KAN HUNDE SPISE CREME FRAICHE? HVAD DU BEHØVER AT VIDE! - HUNDE\nKan hunde spise creme fraiche? Er creme fraiche sikkert for hunde?\nNår du sætter dig ned for at nyde et dejligt måltid, og din elskede hund giver dig de åh-så-svært-at-modstå hvalpeøjne, er det simpelthen menneskets natur at ville dele noget af din mad med dit lodne familiemedlem. Men kræsne hundeejere ved, at dette ikke altid er i deres hunds bedste interesse, og det er derfor, du laver din forskning, før du fodrer din hund med noget af dit foder.\nHeldigvis er creme fraiche ikke skadeligt for hunde. Efter at have heapet noget creme fraiche på dine fajitas, er det ok for hunden at slikke skeen? Eller måske ville du putte en klat creme fraiche på deres mad for at sætte liv i den. Er det i orden?\nDet kommer ikke til at skade din hund, og det kan endda give din hvalp en god portion sundt næringsstof det kan være gavnligt. Men det betyder ikke, at du skal aflevere hele karret. Desuden er der nogle tilfælde, hvor du bestemt ikke ønsker at fodre din hund med creme fraiche. Lad os undersøge dette foder og dets virkninger på din hund mere detaljeret.\nEr creme fraiche sikkert for hunde?\nDet korte svar er ja, creme fraiche er sikkert for hunde. Det er ikke-giftigt for hunde og vil ikke forårsage nogen problemer hos de fleste sunde hunde.\nSelvfølgelig, som de fleste nye fødevarer, bør du introducere det til din hund langsomt. Start med små mængder, så din hunds fordøjelsessystem har en chance for at vænne sig til dette nye foder. Introduktion af nyt foder for hurtigt kan resultere i negative virkninger, uanset foderet. Disse kan omfatte dårlig mave, opkastning og diarré.\nHvornår bør du ikke fodre din hund med creme fraiche?\nSelvom creme fraiche er fint for de fleste sunde hunde, vil enhver laktoseintolerant hund gøre klogt i at holde sig langt væk fra dette foder. Laktoseintolerance er ret almindelig hos hunde, især da de går fra hvalpealderen til voksenalderen.\nCreme fraiche er et mejeriprodukt, og det er lavet med laktose. Hvis den fodres til en laktoseintolerant hund, vil de højst sandsynligt blive syge. Det vil starte med gas, derefter gå videre til opkastning og diarré.\nSammenlignet med mælk har creme fraiche meget mindre laktose. Så hvis din hund kan drikke mælk uden problemer, så burde den have det fint med creme fraiche.\nEt andet tidspunkt, hvor du ikke bør fodre din hund med creme fraiche, er, hvis den allerede er overvægtig. Surflødeer højt i kalorier og især højt i fedt. Det kan nemt bidrage til overfodring og få din hund til at tage på i vægt. Overvægtige hunde bør holdes langt fra denne fedtfyldte snack.\nEr creme til gavn for din hund?\nVi spiser creme fraiche mest for smagen og konsistensen, selvom der er nogle sundhedsmæssige fordele for både os og vores hundekammerater.\nhvor meget skal et laboratorium veje\nCreme fraiche, som mange mejeriprodukter, indeholder calcium. Som du måske er klar over, hjælper calcium med at holde dine knogler og tænder stærke, og det gør det samme for din hund. Desværre surtflødeer ikke den bedste kilde til calcium. Hver portion har kun 13 milligram calcium til din hund, men det er stadig bedre end ingenting!\nUdover calcium indeholder creme fraiche også spormængder af andre vitaminer og mineraler. Dette inkluderer vitamin A, jern, natrium og fosfor. Indrømmet, de findes kun i spormængder i creme fraiche, så de vil ikke give din hund nogen større fordele.\nNederste sider af at fodre din hund med creme fraiche\nVi talte om de mindre fordele, din hund kunne få ved en lejlighedsvis cremefraiche-snack, men hvad med ulemperne?\nSelvom din hund kan nyde et par skefulde af denne velsmagende godbid, bør den kun gives med måde. Det har en stor mulighed for vægtøgning, som hurtigt kan føre til en overvægtig hund. Dette kan opdeles i to hovedproblemer med creme fraiche; det er højt i fedt og højt i overordnede kalorier.\nTo spiseskefulde creme fraiche, en lille portion efter de fleste standarder, indeholder i alt 60-90 kalorier. Det betyder, at du nemt kan indtage flere hundrede kalorier på blot et par bid. Og husk, det er officielle spiseskeer, ikke de dybe portioner, som de fleste mennesker generelt hælder ud.\nSelvom de samlede kalorier er en stor bekymring, er de ikke den eneste ernæringsmæssige bekymring. Det andet problem er, at de fleste af disse kalorier er fra fedt! Hvad værre er, de fleste fedtkalorier kommer fra mættet fedt.\nDet, der mangler, er det, der sammensætter problemet. Der er næsten intet protein i creme fraiche. Så du fodrer stort set bare din hund med en stor portion rent fedt. Selv jordnøddesmør har protein for at gøre det til en mere gavnlig snack.\nAlternativer til creme fraiche\nHvilke alternativer kan du tilbyde din hund i stedet for creme fraiche? I lighed med os kan vores hunde ofte drage fordel af en liter version af de fødevarer, vi gerne vil fodre dem med. At gå med lidt creme fraiche i stedet for en fuldfed version kan trimme en betydelig mængde af det overskydende fedt og kalorier, hvilket gør dette til et meget sundere valg, der stadig smager det samme. Plus, de fleste lite creme fraiche har mere protein end de almindelige versioner.\nSelv en mindre ændring såsom at vælge den økologiske creme fraiche frem for den almindelige. De økologiske cremecremer har ofte flere af de gavnlige omega-fedtsyrer, der kan være med til at holde din hunds pels sund og smuk.\nEt andet alternativ ville være at give din hund noget almindelig yoghurt. Yoghurt er fuld af probiotika, der kan hjælpe deres fordøjelsessystem. Dette ville give nogle yderligere fordele, der ikke findes i creme fraiche. Plus, som en ekstra fordel, er yoghurt meget højere i protein end creme fraiche. Det betyder, at du vil booste din hunds ernæring og samtidig give den en velsmagende godbid.\nSom vi har set, er creme fraiche ikke giftigt for din hund. Det kommer ikke til at skade dit kæledyr, men der er nogle ulemper, du skal være opmærksom på. Hovedsageligt skal du være opmærksom på det høje samlede kalorieindhold og det tunge fedtindhold. Alternativer som lite creme fraiche og almindelig yoghurt kan give dig mulighed for at dele din snack med din hund uden at udsætte din elskede hvalp for ulemperne ved almindelig creme fraiche.\nUdvalgte billedkreditter – venstre: AnetaZabranska, Shutterstock, højre: Pixabay


Nyt plantenetværk møder massiv interesse - DI Fødevarer\nFokus på forbrugerne: Hvad efterspørges?\nDen plantebaserede fødevareproduktion tager fart, og derfor samles både leverandører af ingredienser, udstyr og producenter nu i et samlet netværk; Planteindustrien. Formålet er at få samlet den politiske interessevaretagelse, styrke eksport og sikre gode vækstvilkår.\nFørste møde bød derfor på en kortlægning af det voksende marked samt virksomhedscases, hvor der blev delt erfaringer med at vækste den plantebaserede produktkategori. Blandt hovedkonklusionerne var, at markedet er i øjeblikket særligt er drevet af voksende forbrugerefterspørgsel, og på mødet delte Arla Foods og Cocohagen deres erfaringer med henholdsvis at være en producent, som introducerer plantebaserede produkter i produktkataloget, og Cocohagens chokolader, der er skabt som et plantebaseret produkt.\nAnne Louise Dannesboe Nielsen, centerchef og ph.d. på Teknologisk Institut, holdt derefter et oplæg omkring forbrugernes præferencer i forhold til plantebaserede fødevarer. Oplægget dykkede ned i de vigtigste fødevaretekniske udfordringer, industrien står overfor, for at kunne levere på, hvad forbrugerne efterspørger.\nPlanteindustrien er et netværk for alle dele af den plantebaserede værdikæde. Netværket skal sikre faglig sparring og politisk interessevaretagelse for leverandører af udstyr, ingredienser og producenter af plantebaserede fødevarer.\nNetværket hører under DI Fødevarer, men er åbent for alle DI-medlemmer.\nMed sin forankring i DI er det netværkets opgave også at facilitere samarbejder og dialog på tværs af den plantebaserede værdikæde.\nNetværk skal sikre vækst og rammer for sund forretning\nLeif Nielsen, branchedirektør i DI Fødevarer, holdt oplæg om de politiske rammer og udfordringer, som den plantebaserede branche står over for.\n”Som alle andre virksomheder har producenterne af plantebaserede fødevarer behov for, at de kan vækste deres virksomheder. Formålet med Planteindustrien er, at virksomhederne i DI kan finde sammen, og de fælles dagsordener derefter kan løftes i flok. Det gælder eksempelvis med fødevarelovgivning, hvor mange plantebaserede producenter møder de samme udfordringer”, fortalte Leif Nielsen.\nHelt konkret er ambitionerne store, og med input fra netværkets medlemmer er kursus blevet sat. Planteindustrien vil accelerere og opskalere den danske udvikling og produktion af plantebaserede fødevarer. Danmark har i mange år været en international spiller inden for fødevareinnovation, og den position skal det nye netværk sikre, at den spirende planteproduktion får glæde af.\nMed erfaringer fra oplægget om forbrugernes præferencer stod det også klart, at plantebaserede produkter var klar til at gå mainstream.\n”Plantebaserede fødevarer er ikke længere noget ideologisk eller kun for vegetarer. Det er godt for klimaet – og det er en god forretning. Det er blevet en vigtig industri med meget potentiale, som nu skal skaleres hele vejen hjem til Hr. og Fru Danmarks aftensbord”, sagde Leif Nielsen.\nNæste møde i Planteindustrien finder sted fysisk i Industriens Hus i København 7. april kl. 10:00 - 12:00 med efterfølgende frokost og netværk.\nFind programmet her, hvor du også kan tilmelde dig\nOffentlige midler skal sikres bæredygtig skalering\nPlanteindustrien vil også engagere sig i forhold til, hvordan den plantebaserede branche får prioriteret offentlige midler. DI Fødevarer, som varetager netværket, er repræsenteret i bestyrelsen af den nye offentlige Plantefond, der blev nedsat som en del af landbrugsaftalen for Finansloven 2022. Fonden skal frem til 2030 administrere 675 mio. kr. til udvikling af plantebaserede løsninger. Samtidig er der hos Forum for Fødevareklyngens Eksport nedsat en task force specifikt for plantebaserede løsninger.\nLeif Nielsen hilser begge dele velkommen, men fremhæver, at der er behov for koordination på tværs af branchen for bedst at udnytte midlerne.\n”Netværkets fokus kommer til at ligge på at vækste og opskalere de plantebaserede løsninger. Det er en indsats, der kommer i to spor. Vi skal sikre gode vilkår for plantebaseret produktion nationalt og i EU, og så skal eksporten understøttes. Det skal blandt andet ske gennem det nedsatte task force for eksport af plantebaserede fødevarer”, siger Leif Nielsen.\nSkal din virksomhed være medlem af Plante-industrien?\nPlanteindustrien samler både producenter og leverandører af udstyr og ingredienser inden for den plantebaserede fødevareproduktion. Netværket er åbent for alle DI-medlemmer.


