Kapitel 2: Den Danske Forening (fra »Det nye højre i Danmark« af Rune Engelbreth Larsen)\nDet nye højre i Danmark | Kapitel 2\nSer vi ikke i dag som dengang et overvældende flertal af vore politikere, som uanset deres uenighed om næsten alt andet kan finde sammen om det ene at samarbejde om at åbne vort land for fremmedes invasion og at samarbejde med de fremmede om deres etablering i Danmark som fremmede folkegrupper, der gradvis kan overtage danskernes fædreland, hvad enten nu besættelsen skal ske med fredelige eller voldelige midler. Igen kan politikerne påstå, at de er demokratisk valgte. Men giver det ret til at overlade landet til fremmede? Er dette næstekærlighed eller landsforræderi? Vil en ny modstandsbevægelse igen kunne sætte tingene på plads og vælte politikernes spil med landets og folkets frihed? Skal vi igen have tilbagevirkende love og retsopgør? Og vil de skyldige politikere da også denne gang have held til i tide at vende omkring og redde deres usle skind? Det afhænger måske af, om advarslen bliver forstået ...\nSom vi siden skal se, er der meget, der tyder på, at en række af disse åbne spørgsmål efterhånden lader sig besvare temmelig entydigt i foreningens egne skrifter.\nDen Danske Forening er utvivlsomt den forening uden for de politiske partier, der har fået mest medieomtale i Danmark igennem begyndelsen af 1990erne, hyppigst er blevet udsat for forsøg på at hindre dens ellers grundlovssikrede mødeaktivitet, oftest har været involveret i belastende skandaler og efterfølgende juridiske slagsmål, og som sjældnest har fået en upartisk behandling i pressen.\nObstruktion af forsamlingsfriheden, regulær censur over for annoncer og jævnlige bagvaskelser er tilbagevendende indslag i den Danske Forenings historie, der også af disse grunde hævder et slægtskab med modstandsbevægelsen under besættelsen. Et slægtskab, der atter og atter fremhæves i foreningens publikationer, og som bl.a. understreges af etableringen af en »kampfond« i 1995, hvis regnskab er lige så hemmeligstemplet som fondens konkrete brug, samt af en tilbagevendende insisteren på et kommende »retsopgør« med »landsforrædere« og »samarbejdspolitikere«, der tilsyneladende består af nøglefolk i humanitære organisationer og politiske partier, som på den ene eller anden måde bærer ansvaret for Danmarks »liberale« flygtningepolitik.\nIkke desto mindre insisteres der samtidig på at følge en »moderat« kurs: »... vor opgave er netop at være moderate og bredt dækkende.« (Danskeren nr. 1, 1988). Som vi skal se, fører modstandsretorikken imidlertid ikke altid til en lige utvetydig afstandtagen fra mere yderliggående bevægelsers og personers bevidste »sabotage« af foreninger, virksomheder og institutioner med tilknytning til indvandrere og flygtninge, hvilket sine steder slører det »moderate« billede ikke så lidt.\nI en status over den Danske Forenings virke 1989-90 søger Sune Dalgård da også at drage den endegyldige parallel til besættelsestiden ved at understrege, at der forestår en modstandskamp i Danmark: »Det var svært at rejse modstandskampen for 50 år siden. Det er svært også i dag. Men der er kun én vej. Fremad.« (Danskeren nr. 2, 1990).\nFor Ole Hasselbalch, foreningens formand, er der ingen mellemvej i denne kamp – du er enten med eller imod, og den, der har taget stilling for den Danske Forening, men forbliver passiv, er lige så medskyldig i landets fordærv som den, der ikke har taget stilling eller har taget stilling imod, skriver han i kampskriftet Viljen til modstand: »Enhver, der censurerer, manipulerer eller lyver kendsgerninger væk, hvad enten det er af ond vilje eller for at redde sig selv, er medskyldig. Og det samme gælder enhver, der er passiv og sætter sig hen i sofaen og giver mig ret uden i øvrigt at gøre noget. (...) verden tilhører slet ikke dem, der ikke tør. Verden tilhører de aktive, dem, der vil!