Klimatilpasning og den menneskelige faktor | Information\nNedsmeltningen af Russell-gletcheren i Vestgrønland er et konkret bevis på klima-ændringerne. Men ændringerne har også en mere abstrakt betydning for, hvordan vi indretter vores samfund, og her kan det undre, at humaniora-fagfolk ikke blander sig mere i debatten.\nTerken Broe Christensenten\nNaturvidenskabelige forskere har været væsentlige bidragydere til den globale klimadebat, og de har fået verdens politikere til i stigende grad at erkende og bekende sig til klimaproblemernes omfang. I betragtning af klimaproblematikkens kompleksitet er det imidlertid overraskende, at kultur- og samfundsforskerne har været så oversete og tavse i klimadebatten. Det kan skyldes flere årsager, heriblandt at klimarelaterede spørgsmål ikke lige ligger inden for de felter, forskere fra samfundsvidenskab og humaniora normalt arbejder med. Det er i hvert fald den traditionelle opfattelse. Men den er fejlagtig, og hvis disse forskere ikke engagerer sig mere i debatten, vil samfundet miste værdifulde input. For klimadebatten handler ikke længere kun om klima - debatten er kommet ind i en ny fase, hvor de dominerende spørgsmål ikke er, hvorfor, hvordan og hvorhen klimaet ændrer sig. Nu handler det mere om vores samfund, den måde vi har indrettet det på, og den måde vi forestiller os at omstrukturere det på.\nHvor er humaniora?\nNaturvidenskabsfolkene har overbevist verden om nødvendigheden af handling. Da mennesket som handlende og skabende væsen er humanioras og samfundsvidenskabens forskningsfokus burde disse forskere stå på nakken af hinanden for at bidrage til debatten. Men det gør de ikke, selv om den vigtigste ingrediens i hele problematikken - nemlig den menneskelige faktor - er deres speciale. På Københavns Universitet er humaniora imidlertid nu ved at køre forskere i stilling inden for filosofi, historie, litteraturvidenskab, medievidenskab og en lang række andre fag. Betydningen af det humanistisk videnskabelige bidrag synes selvklar, når man tænker på, at ikke alene har det menneskeskabte samfund bidraget til klimaændringerne, men også at klimaændringerne og vores tilpasningsstrategier vil ændre verden radikalt.\nAllerede nu er klimaændringer en del af en reel eller potentiel bekymringssfære for millioner af mennesker. Det afføder omorganiseringer, nye institutionsdannelser, revurderinger af vidensregimer, formulering af risiko-håndteringsmekanismer, etablering af klimaberedskaber og ikke mindst en omprioritering af de økonomiske midler.\nDen institutionalisering af klimaproblematikken, som er i fuld gang, styrer os i bestemte retninger, former nogle bestemte adfærdsmønstre og værdier. Selvom mange mener, at der snakkes mere, end der handles, så vil italesættelsen af klimaændringerne, -effekterne og -konsekvenserne ramme dybt ned i vores samfund, selvopfattelse og verdenssyn. Den menneskelige faktor er allestedsnærværende, og forhandlingerne og forestillingerne om fordelingen af pligt og ansvar mellem borger og stat vil komme til at foregå i et nyt lys. Og da klimaspørgsmålet og klimadebatten er global, vil denne forhandling blive trukket ind i et potentielt konfliktfyldt tværkulturelt rum.\nKlimatilpasningsstrategier resulterer i en intensivering af diskussionen af, hvad vi opfatter som rammerne for det gode liv, det ansvarlige menneske og staternes indgriben. Det er en diskussion, som skal placeres i en langt større tværkulturel global arena, end vi er vant til, hvor vi i højere grad vil blive tvunget til at inkorporere livsomstændigheder og kulturelle forestillinger af grupper, vi ikke har taget disse diskussioner med tidligere. I dette tværkulturelle rum vil vi også opleve, hvorledes at klimarelaterede problemer til enhver tid vil blive sammentænkt med lokale dagsordener og problemer. For Grønlands vedkommende vil vi formodentlig opleve, at dets klimapolitik indrettes efter dets bestræbelser på at etablere øget selvstyre og økonomisk selvbårenhed. Et ønske, som kan vanskeliggøre landets begrænsning af CO2 udledning. For USA's vedkommende vil omverdenens pres for at få reduceret nationens brug af fossile brændstoffer blandt andet blive set i relation til landets by- og transportmønster samt dets individualiserings- og forbrugskultur. Et sidste eksempel på indvævede dagsordener kunne være Kinas indtog på den internationale scene, som vil resultere i en omfordeling af magt og interesser og også en omfordeling af velstand, hvilket på langt sigt kan betyde, at fred og stabilitet globalt set vil ændre sig.\nI betragtning af hvor kompleks hele klimaproblematikken er, og hvordan klimadebatten hvirvler både gamle og nye dagsordener op, så er det underligt, at de monokausale og tekniske tilgange i den grad dominerer. For eksempel akkompagneres bestræbelser på at reducere udledningen af CO2 ofte med et forståeligt ønske om større anvendelse af vedvarende energi og energibesparende teknologi. Vi skal gå fra én energikilde til en anden og fra én teknologi til en anden. Sjældent tales der om, hvad det er for et samfund, dette skift i teknologi vil afføde og hvilken betydning, skiftet har for den globale geopolitik, for urbanisering, for mobilitet, dagligdagspraksisser og motivationskulturen for blot at næve nogle få eksempler. Teknologiske revolutioner vil afstedkomme sociale og kulturelle revolutioner, som vi har set det med introduktionen af både dampmaskinen i det 19. århundrede og internettet i det 20. århundrede.\nKlimaændringerne og vores tilpasningsstrategier trækker en række af verdens problemer op til overfladen og minder os om, at en uhyggelig stor del af verdens befolkning står i en position, hvor de har svært ved at gøre noget ved deres situation på grund af for eksempel fattigdom, lavt uddannelsesniveau, politisk marginalisering, ressourceforhold, demografiske eller geografiske betingelser. Millioner af folk verden over har en direkte afhængighed af de ressourcer, som findes tæt på deres samfund. Disse grupper forsøger at gøre verdenssamfundet opmærksom på, at de ikke kan tilpasse sig klimaændringerne ved blot at introducere teknologiske løsninger, men at ændringerne vil ramme dybt ned i deres kultur og samfunds livsnerve, når ressourcegrundlaget undermineres.\nFor mange af disse folk er spørgsmålet imidlertid ikke kun, hvordan de tilpasser sig de nye klimaforhold. Det handler ligeså meget om at få fjernet de hindringer, der umuliggør tilpasning. Derfor ser vi i stigende grad samfundsgrupper, som ønsker staternes institutionelle og politiske rammer forandret, da de hindrer dem i at formulere og implementere deres egne tilpasningsstrategier. Disse forhold minder os om, at klimaændringerne vil ramme skævt i verden, men også om at mulighederne for at tilpasse sig klimaændringerne er skævt fordelt i verden. Derfor vil fremtidens klimadebat indeholde en diskussion af de politiske beføjelser, som staterne giver borgerne for at kunne agere. Generelt set bør den menneskelige faktor være mere i centrum i forskningen, da det netop er menneskets handleevne, der er vores bedste kort på hånden.\nI midten står mennesket\nFor at opsummere så synes klimadebatten udspændt mellem tre punkter, som giver os nogle indbyggede problemer. For det første søger vi løsninger inden for de nuværende samfundsparadigmer, velvidende at der skal mere til. For det andet erkender vi, der er et behov for at give verdens svage grupper bedre muligheder og forhold, velvidende at løsningerne ikke ligger lige for. Og for det tredje fornemmer vi også, at verden, lokalt såvel som globalt, er ved at ændre sig, velvidende at vi ikke aner, hvor vi er på vej hen.\nI midten af problemets trekant står mennesket. Denne centrale position har dekanen for humanistisk fakultet på KU understreget i Berlingske Tidende, hvor hun for nyligt udtalte, at man kan "hævde, at kampen for miljøet ikke kun er en kamp om den ydre verden, mod tørke og oversvømmelser. Den er måske i endnu højere grad om holdninger i vores indre verden. Her er humanisterne et trumfkort, politikerne bør spille". Klimatilpasning er afhængig af, og i bund og grund baseret på, den menneskelige faktor, og derfor skal de humanistiske og samfundsvidenskabelige forskere ud af starthullerne.\nFrank Sejersen er lektor på KU's Institut for Tværkulturelle og Regionale Studier. Han forsker i tværkulturelle problemstillinger, samfundsudviklingen og klimatilpasning i Arktis.\nglobal opvarmningkulturenergifattigdomfilosofihistoriehumanistiske uddannelserinternettetteknologitørkeuddannelsevedvarende energiklimaforskere


Frontkæmpere - Nordic Women's Literature\n1800-1900, 1880-1890, 1890-1900, 1900-1910, 1900-1960, Causerier, Det moderne gennembrud, Dramatik, Folkelivsskildringer, Humor, Ibsen, Henrik, Ingeborg Nordin Hennel, Kvindelighed, Kærlighed, Kønsroller, Moderskab, Mor-datterforholdet, Noveller, Rejseskildringer, Romaner, Seksualitet, Seksualmoral, Sverige, Ugifte kvinder, Ægteskab\nSkrevet af: Ingeborg Nordin Hennel | 4. januar 2011\n»Har Frøkenen læst Ibsen?« Sådan – siges det – kunne en ung mand fra de dannede klasser i 1880’erne indlede en konversation med en ung dame. Uanset om det er sandt eller ej, genlyder talemåden af Ibsens gennemslagskraft. Også tidens skrivende kvinder blev tiltrukket – frem for alt af hans idealisme. Dertil kom en psykologisk påvirkning. Ibsen, der i begyndelsen var fortaler for kvindeemancipationen, legitimerede nemlig i kraft af sin prestige den feministiske tendens hos de kvindelige forfattere. Mange af dem hentede da også, ganske som deres mandlige kolleger, emner og idéer fra hans forfatterskab. Det var jo en tid, hvor man uden blusel »bedrev en slags kommunisme med tanker og idealer«.\nI det historiske tilbageblik er disse referencer til Ibsen imidlertid blevet betragtet som rent plagiat – et udtryk for kvindernes litterære uselvstændighed. Men det er et forenklet syn på forholdene, for Ibsen fik aldeles ikke lov at stå uimodsagt. Tværtimod blev flere af gennembrudskvinderne provokeret til at korrigere det Ibsenske forlæg, og gang på gang dukker hans kvindebilleder op i deres dramaer og noveller, men omskrevet og sat ind i for en kvinde mere troværdige historier. To tydelige eksempler fra 1882 på en sådan kvindelig, delvis omvendt dialog med Ibsen er Anne Charlotte Edgren Lefflers novelle »Tvifvel« (»Tvivl«), som er en gendrivelse af Ibsens Brand, 1866, og Alfhild Agrells drama Räddad (Frelst), der reviderer Et dukkehjem, 1879.\nHans Nic. Hansen: De lyse nætter. Udateret. Grafik. Statens Museum for Kunst, København © SMK Foto\nDisse tekster viser utilsløret, hvordan Ibsens kvindebillede har virket som en udfordring – en kulisse, der måtte prøves og delvis ødelægges i bestræbelsen på at anskue den under en kvindelig forståelseshorisont. Den overgribende fællesnævner for de to kvindelige forfatteres genskrivning er det håbløse skær, der kastes over den unge kvindes situation. Fædrene er fraværende, døde, mødrene ligeledes, enten i overført eller bogstavelig forstand. Hvis der optræder en ældre kvinde, så svigter hun. Tilbage er kun livstruende sårbarhed og undergang i en kvælende følelse af, at det i eksistentiel forstand er umuligt for en kvinde at blive fri. Det ville derfor have været utænkeligt både for den kvindelige hovedperson i »Tvifvel« og i Räddad at travestere doktor Stockmanns bevingede ord i En folkefjende således: »Den stærkeste kvinde i verden, det er hende, som står mest alene«.