1 Forside til projektrapport 2. semester, BP2: År: 2014 Semester: 2. semester Hus: 22.1 Projekttitel: Ulighed Projektvejleder: Christel Stormhøj Gruppenr.: 8 Studerende (fulde navn og studienr.): Katherine Sandbæk Kristian Bøgh Kot Charlotte Amalie Kühle Nielsen Malene Lundsgaard Erbo Simone Hesselvig Der skal angives, hvor mange antal anslag, der er i opgaven. Anslag er eksklusiv bilag anslag Sideomfanget af projektrapporten, afhænger af gruppestørrelsen og skal være: sider hvis der er 2-3 medlemmer i gruppen, sider hvis der 4-5 medlemmer i gruppen, sider hvis der er 6-7medlemmer i gruppen og sider hvis der er 8 medlemmer i gruppen. Fraviger projektrapporten overstående sideomfang afvises den fra bedømmelsen, hvilket betyder at de(n) studerende ikke kan deltage i prøven. Bilag indgår ikke i sideomfanget. Siderne er normalsider, med 2400 anslag pr. side. 1\n2 Roskilde Universitet Den samfundsvidenskabelige bacheloruddannelse Ulighed 2\n3 Indholdsfortegnelse PROBLEMFELT... 5 PROJEKTDESIGN... 9 AFGRÆNSNING BEGREBSAFKLARING BEGRUNDELSE FOR VALG AF TEORI OG METODE OVERVEJELSER OVER ANALYSESTRATEGI I FORHOLD TIL EMPIRI TEORIAFSNIT EGALITARISTERNE VS. UTILITARISTERNE JOHN RAWLS KRITIK AF JOHN RAWLS ROBERT NOZICK KRITIK AF ROBERT NOZICK PIERRE BOURDIEU KRITIK AF PIERRE BOURDIEU ANALYSE ARBEJDSSPØRGSMÅL 1. HVAD ER EN VELFÆRDSSTAT OG HVAD KARAKTERISERER DEN DANSKE VELFÆRDSSTAT? ARBEJDSSPØRGSMÅL 2. KAN ØKONOMISK-, SOCIAL- OG KULTUREL ULIGHED SKILLES AD? ARBEJDSSPØRGSMÅL 3. HVILKE KONSEKVENSER HAR KONTANTHJÆLPSREFORMEN FOR ULIGHEDEN I DET DANSKE SAMFUND, OG HVORDAN VILLE RAWLS OG NOZICK FORHOLDE SIG TIL KONTANTHJÆLPSREFORMEN? ARBEJDSSPØRGSMÅL 4. HVILKE FORDELE OG ULEMPER ER DER VED ULIGHED I DET DANSKE SAMFUND? 53 KONKLUSION PERSPEKTIVERING LITTERATURLISTE\n4 BILAG BILAG 1 - RESUMÉ BILAG 2 - ABSTRACT BILAG 3 KONTANTHJÆLPSREFORMEN BILAG 4 - INTERVIEW MED JESPER JESPERSEN BILAG 5 - INTERVIEW MED BENT GREVE\n5 Problemfelt I 2008 lavede OECD en analyse, som påviste en tendens til voksende økonomisk ulighed blandt medlemslandene. Ved beregning af gini-koefficienten kunne man se, at der havde været en stigning i ulighed siden 1980 erne, og at Danmark var et af de lande, hvor uligheden var steget mest. Wen- Hao Chen, Økonom i OECD udtaler at: Uligheden er øget i de sidste 20 til 30 år. Det er en udvikling, der ikke kun har fundet sted i de lande, som traditionelt forbindes med høj ulighed, men også i traditionelt mere lige lande, inklusive Danmark (politiken.dk 2012). Uligheden i Danmark kan selvfølgelig ikke sammenlignes direkte med andre lande, og især ikke med lande, hvor samfundsstrukturen afviger meget fra den danske model. Problematikken skal anskues i et historisk lys, og netop der er Danmark et af de lande, hvor der er sket det største skred i ligheden. Beregningen tager udgangspunkt i medianindkomsten hos befolkningen, dog er de superrige ikke inddraget i beregningen. Man kan derved skabe et forholdsvis reelt billede af, hvorledes omfordelingen af sociale goder, social mobilitet og økonomisk vækst fungerer i det pågældende samfund. I Danmark refereres der til en skævvridning i omfordelingen af sociale goder, som er medvirkende til den stigende ulighed. Bestemte grupper i samfundet tilgodeses mere end andre, og dette kan være en vigtig faktor, når man ser på problematikken omkring ulighed i Danmark (oecd.org 2008). Rapporten fra OECD påpeger ligeledes, at den stigende ulighed hos børn er et problem, da dårlige opvækstvilkår kan være med til at determinere, hvordan de vil klare sig videre i livet. Dette stemmer godt overens med den franske sociolog Pierre Bourdieus forskning. Han har gennem empiriske studier udarbejdet en kapital teori, hvori han beskriver sin forståelse af habitus og sammenhængen mellem blandt andet økonomisk-, social- og kulturel kapital. Ud fra hans teori kan man udlede, at hvis man vokser op med dårlige økonomiske forudsætninger, kan dette have indflydelse på, i hvilken udstrækning, det er muligt for et individ at tilegne sig andre former for kapital (Järvinen 2013, kap. 19). Ligeledes refererer en analyse fra Social Forsknings Instituttet 5\n6 Ulighed og livsløb fra 2003, hvordan opvæksten har betydning for den sociale mobilitet. Her påpeges det, at der er en høj grad af opadgående social mobilitet, Hvor 51 procent af svarpersonerne i 2001 er placeret i en højere socioøkonomisk gruppe, end den deres far var placeret i i Ligeledes viser undersøgelsen, at 27 procent er i samme socioøkonomiske gruppe som deres far, hvor 21 procent er i en lavere gruppe. Analysen viser dog også, at personer, hvor faren i familien er fra arbejderklassen, har større sandsynlighed for at bestride en laverestående stilling sammenlignet med personer, hvor faren er funktionær eller selvstændig. I undersøgelsen refererer de det på denne måde: Selvom analysen viser en betydelig opadgående social mobilitet med hensyn til position på arbejdsmarkedet, så viser den samtidig en høj grad af sammenhæng mellem de interviewedes arbejdsmarkedsposition og deres fædres arbejdsmarkedsposition (Jæger, Munk & Ploug 2003). Undersøgelsen ligger altså godt i forlængelse af Pierre Bourdieus teori, som netop påpeger sammenhængen mellem forældre og børns kapitaler. Derfor er økonomisk ulighed også et vigtigt politisk emne, da vi kan stå overfor endnu større sociale problemer, hvis der ikke tages hånd om dette. Mange eksperter er enige om, at tendensen, der er set de sidste par årtier, er tankevækkende. For hvorfor ser vi denne voksende ulighed, og hvilke konsekvenser har det for det danske velfærdssystem i fremtiden? (oecd.org 2008). Den franske økonom og forsker Thomas Piketty nævner i sin bog Capital in the Twenty-First Century, som er skrevet ud fra 15 års forskning af indkomst- og formueulighed, to årsager til den voksende ulighed. Den ene forklaring er, at afkastet på kapital, det vil sige afkastet for dem, der ejer maskiner, land, ejendomme og finansielle aktiver, vokser hurtigere, end økonomien og lønningerne vokser. Dermed bliver dem, der ejer kapitalen, stadig rigere sammenlignet med lønmodtagerne. Og når de geninvesterer afkastet, får det formuen til at vokse hurtigere og vokse sig endnu større, hvilket igen forstærker indkomst- og formuekoncentrationen (information.dk 2014). 6\n7 Hans forskning bygger på empiriske undersøgelser, der påviser, at den økonomiske ulighed stiger drastisk og har gjort det længe. Ligeledes påviser han, at det er en lille elite, der kontrollerer størstedelen af rigdommene i verden, og at skellet mellem middelklassen og underklassen vokser (information.dk 2012). Arbejderbevægelsens Erhvervsråd har lavet flere undersøgelser der har til formål, at analysere på den voksende ulighed i Danmark. En af dem påviser, at uligheden ikke kun er steget, fordi de rige bliver rigere, men at det både er dem med de høje indkomster, hvis disponible indkomst stiger, samtidig med at dem med lave disponible indkomster falder. Analysen påpeger, at der har været en generel stigning i den årlige disponible indkomst på kroner siden 2002, men at denne stigning ikke er lige fordelt. De fattigste ligger nu på en disponibel indkomst, der ligger under den, de havde i 2002, hvorimod de 10 procent rigeste har haft en årlig stigning på mere end kroner (ae.dk 2013a). Da den nuværende SRSF regering, efter at have vundet valget i 2011, skulle udarbejde et regeringsgrundlag, var et af de centrale elementer: Regeringen lægger vægt på at begrænse uligheden. Regeringen vil måles på at mindske fattigdommen og sikre reelt lige muligheder ( 2011). Ligeledes skriver de i regeringsgrundlaget, at de ville indføre en skattereform, hvor skatten skulle nedsættes markant på arbejdet. Dog mener mange økonomer, at den skattereform, som blev indført i 2012, er med til at øge uligheden i samfundet i kraft af skattelettelser til de rige. Regeringen indførte i 2013 yderligere tre reformer, som ifølge Finansminister Bjarne Corydon også er med til at øge den økonomiske ulighed. Det er reformerne kontanthjælp, førtids- og fleksjob og SU. Disse reformer er sammen med Vækstpakken fra foråret 2013 og skattereformen med til at hæve gini-koefficienten med 0,66 procentpoint (information.dk 2013). Ifølge Bent Greve, Professor på Roskilde Universitet, er skattereformen en af hovedårsagerne til den voksende ulighed i Danmark de seneste år. Han mener, at den først og fremmest er kommet de velstillede i