først og fremmest er der bonussekunderne, der næsten altid har spillet en rolle i dette løb. Flere af ardennerspecialisterne har en ganske fin spurt på flad vej, og de indlagte spurter kan derfor blive interessante. Derudover kan man ikke udelukke, at nogle af dem kan blande sig på 4. etape, hvor sværhedsgraden af afslutningen er lidt svær at aflæse.\nDerudover er der vinden, men historien viser, at den sjældent spiller en rolle i Sarthe. I år får rytterne regnvejr de første to dage, hvor der vil blæse en jævn til frisk sydvestlig vind. Det giver modvind på 1. etape, men på 2. etape er der en lille chance for, at vinden kan komme i spil. Torsdag vil ikke byde på megen blæst på en generelt flot dag, mens der endelig ventes forår til fredagens afsluttende etape. Her vil det dog atter blæse lidt mere, dog næppe nok til at gøre en forskel. Derfor tror vi ikke, at vinden vil blive afgørende, og det vil formentlig være bonussekunder samt 3. etape, der afgør løbet.\nKongeetapen er velkendt, men ikke let at blive klog på. Det er ganske svært for de små hold at kontrollere den kuperede rundstrækning. For et par år siden lykkedes det eksempelvis Pierre Rolland fuldstændigt at vende op og ned på tingene med et solotogt, ligesom Calmejane også angreb tidligt sidste år. Samtidig er etapen ikke sværere, end at en holdbar sprinter som Juan Jose Lobato har været med helt fremme, og kan en stærk sprinter score mange bonussekunder på de tre flade etaper, kan han ende med også at vinde løbet samlet.\nSidste år vandt Lilian Calmejane løbet, og vi tror, at han gentager triumfen. Sejren i 2017 var egentlig lidt uventet, da enkeltstarten bestemt ikke var til hans fordel, men den nye rute synes til gengæld at være skræddersyet til franskmanden. Han er blandt de stærkeste på korte bakker som disse, og det er bestemt ikke uden grund, at han vandt etapen sidste år. Han har den luksus, at han er stærk nok til at angribe fra distancen, som han gjorde det sidste år, og samtidig hurtig nok til at sejre i en stigende spurt som denne. Vigtigst er det, at han efter en lille downperiode omkring Paris-Nice er tilbage i form. Det viste han i GP Miguel Indurain, hvor det formentlig kun var en kørefejl på den sidste nedkørsel, der kostede ham en andenplads bag suveræne Valverde. Med det niveau er det svært at se, hvem i dette felt der kan matche ham på kongeetapen, og selvom der er hurtigere klassikerspecialister end ham, tror vi, at han løber med sejren.\nClement Venturini er måske kendt som sprinter, men han er meget mere end det. Sidste år vandt han 4 Dage ved Dunkerque samlet, og her sluttede han endda som nr. 4 på kongeetapen, der er langt hårdere, end den er her. Dermed har han vist, at han er stærk nok til at begår sig i dette terræn, og i princippet kan han også vinde etapen. Samtidig har han den luksus, at han på papiret er en af feltets bedste sprintere, kun overgået af Bryan Coquard og Nacer Bouhanni, og dermed kan han score bonussekunder i finalerne på alle fire etaper, specielt 4. etape, der passer ham bedst, samt i de indlagte spurter. Det eneste tvivlsspørgsmål er formen, da han ikke har vist meget på det seneste. Han var dog godt kørende i februar, og er han på toppen, er dette et løb, der passer ham perfekt.\nSidste år var Arthur Vichot meget tæt på at løbe med sejren, men han blev akkurat slået af Calmejane. Den nye rute har imidlertid hans navn skrevet ud over det hele, og han er formentlig den, der passer bedst til en eksplosive finale på 2. etape. På papiret er han hurtigere end Calmejane, men der er desværre usikkerhed om formen. Han var skadet i løbet af vinteren og startede først sin sæson i endagsløbene i Ardeche og Drome. Her gjorde han det imidlertid langt over forventning, men fik så et nye tilbageslag, da et styrt tvang ham til at udgå i Catalonien. Derfor ved vi ikke, hvor han står nu, men er han nær sit topniveau, bliver han svær at slå, ikke mindst fordi han også kan spurte med på 4. etape og gå efter bonussekunder i de indlagte spurter.\nOgså veteranen Samuel Dumoulin kan glæde sig over, at enkeltstarten er væk. Nu er det et løb, der passer ham som god i hose, idet hans speciale netop er at spurte på en bakke. Problemet er, at han er på hold med Venturini og derfor kan ende i en hjælperytterrolle. I hvert fald bør det betyde, at han ikke får lov til at gå efter bonussekunder i massespurterne. På kongeetapen vil de imidlertid begge kunne køre deres chance. Dumoulin er ikke længere så stærk som for et par år siden, men specielt 4. pladsen i Drome vidner om, at han fortsat er blandt de bedste i denne type terræn. Har han samme form nu, burde han kunne køre med om sejren.\nWanty kommer med stort set alle deres klatrere, men det er formentlig Andrea Pasqualon, der har den bedste chance. Italieneren er specialist i at spurte op ad bakke, hvilket han viste ved at besejre selveste Sonny Colbrelli i sidste års Coppa Sabatini. I det hele taget tog han et kvantespring sidste efterår, hvor han var brølstærk, og selvom resultaterne i år har ladet vente på sig, har han bestemt ikke været dårligt kørende, hvilket specielt 4. pladsen i det hårde løb i Denain, 7. pladsen på bakkerne i Drome og den imponerende 10. plads på 4. etape i Ruta del Sol vidner om. Det gør ham helt perfekt egnet til dette løb, specielt fordi han som sprinter også kan score bonussekunder i de indlagte spurter og i alle finalerne, specielt på 3. og 4. etape. I en flad spurt er han ikke helt så hurtig som Venturini, og han har ikke samme støtte i spurterne, men han burde kunne blande sig i kampen om den samlede sejr.