« (S. 70f).\nDet er disse aktives kamp, som den har udspillet sig, siden de første skridt til den Danske Forening blev taget i 1986, dette kapitel kigger nærmere på.\nI slutningen af september og begyndelsen af oktober 1986 raser Søren Krarups kamp mod landsindsamlingen Flygtning 86 (se forrige kapitel). For første gang slår kritikken af flygtningepolitikken ud i lys lue og sætter dagsordenen i medierne – for siden at vende tilbage med jævne mellemrum, og altid med voksende gennemslagskraft.\nSune Dalgård (fra Komiteen mod Indvandrerpolitikken) er med i styrelsen fra foreningens begyndelse, murer Poul Vinther Jensen (fra Komiteen mod Indvandrerpolitikken) bliver styrelsesmedlem fra april 1988, professor jur.dr. Ole Hasselbalch bliver styrelsesmedlem fra september 1989 og formand i 1990, og cand.mag. Peter Neerup Buhl (fast skribent i Tidehverv) bliver styrelsesmedlem fra februar 1993.\nStyrelsen, der forbliver stort set uændret i det meste af 1990erne, består derudover af bibliotekar Harry Vinther, ekspedient Ellen Ewers og advokat Folmer Reindel, der alle bliver styrelsesmedlemmer mellem 1989 og 1991. Siden træder Ellen Ewers og Folmer Reindel atter ud af styrelsen, mens Louise Friis bliver nyt medlem, og i november 2000 går Ole Hasselbalch af som formand efter ti år på posten og bliver i stedet menigt styrelsesmedlem; ny formand bliver Harry Vinther.\nI juridisk og politisk forstand er styrelsen foreningen, fastslås det allerede i 1988: »Foreningen ledes af en selvsupplerende styrelse. Der er altså ikke tale om, at man kan vælges ind i styrelsen. Dette skyldes, at der naturligvis er en risiko for, at foreningen vil tiltrække yderligtgående personer.« (Danskeren nr. 1, 1988). I formandens årsberetning 1991/92 hedder det endvidere: »Og inden for styrelsen er der i øvrigt lagt snævre rammer for, hvem der kan tage stilling til hvad og ud fra hvilke retningslinjer.« (Danskeren nr. 5, 1992).\nMedlemmerne af den Danske Forening har altså ingen indflydelse på ledelsens sammensætning eller dispositioner.\nFormålet søges opnået gennem udgivelsen af medlemsbladet Danskeren og diverse øvrige publikationer, samt ved etablering af lokalkredse.\nDet er selvfølgelig helt i Krarups ånd, og om Grundtvigs forening skriver pastoren: »Det var en national konflikt, der var dens baggrund, for nok var striden mellem dansk og tysk i Sønderjylland nået til en foreløbig afslutning med Treårskrigen, men problemet var jo ikke løst, og først og fremmest var det nødvendigt, at det danske folk og den danske folkeånd var vågen og vagtsom. Hertil ville disse rigsdagsmænd virke. Til dette formål lod Grundtvig sig vælge til formand, ligesom han i det hele taget var blevet rigsdagsmand for at tale danskhedens sag på tinge. Man skal ikke vige tilbage for at vælge sig store forbilleder, og den Danske Forening af i dag har haft grund til at antage navnet. Der er jo saglig overensstemmelse mellem dengang og nu. Det er samme strid.« (Tidehverv nr. 6, 1990).\nEnhver parallel til nationale konflikter, hvor nationaltsindede danskere samles til forsvar for det danske rige, betones med samme forkærlighed som sagnomspundne helte og regenter i Danmarkshistorien. Martin Kasler, senere formand for Dansk Forum, skriver f.eks.: »I dag må du stride for retten til at gå med rank ryg i Frejas Sal. Lad dig inspirere af Danmarks stolteste traditioner; Rolf Krakes vilde mod, Valdemar Sejrs politiske tæft, Christian IVs standhaftighed, Tordenskjolds snedighed, tapperheden ved Dybbøl Skanse og modstandsbevægelsens offervilje er en del af din kulturelle arv. Svigt den ikke!« (Danskeren nr. 1, 1996).