samfundet til gode. Ligeledes mener han, at overførselsindkomster og skat er to af de mest oplagte løsninger, hvis man vil standse den stigende ulighed i Danmark. Bent Greve har i en artikel i Information udtalt: 7\n8 Det er de helt klassiske løsninger, der kan tages i brug for at vende udviklingen. Man kan beskatte folk med høj indkomst mere end i dag eller forhøje de laveste sociale ydelser, der i høj grad er med til at skabe uligheden. Men det er selvfølgelig et politisk valg, om man ønsker det (information.dk 2011). Gennem vores undersøgelse af rapporter og andet materiale, er vi blevet klar over, at flere aspekter gør sig gældende, når man skal se på, hvorfor den økonomiske ulighed vokser i Danmark. Vi finder det derfor relevant at undersøge, hvordan en bestemt reform er med til at øge denne ulighed. Vi har derfor valgt at se nærmere på kontanthjælpsreformen fra Undersøgelsen af kontanthjælpsreformen vil samtidig give os et indblik i, hvad regeringens mål med reformen er. Vi er godt klar over, at problematikken omkring ulighedens omfang i Danmark generelt ligger op til en værdipolitisk diskussion, hvis udfald er afhængig af, hvilken ideologisk baggrund man har. Vi vil derfor ud fra forskellige eksperter belyse hvilke fordele og ulemper, der er ved ulighed og samtidig undersøge, om det er muligt at adskille økonomisk ulighed fra social- og kulturel ulighed. Vi finder det dermed relevant at opstille følgende problemformulering: Hvordan kan kontanthjælpsreformen, som trådte i kraft d. 1 jan påvirke, ulighed i det danske velfærdssamfund, og hvordan kan man ud fra et teoretisk perspektiv anskue ulighed? 8\n9 Projektdesign Problemformulering: Hvordan kan kontanthjælpsreformen, som trådte i kraft d. 1 jan påvirke, ulighed i det danske velfærdssamfund, og hvordan kan man ud fra et teoretisk perspektiv anskue ulighed? Besvarelsen af problemformuleringen vil ske gennem fire underspørgsmål. Hvert underspørgsmål vil blive besvaret i et kapitel, der vil munde ud i en delkonklusion. Besvarelsen af problemformuleringen ud fra underspørgsmålene er som følger: Underspørgsmål 1. Hvad er en velfærdsstat, og hvad karakteriserer den danske velfærdsstat? Formålet med dette kapitel er at give en kort historisk gennemgang af, hvordan velfærdsstaten er opstået, samt hvad der generelt kendetegner en velfærdsstat. I den forbindelse vil vi se nærmere på den norske historiker Asa Brigs definition af velfærdsstaten. Udover dette vil vi redegøre for Gøsta Esping-Andersens forskellige typer af velfærdsstater, herunder den universelle,- den kontinentaleog den liberale velfærdsstat. Til sidst i dette kapital vil vi se nærmere på, hvad der specifikt karakteriserer den danske velfærdsstat. Underspørgsmål 2. Kan økonomisk-, social- og kulturel ulighed skilles ad? Formålet med dette kapitel er at undersøge om det er muligt at skille økonomisk-, social- og kulturel ulighed ad. Dette vil vi gøre ud fra et deskriptivt teoretisk perspektiv ved at inddrage Pierre Bourdieus kapital teori. Til sidst i kapitlet vil vi koble et andet af Bourdieus begreber, nemlig symbolsk vold, sammen med kontanthjælpsreformen. Underspørgsmål 3. Hvilke konsekvenser har kontanthjælpsreformen for uligheden i det danske samfund, og hvordan ville Rawls og Nozick forholde sig til kontanthjælpsreformen? Formålet med dette kapitel er at se nærmere på, hvad regeringens mål med kontanthjælpsreformen er, og hvordan de har tænkt sig at indfri disse. Dernæst vil vi se på, hvilken effekt det tidligere kontanthjælpsloft har haft, for på den måde at kunne sige noget om mulige effekter af den nye kontanthjælpsreform og dens konsekvens for ulighed. Afslutningsvis vil vi ud fra Rawls 9\n10 retfærdighedsprincipper, samt Nozicks rettighedsprincipper anskue problematikken omkring ulighed i forhold til kontanthjælpsreformen. Underspørgsmål 4. Hvilke fordele og ulemper er der ved ulighed i samfundet? Formålet med dette kapitel er at diskutere, hvilke samfundsmæssige fordele og ulemper der er ved ulighed i samfundet. I diskussionen vil vi blandt andet inddrage vores ekspertinterviews med Bent Greve og Jesper Jespersen. Vi vil for eksempel se på, hvad de hver især mener om uligheden, og hvilken indflydelse uligheden blandt andet har på væksten i det danske samfund. Afslutningsvis vil vi anskue ulighed normativt ud fra Rawls retfærdighedsprincipper og Nozicks rettighedsprincipper. Afgrænsning I starten af vores projekt havde vi til hensigt at kigge på Gøsta Esping Andersens tre typer af velfærdsmodeller, henholdsvis den universelle-, den kontinentale- og den liberale velfærdsmodel. I den forbindelse ville vi have taget udgangspunkt i det danske velfærdssamfund, som deler de grundlæggende karakteristika med den universelle velfærdsmodel. Her ville vi igennem en analyse af en konkret case se på, om den danske velfærdsstat er ved at bevæge sig mere over imod en af de andre typer af velfærdsmodeller. I denne problemstilling kunne det også være relevant at anskue solidaritetens ændring i samfundet. Vi har dog i vores projekt valgt at afgrænse os fra begrebet solidaritet, som er et væsentligt begreb, når vi taler om den danske velfærdsstat. Det interessante ved at kigge på solidariteten i samfundet er, at man kan komme ind over spørgsmål, såsom hvorfor, man som borger i det danske samfund, vælger at acceptere det relative høje skattetryk? Er det fordi vi har en form for solidaritetsfølelse, hvor vi ønsker at hjælpe hinanden, eller er det udelukkende på baggrund af de økonomiske gevinster og offentlige goder, som vi får ud af at betale skat. Det kunne være spændende i den sammenhæng at se på, hvordan samfundet har udviklet sig i løbet af de sidste 10, 20 og 30 år og samtidig se på, om der er sket et skred i vores solidaritetsfølelse. Dette kunne vi eksempelvis have gjort ved at se på den debat, der har været omkring brugerbetaling på blandt andet lægebesøg. Derudover kunne vi have inddraget de private sundhedsforsikringer, som nogle arbejdsgivere udbyder. Alt dette ville vi kunne have brugt til at sige noget om den danske solidaritetsfølelse, og hvor den er på vej hen, og om det passer bedre til en anden type velfærdsmodel. Dog ville det i sig 10\n11 selv være et helt projekt, hvilket er grunden til, at vi ikke har valgt at se på solidaritetsfølelsen i det danske samfund. Samtidig har vi afgrænset os fra debatten om hvilke samfundsgrupper, der får mest ud af vores velfærdssamfund. Den diskussion kunne have været med til yderligere at belyse, om ulighed reelt set er et problem. Den omtalte gini-koefficient har vi blot valgt at nævne kort i vores projekt, til trods for, at det er en anerkendt metode at udregne økonomisk ulighed på i et samfund. Grunden til at vi har valgt netop at afgrænse os fra dette område er, at gini-koefficienten er en god måde at måle økonomisk ulighed på, men når den anvendes til at måle økonomisk ulighed, berører den ikke andre aspekter i samfundet, som eksempelvis den sociale ulighed. Man kan blandt andet bruge den til at se på, hvor effektivt vores omfordelingssystem er, og i den forbindelse kan det ses, at vi bliver mere økonomisk lige ved hjælp af skattesystemet. For at konkretisere vores projekt valgte vi at afgrænse os til kontanthjælpsreformen, som trådte i kraft 1. januar Vi kunne også have valgt at se på andre politiske reformer, som eksempelvis skattereformen og dens indflydelse på ulighed. Der er utrolig mange aspekter, der er værd at tage fat i, når man snakker om ulighed, og generelt går mange af disse aspekter hånd i hånd. Derfor ville det også have været et yderst spændende projekt at skrive om en del af disse aspekter, men også et yderst langt projekt. Begrebsafklaring Økonomisk ulighed: En ulige fordeling af økonomiske ressourcer. En ulighed i indkomstfordelingen. Økonomisk ulighed måles ved brug af gini-koefficienten, som måler hvor stor den økonomiske ulighed er i et samfund i forhold til husholdningernes indkomster (denstoredanske.dk 2009). 