\nEn anden rytter, der passer perfekt til kongeetapen, er Julien Simon. Faktisk er han i sine hidtidige optrædener blevet nr. 2 tre gange og nr. 3 én gang. Det siger alt om hans evner for at spurte på en bakke som denne, men denne gang stiller han til start med en del spørgsmålstegn. Han har nemlig efter en skadepause kun kørt fire endagsløb i år, og her har han arbejdet for sine sprintere. Han har kunnet spille en rolle i finalerne, så formen er ikke skidt, men det vil alligevel være lidt overraskende, hvis han allerede nu er på toppen. Mindre kan dog også gøre det i et løb, der ikke er vanvittigt hårdt, specielt fordi han er blandt de hurtigste favoritter og kan sikre sig bonussekunder undervejs.\nLøbets joker er Fabio Felline. Ruten kunne næsten ikke passe bedre til italieneren, der måske ikke er hurtig nok til at blande sig i massespurterne, men er en af de skarpeste afsluttere på 3. og måske også 4. etape. Desværre har han endnu ikke fundet topformen efter sin sygdom sidste efterår, og derfor har han måttet skippe alle klassikerne. Senest var han langt fra sit højeste niveau i Coppi e Bartali, og der er derfor ikke meget, der tyder på, at han kan blande sig. Løbet er dog ikke specielt hårdt, og derfor kan Felline måske gøre sig gældende, selvom han endnu ikke er på toppen.\nQuentin Pacher har i flere år været en af de bedste i de kuperede franske løb, men han har altid manglet det sidste. Efter skiftet til Vital Concept har han imidlertid taget et skridt op. Han blev nr. 8 i Haut Var, 10 i Provence 8 i Sud-Ardeche og senest nr. 10 i Limburg. Hans speciale er terræn som dette, selvom kongeetapen gerne måtte have været hårdere. Netop 10. pladsen i Limburg vidner om, at han har en fin spurt, men han er næppe hurtig nok til for alvor at true de bedste.\nEn anden holdbar sprinter, der kan gøre sig gældende, er Justin Jules. Franskmanden er en meget holdbar sprinter, der har vist ganske god form i brostensklassikerne, hvor han altid har siddet relativt langt fremme. Han er hurtig nok til at blande sig i massespurterne og herved sikre sig bonussekunder, og kongeetapen er ikke så svær, at han ikke kan blande sig fremme.\nPim Ligthart burde i kraft af sin gode spurt, specielt i stigende finaler, være skræddersyet til denne rute, men desværre har det knebet en del for hollænderen, der aldrig for alvor har levet op til sit potentiale. Selvom han var i udbrud i Flandern Rundt, har han ikke vist meget i brostensklassikerne, og han synes ikke at være helt på toppen. I kraft af sin hurtighed kan han dog altid blive farlig i et løb, der ikke er voldsomt hårdt.\nFDJ stiller også med stortalentet Benjamin Thomas, der sidste år med topplaceringer i Luxembourg og Wallonien, at ha har et stort potentiale i netop denne type løb. Han er dog ikke så hurtig som de bedste, og skal formentlig gøre, hvad han gør bedst: snyde dem med et tidligt angreb. Det har han imidlertid gjort med stor succes to gange sidste år, og det kan han gøre igen - specielt hvis alle kigger på holdkammeraten Vichot. Formen burde være god et par uger efter bane-VM og med nu to løb i benene.\nAndroni har i Andrea Vendrame en yderst lovende rytter, der er ekspert i at spurte op ad bakke. Han har ganske vist ikke opnået mange resultater i pr, men han har vist fin form i Coppi e Bartali og Laigueglia. Sidste år viste han med en andenplads i en lignende finale i Boucles de la Mayenne evnerne i det terræn, der venter på kongeetapen, men det kan blive en anelse for hårdt for den unge italiener, der med Manuel Belletti på holdet heller ikke går lov til at jagte bonussekunder i massespurterne.\nWanty har også det franske klatretalent Guillaume Martin, der viste fremragende form på kongeetapen i Coppi e Bartali. Desværre er kongeetapen for nem for ham, men han har faktisk et fornuftigt punch. Den sidste rundstrækning er svært at kontrollere, og Martin har vist et kløgtigt angrebsinstinkt. Det kan måske give ham uventede muligheder. Egentlig er den mere eksplosive Xandro Meurisse langt bedre stillet på en rute som denne, men han har ikke ramt formen. Man kan håbe på, at den relativy lette rute alligevel giver ham muligheder.\nSidste år blev Jetse Bol nr. 3 på kongeetapen, og med sin gode spurt og stærke klatreevner burde han passe ganske godt til dette løb. Desværre var han ikke imponerende i Catalonien, og noget tyder på, at han ikke helt har timet formen optimalt. På den anden side viste han med offensiv kørsel fremgang mod slutningen, og har han fundet benene burde han kunne gøre det godt her.\nArmindo Fonseca har haft nogle svære år, men i de seneste franske løb har han vist nye livstegn. Han har været med fremme i nogle flade spurter, der ikke passer ham, og det tyder på god form. Han har tidligere været specialist i at spurte op ad bakke, og derfor burde de to sidste etaper passe ham næsten helt perfekt. Han er næppe stærk og hurtig nok til at matche allerbedste, men der kunne godt være et fint resultat i vente.\nEndelig er der de tre sprintere Bryan Coquard, Marc Sarreau,Thomas Boudat og Nacer Bouhanni. Alle er de holdbare typer med en god spurt op ad bakke, og særligt Coquard ville normalt være en af favoritterne i et løb som dette, specielt i kraft af bonussekunderne. Desværre har han været i skidt form på det seneste og har først i sidste øjeblik tilføjet løbet til sin kalender i et forsøg på at finde formen inden Amstel. Boudat er til gengæld formstærk, men har endnu ikke vist sig i et så svært løb. Bouhanni kan i teorien vinde med en massse bonussekunder, men efter sygdom i Paris-Nice og Catalonien har han næppe formen.\nOPDATERING: Der har været store ændringer på startlisten. Vichot, Pasqualon og Felline stiller ikke til start. Det gør til gengæld formstærke Silvan Dillier, der efter sejren i Vitré er en af de klare favoritter. Giacomo Nizzolo er også føjet til startlisten, og er han ikke hæmmet af sin knæskade, har han gode chancer for med bonussekunder at vinde løbet. Delko har føjet Mauro Finetto til som en oplagt vinderkandidat. Fortuneo har i Laurent Pichon og Romain Hardy ligeledes føjet to gode navne til listen.\nFavoritlisten nedenfor er opdateret.\n**** Clement Venturini, Samuel Dumoulin\n*** Silvan Dillier ,Julien Simon, Giacomo Nizzolo, Quentin Pacher, Andrea Vendrame\n** Mauro Finetto, Benjamin Thomas, Romain Hardy, Laurent Pichon, Justin Jules, Pim Ligthart, Guillaume Martin, Xandro Meurisse, Matthieu Ladagnous, Jetse Bol, Armindo Fonseca, Bryan Coquard, Marc Sarreau, Thomas Boudat, Nacer Bouhanni\n* Thomas Sprengers, Oscar Riesebeek, Dries Van Gestel, Thomas Degand, Pierre Rolland, Wilmar Paredes, Fabien Doubey, Dimitri Peyskens, Anthony Delaplace, Sergey Shilov, Jeroen Meijers, Romain Combaud, Quentin Jauregui, Benoit Cosnefroy, Julien Bernard, Antoine Warnier