Romain Salat (Lactuca Sativa Var.Longifolia), En Lidt Glemt Salat 💫 Webstedet For Den Praktiske Havearbejde. 2019\nIdeel jord og eksponering for voksende romaine salat\nRåd til pleje og dyrkning af romaine salat i grøntsagshave\nHøstning, bevaring og brug af romaine salat\nSygdomme, skadedyr og parasitter af romaine salat\nGunstig forening af romaine salat med grøntsager fra køkkenhave\nUfordelagtig forening af romaine salat med grøntsagshave\nVarianter af romersalat anbefales til plantning i haven\nLangstrakt og stiv, de blade, der kan nå 20 til 30 cm, bærer en stor central ribbe, der giver dem en form lidt i skeen. Derudover kan nogle mennesker lide at spise det ark ved at dyppe spidsen i en fløde sauce for at fange svarende til en skefuld.\nSom de fleste salater bliver romaine salat spist rå i salat, men også kogt. Det er lavt i kalorier (15kcal / 100g) og rig på calcium og magnesium.\nAfhængigt af sorten kan bladene variere fra mere eller mindre mørkegrøn til lysegrøn med en blond tinge. Nogle er flekkede lilla, mens andre er mere lilla lilla.\nOprindelse: Sydeuropa, Vestasien\nSåning: april til juli\nHarvest: ca. 6 til 8 uger efter såning\nRomaine salat vil sætte pris på en solrig situation med at vide, at de stærke tørke kan favorisere tidlige afkast. Det er plantet i en dyb, drænet jord rig på godt nedbrudt gylle, der vil være begravet i efteråret.\nDato for såning og transplantation af romersalat\nFrø er færdig fra marts til august, afhængigt af regionen, fordi temperaturen skal være omkring 15° C for spiring til at starte. Afhængigt af sagen vil du såge under afdækning eller i det åbne jord med en transplantation på plads eller en udtynding på 30-40 cm mellem hver plante ca. 1 måned efter såning, når plantene har 4-5 blade.\nHvad angår andet salat, har romaineen regelmæssig vanding, så jorden aldrig tørrer, ellers risikerer man at se dem frø for hurtigt. I starten lånes for at decongest jorden, og når planterne er vokset, halm generøst.\nHvis blomsterstenglen er dannet, lad den ikke vokse, skære den der, medmindre den er en frøbærer.\nRomaine salat høstes ca. 6 til 8 uger efter såning, og mere til dem, der så senere. Når æblet er godt dannet, skære romaineen til jorden, når og når dine behov. Det kan opbevares i et par dage i køleskabet.\nDe unge planter er ofte et måltid af snegle og snegle, så pas nøje og beskyt dine unge frøplanter.\nRomaine salat plantet i samarbejde med kohlrabi vil give gode resultater, ligesom at så det med rosa eller sorte radise: du vil reducere risikoen for tilbagevenden.\nOg så kombinerer det med langsomt voksende grøntsager som kål det muligt at optimere brugen af overfladen på jorden: salatet bliver høstet, før de andre har nået fuld skala.\nIkke plant romaine salat ved siden af cikorie eller majs.\nBlandt de mange sorter kan du vælge i henhold til sæsonen mellem romænderne til at høste i foråret sådan 'Grøn grøntsag' eller 'Riva' eller 'Chicon des Charentes' meget rustikke men øm og lækker, sommerens som 'Havearbejde blondine' med sit omfangsrige langstrakte æble eller 'Craquerelle du Midi' hvem gør det godt om sommeren, men som også modstår godt for kulden og efterårets efterår 'Ballon' den mest voluminøse og meget velsmagende, 'Kærlighed' hvem vil modstå om vinteren...\nVigtigsteFrugter og grøntsagerRomain Salat (Lactuca Sativa Var.Longifolia), En Lidt Glemt Salat


Sitemap - Spinnaker Nordic\nSEO, AdWords, Insourcing, Native Advertisering og Attribution\nHer på siden har vi samlet den store oversigt over de primære sider her på spinnakernordic.com. Samtlige sider har den ene eller anden vinkel til online markedsføring, hvilket vedrører et utal af grene af online markedsføring; SEO, AdWords, konverteringsoptimering, annoncering på social medier såsom Facebook og Instagram samt meget andet.\nAdWords – betalt annoncering i Google’s søgemaskine – Med flere tidligere Google-ansatte har vi samlet et team garant for at give AdWords-kontoer et kyndigt eftersyn samt lave optimeringer efter best-practice.\nSøgemaskineoptimering – Søgemaskineoptimering er en anden af de primære ydelser, som vi har en række dedikerede specialister siddene hands-on med.\nTekstforfatning – Vi sælger tekstforfatning. Vi kan skrive alt fra produktbeskrivelser, case-beskrivelser og om os-tekster.\nNative advertising – Her er tale om betalt annoncering, hvor annoncen matcher det medie, hvori den indgår. Annoncen har altså samme form og funktion, som det resterende indhold, der omgiver den. Native advertising-content skal derfor indeholde relevant, værdifuldt og ikke-anmassende indhold.\nMarketing Attribution – Vil du gerne vide hvordan du attribuere kanalerne efter hvor meget værdi de har skabt for din virksomhed? Så tag et smut forbi vores store og dybdegående indlæg om Marketing Attribution.\nDisplay annoncering – Kært barn, mange navne; RTB, Programmatic buying samt banner-annoncering og retargeting/remarketing.\nSocial Media Markedsføring – Annoncering og drift af sociale medier er en process som først og fremmest kræver en indledende vurdering af målgrupper og kommunikationsform. Vi annoncerer på Facebook, Instagram, YouTube, LinkedIn og Twitter.\nKonverteringsoptimering – Der er rigtig mange faktorer der spiller ind, når der snakkers konverteringsoptimering.\nVores kunder – Vores kundeportefølje.\nBlog om online markedsføring – Af og til poster vi kundecases eller yderst relevante informationer om nye trends og tiltag ift. online markedsføring.\nSpinnaker Nordic – Vi er et konsulenthus bestående af specialister i online marketing.\nAlpin modellen – Vi har opfundet en model, som kan bruges i marketing planlægning, og kaldt den Alpin Modellen. Læs mere her.\nMarketing Insourcing – Vi har specialiseret os i at at hjælpe virksomheder med at insource mange af processerne ved online markedsføring.\nMarketing-rekruttering – Det kan være svært at finde de rette folk til jobbet, når jobbet omhandler online markedsføring. Vi hjælper dig gerne med at skrive den perfekte jobbeskrivelse og med at screene interessante kandidater.\nProfessionel Live Streaming\nLive streaming – Livestream er hastigt voksende indenfor sociale medier er live streaming. Facebook, YouTube, Twitter m.fl. har åbnet op for værktøjer, der giver virksomheder og personer mulighed for at dele video – live.\nGratis online markedsføringskurser – Som noget nyt, afholder vi en række gratis kurser, både online (live) og fysiske. Der er et begrænset antal pladser, og tilmelding foregår efter først-til-mølle princippet.


Lars Køhler: 33 pct. af søndagens klimaaftales CO2-reduktioner skal komme fra en uprøvet CO2-fangst-teknologi. Alligevel markerer aftalen et positivt vendepunkt « RÆSON\nLars Køhler: 33 pct. af søndagens klimaaftales CO2-reduktioner skal komme fra en uprøvet CO2-fangst-teknologi. Alligevel markerer aftalen et positivt vendepunkt\nSøndagens klimaaftale er en blanding af gode tiltag, lyspunkter, huller, hjørnespark og farlig teknologifiks. Men det, der virkelig er iøjefaldende, er, at dansk politik endelig ser ud til at have fundet modet til at indføre en længe savnet grøn afgiftsreform og en helt nødvendig CO2-afgift. Men de er også begyndt at se CO2-fangst som en stor del af den grønne omstilling, hvilket er et principielt valg, der fortjener at blive diskuteret indgående i den kommende tid.\nSÅ LANDEDE der endnu en klimaaftale. En af mange delaftaler, der skal lukke afgrunden mellem den nuværende klimapolitik og målsætningen om 70 pct. CO2-reduktion i 2030. Denne gang handlede det om energi og industri. Aftalen lukkede ca. 14 pct. af vejen til mål, og resten af delaftalerne er sat på standby til efteråret. Med den travlhed, klimakrisen fordrer, kan man undre sig, om det er den rette tid til standby? Det er det næppe, men lad os nu forholde os til det, aftalen indeholder – og hvad den mangler.\nVigtigst af alt er aftalen indgået mellem en bred aftalekreds. Det er både vigtigt for aftalens holdbarhed og for den videre proces med de resterende delaftaler og mod de 70 pct. Vi har brug for stabilitet og politisk ejerskab. Det fik vi. Og det kan man kun glæde sig over.\nAftalen indeholder mange gode tiltag. Vigtigst af dem alle er i mine øjne lovningen om en grøn afgiftsreform og en CO2-afgift. I alt for mange år er forureneren sluppet afsted med at lade resten af samfundet betale for deres forurening. Det skal nu være slut. Udfordringen bliver at møde de mange forskellige samfundshensyn, som en CO2-afgift vil påvirke. Det er hensyn, der gør, at vi hører en række politiske krav, når talen falder på en CO2-afgift. Jeg nævner i flæng: Den må fx ikke koste job, vækst, konkurrencekraft, sammenhængskraft eller social balance. Den må heller ikke gøre det dyrere at være dansker eller skade velfærdssamfundet. Det bliver ikke nemt at samle de tråde og vi er langt fra i mål. Men denne aftale er første skridt på vejen.\nVigtigst af alt er aftalen indgået mellem en bred aftalekreds. Det er både vigtigt for aftalens holdbarhed og for den videre proces med de resterende delaftaler og mod de 70 pct. Vi har brug for stabilitet og politisk ejerskab. Det fik vi\nAndre positive elementer er, at afgiften for elbaseret overskudsvarme frafalder. Det gør udnyttelsen af overskudsvarmen mulig, hvilket var på høje tid. Derudover droppes forbrugerbindingen til naturgas, og der sættes energisparekrav til statens bygninger. Dog mangler der i den grad fokus på kommunale, regionale og private bygninger. Der sigtes desuden mod en udfasning af olie- og gasfyr. Det skal dog ske ved hjælp af løse tiltag, frivillighed og støtteordninger og ikke med krav og forbud. Et andet positivt element er, at vindmølleloftet udskydes til 2040. Det burde være droppet helt, men igen er der alligvel tale om fremskridt. Endelig investeres der massivt i CCS (Carbon Capture and Storage), en teknologi der hiver CO2 ud af skorstene eller direkte ud af atmosfæren, hvilket – som jeg forklarer nedenfor – dog ikke udelukkende er en god investering.\nKLIMAPOLITIK ER IKKE nemt. Selv i det positive er der problemer og mangler at finde. Så lad os se lidt nærmere på de hovsa-løsninger, huller og hjørnespark, aftalen også indeholder.\nDen vigtige grønne afgiftsreform skydes til hjørne. Nok fordi den som nævnt er så fuld af snubletråde og politiske slagsmål, at det vil tage lang tid at strikke den sammen til en spiselig størrelse. Det gælder både med hensyn til de politiske kompromiser, men også med hvordan en sådan afgift skal administreres. Man kunne sagtens have kommet nærmere på noget mere konkret om ambitionsniveauet ved fx at præcisere, hvor høj afgiften skal blive, når den er indfaset, eller hvor stor klimaeffekt man ønsker at opnå gennem afgiftsreformen.\nProblemet er, at når elvarmeafgiften sænkes til EU’s minimumsniveau, så sender vi det forkerte signal til forbrugerne, der vil øge deres forbrug, selvom vores el mange år frem i tiden stadig vil være baseret på fossile brændsler og den førnævnte biomasse\nAftalen indeholder også to nye energiøer; en ved Bornholm og en i Nordsøen. Det er spændende højtflyvende visioner, også selvom en COWI-rapport konstaterer, at det er dyrere end konventionel havvind. Det, der mangler, er en indbygget garanti for, at det ikke bremser udbygningen af vores havvind. Derudover er det værd at bemærke, at det at insistere på at få dem op inden 2030 kan ende med at gøre vejen til klimamålsætningerne dyrere og mere besværlige end nødvendigt. I forlængelse af de to forbehold, bør man også spørge, hvor finansieringen er. I flot embedsmandssprog står der, at partierne bag aftalen er ”enige om, at etableringen af energiøerne […] skal tage udgangspunkt i principperne fra Energiaftale 2018, som fastslår, at havvind fremadrettet så vidt muligt skal være markedsdrevet uden offentlig støtte”. Held og lykke med det.\nEt andet centralt element i aftalen involverer biomasse, der udgør ca. 2/3 af vores såkaldte vedvarende energi i Danmark, selvom det er et brændsel som ved afbrænding vel at mærke udleder CO2 – et mørkt hul i den danske grønne selvforståelse. Biomassen er rigtignok vedvarende, for der kan altid plantes nyt, men i en tid, hvor vi skal skære drastisk ned for vores udledninger, er den ikke klimavenlig. Vi har simpelthen for travlt. Aftalekredsen vil stille krav til bæredygtighed. Det er fint og i øvrigt et krav fra EU’s side, men regeringens egne embedsmænd har for nyligt vurderet, at krav ikke er tilstrækkeligt til at sikre bæredygtigheden. Og så parkeres de nødvendige tiltag for at udfase biomassen i en aftale om, at regeringen skal se på forsyningssikkerhed og omkostninger for forbrugeren. Aftalen indeholder ikke noget med at kigge på en biomasseafgift eller på de globale klimaeffekter, der kommer af, at vi hvert år importerer enorme mængder fast biomasse (ca. 37 pct.) for at brænde det af.\nDet er derudover vigtigt, at der bliver taget fat på omstilling af individuel opvarmning, men tilskud og kæmpe afgiftslettelser på elvarme, som der lægges op til i aftalen, er imidlertid ikke vejen frem. Problemet er, at når elvarmeafgiften sænkes til EU’s minimumsniveau, så sender vi det forkerte signal til forbrugerne, der vil øge deres forbrug, selvom vores el mange år frem i tiden stadig vil være baseret på fossile brændsler og den førnævnte biomasse. Hvorfor supplerer man ikke i stedet tilskud til udfasning af olie og gasfyr med en dato for et endeligt stop?\nDet er i mine øjne et kæmpe problem, og det er et nærmest uhyggeligt bevis for, hvor langt bagud vi er. Carbon Capture and Storage er kun blevet nødvendigt, fordi vi netop har sløset de sidste 30 år væk i snak og manglende handling\nOG SÅ VAR DER DEN FØRNÆVNTE CCS-TEKNOLOGI (Carbon Capture and Storage), der spiller så fremtrædende en rolle i aftalen. Faktisk udgøres hele 33 pct. af aftalens CO2-reduktion af netop denne teknologi – 0,9 ud af aftalens 2,7 mio. ton CO2e. Det er en uprøvet teknologi, der reelt stadig er på forsøgsstadiet. En teknologi, som stort set alle klimamodeller alligevel regner med, men som ingen endnu har kunnet dokumentere kan opskaleres i den skala, der ligger til grund for beregningerne. En teknologi, der burde bruges som en backup-løsning, hvis klimasystemerne løber fra os. Men nu står det meget klart, at tiltaget skal i brug som et håndgribeligt værktøj.\nDet er i mine øjne et kæmpe problem, og det er et nærmest uhyggeligt bevis for, hvor langt bagud vi er. CCS er kun blevet nødvendigt, fordi vi netop har sløset de sidste 30 år væk i snak og manglende handling. Det skræmmer mig, at vi nu så konkret som det ses i denne aftale er begyndt at indarbejde en lottokupon som løsning på menneskehedens allerstørste problem, fordi vi ikke har modet til at tage fat, hvor det kan mærkes af os alle.\nSøndagens klimaaftale er en blanding af gode tiltag, lyspunkter, huller, hjørnespark og farlig teknologifiks. Men det, der virkelig er iøjefaldende, er, at dansk politik endelig ser ud til at have fundet modet til at indføre en længe savnet grøn afgiftsreform og en helt nødvendig CO2-afgift, samt at de nu er begyndt at se CCS som en stor del af den grønne omstilling. Et principielt valg jeg synes fortjener at blive diskuteret indgående i den kommende tid. For det er i mine øjne en helt forkert vej at gå.\nDet er nu vigtigt, at de næste omgange af klimaplanen sætter farten gevaldigt op og undlader at sparke mere til hjørne. Der er meget lang vej til de 70 pct., og de rigtigt svære områder som transport og landbrug ligger stadig forude, og vi har helt enkelt ikke længere tid eller råd til at skubbe ting foran os. ■\nDer er meget lang vej til de 70 pct., og de rigtigt svære områder som transport og landbrug ligger stadig forude, og vi har helt enkelt ikke længere tid eller råd til at skubbe ting foran os\nLars Køhler (f. 1975) er Energi- & Klimarådgiver hos Rådet for Grøn Omstilling. Han er uddannet arkitekt fra Kunstakademiets Arkitektskole og passivhusdesigner fra Passivhus Instituttet i Darmstadt. Han var i 2008 med til at opstarte et tværfagligt netværk til fremme for bæredygtighedsideologien Cradle to Cradle og cirkulær økonomi. Han har arbejdet med bæredygtighed og grøn omstilling i samfundet i 15 år. ILLUSTRATION: Klima-, energi- og forsyningsminister Dan Jørgensen (S) til pressemøde om første del af regeringens klimahandlingsplan i Finansministeriet, 20. maj 2020 [Foto: Niels Christian Vilmann/Ritzau Scanpix].