11\n12 Social ulighed: Der skabes social ulighed, når der er ulighed i levevilkår og livschancer mellem borgere i et samfund. Social ulighed findes i forskelle i levevilkår mellem sociale klasser, samt etniske grupper, køn og regioner med mere (denstoredanske.dk 2009). Social arv: Er hvor børn arver sine forældres livsomstændigheder og reaktionsmønstre. For eksempel, gå i sine forældres fodspor inden for uddannelse og karriere. Dog bliver social arv oftest set i et negativt lys, hvor børn har arvet sine forældres negative sider (denstoredanske.dk 2011). Gini-koefficienten: Kan grafisk optegne økonomisk ulighed i et samfund. Gini-koefficienten kan variere mellem 0 og 1. Hvis gini-koefficienten er tættest på 0, eller ligger på 0, så er fordelingen helt lige. En værdi tæt eller på 1 viser en helt ulige fordeling. Hvis værdien var 1, så var der kun én person som ejede alt (Greve & Jespersen 2013, s. 41). Trickle-down effect: Det skal forstås som, at den velfærd og rigdom, som de rigeste i samfundet har skaffet sig, vil fordele sig ned gennem samfundet, så også de dårligst stillede får gavn af det. Grunden til dette er, at de rige vil investere i samfundet, som vil påvirke andre i en positiv retning (ldoceonline.com ) Begrundelse for valg af teori og metode Vi har i vores projekt valgt at benytte tre teoretikere til at belyse problemstillingen omkring ulighed. Ulighed kan sagtens anskues fra blot en vinkel, men det giver ofte ikke et nuanceret billede af problematikken som en helhed. At snakke om det økonomiske aspekt af ulighed uden på en eller anden måde at inddrage de sociale aspekter og konsekvenser, som måtte følge af en stigende økonomisk ulighed, giver ikke et helstøbt billede af en samfundsproblematik, som i det moderne samfund er blevet et utrolig aktuelt emne. Et samfund, som er i konstant udvikling, samt globaliseringens indflydelse, stiller i stigende grad højere krav til velfærdssamfundet, og i særdeleshed den universelle velfærdsmodel. Hvordan stiller vi os over for alle disse nye tiltag, og hvordan vil vi fremadrettet, så vidt muligt, forsøge at inddrage alle grupper i samfundet, og samtidig stille os rent samfundsstrukturelt over for en stigende ulighed, som meget tyder på, at vi bevæger os hen imod. Vi har valgt at anskue dette ud fra kontanthjælpsreformen fra 2014 og i den 12\n13 forbindelse se på, hvilken indvirkning den kan have på uligheden, samt hvad den gør ved den sociale sammenhængskraft i samfundet. Som følge deraf har vi valgt at tage udgangspunkt i henholdsvis John Rawls, Robert Nozick og Pierre Bourdieu. Det er tre meget forskellige teoretikere, når man ser på, hvordan de forholder sig til en given problematik. Bourdieu har gennem sine empiriske studier en deskriptiv tilgang, mens både John Rawls og Robert Nozick har en normativ tilgang i form af deres politiske filosofi. Det kan være problematisk at benytte både deskriptive og normative teoretikere i samme projekt, da de anskuer en given problematik ud fra to forskellige tilgange. Dette vil vi dog ikke uddybe yderligere, da vi først på 3. semester bliver præsenteret for videnskabsteori. Vi føler dog, at det er svært udelukkende kun at have en normativ tilgang til kontanthjælpsreformen uden at have kigget på, hvilke effekter kontanthjælpsreformen vil kunne medføre i forhold til uligheden i det danske velfærdssamfund. Den ene teoretiker er kendt for sit hovedværk A Theory of Justice, nemlig John Rawls, som er politisk filosof. Ifølge Rawls bør et samfunds grundlæggende strukturer indrettes efter følgende tre principper: Frihedsprincippet, Åbenhedsprincippet og Differensprincippet. Teorien bygger på, at ulighed i samfundet ikke har den store betydning, så længe de dårligst stillede bliver stillet bedst muligt. Desuden vil vi komme ind på hans intuitivargument og incitamentsargument, som er med til at underbygge hans tre retfærdighedsprincipper. Vi vil gennem analyse af den nye kontanthjælpsreform fra 2014 anskue, hvordan disse tiltag stemmer overens med John Rawls grundlæggende principper, og om man kan betragte dem i en nutidig kontekst. Hvordan ville John Rawls stille sig over for den nye kontanthjælpsreform, og hvordan passer dette i forhold til hans teori omkring et retfærdigt samfund. Vi har valgt også at inddrage den politiske filosof, Robert Nozick, som med sin rettighedsteori står i modsætning til John Rawls teori. Ligesom med John Rawls har vi valgt at se på, hvordan han ville stille sig i forhold til kontanthjælpsreformen 2014, og hvorledes dette passer ind i hans teori. Vi har valgt at inddrage hans rettighedsteori, som ligeledes indeholder tre principper: princippet for retmæssig tilegnelse, princippet for retmæssig overførsel og genopretningsprincippet. Teorien afviger fra John Rawls teori ved at sætte individet i centrum, og derved give fællesskabet, som er et samfundsstrukturel regi, langt mindre betydning. Han mener, at en minimalstat er at foretrække, og kun det mest nødvendige i det statslige apparat skal bibeholdes for at opretholde og sikre individets 13\n14 plads i samfundet. Inddragelsen af Robert Nozick i analysen af kontanthjælpsreformen 2014 vil dermed give et mere nuanceret billede af problematikken. Som sagt har vi også valgt at inddrage en tredje teoretiker, nemlig Pierre Bourdieu. Dette har vi gjort for at få et sociologisk perspektiv, når vi ser på problematikken omkring ulighed. Vi har valgt at se på, hvorvidt den økonomiske ulighed har indflydelse på den sociale- og kulturelle ulighed i samfundet, og om det overhoved kan skilles fra hinanden. Til det vil vi benytte Pierre Bourdieus teori omkring habitus, social-, kulturel- og økonomisk kapital, samt hans begreb om symbolsk vold. Ud fra Pierre Bourdieus teori er der en sammenhæng mellem social-, kulturel- og økonomisk ulighed. Vi finder hans teori relevant i forhold til at belyse de mulige sammenhænge, der kan være mellem de forskellige former for ulighed. Det relevante i at inddrage Pierre Bourdieu, i denne sammenhæng med kontanthjælpsreformen, er, hvordan borgerne efterfølgende stilles. I et problemorienteret projekt er det metoden, som skal hjælpe med at besvare problematikken, som man har valgt at undersøge og analysere. For at undersøge vores problemstilling har vi valgt at benytte forskellige metoder. Ydermere har vi valgt at lave interviews med to forskere, for yderligere at få et aktuelt aspekt ind i projektet. Vi har valgt at inddrage Bent Greve, som er velfærds-, skatte- og arbejdsmarkedsforsker og Professor ved Roskilde Universitet, samt Jesper Jespersen, som er Professor i økonomi ved Roskilde Universitet. Ideen, der ligger bag ved at lave disse interviews har været, at få kompetente svar på problematikken i en mere aktuel kontekst. Dog er vi godt klar over, at vi ikke kan regne med et objektivt svar fra hverken Bent Greve eller Jesper Jespersen, da man altid vil have en mening eller holdning. Vi har udarbejdet spørgsmål, som primært er rettet mod det danske velfærdssystem og kontanthjælpsreformer, deriblandt den nye reform fra Hvordan stiller de sig i forhold til denne problematik, og hvad mener de kan være centrale punkter når det kommer til spørgsmålet om den stigende ulighed? Hvor bør man lægge den største indsats i hele denne problematik, og kan man overhoved skille det ad på den måde? Skal vi blot anskue reformerne som politiske tiltag, som er lavet ud fra det synspunkt, at øge væksten og dermed dynamikken i samfundet, eller bør vi også tilgodese de mere sociale aspekter af dem? Vi har derefter valgt at inddrage dem i vores underspørgsmål 4, hvor vi diskuterer fordele og ulemper ved ulighed i det danske samfund, og om ulighed generelt. Ved at inddrage citater fra de to interviews kan vi underbygge forskellige argumenter i forhold til debatten. 