\n»Fremmedgørelsen af Danmark« refererer til den stigende indvandring, der ifølge foreningen er et resultat af gæstearbejderreglerne fra 1960erne og 1970erne, et ineffektivt indvandrerstop i 1973, liberale familiesammenføringsregler, proformaægteskaber mellem danskere og udlændinge, illegal indvandring og ikke mindst flygtningelovgivningen fra 1983: »Men efter at Folketinget i 1983 indførte, hvad dets medlemmer kaldte 'verdens bedste flygtningelov', steg antallet af indrejste asylsøgere fra nogle hundrede i 1983 til 9-10.000 i 1986. Dette uforberedte spring medførte europæiske toprater og kaos i modtagelsen, hvis led efter tur blev – og for de senere og afgørende led endnu er – katastrofalt overbelastet.«\nFra første nummer af Danskeren er kursen lagt – det er først og fremmest antallet af borgere af udenlandsk herkomst, der udgør en trussel mod Danmarks beståen som nationalstat. Men alle elementer i den Danske Forenings kritik af indvandringen, flygtningepolitikken, familiesammenføringsreglerne og uholdbarheden af det multikulturelle samfund præsenteres her så principielt, at intet væsentligt nyt er blevet føjet til i senere numre af bladets årgange, der dels gentager argumenterne, dels konkretiserer og aktualiserer kritikken.\nIndvandringsstoppet i 1973 blev »begyndelsen til en varig indvandring eller kolonisation«, hedder det, og perspektiverne males i dystre farver: »At man derved også giver grobund eller maskeringsmulighed for grov kriminalitet og endog terrorisme, at man fratager landets egne børn arbejdsmuligheder og boliger, at man påfører samfundet og dets danske skatteydere milliardudgifter oven i en i forvejen astronomisk gældsætning ...«\nEndelig fastslås foreningens mission som samlende kraft i kampen herimod: »Opgaven må være at gøre denne folkelige modstand til en politisk magtfaktor. De hidtil splittede og spredte modstandere må søge at finde sammen i et fællesskab om at udstikke en anden kurs og om at samle så mange danske som muligt om det altafgørende for en nationalt ansvarlig politik: at bevare og at genskabe Danmark som et dansk land for det danske folk og at hindre, at det gøres til indvandringsland og kolonisationsområde for fremmede landes eller verdensdeles overskudsbefolkning ...« (Danskeren nr. 1, 1987).\nEn lang række personligheder, der både tidligere og senere har gjort sig bemærket politisk eller i den offentlige debat, har igennem årene bidraget til bladets spalter, bl.a.: Sognepræst og redaktør af Tidehverv, Søren Krarup; sognepræst Jesper Langballe; fhv. sognepræst Vilhelm Krarup; tidl. chefredaktør på Ekstra Bladet, Victor Andreasen; pressechef for Dansk Folkeparti, Søren Espersen; tidl. minister for Grønland, Tom Høyem; borgmester for Socialdemokratiet, Per Madsen; tidl. folketingsmedlem for Centrumdemokraterne, Herluf Rasmussen; tidl. folketingskandidat for Retsforbundet, Peter Neerup Buhl; tidl. nedkastningschef under besættelsen, Jens Toldstrup; formand for Dansk Forum, Martin Kasler; samt stifter af Fremskridtspartiet, Mogens Glistrup.\nGrundlaget for den Danske Forenings virke er opretholdelsen af nationalstaten og derigennem forsvaret for fædrelandet. Krarup skriver f.eks.: »Alt er ikke ligegyldigt – selv om pressen prøver at bilde danskerne det ind. Danmark er ikke et blot beboet ørkenland, uden navn, identitet og sjæl – selv om vore politikere søger at forvandle os til det. Men Danmark er danskernes fædreland, vor historiske arv, vort åndelige og folkelige fællesskab, vor givne identitet – og Danmark bliver kun ved med at være det, hvor der er nogle til at stå fast på det og turde forkynde det.« (Danskeren nr. 3, 1989).