\nAt Räddad, 1882, blev oplevet som vedkommende i tiden – som en tekst, der virkelig havde noget at sige publikum –dokumenteres ved, at Kungliga dramatiska teatern havde stykket på repertoiret hele 26 gange i årene 1882-84. Til sammenligning kan det anfø-res, at Strindbergs dramaer – med undtagelse af Lycko-Pers resa – sjældent nåede mere end 10 opførelser.\nVed første øjekast er det dog en forbavsende omstændighed, at hverken Anne Charlotte Edgren Leffler eller Alfhild Agrell har nogen som helst ambition om at skjule deres inspirationskilde. Tværtimod, henvisningerne til forlæggene er helt åbenlyse og iklædes på ingen måde palimpsestens forsigtige dragt. Strategien lader i stedet til at have været, at de bevidst ville holde Ibsens tekster aktuelle for læseren/tilskueren, således at deres egne ville aftegne sig så meget desto mere prægnant på baggrund af kontrastvirkningen. Forklaringen på, at de lægger sig så tæt op ad de norske dramaer, som de gør, bør derfor ikke søges i manglen på egne idéer, men i en gennemtænkt taktik med den hensigt at gøre deres stemme hørt og give deres version af kvindelighed ud fra et kvindeligt perspektiv.\nI et brev fra den 12.7.1893 til Ellen Key skriver Alfhild Agrell:»Det er sært, så enige han (Strindberg) og Lundegård er om kvindens rette stilling som komplement til manden og slet ikke vil se hende som selvstændigt, udviklingsmuligt og dueligt menneske i sig selv. Forskellen er kun – og den er stor – at Strindberg udelukkende anser hende for et komplement til kroppen – Lundegård udelukkende til sjælen – men samme mandlige helt bevidste kønshovmod findes hos dem begge«.\nGennem dialogen med Ibsen placerede Alfhild Agrell og Anne Charlotte Edgren Leffler sig centralt i tidens idédebat. De var veninder og fælles om både den pessimistiske tone og – modsat – den optimistiske iver og succesrige fremgang. Som nogle af de mest anerkendte kvindelige forfattere i det svenske gennembrud nåede de vidt ud over landets grænser. Deres værker blev oversat til de nordiske nabosprog, til tysk og engelsk samt – for Anne Charlotte Edgren Lefflers vedkommende – til russisk og italiensk. Endog nogle af deres dramaer blev spillet på udenlandske scener.\nDe lærte hinanden at kende i begyndelsen af 1880’erne, og i de nærmest følgende år sås de, om ikke dagligt, så dog meget ofte. De fulgtes ad i teateret og til forelæsninger, de læste deres arbejder højt for hinanden, udvekslede råd og kritik, og sammen mødtes de med deres mandlige kolleger. Som et kontant udtryk for deres toneangivende status blev de som to af de tre første kvinder i 1885 valgt ind i Publicistklubben – et hidtil udelukkende mandligt forum. Den tredje var Sophie Adlersparre, der blev opfattet som »en fra den mere konservative lejr«.\nUd over Ibsen havde de således flere berøringspunkter, og som Alfhild Agrell formulerer det, rettede deres skriveprojekter sig mod fremtiden:\n»Man må sætte sin interesse, sit liv, sit blod ind i den tid, som er, for at kunne virke for den tid, som kommer, og sikkert er det, at uden entusiaster, uden sådanne, som tror for meget, som begærer alting, som ser stjerner, hvor andre kun ser pletter, kommer man ingen vegne«.\nAlfhild Agrell (1849-1923) nåede omkring midten af 1880’erne et højdepunkt i sit forfatterliv, ja, i Stockholm kom hun ligefrem på mode som dramatiker, og i København blev hun mødt af en anerkendende Georg Brandes. Svenska Dagbladet spåede hende en sikrere fremtid som forfatter end Anne Charlotte Edgren Leffler, skønt de begge havde »deres klud med i verdensforbedrerstorvasken«, som det ironisk formuleres. Siden gjorde hun dog en række erfaringer, som forbitrede hendes tilværelse, og med årene gik hun ind i en hjemløshedens og isolationens onde cirkel. Hendes skilsmisse i 1895 resulterede i regelrette Wanderjahre, husvildhed og diffus social stilling. »Den store kærlighed« indfandt sig aldrig, lige så lidt som »det store arbejde«. Romanen Guds drömmare, 1904, som hun selv betragtede som sin fornemste litterære satsning, fik ikke den modtagelse, hun havde håbet på. Yderligere en belastning var økonomiske problemer og et svagt helbred på grund af en lun gesygdom. Efterhånden blev hendes indstilling til sin egen rolle som forfatter også mere dobbeltbundet, og man kan opfatte hendes beslutning om at brænde sine dagbøger og breve som et udslag af denne tvivl.\nOda Krohg: Ved Christianiafjorden, 1886. Maleri. Nasjonalgalleriet, Oslo\nTrods patetiske forsikringer om frivilligt afkald og andre stoiske dyder kom Alfhild Agrell derfor i sit senere liv til at fjerne sig fra 1880’ernes saloner og offentlighed og til at inkarnere gennembruddets ensomhedstopos. Men tragikken i hendes liv fik ikke noget fascinerende over sig, fordi hun med sine rødder i 80’er-epoken overlevede sig selv. Dette kan have medvirket til, at hun i eftertidens øjne er blevet sat i skygge af f.eks. Victoria Benedictsson og Anne Charlotte Edgren Leffler.\nKlara Johanson skriver i et brev den 18.3.1923 til Elin Wagner:»Jeg blev glad over det, du skrev om Alfhild Agrell, om at hun plejede at være hos jer til jul, for lige siden jeg så hende liste sig af sted langs husmurene i København i 1919, har jeg lidt under tanken om hendes ensomhed og forladthed og rodløshed«.\nI kontrast hertil står den opsigt, Alfhild Agrell vakte i begyndelsen af 1880’erne. Efter at hun havde fået sin enakter Hvarför? opført på det prestigefyldte Kungliga dramatiska teatern i 1881, var isen brudt, og hun blev mere og mere omtalt som forfatter af rejseskildringer, folkelivsfortællinger og problemorienteret dramatik. Som folkelivsskildrer var hun en af de bedste i sin generation og fik som sådan velvillig opmærksomhed i dagspressen. Tempoet er højt, og billedsproget hentes påpasseligt og direkte fra almuens forestillingsverden. Det sluttelige resultat bliver rappe, impressionistiske skildringer med et autentisk præg. Til det sidstnævnte bidrager de dialektale indslag og den sikkerhed, hvormed fortælleren bevæger sig i sit norrlandske hjemstavns-miljø.\nLigesom i hendes øvrige tekster er moderskabet også i folkelivsfortællingerne et centralt tema. Ofte bliver det som hos Strindberg og Gustaf af Geijerstam fremstillet som en værdi i sig selv, en udvidelse af livsfølelse og en etisk kraft, der kan harmonisere forholdet mellem mand og kvinde i ægteskabet. Andre gange problematiseres det gennem skitser af kolde, sterilt »fornuftige« mødre, der har internaliseret et patriarkalt normsystem og går dets ærinde. De former deres døtre til defensive skyggefigurer og deres sønner til det modsatte. På den måde bliver både mænd og kvinder i Alfhild Agrells fiktion ofre for en forvendt kønsrolletænkning.\nTrods det, at moderskab og moderlighed sættes højt, forekom Ellen Keys moderlighedsevangelium dog Alfhild Agrell kontroversielt. I et længere brev til Ellen Key i 1896 skriver hun bl.a.: »Moderligheden er det højeste, er blomsten på menneskehedens træ, men træet må have lov til at gro, for at blomsten skal kunne springe ud… Moderligheden skal vindes gennem menneskeligheden. Først når vi kvinder har prøvet vore kræfter, har gjort os til gode med alt, hvad livet kan give os, først da kan din elitetrop af kønnets genfødere opstå, hvoraf i det mindste jeg håber på den størst mulige lykke for menneskeheden«.\nDisse linjer lader forstå, at Ellen Key kom begivenhederne i forkøbet. Inden hendes vision kunne virkeliggøres, måtte uligheden mellem kønnene ophøre, kvinden erobre en eksistentiel selvstændighed og manden en bevidsthed om sit ansvar som far.\nAnne Charlotte Leffler (tv) og Sonja Kovalevskij. Udateret. Ukendt fotograf og opholdssted\nStørst opmærksomhed vakte Alfhild Agrell imidlertid som dramatiker. Sammen med først og fremmest Anne Charlotte Edgren Leffler gjorde hun 1880’erne til tiåret, hvor kvinderne for alvor erobrede den svenske scene. Den kvindelige dramatikerindsats havde i den nærmest foregående periode stort set begrænset sig til enkelte historiske skuespil, komedier og oversættelser. Også gennembruddets kvindelige forfattere dyrkede komedien, men især tendensdramatikken. Naturligvis opfattede de – med tanke på teaterets offentlige præg – dramaet som en mere farlig genre end f.eks. romanen eller novellen. Alligevel valgte de gang på gang at argumentere via scenen. En grund dertil kan være bevidstheden om teatermediets store gennemslagskraft. Dengang indgik regelmæssige teaterbesøg jo som en naturlig del af middel- og overklassens sociale liv. Desuden rådede Kungliga dramatiska teatern over adskillige talentfulde kvindelige skuespillere, der var blevet fanget af gennembruddets idéer og derfor kunne yde den nye kvindedebatterende dramatik retfærdighed; det gjaldt f.eks. Olga Björkegren, Ellen Hartman og Thecla Åhlander. I skuespillerne Gustaf Fredriksson, Emil Hillberg eller Ferdinand Thegerström fik de deres lige så dygtige mandlige modparter.\nAlfhild Agrell opholder sig i sin dramatik ikke ensidigt ved tidens aktuelle ægteskabsspørgsmål med dets krav om ægtefællernes juridiske og økonomiske ligestilling. Lige så tit markerer hun et lidenskabeligt engagement for den ugifte og enlige mor, hvis tale hun fører på en for sin tid bemærkelsesværdig uforfærdet måde, og tilsvarende er den seksuelle dobbeltmoral en af hendes foretrukne skydeskiver. Allerede i Räddad strejfer hun spørgsmålet, og i Dömd, 1884, siger hun tingene ligeud. Stykket er et særegent indlæg i sædelighedsdebatten, for så vidt som det ikke teoretiserer over den seksuelle ligestilling mellem kønnene før ægteskabet. I Dömd har den ugifte kvinde allerede ved dramaets begyndelse haft et kærlighedsforhold med en søn til følge, hvorefter hun er blevet forladt af manden. Både hun og hendes barn bliver betragtet som pariaer, mens manden slipper velbeholden. Det spørgsmål, som dramaet sender videre til sin tilskuer er: Kan det anses for at være etisk forsvarligt, at en kvinde, der har haft en førægteskabelig forbindelse, bliver dømt hårdere af både loven og »den gode smag« end hendes elsker? Eller som det udtrykkes i en brillant formulering: Er det mere stødende som kvinde »at elske og tro« – underforstået: på givne løfter – end som mand »at elske og bedrage«?\nI en replik i Dömd, 1884, siger direktør Hillner til moderen: »Jeg agter hende tusind gange højere, som har givet sig selv bort af kærlighed, end dig, der af troløs beregning sælger sit eget kød og blod«.\nI Ensam, 1886, er tematikken delvis den samme – der spørges, hvorfor moral for manden er et individuelt og privat anliggende, mens kvindens »fejltrin tilhører verden«. Samtidig fokuseres der på, hvor grænsen går for en mors forpligtelser over for sit barn. Problemet var allerede taget op af J. P. Jacobsen i novellen »Fru Fønss«, 1882, hvor kvinden vakler mellem sin ungdomskærlighed og sit forældreansvar. Hos Alfhild Agrell skrives denne konflikt frem som moderens valg mellem værdighed og sandhed på den ene side og kompromis og tilpasning på den anden.\nHeltinderne i disse to dramaer er, ligesom Viola i Räddad, kvindelige variationer over den i 1880’er-litteraturen hyldede individualist og enegænger. De bliver til sidst subjekter i deres egen historie, men betaler den høje pris, der består i ufrivillig ensomhed og social og seksuel isolation. Søsterskab opfattes heller ikke som et muligt sikkerhedsnet. Især ældre kvinder skildres snarere som hykleriets medløbere, mens enkelte mænd gennemskuer det samme system.