14\n15 Selvom de to økonomer har deres egen mening omkring den voksende ulighed, så mener vi at de tildeles kan svare objektivt til de spørgsmål vi stiller dem under interviewet, selvom man ikke kan regne med, at man fuldstændig kan undgå upåvirkede svar. Dette kan være en af svaghederne ved et interview, som vi også har haft i tankerne undervejs, men dog mener vi at de har kunnet gøre det fyldestgørende i forhold til vores projekt. Samt interviewene har haft en del relevans i forhold til besvarelsen af underspørgsmål 4, om fordele og ulemper af ulighed. Vi benytter dokumentanalyse til at analysere vores sekundære dokument, som er kontanthjælpsreformen fra Igennem en dokumentanalyse kigger vi på hvilke argumenter aftalepartierne lægger til grund for deres reform, samt hvordan aftalepartierne retfærdiggøre deres reform. Ved hjælp af vores dokumentanalyse kan vi inddrage teoretikeren Rawls og ud fra hans retfærdighedsprincipper snakke om hvordan han selv ville anskue kontanthjælpsreform. Om kontanthjælpsreformen skaber mere ulighed i det danske samfund og om den stiller de dårligst stillede bedst muligt, eller nærmere trækker dem længere ned gennem nedsættelsen af kontanthjælpssatserne. Da man ikke endnu kan se konsekvenserne af den nye kontanthjælpsreformen, har vi valgt at analysere reformen, kontanthjælpsloftet, for at kunne se hvad den har ført med sig af konsekvenser og effekter. Det gør vi for at få et mere helstøbt billedet af hvad vi kan forvente af den nye kontanthjælpsreform. Vi gør også brug af dokumentanalyser inden for de undersøgelser vi har valgt til besvarelsen af problemformuleringen. Vi benytter os af undersøgelser fra SFI, også kaldet Det Nationale Forskningscenter for velfærd, samt OECD rapport. I vores projekt vil vi også bruge nytte af de kvantitative metoder såsom diverse statistikker i form af undersøgelserne, som vi benytter os af i forhold til besvarelserne af vores problemstillinger. Overvejelser over analysestrategi i forhold til empiri Vi har i vores projekt fokus på ulighed i det danske velfærdssamfundet, og i hvilken grad tiltag kan have en effekt på denne ulighed, både i en positiv og negativ retning. Vi har valgt at tage udgangspunkt i kontanthjælpsreformen fra 1. januar Dette har vi valgt at gøre, dels fordi det er en højaktuel reform, som rammer en stor del af de borgere, som er på overførselsindkomst af 15\n16 staten. Derfor har vi valgt at tage fat i dette emne, dels fordi reformen lægger op til debatten om ulighed. Vi vil gennem en analyse af kontanthjælpsreformen fra 2014 se på, hvad denne reform gør ved uligheden - om uligheden bliver øget eller mindsket gennem disse reformer. Samt hvordan den rammer dem, som bliver berørt af den. Ligeledes har vi lavet to ekspertinterviews med forskere indenfor felter, som berører de samfundsmæssige aspekter i forhold til det samfundsvidenskabelige i form af økonomi, sociale og kulturelle forhold. Disse to forskere er Bent Greve og Jesper Jespersen, som begge er højt respekteret samfundsforskere. Vi er dog godt klar over, at vi skal være opmærksomme på deres egne holdninger, da man ikke kan forvente, at de kan holde sig objektive til de spørgsmål som vi stiller dem i løbet af interviewet. Grunden til at vi skal være forsigtige med disse to herre, er på grund af deres baggrunde. Bent Greve har stillet op til folketingsvalget for Socialdemokraterne, som har deres helt egen agenda. Samtidig har Jesper Jespersen forsket rigtig meget i Keynes, som godt kan gå ind og få indflydelse på hans holdninger omkring de spørgsmål, som vi stiller dem under interviewet. Vi vil analysere problematikken ud fra tre teoretikere, henholdsvis John Rawls og Robert Nozick, som begge er politiske filosoffer og sociolog og antropolog Pierre Bourdieu. Vi mener at brugen af de tre teoretikere, kan være med til at afdække et så bredt felt som muligt, og derved give analysen et mere nuanceret præg. Da vi ser på problematikken fra tre forskellige teoretikeres synspunkter på ulighed, mener vi, at de giver projektet en større helhed, som giver os en større forståelse af den problematik, som ulighed er. Desuden ønsker vi at bruge de to ekspertinterviews som et aktuelt og relevant input til debatten, der omhandler de ulemper og fordele, som eksisterer ved ulighed i et samfund. Resultatet af denne kombination af teori og empirisk kvalitativ metode, samt både en deskriptiv og normativ metode, vil give os en viden, hvorved vi kan uddrage en konklusion, som vil gøre os i stand til at se problematikken fra flere vinkler, samt give os en større forståelse af, hvordan ulighed bliver skabt. 16\n17 Teoriafsnit Vi vil i det følgende kapitel gøre rede for de teorier, som vi har valgt at anvende i vores analyse. Da vi i vores projekt har valgt at se nærmere på problematikken omkring ulighed i det danske samfund, har vi valgt at benytte John Rawls og Pierre Bourdieu. Dette har vi gjort, da vi finder dem relevante i forhold til vores projekt. Egalitaristerne vs. Utilitaristerne Når man taler om, hvordan et samfund skal indrettes i forhold til lighed, er det relevant at kunne skelne mellem hvad egalitarister og utilitarister mener. Forskellen mellem egalitarister og utilitarister kan illustreres ud fra dette diagram: A B Diagrammet skal forstås på følgende måde: A og B er to forskellige måder at indrette et samfund på. Hver søjle repræsenterer en gruppe mennesker. Bredden på søljen angiver, hvor mange mennesker der er i gruppen, og højden angiver, hvor høj en velfærd de har. Begge samfund består således af to lige store grupper. I samfund A er den første gruppe stillet væsentligt bedre end den anden, hvorimod grupperne er stillet lige godt i samfund B, og det er på et niveau, der er en del bedre end det niveau, de dårligst stillede er på i samfund A. Pointen med diagrammet er, at utilitarister mener, at samfund A er bedst, selvom den ene gruppe er stillet væsentligt dårligere end 17\n18 den anden. Dette mener de, fordi summen af velfærd er højere i A end i B. Denne mening deler egalitarister ikke, da de mener, at man overser betydningen af, at der er en langt større ulighed i A, da det i sig selv er dårligt, at nogle stilles væsentligt ringere end andre af grunde, som de ikke selv er skyld i. Egalitarister mener derfor ikke, at det er givet, at samfund A er bedre end B (Holtug, Kappel & Lippert-Rasmussen 1997, s. 89ff). John Rawls Den amerikanske filosof, John Rawls (21. Februar November 2002), bliver anset som et af vort århundredes største politiske filosoffer. Han er i særdeleshed kendt for hans hovedværk, A Theory of Justice, som udkom i Værket har domineret nyere politisk filosofi. Det skal dog ikke anses, som at de fleste har erklæret sig enig med hans teori, det skal derimod anses for, at de fleste nutidige politiske filosoffer forholder sig til Rawls arbejde, hvilket ofte er kritisk (Holtug, Kappel & Lippert-Rasmussen 1997, s. 106). Ifølge Rawls bør et samfunds grundlæggende strukturer indrettes efter følgende tre principper: Frihedsprincippet Alle har ret til den højeste grad af frihed, der er forenelig med en tilsvarende grad af frihed for andre (...) Åbenhedsprincippet Positioner i samfundet skal være åbne for alle under fair mulighedslighed (...) Differensprincippet Social og økonomisk ulighed er kun retfærdig, hvis de dårligst stillede er stillet bedst muligt (Holtug, Kappel & Lippert-Rasmussen 1997, s. 108f). Disse tre principper indgår i Rawls retfærdighedsprincipper. Vi vil i det efterfølgende afsnit komme med en mere uddybende forklaring på, hvad der ligger i de forskellige principper. I frihedsprincippet indgår traditionelle borgerrettigheder, såsom ytringsfrihed, forsamlingsfrihed og trosfrihed, samtidig indgår der også under frihedsprincippet, at alle skal have lige ret til politisk deltagelse. Frihedsprincippet kan krænkes på to måder: Enten ved at nogle har mere frihed end andre, eller at alle har mindre frihed, end de kunne have. Det ville derfor ifølge frihedsprincippet være uretfærdigt, hvis en bestemt religiøs gruppes frihed til at praktisere deres tro blev indskrænket. 18\n19 I forhold til åbenhedsprincippet, så har Rawls fokus på, at positionerne i samfundet, og her mener Rawls først og fremmest job og embeder, at de skal være lige for alle. Det vil sige, at eksempelvis børn fra to forskellige sociale grupper i samfundet skal have lige mulighed for at nå samme position. Såfremt børnene fra naturens side besidder de samme kvalifikationer og motivation til at udvikle sig. Hvis børnene derimod ikke besidder de samme kvalifikationer, og dermed ikke har de samme muligheder, har det ingen betydning i forhold til åbenhedsprincippet, og det vil dermed ikke være krænket. Differensprincippet handler kort og godt om, at social og økonomisk ulighed kun er retfærdigt, hvis samfundets struktur gør, at de dårligst stillede er stillet bedst muligt. Når man kigger på, om et samfund lever op til differensprincippet, er det nødvendigt at vide, hvad der er årsag til, at en given person tilhører gruppen af de dårligst stillede under en given indretning af samfundet. Samtidig skal man have for øje, at Rawls ser de dårligst stillede i samfundet som en bredt defineret gruppe af individer, som eksempelvis ufaglærte arbejdere og enlige mødre. Når man skal afgøre, hvordan de dårligst stillede er stillet, ser man på den målestok, som Rawls kalder sociale primære goder. Sociale primære goder er goder, hvis fordeling er bestemt af samfundets struktur. Her nævner Rawls eksempelvis