Curse of Strahd – del 2 | Stemmen fra ådalen – en blog om rollespil og historie\n← Earthdawn – den indledende spilgang\nEarthdawn – Eventyret begynder →\nUdgivet den 16. maj, 2016 by Morten Greis\nVi er gået i gang med at spille kampagne-scenariet Curse of Strahd, som er skrevet til D&D 5th edition, og som er en opdateret udgave af det klassiske I6 Ravenloft-modul fra 1983. Det skal her handle om scenariet, dets opbygning, og hvordan det er at være spilleder på det. Jeg vil komme en del ind på forskellige aspekter af reglerne undervejs.\nFørste spilgang førte vore helte fra landevejene nær Daggerford til de dybe skove, som omgiver Barovia, og frem til en lille by, hvor heltene mødte to børn, som bad dem hjælpe sig, for der var et monster under deres hus, og vore helte lod sig overbevise om at udforske stedet. Det førte dem gennem et opulent, men tomt hus, hvor de dog rendte ind i en fortryllet kost, der delte prygl ud. Efter alt dette gjorde vi holdt for aftenens spil.\nDenne spilgang fik vi gennemspillet intro-scenariet, og der skete mange ting, og vore helte var døden nær igen og igen. Først tager vi selve handlingen, kaoset og kampene, og derefter kigger jeg lidt på, hvad intro-scenariet var for en størrelse, og måske et hint om, hvad der venter i det kommende.\nUdforskningen af næstøverste etage fortsætter. Vore helte er i gang med at se sig omkring i et støvet soveværelse, da de beslutter sig for at se nærmere på stedets møblement. Der er blandt et stort spejl på den ene væg og ved siden af det, et stort tungt klædeskab. Efter at have skubbet rundt på skabet, banket på væggen og undersøgt området, kan gruppen med sikkerhed konstatere, at der er et hulrum, og da spejlet undersøges nærmere, viser det sig at være en hemmelig dør til en smal passage med en trappe op til næste etage. Inden vi går op af trappen, skal vi lige kigge lidt nærmere på processen omkring hemmelige døre og sandsynligheder i D&D.\nSværhedsgrader i D&D 5th\nEn af udfordringerne i scenariet er, at den gennemsnitlige sværhedsgrad på mange opgaver er 15 (hvilket ifølge PHB er Medium Difficulty). I modsætning til D&D 3rd og 4th, hvor en karakter meget hurtigt har +7 inden for sine kerneområder (4 ranks, +3 ability modifier – eller helt op til +12 med feat, skill ranks og ability 18), så har D&D 5th karaktererne +5 (+2 Proficiency bonus, +3 ability modifier), hvilket gør at en medium-opgave kun har 55% chance for succes (succes på 10+). Hvis kun en karakter forsøger, er der 55% chance for succes, men hvis fire karakterer forsøger og chancen for hver af dem veksler fra 30% (+0) til 60% (+6), så nærmer chancen for mindst en succes sig de 90%.\nHeri ligger det problem, at nogle steder i scenariet findes vigtige ting (som den hemmelige dør, der fører til næste etage) kun ved et succesfuldt tjek mod sværhedsgrad 15, og medmindre hele gruppen tænker “Vi skal alle fire undersøge de samme ting hele tiden”, så bliver det let til at kun en spiller undersøger tingene, og med kun 55% eller mindre (30%!) chance for succes, da det ikke nødvendigvis er den mest ferme karakter, der undersøger tingene – og det kan resultere i at vigtige spor ikke bliver fundet eller at gruppen grundlæggende går i stå. Det er her, det bliver tydeligt, hvad det er for et problem, et regelsystem, som GUMSHOE (Trail of Cthulhu, Ashen Stars, Mutant City Blues m.fl.) forsøger at løse.\nAt rollespille hemmelige døre\nHemmelige døre er hemmelige. Det er meningen med dem, men i rollespil er det også meningen, at hemmelige døre findes. Har man prøvet Mystery Rooms/Escape Rooms, så er den pludselige opdukken af en hemmelig dør en spændende overraskelse, men skulle man lede efter den systematisk ved at banke på alt, så forsvinder det spændende ved dem.\nNår en hemmelig dør er skjult et tilfældigt sted, kræver det, at spillerne beslutter sig for, at de er et sted med potentielt hemmelige døre, og de derefter systematisk går i gang med at lede, og at alle leder samme sted sektion efter sektion. Det er noget så dødkedeligt at spille. I D&D 5th finder man hemmelige døre med et perception tjek, og reglerne foreslår, at man som GM kan bruge passive perception (det er et auto-genereret tjek, hvor man antager, at der er rullet 10 på terningen, så spilleder kan vurdere om noget ses uden at give spillerne et hint (som man ellers gør, hvis man spontant beder dem rulle et tjek), men jf. mit ovenstående eksempel vil gruppen kun finde hemmelige døre i scenariet, hvis en af karaktererne har proficiency i perception og mindst +3 ability modifier – og ellers ikke! (Sekundært har denne mekanik den konsekvens, at det bliver den samme karakter, som hele tiden får æren af et få øje på de skjulte ting, og man i længden bruger karakteren til at scanne fiktionsrummet, hvilket både er fjollet og kedeligt).