Forudsigelser for retailbranchen 2019\nLad os tage et kig på 2019! Et nyt år betyder nye muligheder og nye udfordringer. Måske også nye teknologier. Der er sket meget i retailbranchen de sidste år, og hvis der er noget, vi har lært, må det være, at ingen ved, hvad morgendagen bringer. Men det betyder ikke, at det ikke kan betale sig at følge med i udviklingen. God viden om branchen og fingeren på pulsen kan potentielt gøre forskellen på din og dine konkurrenters succes, så du er den, der ender med at skille sig ud på markedet. Vi har samlet to lister med forudsigelser for 2019, og vi fremhæver et par af vores favoritter her i artiklen.\nButikskoncepter – butikken skal være en oplevelse\nSelv om retailbranchen oplevede flere større konkurser de sidste år, er det ikke enden på de fysiske butikker. Hvis du formår at skabe en fantastisk oplevelse i dine fysiske butikker, kommer kunderne højst sandsynligt igen. Desværre er der ingen opskrift på den perfekte oplevelse, som passer alle, så det kræver, at der skal eksperimenteres lidt for at nå derhen. Det, som vi indtil videre har set, og som vil fortsætte i 2019, er forskellige teknologier som AI, VR og brugen af mobiltelefoner på forskellige kreative måder.\nNummer 3 på Vends liste: “The “right” customer experience strategy will depend on your products, your store, and your shoppers. It’s essential that you know all three like the back of your hand so you can come up with the best offerings possible.” Læs hele listen her.\nLoyalitet – forny og forbliv relevant\nLoyalitetsprogrammer er nok et nyt koncept for de færreste. Men det er tid til at tænke på nye måder at anvende loyalitetsprogrammet og de fordele, som det tilbyder. Flere større retailere har ændret eller opdateret deres loyalitetsprogrammer sidste år. Det betyder, at de er helt klar til at konkurrere om at vinde kundernes eftertragtede gunst i 2019.\nNummer 8 på Retail Dives liste: "Loyalty program features can be quickly copied amongst retailers which forces innovation to keep customers happy with their current program," Grant said. "Additionally, better benefits will likely lead to more customers joining loyalty programs. With smart marketing strategies, the higher number of loyalty members will likely lead to greater sales." Læs hele listen her.\nIntegration – understøt en problemfri oplevelse\nSom forbrugernes forventninger bliver højere og højere, er det vigtigere end nogensinde, at alle dine forretningssystemer er integreret med din POS-løsning. På den måde kan du tilbyde dine kunder den problemfri oplevelse, de efterspørger, og du har et fundament, som du kan bygge videre på i takt med nye teknologier.\nNummer 7 på Vends liste: “From warehouse operations to inventory management, more effective logistics to enhanced customer service and more, consumers are demanding more efficient, more personalized expectations from merchants than ever before. Retailers must embrace these realities of customer preferences in order to truly thrive in 2019 and beyond — with a core focus on welcoming technology to help make more proactive decisions in all aspects of their retail operations.” Læs hele listen her.\nVi tilbyder en omnichannel POS-løsning, som hedder 52RETAIL, der understøtter meget mere end bare at kunne sælge dine varer. Først og fremmest sørger vi for, at alle dine forretningssystemer er forbundet. Og vi kan også hjælpe med ting som et loyalitetsprogram, som en del af en komplet omnichannel-oplevelse. Vi arbejder hele tiden på at udvikle vores løsning, så vi kan hjælpe dig og din forretning med at være konkurrencedygtige. Læs mere om 52RETAIL her.


Om Eckankar Danmark\nECKANKAR kan give dig direkte, personlige erfaringer med Guds Lys og Lyd  med disse erfaringer følger større åndelig bevidsthed. Med større bevidsthed kommer man nærmere Gud og kan leve et lykkeligere og mere tilfredsstillende liv.\nHvad er Guds Lys og Lyd?\nLyset og Lyden er tvillingeaspekter af Gud, og kaldes ofte Helligånden. I ECKANKAR kaldes de for ECK, og er Det, der opretholder alt liv.\nGuds Lys har vist sig for mange helgener og mystikere. Saul af Tarsus havde et dramatisk møde med Guds Lys på vejen til Damaskus. Moses så Det i den brændende tornebusk.\nECKANKAR underviser i, hvordan man genkender Guds Lys. Sommetider kommer Det som en scene eller vision for det indre blik. Det kan være et glimt af blåt eller hvidt lys. Det viser sig på mange måder.\nDet var Guds Lyd, der var den stormfulde vind, som hjemsøgte disciplene i pinsen. Nogle hører Den indvendigt. Den kan høres som brusende vand; en enkelt tone fra en fløjte; violinmusik, træblæsere eller sækkepiber  eller endog som biers summen.\nHvad underviser ECKANKAR i?\nECKANKAR underviser i enkle, åndelige øvelser, som træner os i at opleve Guds Lys og Lyd. Disse øvelser hjælper os også til at Sjælerejse, d.v.s. det at bevæge sig ind i højere bevidsthedstilstande. En åndelig øvelse kan være så simpel som at slappe af og synge ordet HU, et ældgammelt ord for Gud. Når vi udfører disse åndelige øvelser, lærer vi at erkende Helligåndens tilstedeværelse i vores liv. Vi lærer, at vi hver især er Sjæl, en gnist af Gud, som er sendt til denne verden for at få åndelig erfaring. Og efterhånden, som vi udvikler os åndeligt, lærer vi at udtrykke Guds kærlighed ved at tjene andre.\nKarma og reinkarnation er primære anskuelser i ECKANKAR. Vi opbygger karma som et resultat af den åndelige lov om årsag og virkning. ECK (Helligånden) hjælper os til at rense os selv for karma (synd), og gør det muligt for os at acceptere hele Guds kærlighed i dette liv. Vi opnår visdom, barmhjertighed og frihed.\nAf samtlige religioner, som i dag findes på jorden, tilbyder Eckankar den mest direkte lære om Guds Lys og Lyd. For mennesker, som oplever disse Guds tvillingesøjler, bliver livet friskt og nyt igen.\nHvem er ECKANKARs åndelige leder?\nHarold Klemp er ECKANKARs nuværende åndelige leder. Han voksede op på en gård i Wisconsin og studerede teologi. I 1960erne fandt han ECKANKARs lære. I 1981, efter mange års åndelig træning, blev Harold Klemp Mahanta, Den Levende ECK-Mester.\nMahanta er den indre, eller åndelige, form af Den Levende ECK-Mester. Mahanta giver indre vejledning igennem drømme, Sjælerejse og ECKs åndelige øvelser.\nECKANKAR har altid en levende Mester, som vises respekt, men ikke tilbedes. Ligesom en håndværksmester hjælper han åndelige lærlinge med at opnå erfaring i Lyset og Lyden. Dette fører til åndelig selvtillid og frihed.\nHarold Klemp taler hvert år til tusinder af søgende ved ECK-seminarer over hele verden. Ca. halvtreds videokassetter og tres audiokassetter med hans offentlige foredrag er tilgængelige. Han har skrevet mere end tyve bøger, og han skriver stadigvæk, bl.a. mange artikler og åndelige studiekurser. Den inspirerende og praktiske måde, hvorpå Harold Klemp forholder sig til emnet åndelighed, hjælper tusinder af mennesker med at finde større frihed, visdom og kærlighed. Hans lære opløfter og hjælper dem til at erkende deres egne erfaringer med Guds Lys og Lyd.\nHvorfra kom ECKANKAR?\nHelgener, mystikere og religiøse aspiranter har mundtligt siden langt tilbage talt om Guds Lys og Lyd. Denne lære kan spores hele vejen tilbage igennem verdens åndelige historie. ECKs lære om Lyset og Lyden er af ECK-Mestre blevet videregivet til åndeligt søgende allerede inden historisk tid.\nSkønt ECKs lære har meget gamle rødder, blev Eckankar først introduceret som en moderne religion i 1965 af Paul Twitchell. Paul blev født i Kentucky i begyndelsen af dette århundrede. Han gjorde tjeneste i De Forenede Staters flåde under 2. verdenskrig.\nSom søgende fra sin tidligste ungdom blev han præsenteret for en gruppe åndelige mestre, som skulle komme til at ændre kursen for hans liv. Disse var ECK-Mestre af Vairagi-ordenen. Medens de trænede Paul til at blive Den Levende ECK-Mester, udforskede han et bredt spektrum af åndelige traditioner under forskellige lærere. ECKs ophøjede lære var blevet spredt for alle vinde. Paul samlede denne gyldne lære om Lyset og Lyden og gjorde den let tilgængelig for os. I 1965 tilbød Paul offentligheden kurser i Sjælerejse. Han skrev mange bøger om Eckankar og Guds Lys og Lyd, hvor den mest kendte måske er ECKANKAR  the Key to Secret Worlds.\nI dag er ECKANKAR en religiøs organisation og kirke med almennyttigt formål, som har medlemmer i over hundrede lande. ECKANKARs åndelige hjemsted er ECK-Templet i Chanhassen, Minnesota.\nHvem kan blive ECKist?\nECKister kommer fra alle samfundslag. ECKister er husmødre, forretningsfolk og pensionister. De er fagfolk, undervisere, videnskabsmænd og landmænd. De kommer fra alle aldersgrupper, alle racer og nationaliteter, og alle former for religiøs baggrund.\nECKister har, som de fleste mennesker, familier, karrierer og daglige kampe. De lever et glad og aktivt liv, hvor de deltager i samfundets hovedstrømninger.\nECKister ved, at de er ansvarlige for deres egne erfaringer i livet. De ved, at imorgen er resultatet af i dags tanker, følelser og handlinger. De ved også, at det at give kærlighed og tjene deres familie og omgivelser er en vej til større forståelse af Guds kærlighed.\nÅndelig træning og erfaring kommer på mange måder ved et ECKANKAR-\nmedlemskab, herunder studiet af de månedlige ECK-kurser. Disse religiøse breve, som er skrevet af ECKANKARs åndelige leder, har et sprog og en rytme, der gør Sjælen vågen overfor mulighederne for åndelig vækst. I hvert kursus er angivet åndelige øvelser, som giver dig dybere indsigt i dit liv.\nMedlemmer arbejder hen imod højere bevidsthedstilstande igennem ECKANKARs initieringer. ECK-initieringerne forbinder Sjælen direkte med ECK, den guddommelige kraft, for at du kan opnå åndelig frihed i dette liv.\nECKister bruger mindst to år til at udforske ECKs lære for at bevise overfor sig selv, hvad ECKANKAR har at tilbyde. Efter to år kan man beslutte sig for at engagere sig dybere i sin åndelige udvikling ved initiering i ECK. Initiering medfører en stadigt voksende viden og kærlighed til Gud, og giver livet i hverdagen mening og indhold.\nHvert år modtager du som medlem månedlige kurser til personligt studiebrug. Du kan også tilmelde dig en ECK-Satsang klasse, der studerer en hvilken som helst af de kursus-\nserier, du har modtaget. ECK-klasser udgør en behagelig ramme, hvor klassemedlemmerne kan udveksle erfaringer, erkendelser og spørgsmål.\nHvis du ønsker yderligere information, eller medlemskab i ECKANKAR, bedes du kontakte:\nECKANKAR, Postboks 106, 2840 HOLTE\neller E-mail: info@eckankar.dk\nEn ECK-medlemsbrochure og information kan også fås ved at kontakte:\nECKANKAR, P.O. Box 27300, Minneapolis, MN 55427, U.S.A.\nTlf.: 00-1- (952) 380-2222 (Kun på engelsk)\n"Her kan du læse mere om Eckankar og downloade en bog".\nFor Gratis bog\nMere information kan hentes på: http://www.eckankar.no\nog adressen http://www.eckankar.org\nCopyright ©–2012, ECKANKAR. Alle rettighedder forbeholdt. ECKANKAR, ECK, EK, MAHANTA, SJÆLE REJSER, OG VAIRAGI\nmed flere er varemærker for ECKANKAR, i mange lande, ECKANKAR, P.O. Box 2000, Chanhassen, MN 55317-2000 U.S.A.