\nHvori består så »vor givne identitet«? I artiklen »Danskheden – set udefra« forsøger Eduardo Farah at give en slags svar: »Jeg hæfter mig f.eks. ved den skat af sange og melodier, som de fleste danskere kender og synger ved private selskabeligheder, religiøse ceremonier og andre lejligheder. Jeg hæfter mig ved den omfattende litteratur, skrevet af danske forfattere, som fylder biblioteker og boglader – og som i det store hele kun læses i Danmark. Jeg kommer også til at tænke på f.eks. den danske jul med dens unikke traditioner, som praktiseres med den største ildhu af de fleste. Og jeg tænker på, at hovedparten af danskerne vedkender sig et tilhør til den lutheranske kirke – selv om hovedparten af dem aldrig kommer der. (...) Det er også interessant at slå op i en telefonbog og se, hvordan 20-30 for- og efternavne dominerer spalterne. Man forstår derigennem danskernes homogenitet, forstår hvor nær de står hinanden, hvorfor de nærer så stor omsorg for hverandre ...« (Danskeren nr. 1, 1994).\nForeningens daværende formand, Ole Hasselbalch, der også tager udgangspunkt i det særegent danske, advarer især mod den multikulturelle fare og afviser alle forsøg på at reducere den danske egenart til historiske lån fra udlandet: »Jeg tilhører en kreds, der føler, at vi vil bevare det, der er vort, og at det ikke er så svært at finde ud af, hvad der er vort, som de mennesker siger, der ud fra egen åndelig afmagt fortæller, at der ingen dansk kultur er, at vort sprog er lån fra andre og vore værdier latterlige. Vi finder, at disse mennesker vel kan tale for sig selv, men ikke for os. Og vi finder især, at de ikke skal have lov til at berøve os andre vort hjem, vor tryghed, et sted, hvor vi kan være i fred med vore vaner og uvaner, på godt og ondt, i det fællesskab, som hidtil har været danskernes. Og vi tror ikke en døjt på, at freden og husordenen vil kunne bevares i et stort 'multikulturelt' samfund af den art, som nogen fabler om at skabe herhjemme.« (Viljen til modstand, s. 66).\nDen Danske Forening mener ikke, at en yderligere konkretisering af, hvad der egentlig ligger i »dansk kultur«, er relevant, og mere end én gang henvises som udtømmende svar til Grundtvigs digt, »Folkeligheden«, fra ugebladet Danskeren i august 1848: »Til et Folk de alle høre, / som sig regne selv dertil, / har for Modersmaalet Øre, / har for Fædrelandet Ild; / Resten selv som Dragedukker / sig fra Folket udelukker, / lyse selv sig ud af Æt, / nægte selv sig Indfødsret.« (N.F.S. Grundtvig: Digte i Udvalg, 1916).\nIndledningsverset lyder: »Nu kommer de og fritter, / hvad er det at være dansk. / Jeg tilstaar, dette Spørgsmaal, / det gør mig næsten spansk. / Hvorfra skal jeg dog vide, hvad / det er at være dansk?« Derpå besynger Munk nærmest henkastet Danmarks »Folk, der hader Uret«, de »brede Bøgetræer«, flaget og sproget, såvel som H.C. Andersen, Grundtvig, Kierkegaard og Bohr, før pointen falder: »Men vil I stadig fritte, / saa si'er jeg ikke mer. / Hvad Dansk er, ved jeg ikke, / og – tilgiv mig, jeg ler – / hvis virkelig jeg vidste det, / var jeg det ikke mer.«\nSå vidt poesien. Men denne manglende konkretisering kan selvsagt ikke forpligte os moralsk eller politisk til nogen som helst uimodsigelig, nationalkonservativ »danskhed«, lige så lidt som foreningens sparsomme, selektive og oftest ukonkrete referencer til sprog og historie er holdbare som referencepunkter til en entydig udlæggelse af dansk kultur ved begyndelsen af det 21. århundrede. Det er imidlertid en opfattelse, som i forskellig udstrækning er kendetegnende for det nye højre som sådan, og som vi derfor skal vende tilbage til i efterskriftet.\nI en artikel med titlen »Om at have hjemme« retter Niels Lillelund skytset mod politikerne, der har ansvaret for indvandrerpolitikken, og ikke mod flygtninge eller indvandrere, eller »de fremmede«, som udlændinge og mennesker med udenlandsk baggrund kaldes i Danskeren med stor konsekvens (hvor de da ikke ligefrem benævnes »de vildt fremmede«) længe før det også blev kutyme i seriøse dagblade og i TV-kanalernes nyhedsudsendelser.