\nTil gengæld er det sjovt at spille hemmelige døre som en slags puzzle eller hovedbrud, hvor spillerne kan finde den hemmelige dør ved at tænke sig om og være nysgerrige. I praksis da gruppen udforsker soveværelset, fortæller spillerne, at de undersøger ting – f.eks. klædeskabet ved at banke på skabets bagpanel (tidligere har en undersøgt spejlet ved bare at kigge på det, og da denne rullede mindre end 15 på sit perception tjek, fandt vedkommende intet. Herefter ville spillerne have skulle bruge lang tid på systematisk at kortlægge huset for at finde det hemmelige rum med trappen til næste etage – eller også var følgende muligt). Ved undersøgelsen af klædeskabet giver jeg spillerne det hint, at de kan høre et hulrum, da de banker på skabets bagpanel, og det viser sig snart, at der et hulrum bag hele væggen, ikke kun skabet (alternativt kunne jeg have ændret scenariet og erklæret, at den hemmelige dør var bag i skabet, men det syntes mig for let), og herfra falder opmærksomheden på spejlet, som nu viser sig at være en hemmelig dør. I praksis erstatter interaktion med fiktionen terningkast – hvis man undersøger fiktionen, giver det automatisk hints og automatisk succeser.\nDenne praksis med at rollespille sig frem til hemmelige døre er sjov – det fik involveret spillerne med at prøve forskellige ting – og det bragte os videre, hvor uheldige terningkast ikke kunne. Udfordringen er primært, at det kræver at spillerne får en ide om, at der er noget at udforske, og at man som spilleder får givet dem hints nok til at undersøge stedet nærmere.\nDen næste etage\nOppe for enden af trappen er en støvet sal med flere døre. En fører til et øde sovegemak, en anden er en låst dør – som gruppen ikke er heldige med at få dirket op (Difficulty 15) – men de fandt tidligere en nøgle, og den åbner døren til et børneværelse med to senge og et tilmuret vindue. En stor kiste bemalet med vindmøller rummer legetøj, og der er et dukkehus, som er en tro replika af huset, som gruppen er i. Midt på gulvet er skeletterne af to børn, hvor den ene favner en bamse – og spillerne indser at børnene de talte med nede på gaden, og som lokkede dem herind, er spøgelserne, hvis jordiske rester ligger i det aflåste børneværelse.\nVed at studere dukkehuset kan man finde husets hemmelige rum, blandt andet den vindeltrappe, der fører fra loftsetagen til husets kælder, og den skal findes for at komme videre i scenariet. Da gruppen kigger ind i rummet, studerer en karakter dukkehuset på afstand, men bemærker ikke noget (Perception 15 tjek fejlet). Derefter går gruppen ind i værelset og to kigger nærmere på dukkehuset (begge fejler deres Perception 15 tjek), mens de andre kigger på andre ting. Pludselig træder spøgelserne af de to børn frem af værelsets skygger og beder om at man lader deres ting være. Undervejs afslører pigen, at man i dukkehuset kan finde den hemmelige vej ned til kælderen, og det giver nu advantage på perception tjeks, og vi har nu endelig en succes på Perception med at finde vejen ned (dukkehusets perception tjek er noget af en flaskehals, som scenariet omgår via spøgelset, som giver et hint og derved muligheden for et nyt perception tjek med advantage – basalt set satser scenariet på, at der er nok forsøg blandt spillerne til at mindst en har succes, og med fire spillere, der hver har advantage, er chancen for mindst en succes over 95%).\nDe to spøgelsesbørn vil ikke have at man forlader dem – i stedet skal man blive hos dem og lege med dem – hvilket gruppen er meget for, og tingene spidser til. Det kommer til konflikt, hvor man – inspireret af Supernatural tv-serien – forsøger at mane spøgelserne ved at brænde deres jordiske levn, men det har ingen virkning. I stedet besætter den lille pige gruppens kriger, mens troldmanden modstår drengens forsøg på at besætte ham, og i stedet drænes troldmanden for al livskraft ved det blotte strejf fra spøgelset (Peters nekromantiker får omkring 15 i skade fra spøgelset, hvilket meget let slår en level 1 wizard i gulvet). Herefter indstiller spøgelserne kampen, da de to søskende kommer op og skændes om, hvordan de skal behandle folk.\nDa situationen kommer mere til ro, indvilliger spøgelsespigen i via den besatte krop at guide gruppen ned i kælderen. Spilleren får udstukket et stykke papir med pigens personlighedstræk, men har ellers kontrol med sin karakter (det er scenariet eget oplæg, og det er et fint oplæg, som holder spilleren aktiv og fritager spilleder fra at styre spillerens karakter).\nLook! It’s a Dungeons!\n(frit citeret efter FastaTV)\nUnder huset er gravet gange ind i undergrunden, og ved ankomsten hertil, får gruppen lov til at stige level. De fire karakterer er nu level 2.\nGangene er mudrede og smalle, de holdes oppe af mørnede bjælker, og der er en sælsom messen, hvis ophav er vanskelig at fastsætte. Vi er nu i rendyrket dungeon-mode – og jeg burde nok have hentydet til spillerne, at de skulle tegne kort over området – og de bevæger sig nu gennem smalle gange. Passerer familiekrypten, hvor hele familien Durst har deres grave (inklusiv to til børnene, hvis knogler blev efterladt oppe på børneværelset).\nVed en korsvej falder gruppen i et baghold med fire ghouls, men to bliver bortmanet af kleriken, og de to andre bliver dræbt, men ikke før de har delt grumme mængder af sår ud.\nHerfra begynder gruppen at kunne spore sig ind på ophavet til den sælsomme messen, men lyder viser sig at komme dybere nede fra, og gruppen vil nødig gå for dybt ned for hurtigt (og her er dungeonen drilsk, fordi den er niveauforskudt, men den består egentlig ikke af flere lag, men spillerne havende erfaring med dungeons ved, at hvis man går ned, risikerer man også at gå ned til større farer, og i megen dungeon design belønnes spillerne for at have ryddet et niveau af gangen. Med undtagelse af en trappe, som fører til ‘end of level’-sekvensen, så er alle de andre trapper vildledende).