Vejen til VB's bedste hold er tidligere gået via Tyrkiet | VB | vafo.dk\nPubliceret 25. januar 2019 kl. 11:52\nLundrim Hetemi er central midtbanespiller. Han er på kontrakt med VB til udgangen af i år. Foto: Anders Møllenberg\nLundrim Hetemi og Thais Damgaard Nielsen hører til blandt de helt unge, som fik chancen for at vise sig frem på VB's træningslejr i Tyrkiet. Konkurrencen er hård, men chancen skal nok komme, mener Lundrim Hetemi.\nAntalya: Det er kutyme, Superliga-klubber plukker lidt i ungdomsafdelingen til en træningslejr.\nFylder op med de spillere blandt de unge, og det er ofte spillere, som nåede at snuse lidt til både træning og kamp på klubbens bedste hold, men det er også spillere, som fortsat mangler det sidste skridt, inden de er fuldt integreret i førsteholdstruppen.\nPå det punkt gør Vejle Boldklub som præcis alle andre klubber.\nDen vej tog spillere som for eksempel Alexander Scholz og Jeppe Andersen for en lille halv snes år siden, da de som ungdomsspillere kom med da VB's bedste drog mod syd. Den gang var de begge totalt uprøvede på seniorniveau, men i forbindelse med træningslejren smagte de for alvor lidt på livet som voksenfodboldspiller, og de har begge i dag gang i en flot seniorkarriere, som foregår hos henholdsvis FC Midtjylland og Hammarby.\nOg der har været andre unge spillere med VB af sted - ingen nævnte ingen glemte - som aldrig klarede skiftet fra ungdoms- til voksenfodbold og fik gang i karrieren på seniorniveau.\nThais Damgaard Nielsen er på kontrakt i VB frem til sommer. Den unge angriber fik superliga-debut, da VB spillede den sidste kamp i 2018, udekampen mod Randers FC. Foto: Anders Møllenberg\nDe nærmeste blandt de unge\nLundrim Hetemi og Thais Damgaard Nielsen er 2019's svar på for eksempel Scholz og Jeppe Andersen.\nDet var de to spillere, VB-træner Adolfo Sormani tog med til træningslejren i Tyrkiet med den simple begrundelse, at Lundrim Hetemi og Thais Damgaard Nielsen er de to spillere i vejlensernes ungdomsafdeling, som er nærmest førsteholdet.\nBegge spillere, som er 18 år og i gang med det sidste år som U19-spiller, står allerede noteret for kampe på VB's bedste hold.\nLundrim Hetemi for to kampe, som begge var kampe i DBU Pokalen, mens Thais Damgaard Nielsen superliga-debuterede, da VB midt i december spillede årets sidste turneringskamp.\nVed den lejlighed sendte Adolfo Sormani den unge angriber ind i slutningen af anden halvleg, og dermed nåede han kamp nummer to for VB, efter han tidligere samme efterår debuterede i pokalkampen mod Frem.\nLundrim Hetemi står ligeledes noteret for to kampe i VB-trøjen - begge kampe i DBU Pokalen.\n- Men jeg har siddet på bænken i flere af superliga-kampene, gør Lundrim Hetemi opmærksom på.\nDermed har de begge smagt på Superligaen, selv om de endnu ikke er fuldt integrerede medlemmer af VB-truppen. Deres daglige gang er i ungdomsafdelingen på U19-holdet.\nMindre ros og højere ris\nDet er uvist, om det fortsætter på den facon.\nFørst når de er tilbage i Danmark, får de en fornemmelse af, hvordan foråret udvikler sig i forhold til førsteholdstruppen.\n- Det kommer jo nok lidt an på, hvor det ender med transfervinduet, siger Thais Damgaard Nielsen.\nKommer der yderligere spillere ind og ingen ud, bliver konkurrencen yderligere spidset til, men i udgangspunktet generer det hverken Thais Damgaard Nielsen eller Lundrim Hetemi.\n- Det er fedt at være med omkring førsteholdet, og det er jo det, alle unge spillere drømmer om, siger Lundrim Hetemi.\nOg at tingene foregår lidt anderledes, end de er vant til, generer dem ikke.\n- Der er nok lidt mindre ros, end vi er vant til på U19-holdet, og så bliver der snakket lidt højere, når der er ris, siger Thais Damgaard Nielsen og fortsætter:\n- Det er fint nok, for den behandling vi får, skal ikke være anderledes end den, de andre får. På den måde føler man bedst, man er en del af truppen - når tingene foregår på lige vilkår.\nChancen skal nok komme\nBegge kom til VB som 14-15 årige, og de kom fra henholdsvis Horsens og Fredericia.\nThais Damgaard Nielsen kom fra nord og Lundrim Hetemi fra syd, og siden de stødte til i VB, har de op igennem ungdomsårene befundet sig på højest muligt niveau.\nNu ligger senior-tiden blot et halvt år ude i fremtiden, og der er absolut ingen garanti for, at de også efter sommerferien er med på højeste niveau. I fodboldens verden udstedes ingen garantier, men det lever de med.\n- Sådan er det. Konkurrence er en del af det at spille fodbold på det her niveau, siger Thais Damgaard Nielsen.\nOg så handler det ellers om at holde sig klar og slå til, når chancen byder sig.\n- Der skal kun et par skader og en karantæne til, og det sker jo i løbet af en halv sæson. Til træning skal man gøre det så godt som overhovedet muligt og holde sig klar, for chancen kommer lige pludselig, og så er det op til én selv at gribe den, siger Lundrim Hetemi.


Salgsprisen for Ford biler er faldet i løbet af de sidste 6 måneder. Gennemsnitsprisen for Juli er 516.834 kr.. I August var der en mindre reduktion i salgsprisen til 478.648 kr.. Den gennemsnitlige salgspris har været nogenlunde konstant i de to følgende måneder fra 497.741 kr. til 472.860 kr.. Gennemsnitsprisen har haft en stigning på 5 % i de sidste to måneder. Dette har været baseret på prisen for de første fire måneder (PRECIO1!) Og værdi (510.368,5 kr.) i November og !MES2 !.\nGennemsnitsprisen for Ford har haft en kraftig stigning i de seneste år. I perioden "før 2000" og 2017, var den gennemsnitlige pris på 81.097,9 kr.. Der var en mærkbar stigning i gennemsnitsprisen fra (25.492 kr.) til (292.464 kr.). Igennem de næste to år (2018, 2019) Steg prisen for det førnævnte mærke kraftigt. En stigning på 285 %. I løbet af de sidste to år er priserne i bilindustrien steget 15 % I forhold til de gennemsnitlige værdier for de foregående 4 år. Dette er blevet opnået fra ved at analysere priserne for de fire foregående år (365.521,5 kr.) gg de sidste to år analyseret (2020, 2021) med en pris på 418.815 kr..\nGrafen viser, at prisen for Ford biler efter deres kilometertal ("Mere end 200.000") er de billigeste. De er 76 % billigere end den gennemsnitlige pris (PRECIO1!!). Derefter, til en pris på 296.765 kr. og et kilometertal interval på "100.000 - 200.000" vi ville finde følgende køretøjer Kilometertal gennemsnittet for de billigste biler er "Mindre end 10.000". Det er 7% billigere end gennemsnittet, efterfulgt af disse biler med et kilometertal på "10.000 - 25.000" prissat til 386.708 kr..\nGrafen viser den gennemsnitlige pris for den type brændstof for Ford biler, den viser, at "Hybrid" er den billigste type brændstof. Den er 29 % billigere end den gennemsnitlige markedspris (PRECIO1!!) Efterfulgt af "Benzin" prissat til 394.036 kr.. Den billigste type brændstof er "El". Denne type er 7 % billigere end den gennemsnitlige pris, efterfulgt af "Diesel" som koster 448.607 kr..\nGrafen viser den gennemsnitlige pris for Ford biler, viser dem med 3 døre som de billigste. De er 84 % billigere end den gennemsnitlige pris (511.572 kr.). Disse efterfølges af dem med 4 døre med en gennemsnitlig pris på 92.979 kr.. Biler med den laveste gennemsnitspris har 5 døre og er 8 % billigere end gennemsnittet efterfulgt af dem med 2 døre prissat til 281.879 kr..\nDiesel Ford 2013 Kørecomputer Aabenraa\nManuel Ford Abs Esbjerg\nBenzin Ford Focus Parkeringssensor Multifunktionsrat Kastrup\nDiesel Ford Læderrat Hammel\nFord Abs Skive


Laserbehandling - Anti-age\nGenerelt om laser\nDer findes mange typer laserbehandlinger til hvert sit formål. Laser virker ved, at et lys med en given bølgelængde rammer forskellige elementer i huden, hvilket udvikler en varmeenergi. Det er varmen, der virker behandlende på huden. Bølgelængden på lyset justeres ind afhængig af, om det er til behandling af rynker, karsprængninger, arbehandling, pigmentskader eller hårfjerning. Behandlingen stimulerer huden til at danne nye celler som erstatning for de gamle.\nVi anvender lasertyperne IPL, Frax1550 og Nd-YAG.\nVi tilbyder behandling med laser- og lysbehandling til:\nKarsprængninger og mindre vaskulære forandringer\nAkne og akne-ar\nDe lasertyper vi anvender, kræver ikke lovpligtig forundersøgelse, men vi anbefaler du alligevel møder ind til en samtale hos vores behandlersygeplejerske, så dine forventninger og selve behandlingsforløbet bliver afstemt. Prisen for forundersøgelsen fratrækkes behandlingsprisen, så du får ingen ekstraudgifter derved.\nVi anbefaler, at du ikke solbader i kraftig sol eller solarium i 4 uger før behandlingen.\nVarigheden af behandlingen varierer afhængigt af størrelsen af området, der behandles. Typisk tager en behandling mellem 5-60 minutter. Der påføres en gel på huden, og man anvender specielle briller til at beskytte øjnene mod det høj intense laserlys. Selve behandlingen kan mærkes som let ømhed i huden. Nogle laserbehandlinger kræver, at man anvender lokalbedøvelse (med creme), som du i så fald informeres om.\nLaser kan efterlade huden med let ømhed, rødme og en anelse hævet. Det vil aftage i løbet af få dage. Det er en god idé at køle huden med isposer lige efter. Vi anbefaler, du bruger en dagcreme med faktor 30-50 i minimum 3-4 uger efter behandlingen. Det beskytter huden, så du kan opnå det bedst mulige resultat.\nØmhed og rødme.\nLængerevarende rødme, forbrænding og ardannelse. Hyper- og hypopigmentering. Meget sjældent opstår infektioner.\nDownload materiale – Hårfjerning\nDownload materiale – Karsprængninger\nDownload materiale – FRAX-photorejuvenation\nDownload materiale – IPL – Skin rejuvenation