\n»Vi kæmper ikke mod de fremmede. De er blot mennesker, der som vi stræber efter lykken. Nogle er flygtet fra terror og vold, andre søger blot velstand og økonomisk bedre kår, nogle er svindlere og bedragere. De er, som folk er flest, og det er ikke dem, kampen i virkeligheden gælder. Nej, striden står mellem os og dem, der har åbnet Danmarks grænser og ikke vil tillade os at være et folk.« (Danskeren nr. 4, 1989).\nDisse eksempler hører imidlertid til sjældenhederne. Som regel gøres »de fremmede« selv til modstandere – som f.eks. når Eduardo Farah skriver, at de danske mænd fortrænges i konkurrencen om kvinderne: »Tilstanden er naturligvis også ulykkelig for de titusinder af danske mænd, der ikke kan konkurrere med de nytilkomne. De må enten give op og affinde sig med en ensom tilværelse suppleret med betalingssex – eller de kan rejse til Østen og hente en brud der.« (Danskeren nr. 1, 1991).\nDen Danske Forenings løsning på »problemet« med indvandringen er en storstilet repatriering. Et begreb, som allerede bringes på banen i første nummer af Danskeren: »... de store mængder af vildt fremmede, der allerede er kommet ind i landet, må gennem en rimelig og menneskelig repatrieringspolitik hjælpes tilbage til de verdensdele og områder, hvor de kommer fra og hører hjemme.« (Danskeren nr. 1, 1987).\nProblemerne med at »høre hjemme« i lande, hvor man f.eks. ikke har været halve og hele liv, og som ens forældre måske heller ikke har været i i en årrække, berøres ikke. Heller ikke i Neerup Buhls støtte til en form for »moderat repatriering«, der holder sig til »den gyldne middelvej« mellem de to »ekstremer«, der udgøres af frivillig repatriering og uforberedt masseudvisning.\nDen moderate mellemvej er »tvangsudvisning på rimelige betingelser«, hedder det. Der er imidlertid kun den mest perifere uddybning af, hvad disse »rimelige betingelser« overhovedet tænkes at indebære, nemlig en reference til Erik Ninn Hansens betragtninger over rimeligheden af et »beløb til de udrejsende, ikke et stort, men f.eks. 5.000 kr., så de har nok til hjemrejsen under anstændige forhold« (Danskeren nr. 4, 1996).\nAfslutningsvis skriver Neerup Buhl: »Det moderate valg hedder hjemsendelse, om nødvendigt med tvang, men vel planlagt og under anstændige former.« I lederen i samme nummer hedder det ikke desto mindre, at repatrieringen »næppe vil kunne ske uden dramatisk brud med det, der hidtil er opfattet som 'humanitært' ...«.\nDet er alt, vi får ekspliciteret om det konkrete indhold af en »moderat repatriering«. Et dramatisk brud med det, der hidtil er opfattet som humanitært.\nI foreningens program, der er vedtaget på landsmødet i 1993, hedder det, at indtil en repatriering kan iværksættes, skal »flygtninge principielt huses på samme måde som de tyske flygtninge efter 2. Verdenskrig, nemlig i lejre. De skal her underholdes på et niveau, som afspejler forholdene i deres respektive hjemlande, og uddannes på den måde, som giver dem de bedst mulige betingelser for at skabe en ny tilværelse hjemme.«\nOm »et niveau, som afspejler forholdene i deres respektive hjemlande« i praksis vil sige, at forplejningen skal indrettes efter de talrige, forskellige flygtningelandes forhold, således at nogle f.eks. får en skål ris om dagen, mens andre serveres større måltider, eller om laveste eller højeste fællesnævner skal være målestokken for alle, uddybes ikke.\n»'Jøder' i almindelighed kan naturligvis ikke bære ansvaret for, hvad fjolser i deres kreds har kunnet finde på«\nForeningens kommentar til Maisteds indlæg er for så vidt en del mere direkte mistænkeliggørende: »Det er imidlertid en udbredt opfattelse, at den jødiske del af befolkningen faktisk har skaffet sig en indflydelse, der går videre, end deres antal berettiger. Mange har også undret sig over det tryk, der udfoldes fra denne side til støtte for 'multietniseringen' af Danmark.