\nFælles for Alfhild Agrells kvindelige hovedpersoner er en fiksering på den romantiske kærlighedsdrøm om den fulde indbyrdes forståelse. Lige så intens deres kærlighed er, lige så store belastninger tåler den, inden den kølnes. Det er »et tungt kvindearbejde at få lidenskabens drejeskive til at snurre«, hedder det i en fortælling i Nordanfrån, fordi kvinden er blevet socialiseret til at være ensidigt optaget af den private eksistens, hvor det forventedes, at hendes bekræftelse kom fra manden. Denne problematik ligger som en undertekst i så godt som alt, hvad Alfhild Agrell har skrevet, og den kommer tydeligt frem i et par noveller fra samlingen Hvad ingen ser, 1885.\nMotivet i disse er ballet, og som i tilsvarende skildringer af Anne Charlotte Edgren Leffler opfatter den unge pige hele ceremoniellet som en krænkelse af sin integritet, som et forum, der »idiotiserer« og udelukkende er indrettet på at udstille kvinden som en tiltrækkende dansedukke. Hurtigt forstår hun ballernes tvetydighed – på overfladen løssluppen adspredelse, underneden blodig alvor i jagten efter at fange mandens vurderende, i bedste fald påskønnende blik.\n»Funktionelt« fader/datter-forhold i Anne Charlotte Edgren Lefflers novelle, »En bal i societeten«, 1882: »Han var tilstrækkelig meget af en dameven til at forstå, at der dog var noget i hende, der ville gøre hende meget fejret. Det var sket mere end én gang, at en uadelig minister takket være en smuk datter havde fået en sådan stilling i de højere kredse, at man havde glemt hans herkomst. ‘Jeg er meget tilfreds med dig’, sagde ministeren efter afsluttet granskning og klappede den spæde skulder, som let skælvende stak op af kjolen«.\nMen forudsætningen for at kunne opnå det sidstnævnte er beherskelsen af selviscenesættelsens kunst.\nBeskrivelsen af denne de ydre attributters viljestyrede gestus bliver hos Alfhild Agrell, ligesom hos Anne Charlotte Edgren Leffler, nærmest en nøjagtig reproduktion af 1880’ernes kvindemode, som dels udmærkede sig ved den stramtsiddende kjole med snørliv indenunder, dels ved de små former. Manglen på interesse for det funktionelle gav sig også udtryk i, at skoene var for smalle, for korte og desuden lige, altså uden forskel på højre-eller venstresko. Hælen blev gjort så høj som mulig, for at foden kunne virke lille. Også handsker og muffer var ofte for snævre for at simulere de nette proportioner.\nBallets dobbelte budskab blev således allerede synliggjort i den kvindelige festdragt, som udsendte modsætningsfyldte signaler ved på en erotisk udfordrende måde at fremhæve den kvindelige figur og samtidig fingere det dukkeagtigt kælne og uskyldige. »Ren og dog lidenskabelig«. I disse balskildringer understreges det ligeledes, hvordan den giftefærdige piges bekræftelse på sin værdi skal komme fra en anden end hende selv: I første række fra manden og i anden række fra den ældre kvinde, der forudsættes at have erfaret den samme deformerende ungpigetilværelse som sin datter, og som med smertelig automatik sørger for, at hendes egen historie gentages, og det mandlige bliks magt opretholdes. For at få et billede af sig selv jager den unge pige derfor i novelle efter novelle et pseudojeg, en ikke-person, hvor spejlet i det private værelse erstatter mandens blik i det offentlige. Prøver kvinden at overskride den lukkede og tvetydige balsals tyranni i rasende p rotest, venter nederlaget.\nI Alfhild Agrells fiktion fortsætter ballernes dobbelte tale ind i ægteskabet, som får karakter af et spil, hvor kvinden skjuler sine følelser for den, hun elsker. »Man skal med ét ord aldrig vide, om man kan styre hende (hustruen) eller ej. Det holder kærligheden i live«, hedder det i dramaet Ingrid. Skønt kvinden til sin egen ulykke lige så lidt som manden er et neutralt og driftsløst væsen, kan hun aldrig helt leve sit kærlighedspotentiale ud. I overensstemmelse med Drysdales overbevisning synes Agrell således at sige, at erotisk mangel er lige ødelæggende for begge køn.\nStockholms opera. (beskåret). Illustreret Tidende, 1881. Det Kongelige Bibliotek\nDen æstetiske nyorientering, der blev mærkbar omkring 1886, betød for Alfhild Agrells vedkommende, at hun ikke længere fik sine dramaer spillet på svenske scener. Tiden for den indignerede kønsrolleproblematik var ved at være forbi. Det betød dog ikke, at hun holdt op med at skrive dramatik. Allerede i 1887 havde hun et nyt helaftensstykke parat: Vår!. Som titlen bebuder, er skuespillet et brud med de tidligere stykkers elendigheds-beskrivelse, idet dramaet formidler en utopi om en kvindelig livssammenhæng, der ikke er opsplittet, men hel. Hvor ægteskab og erhvervsarbejde går i spænd! Men selv om Vår! blev antaget på Kungliga dramatiska teatern, blev det aldrig opført.\n»Men for sig selv sidder den skarpt observerende Anne Charlotte Edgren Leffler. Man har indtrykket af, at hun søger modeller og er en smule bange for hende. Men når hun taler, er det klogt og sandt«, skriver Gurli Linder om Anne Charlotte Edgren Leffler i Svenska Dagbladet den 8.11.1925).\nAlfhild Agrell kom altså i modvind i 1800-tallets sidste årti. Hun valgte derfor en ny genre, det humoristiske causeri. Med let og hurtig pen smuglede hun kontrabande ind i stoffet og iførte sig den kostelige Lovisa Petterkvists skikkelse. Bøgerne blev en publikum- og kritikersucces, og som kvindelig humoristisk causør var hun enestående i sin tid. Samtlige anmeldere gik derfor som en naturlig ting ud fra, at det var en mand, eller muligvis en mand og en kvinde i samarbejde, der skjulte sig bag pseudonymet. Mere dyster i tonen er Alfhild Agrells sidste drama Ingrid. En döds kärlekssaga. Stykket var færdigt allerede i 1894, men blev først trykt i 1900 og er hidtil aldrig blevet spillet. I stykket fornemmes en bevægelse hen mod det psykologiserende og væk fra tendensdramatikken. Dette parres med et mere dybtgående kærlighedssyn og en kristent farvet offertanke. Et lignende lidelsesmotiv med religiøs overtone dukker endelig op i Guds drömmare, 1904, hvor kvinden Margareta fremstår som et undtagelsesmenneske, født til lidelse og ofring.\nUdvidelsen af Eros til medmenneskelig Caritas afspejler Alfhild Agrells private oplevelser af religiøs karakter. For hende selv som for hendes kvindeskikkelser kom vejen til at gå fra indignation til forsoningsforsøg og lidelsesmystik. Men ofret er ikke nogen letkøbt sejr. Prisen er en total livstruende selvfornægtelse. Undertitlen på dramaet fra 1894 eller Margaretas for tidlige død i Guds drömmare negerer derfor dybest set hele lidelsesprojektet, bevidst eller ubevidst fra forfatterens side.\nAlfhild Agrells fiktion har et stærkt følelsesmæssigt fortegn samt en nerve af kærlighedsbesættelse og sandhedslidenskab, som gør, at den virker ægte. Trods sin mangelfulde skoleuddannelse kan hun i sine bedste øjeblikke også præstere gnistrende replikker og en kvik og spændende dialog, der driver forløb og udvikling fremad. Samtidig formulerer hun sig både mindre nuanceret og mere forsigtigt end sine mandlige kolleger. Ved hjælp af skiftevis overdrivelse og underdrivelse forsøgte hun at komme til orde i en strategi, der er kendetegnende for enhver, som taler eller skriver ud fra en følelsesmæssigt eller intellektuelt underlegen position. Ambivalensen kan også spores i den metaforik, som forfatteren knytter til sin fiktive kvindeskikkelse. Hun er både den underlegne Askepot og den aggressive oprører. Alfhild Agrells tekster, der svæver mellem det diskrete og det emfatiske, tager sig derfor ud som Janus-ansigter, spejlinger af ambivalensen i 1880’ernes kvi ndelige livssammenhæng og af hendes egen problematiske situation som skrivende kvinde.\n»At leve livet ved egen kraft, at eje sig selv og hinanden, det er at eje hele livets pragt og indhold«, hedder det i Alfhild Agrells drama Vår!, 1887.\nBåde Alfhild Agrell og Anne Charlotte Edgren Leffler (1849-1892) arbejder flittigt med indslag af dialog. Pauser, tøvende lyde og afbrudte sætninger optræder her især i de kvindelige hovedpersoners replikker som signaler om usikkerhed, rådvildhed og mangel på kontrol. Indslagene parres med en udførlig beskrivelse af ansigtsudtryk, positur og gestik med samme metaforiske betydning. De to kvindelige forfattere toner endelig frem som årvågne iagttagere af den nære og selvoplevede virkelighed.\nAnne Charlotte Edgren Lefflers diktion er dog, sammenlignet med Alfhild Agrells, mere distanceret, og den placerer hende i samtidens analytiske og rationelt orienterede strømning. Hun var også anderledes tryg i sin rolle som skrivende kvinde. En bedre skolebaggrund, et bedre helbred, en bedre økonomi og et bedre socialt netværk gav hende en sikkerhed, som Alfhild Agrell savnede. Desuden fik hun i sin forfattervirksomhed mere opbakning af familien og den nærmeste vennekreds, selv om hun dog også måtte døje med en ægtemand, der så skævt til hendes forfatterambitioner.\nI Ord och Bild, 1905, skriver Klara Johanson om Alfhild Agrell:»Hjertepunktet i hendes skuespil er den rankryggede, sandhedsfanatiske og frem for alt tapre personlighed, der kan klare at bære læs af ansvar, men ikke det mindste lod af uretfærdighed og formår at ofre alt, undtagen sin egen indre værdighed«.\nLigesom sin veninde blev Anne Charlotte Edgren Leffler naturligvis opmærksom på, at gennembruddets æstetik efterhånden blev undermineret. Et forhold, hun reagerede kraftigt på i private breve, hvor hun luftede en mistanke om, at angrebene på den problemdebatterende litteratur i almindelighed og på »indignationsdamerne« i særdeleshed udsprang af misundelse fra mændenes side. Den 25. januar 1888 skrev hun til sin ven, den danske skolemand og friluftsentusiast, Adam Hauch: »Det er kun kvinderne, der for øjeblikket har succes i litteraturen. Fru Agrell, Ernst Ahlgren og fru Edgren nyder alle større popularitet end nogen af de mandlige forfattere. Og derfor er de rasende på os og på hele kvindesagen. Det gør, at jeg, som tidligere altid blev omtalt som chef for det unge Sverige, nu ikke har noget parti. De gamle anser mig for at være radikal, og de unge er misundelige samt trøster sig med af og til at insinuere lidt i aviserne om, at den litterære smag stadig e r meget uudviklet hos os, eftersom det blot er kvinderne, der er gangbare«.\nSamtidig ændrede Anne Charlotte Edgren Lefflers ydre og indre livssituation sig på en måde, der trods alt gjorde hende mindre sårbar end Alfhild Agrell. Heller ikke hun veg tilbage for en skilsmisses sociale følger, men til forskel fra sin forfatter-kollega indgik hun et nyt ægteskab med den italienske matematiker og hertug af Cajanello, Pasquale del Pezzo. Parret slog sig ned i Neapel, og Anne Charlotte Edgren Lefflers ambition var at gøre en international karriere derfra. Disse forhåbninger blev dog aldrig indfriet. I 1892 fødte hun sit eneste, med stærk længsel ventede barn, en søn. Tragisk nok døde hun kun nogle få måneder senere.