Høringssvar fra Beskæftigelsesregion Hovedstaden & Sjælland vedrørende Halsnæs Kommunes Beskæftigelsesplan for PDF Free Download\nDownload "Høringssvar fra Beskæftigelsesregion Hovedstaden & Sjælland vedrørende Halsnæs Kommunes Beskæftigelsesplan for 2011"\n1 Halsnæs Kommune Rådhuspladsen Frederiksværk Beskæftigelsesregion Hovedstaden & Sjælland Universitetsvej Roskilde Tlf.: CVR: EAN: Den 14. juni 2010 J.nr. : Høringssvar fra Beskæftigelsesregion Hovedstaden & Sjælland vedrørende Halsnæs Kommunes Beskæftigelsesplan for 2011 Halsnæs Kommune har med mail af 25. maj 2010 fremsendt udkast til Beskæftigelsesplan 2011 til Beskæftigelsesregion Hovedstaden & Sjælland. Beskæftigelsesregionens overordnede vurdering er, at Beskæftigelsesplanen i stor udstrækning tager udgangspunkt i kommunens beskæftigelsespolitiske udfordringer i Halsnæs Kommune opstiller resultatmål for indsatsen ift. ministerens fire mål i 2011, ligesom indsatsen for at sikre rettidighed i indsatsen er beskrevet. Endelig indeholder Beskæftigelsesplanen en beskrivelse af kommunens strategi for inddragelse af andre aktører i indsatsen. Beskæftigelsesregionen vurderer dog, at kommunen kunne være både mere ambitiøs og præcis i beskrivelsen på udvalgte områder, jf. nedenfor. 1. Kommunens udmøntning af ministerens mål I overensstemmelse med Beskæftigelsesministerens brev af 12. marts 2010 vedr. udmelding af beskæftigelsespolitiske indsatsområder og mål for 2011 samt skabelonen for beskæftigelsesplanen har kommunen opstillet både konkrete niveauer og relative mål for de fire ministermål i beskæftigelsesplanen. Beskæftigelsesregionen har følgende konkrete bemærkninger til jobcentrets udmøntning af ministerens fire mål:\n2 Mål 1: Jobcentrene skal sikre, at antallet af ledige med mere end tre måneders sammenhængende offentlig forsørgelse skal begrænses mest muligt Halsnæs Kommunes mål er at begrænse arbejdskraftreserven til 639 personer i december 2011, svarende til en stigning på 1,3 pct. fra december 2009 til december Beskæftigelsesregionen vurderer, at kommunens udmøntning af ministermål 1 er ambitiøs og tager højde for en stor del af de udfordringer, kommunen står over for med henblik på at begrænse arbejdskraftreserven mest muligt. Samtidig afspejler målet den hidtidige forventning om udviklingen på arbejdsmarkedet i Halsnæs Kommune, og det vidensgrundlag kommunen havde på tidspunktet for målfastsættelsen. Efter kommunen har indsendt udkast til beskæftigelsesplan til beskæftigelsesregionen er Finansministeriet imidlertid kommet med et nedjusteret skøn for ledighedsudviklingen på landsplan frem til Det har medført en justering af den regionale prognose for udviklingen i ledigheden, herunder ledighedsudviklingen i de enkelte kommuner, jf. mail fra Beskæftigelsesregionen af 1. juni 2010 til jobcentrene. Regionen har derfor revurderet det samlede mål for regionen for arbejdskraftreserven. Det regionale mål for arbejdskraftreserven er nu en stigning på max. 0,8 pct. mod tidligere 1,3 pct. Beskæftigelsesregionen opfordrer derfor kommunen til også at revurdere kommunens mål for arbejdskraftreserven i lyset af det justerede skøn for ledigheden. Opfordringen skal alene ses i lyset af den nye viden om udviklingen på arbejdsmarkedet og er ikke et udtryk for, at kommunens hidtidige mål ikke har været tilstrækkeligt ambitiøst. Beskæftigelsesregionen finder det positivt, at kommunen har fokus på en tidlig fremrykket indsats for såvel kontant- og starthjælpsmodtagere som nyledige forsikrede ledige. Kommunen vil arbejde på at reducere stigningen i arbejdskraftreserven bl.a. via øget aktivering, bedre rettidighed i indsatsen og øget fokus på den virksomhedsvendte indsats. Beskæftigelsesregionen vil dog anbefale kommunen at fastlægge en mere præcis strategi for indsatsen over for de ledige, der allerede er en del af arbejdskraftreserven med henblik på at undgå at flere bliver langtidsledige. Halsnæs Kommune har en høj andel af ledige med mere end 1 år på ydelsen samtidig med, at andelen er steget væsentlig mere end gennemsnittet for både sammenlignelige jobcentre og Østdanmark i perioden februar 2009 til februar /5\n3 Mål 2: Jobcentrene skal sikre, at antallet af personer på permanente forsørgelsesordninger (ledighedsydelse, fleksjob og førtidspension) begrænses mest muligt Halsnæs Kommunes mål er at begrænse antal personer på permanente forsørgelsesordninger til 1936 fuldtidspersoner i december 2011, svarende til en fastholdelse af antallet af personer på permanente forsørgelsesordninger fra december 2009 til december Beskæftigelsesregionen vurderer, at kommunens udmøntning af ministermål 2 er ambitiøs og tager højde for flere af de udfordringer, kommunen står over for med henblik på at begrænse tilgangen til permanente forsørgelsesordninger mest muligt. Beskæftigelsesregionen finder det positivt, at kommunen har fokus på indsatsen for sygedagpengemodtagere, da de står for en stor del af tilgangen til permanente forsørgelsesordninger. Derudover er den hidtidige positive udvikling i antallet af førtidspensionister i Jobcenter Halsnæs efter Beskæftigelsesregionens opfattelse et godt udgangspunkt for at imødekomme udfordringerne i det nye ministermål. Imidlertid finder Beskæftigelsesregionen, at beskæftigelsesplanen også bør sætte fokus på praksis i forhold til at tilkende fleksjob, idet antallet af fleksjobberettigede borgere er steget mere i Halsnæs Kommune end i Østdanmark i perioden december 2008 til december Derudover vil Beskæftigelsesregionen anbefale kommunen at fastlægge en strategi for indsatsen over for de ikke-arbejdsmarkedsparate kontant- og starthjælpsmodtagere, for at undgå at de overgår til en permanent forsørgelsesordning. Mål 3: Jobcentrene skal sikre, at antallet af unge under 30 år på offentlig forsørgelse begrænses mest muligt Halsnæs Kommunes mål er at begrænse antallet af unge på offentlig forsørgelse til 458 fuldtidspersoner i december 2011, svarende til en stigning på 3,6 pct. fra december 2009 til december Beskæftigelsesregionen vurderer, at kommunens udmøntning af ministermål 3 er ambitiøst og tager højde for de udfordringer, kommunen står over for med henblik på at begrænse antallet af unge under 30 år på offentlig forsørgelse mest muligt. Samtidig afspejler målet den hidtidige forventning om udviklingen på arbejdsmarkedet i Halsnæs Kommune, og det vidensgrundlag kommunen havde på tidspunktet for målfastsættelsen. Beskæftigelsesregionen har i forlængelse af Finansministeriets nye skøn for ledighedsudviklingen på landsplan i 2010 og 2011 også revurderet det regionale mål for antal unge på offentlig forsørgelse. Det regionale mål for unge på offentlig forsørgelse er nu en stigning på max. 2,4 pct. mod tidligere 6,3 pct. 3/5\n4 Beskæftigelsesregionen opfordrer derfor kommunen til også at revurdere kommunens mål for arbejdskraftreserven i lyset af det justerede skøn for ledigheden. Opfordringen skal alene ses i lyset af den nye viden om udviklingen på arbejdsmarkedet og er ikke et udtryk for, at kommunens hidtidige mål ikke har været tilstrækkeligt ambitiøst. Beskæftigelsesregionen finder det positivt, at kommunen har fokus på en tidlig indsats overfor de unge ydelsesmodtagere, ligesom kommunen har et tæt samarbejde med både de lokale uddannelsesinstitutioner, virksomheder og UU. Med henblik på en yderligere styrkelse af ungeindsatsen, herunder for de årige, kan Beskæftigelsesregionen anbefale, at Halsnæs Kommune udarbejder en strategi for samarbejdet mellem jobcentret og øvrige forvaltninger for at fremme en helhedsorienteret indsats med henblik på at få de unge i uddannelse/job. Mål 4: Jobcentrene skal sikre, at antallet af ikke-vestlige indvandrere og efterkommere på offentlig forsørgelse begrænses mest muligt Halsnæs Kommunes mål er at begrænse antallet af ikke-vestlige indvandrere og efterkommere på offentlig forsørgelse til 463 fuldtidspersoner i december 2011, svarende til en stigning på 5,5 pct. fra december 2009 til december På baggrund af det seneste års lave udvikling i antal ikke-vestlige fuldtidspersoner på offentlig forsørgelse i kommunen samt den højere andel af befolkningen på offentlig forsørgelse, vurderer Beskæftigelsesregionen, at kommunens udmøntning af ministermål 4 kunne være mere ambitiøs. Der henvises i øvrigt til drøftelser og konklusioner fra det seneste dialogmøde mellem Jobcenter Halsnæs og Beskæftigelsesregionen den 17. maj Også for mål 4 har Finansministeriets reviderede ledighedsprognose som konsekvens, at Beskæftigelsesregionen har revurderet det regionale mål for antal nydanskere på offentlig forsørgelse. Det regionale mål for nydanskere på offentlig forsørgelse er nu en stigning på max. 1,9 pct. mod tidligere 5,5 pct. Beskæftigelsesregionen anbefaler derfor, at kommunen genovervejer udmøntningen af målet og fastlægger en mere ambitiøs målsætning, der i højere grad tager udgangspunkt i kommunens hidtidige resultater og planlagte indsats. Jobcentret har en særlig udfordring i forhold til at begrænse antallet af nydanske dagpengemodtagere og førtidspensionister. Beskæftigelsesregionen anbefaler derfor, at der fastlægges en mere præcis strategi i forhold til at begrænse antallet af nydanskere indenfor disse ydelsesgrupper. Beskæftigelsesregionen finder endvidere, at Halsnæs Kommune med fordel kan udarbejde en strategi for den etniske beskæftigelsesindsats, herunder for brug af virksomhedsrettede tilbud til de svageste i gruppen med henblik på at få flere i selvforsørgelse. 4/5\n5 2. Kommunens beskrivelse af anvendelse af andre aktører Halsnæs Kommune har ikke fastsat et konkret mål for, hvor stor en andel af kommunens ledighedsberørte, der forventes at påbegynde forløb hos anden aktør. Iht. Styringslovens 12 skal der opstilles et sådant mål i Beskæftigelsesplanen, og på baggrund heraf anbefaler Beskæftigelsesregionen, at Halsnæs Kommune opstiller et mål for, hvor stor en andel af de ledighedsberørte, der forventes at påbegynde forløb hos anden aktør. 3. Kommunens beskrivelse af øvrige områder Beskæftigelsesregionen har noteret sig, at Halsnæs Kommune har opstillet et lokalt mål for rettidighed i indsatsen. Kommunens mål for afgivelse af gentagne aktiveringstilbud er 80 pct. for alle målgrupper. Beskæftigelsesregionen skal gøre opmærksom på, at der for dagpengemodtagere stilles krav om, at 90 pct. af de gentagne aktiveringstilbud afgives rettidigt. Beskæftigelsesregionen anbefaler på denne baggrund, at målet revideres i overensstemmelse hermed. Beskæftigelsesregionen har endvidere bemærket, at kommunen er opmærksom på de særlige udfordringer, som jobcentret har i forhold til at sikre fuld rettidighed i beskæftigelsesindsatsen. Kommunen har fastlagt en strategi for, hvordan man fremadrettet vil arbejde på at hæve rettidigheden i indsatsen. Beskæftigelsesregionen forventer, at jobcenteret på denne baggrund snarest vil opnå fuld rettidighed i indsatsen, og at strategien vil medvirke til også fremover at sikre rettidighed i indsatsen. Beskæftigelsesregionen har ikke yderligere bemærkninger til Beskæftigelsesplanen for Med venlig hilsen Merete Bingen-Jakobsen Vicedirektør 5/5