selvrespekt, penge og rettigheder. Ifølge differensprincippet er ulighed i samfundet nødvendigvis ikke noget problem, da det ofte kan være med til at stille de dårligst stillede bedre, hvilket følgende diagram kan være med til at illustrere: 19\n20 F1 F2 F3 F4 F5 Vi antager, at et samfund består af to grupper, de bedst stillede og de dårligst stillede. Dette samfund kan indrettes på forskellige måder, afhængig af hvor mange sociale primære goder, de to grupper har. Hver sølje repræsenterer en af de to grupper i samfundet, de bedst stillede til venstre og de dårligst stillede til højre. Højden på søljerne angiver, hvor mange primære goder den enkelte gruppe har. I forhold til differensprincippet, så ville samfundet F1, hvor alle er stillet lige, ikke være den optimale løsning, da der findes andre samfund, hvor de dårligst stillede bliver stillet bedre. I dette eksempel ville ulighed rent faktisk være en fordel for de dårligst stillede, da de fire andre samfund rent faktisk stiller de dårligst stillede bedre end i samfund F1. Ifølge differensprincippet ville samfund F3 og F4 være den bedste løsning, da de stiller de dårligst stillede bedst, men princippet skelner dog ikke mellem disse to fordelinger (Holtug, Kappel & Lippert-Rasmussen 1997, s. 108ff). Man kan ikke undlade at nævne to argumenter, når man snakker om John Rawls retfærdighedsprincipper, nemlig det intuitive argument og incitamentsargumentet. Hvis vi vælger 20\n21 først at se på det intuitive argument, så har John Rawls grundlæggende to trin. Første trin indebærer, at et samfund kan som udgangspunkt kun være retfærdigt, hvis der er lighed med hensyn til, hvor mange goder folk har. Andet trin indebærer, at det er retfærdigt at afvige fra en lige fordeling af goderne, såfremt det stiller de dårligst stillede bedst muligt (Holtug, Kappel & Lippert-Rasmussen 1997, s. 119). Dette kan på sin vis ledes videre hen til det andet argument, nemlig incitamentsargumentet. Det går i sin enkelthed ud på, at hvis de mest talentfulde i samfundet tilskyndes til at gøre en ekstra indsats, ved f.eks. skattelettelser, så vil det være en medvirkende årsag til, at de dårligst stillede bliver stillet bedre, da man derved kan skabe mere vækst og arbejde. Man kan opstille en velkendt version af incitamentsargumentet: P1: Skattepolitikken bør stille de dårligst stillede bedst muligt. P2: Hvis og kun hvis marginalskatten sænkes til (eksempelvis) 40%, vil de bedst stillede være mere produktive, skatteindtægterne vil stige, og som følge heraf vil de dårligst stillede blive stillet bedst muligt. K: Marginalskatten bør sænkes til 40% (Holtug, Kappel & Lippert-Rasmussen 1997, s. 143). Man kan altså ved hjælp af en trickle-down effekt være medvirkende til - på længere sigt - at skabe bedre vilkår for de dårligst stilede, hvis det i realitet betyder at uligheden øges på kort sigt. Det ville i John Rawls' optik være en plausibel løsning, da man stadig tilgodeser de dårligst stillede i samfundet. Dog skal man have for øje, at John Rawls udelukkende kigger på samfundets grundlæggende struktur i form af hvorledes disse fundamentale rettigheder og pligter bestemmer fordelingen af fordelene ved samfundsmæssigt arbejde. Han vælger. at unddrage forbrugsmønstrer og vælgeradfærd, som senere hen har vist sig at spille en stor rolle når det kommer til, hvordan individer agerer i et samfundsmæssigt aspekt, og især når det kommer til socialmobilitet på arbejdsmarkedet (Holtug, Kappel & Lippert-Rasmussen 1997, s. 116). I sit arbejde fokuserer Rawls også på individets primære goder. Disse primære goder er rettigheder, frihed og muligheder, samt magt, indkomst og rigdom. De primære goder bygger først og fremmest på tanken om ens eget værd. Det vil sige ens eget synspunkt omkring, hvor meget man selv som 21\n22 individ er værd (Rawls 1972, s. 92). Hovedtanken bag dette er også, at et individs gode er bestemt af, hvad der er for ham eller hende den mest hensigtsmæssige langsigtede plan for livet, givet de rimelige gunstige omstændigheder, som individet har (Rawls 1972, s. 92f). A man is happy when he is more or less successfully in the way of carrying out this plan. To put it briefly, the good is the satisfaction of rational desire. We are to suppose, then, that each individual has a rational plan of life drawn up subject to the conditions that confront him. This plan is designed to permit the harmonious satisfaction of his interest (Rawls 1972, s. 93). Dette citat fra Rawls hovedværk A Theory of Justice, som udkom i 1972, fortæller tydeligt, at han mener, at hvis man får opfyldt de fleste af sine primære goder, så er man succesfuld i det man laver og er lykkelig, i forhold til dem, som kun har få eller ingen af sine primære goder opfyldt. Dette skyldes at Rawls mener, at der er en vis tendens til at være en forbindelse mellem de goder man har. Det, der menes med dette, er, at der findes en forbindelse omkring, de goder man har, og hvilket liv man lever. Hvis man er dårligt stillet inden for eksempelvis indkomst eller myndighed, så har det en tendens til at være forbundet med hinanden. Hvis man er godt stillet med hensyn til få primære goder, så klarer man sig også godt inden for de andre goder, såsom myndighed og frihed (Rawls 1972, s. 94). Kritik af John Rawls G. A. Cohen, som er en engelsk-canadisk filosof har udviklet en vis kritik til John Rawls teori om retfærdighedsprincipperne, dog ikke en kritik til selve principperne. Cohen kritiserer Rawls incitamentsargumentationer, som hører under teorien om differensprincippet. Dog skal det understreges, at der ikke bliver sået tvivl om differensprincippet, fra Cohens side af. Incitamentsargumentet får kritik med hensyn til tankegangen af at tilskynde folk til at gøre en ekstra indsats, ved at øge incitamentet, som for eksempel gennem skattelettelser til de rige. De rige vil dermed få flere penge mellem hænderne, hvilket dermed vil øge fordelene, som de dårligst stillede vil få goder af. Dog bliver der også talt om, at den øger den økonomiske ulighed med hensyn til det, man tjener gennem indkomstfordeling. Man skal også huske på, at det godt kan være at 22\n23 incitamentsargumentet tilskynder sig til trickle-down effekten, men det er der ikke nogle beviser for, i forhold til at jo flere penge der tilfalder de rige, kommer de fattige til gode (Holtug, Kappel & Lippert-Rasmussen 1997, s. 142). Det er det som Rawls siger sker i samfund F5, som tidligere beskrevet i teorien. Rawls mener, at ulighed ikke decideret er et problem, heller ikke i samfund F5, hvor den økonomiske ulighed er stor. Grunden til at Rawls mener dette, er fordi hans differensprincip går ud på at ulighed er okay, så længe det stiller de dårligst stillede bedst. Det mener Rawls kan ske gennem samfund F5, da han mener, at de rige gennem incitamenter vil blive motiveret til at øge sin produktivitet, som de dårligst stillede vil nyde godt af altså trickle-down effekten. En anden kritik af incitamentsargumentet bygger på: Når man diskuterer incitamentsargumentet, så overser man ofte det forhold, at den faktuelle præmis kun er sand i kraft af en beslutning, som de mest talentfulde har truffet. At man overser det skyldes blandt andet, at argumentet ofte fremsættes i 3. Person (Holtug, Kappel & Lippert- Rasmussen 1997, s. 146). Eksemplet af den velkendte version af skattelettelser, som bliver brugt længere oppe i teorien, viser det, som citatet udtrykker tydeligt. Det kan man se, da det er politikkerne, der er de mest,,talentfulde og,,magtfulde, som har truffet beslutningen på bekostning af nogle andre, samt det er dem, der gør præmissen sand. Det betyder, at de talentfulde ikke er interesserede i at øge deres produktivitet af deres talenter fuldt ud, uden udsigten til incitamenter (Holtug, Kappel & Lippert- Rasmussen 1997, s. 146). Dog hævder Cohen, at det godt kan ske. Det sker gennem at de,,talentfulde og,,magtfulde, i eksemplet, gør sit arguments faktuelle præmis sandt. Det, der ligger til grund for dette er, at de kan selv vælge at arbejde ligeså hårdt uden incitamenter, som de ville gøre hvis de havde incitamenter. Hvis de talentfulde ikke behøver incitamenter for at gøre en ekstra indsats, så kan man, ifølge Cohen, tilføje en ekstra kolonne en ekstra fordeling, nemlig samfund F6. Dette sker dog kun, hvis de bedst stillede er lige så produktive som de er i samfund F5, også selvom de skal dele de goder, denne høje produktivitet