\nKvindeligheden som mangel\nHans Heyerdahl: Ved vinduet, 1881. Maleri. Nasjonalgalleriet, Oslo\nAlfhild Agrell er i første række det kvindelige nederlags digter. På lignende måde fremstiller Anne Charlotte Edgren Leffler kvindeligheden som mangel og tab, men hun forsøger samtidig at vise den som mulighed. Det første aspekt dominerer i hendes tidligere novellesamlinger Ur lifvet, I-II, 1882-83, der kan illustreres med Arlas respektive Aurore Bunges historier. De to kvinder dukker op første gang i »En bal i societeten« – debutsamlingens indledende novelle. Her som i andre sammenhænge er Anne Charlotte Edgren Lefflers stil domineret af nærperceptionen og et blik, der med detaljeret sagkundskab registrerer overklassemiljøet og klædedragtens viljestyrede kropssprog. Som for Alfhild Agrells unge piger bliver debutballet en pinlig affære, hvor ikke engang Arlas kyniske far – nyudnævnt minister – kan holde sig tilbage fra at udnytte sin datter. Mandlig seksualitet konfronteres med ungpigeagtig uskyldighed, og Arlas romantiske kærlighedsdrøm går i stykker.\nI den følgende samling dukker Arla op igen i novellen »I krig med samhället«, nu som gift kone i et fornuftsægteskab. Fortællingen udformes som et fremadskridende studie i kvindelig desorientering, hvor motiverne delvis er lånt fra Strindberg og hans liv sammen med Siri von Essen. I den første fase tilpasser Arla sig sin resignerede mors konventionelle ægteskabssyn, i den næste fase sin lige så konventionelle ægtemands forventninger om den gode hustru og i den tredje sin elskers radikalisme og frasemageri. Under dennes indflydelse forlader hun sit ægteskab i et opbrud, hvor hun ikke har sig selv med. Der er snarere tale om et forsøg på at opbygge en mandlig identitet ved kritikløst at tilegne sig den nye mands meninger og ideologi. For Arla bliver det et møde mellem jeg/ikke-jeg, en konflikt mellem hendes ægte moderfølelser og et ikke-autentisk krav om frigørelse. Kærligheden til børnene sejrer, og dermed bliver novellen endnu et modskrift mod Ibsens Nor a-vision. Læser man de to fritstående fortællinger ud i ét, fremstår de som en kort sammenbrudsroman, hvor mødet med lidenskaben fører til kvindens fald.\nAurore Bunges historie former sig som en variant over samme mønster. I »En bal i societeten« optræder Aurore som Arlas selvsikre kontrast, en velhavende kokotte i eksklusiv iscenesættelse. Den giver hende en høj værdi på ballets varemarked, samtidig med at den bliver et billede på kvindens stivnen og fastfrysning i en status som objekt. I novellens fortsættelse, som bærer hendes navn (i Ur lifvet II) dramatiseres hendes forsøg på at bryde ud af denne tingsliggørelse gennem en seksuel oplevelse. Den dobbeltbundede kvindelige erotik lider dog nederlag i mødet med den ukomplicerede mandlige erotik, og efter sit erotiske eventyr tilhører Aurore de fordømte. Det kvindelige begær har nedbrudt hendes suveræne selvbillede. Hendes gamle jeg, som hun ser i spejlets lukkethed, tager sig fremmed og ligegyldigt ud, et nyt jeg bag spejlbilledet kan hun ikke få øje på.\n»Emnet er så afskyeligt, at jeg græmmes ved, at det er blevet optaget af kvindehånd … Den eneste undskyldning er, at forfatterinden har villet vise, hvorledes kvinden på grund af et kunstigt og indholdsløst liv kan blive offer for sin egen, pludseligt vågnende dyriske natur«, skriver Sofie Adlersparre i et brev den 19.7.1883 til Anne Charlotte Edgren Leffler om »Aurora Bunge«.\nI fortællingerne om Arla og Aurore mangler mødrene evne til at pege på noget som helst positivt livsperspektiv for deres døtre. Arlas mor resignerer over for samfundets normer, Aurores samarbejder med dem ved omhyggeligt at overvåge sin datters træk og modtræk i ægteskabsmarkedets spil. Men deres indbyrdes kommunikation er stumhed og tavshed. Den narcissisme, der kommer til udtryk i Aurores kærlighed til sin egen krop, ligesom hendes idealisering af faderen, kan derfor på et dybdepsykologisk plan tolkes som en manglende bearbejdelse af en tidlig binding til et truende moderimago.\nEt kompliceret mor/datterforhold er i øvrigt et motiv, som gang på gang dukker op i Anne Charlotte Edgren Lefflers fiktion. Således møder vi også en uforstående – i hvert fald svag – moderskikkelse i novellen »Tvifvel« ligesom i et drama fra 1883, Sanna kvinnor (Sande kvinder), et stykke, som samtidig ironiserer over »den sande kvindelighed«s selvdestruktive væsen. Et andet eksempel er den underliggende kritik af en kastrerende og magtfuldkommen mor, der væves ind i romanen En sommarsaga I-II (Et sommereventyr), 1886, frem for alt i forbindelse med fremstillingen af den døvstumme og tuberkuløse Ettyskikkelse. Billedet af hende bliver desuden en fortættet metafor for kvindelig seksualitet som noget tabuiseret, sygt og dødsdømt.\nKvindeligheden som mulighed\nEn sommersaga afprøver imidlertid først og fremmest kvindens muligheder for at forene et frit kunstnerliv med rollen som hustru og mor. Ligesom Aurore Bunge toner kunstmaleren Ulla først frem som en arrogant og selvsikker ung dame, der har tilegnet sig den mandlige kunstners attitude og livsstil. Men da hun forelsker sig i den virile og naturdyrkende højskolemand Falk havner hun i en gråzone og er ved at miste fodfæstet.\n»Jeg har lært meg at gaa paa akkord med kjærligheden; at hellre tage litet end intet. Saa plejer ellers kun kvinder at elske … «, siger den konsekvent norsktalende Falk i Anne Charlotte Edgren Lefflers roman, En sommersaga, 1886.\nFor hende som for Aurore er erotikken skræmmende, men konsekvenserne bliver ikke lige så ødelæggende, fordi Ulla har et eget liv som skabende kunstner – hvad der dog ikke gør situationen mindre kompliceret. Ulla formår nemlig ikke på en entydig måde at vælge kunstnerlivet frem for hustru- og moderrollen, personlighedsprincippet frem for familieprincippet eller vice versa: »Jeg ved bare, at jeg aldrig kan rive mig helt løs fra dig, men heller aldrig helt leve med dig. Jeg er dømt til en evig halvhed«, skriver hun til sin mand fra Rom. Han for sit vedkommende er parat til indrømmelse og bliver tildelt den rolle, som i traditionelle litterære kunstnerskildringer udfyldes af kunstnerhustruen. Og selv om Ullas ambivalens ikke jævnes ud ved hans smidighed, åbner mandens beredvillighed til at møde hende på halvvejen dog for en erotisering af deres forhold på gensidighedens præmisser.\nRomanen er nyskabende ved sin indfølende skildring af Ullas fødselspsykose – et emne, der ikke tidligere havde været behandlet af en kvindelig forfatter. Efter fødslen udebliver moderglæden, hvorimod legende børn på påfaldende vis bliver et af Ullas yndlingsmotiver. En tvetydighed, der røber, at moderskabet opleves som både længsel og trussel. Den samme dobbelthed præger Ullas holdning til prævention. Under nymalthusianismens tegn stiller hun sig selv spørgsmålet om det berettigede i sådanne, men besvarer det ikke og kommer derfor, ligesom Edgren Leffler selv, til at indtage en ubeslutsom holdning til det brandfarlige emne.\nDen ambivalens, som Edgren Leffler så tit kobler til erotikken, revideres imidlertid i Kvinnlighet och erotik II, 1890, der godt kan læses som en fortsættelse af en novelle med samme navn, skrevet syv år tidligere og udgivet i samlingen Ur lifvet III. Her fremstår den unge Alie som en ukonventionel og stridbar søgende, der samtidig nærer en romantisk drøm om kærligheden som livets fornemste mål og mening. Men hendes selvrefleksion og bevidsthed spærrer for en kærlighed i den fuldkomne samdrægtigheds tegn, og hun afviser Rikards halvhjertede frieri, hvorefter han gifter sig med den lige så ubevidste som charmerende Aagot »med barneøjnene«. Kønspolariseringen er for ham en forudsætning for den erotiske spænding.\nJohanne Luise Heiberg opfordrede Anne Charlotte Edgren Leffler til at skrive en fortsættelse, hvor Rikard »nødvendigt« måtte straffes. Det sker også i Kvinnlighet och erotik, II, der udspiller sig i løbet af nogle sommermåneder ved Rivieraen, hvor han erklærer Alie sin kærlighed i den reservationsløse hengivenheds tegn. Hun har imidlertid forelsket sig lidenskabeligt i den italienske digter Andrea Serra, og bag dette scenario aner man Anne Charlotte Edgren Lefflers private kærlighedsoplevelse med Pasquale del Pezzo. Men Serra er et klichébillede af Sydens lidenskabelige elskerskikkelse, en simpel Don Juan med alle de mandschauvinistiske holdninger, man kan forestille sig, og som han selv gerne udtrykker i replikker som: »Kvinden vil og kræver at blive taget – det er kvindens natur«. Til trods for at Alie gang på gang bliver ydmyget af Serra, elsker hun ham, og hendes metamorfose er svimlende. Der er således en verden til forskel mellem Alie-figuren i den t idlige novelle og den kvinde, der optræder i den senere roman; fælles er dog det spørgsmålstegn, der sættes ved ægteskabsløftets livslange gyldighed.\nRomanen kan læses som et studie i begær, som ikke rettes mod noget bestemt mål. Dette ville kunne forklare Alies blindhed over for Serras svagheder, fordi det eneste, hun i så fald søger, er en narcissistisk bekræftelse. En anden model går ud på at søge de spor, som peger i retning af indflydelse fra Ellen Keys moderskabsevangelium. Serras selvgodhed og finter fremkalder hos Alie »noget af det bedste og dybeste i enhver kvindes kærlighed, noget moderligt. Og hele hendes væsen gennembævedes af den inderligheds- og ømhedsfølelse, der måske har dybere rødder i kvindens væsen end den blot erotiske lidenskab«. Hun håber, at hun kan blive den, der med en forædlende indvirkning fuldstændiggør Serra, og hun tænker på ham, »som en mor tænker på sit barn«. Alie opgiver med andre ord sin vision om den gode samdrægtighed mellem to modne mennesker for i stedet at gå ind i rollen som mor for den fordringsfulde søn/mand.\nSamtidens modtagelse af Kvinnlighet och erotik, II, var blandet. Til de udelt henrykte hørte Ellen Key og Verner von Heidenstam. Sidstnævnte var »aldeles betaget, ‘det er den rene renæssance’ – og det er nu den højeste anbefaling han kender!« som Ellen Key skriver den 1. juni 1890. Også i retrospektiv har romanen vundet megen påskønnelse og er blevet forstået som et forvarsel om et vendepunkt i Anne Charlotte Edgren Lefflers forfatterskab bort fra 1880’ernes problemdigtning. Mod dette taler dog et par tekster fra hendes allersidste år, bl.a. et udkast til en roman fra 1892, »Trång Horisont«, der blev offentliggjort i Efterlämnade skrifter, 1893. Dette romanfragment vidner ikke om nogen nyorientering eller lys tillidsfuldhed. Her møder vi tværtimod en sidste gang hele det problemdebatterende register fra det tidlige forfatterskab med korrumperede og fordrukne fædre, loyale hustruer og svigermødre, unge døtres forsøg på protest og frigørelse, samt den kuldsejlede drøm om at virkeliggøre både »det store arbejde« og »den store kærlighed«.\nI eventyrspillet Sanningens vä-gar skildres en idealistisk og kompromisløs sandhedssøgen, skønt den betyder en fordrivelse fra idyllens paradis eller med stykkets ord: »Strid er sandhed, sjælefred er løgn«. (Anne Charlotte Edgren Leffler: Efterlämnade skrifter, 1893).\nOgså hos Anne Charlotte Edgren Leffler privat aner man til sidst en mistrøstighed med hensyn til kvindens muligheder, i det mindste at dømme efter nogle bemærkelsesværdige linjer i et brev fra den 2. juni 1892. Dér omtaler hun sit ventede barn med ordene: »Jeg siger han, idet vi helst tænker os ham af maskulint køn, netop af den grund, at der da er flere udsigter til, at han kan blive af en produktiv natur. Kvinder er det sjældent, og når de er det, bliver de kun sjældent lykkelige«.