Virksomhedsoverdragelser – Arbejdsret-& HR\nHome › Arbejds- og ansættelsesret › Virksomhedsoverdragelser\nAT UDVIKLE SIG, AT VÆRE OPMÆRKSOM PÅ KRAVENE ikke bare her og nu men også på sigt, indebærer, at det kan være nødvendigt med nye strukturer for at sikre virksomhedens fortsatte eksistens.\nDette indebærer, at virksomhedsoverdragelser, fissioner og fusioner samt omstruktureringer i øvrigt er en fast bestanddel af virksomhedsdrift og -planlægning.\nSamtidigt er det forhold, som har væsentlig indflydelse på medarbejdernes situation.\nEt er den juridiske del af medarbejdernes retsstilling: Til eksempel varslingsregler, lovkravene efter virksomhedsoverdragelsesloven og forskellen i håndtering afhængigt af, om der foreligger overenskomster eller ej. Dette indeholder i praksis rigtigt mange juridiske faldgruber og giver anledning til et utal af retssager.\nJuraen er, reelt set, udelukkende en biting i denne forbindelse: Et andet og vigtigere parameter er de HR-mæssige aspekter:\n• Hvordan kommunikeres de store ændringer?\n• Hvordan harmoniseres vilkårene, så alle parter er “med”?\n• Hvorledes fastholder man den dygtige medarbejdergruppe?\n• Hvordan bibeholder virksomhedsledelsen troværdigheden?\n• Hvordan skabes et fælles klima og en god samarbejdsånd?\n• Hvordan skabes fortsat værdi for virksomheden?\nAdvokatfirmaet arbejder på at undgå efterfølgende tvister, således at virksomheden har klare retningslinjer på de juridiske fremgangsmåder. Efterfølgende røre og retssager er det sidste en virksomhed har brug for i situationen, hvor det er vigtigt hurtigt at komme videre og udvikle sig i den nye form.\nHertil kommer, at advokatfirmaet altid indgår i overdragelsessagerne med øje for den HR-mæssige del. OG med HR-vinklingen som rettesnor for, hvordan den mest optimale virksomhedsoverdragelse foregår. Dette sikrer den største værdi for virksomheden og for interessenterne heri.


Læs om hvorfor vi hos Modstrøm kontakter dig\nTelefonopkald er en god måde, hvorpå Modstrøm kan få kontakt til nye kunder. Vi kan under opkaldet tage en snak om, hvad dit forbrug er i dag og dermed rådgive dig til at vælge den bedste elløsning.\nSamtidig kan vi også besvare alle de spørgsmål, du som forbruger måtte have. Som Danmarks første uafhængige elselskab vil vi gerne blive ved med at gå imod det låste og kontrollerede elmarked, og vi vil gerne have dig med. Vi tror på, at gennem oplysning og indsigt opnås de største ændringer og fordele. Det er det, vi kalder energi i øjenhøjde.\nVi ringer til mange husstande, men vi ringer kun til dig, der har givet os tilladelse til det. Som privatforbruger vil du kun modtage opkald fra Modstrøm, hvis du aktivt har deltaget i en konkurrence eller undersøgelse på internettet, hvor du gennem deltagelsesvilkårene giver Modstrøm samtykke til at ringe dig op.\nDerfor du opleve at blive ringet op selvom du er tilmeldt Robinsonlisten, fordi Modstrøm ikke ringer til dig på baggrund af Det Centrale Personregister (Robinsonlisten er en intern liste i Det Centrale Personregister over forbrugere, som har frabedt sig uopfordrede skriftlige og telefoniske henvendelser i markedsføringsøjemed).\nDu kan afmelde vores opkald\nVores opkald er ment som en service og ikke en gene - du kan derfor altid afmelde dig vores opkald, hvis ikke du ønsker dem. Dette gøres ved at skrive til kundeservice@modstroem.dk og oplyse telefonnummer samt mailadresse. Så vil vi sørge for at fjerne dig helt fra vores opkaldssystemer.\nEr du erhvervsdrivende med et cvr-nummer, så kan du blive kontaktet på den baggrund. Hvis du ønsker at blive fjernet fra vores opkaldslister, skriver du blot til kundeservice som angivet ovenfor. Husk også at du kan vælge at reklamebeskytte din virksomhed. Så vil hverken vi eller andre virksomheder kontakte dig med henblik på salg eller markedsføring.\nDin tilfredshed tæller\nHos Modstrøm er kundernes tilfredshed altid i centrum. Derfor arbejder vi løbende på at forbedre kundeoplevelsen, både før og efter du er blevet kunde. Vi lancerer jævnligt nye produkter og services, som skal give dig de bedste muligheder for besparelser og den bedst mulige kundeoplevelse. Vi tror på, at den eneste rigtigt klimavenlige kWh er den, der aldrig bliver brugt. Vi håber, at du vil dele den filosofi med os; til gavn for klimaet og din pengepung.


Efter soloulykken stak han ind i skovområde\nKlokken 14.25 onsdag rykkede politiet ud til et solouheld på Skovvejen i Jyderup på Sjælland, fordi en bilist var forulykket.\nEn ambulance var sendt til stedet, men føreren af den forulykkede personbil var stukket af ind i et skovområde. Her fandt politiet dog føreren, som var en 41-årig mand fra Svebølle. Han blev anholdt og sigtet for kørsel i bilen i medicinpåvirket tilstand.\nHan var i øvrigt uskadt efter uheldet, men blev bragt til skadestuen med henblik på udtagelse af en blodprøve til nærmere undersøgelse for formodet kraftig medicinindtagelse. Politiet løslod manden herefter, men sygehuspersonalet vurderede, at han skulle forblive indlagt til behandling mod den indtagne, formentlig alt for store mængde medicin.\nCirka 1 time senere oplyste sygeplejepersonalet, at den behandlingskrævende mand var stukket af fra stedet. Politiet fandt dog manden, der nu var faldet lidt til ro og gerne ville køres retur til sygehuset til fornøden lægelig behandling. Den 41-årige kan forvente at høre nærmere fra politiet i relation til den udtagne blodprøve, når den er blevet analyseret, oplyser Midt- og Vestsjællands Politi.\nPubliceret 28 March 2019 12:42