« (Danskeren nr. 4, 1994). Den anonyme skribent i Danskeren spørger retorisk, om »det er forkert at mene, at et sådant tryk på den danske opinion er upassende«, og mere end antyder, at jøderne ikke er loyale over for det danske samfund. »Det er farligt, hvis det jødiske samfund i Danmark mener sig berettiget til eller tillægges en særstilling i den offentlige debat.«\nForeningen har imidlertid været udsat for et vist pres, for at den skulle tage afstand fra jødedommen og dens »verdenskonspiration«, senest til et møde i Århus i juni 1997, der endte i rent kaos ifølge Jyllands-Posten den 22.6.97. En fraktion »benyttede forvirringen til at starte en diskussion om jøder, som den mener driver hetz mod danskere. Andre medlemmer gik nervøst rundt og forsøgte at overbevise pressen om, at de aldrig før havde set disse medlemmer, og at de var 'splittergale'. Et par medlemmer blev bedt om at holde mund eller forlade mødet. Pludselig råbte alle i munden på hinanden. Og formanden, der havde trukket sig tilbage i lokalet, rejste sig og forlod mødet i hast – uden at nogen bemærkede det.«\nI Danskeren hedder det herom: »Der dukkede imidlertid nogle personer op, som længe har plaget foreningens redaktør med krav om trykning af artikler om et verdensomspændende 'jødekomplot', og som åbenbart nu ville have dette tema inkluderet i foreningens virksomhed. Styrelsen agter ikke at bruge tid på dette pip.« (Danskeren nr. 4, 1997).\nI det efterfølgende nummer hedder det, at en kreds har »bestormet« styrelsen med krav om at gå ind i kampen mod jødernes verdenskonspiration. Hasselbalch afviser dette: »Kollektivt ansvar accepteres ikke. 'Jøder' i almindelighed kan naturligvis ikke bære ansvaret for, hvad fjolser i deres kreds har kunnet finde på. Og samtlige medlemmer af det jødiske samfund kan heller ikke være ansvarlige for, hvad deres trossamfund i en mindre heldig fase har fået rodet sig ud i under ledelse af den uvederhæftige og nu oven i købet forhenværende overrabbiner Bent Melchior.« (Danskeren nr. 5, 1997).\nMen jøder er ikke ildesete i foreningen. Krarup har sågar givet udtryk for den parallel, at det er den Danske Forenings medlemmer, der i dag påhæftes vor tids »jødestjerne« i form af et racismestempel.\nIkke desto mindre advarer han i en TV-udsendelse jøderne mod selv at fremkalde antisemitisme ved at støtte et multikulturelt Danmark: »Jeg er meget betænkelig ved, at jøder hele tiden stiller sig frem og siger til befolkningen: 'I behøver overhovedet ikke at være bange – vi fortæller jer, at der ingen fare er.' Dét fører jo til det ubehagelige, der hedder antisemitisme, fordi man siger: 'De vil åbenbart ikke dele vilkår med os andre!'« (DR, 10.9.98).\nStifteren af Fremskridtspartiet, Mogens Glistrup var den første oprører fra den yderste højrefløj, der fandt på at hævde sin politiks paralleller til modstandsbevægelsen, da han i begyndelsen af 1970erne sammenlignede danske skattesnydere med jernbanesabotører under besættelsestiden. Var Glistrups groteske sammenligning stort set alene ude efter medieopmærksomhedens hurtige points, har den Danske Forening til gengæld overtaget Krarups mere udspekulerede taktik med at parallelisere modstandsbevægelsen med dagens modstand mod indvandringen.\n»Tiden er inde til at bruge visse af modstandsbevægelsens erfaringer,« hedder det allerede i 1987: »Foreningen råder i rigeligt mål over erfaringer fra modstandsbevægelsens tid mht., hvorledes en sådan opgave kan løses effektivt, uden at de, der formidler informationerne, kan identificeres. Der er da også på visse områder allerede truffet sikkerhedsforanstaltninger, som ikke harmonerer med opfattelsen af, hvad der skulle være nødvendigt i et frit samfund.