Køb Contigo Kids drikkedunk, lyslilla - 300 ml - Tilbud: 89,50,-\nContigo Kids drikkedunk, lyslilla - 300 ml\nDen perfekte flaske til børn. Den er lavet i solid, hård plast som tåler det meste, og flasken er garanteret drypfri. Den er helt enkel at bruge: tryk på knappen og drik, slip knappen og den slutter tæt med det samme.\nDen perfekte flaske til børn. Den er lavet i solid, hård plast som tåler det meste, og flasken er garanteret drypfri.\nAUTOSEAL®-teknologi – ”One Touch” en hånds betjening\nPasser til børn og voksne\nBPA/ Thalate Fri\nTritan Infusion Bottle, blå - 800 ml\nContigo Gizmo Flip, fugle - 420 ml


Posted by tænder på ældre mænd den nye dagpengereform on 29.11.2016 29.11.2016\nVerdenskort tyrkiet tænder på ældre mænd - hovednavn gik. Swingerklub nørresundby den nye dagpengereform Unge kvinder valfarter til swingerklubber - i modsætning til de yngre mænd. Det viser ny forskning. Og så er det, vi skal til at lære hinanden at kende. Det blev afgørende for livet i Sydamerika, der nu drev. In Den nye dagpengereform store flotte patter •. tænder på ældre mænd thai massage i horsens. Natcha Thai massage Horsens Massage og Escort:Natcha Thai massage i kattesund24 Og ældre Mænd Lystrup Strand Masssage Escort Escort Er Patti ï massage Og tilbyder de hotteste cocktails,samt,superfransk og tænder. Tænder på ældre mænd shemalewiki. Thai Massage Holbæk Foverup Mand Søger Kæreste Sikker Sex Stadig meget telefonen eller online.. jeg tænder ekstremt meget på hård sex, og tanken om din sex tøj Chatdk MASSAGE MED HAPPY ENDING MATURE NATURAL TITS, Den nye dagpengereform amatør sex dansk.\nMåden: Tænder på ældre mænd den nye dagpengereform\nThai massage nyt thai massage nykøbing sjælland Ti år yngre end mig. Det er alligevel noget, jeg skal sluge. Manden fylder 50 næste gang! Ikke noget med store bunker affald, ølkasser, stigereoler og klamme lagner — næ, han havde et hyggeligt lille hjem og yndede i øvrigt at have levende lys og afskårne blomster i vasen på bordet. Den modne kvinde har passeret sin rebelske fase og er ovre de år, hvor det er vigtigt at være i centrum. Massage amager boulevard tænder på ældre mænd Thai Massage København City.\nEscort til par classic thai massage Piger der får pik pigekollektivet\nTænder på ældre mænd den nye dagpengereform Det amerikanske site har plukket 10 ting ud, der gør, at nogle mænd tænder på den modne kvinde: Hun vil ikke vil swingerklub sjælland hedehusene fysioterapi eller eje en mand, og det gør hende dejligere at være sammen med. Kundeservice Kontakt kundeservice Er avisen ikke kommet? Man kunne lære noget, når man talte med ham. Når mænd foretrækker modne kvinder, bliver de ofte beskyldt for, at det er fordi de vil have "superior sex".\nTænder på ældre mænd den nye dagpengereform - Krisen: der\nHvis jeg dukker op med en jyde, en proletar, en blondine eller en, der er væsentligt yngre end mig, så får jeg fællesskabets knytnæveslag at føle: Når man dater en meget ung kvinde, er der ofte lige sket en meget dramatisk ting i hendes liv. De har overvundet usikkerheden overfor sex, og så ved de, hvordan de skal gøre et soveværelse spændende og interessant. Nye regler for nyuddannede. For, at man kan blive berettiget til dagpenge som dimittend, skal den uddannelse, man har taget, fremover være normeret til 18 Brakujące: tænder. Forside→Blog→Min mand tænder ikke på mig (da vi talte om dette var jeg endnu ikke begyndt at tage på af den nye graviditet) Jeg ved godt jeg. 29/01/ - 8) Den modne kvinde tør prøve ny sex. Når mænd foretrækker modne kvinder, bliver de ofte beskyldt for, at det er fordi de vil have "superior sex". Men modne kvinder er bare fantastiske at elske med. Slut. De har overvundet usikkerheden overfor sex, og så ved de, hvordan de skal gøre et soveværelse. Når du bestiller en rejse hos hula-hoop.eu, får du 10 % rabat på vaccinationer. På hula-hoop.eu kan du altid se den nøjagtige kurs fra både amerikanske dollars, euro og danske kroner. Hæveautomater ser du mange steder, men her kan man kun hæve med japanske. Ældre nyder meget stor respekt i Japan. Det er helt.\n1 thought on “Tænder på ældre mænd den nye dagpengereform”\ntænder på ældre mænd den nye dagpengereform says:\n29.11.2016 at 18:47\nFræk thai massage sm domina\nBillig mødetelefon frankfurt escort\nBøsse pik massage billund\nDansk dogging herskerinde\nThai massage østerbro københavn escort slagelse\ntænder på ældre mænd den nye dagpengereform on Tænder på ældre mænd den nye dagpengereform


Ledelse og styring i det 21. århundrede – lokale løsninger og erfaringer: I sidste ende måler borgerne os på vores indsatser - Juul Kommunikation\nTina Juul Rasmussen Velfærd 10. september 2019 | 0\nVerden og velfærdssamfundet står med komplekse og gennemgribende problemer, som ikke kan løses af en enkelt myndighed, kommune eller region alene. Det gælder fx klimaforandringer, livsstilssygdomme, flygtningestrømme, voksende ældrebefolkning og socioøkonomiske uligheder. Vi har spurgt kommunaldirektør Henrik Kolind og regionsdirektør Per Bennetsen, hvilke nye tilgange til ledelse og styring danske kommuner og regioner har til at løse det 21. århundredes velfærdsudfordringer.\nSamskabelse, Kommune 3.0, udefra og ind-perspektiv, borgerinddragelse, patienten i centrum, tværkommunalt og -regionalt samarbejde. Det er eksempler på nye begreber, som den offentlige ordbog er blevet tilføjet de senere år. Og i praksis er det greb, kommuner og regioner har udviklet for at kunne fastholde velfærden gennem finanskrise, flygtningekrise, globalisering, nye borgerkrav, stadig mere og kompleks lovgivning osv. Men virker de – og holder løsningerne ind i det næste årti?\nSpørger man Henrik Kolind, kommunaldirektør på 12. år i Roskilde Kommune, er svaret ikke helt entydigt.\n– Det er rigtigt, at vi har talt samskabelse og andre nye løsninger, og at vi har åbnet vores organisationer op, fordi der er opgaver, vi kun kan løse i samspil med andre – problemer med klima, beskæftigelse osv. Men jeg tror samtidig, at man skal passe på ikke at få tingene galt i halsen. For, pointerer han, en kommune har nogle kerneopgaver – skole, ældrepleje, sociale indsatser osv. Det er dem, borgerne mærker her og nu. Så her skal kvaliteten først og fremmest være i orden, især når det handler om de mest udsatte borgere. – Og det kan alle kommuner stadig ikke sætte hak ved. Så min pointe er, at man kun kan gribe til samskabelse og Kommune 3.0 osv., når man har styr på compliance og performance – når kerneopgaven er i orden.\nNY MÅDE AT TALE OM TINGENE PÅ\nHenrik Kolind fremhæver også, at kommunerne altid har samarbejdet med andre uden for rådhuset. Det er i sig selv ikke nyt, det er snarere måden at tænke og tale om det på, som er ny. – Vi kan ikke lave fx boligsociale indsatser uden at inddrage boligselskabet, men det er rigtigt, at vi har fået et nyt take på det med at inddrage borgere og andre aktører i velfærdsløsningerne og værdiskabelsen. Det er blevet italesat på en ny måde, også i vores ledelsesgrundlag. Som jeg ser det, er det at samskabe et bud på at håndtere et ressourcepres, vi ikke kan løse på anden vis. Dog fremhæver han, at netop store udfordringer som fx klimaforandringerne kalder på løsninger, som rækker langt ud over compliance-tankegangen, også lokalt.\nI sidste ende vurderer borgerne os på den indsats, som finder sted, og derfor skal det faglige niveau i driften være tårnhøjt. Det er, hvad jeg interesserer mig for ledelsesmæssigt.\n– Henrik Kolind, kommunaldirektør i Roskilde Kommune\n– I forhold til klimasikring har vi et omfattende samarbejde med digelag i lokalområdet ved Jyllinge (ved Isefjord, som har været ramt af oversvømmelser ifm. skybrud, red.). Her har de som frivillige lavet deres egen beredskabsplan, ligesom de var med til at udvikle en konkret digeløsning, som nu er under planlægning. Vi har også tænkt det lokale Røde Kors ind med det resultat, at vi nu er i gang med Europas første center for oversvømmelsesbeskyttelse. Her vil vi præcis sætte fokus på samarbejde mellem beredskab, kommune, frivillige og frivillige organisationer, siger Henrik Kolind og tilføjer:\n– Vi udvikler også mindre bysamfund og byer, såkaldte ZebraByer (en stribe af gode ideer, en stribe af netværk og naboskab og en stribe af nye aktiviteter på tværs giver tilsammen en ZebraBy, red.), som bygger på en lignende involvering af lokalsamfund.\nLEAN-PROCES RUNDT I ALLE HJØRNER\nPer Bennetsen, direktør i Region Sjælland, er enig med sin kommunale kollega.\n– Presset på vores ressourcer er den helt store udfordring for os, fordi efterspørgslen på vores ydelser vokser med det stigende antal ældre, som lever længere. Og fordi vi kan mere med ny medicin og nye techløsninger. Patienterne er også blevet mere kritiske i takt med bedre adgang til viden. I det lys har vi været nødt til at finde nye løsninger. I Region Sjælland er disse nye løsninger foreløbig omsat i en proces med flere trin, fortæller Per Bennetsen. I første step var hele organisationen igennem en omgang Lean rundt i alle hjørner for at rydde ud i overflødige eller ineffektive arbejdsgange. Og her var ifølge direktøren ‘en del at komme efter’.\n– Step to har så været at lave et skifte i det, vi leder og styrer efter. I stedet for at se på, hvor mange nye hofter og andre operationer vi laver, styrer vi efter det, som reelt giver værdi og kvalitet for den enkelte patient. Det handler bl.a. om, hvorvidt tingene foregår til tiden, om overlevelsesrater og om at minimere genindlæggelser. I den proces har tillidsskabende ledelse og ytringsfrihed været nye og gennemgående begreber.\n– Da tillidsdagsordenen først blev præsenteret af Margrethe Vestager (i 2011, red.), tog vi den massivt til os. Det var noget af et paradigmeskifte – et forsøg med en ny måde at tænke og arbejde på. Men tilliden er konstant under pres, bl.a. fra medierne, fordi fejl og enkeltsager kan slå enhver organisation ud af kurs for en stund, siger Per Bennetsen.\nSAMSKABELSE KAN IKKE EFFEKTIVISERE\nNæste spørgsmål er så, om de nye løsninger har virket efter hensigten? Både ja og nej. For Henrik Kolind er størrelser som samskabelse og tillidsdagsorden greb, der har bedst effekt, når der skal udvikles nyt, som bygger oven på noget eksisterende, fx at inddrage byens unge i indsatsen mod alkoholmisbrug – i samarbejde med nabokommuner og andre aktører på området.\n– Samskabelse virker ikke på en effektiviseringsdagsorden, og det er jo ikke specielt overraskende. Når vi fx laver skolestrukturændringer i Roskilde, får vi aldrig forældrene til at synes godt om det, selv om vi inddrager dem, fordi de som udgangspunkt ikke ønsker ændringerne. Sådanne modstrømninger vil der altid være, siger Henrik Kolind. Han går endda så vidt som til at kalde sig selv ‘lidt kedelig’, fordi han hylder de gamle dyder om compliance og performance.\nDa tillidsdagsordenen først blev præsenteret af Margrethe Vestager (i 2011, red.), tog vi den massivt til os. Det var noget af et paradigmeskifte – et forsøg med en ny måde at tænke og arbejde på.\n– Per Bennetsen, direktør i Region Sjælland\n– I sidste ende vurderer borgerne os på den indsats, som finder sted, og derfor skal det faglige niveau i driften være tårnhøjt. Det er, hvad jeg interesserer mig for ledelsesmæssigt. Jeg mener, at vi skal tilbage til formålet med de indsatser, velfærdssamfundet er bygget op om, og derfor er Ledelseskommissionens budskab om ‘borgeren i centrum’ rigtigt, selv om man måske kan smile lidt af ordene.\nMØGSAGER SÆNKER TILLIDEN\nEr regionerne anderledes succesrige med innovationen? Både-og, vurderer Per Bennetsen.\n– Vi producerer meget mere i dag end for ti år siden – vi har evnet en 15 % effektforbedring for hver krone, bl.a. med kortere indlæggelser. Og den sociale kapital er vokset med 10 %, bl.a. fordi medarbejderne i langt højere grad har indflydelse på eget arbejde. Men samtidig har vi lige afskediget 150 ansatte, så selv om det procentvis ikke er mange ud af i alt 19.000 ansatte, er det svært for dem, som er tilbage og i forvejen har travlt i hverdagen.\nVI VIL SE EN GIGA OMSTILLING\nRegionen har også, erkender Per Bennetsen, været slået tilbage af svære sager, bl.a. om fejl i brystkræftundersøgelser og en større bestikkelsessag på it-området (Atea-sagen, red.).\n– Det har betydet, at vi i en periode har måttet stramme op på de interne retningslinjer. Det er jo ikke ligefrem en tillidsdagsorden og helt klart et dilemma for os, men nødvendigt, siger Per Bennetsen, som heller ikke er i tvivl om, at innovationskurven fortsat vil stige.\n– Fx eksperimenterer vi i dag i kræftbehandlingen med præparater, som stadig er i test. Vi kan ikke vente ti år på, at de er gennemprøvede i otte faser med evidens. Og vi taler om ‘utilsigtede hændelser’ frem for fejl, fordi vi hele tiden skal lære og blive bedre. Vi tør gå nye veje, men vi bliver også nødt til at lægge nogle af de gamle dyder på hylden for at få regnestykket til at gå op.\n– Før i tiden kom du på hospitalet, når du var syg. Om ti år vil vi måske helst have dig hjemme og overvåge dig via teknologiske løsninger. Og lægen, som har det bedst med den personlige kontakt med patienten, får måske ikke mulighed for det i fremtiden. Det bliver en giga omstilling, også rent ledelsesmæssigt, konstaterer Per Bennetsen.\nCand.scient.adm., kommunaldirektør i Roskilde Kommune siden 2007 og formand for Kommunaldirektørforeningen i Danmark fra 2015-2019. Tidligere afdelingschef i Kommunedata, vicekommunal direktør i Græsted-Gilleleje Kommune og kommunaldirektør i Solrød og HøjeTaastrup Kommuner.\nCand.techn.soc. og direktør i Region Sjælland siden 2016. I 1996 ansat som projektleder i det daværende Storstrøms Amt, siden direktionssekretær og sekretariatschef samme sted. I 2007 sekretariatschef i Region Sjælland og siden koncerndirektør.\nForrige Forrige indlæg: Jocelyne Bourgon, frontfiguren i Ny Syntese: En kvinde på en mission\nNæste: Næste indlæg: 5 måder at komme i gang med Ny Syntese på


TubeUrnenet pose med net og snor 3 stk. fra Tommerup Kister\nProdukter / Urner » TubeUrnenet pose med net og snor 3 stk.\nVores urnenet passer til vores tubeurner 20002 Solsikkemotiv, 20003 Skovmotiv og 20004 Havmotiv (Solnedgang). Nettet leveres i en pose med 3 net og snor. Brugsvejledning medfølger. Godkendt af Danske Krematorier.\nMateriale bundet net med metalring\nNedsænkningssnor reb længde;\nVores tubeurnenet kan købes enkeltvis eller i 3. stks pakke.