» Et 3. Verdensland – midt i alperne  med en bugnende live-scene\nEt 3. Verdensland – midt i alperne  med en bugnende live-scene\nadmin 7. juli 2010\nSophie Hunger – stjerne på vej frem som har givet schweizerne ny musikalsk stolthed. Hunger spillede i øvrigt som del af InterSPOT i forbindelse med årets SPOT Festival.\nSchweiz er et sammensat land – også på musikfronten. Når det gælder den nationale scene, regnes den ikke for meget, og en udadvendt struktur med eksportkontor m.v. er stadig i sin opbygning uden den store bevågenhed. Til gengæld er live-scenen enorm med mange klubber og festivaler – og her er et effektivt apparat på plads. Så selv om glæden ved international musik er stor, kræver det benarbejde at komme til. Og så er der lige Röstigrab…\nSig kuk-ure, dyre armbåndsditto og andet klok-værk.\nSig forsikringsselskaber, bankhemmelighed og internationale finans-transaktioner.\nSig alpeoste, müsli – og kvalitetschokolade.\nSig skisportssteder og -stjerner – og verdens mest succesfulde tennisspiller gennem de seneste mange år, Roger Federer.\nAlt det – og meget mere – har gjort Schweiz kendt verden over. Sammen med effektivitet og højt serviceniveau. Og umanérligt høje priser… Til gengæld har de 7.8 mio. indbyggere ikke gjort så stort væsen af sig, når det gælder musikken.\nJo, med de laaange alpehorn, måske.\nEller jodlerne…hvis man absolut er til den slags!?\nMen når det gælder den rytmiske genre, kniber det. Bortset fra Andreas Wollenweiders sprøde elektriske harpe eller de stadig aktive veteraner, electronica-støjheltene Young Gods, skal man vel have fulgt rimeligt med i timen for at have hørt om de ellers største schweiziske navne som Krokus, Yello og Stephan Eicher.\nDet ér som om, alpelandets musikere har svært ved at gøre sig gældende internationalt. Og som om Schweiz’ indbyggere har fornægtet egne musikalske kvaliteter – og i langt overvejende stadig gør det, som MXDs lille research-rejse til musikkens Schweiz afslørede det.\nDet afspejles med citater som dette:\n”Man har altid skullet slå igennem i andre lande, før man bliver anerkendt her. I Schweiz kunne vi først lide DJ Bobo, da han var slået igennem i Tyskland, Krokus fik kontrakt i USA. før de blev anerkendt her, Yello i Tyskland, Stephan Eicher i Frankrig”, remser Michael Schuler op. Han er leder af Schweiz’ største nationale radiokanal for populærmusik DRS3.\nStephane Boutin fra Kuenschtli: Nu vil alle have fat i HUnger – før var der ingen.\nOg dette citat opdaterer til nutiden:\n”Schweiz’ stærkeste nye kort netop nu er Sophie Hunger (som i øvrigt spilede til SPOT Festivalens InterSPOT-arrangement i år, red). Hun er fra den tysksprogede del af landet, og vi havde kontrakt med hendes første gruppe, Fisher. Men det bed folk aldrig på. I stedet gik hun solo og skrev kontrakt med et selskab i Schweiz’ franske del. Det førte til flot opmærksomhed i Frankrig, og så fik folk i den tyske del af Schweiz langt om længe fået øjnene op for hende. Nu vil alle skrive om Sophie Hunger. Før var der ingen!”, fortæller Stephane Boutin fra Zürich-indieselskabet Kuenschtli.\nHoldningen kan også læses i de helt aktuelle 2009-tal fra IFPI:\nSalget af nationale kunstnere kan blot mønstre 15 procent (25,2 mio. schweizerfranc = ca. 137 mio. kr.) af IFPI-Schweiz’ samlede omsætning (925 mio. kr.).\nSalg af plader med internationale kunstnere udgør derimod hele 67 procent (de sidste andele op til de 100 procent står klassisk musik for med 5% og compilations med 13).\nTil sammenligning udgør salget af dansk musik gerne 40-45 procent herhjemme målt i forhold til det internationale.\nPhilipp Schnyder – trækker situationen i Schweiz skarpt op.\nEt land uden rock- og poptradition\nPhilipp Schnyder, leder af M4Music, den schweiziske pendant til SPOT, ridser måske situationen skarpest op, når han konkluderer: ”Vi er et 3. Verdensland inden for rock og pop”.\n”Sagen er, at vi ikke har en rocktradition. Der var aldrig en schweizisk musikbranche i fortiden – den er først ved at blive opbygget nu, modsat inden for bank- og forsikringsverdenen, hvor der er en årelang tradition for professionalisme. Folk her i landet er veluddannede – og der er kvalitet i produktion, design, mode m.v. Vi har tradition for high quality-services – og for at gøre alting perfekt. Bare ikke når det gælder musikken”, siger han og peger – sammen med flere andre branchepersoner – på den specielle situation i Schweiz: Nemlig at der generelt har været en meget lav arbejdsløshed – om nogen. Så det at insistere på at ville være rytmisk musiker – og acceptere den usikre hyre og tilværelse det giver – er altså et aktivt tilvalg, den enkelte har måttet gøre sig:\nEric Cramer – ingen har tvunget dig til at være musiker…\nMusiker? – så er du selv ude om det\nEric Cramer, leder af det store koncertagentur Gadget, siger: ”Ingen beder dig om at blive musiker – det er dit helt eget valg i et land, hvor fuldtidsjobs og solide lønninger ellers har hængt på træerne indtil for ganske nylig. Så indstillingen har været – og er til dels stadig: Hvis du vil være musiker, så vær indstillet på at arbejde røven ud af bukserne – og lad være med at pive. Ellers få dig et ordentligt job”. Ikke bare hos myndighederne, men også befolkningen generelt”, siger han og forklarer dermed det offentliges manglende lyst til og forståelse for at skulle hælde støttepenge i schweizisk rytmisk musik.\nTom Rist – savner kreativitet hos de sweitziske musikere.\nAt det har haft yderligere konsekvenser, er branchefolkene også enige om. De kalder den schweiziske scene mere professionelt håndværk end spændende musik – med ganske få undtagelser – og Tom Rist, leder af det lille men kreativt berømmede spillested Helsinki sætter det på spidsen ved at sige: ”Problemet er samfundet. Det går for godt. Der er ingen friktion. Der er ikke noget at slås for. Det giver musikerne en job-agtig tilgang til musikken – ikke en kunstnerisk.”\nAlt i alt har det været med til at skabe et land, der er langt mere interesseret i international musik end schweizisk. Både når det gælder branche, medier m.v.\nOg den åbenhed over for det internationale lyder – og er – tillokkende for dansk musik. Men derfor går der nu ikke en motorvejsbred bjergtunnel durk ind i den schweiziske pengetank.\nSchweiz: Det grønne område er fransksproget, det orange er tysk – de lillafarverede områder er de italienske og rætoromanske. (Kort: Swiss Federal Statistical Office).\nRöstigrab – opsplitningen\nDels er der sammensætningen/opsplitningen af Schweiz:\nFørst den tysksprogede del, som med 2/3 af befolkningen er den største og økonomisk stærkeste via det internationale finanscentrum, de internationalt kendte virksomheder m.v. – det er også her de største pladeselskaber, agenturer, koncertsteder og medier findes.\nDernæst er der det – selvbevidste – fransksprogede område med knap en fjerdedel af befolkningen – men også her med vigtige agenturer, klubber, festivaler m.v..\nOg derudover er der så den italienske del med omkring 300.000 indbyggere, som ingen i Musikschweiz dog rigtigt regner med (men det er selvfølgelig uden for citat!).\nPå mange områder kommunikerer landsdelene ikke med hinanden, Heller ikke inden for musikverdenen, hvor ingen i branchen kan give eksempler på schweziske navne, der har hittet stort i begge landsdele: Röstigrab kalder schweizerne selv adskillelsen – grøften i kartoffelpandekagen (nationalretten).\nDet medfører på ingen måde, at Schweiz diskuterer opsplitning og adskillelse a la Belgien. Tværtimod er man nationalt stolte af virksomhederne med international succes, de store sportspræstationer m.v. Men ellers lever landsdelene for sig selv med henholdsvis fransk- og tysksprogede radio- og tv-stationer, medier m.v. Og med betragteligt få fælles berøringer:\nAlex Schmid – du skal breake to markeder i Schweiz.\n”Hvis nogen lover dig, at de kan breake dig i hele Schweiz, lyver de. Simpelthen.” Så klar er meldingen fra Alex Schmid, kommerciel managerer hos Musikvertrieb i Zürich, der er Schweiz’ største distributionsselskab med cirka 700 labels – fra de helt små til multinationale EMI. ”Du skal breake to markeder i Schweiz. Så du skal altså kende en, der laver fransk promotion, og du skal kende en, der laver tysk… og sådan er det hele vejen igennem”.\nMange lufthuller i osten\nOg så er Schweiz altså heller ikke et land med ”én storby men skal koncentrere sig om – hvorefter kan man glemme resten”. Selv om befolkningstallet er et par mio. højere end i Danmark, er selve Zürich – landets største by – kun et par forstæder større end Århus med sine 370.000 indbyggere. Ellers fremstår resten som nogenlunde ens lufthuller i schweizer-osten: Geneve, Basel, hovedstaden Bern, Lausanne og Winthertur ligger alle på mellem 185.000-100.000 indbyggere, mens St. Gallen og Luzern har 60-70.000. Det giver mulighed for mange centre for kultur. Og det er der. Specielt på musikfronten.\nLive-scene – klubberne: Fortsat opblomstring\nDet, der gør Schweiz speciel og interessant set med danske øjne, er den enormt dominerende live-kultur. ”Schweizerne kan lide at gå i byen og feste”, lyder den gentagne beskrivelse fra adskillige branchefolk – og den glæde smitter af på både klubber og festivaler. Og danskernes mulighed for at komme til.\nPius Knüsel – den store klubscene blev grundlagt i 80’ene.\nHver by med respekt for sig selv har en musikklub – eller flere. De store, rige klubber er i sagens natur i Zürich, men tag f.eks. en by som Lausanne: her har de 117.000 indbyggere nu seks-syv klubber at vælge imellem – ud over barerne som også præsenterer musik. Og pt. er efterspørgslen stigende. Det billede tegner sig flere steder.\n”Før 1980 var der ingen klubscene. Overhovedet. Men i slut-70’erne var der store demonstrationer i Schweiz’ større byer med krav fra ungdommen om rammer, som de selv kunne præge og med ønsket om en ny balance mellem kulturens genrer. Det bredte sig som ringe i vandet over hele landet. Perioden 1980-84 var én stor revolution i Schweiz på det område. Det var dér alle vores klubber – også de store, internationalt kendte som Rote Fabrik – blev skabt”, fortæller Pius Knüsel, direktør i Prohelvetia, den schweiziske Kunststyrelse.\nResultatet er, at der i dag er der omkring 80 selvstændige klubber på landsplan, der får støtte fra bystyre eller/og de schweiziske kantoner/amter. Og vi taler om massiv støtte:\n”Det har betydet, at der er nu er kommet enormt mange aktive musikere på den schweiziske scene. Og det er et stort kulturelt fænomen. Jeg tror ikke, folk generelt er klar over, hvor stor en bevægelse det her egentlig er – og hvad det kan føre med sig”, fundererer Philip Schnyder fra M4Music.\nFor støtten kommer især de schweiziske musikere til gavn. Det offentlige bidrag er nemlig ofte endnu større til den lokale musik end til den udenlandske. Og det giver altså de lokale/nationale musikerne en kærkommen mulighed for at få smør på brødet – nu hvor interessen og indtægtsmuligheden på pladefronten er nær nul.\nTanguys Ausloos – det musikalske niveau er blevet bedre via klubberne.\n”Mit skøn er, at 95 % af grupperne i Schweiz er der på grund af klubberne”, konkluderer Tanguy Ausloos, som var formand for de uafhængige musikklubber i 1996-2010, og som også slår på, at klubbernes lave entré-politik som grund til succesen. ”Og så bliver det musikalske niveau også stadigt bedre pga den øgede konkurrence – ingen tvivl om det”.\nDe mange klubber giver selvfølgelig også mulighed for udenlandske bands. Og dermed danske. Men den schweiziske livescene er ikke bare stor – den er også velordnet. Derfor lyder rådet fra branchen selv: gå gennem agenturerne, som har forbindelserne og netværket, hvis du er ny på det schweiziske marked – med mindre man blot er ude efter ”bar-jobs”, for så er sagen en anden.\nDet forhindrer dog ikke mindre klubber som Le Romandie i Lausanne til at opfordre danske bands til at prøve lykken Alligevel. Spillestedet har haft bl.a. Oh No Ono på plakaten i et program, hvor 60 procent af musikken er udenlandsk.\n”Vi får rigtignok meste musik gennem agenter, men vi vil også gerne være forud for dem i stedet for hele tiden at være styret af deres udbud – så vi afsøger selv pitchforkmedia, det europæiske festivalprogram og en masse sites. Så vi vil faktisk gerne modtage materiale direkte fra udlandet.\nLivescenen – festivalerne: tæt på overophedning?\nFestival-scenen i Schweiz er om muligt endnu mere blomstrende end klubscenen – faktisk så stor at mange af bracnehfolkene selv mener ballonen er tæt på at briste. Kæmpefestivaler er spredt ud over hele alpelandet, eksperimenterende festivaler, genreorienterede festivaler osv. Der er ingen ende på det:\nOpen Air St. Gallen, Gurten Openair, Street Parade (verdens største technofest) osv. i den tyske del. Lake Parade (Geneve), Paleo v. Lausanne og så selvfølgelig den verdenskendte Montreux Jazz Festival i den franske. Og jo – her kommer den italienske del af Schweiz sandelig også på banen med den oldie/superstjernedominerede Moon And Stars-festival i Locarno.\nRoskilde Festivalens samarbejdspartner, non-profit-festivalen Paleo solgte f.eks. deres 6 x 35.000 dagsbilletter (i alt 210.000) i løbet af blot 40 minutter i år, og tilsyneladende er det billedet mange steder.\n”Men også kun tilsyneladende. Med det tempo i billetsalget, vi oplever, rammer krisen næppe os først, men det bliver for dyrt for folk med alle de festivaler”, forudser Paleo-booker Danny Hassenstein.\nVincent Sazer (t.v.) – fortæller MXD’s udsendte om den “vanvittige” festivalsituation.\n”Sidste år var toppen. Billedet, der begynder at tegne sig nu er, at der er færre festivaler, der melder udsolgt. Markedet er for lille til udbudet – og samtidig bliver de store acts dyrere og dyrere. Priserne er vanvittige. Jeg tror der er krak på vej”, mener Vincent Sazer, fra Paleo Festivalens kommercielle del, booking- og promotionfirmaet Opus One i Lausanne.\nIndtil videre blæser toget dog videre – også med danske bands om bord: Efterklang og Alcoholic Faith Mission spiller Festival de la Cité i Lausanne på fredag, CallMeCat spiller For Noise festival i Pully til august, The Kissaway Trail har både festivaljobs i Winthertur og Lausanne samme måned, Illdisposed spiller Meh Suff Metal Festival i Hüttikon til september osv.\nInden for pladeselskaberne er krisen til gengæld udtalt. Salget er mere end halveret på ti år og har efterladt en blødende industri. F.eks. kan 3000 solgte eksemplarer (i en svagtsælgende uge) være nok til en 1. plads på hitlisten – i et land med knap 8 mio. indbyggere.\nAlle taler om nødvendigheden af cd-udgivelser for at øge muligheden for at få jobs, men det er en svær hurdle. Vil man lave aftaler med de schweiziske selskaber, må man generelt indstille sig på 360 grader-deals med koncerter, events, merchandise og alt muligt andet inkluderet. Hvis musikken overhovedet vækker interesse.\nDe store multinationale selskaber har alle kontorer i Schweiz, men hovedparten uden væsentlig aktivitet. Og det tidligere nævnte store distributionsselskab og label Musikvertrieb signer ikke danske/udenlandske navne, med mindre det er et helt label og dets roster/bagkatalog man laver aftale med.\nLigesom indieselskabet Kuenschtli – en pendent til Morningside Records herhjemme – skruer stadig mere ned for blusset, og kombinerer pladeselskabet med events, management, booking og promotion. De har lært lektien ved at tabe Sophie Hunger, dengang hun var medlem af gruppen Fisher, fordi de ikke havde andet end pladeselskabet at byde ind med.\n– Indiemuskken har hårde betingelser i disse år, forklarer Musikvertriebs Alex Scmid den dystre situation: – Der er egentlig kun tre hovedkanaler for fysisk pladesalg i Schweiz: Exlibris, som sælger bøger og cd’er og satser mest på hitlistemusikken med de store navne. De har op mod 50 procent af markedet. Det øvrige store led udgøres af MediaMarkt/Saturn og så teleselskabet Orenges’ kæde CitiDisc. Alt sammen beregnet på storsalg. Ingen af stederne har indiemusikken nogen kanaler, og som lille selskab er det næste umuligt at komme til.\nChristoph Fellmann (t.h.) sammen med SPOT On Denmarks projektudvikler Christian Hald Buhl.\nMedier – en blandet samling\nSammensætningen af schweiziske medieverden gør ikke eksport-arbejdet lettere for danske håbefulde. Tv er uden for rækkevidde i musikkens verden, og når de gælder radio skal man igen tænke to-sproget. Den tysksprogede radiostration DRS3 og den fransksprogede Couleur 3 er statsdrevne, men udveksler ikke musik. Begge er dog modtagelige for musik udefra, så…\nDerudover er der et væld af lokale og kommercielle radiostationer, hvor hovedparten dog lever højt på hitlistetopperne. Undtagelser fra dette er f.eks. progressive Toxic.fm, Kanal K, Radio Lack og Virgin Radio, som man med vekslende held kan prøve at bearbejde.\nDen ”seriøse” dagspresse er blevet mere venligt stemt overfor den nyere musik gennem de senere år: ”I takt med at stadig flere bruger og spiller musik, er stofområdet blevet vigtigt. Aviserne har simpelthen lært af læserne, at musikstoffet skal tages seriøst – for at folk fortsat skal købe dagbladene. Jeg tror det har været lidt af en øjenåbner for ledelserne i pressen”, siger Christoph Fellmann, som er musikleder på tysksprogede Tagesanzeiger – svarer til Politiken herhjemme – hvis avis nu behandler rock og pop på linje med klassisk musik.\nPierre-Jean Crittin (t.v.) – må udsende sine magasiner i hele det fransk-sprogede område, for at få økonomien til at hænge sammen.\nMen avisernes dækning er ikke grundig nok for de musik-interesserede – og magasin-dækningen heller ikke. I den tyske del er Rock Star Magazine det tætteste man kommer på et decideret heldækkende musikblad – ellers er der groft sagt kun mere genrespecialiserede magasiner. Og i den franske del er r’n’b-orienterede Vibrations og helt nye Me Rock – begge med sæde i Lausanne – rettet mod hele det franske sprogområde , altså også Belgien, Canada og Frankrig, for at få økonomien til at hænge sammen. Af samme årsag er man også nødt til at skrive om musikken i hele dette område.\nSå musikinteresserede tyer i stedet til engelske, tyske og franske musikmagasiner. Der er simpelthen ikke økonomi i landet til en stor magasin-presse. Og interesserede i de nye schweiziske trends og indiemusikken føler sig ladt i stikken, når det gælder om at følge med.\nBåde hos pladeselskabet Kuenschtli og de ansatte på Lausanne-klubben Le Romandie må ty til blogs og mindre nyhedsbreve, hvis de vil vide hvad der foregår i deres region.\nPhilippe Oberson (t.v.) og Valerie Niederost (t.v.) fra Le Romanderie – holder sig orienteret via sites – ikke de gammeldags medier.\n”VI går til koncerter, taler med andre og går på facebook for at orientere os. Vi bruger det daglige nyhedsbrev fra Ronorp.ch, som hver dag fortæller 15.000 abonnenter i Zürich hvad der sker. Eller indieblog’en 78s.ch, som også har en koncertplan”, siger Kuenschtlis Stephane Boutin, mens Le Romadies franskprogede medarbejdere går på Lordsofrock.ch og Sonotone.ch for at holde sig updated. De tip er hermed givet videre til danske håbefulde (se link-listen i bunden af artiklen).\nÅbenhed over for dansk musik\nDansk musik har gennemgående et godt ry i det schweiziske. En decideret nordisk hype er der ikke tale om – ”den var der måske for et par år siden”, som Christoph Fellmann fra Tagesanzeiger siger. Men der er en generel følelse af at Norden præsenterer kvalitetsmusik.\nInden for poppens verden har bl.a. Aura har været helt i toppen af hitlisterne i år: – Vi har en lang tradition for at lytte til skandinavisk musik – de synger godt engelsk og laver god radiopop, mener DRS3’ Michael Schuler, der senest gæstede SPOT i maj og imponeredes over Efterklang, The Blue Van og Kiss Kiss Kiss – og den ”stolthed” han synes orkestrene besad.\nHan understreger dog, at det hjælper ekstra på lydhørheden, at man kan fremvise resultater via artikler i tyske og engelske magasiner, hvis man gør sig håb om schweizisk interesse. Men såvel han som hovedparten af de øvrige branchefolks generelle råd er: Brug de professionelle kanaler. Især inden for livebranchen. Brug bookere og agenter, der i forvejen har kendskab til markedet. Konkurrencen for at komme til er så stor i Schweiz pt., at det er meget vanskeligt på egen hånd.\nDany Hassenstein fra Paleo Festivalen – vil godt høre på danske forslag.\n”Vil man gøre noget ekstraordinært selv, ja så sæt en showcase op og gør folk som mig, medier m.v. interesseret”, mener Paleo-bookeren Danny Hassenstein. ”Så ved vi du vil noget – vi signer ingen til festivalen uden først at have set dem.”\nMen ellers udtrykker Jean Zuber, leder af Swiss Music Exports kontor i den tyske region, manges holdning, når han siger:\n”Egentlig synes jeg I har fundet en glimrende form I danskere. Først ved at invitere schweizere til SPOT i Danmark – og så følge op med SPOT On Denmark-præsentation på Montreux Jazz Festival. Det giver optimal eksponering medie- og branchemæssigt i et ellers meget svært område.”\nFremtiden tegner lysere – trods alt\nDen gode udgang på fortællingen er, at Musikschweiz vejrer morgenluft. I Sophie Hunger og Berlin-bosatte Bonaparte har man fået en ny musikalsk kvalitet, man ikke har oplevet i mange år, og det giver optimisme.\nDen store konkurrence på klubberne har trods alt skærpet kreativiteten – og også schweizernes interesse for egen musik:\n”I dag kan man lave et rent schweizisk arrangement, som vil være populært. Det havde ikke kunnet lade sig gøre for 15 år siden. Det hele er mere proft i dag og mulighederne for den rytmiske musik er blevet bedre. Også internationalt”, siger Vincent Sazer fra Opus One.\nMarc Ridet: Swiss Music Exports skaber – og selv erfaren klubmand.\nDet er begge Swiss Music Exports ledere for så vidt enige i – det kontor har selv fundet sine ben inden for de seneste par år efter en turbulent start, og har nu cirka to mio. kr. årligt at gøre godt med. Dels fra Prohelvetia – dels fra private sponsorer:\nGrundlæggeren Marc Ridet fra Lausanne-kontoret i den franske region har været med siden klub-dagenes start og påpeger, at flere og flere lever af musikken. Men han understreger at der skal en endnu bedre struktur til, for at komme afgørende videre: ”Nu kan man ikke længere sige, at vi er dårlige, fordi vi er lokale. Nu er vi er nødt til at skabe apparatet. Arbejde med aktiv støtte – ikke bare passiv økonomisk hjælp – til musikerne herhjemme og i udlandet. Så bliver vores artister også bedre.\nJean Zuber – mener at Schweiz (langt om længe) er ved at få skabt sig en professionel musikindustri.\nHans kollega i den tysksprogede Zürich-afdeling, Jean Zuber tager den forventningefulde tone op:\n”Der er ingen tvivl om at det går fremad. Musikerne er blevet mere professionelle via musikskoler, konservatorier og universiteter, hvor rocken og poppen nu også tages seriøst. Og man lærer ikke bare at spille musik: der er også management- og kulturbusiness-uddannelser på universiteterne nu, med proffessorer som undervisere. Så popscenen ér blevet stærkere – bedre organiseret. Selv om der stadig er meget lang vej hjem set i forhold til andre industrier.\nProhelvetias Pius Knüsel – som selv er vokset op i klubmiljøet – erkender rent ud, at den schweiziske støtte er skævvredet. Men han sætter sin lid til en ny lovgivning i 2012 på hele kulturområdet:\n”Pop kom først på det nationale støttebudget i 90’erne, og det anses stadig for at være kommerciel virksomhed i forhold til ballet, klassisk musik m.v. Så lige nu får området kun 500.000 CHF (2,75 mio kr,) årligt i aktivitetsstøtte fra staten ud af et samlet beløb på dette område for alle kunstgrenene på ca. 23 mio. CHF.\nLige som eksempelvis spil-kulturen tages pop og rock ikke seriøst. Men jeg tror det bliver forbedret med den nye lovgivning”, siger Knüsel, som gør opmærksom på, at der dog også gives støtte til pop og rock fra både byer og kantoner. Men skønsmæssigt stadig kun 1 procent (ca. 12 mio. kr.) ud af en samlet schweizisk kulturstøtte fra det offentlige, lotterier og sponsorer på i alt 2.2 milliarder CHF (over 12 mia. kr.).\nVi lader manden med 3. Verdensland-udsagnet, M4Musics Philipp Schnyder slutte af:\n”845 bands søgte vores festival sidste år. Et helt ekstremt tal, som fortæller om en masse aktivitet i Musikschweiz. Der er ingen tvivl om at kvaliteten er blevet bedre og aktiviteten større på grund af demokratiseringen inden for musikken, hvor det i dag er blevet meget lettere at lave musik. Og man kan mærke de unge har fået en vindermentalitet. Det er groet en business op parallelt, som ikke er bundet til den øvrige industri. Alt det tegner godt”\n”Man kan også mærke en øget politisk forståelse – måske i takt med at de politikere, der kommer frem, selv kender til kulturen. Det er dog ikke overvældende endnu – og pladeselskabernes krise har på den anden side betydet en svækkelse af den kultur, der ellers er ved at blive bygge op”.\n”Jeg tror jeg vil beskrive det sådan, at schweizisk musik lige nu gror op gennem krisen. Den gror i undergrunden, og der gror den på trods. På trods af blæsten..”.\nVæsentligse musikbyer i Schweiz – og klubber (eksempler)\nZürich (genre / kapacitet)\nRote Fabrik / alle genrer / 1200\nX-tra / alle / 1500\nMoods / jazz/alle / 500\nHelsinki / indie / ca. 150\nMascotte / rock, pop, idie etc. / ca. 500\nExil / alle / ca. 250\nKaufleuten / alle / 800\nSudhaus / alle genrer / ca. 200\nKaserne (Reithalle, Parterre) / alle / ca. 1200\nBird’s Eye / jazz / ca. 100\nKuppel / hiphop, indie / ca. 300\nSommercasino / alle / ca. 500\nISC / alle genrer / ca. 250\nBee-Flat / jazz, world / ca. 350\nBierhübeli / alle / ca. 1000\nDampfzentrale / dans & teater, alle & eksperimenterende / ca. 500\nDachstock Reitschule / alle/alternative / ca. 700\nMahogany Hall / jazz, alle / ca. 150\nWasserwerk / rock / ca. 400\nAlbani / alle genrer / 250\nKraftfeld / alle / 150\nSalzhaus / alle / ca. 600\nGaswerk / rock, indie, urban / ca. 650\nLes Docks / Rock, hiphop, chanson française, metal, reggae, electro /1000\nLe Ruche / 400\nD! Club / dj’s, rock, indie / 800\nBleu Lézard / rock, world m.v. / 200\nLe Bourg / folk, pop rock – alle /120\nLe Romandie / Rock, punk, electro, hiphop /200\nSatellite (Universitetet) / electro, pop, rock, ska, reggae, rock, metal /300\nZelig (Universitetet ) /rock, reggae, hiphop, chancon / 250\nLa Comète / pop, rock, chancon, blues /300\nLe Zoo / techno, electro, drum & bass, dubstep, electropunk mv. / 700\nPost Tenebras Rock / metal, trash, hardcore, electro m.v. / 800\nLe Chat Noir (Carouge) / alle / 150\nLe Box (Carouge) / alle / 100\nFestivaler, den tyske del (eksempler)\nGurten Openair (Bern)\nStreet Parade (techno – Zürich)\nGreenfeld (hård rock)\nTaktlos (jazzorienteret), Zürich\nNordklang.ch (Nordisk program – arr. i samarbejde med ROSA – Dansk Rock Samråd)\nDen franske del (eksempler)\nSwiss Music Export Pro Helvetia\nPetzi-Guide (schweizisk klubguide)\nRadio – tysk del:\nKanal K (Aergau)\nRadio – fransk del:\nRadio Lack (Geneve)\nAviser – tysk del:\nAviser – fransk del:\nMagasiner – tysk del:\nKinki Magazine (kultur, trend, street life)\nMagasiner – fransk del:\nSites – tysk del:\nSites – fransk del:\nTak til: Michael Schuler (DRS3), Stephane Boutin, Florianne Rinderknecht og Fabina Schuppli (Kuenschtli), Tanguy Ausloos (Lausanne, ungdoms- og kulturafdeling), Philipp Schnyder (M4Music), Eric Cramer (Gadget), Tom Rist (Helsinki Club), Alex Schmid (Musikvertrieb), Pius Knüsel ( Pro Helvetia), Danny Hassenstein (Paleo Festivalen), Vincent Saze (Opus One), Christoph Fellmann (Tagesanzeiger), Philippe Oberson og Valerie Niederost (La Romandie), Jean Zuber & Marcel Kägi (Swiss Music Export, Zürich), Marc Ridet (Swiss Music Export, Lausanne), Seb Vuignier (Takk booking), Alexandre Edelmann (Montreux Jazz Festival), Julien Royer (Le Matin).