\nEfter at have undgået et par trapper, blandt andet en som fører spillerne tættere på den mystiske messen, aktiverer eventyrerne pludselig en faldlem, der dumper den forreste ned i et hul (1d6 skade), hvor der er træpigge (2d10 skade). Ifølge scenarie-teksten kan man med et perception 15 bemærke, at der er noget galt med gulvet og derved finde den camouflerede faldgrube, men teksten er uklar på, om man automatisk laver et perception tjek, når man går ned af gangen (eller om man bruger passive perception, som med DC 15 automatisk fejler for hele gruppen), eller om man skal være særligt årvågen for at få tjekket, og teksten nævner intet om en chance for at undgå fælden, hvis man ikke opdager den. I praksis vælger jeg at ikke lade spilleren, hvis karakter er forrest, få et perception tjek for at spotte fælden, da spillerne på denne strækning ikke giver udtryk for at de er særligt opmærksomme, men jeg giver dog et Dexterity Saving Throw DC 12 til at springe til side i sidste øjeblik (da den praksis er normen i ældre scenarier – dog burde jeg nok have sat sværhedsgraden til DC 10, men jeg skal lige vænne mig til, at vi arbejder med en anden skala end D&D 3rd edition). Uheldigvis fejler det, og gruppens læge falder i hullet – og for at stresse gruppen lidt ekstra, bliver bagtroppen nu angrebet af en ghoul, som flår dybe sår i gruppens klerik, inden lægen reddes op, og ghoulen dræbes.\nEfter denne episode beslutter gruppen sig for at lade pokker i at udforske et niveau helt igennem, og de tager trappen ned til den mystiske messen. Her venter først en sal fyldt med relikvier (som gruppen mærkeligt nok ikke kigger på, men omvendt er der ingen skatte her at gå glip af), og de tager først den ene udgang, som fører til en række tomme fængselsceller, som de ikke kigger nærmere på, og derefter tager de den anden udgang, som fører til en gitterport og en sal, der står under vand. Det er herfra den mystiske messen (‘Han er landet, han er ældgammel’) lyder, som nu forstummer. Med et succesfuldt styrketjek løftes gitteret, og inden i salen finder gruppen et hejsespil, så de kan få porten helt op. I midten af salen er en forhøjning i flere trin med et alter på toppen, og rustne kæder monteret i loftet hængende over alteret. To udforsker forhøjningen og alteret, og da de gør det, manifesterer 13 ånder sig med ansigtsløse kroppe iført tunge hætter og hver med en fakkel brændende med sorte flammer. De kræver et offer, men gruppen har ingen planer om at ofre en af deres egne, så de trækker sig i stedet tilbage, hvorefter de tretten ånder vækker et monster, som lurer nede i bagerste niche. Det er en Shambling Mound (136 Hit Points!) udstyret med frygtindgydende angreb, der let kan eliminere karaktererne.\nIndledningsvis påkalder gruppens klerik sine torden-kræfter og slynger et elektrisk angreb mod monstret. Ifølge beskrivelsen af monstret heler det skade fra elektriske angreb – hvilket jeg i dette tilfælde vælger at afsløre over for spillerne ved at beskrive hvordan monstret vokser, da det rammes. I praksis føjer jeg ikke flere hit points til, men det handler om at give spillerne oplysninger at arbejde med i stedet for at lave en Gotcha! på dem. Jeg kunne have skjult for dem konsekvenserne af det elektriske angreb og set dem brænde flere ressourcer af på et angreb, som ikke kun er virkningsløs, men som også styrker monstret, men det er ikke sjovt. I stedet er det langt mere interessant at formidle rædslen ved monstret, ved at magiske angreb ikke er pålidelige, og få spillerne til at genoverveje deres strategi.\nEfter det indledende møde med monstret, hvor det samler gruppens kriger op med sine tentakler og mere eller mindre presser alt liv ud af denne i et angreb, begynder spillerne alvorligt at blæse til retræte – og jeg hentyder over for dem, at det er en legitim handling, og at det er fornuftigt at gøre – og derefter opstår en hektisk flugt gennem kælderen forfulgt af det uhumske, slimede affaldsmonster, der kan opsluge dem og fortære dem på få øjeblikke – undervejs går den spøgelsesbesatte kriger ned, hvilket gør, at spøgelset nu ikke længere besætter krigeren! Heldigvis lykkes det eventyrerne at få liv i krigeren igen og at finde tilbage til vindeltrappen, som fører op til husets øverste etage.\nNu beslutter huset sig for ikke at lade sin gæster forlade det. Mursten begynder at spærre vinduer af, kaminer og pejse spyr flammer og giftig røg, og alle døråbninger fyldes med kæmpemæssige roterende savhjul. Der er et vindue i kammeret, som gruppen desperat kaster sig igennem. To når igennem, inden det mures til, og de to andre begynder at bryde husets mørnede vægge ned, hvilket kan lade sig gøre, men sværme af sorte rotter med glødende røde øjne myldrer ud af væggenes hulrum. Det er en hektisk og desperat kamp for at komme gennem hullet i muren, og det lykkes kleriken at komme igennem, men krigeren efterlades bevidstløs på kanten.\nTil eventyrernes held viser det sig, at der er en balkon lige uden for vinduet. De styrter derfor ikke flere etager ned, når de kaster sig ud af vinduet, men lander i stedet på balkonen lige under (jeg tjekkede kortet – der er en balkon, ellers havde folk slået sig langt hårdere). Fra balkonen lykkes det med trolddom at fæstne et reb i den faldne kriger og trække denne ned på balkonen, mens sværmen af ondskabens rotter piler efter dem. Derefter går det ud over balkonens kant og ned på den toppede brostensgade.\nPludselig er der stille. Tågen hænger tungt i gaden, slører alle bygningerne, der står som vage, grå monolitter – og der er ingen spor efter, at huset, som gruppen netop er undsluppet, er hjemsøgt eller forsøger at slå dem ihjel. Derefter humper de forslåede ned af gaden, og vi slutter aftenens spil. At undslippe huset er endnu en milestone, og vi slutter med, at gruppen stiger til level 3.