Camping Del Sole | Selectcamp\n-8% 2776 DKK\n2546 DKK Bestil ferie Mere boliger (0)\nBaseret på 44 vurderinger\nBredt udvalg af sports- og animationsaktiviteter\nEkskursioner til Faciacorta vinkældre\nBeliggende direkte ved Iseosøen\nCamping Del SoleEn fredlig plads blandt smuk natur. Mellem de store søer i det nordlige Italien ligger en lille uopdaget flække.\nUdsigt over bjergrigt landskab, omgivet af bakker med kastanjetræer og omfattende vinmarker. Camping Del Sole ligger lige ved søen. Bestil en espresso eller et glas Franciacorta i strandbaren og kig ud over vandet.\nDejlig og sportlig campingplads\nDu kan prøve forskellige aktiviteter på Camping Del Sole. Start dagen med en frisk dukkert i svømmingpoolen. Efterfølgende kan du cykle en tur eller spille tennis. Er du sulten efterfølgende? Så smag en af de lækre friskbagte pizzaer fra restauranten på campingpladsen. Det er ferie!\nMonte Isola og Iseo\nSer du den lille ø midt i søen? Det er Monte Isola. Den er let at komme til med den færge der sælger frem og tilbage. Gå- og cykelruterne på denne fredelige ø fører dig igennem skove og bjerge. Men også igennem de grønne bakker og oliventræer. Dette er en oplagt mulighed for at købe en dejlig flaske olie med hjem som souvenir. Iseo er også tæt beliggende på campingpladsen. En landsby med pastelfarvede huse, en havn og restauranter. Hvis du gerne vil på shoppingtur, er det ogsp muligt at tage en tur til Milano eller den travle by Bergamo. Tag kabeltoget op til det gamle indhegnede centrum med smalle gader, smukke pladser, skjulte restauranter, kunsthåndværker og hyggelige terrasser. Hvis du gerne vil have en afslappende ferie med smukke omgivelser er camping Del Sole et godt valg!\n8,6Anmeldelser af dette rejsemål\nButikker på stedet (Supermarked)\nOversigt aktiviteter ((Aften) underholdningsprogram)\nTotal antal swimmingpools (2)\nGod beliggenhed, god orden, dejligt spisested, en rigtig god campingplads.\nsøen og hele området\nDejlig beliggenhed, ikke ret langt fra Iseo\nFamilie Hansen Hald\nMeget fin lille plads med en fantastisk beliggenhed. God underholdning til børnene.\nEn sejltur til øen Monte Isola. Et besøg hos en vinbonde i Francia Corta. En køretur op langs søen og evt op i bjergene.\nSuper dejlig område.\nIkke for mange turister, let til indkøb, fantatisk beliggenhed med skøn udsigt, dejlig “strand” Rent og pænt, velkomst kit i mobile home med toiletpapir, klude og affaldsposer\nLej en båd og ta en tur rundt på søen\nMONTE ISOLA - ISEO BY\nSuper dejlig beliggenhed. Flot natur. Rolig og overskuelig campingplads.\nAlle de små hyggelige byer rundt om søen.\nIt is a nice site with beautiful views of the lake and mountains.\nLille hyggelig campingplads med gode faciliteter. God beliggenhed ved lækker sø og hyggelig by.\nEn gåtur ned i byen for at spise. Markedsdag fredag.\nDejligt sted. Fantastisk beliggenhed. Helt fantastisk badesø.Gode indkøbsmuligheder. Super hyggelig by med gode shoppingmulugheder i gåafstand.\nVinsmagning ved Azienda Agricola Il Dosso var super god- et must at besøge. I bil ligger det Max 15 min fra campingpladsen. Vi fik rigtig meget god vin fra Franciacortaområdet med hjem. Selve Iseo by er også rigtig hyggeligt og den ligger i gåafstand så det er nemt at komme til og fra.


Kettys blog: maj 2014\nEn lille ko\nNormalt plejer min gemal ikke at skulle opfordre mig til at lave håndarbejde, eller tage i byen for at lære noget mere, men han har efterhånden længe været uforudsigelig, så jeg har ikke planlagt noget i langt tid.\nFor et par uger siden læste han så i vores lokale avis, at fru zippe ville komme på besøg hos den skønne Pia i Boesen Sy & Stof i Silkeborg, og han ville da høre om jeg ikke skulle afsted. Han var da "naturligvis" hjemme ;-)\nJeg skyndte mig at få mig tilmeldt og var heldig, der var stadig lige en plads tilbage.\nInden jeg tog afsted vidste jeg ikke helt, hvad jeg skulle forvente, det eneste jeg skulle medbringe var en broderisaks.\nPias butik er ikke så stor, men hun havde formået at få gemt en del stofruller væk og så fundet siddepladser til 25 personer. Der var kaffe, te, sodavand, vindruer og masser af slik, så vi ville i hvert tilfælde ikke komme til at gå sukkerkolde. Og ikke et ord om, hvem der var så dygtig at vælte sin kaffe...\nJeg var vildt imponeret, fru zippe havde et lille sykit med til hver deltager, den lille ko, som i kan se på billedet - og forslag til, hvordan den kan laves om til en taske.\nVi blev guidet igennem, hvordan man starter et broderi, hvordan man undgår at lave alt for meget rod på bagsiden (hvilket jeg nok har været rigtig slem til tidligere), og der var nogle små fifs gemt i det hele.\nIkke nogen hemmelighed, at jeg synes koen er vildt sød. På billedet her ovenover kan i se, hvor langt (eller mangel på samme) jeg nåede på workshoppen.\nMen der var ikke meget tvivl i mig, jeg var nødt til at bestille kittet, så jeg kan lave tasken også. Den er firkantet i bunden, så den vil være rigtig god til strikketøjet - dvs i en taske som ikke vælter, eller lægger sig ned.\nOg hos fru zippe var de hurtige, allerede 3 dage efter workshoppen var der sms, at nu var taske-kittet kommet hjem. Et par dage efter var jeg færdig med koen. Måske skulle jeg ligefrem vise jer bagsiden af broderiet også - det kan tåle at blive vist frem ;-)\nNu mangler jeg bare at finde tid til at få syet tasken og få monteret koen, så jeg kan flashe min ko-taske.\nJeg håber sådan der kommer en workshop igen, det var vildt hyggeligt og jeg fik nogle fifs med hjem. Ikke mindst fik jeg et broderi-spark i rumpetten, så jeg nu er kommet igang med broderiet til min skilte-pude til folkevognen det nærmer sig også snart et år siden jeg startede på det...\nIndsendt af Ketty kl. tirsdag, maj 13, 2014 3 kommentarer:\nEtiketter: Broderi, tasker\nSelv om vi har haft regnbue-leg og jeg ikke har været særlig flittig med indlæg her på bloggen, så er det jo ikke ensbetydende med, at jeg ikke får hverken strikket eller hæklet.\nPåskelørdag var jeg i lettere panik, for jeg havde afsluttet alle igangværende projekter og manglede helt vildt noget at strikke på.\nJeg har længe skelet til Isagers Daffodil, og jeg vidste, at der var garn på lager til den (havde dog bestilt følgetråd lige inden påske).\nPå den hårde måde måtte jeg dog erkende, at jeg ikke startede særlig godt op i mønsterstrik på ryggen til Barnaby (måske har den været for spændende). Men søndag aften til Hvidsten Gruppen fik jeg knækket koden, og så gik det ellers derudaf.\nTo ugers strik, et par dage i strikkekurven, og så fik jeg taget mig sammen til at få hæftet ender... og så var skuffelsen stor.\nDen sidder ikke særlig godt på mig - og ja, det er mig det er galt med, og ikke trøjen.\nTrøjen er skøn, lækker blød og uden fejl... så sidder du ude bag skærmen og tænker, at den kunne du godt bo i - så sig lige til.\nDen er strikket på en pind større end i opskriften for at få den et nummer op i størrelse, så det er en XL. Hvis du ønsker det, så måler jeg gerne brystmål og sender.\nOpskrift: Helga Isager - fra Finstrikket\nGarn: Uld/Silke fra Garnudsalg og Isagers Alpaca1 købt hos Lundagers.com\nPind: Addi rundpind nr. 4\nBemærkninger: gad vide, hvornår jeg lærer, at jeg bare ikke ser godt ud i en strikket cardigan??? Eller også skulle den have været 20 cm længere. Gad vide om jeg forsøger igen på et tidspunkt, for jeg er stadig vild med den...\nIndsendt af Ketty kl. mandag, maj 12, 2014 6 kommentarer:\nRegnbue - lilla\nSå kom vi til lilla, og dermed den sidste farve i regnbue-legen. Det har været rigtig hyggeligt at finde farverne frem :-)\nMit første lilla billede er af min lille strikketaske. Jeg forelskede mig voldsomt i en, som en med-blogger havde lavet til en veninde og jeg fedtede for mønsteret. I stedet dukkede denne og en mere op i min postkasse på lige præcis den dag, hvor sådan en gave var allermest tiltrængt. Endnu et STORT TAK - de bliver brugt flittigt :-)\nHer er mine to uundværlige sakse, den lille broder-saks med blomsterne var en del af min pakkekalender fra gemalen (den kunne godt tåle en gentagelse ;-) ) Den anden saks er fra sy-skrinet til klip af tråde ved symaskinen. Og så er der Prinsessens centimetermål, forklædt som flodhest. Hun måler gerne for mig, jeg ved bare ikke lige helt med sikkerheden i de mål der kommer ud af det ;-)\nSidste billede er et sneak peak af et nyt mønster til grydelapper, som jeg er ved at afprøve... Bliver det godt bliver det lagt her på bloggen - og måske på Ravelry (hvis jeg kan finde ud af hvordan man gør det)\nTusind tak for en hyggelig leg Liv - jeg er klar til næste påfund (så længe det ikke involverer 100 meter tømning af skraldespande) ;-)\nIndsendt af Ketty kl. torsdag, maj 08, 2014 4 kommentarer:


Antonius | lex.dk – Den Store Danske\nGert Ernst Skov\nAntonius, den hellige Antonius, d. 356, kristen eneboer. Han var født i Kome i Mellemegypten, hvor forældrene var velhavende kristne. Som 20-årig solgte han al sin ejendom for at begynde et fromt, asketisk liv i nærheden af sin hjemby; siden flyttede han ud i en klippehule i den libyske ørken, hvor han kæmpede mod Djævelens mange fristelser og dæmoniske pinsler for til sidst at slå sig ned på et ensomt bjerg på den anden side af Nilen. Her døde han, angiveligt mere end 100 år gammel. En stor discipelskare havde med tiden samlet sig omkring ham, og han blev forbillede for flere samfund af eneboere, fx i Rom, Milano og Trier. Hans liv er beskrevet af Athanasios, og der er overleveret syv breve fra Antonius.\nDen hellige Antonius' fristelser er et hyppigt anvendt motiv i billedkunst og litteratur, hvor det har givet anledning til skildringer af "vellystige" fantasier. Foruden det T-formede antoniuskors afbildes han ofte med en klokke og et svin som attributter. En klokke var et af de midler, eremitterne anvendte til at skræmme Djævelen bort med; senere brugte antonitermunkene også klokken til at hænge på deres "Antoniusgrise", som de havde lov til at lade gå frit omkring og søge næring.\n8. juni 2017 , se alle ændringer\nVil du citere denne artikel? Kopier denne tekst og indsæt den i din litteraturliste: Kolstrup, Inger-Lise; Skov, Gert Ernst: Antonius i Den Store Danske på lex.dk. Hentet fra https://denstoredanske.lex.dk/Antonius\nEdita Gruberová: opdateret af Jørgen Nørby Jensen (lex.dk) for omkring 4 timer siden\nAnders Bodelsen: opdateret af Jørgen Nørby Jensen (lex.dk) for omkring 4 timer siden\nJohann Fust: opdateret af Jørgen Nørby Jensen (lex.dk) for omkring 4 timer siden\nJohann Fust: opdateret af Poul Steen Larsen for omkring 5 timer siden


Aldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø – Se vigtig info\nAldersrogade 6C, st.\n45,84 mio. kr.\nAldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø\nEjendommen på Aldersrogade 6C, st. i København Ø er opført i 1956 og indeholder et værelse og fordelt på 915 m2.\nEjendommen ligger i Københavns Kommune og tilhører skoledistriktet Nørre Fælled Skole. De nærmeste naboer er typisk erhvervsdrivende fra hjemmeadressen. Den årlige risiko for indbrud er relativ lav, 0.71 procent i området.\nLuftfoto af Aldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø fra foråret 2019. Matriklen er markeret med den grønne polygon og adressens koordinater (55.7069°N, 12.5610°E) er den lille grønne cirkel.\nSundhed — Aldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø\nAldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø er en lejlighed og dermed langt mindre udsat for radonforurening end enfamiliehuse i samme område. Radonrisikoen er derfor Meget lav.\nAldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø ligger i den gamle København kommune, der er klassificeret som Radonklasse 2. Det betyder at 1-3% af husstandene i området vurderes at have et radonniveau på 200 Bq/m3 eller mere (WHO anbefaler at koncentrationen ikke overstiger den øvre grænseværdi på 100 Bq/m3). Som udgangspunkt er risiko for Radon i boligen derfor middelhøj.\nDet geologiske underlag på Aldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø er Moræneler (Se Geologi og Geoteknik), der frigiver Radon og dermed øger risiko for Radon i boligen.\nEjendommen Aldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø er opført i 1956 (Se Boligoplysninger) og sandsynligvis ikke radonsikret mod undergrunden (først med bygningsreglementet i 1998 blev der stillet krav om, at nybyggeri skal radonsikres).\nAldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø er en lejlighed. Lejligheder i etageejendomme har et gennemsnitligt radonniveau på ca. 25 procent af niveauet i enfamiliehuse i området.\nDer er lav risiko for Radon på Aldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø.\nEjendommen på Aldersrogade 6C, st. har risiko for Asbest i følgende byggematerialer (sandsynlighed angivet i efterfølgende parentes): Tagmateriale (72.7%)\nEjendommen på Aldersrogade 6C, st. har risiko for PCB i følgende byggematerialer (sandsynlighed angivet i efterfølgende parentes): Maling (92.0%), Isolering (88.1%), Gulve (81.3%), Fuge (77.7%), Tagmateriale (76.0%), Facade (67.8%).\nEjendommen på Aldersrogade 6C, st. har risiko for tungmetaller i følgende byggematerialer (sandsynlighed angivet i efterfølgende parentes): Maling (97.0%), Gulve (90.5%), Tagmateriale (75.5%), Fuge (72.3%), Isolering (65.1%).\nDer er registreret jordforureningstype V2 på Aldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø. Det betyder at grunden er undersøgt og ifølge de senest tilgængelige oplysninger fra Miljøstyrelsen og Region Hovedstaden er grunden forurenet. Hvis du vil vide mere eller sikre dig ajourførte data, så kontakt den ansvarlige region: Region Hovedstaden. Jordforureningen er registreret med lokalitetsnummer: 101-00072.\nAldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø er jordforureningsklasse V2.\nKortet ovenfor viser jordforurening i området omkring matriklen 3836-Udenbys Klædebo Kvarter, København, der hører til Aldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø. De røde omrader er egentlige jordforureninger (V2) og blå områder er mulige forureninger, der ikke endnu er undersøgt (V1). - Åbn stort kort\nDownload en officiel jordforureningsattest for Aldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø. Tryk på knappen og en PDF-fil vil blive dannet via Danmarks Miljøportal.\n101-00072 Region Hovedstaden 31 -\n101-03618 Region Hovedstaden 77 -\n101-01033 Region Hovedstaden 162 F2\n101-00141 Region Hovedstaden 173 -\n101-03635 Region Hovedstaden 188 -\n101-03637 Region Hovedstaden 228 F2\n101-03435 Region Hovedstaden 240 -\n101-00682 Region Hovedstaden 251 -\n101-04970 Region Hovedstaden 260 F2\n101-03108 Region Hovedstaden 457 -\n101-10047 Region Hovedstaden 47\n101-00682 Region Hovedstaden 228\n101-01580 Region Hovedstaden 410\nJordforureningsdata indsamles, opdateres og adminstreres af regionerne. Hvis du vil vide mere om jordforurening omkring Aldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø bør du kontakte den ansvarlige myndighed hos Region Hovedstaden\nDer kan være problemer med luftforurening på Aldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø.\nDer er ikke registreret trafikstøj på adressen Aldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø\nKortet viser trafikstøj i området omkring Aldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø. - Åbn stort kort\nNedenstående tabel viser trafikstøj i 1.5 meters højde på Aldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø om dagen:\nDrikkevand på adressen Aldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø har hårdhed: 18 - 24. Det betyder at vandet er klassificeret som hårdt. Hårdhedsgraden er baseret på et gennemsnit for kommunen. Vi anbefaler derfor, at du undersøger hårdhedsgraden hos dit lokale vandværk.\nRisiko for oversvømmelse — Aldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø\nDer kan være risiko for oversvømmelse ved kraftig regn og/eller regulære skybrud på adressen Aldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø.\nAldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø ligger ikke i en lavning og som udgangspunkt er risikoen for at regnvand samler sig på adressen under skybrud derfor lav.\nRisiko for oversvømmelse ved ekstrem regn afhænger i høj grad af terrænet. Kortet ovenfor viser lavninger (markeret med blå) omkring Aldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø. De blå områder viser den potentielle maksimale udbredelse af skybrudsrelateret oversvømmelse hvis alle lavninger bliver helt fyldt med vand. - Åbn stort kort\nDen gennemsnitlige befæstelsesgrad i området omkring Aldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø er 80 procent. Det betyder, at ca. 80 procent af overfladen er bebygget eller belagt med asfalt, fliser, brosten mv., der hindrer regn- og overfladevand at sive ned i jorden.\nI perioder med kraftig nedbør vil det øverste jordlag have en lav hydraulisk ledningsevne på 50 - 100 mm/dag i området omkring Aldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø. Selv i ubebyggede områder vil regnvand derfor blive på overfladen og kun meget langsomt trænge ned i jorden.\nAldersrogade 6C, st. ligger i et område hvor højt og/eller stigende grundvand kan udgøre et problem.\nKortet viser den modellerede dybde til grundvandet omkring Aldersrogade 6C, st. . Kortudsnittet måler 1.600 x 800 meter og adressen er markeret med markør . Dybderne er baseret på historiske (1991-2020) målinger i vinterhalvåret (i geologisektionen længere nede på siden kan du få mere detaljeret information om de geologiske boringer tæt på adressen, hvorfra grundvandsdata stammer). Modelberegningerne er nedskaleret fra 100 m grid til 10 m grid med brug af maskinlæring. Områder med højt grundvand er markeret med blå farver, mens gule og orange farver svarer til et dybere grundvandsspejl. - Åbn stort kort\nAldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø er ikke i umiddelbar risiko for oversvømmelse ifm forhøjet vandstand i nærmeste vandløb.\nKortet ovenfor viser hvilke områder, der kan blive berørt i tilfælde af en vandstand på 100 cm over det normale niveau i nærmeste vandløb. Push-pin markøren angiver adressen Aldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø. Data er stillet til rådighed af Klimatilpasning.dk. Se nærmere på det interaktive Vandløbsflodskort - Åbn vandløbskort\nAldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø ligger i en højde på 13.6 meter over havets overflade.\nKortet ovenfor viser hvilke områder, der kan blive berørt i tilfælde af en vandstand på 700 cm over det nuværende gennemsnitlige havniveau. Push-pin markøren angiver adressen Aldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø. Data er stillet til rådighed af Klimatilpasning.dk. På det interaktive stormflodskort kan du vurdere andre områder og vandstandsstigninger - Åbn stormflodskort\nBoligfakta og Økonomi — Aldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø\nNedenfor har vi samlet flere BBR informationer om Aldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø.\n✓Generelle BBR informationer om Aldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø\n✓BBR materialer og installationer for Aldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø\n✓BBR arealer for Aldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø\nBygning, Samlet areal 4580 m2\nBoligstørrelse 915 m2\nAreal til erhverv 5436 m2\nVægtet Areal 915 m2\nHent den officielle BBR meddelelse for Aldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø. Tryk på knappen for at hente PDF-filen via boligejer.dk.\nEjendommen på Aldersrogade 6C, st. har energimærke D.\nEnergimærket er gyldigt fra 26. januar 2016 til 26. januar 2026.\nIfølge BBR er bygningen opført i 1956 og med den foreløbig seneste større ombygning i 1960. Når der tages højde for bygningens alder så er et D-energimærke faktisk OK og i den bedre ende af landsgennemsnittet for bygninger fra tidsperioden 1951-1960. Energimærket indikerer et rimeligt vedligehold af Aldersrogade 6C, st. .\nSammenligning af energimærket D for ejendommen på Aldersrogade 6C, st. (byggeår: 1956) med bygninger fra samme byggeperiode (●) og periode for sidste ombygning (1960, ●).\nNye bygninger skal i dag som minimum leve op til energikravene for A2015, så et energimærke D efterlader plads til forbedring. Med hele ni forslag til energiforbedringer er der faktisk gode muligheder for at forbedre bygningens energieffektivitet. Energiforbedringerne fokuserer på belysning, etageadskillelse, fladt tag, ovenlys, solceller, varmerør, vinduer, yderdøre og ydervægge.\nEtageadskillelse: Isolering af uisoleret gulv mod uopvarmet kælder med 100 mm isolering 43.600 kr 312.400 kr\nBelysning: Udskiftning af belysning til LED med intelligent styring 30.500 kr 148.000 kr\nYdervægge: Udvendig efterisolering af massive gavlydervægge med 100 mm 30.000 kr 697.200 kr\nSolceller: Montage af nye solceller, Monokrystallinske silicium, 7,2 kW 11.300 kr 120.200 kr\nVarmerør: Isolering af varmefordelingsrør op til 60 mm 2.500 kr 66.100 kr\nVinduer: Udskiftning af vinduer til tolags energiruder 29.300 kr 1.318.900 kr\nFladt tag: Efterisolering af fladt tag med 200 mm isolering, så den samlede isolering udgør 300 mm 14.300 kr 777.000 kr\nOvenlys: Udskiftning af ovenlysvinduer til tolags energiruder 800 kr 51.100 kr\nYderdøre: Udskiftning til nye yderdøre med tolags energiruder 400 kr 16.800 kr\n✓Grønne investeringer i ejendommen på Aldersrogade\nCO₂ udledning: Energiforbedringer kan reducere bygningens CO₂ udledning med 54 procent. Med sit nuværende energimærke udledes 71,51 ton CO₂ årligt. De foreslåede energiforbedringer kan hjælpe med at reducere denne udledning - Hvis alle ni energiforbedringer implementeres, så kan udledningen reduceres med 38,65 ton.\nIndeklima: Energiforbedringer har oftest den positive bivirkning, at du får en sundere bolig med et bedre indeklima. F.eks. er forslaget Isolering af uisoleret gulv mod uopvarmet kælder med 100 mm isolering (pris: 312.400 kr), en god mulighed for at mindske eventuelle problemer med træk, fodkulde og kuldenedfald.\nVarmeregning: Med de rentable energiforbedringer kan der årligt spares 116.100 kr. på varmeregningen. Hvis alle 9 energiforbedringer implementeres kan der spares hele 160.200 kr\nVærdiforøgelse: Med alle de foreslåede energiforbedringer og et nyt B-energimærke, vurderer vi, at ejendommen vil opleve en værdiforøgelse på 805.200 kr. Hvis kun de rentable energiforbedringer udføres vil det nye energimærke C give en værdiforøgelse på 420.900 kr.\nOffentlige tilskud: Håndværkerfradraget giver mulighed for at fratrække energirenoveringsudgifter op til 12.500 kr. pr. voksen i husstanden (dog ikke materialer). På Aldersrogade 6C, st. er der desuden mulighed for energisparetilskud via HOFOR Fjernvarme P/S, der forsyner bygningen med fjernvarme. Læs om ansøgningsprocedure og tilskud hos Dansk Fjernvarmes Handelsselskab.\nLånemuligheder: Hvis du skal låne penge til energirenoveringer, så er pengeinstitutter stort set altid positivt indstillede fordi det simpelthen er gode investeringer, der giver vedvarende besparelser på varmeregningen. Aldersrogade 6C, st. er endda i den specielle situation at 5 renoveringer er markeret som rentable.\nDen primære opvarmningskilde på Aldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø er fjernvarme. Der er ikke registreret supplerende varmeinstallationer.\nEjendommen på Aldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø er med det nuværende energimærke D relaltiv dyr at opvarme (se energimærkedata).\nBaseret på opvarmningsareal (4462 m2), energimærke (D), opvarmningskilde (fjernvarme) og et gennemsnitlig energiforbrug er der i energimærkerapporten beregnet et årligt energiforbrug på 507,2 MWh/år svarende til en varmeudgift på 335.700 kr/år.\nAldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø modtager fjernvarme fra HOFOR Fjernvarme P/S\nLokalområdet — Aldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø\nBeboerne i området omkring Aldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø er mestendels conzoom®-typen Lykkesmed\nAldersrogade 6C, st. hører til afstemningsområdet 1. Vest hvor der er 10.707 stemmeberettigede borgere.\nBaseret på Rigspolitiets statistiske opgørelser vurderes indbrudsrisiko på Aldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø at være lav.\nI perioden fra første kvartal 2016 og frem til og med andet kvartal 2018 er der anmeldt 141 indbrud i et område på en kvadratkilometer omkring Aldersrogade 6C, st. . Indenfor 1km2-kvadratcellen er der 7963 adresser. Omregnet betyder det at der i perioden årligt har været hvad der svarer til 7.08 indbrud per 1000 adresser. Det giver en estimeret indbrudsrisiko på 0.71 pct.\nAldersrogade 6C, st. hører under skoledistriktet ØSTERBRO (Nørre Fælled Skole). I skoledistriktet er der én folkeskole, nemlig Nørre Fælled Skole.\nDer er begrænsede bredbåndsmuligheder på Aldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø, via kobbernet.\nSe fibernet dækningsgrad omkring Aldersrogade 6C, st.\nDer er god 4G mobildækning på Aldersrogade 6C, st. med vejledende downloadhastighed op til 50 - 100 Mbit/s. I Danmark findes der tre store mobilnetværk, der håndterer mobiltelefoni og mobilt bredbånd. På Aldersrogade 6C, st. er dækningen for de tre netværk:\nSe 4G-dækningskort på Aldersrogade 6C, st.\nData sidst opdateret 28 marts, 2021\nInternet og Mobildækning Aldersrogade 6C, st. , København Ø\nAnbefalet bredbånd på Aldersrogade 6C, st.\nBaseret på pris, hastighed, popularitet og kundetilfredshed anbefaler vi Hiper 100/10 Mbit/s (Telefonstik) » på Aldersrogade 6C, st. .\nFind andre tilbud og meget mere information om internet, og mobildækning på Aldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø her.\nAnbefalet Mobilt Bredbånd på Aldersrogade 6C, st.\nBaseret på pris, hastighed, popularitet og kundetilfredshed anbefaler vi CBB (Mobilt bredbånd) 75 GB + Trådløs » på Aldersrogade 6C, st. .\nJordarten under Aldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø er Moræneler.\nGeologiske boringer i nærheden af Aldersrogade 6C, st.\nDen nærmeste overfladenære boring ligger 32 meter væk. Boringens lokalitet er navngivet KØBENHAVN LYNGBYVEJ DE DANSKE OLIEMØLLER. Boringen blev afsluttet 11 maj, 1936. Brøndborer var Emil Frederiksen. Formålet med boringen var Vandforsyningsboring/sænkning og anvendelse er ikke angivet. Boringen nåede en dybde på 105.0 meter. Du kan finde mere information i borerapporten 201. 239C ».\nTabellen nedenfor lister de 10 nærmeste boringer sorteret efter afstand fra Aldersrogade 6C, st. .\n32 Vandforsyningsboring 105.0 201. 239C »\n53 Geoteknisk boring 55.0 201. 7120 »\n58 Vandforsyningsboring 82.2 201. 239B »\n83 Geoteknisk boring 38.0 201. 9663 »\n86 Geoteknisk boring 38.0 201. 9662 »\n104 Geoteknisk boring 38.0 201. 9664 »\n121 Vandforsyningsboring 65.0 201. 240 »\n121 Vandforsyningsboring 54.3 201. 240C »\n123 41.0 201. 7121 »\n136 Geoteknisk boring 38.0 201. 9665 »\nHvor langt er der fra Aldersrogade 6C, st.\nAfstand: 3,60 km\nEventyrlandet afd. Taksigelsen\nInfo om vej: Aldersrogade\n✓Stamoplysninger for Aldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø\nGeografiske koordinater 55.70693621°N, 12.56101096°Ø\nAdressens Id 0a3f509d-1152-32b8-e044-0003ba298018\nVi har samlet diverse stamoplysninger på Aldersrogade 6C, st. , 2100 København Ø.