FORSIDE » BRUG ARKIVET\nRegler for brug af fotos fra Vejle Stadsarkiv\nHvis du ønsker at bruge vores billeder, er der nogle ting, du skal være opmærksom på.\n- du kan købe billederne i digitaliseret form hos os. Du finder den gældende prisliste på vores forside.\n- når du bruger billederne, skal fotografens navn og Vejle Stadsarkiv være nævnt under billedet/billederne. Publikationer skal sendes i et eksemplar til os, og hvis der publiceres på en hjemmeside, skal et link hertil sendes til os.\n- vær særligt opmærksom på, at alle fotos er omfattet af lov om ophavsret. Lovens centrale princip er, ar den, der har frembragt et værk, har eneret til det og til at fremstille kopier af det.\n- vær også opmærksom på, at loven skelner mellem fotografiske værker og fotografiske billeder.\n- for at et fotografi kan karakteriseres som et "værk", skal det have en vis originalitet, og det skal være resultatet af en selvstændig skabende indsats. En tommelfingerregel siger, at billeder taget professionelle fotografer er værker. Det betyder, at vores store samling af billeder taget af pressefotografer skal betragtes som "værker".\n- ophavsretten til fotografiske værker varer indtil 70 år efter fotografens dødsår.\n- fotografiske billeder er de billeder, der ikke betragtes som værker, dvs. som oftest private amatøroptagelser.\n- retten til et fotografisk billede varer indtil 50 år efter fremstillingen af det. Denne tidsfrist kan dog ikke anvendes på fotografiske billeder fremstillet før 1. januar 1970. Det betyder, at en fotograf ikke kan gøre sine rettigheder gældende over for "fotografiske billeder" optaget før 1970. Fotografiske billeder optaget i 1970 er "frie" i 2021.\nVed søgning viderestilles du til arkiv.dk, hvor du kan fortsætte din søgning.\nLæs mere om ophavsret\nPå Kulturministeriets hjemmeside kan du læse mere om ophavsret