fører med sig, med de dårligst stillede. Hvis denne fordeling eksisterede i 23\n24 Rawls teori, så ville differensprincippet pege på samfund F6 som den mest lige og retfærdige fordeling. F1 F2 F3 F4 F5 F6 Der er dog en kritik til én af retfærdighedsprincipperne, nemlig differensprincippet. Grunden til denne kritik skyldes, at dette princip er svært at opfylde, da den ikke engang accepterer den ulighed, der finder sted i den skandinaviske velfærdsstat. Differensprincippet taler for en indretning af samfundet, der ikke engang indeholder den begrænsede ulighed, som vi kender fra Skandinavien (Holtug, Kappel & Lippert-Rasmussen 1997, s. 155). Robert Nozick Robert Nozick (16. november januar 2002) var en amerikansk politisk filosof og Professor ved Harvard-universitetet. Hans bog Anarchy, State, and Utopia (1974), gav et libertariansk svar på John Rawls A Theory of Justice (1972). Robert Nozick er den absolutte modsætning til John Rawls, og hans teori omkring hvordan et samfund skal struktureres. Han går ind for en minimal stat, altså en stat, hvor offentlige instanser og omfordeling af goder imellem forskellige samfundsgrupper er absolut minimalt. Det enkelte individ er i en vis udstrækning selv herre over, hvordan og hvorledes vedkommendes liv udvikler sig, så længe at den private ejendomsret ikke krænkes. Derfor argumenterer Robert Nozick også for, at det 24\n25 ikke er statens opgave at varetage institutioner som uddannelse, sygepleje og et generelt socialt sikkerhedsnet (for eksempel SU eller kontanthjælp). Dog mener han, at der er nogle få instanser, som sandsynligvis ikke kan undværes i en minimalstat, og som er essentielle i forhold til at sikre individets private ejendomsret. I hans optik bliver man nødt til at bibeholde politi, domstole og forsvaret for at kunne opretholde en vis form for orden og struktur. Ved denne form for minimalstat er man med til at sikre individets rolle i samfundet, og giver denne fuld kontrol til selv at udforme og udvikle sin egen tilværelse, så længe at det ikke er på bekostning af andre. Selvejerskabstesen er et centralt begreb i Robert Nozicks teori. Det går i sin enkelthed ud på, at: enhver person (moralsk set) har et uindskrænket ejerskab over sig selv og sin krop. Kun personen selv har ret til at bestemme, hvad der skal ske med hans liv og hans krop, for de tilhører ham (Holtug, Kappel & Lippert-Rasmussen 1997, s. 201f). Skal man definere dette nærmere, så kan man se på det således, at enhver person har helt grundlæggende to former for ressourcer, en intern og en ekstern. Den interne ressource dækker over individets egen krop. Man ejer altså sin egen krop i den forstand, at der ikke er nogen, som kan tvinge en til at yde noget i forhold til andre, hvis det strider imod individets ønsker. Den eksterne ressource dækker over individets ejendom eller det stykke arbejde, som vedkommende udfører. Derfor mener Robert Nozick altså, at man ved at beskatte folk eller tvinge dem til at hjælpe andre, indskrænker deres selvejerskab og ejendomsret. Robert Nozick har udviklet en rettighedsteori, som kan ses som et modstykke til John Rawls retfærdighedsprincipper. Rettighedsteorien indeholder tre principper: Princippet for retmæssig tilegnelse En tilegnelse er retfærdig, hvis og kun hvis den ikke indebærer, at andre bliver dårligere stillet (Holtug, Kappel & Lippert-Rasmussen 1997, s. 207). Princippet har rødder i den engelsk filosof, John Lockes ( ) politiske teori, der hævdede, at for at tilegne sig noget, der hidtil har været uejet, må der være tilstrækkeligt, og noget som er lige så godt, ladt tilbage til andre i fællesskabet (Locke 1689, s. 329). 25\n26 Princippet for retmæssig overførsel En overførsel er retfærdig, hvis og kun hvis den retmæssige ejer frivilligt afhænder det relevante gode, og den nye ejer frivilligt modtager det (Holtug, Kappel & Lippert-Rasmussen 1997, s. 207). Skal vi anskue dette i forhold til omfordelingen af goder, så vil en overførsel af gode mellem borgere i et samfund kun være legitimt, så længe at ejeren af det givende gode helt frivilligt vælger at skille sig af med det. En beskatning via staten vil derfor stride imod dette princip. Genopretningsprincippet. Dette princip siger, hvorledes tidligere uretmæssigheder ophæves (Holtug, Kappel & Lippert- Rasmussen 1997, s. 207). Det princip er direkte afledt af de to foregående principper. Er der sket en form for uretmæssig tilegnelse af goder blandt individer, så kommer dette princip i spil. Det skal være med til at sikre at de to andre principper overholdes, og derved skaber stabilitet i samfundsstrukturen. Disse tre principper er altså fundamentet i rettighedsteorien. Robert Nozick mente selv, at de tre principper og teorien som helhed skulle anskues fra et sæt af historiske, ikke mønstrede retfærdighedsprincipper. Med historiske menes der her, et sæt af naturlige principper (selvejerskabstesen), samt ikke mønstrede retfærdighedsprincipper, altså principper i forhold til hans egen teori, og ikke et overordnet sæt af strukturelle regler som staten implementerer. Det vil sige, at det er irrelevant, om en given fordeling af goder stemmer overens med et retfærdighedsmæssig synsvinkel. Skulle omfordelingen af goder ske som en funktion af de tre rettighedsprincipper, så vil dette blot være en ekstra gode, men altså ikke noget, som nødvendigvis skal tilgodeses. Wilt Chamberlain argumentet. Robert Nozick har brugt et argument, som sidenhen er blevet kendt som Wilt Chamberlain argumentet. Argumentet beskriver hvordan rettighedsteorien ville fungere i praksis, og hvordan dette kan retfærdigøre, at man undlader at omfordele til fordel for de dårligst stillede. I dette 26\n27 eksempel tages der udgangspunkt i mønstrede historiske retfærdighedsprincipper, og dermed kan man henvise til John Rawls retfærdighedsprincip. Wilt Chamberlain var en populær basketball spiller, og vi antager hermed, at 1 million mennesker ønsker at overvære ham spille i en arena. Vi antager yderligere, at alle er stillet lige, og at John Rawls retfærdighedsprincip er opfyldt. Vi kalder denne fordeling for D1. Alle der er til stede betaler frivilligt hver 0,25 kroner for at se ham spille. Det vil nu sige, at Wilt Chamberlain har erhvervet sig kroner og derved er skabt en ny situation (D2), hvor han, på trods af en retfærdig fordeling af goder, er blevet meget rigere end andre i samfundet, og derved også skabt en uretfærdig fordeling. Men eftersom vi antog, at D1 var en retfærdig fordeling, hvorledes kan D2 så være uretfærdig? (Der henvises her selvfølgelige til de to første principper i rettighedsteorien). Med dette eksempel prøver han altså at vise os, at en statslig indgriben i hvorledes goder fordeles i sidste ende vil indebære et indgreb i den personlige frihed. For hvorfor skal Wilt Chamberlain fratages goder, som andre frivilligt har afgivet, kun for at tilgodese de dårligst stillede? Kritik af Robert Nozick Der er udarbejdet en del kritik af Robert Nozicks teori, hvor en af kritikerne Gerald Cohen. En af kritik punkterne omhandler hans begreb om selvejerskabstesen. Her mener Cohen ikke, at Nozicks argument omkring selvejerskabet over egen krop kan anvendes som argument for ikke at betale skat. Han mener, at når man benytter dette begreb i en kontekst, der berører betaling af skat, er man nødt til at inddrage, på hvilken måde, mennesker kommer til at være ejere over en genstand. Altså må det sættes sammen med Nozicks princip om retmæssig tilegnelse. Dette mener Cohen ikke, at Nozick gør i tilstrækkelig grad i sin teori. Ligeledes mener Cohen, at man må betragte de interne og eksterne ressourcer forskelligt, når der tales om, hvorvidt omfordeling er retfærdig. Her mener han ikke, at man kan sammenligne den ret en person har over sin egen krop med retten til eventuelt jord og penge. At en person har retten over sin egen krop medfører ikke, at personen automatisk har den samme ret over eksterne ressourcer. I den forbindelse påpeger han, at selvejerskabstesen og princippet for retmæssig tilegnelse, som sammen skulle retfærdiggøre ulighed i samfundet ikke fungerer optimalt. Han mener, at man skal fokusere på, hvordan tilegnelsen af en ekstern ressource kan være retfærdig. Ligeledes kritiserer Cohen også Robert Nozicks Wilt Chamberlain argument. 27