\nDeath House er titlen på intro-scenariet, som man skyder ind ved eventyrernes ankomst til landsbyen Barovia, men før selve plottet i Barovia går i gang. Det er et indskudt scenarie, der har til formål at føre gruppen fra level 1 til level 3, da kampagnen egentlig kører fra level 3 til 10. Intro-scenariet er dog ikke helt uden relevans for resten af kampagne-scenariet, da det forevarsler kommende ting (det er en god gerning at stede spøgelsers knogler til hvile; der hintes om steder i Barovia; dog fandt spillerne kun få, vage hints, og de fik ikke stedt spøgelsesbørnenes knogler til hvile, så integreringen var ikke helt vellykket, men det er en konsekvens af, at spillerne kan vælge deres egne veje gennem scenariet).\nDeath House har også en anden konsekvens, og det er en forskydning af hele introen til scenariet, og ikke en forskydning, som er vellykket, men derimod er strukturelt problematisk. En anden gang ville jeg nok ignorere Death House og lade gruppen nå level 3 på en anden maner (f.eks. ved faktisk at (gen)spille Daggerford-missionerne fra N5 Under Illefarn, som vi gjorde brug af sidste gang som intro).\nProblemet ligger i, at det oprindelige Ravenloft-scenarie sidder heltene og keder sig på en kro, da en mystisk fremmed dukker op med et brev fra Burgomeisteren af Barovia, som beder om heltenes hjælp – og det skal indskydes, at i scenarier frem til omkring 1990, blev heltene aldrig hyret af en mystisk troldmand siddende på en kro. Det er en fordom, som siden har sneget sig ind i D&D-scenarier (se f.eks. dette indlæg om at blive sendt på missioner i D&D-scenarier) – men da heltene er draget af sted, og da det er for sent, finder de i stedet liget af en budbringer med et brev fra Burgomeisteren, der fortæller, at Barovia er fortabt, og han beder folk holde sig derfra. Nu er heltene lokket i en fælde, men af hvem?\nCurse of Strahd har flere forskellige indledninger, hvoraf den falske budbringer er en af dem, men scenariet opfordrer til, at hvis man vælger Death House, så bruger man ikke budbringer-introen, men derimod lader tågen kidnappe heltene – i bedste Ravenloft setting stil – på deres færd og deponere dem i udkanten af Barovia, hvor de efterfølgende finder liget af budbringeren, og derefter ankommer heltene til landsbyen, hvor de involveres i Death House-scenariet, inden de derefter går over i det egentlige Curse of Strahd/Ravenloft-scenarie. Dels synes jeg at det forstyrrer rytmen omkring ankomsten til Barovia, da der nu er indskudt et helt scenarie mellem at man kommer til byen, og man faktisk går rundt i byen, og dels går hele elementet med, at ondskaben har overlagt valgt at række ind i eventyrernes verden og lokket dem til sig (den falske budbringer), men nu har noget mystisk (tågen) valgt at samle dem op vilkårligt og dumpe dem i udkanten af Barovia. Fra en overlagt handling fra en skurk til en vilkårlig handling begået af en mystisk kraft.\nSelve Death House er sig selv et fint lille scenarie, men voldsomt dødeligt (og tilsyneladende et scenarie, der slutter med en vanvittig flugt gennem huset – evt. via en genvej, som mine spillere ikke stødte på, da de ikke var i kælderrummet med genvejen ud). Gruppen havde det hårdt nok i kampen mod den levende kost og de fire ghouls til at vi heldigvis slap for mødet med de to ghasts, spectret og den levende rustning og nogle monstre mere – og Shambling Mound monstret med sine 136 hit point var bare tosset. Til gengæld missede spillerne desværre også diverse magiske ting og en spellbook, men en del af de magiske ting var nok også blevet spenderet i mødet med nogle af monstrene i gangene under huset.\nHer efter Death House rykker vi over i både det klassiske Ravenloft-scenarie og nogle helt nye elementer, og jeg er spændt på at præsentere dem for spillerne. Vi kommer også over i første del af det område af scenariet, som bliver en stadig større udfordring at spille, fordi der kommer til at være flere steder for spillerne at vælge mellem at besøge, men nogle af de steder er for farlige for karaktererne at besøge (dog tror jeg ikke, vi når så langt at de skal træffe de store valg endnu, og så venter en af de rigtig spændende ting ved Ravenloft-scenariet stadig på os)\nSpillerne steg level to gange, og det var præcis som det skulle være (havde vi været lidt heldigere med timingen, var de steget en gang sidste spilgang og en gang denne gang). En af de gode ting ved D&D 5th er, at det går lynende stærkt med at stige level og notere nye evner. Kurven for evner og bonusser er tilpas flad, at der kun kommer lidt til ved hvert level. Det tog ikke mange øjeblikke at rykke fra level 1 til 2 og heller ikke fra 2 til 3. Den mest udfordrede er nok cleric spilleren, som sidder med en bunke nye spells ved overgange fra level 2 til 3.\nKampene gik tilpas stærkt. Der var lidt en risiko for, at det nogen gange kunne udvikle sig til, at der var mange, som angreb og ingenting ramte, men når vi spiller uden figurer og lignende, tager det ikke mange øjeblikke at gå fra en kamprunde til en anden. I praksis spillede jeg efter, at lade flest mulige handlinger i spillet have en effekt – så når eventyrerne forsøgte at distrahere monsteret i kælderen/tingen i cellen, så fik det en effekt (f.eks. et kostede det monstret et af dets angreb, når det blev succesfuldt distraheret).\nEt andet element jeg tilstræbte i forbindelse med kampene var at slå terningerne åbent. Jeg har undtagelsesvis valgt at bruge en skærm, når vi spiller, så jeg kan lade kort over Barovia og andre steder ligge fremme, og nogle terningkast faldt bag skærmen, men en del blev slået ude foran spillerne – både angreb og skade, og så var der ikke nogen mulighed for at holde hånden over karaktererne. Når krigeren blev hugget ned, var det, fordi krigeren blev hugget ned. Igen og igen var spillernes karakterer i fare for at blive slået ihjel, og det var lidt foruroligende, da vi kører et kampagne-modul, og der skal helst være en nogenlunde stabil gruppe hele vejen gennem scenariet – men det sker måske ikke.