Vesthimmerlands Kommune\t, Gedsted\t,\nSom indledning til programskrivningen blev der afholdt et borgermøde i Gedsted, hvor ca. 100 borgere mødte op. Alle på borgermødet havde mulighed for at fremkomme med deres ideer til projekter i områdefornyelsen. Opgaven i arbejdsgrupperne har været over 2 workshops at drøfte, udvikle og prioritere projekterne, som fremkom i forbindelse med dette borgermøde. Projekterne vil afslutningsvis blive præsenteret på endnu et borgermøde i Gedsted den 26. april 2017.\nDet overordnede mål med områdefornyelsen er at vende udviklingen og medvirke til at skabe et spændende og attraktivt bymiljø og en endnu bedre bokvalitet i Gedsted.\nOmrådefornyelsen omfatter følgende indsatsområder:\n-Lege- og aktivitetsplads ved Gedsted skole\n-Mødested/kaffehus samt informationsskærm ved Brugsen\n-Afklarings- og udviklingsarbejde med Getama-bygningen på Carl Petersens Gade\n-Maling/udsmykning af DLG-siloen\n-Forskønnelse af byporte og allébeplantning\n-Sti fra DLG-siloen nord om byen med forbindelse til fjorden\nOmrådefornyelsen i Gedsted har en samlet budgetramme på 3 mio. kr. Transport-, Bygnings- og Boligministeriet har reserveret en ramme på 1 mio. kr., og der er i kommunens budget 2017 afsat 2 mio. kr. til gennemførelse af områdefornyelsen i Gedsted.\nBevillingen af de 2.mio kr. er netop blevet godkendt af kommunens Teknik og Miljøudvalg.


Ukraine | WALLNER.DK\nDet er nok gået op for de fleste at der skrives verdenshistorie i de her dage. Det er en ny verdensorden der begynder at tegne sig.\nEn verdensorden hvor den gale psykopat i Rusland invaderer et naboland – blot fordi nabolandet har lyst til at vende sig mod vest i stedet for øst og dermed stemples som gemen krigsforbryder.\nJeg er fuld af respekt for Ukraines præsident og ikke mindst de Ukrainere der bliver tilbage (eller rejser tilbage) for at kæmpe for vores alle sammens grundlæggende værdier. Til Jer der kæmper derude, I skal ikke bekymre jer et sekund om jeres familiers og børns sikkerhed - de er velkomne her og vil være i sikkerhed.\nVi ser en verden hvor den gale Putin finder på sine egne løgnehistorier for at legitimere hans handlinger. En verden hvor Putins politiske modstandere bliver forgiftet eller forsvinder stiller sig kritiske overfor hans ageren. Putin holder sig ikke tilbage for den slags kriminalitet, selv på fremmedes staters jord.\nEn verden hvor Putin ønsker at erstatte den legitime regering med en skødehund som den han har i Hviderusland\nDet er langt om længe ved at gå op for den frie verden at der spilles efter helt andre spilleregler i nogle dele af verden, vel at mærke dele af verden vi har været blåøjede nok til at tro vi kunne stole på og drive samhandel med.\nVi vågner til en ny virkelighed hvor vi skal til at være selvforsynende i den frie verden, og hvor der vokser et nyt jerntæppe op mellem øst og vest.\nDet her er Putins krig, og Putin har dømt Rusland ude, og det vil de være i meget lang tid. Verdens stater rundt omkring skal forholde sig til om de vil risikere udelukkelse fra verdenssamfundet Vi skal til at forholde os til om vi vil drive samhandel med stater der støtter Rusland og Putins metoder.\nDet kommer til at gøre ondt og det bliver dyrt. Vi kommer til at hjemtage store dele af produktionen fra de styreformer der ikke anerkender simple internationale spilleregler.\nPå kort sigt kommer der nu et hav af sanktioner, der bliver formentlig også åbnet op for at sanktionere mod stater der støtter op om Rusland.\nDet der svagt viste sig Coronakrisens indledende faser, viser sig nu endnu mere tydeligt – vi skal stå sammen i Europa – og vi skal være selvforsynende og selvforsørgende.\nVi skal gøre os fri af Olie og Gas og vi skal ikke handle med stater der ikke anerkender de internationale spilleregler og menneskerettigheder.\nMan sidder tilbage og tænker på hvad vi kan bidrage med, ud over de saktioner som den frie verden i de her date pålægger Rusland?\nSom forbrugere har vi en enorm magt, og den skal udøves - se mere her: www.boycott.dk


Der er sket en del i Allan Jensens liv, siden lokalredaktør Camilla Kjærgaard Olesen sidst snakkede med ham. Det fortæller han i andet afsnit af podcast-serien 'For Min Datters Skyld', hvor temaet denne gang er venskab.\nFor udover, at Allan er begyndt at overveje, hvilke personer han skal fortsætte med at kalde for sine venner, og hvem han vil cutte forbindelsen til, så er en dør så småt begyndt at åbne sig til en helt særlig person.\nFølger hjemløse Allan i et år\nLokalavisen Aarhus følger i et år den 33-årige Allan Jensen, som er hjemløs stofmisbruger i Aarhus. Hans liv foregår på gaden og på byens ungeherberg. Han er afhængig af heroin og hash, men han er fast besluttet på at ændre sit liv. Han vil ud af stofmisbruget, og så vil han have sin egen lejlighed. Allan har nemlig en datter, som han gerne vil være tæt på. Han vil se hende vokse op. Han vil være en rigtig far for hende.\nLokalavisen Aarhus går helt tæt på hans hverdage i op- og nedture. Det sker med podcast-serien 'For Min Datters Skyld', hvor der løbende kommer nye afsnit.\nLyt til hele serien herunder\nPodcast-serien hedder 'For Min Datters Skyld', og den kan allerede nu findes i iTunes, Spotify, Google Podcasts, og hvor du ellers lytter til podcast. Søg på 'For Min Datters Skyd' i din podcast-app og abonner på serien, så er du sikker på at få besked, så snart der er et nyt afsnit tilgængeligt.


Åbning af Jesperhus Blomsterpark (SU. 15/4-2016) – American Cars Frederikshavn\nÅbning af Jesperhus Blomsterpark (SU. 15/4-2016)\nArrangementer - Jylland\nSå er det igen tid til at kalde sammen til veteranbiludstilling i forbindelse med åbningen af Jesperhus Blomsterpark 2016.\nDagen bliver Kr. Himmelfartsdag d. 5. maj 2016 og vi håber på at se jer alle sammen igen og gerne flere til. Når vi sender invitation ud, så er det hvert år til de, som samme år deltog i udstillingen, så der vil helt klar være nogen, som af samme grund ikke modtager invitationen. Derfor er det også meget vigtigt, at i som modtager denne mail, hjælper os med at få invitationen sendt videre til så mange som muligt.\nVi ønsker Danmarks største veteranbiludstilling i de smukkeste omgivelser, hvor netop hele familien kan få en super hyggelig dag sammen og hvor børnene bl.a. kan hygge sig på div. legepladser, ride på heste, klappe geder, køre i karruseller og besøge vores zoo med de fritgående dyr. Til dette har vi brug for jeres hjælpJ\nKære klubber, I er vores bindeled til veteranbilejerne. Jeg vil derfor igen i år bede jer videresende denne mail til jeres medlemmer. Er sikker på, at i har en mailliste så i kan hjælpe os med at komme ud til så mange som muligt og samtidig glæde jeres medlemmer, som desværre ikke altid modtager invitationen. Dette er jo rigtig ærgerligt, når nogle medlemmer gerne vil deltage, selvom resten af klubben måske ikke gør det.\nJeg glæder mig til for 7. år i træk at byde velkommen til jer og jeres flotte biler.\nPrevious Previous post: * Klubtur til Viborg (Dixie-land) (SU. 26/11)\nNext Next post: Van Nuys Summermeet 2016


3 enkle tip til plukning af moden cantaloupe - vestlige havecentre | La Cura\n3 enkle tip til plukning af moden cantaloupe\nHvis du ‘ som mig, kan du bruge nogle tip til at vælge moden cantaloupe, for det kan være svært at fortælle, hvornår den er klar til at spise!\nJeg finder det skuffende at forberede en cantaloupe til middag, kun at tage en smag og det er kedeligt og smagløst. Jeg har lært min lektion og opdaget, hvordan jeg vælger eller plukker en cantaloupe, der er moden og klar til at spise. Nu når jeg enten plukker frugt i butikken eller i min egen have, er der tre enkle tip til at huske for at hjælpe dig klogt med at bruge dine penge og tid.\nFølg disse enkle tip for at vælge en melon, der er moden og klar til at blive spist.\nLOOK – Cantaloupe skal have en dejlig gylden gul farve. Vælg ikke cantaloupe, der er grønlig. De er ikke klar! Vær ikke bekymret for grove pletter, der kan være på ydersiden af din cantaloupe. De betyder ikke noget med hensyn til modenhed.\nFØLELSE – Du skal være i stand til at føle kanterne på den ydre hud. En glat hud betyder, at den ikke er moden. Blomsterenden (enden der ikke er knyttet til vinstokken) er blød. Du skal være i stand til at trykke den forsigtigt ind. Hvis den springer ud igen efter presning, er din cantaloupe klar.\nLUKT – Placer blomsterenden eller “knappen” på cantaloupen lige under næsen og tag en lugt. En stærk sød aroma indikerer, at cantaloupen er klar. Nogle gange lugter du den stærke aroma uden at lugte på knappen. Hvis den ikke har en duft, skal du ikke vælge den eller købe den. Den er ikke sød.\nCantaloupe fra butikken eller markedet kan være lækker, men min favorit er friskplukket fra min have. Når jeg nu spiser cantaloupe, er det som en lille skive af himlen. Plukket lige fra vinstokken, det er tungt, duftende, saftigt og stadig varmt fra at sidde i solen. Jeg elsker at have!\nTIP TIL Voksende: Sørg for at begynde dine frø indendørs tidligt forår, så du kan få gode sunde større planter, når det er varmt nok udenfor. Meloner kan lide en lang varm vækstsæson!\nWendys sande kærlighed til havearbejde begyndte som en kvasi-lærling for sin mand, en gartner og en børnehaver. Andre lidenskaber inkluderer at lære næsten alt, at sy quiltetoppe, køre en Tesla (drømmebil) og simpelthen være en travl kone, mor til 5, bedstemor til 3, datter til at blive mor og nabo til mange. Hendes verden er aldrig kedelig!\nSeneste indlæg af Wendy Pettit (se alle)\nutah spring jobs at Western Gardens – 30. januar 2021\nBedste planter til Seniorer – Begynderhavearbejde – 29. juni 2020\nGARDEN CENTER ER NU ÅBEN! – 25. april 2020\nPrev Hvor længe varer gennemsnitlige amerikanske ægteskaber?\nNext Den mystiske Palo Santo og hvordan man bruger den