Stor politiindsats: Spionbus skal redde City i Liverpool – Ekstra Bladet\n5. okt. 2018 kl. 17:27\nStor politiindsats: Spionbus skal redde City i Liverpool\nManchester City har anskaffet sig en spillerbus med 15 udvendige kameraer for at undgå busballade i Liverpool\nManchester Citys spillerbus blev smadret, da de senest var i Liverpool - nu kommer de i en spionbus. Foto: AP\nManchester City har ikke glemt balladen fra sidste sæson, da klubbens spillerbus måtte kæmpe sig gennem Liverpools gader, mens den blev torpederet af ølflasker og røgbomber.\nDet skete før CL-kvartfinalen i april mellem Liverpool og City, og det vil City gerne undgå sker igen, når klubben på søndag gæster Anfield til topkamp i Premier League.\nDerfor har City installeret 15 spionkameraer rundt på spillerbussen, der skal hjælpe politiet med at fange potentielle angrebsmænd. HD-kameraerne kan rotere 360 grader og zoome ind og ud.\nCity har holdt møder med politiet i Liverpool for at sikre, at busangrebet ikke gentager sig. Samtidig har man valgt en ny rute til stadion, så bussen ikke kommer forbi The Arkles Pub, der er et populært mødested for Liverpool-tilhængere.\nPolitikommissær i Liverpool Dave Charnock bekræfter ifølge The Guardian, at man vil øge politistyrken på søndag.\n- Alle involverede arbejder hårdt for, at det ikke gentager sig. Der vil være yderligere betjente til stede, både uniformerede og civile, siger han.\nCitys manager, Josep Guardiola, var rasende efter busballaden i april. City tabte kampen 0-3 og røg efter returopgøret ud af CL-turneringen. Han modtog efter kampen en undskyldning fra Liverpool-manager Jürgen Klopp.\n- Jeg forstår det virkelig ikke. Vi prøvede at undgå sådan en situation. På Liverpools vegne må jeg undskylde, sagde Klopp.\nEt vindue blev smadret på spillerbussen, og klubben måtte bringe en ny bus ind til at køre spillerne hjem fra kampen.\nPolitiet påbegyndte efterfølgende en undersøgelse, men det lykkedes ikke at sigte én eneste person på grund af for dårlig overvågning.\nLiverpool fik en bøde af Det Europæiske Fodboldforbund (Uefa) på 17.500 pund (cirka 150.000 kroner).\nManchester City og Liverpool er med 19 point helt lige i toppen af Premier League. City formåede ikke at vinde på Anfield i sidste sæson, men vandt mesterskabet 25 point foran Liverpool, der endte som nummer fire.\nHelt forfærdeligt: United-stjernen hånes efter hjørnespark\nHemmeligheden bag Klopps succes – sådan skal han hente mesterskabet


Lindevang - Svend Tveskæg\nSe Glob (Due) Slægten\nErik af Falster\nErik af Västergötland\nJarl af Falster\nKnudsdatter af Danmark\nEsbern Snare - d. 1204, dansk stormand af Hvideslægten, søn af Asser Rig og bror til Absalon. Esbern var en af Valdemar 1. den Stores vigtigste medarbejdere og deltog bl.a. i vendertogterne. Efter Absalons overtagelse i 1177 af ærkebispesædet i Lund bestyrede Esbern og andre sjællændere skånsk kirkegods, hvilket medvirkede kraftigt til et skånsk oprør 1180-81.\nAbsalon d. 21.3.1201, biskop af Roskilde 1158-92, tillige ærkebiskop af Lund fra 1177, den mest fremtrædende politiker og kirkefyrste i 1100-t.s Danmark, søn af Asser Rig og sønnesøn af Skjalm Hvide. Absalon og broderen Esbern sluttede fostbroderskab med kong Valdemar 1. den Store, og da Valdemar i 1157 fik eneherredømme i Danmark, blev Absalon året efter valgt til biskop af Roskilde. Han må have været en af de første danskere, der blev uddannet ved universitetet i Paris, og han stod nu som den, der skulle forestå en nyordning af den danske kirke på Valdemarstidens betingelser, idet ærkebiskop Eskil var kongen uvenligt stemt.\nLæs mere: Den Store Danske Encyklopædi\nAbsalon. Forgyldt statue af biskop Absalon på facaden af Københavns Rådhus; udført af Vilh. Bissen og afsløret i 1901. Bissen modellerede statuen i 1872; den blev omarbejdet og derefter udført i drevet kobber, inden den i år 1900 blev vist på verdensudstillingen i Paris, hvor Absalon havde studeret som ung. Statuen viser Absalon som ærkebiskop i fuld ornat; Bissens rytterstatue på Højbro Plads i København afbilder derimod Absalon som kriger.\nRytter-statue af V. Bissen på Højbro Plads i København.\nKonge fra 1047 til sin død. - Gift med Gunhild Sveinsdatter, Thora Thorbersdatter og Gyda Anundsdatter af Sverige\nModeren kendes ikke, da kong Svend Estridsen fik mindst 19 børn med diverse friller\nBlandt disse var følgende:\nModer: Gunhild Svendsdatter\n1. Harald 3. Hen\n2. Oluf 1. Hunger\n3. Knud Den Hellige\n4. Erik 1. Ejegod\n5. Niels af Danmark\nAlle fem blev konger og regerede fra 1074-1134. En sjette søn Svend Tronkræver, krævede, som hans navn siger, tronen efter broderen Erik Ejegods død på Cypern. På vej til kongevalget på landstinget blev han syg og døde trods forsøget på at fortsætte….\nUlf Jarl (født omkring 988 – myrdet 31. december 1026 i Trefoldighedskirken, Roskil-de) var en dansk jarl, vikingehøvding, statsholder og rigsforstander af Danmark under Knud den Store, han var gift med Knuds søster Estrid og far til kong Svend Estridsen og til vikingen Asbjørn Jarl.\nEstrith eller Astrith, født mellem 990/997 og død 1057/1073), var en dansk prinsesse og titulær dronning, og en russisk prinsesse og eventuelt hertuginde af Normandiet ved ægteskab.\nHun var datter af Svend Tveskæg og måske Gunhild af Wenden og søster til Knud den Store. Med Ulf Jarl var hun mor til den senere kong Svend II af Danmark og Bjørn Estridsen. Den dynasti, der regerede Danmark i 1047-1412 blev opkaldt efter hende. Hun var kendt i Danmark som Dronning Estrid, (Queen Estrid), trods det faktum, at hun ikke var gift med en konge...\nIfølge Saxo Grammaticus blev der bygget en trækirke af Harald Blåtand i 980'erne der, hvor Roskilde Domkirke ligger i dag. Trækirken blev kaldt Treening-hedskirken, og Harald blev begravet i den. Hans søn Svend Tveskæg udvidede den og blev også begravet i trækirken\n960– 3.2 1014\nKonge af Danmark 986/87 - 1014 og af England 1013-1014\nSvend er søn af Harald Blåtand og er Danmarks store vikingekonge. Saxo anfører, at Svend tog magten i kamp med sin far, og at Harald faldt i et slag. Det er ikke helt sikkert, men vi ved, at Svend kom på tronen ved faderens død i 986 eller 987.\nBåde før og efter sin tronbestigelse foranstaltede Svend vikingetogter til England, i begyndelsen i samarbejde med den norske høvding Olav Tryggvason. Olav blev norsk konge i 995 og påbegyndte en brutal tvangskristning af nordmæn-dene, og da han faldt i Slaget ved Svold i år 1000, blev Svend Tveskæg også Norges overherre.\nFortsættes Harald Blåtand\nSigrid Storråde (islandsk: Sigríðr stórráða) var en nordisk dronning, hvis historie, der hersker stor usikkerhed om. Ifølge Olav Tryggvasons saga levede hun fra ca. 967 til ca. 1014 og var datter af Skoglar-Toste, en svensk stormand. Hun blev først gift med Erik Sejrsæl og fik med ham den senere svenske konge Olof Skötkonung. Senere i 994 blev hun gift med kong Svend Tveskæg, med hvem hun fik fem døtre, heriblandt Estrid Svendsdatter, Svend Estridsens mor og Knud den Stores halvsøster. Hun skal endvidere have indebrændt Harald Grenske, far til Olav den hellige, og været trolovet med Olav Tryggvason. Deraf stammer hendes tilnavn, der betyder stolt. Det fortælles også, at Sigrid nægtede at lade sig døbe, men var ’’hedensk som en hund’’. Da Olav Tryggvason hånede hende, planlagde hun den krig, der førte til hans død i slaget ved Svold.\nLæs mere om Sigrid Storråde på Wikipædia\nIfølge Steenstrups bidrag til Danmarks Riges Historie (bind 1) forklarer han om Svend Tveskægs hustruer på denne måde:\nSvend Tveskæg bliver først med en datter [Swietos´-lawa] af hertug Mieszko 1 af Polen.\nI Danmark kaldes hun Gunhild. Med hende får Svend børnene Thyra, Harald og Knud. Det foreligger ikke dokumen-teret direkte, at Gunhild først hed Swietoslawa, eller at Mieszko havde en datter med dette navn, men der er - som beskrevet senere - gode indicier herfor. Af politiske grunde vælger Svend omkring 997 at gifte sig med Sigrid Storråde, enke efter den svenske konge Erik Segersäll. Sigrid er datter af den velhavende Skogul-Toste fra Väster-götland. Hun var kort efter 1000 Nordens rigeste kvinde, så dette må være den rette baggrund for hendes tyilnavn. Med Sigrid får Svend datteren Estrid. Gunhild bliver afskrevet og må rejse tilbage til sit hjemland. Efter Svends død 1014 hentes hun igen til Danmark af sine sønner\nSvend Tveskæg var søn af Kong Harald 1. Blåtand og Dronning Tove.\nSe slægtens sammenhæng under Hvide Slægten og videre til Gorm den Gamle\nLæs om Cæcilie Knuds-datter længere nede i spalten til venstre….