\nDette indlæg blev udgivet i Adventure Game, Curse of Strahd, D&D, D&D Next, horror, Rollespil, Vampyr og tagget Curse of Strahd, D&D, Death House, dungeons & dragons, Escape Room, Gumshoe, Hemmelige døre, Mystery Room, Ravenloft, Rollespil, RPG, Vampyr, vampyrer. Bogmærk permalinket.\n6 svar til Curse of Strahd – del 2\n16. maj, 2016 kl. 10:15 am\nFørst lige en teknisk rettelse – Min karakter kan godt klare en passive perception DC på 15. Bare til næste gang du lader ham falde uforvarende i en dødsfælde. 😉\nJeg synes Death House var et fint spøgelseshus, men jeg vil give dig ret i at det giver en lidt mærkelig introduktion til Barovia. Dels er synes jeg det har en lidt spøjs stemning, med sin actionfillmspøgelshus-stemning og det er det er et enormt forladt townhouse i en landsby, gør det underligt uvirkeligt – hvilket er måske lige et lag for meget, når den sære rejse til Barovia allerede havde gjort hele det område uvirkeligt. Det at der mere eller mindre ikke er nogen at snakke med, gør det heller ikke særligt velegnet til at levere baggrund om Barovia.\nSom spøgelseshus virkede det der imod ret fint. Først den spooky stemning af bare at gå rundt i et forladt hus, så optrapning med levende koste, hemmelige gange og vinduer der lukkede sig. Så spøgelsesbørnene og endeligt actionsekvenserne ned i og op af kælderen.\nInteraktionen med spøgelserne synes jeg også virkede fint, og måden besættelsen blev håndteret på var god. Jeg tror heller ikke at nogen af os var i tvivl om at børnene skulle stedes til hvile, men til vores forsvar vil jeg sige at det ikke virkede særligt oplagt at røre yderligere ved knoglerne, når spøgelserne allerede havde besat en af os og nær slået os halvt ihjel, og de ikke på nogen måde virkede samarbejdsvillige. Plotmæssigt synes jeg mere det kommunikerede “I skal ordne problemet i kælderen, så kan I løse problemet med at begrave børnene bagefter.” Men fred være med det, for det blev jo så bare til en fin flugt i stedet for.\n16. maj, 2016 kl. 10:24 am\nHov, du kan klare et passive perception 15. Ok, det må jeg medregne næste gang – men jeg kan generelt ikke lide Passive Perception mekanikken, da den er alt for statisk en mekanik, så jeg regner generelt med at omgå de passive tjeks de kommende spilgange.\nHuset er mærkeligt malplaceret stilmæssigt i scenariet, men som enkeltstående scenarie er det fint. God pointe med rækkefølgen omkring opgaverne – scenariet synes at antage, at enten samler man alle ting op undervejs, eller også backtracker I, når I har fundet børnenes grave, men det er ikke videre smart opbygget.


Taleban før og nu – hvad er vejen frem for Afghanistan? « Globale Seniorer\nTaleban før og nu – hvad er vejen frem for Afghanistan?\nGlobale Seniorers Mellemøstgruppe inviterer til medlemsmøde om Afghanistan med oplæg af\nAsta Olesen er antropolog og Afghanistan-kender gennem mange år, hvor hun har rejst og boet i landet i forskellige kapaciteter.\nTid: Torsdag den 30. september kl 14-16\nSted:\tHB mødelokale i Serviceforbundet, Ramsingsvej 30, 2500 Valby\nAlle medlemmer af Globale Seniorer er velkomne til mødet men vi vil bede jer melde jer til mødet hos Nina Ellinger ninaellinger@gmail.com. Sidste frist for tilmelding er tirsdag den 28. september.\nMed udgangspunkt i de seneste dramatiske hændelser i Afghanistan, diskuteres ligheder og forskelle mellem Taleban’s fremkomst i 1990’erne og den nuværende magtovertagelse. Der sættes fokus på det international samfunds militære intervention og støtte til genopbygningen af Afghanistan og dets politiske system, hvor sidstnævnte aldrig kom til at fungere som tiltænkt. I stedet blev gamle magtpositioner konsolideret, korruptionen blomstrede, uligheden mellem by og land, mellem rig og fattig øgedes, og etniske modsætningsforhold skærpedes. Det nye emirat er domineret af folk fra ‘den gamle garde’ fra1990’erne, men dette betyder ikke nødvendigvis at historien gentager sig, for både Afghanistan og dets regionale naboer har ændret sig, og Taleban bliver udfordret af pragmatiske og mere radikale grupper både internt og eksternt. Hvordan skal Vesten forholde sig til det?


Måltid Prep Gjort Nemt! - Premier Medical Group | il kaos dell'ammonite\nmåltidsforberedelse er en aktivitet, som mange føler, at de ikke kan gøre. Det være sig den tid eller færdigheder, de føler, at de mangler i køkkenet, hører jeg gang på gang, at forberedelse af måltider bare er for hårdt! Jeg er her for at fortælle dig, at det kun er så svært, som du gør det. Jeg vil gerne dele med dig nogle tips og vejledning, der kan hjælpe med at gøre dit måltid prepping tid lettere.\nhvorfor vi Meal Prep\nSpar penge – at bringe fødevarer til arbejde kan spare en masse penge i det lange løb. Nogle frokoster gennemsnit mellem $5.00 – $15.00 per dag!\nat spise sundt – mens det er sjovt at spise ude og hygge os, betyder mange gange at spise ude flere kalorier.\nfødevareallergier eller intolerancer – mennesker, der lider af fødevareallergier eller intolerancer, har svært ved at spise ude. Ikke kun til tider koster skiftende menupunkter mere, men de skal også bekymre sig om krydskontaminering.\nmåltid prepping kan også spare dig tid. Ved at have måltider klar til at gå er der ingen anden gætte hvad at bringe til frokost om morgenen.\nSådan måltid Prep\nKISS – da jeg var i kulinarisk skole lærte jeg, hvad udtrykket “kys” betød. Ingen, det betyder ikke at kysse, men snarere holde det enkelt, og intet kan være mere passende til måltidsforberedelse end denne ide. Over komplicerende måltid prep med nye aldrig prøvet opskrifter er ikke en måde at starte med succes måltid prepping. Følg MyPlate-vejledningen og se for at se, hvilke områder af pladen der skal udfyldes.