« (Danskeren nr. 2, 1987).\nDisse »sikkerhedsforanstaltninger« ekspliciteres ikke, men hvem fjenden er, lades ingen i tvivl om. I en leder skriver Dalgård, at politikerne har »påtvunget Danmark og det danske folk en vældig besættelsesstyrke af fremmede, der kan optræde som håndlangere for 800 millioner muslimer i hele verden, hvis magt og ufejlbarlighed de praler af at repræsentere«. (Danskeren nr. 2, 1989).\nEn saglig og »moderat« beskrivelse af muslimske flygtninge og indvandrere? Og opereres der ikke her om noget sted med »kollektivt ansvar«, som vi ellers har set foreningens formand afvise? Repræsenterer hver enkelt muslim alle verdens millioner af muslimer, så repræsenterer vel også hver enkelt kristen alle verdens millioner af kristne og må antages at kunne stå til ansvar for og »optræde som håndlanger« for en eller flere af verdens fundamentalistiske kristne terrororganisationer. Hvorfor det kun er muslimer, og ikke kristne, jøder, hinduer eller ateister, der skal stå til ansvar for enhver formel trosfælles gerninger, forklares ikke.\nOgså før oprettelsen af Danmarksfonden opererede foreningen angiveligt med en hemmelig konto. Foreningens tidligere landssekretær, Flemming Hammerild overførte f.eks. 120.000 kr. hertil i august 1991 uden at kunne få oplyst af den daværende formand, hvad kontoens midler skulle gå til: »Jeg fik af Ole Hasselbalch meget brysk besked på, at formålet med den konto skulle der ikke tales om.« (Ekstra Bladet, 7.9.93).\nOm denne »latente trussel« end måtte søges realiseret, har man dog altid understreget, at modstandskampen i den Danske Forenings regi foreløbig forbliver inden for loven: »Det er den Danske Forenings opgave så længe som muligt at holde modstanden inden for vort politiske systems rammer. Men politikere, presse og opinionsdannere må snart til at tænke på, at vor 'holdetid' ikke er ubegrænset.« (Danskeren nr. 3, 1990).\nDalgård spørger i forlængelse heraf retorisk: »Nutidens politikere skaber ved deres forræderi mod Danmark og det danske folk nye svære problemer for vore domstole. Vil det lykkes disse politikere at slippe lige så ustraffet fra deres gerninger som forgængerne?« (Danskeren nr. 6, 1992).\n§ 98, stk. 1 i straffelovens kapitel 12 ville f.eks. se således ud, om den Danske Forening havde magt, som den har agt (de kursiverede afsnit er foreningens tilføjelser til den hidtil gældende lov): »Den, der foretager en handling, der sigter til ved udenlandsk bistand, eller bistand fra fremmede etniske grupper i landet eller i udlandet, ved magtanvendelse eller ved trussel derom at bringe den danske stat eller nogen del af denne, herunder også mindre landområder og bykvarterer, under fremmed herredømme eller løsrive nogen del af staten, straffes med fængsel indtil livstid.« (Danskeren nr. 1, 1998).\nBering skriver: »Der er jo intet til hinder for, at du sender et eksemplar af dette lovforslag til én af dem, du synes har forbrudt sig mod loven i dens nye udformning og gør ham/hende opmærksom på, at han/hun da vist har overtrådt den og den paragraf. Hvorefter man selvfølgelig gør opmærksom på, at 1) straffen er med tilbagevirkende kraft, og 2) straffen er foreslået nedsat for folk, der ophører med deres forbryderiske virksomhed, så snart de er blevet opmærksomme på, at den kan blive lovstridig en gang i fremtiden. (...) Men skriv pænt og høfligt, og understreg, at det skam ikke kunne falde dig ind at kalde adressaten for landsforræder.« (Danskeren nr. 5, 1998).\nDer er næppe tvivl om, at styrelsen har gjort en mangeårig indsats for at hindre nazisters optagelse og indflydelse, skønt det i sagens natur er så godt som umuligt at hindre deres medlemskab 100 procent, eftersom man nu engang ikke i praksis kan kontrollere, hvilke andre foreninger medlemmerne måtte frekventere.