\nSvend Tveskæg (født ca. 960 – 3. februar 1014) var en konge af Danmark 986/87- 1014 og af England 1013 – 1014.\nSvend er søn af Harald Blåtand og er Danmarks store vikinge-konge. Saxo anfører, at Svend tog magten i kamp med sin far, og at Harald faldt i et slag. Det er ikke helt sikkert, men vi ved, at Svend kom på tronen ved faderens død i 986 eller 987.\nBåde før og efter sin tronbestigelse foranstaltede Svend vikingetogter til England, i begyndelsen i samarbejde med den norske høvding Olav Tryggvason. Olav blev norsk konge i 995 og påbegyndte en brutal tvangskristning af nordmændene, og da han faldt i Slaget ved Svold i år 1000, blev Svend Tveskæg også Norges overherre.\nSvend Tveskægs søster giftede sig med vikingehøvdingen Pallig, som senere trådte i den engelske kong Ethelreds tjeneste. I 1002 beordrede kong Ethelred af England alle daner og deres efterkommere i England dræbt i fortvivlelse over sin egen manglende evne til at dæmme op for de stadige vikingeangreb, og både Pallig og Svends søster Gunhild Haraldsdatter var blandt de dræbte. I 1003-1004 angreb Svend Tveskæg England og opkrævede enorme pengebeløb, den såkaldte Danegæld.\nI år 1013 var den nu midaldrende Svend Tveskæg selv og hans næstældste søn Knud med om bord, da en vældig flåde krydsede Nordsøen, og denne gang var det med erobring for øje. London forskansede sig, og englænderne synger stadig "London Bridge is falling down" om den dag, da londonerne brændte og ødelagde broen over Themsen for at hindre vikingernes fremrykning.\nSvends hær trak sig tilbage fra London med tab, men Svend Tveskæg var en blændende militærstrateg, og i stedet for at bruge unødige kræfter på London lod han sig næsten uden modstand kongehylde rundt omkring i landet, både nord, vest og syd for London. Til slut var London alene tilbage, en ø omgivet af et land, som helt og aldeles havde overgivet sig.\nKong Ethelred gav op og flygtede til Normandiet, hvor hans familie allerede opholdt sig, og ved juletid 1013 valgte det engelske rigsråd klogelig Svend Tveskæg til konge af England. Svend døde den 3. februar 1014 i grevskabet Lincoln formentlig af et slagtilfælde. Hans fødselsår kendes ikke, men han var formentlig midt i 50'erne, da han døde. Svend Tveskæg blev først begravet i York Minster, men senere overførtes hans lig til Roskilde Domkirke, hvor han i dag hviler på en ukendt plads under kirken sammen med sin far Harald. Tilnavnet tyder på at Svend delte sit fuldskæg på midten, en skik der var på højeste mode i England på dette tidspunkt og kan ses på engelske mønter.\nUlf er søn af Thorgils (Styrbjørnsson) Sprakeleg, og nedstammer (ifølge en længe forfægtet men ej bekræftet teori) fra den svenske kongefamilie, hans bedstemor skulle således have været Tyra, datter af Harald Blåtand. Han sluttede sig til Knud den Stores vikingetogter til England, og omkring 1015 gifter han sig med Knuds søster. Ulf får også titel af jarl i England.\nLæs mere på Wikipædia\n- død 1131 - Knud den Helliges og Edels datter, blev født i Knuds kongetid og mistede tidlig sin fader ved Almuens Oprør i 1086. Dronning Edel drog derefter til Flandern og efterlod Cæcilie og hendes søster Ingerd i Danmark. Det syntes som om Erik Ejegod og Bodil havde været dem i forældres sted og havde taget dem med til Sverige, da de flygtede for Oluf Hunger. I alt fald blev begge søstre senere gift med svenske stormænd: Ingerd blev gift med Folke dem Tykke og stammoder for Folke-ungerne, Cæcilie ægtede den gøtiske Jarl Erik og med sin mand kom Cæcilie atter til Danmark, hvor Erik blev Jarl over Falster. De omtaltes som boende på gården Haraldsted, nord for Ringsted.\nHer gæstede Cæcilies søskendebarn Knud Lavard dem efter at have fejret julen hos kong Niels i Roskilde. Cæcilie anede, at Knuds liv var i fare, og søgte forgæves at få ham fra at mødes med Magnus. I skoven ved deres gård blev han myrdet af den troløse frænde den 7. januar 1131.\nCæcilie og Erik havde sønnerne Knud og Carl, samt datteren Inge Eriksdatter - gift med Asser Rig…..\nAsser Rig Hvide - Sjællandsk høvding, født omkring 1080 og død formentlig 1151. Gift med Inger Eriksdatter.\nAsser Rig var søn af den sjællandske stormand Skjalm Hvide og dennes hustru Signe. Han tilhørte således den mægtige Hvide-slægt. Han blev opdraget sammen med Knud Lavard, hvis søn Valdemar den Store han senere blev fosterfader for.\nHan ejede gården Fjenneslev lille ved Ringsted og byggede Fjenneslev kirke, hvor han også er begravet. Sammen med broderen Ebbe grundlagde han Sorø kloster et benediktinerkloster, hvor han levede sine sidste år som munk.\nFar til Absalon og Esbern Snare samt Ingefred Assersdatter (Hvide).\n- Også kaldet Edel\nCæcilie af Danmark\nKarl Danske af Flandern\nKarl af Flandern var dansk kongesøn og greve af Flandern år 1119 til 1127. Som søn af Knud den Hellige og Adela af Flandern tilhørte han både det danske og det flamske fyrstehus.\nKnud den Hellige, Knud 4., Knud Svendsen, (ca. 1043 – 10. juli 1086) var en dansk konge i 1000-tallet, der blev valgt til monark efter sin bror i 1080. Han blev dræbt i Albani kirke i Odense som følge af et oprør der opstod mod ham. Historien kendes takket være munken Ælnoth.\nGift med Folke den Tykke\n32x - 37xTipoldeforældre


Hvordan sukker henvende sig til fedt? - Mosolyorszag.com\nHvordan sukker henvende sig til fedt?\nMange mennesker, der ser, hvad de spiser for at opretholde ernæring eller tabe sig en tendens til at holde sig fra raffineret hvidt sukker. Mens disse sukkerarter ikke altid få omdannet til fedt, er de ikke beregnet til at være en del af en sund kost.\nEnhver form for sukker fungerer som en form for brændstof til kroppen uanset hvordan-short boede energi bølge. Lige sukker, som den slags tilføjet til din kaffe hver morgen, er raffineret hvidt sukker. Sodavand er især slemt, da de er praktisk talt flydende sukker og indtast dit system straks.\nNår nogen form for sukker er indtaget, kroppen begynder at fordøje det og forårsager en serie af biokemiske begivenheder. Fordøjelsen opstår endnu før maden synkes, på grund af fordøjelsesenzymer i dit spyt. Raffineret hvidt sukker er straks konverteret til blodsukker.\nHvis sukker påvirker dit blodsukker med en høj hastighed og hurtigt, kan din lever konvertere af sukker til fedt. Dette sker især når raffinerede hvide kulhydrater indtages, dreje til sukker og derefter ind i fedt.\n• Ultralyd behandling til skulder Impingement\n• Hvordan at undgå humørsvingninger\n• Hvad er behandlingerne af lukkede sår?\n• Sådan Stop overgangsalderen hårtab\n• Sådan bestiller flydende kost\n• Hvor hen til genoprette fra hals stråling & tyk slim


Herlev: Vi bryder forbandelsen i år | Squash Online\nDe er efterhånden ved at blive kendt som den evige to’er i dansk squash, men til trods for drillerierne bakker de ikke af i Herlev, men går derimod igen i år benhårdt efter at tage skridtet op på den øverste plads på podiet. Vi fangede holdleder Bjarne Kiehn, der gav os et kort og præcist indblik i slutspillet set fra Herlevs perspektiv.\nHerrer: Det samme hold som tre gange ud af de seneste fire år: Caspar Grauballe, Rasmus Jessen, Lau Kiehn og Thomas Pilak.\nDamer: Tanya Stenz, Rikke Holm Petersen og Malene My Christensen\nHvad er succeskriteriet for Herlev ved dette års slutspil?\nDet ligner efterhånden en forbandelse for Herlev, at I år efter år er lige ved og næsten, men ikke får titlen med hjem. Har I gjort noget anderledes i optakten til dette års slutspil, for at ændre dette?\nHerrer: Desværre har grundspillet manglet fire kampe, så det er lidt negativt i forhold til tidligere vedr. turneringsrutine, men positivt er det, at Caspar er med på fuld styrke. Det kan gøre den lille forskel bl.a i forhold til sidste år.\nHvilke hold ser I kæmpe med om titlerne og hvem er I jeres øjne favoritter til at løbe med pokalerne?\nHerrer: Birkerød og Herlev, og nøgternt set er Birkerød favorit.\nDamer: Birkerød og Kolding med Birkerød som svag favorit.\nI har i mange år stillet med de samme spillere på herresiden, mens damesiden op til denne sæson har været udsat for radikale ændringer. Hvordan ser fremtiden ud for Herlevs elitehold?\nDer arbejdes langsigtet med egne spillere i Herlev, så målsætningen er klar - Herlev skal med egne spillere være i toppen af dansk squash både på dame- og herresiden.\n← Birkerød: Kun guldet tæller\nTo gange Birkerød - Kolding i finalerne ved DM for hold →