\nVælg det måltid, du vil tackle først – i stedet for at starte måltidsforberedelse og forsøge at tackle to måltider skal du vælge en. Når du har det sorteret i din rutine, skal du tilføje et ekstra måltid.\nVælg emner, der kan være alsidige, eller en opskrift, som du er i stand til at batch cook – udnytte kylling til flere måltider og batch madlavning kylling til en grillet kylling salat, kylling med brune ris og ristede grøntsager og kylling og dampede grøntsager.\nvælg en dag og tid – når du har valgt hvilken type måltid eller måltider, du vil have i ugen, skal du vælge en dag og et tidspunkt, der fungerer til batch cook.\nlav en indkøbsliste og shop for varer.\nkulhydrater: brun ris, sød kartoffel, Spaghetti, linser, bælgfrugter, fuldkornspasta, Kvinoa\ngrøntsager: ristede, dampede eller rå grøntsager fungerer godt!\nProtein: Kylling, kalkun, magert hakket oksekød, magre stykker af bøffer, tun, æg, fisk\nhusk Keep It Simple!\nudnyt dine køkken gadgets: Crock-Potter, instant Potter, Grill er gode måder at gøre flere elementer på samme tid.\nrester fra middag kan skabe en god sund frokost: forbered dig på det. Sørg for at lave lidt ekstra til middag, så der er nok at tage på arbejde næste dag.\nvælg en opskrift og batch cook\nkeder dig ikke – at have det samme dagligt kan blive meget kedeligt. Skift det i stedet mellem to måltider eller lav et protein, der kan bruges i flere retter.\nmåltid prepping er en fantastisk måde at holde sig til en sund mulighed for frokost samt spare penge, men vi skal være realistiske. At have nogle grab and go-muligheder ved hånden, der ikke kræver madlavning, kan gøre livet meget lettere.\nHummus – med fuldkornskringler, rå selleri og gulerodspinde og et æble\ntun salat eller kyllingesalat – fuldkornskiks, rå selleri og gulerodspinde og en kop bær\nsupper kan også være en god måde at holde sig foran tingene i køkkenet. Undgå fedtfattige cremede supper. Vælg i stedet grøntsagsbønnesupper, kyllingesuppe eller tomatbaserede supper pak dem fulde af grøntsager og protein. Frys uden pasta og grøntsager. Disse elementer har tendens til at få klæg og ikke holde godt.\nkylling kan være ret alsidig og laves til mange forskellige retter.\nfor ugen lav 2 liter pund kyllingebryst\nPund ud kylling for at Møre\ndrys med salt, peber, løg og hvidløgspulver\nkog på grillen, flad top eller i ovnen.\nBrug denne kylling til grillet kylling over grønne, grillet kyllingesalat, tilsæt lidt salsa på toppen til grillet kylling tacos.\ngrøntsager af valg, jeg kan godt lide at bruge peberfrugter, løg, courgette og aubergine.\nlæg alle grøntsager, der er skåret i længderetningen, på en pergamentlinjepande.\ndrys olivenolie over og drys salt, peber og hvidløgspulver over. Tilsæt chilipulver for at krydre det.\nanbring i en 375 graders forvarmet ovn i 25 minutter.\n3 søde kartofler skrællet og kuberet\nanbring på en forsmurt bageplade og læg den i en forvarmet 375 graders ovn.\nkog i ca 20-25 minutter spejlvende på 10 minutter.\n4 stilke selleri i tern\nLira pastinak strimlet\n1 majroe strimlet\n1 flok persille hakket\nPlacer kyllingebryst i en gryde, næste sted kød og grøntsager og dække med 8 kopper kylling bouillon. Kog i 2 timer. Salt og peber efter smag.\n1 poblano peber, terninger\n8 kopper kylling eller vegetabilsk bouillon\n3 dåser sorte bønner\nvarm olie i en gryde, tilsæt alle grøntsager og kog i 5 minutter. Tilsæt lager og sorte bønner og kog i 1 time. Brug en nedsænkningsblender til at blande alle genstande i gryden sammen. Dette vil tykke suppen. God fornøjelse! Tilsæt cheddarost eller en dukke creme fraiche.\n1 løg terninger\n2 gulerødder terninger\n1 dåse bønner efter eget valg (jeg brugte cannellini)\n1 kan terninger eller knuste tomater\n1 flok kale blade kun (fjern stængler)\n8 cups kylling eller vegetabilsk bouillon\nvalgfri liter pund af din yndlingspasta\nvarm olivenolie i hollandsk ovn. Tilsæt grøntsager undtagen blade af grønkål. Sauter i 5 minutter for at lade grøntsager svede. Tilføj derefter kale blade (vi tilføjer bladene senere for at sikre, at de ikke bliver for bitre). Sauter i 2 minutter, tilsæt derefter tomater, bønner og lager. Kog på medium varme i 2 timer. Tilsæt pasta, hvis du kan lide suppen. Du behøver ikke, det er et komplet måltid uden det.\n1 kop stålskåret havre\n1 spsk sødestof efter eget valg\n1 tærte æble eller frugt efter eget valg\nPlacer lavt i crock-potten i 4 timer.\ndiv> 1/2 tsk bagepulver (valgfrit)\nbland alle ingredienserne sammen, indtil de er godt kombineret.\nSmelt en knap smør i en gryde over medium varme og kog omkring 4 pandekager pr.\nlad pandekagerne koge cirka 1-2 minutter pr. Jeg kan godt lide at dække panden, mens pandekagerne koger på den første side, før de vender. Dette gør det muligt for toppen at dampe lidt, hvilket gør det fluffier og også lettere at vende.\ndisse er gode til tidlige morgener. Det er en hurtig grab and go-vare. Bare varme i 30 sekunder. Det er en fantastisk måde at tilføje grøntsager til dit barns morgenmad.\nliter Cup peppers\nliter cup løg\nliter cup tomater\nliter cup milk\nPisk æg og mælk sammen i en skål. Spray muffin tin og hæld æg blanding fylde op til en liter måde. Næste tilføj grøntsager, læg ost på toppen. Kog på 375 i 10-15 minutter indtil fast.\nfor at genopvarme skal du placere i mikrobølgeovnen i 30 sekunder.\nTheresa Sangerle-McArtin er en amerikansk Statsregistreret diætist og ernæringsekspert med erfaring i at hjælpe enkeltpersoner med at fokusere på ernæring i et forsøg på at forbedre deres generelle helbred. Hun har specialiseret sig i fødevareallergi, fødevareintolerance, fordøjelsesforstyrrelser og irritabel tarmsyndrom.\nfor at planlægge en aftale med Theresa, ring venligst #845.471.9410\nCenter for leversygdom og Transplantation