\nHasselbalch svarer i Danskeren nr. 4, 1996, at kollektivt medlemskab ikke er muligt, men at foreninger og virksomheder ikke desto mindre kan opnå medlemskab, og at dette i øvrigt er fremgået af foreningens love i snart ti år – lige så længe, som Krarup har været medlem: »Dette medlemskab gælder foreningen/virksomheden som sådan, altså den 'juridiske person', og ikke de enkelte medlemmer, aktionærer o.l. i sådanne foretagender. (...) Peter Larsen er ikke og har mig bekendt aldrig været medlem af DDF. Dansk Ungdom gør i øvrigt et stort arbejde netop for at forklare de unge, hvad forskellen er på nazisme og modstand mod den ødelæggende indvandringspolitik. Organisationen prøver således at give kritiske unge et ståsted, så at de ikke skubbes over til nazisterne.« (S. 22).\nMen Dansk Ungdom eksisterer ikke længere, da Hasselbalchs forsvar for foreningen udkommer i Danskeren. Måske har den negative presseomtale, efter at fem medlemmer af ungdomsforeningen i februar 1996 var blevet anholdt i en bil med bl.a. baseballkøller, jernrør, knojern, tåregasspray og nynazistisk propagandamateriale, været medvirkende til, at Dansk Ungdom nedlægger sig selv på et møde i august samme år, og at en ny selvstændig organisation, Dansk Forum dannes ved samme lejlighed (mere herom i kapitel 3).\nDen senere pressechef og folketingskandidat for Dansk Folkeparti, Søren Espersen forklarer her en af foreningens afgørende pointer, at netop den Danske Forening reelt udgør det eneste virkelige bolværk imod nazisterne: »At nedvurdere, håne og ligefrem hade mennesker – blot fordi de har en anderledes hudfarve end os andre. Den slags hører nazister og ku-klux-klan-folk til, og den slags mennesker kan man kun ynke – og heldigvis har de endnu intet fodfæste i Danmark. Jeg siger endnu, for den ulyksalige tilstand kan komme, hvis man ikke sadler om i tide – og hvis man ikke lytter til de fortvivlede advarsler, som kommer fra blandt andet den Danske Forening, som jeg betragter som det bedste værn, Danmark har, til at undgå racisme og nazisme.« (Danskeren nr. 4, 1992).\nPå landsmødet den 27. september 1992 udtrykker formanden denne politik som en naturlig følge af et uundgåeligt dilemma. På den ene side kan man ikke bekæmpe de »bøller« og »ekstremister«, som for en eftertid kan fremstå som »vor tids modstandsbevægelse«, men på den anden side kan man heller ikke bifalde disses metoder, der er i modstrid med foreningens grundlag: »Styrelsen og kredsen omkring denne har diskuteret dette dilemma igen og igen. Resultatet er blevet, at vi mener, foreningen slet ikke skal tage stilling til begivenheder, der må tolkes som udslag af folkelig modstand mod Danmarks kolonisering af fremmede. Vi skal ikke fordømme eller 'lægge afstand til' noget, som er en uundgåelig konsekvens af det, politikerne selv har gjort, og uden hvilket koloniseringen vil blive fuldbyrdet. Men foreningen kan selvfølgelig heller ikke støtte det eller anbefale det.« (Danskeren nr. 5, 1992).\nI en leder understreges det atter, at foreningen alene forholder sig deskriptivt til sådanne ulovlige midler: »... vi påvirker ikke virkeligheden med andre midler end ved at beskrive den og tage stilling til den.« (Danskeren nr. 6, 1992).\nGrænsen midt imellem billigelse og misbilligelse er imidlertid hårfin, og man kan diskutere, hvor neutral f.eks. følgende »forståelse« for danske »tæskehold« er: »Med kioskrøverier, indbrud, tasketyverier, vold og overfald som hverdagskost er det forståeligt, at en gruppe af de stadig færre tilbageværende danskere taler om at samle et tæskehold for at sætte de unge indvandrere på plads.« (Danskeren nr. 4, 1996).\nPå landsmødet i 1995 fastslås det, at ingen længere som udgangspunkt er uvelkommen i den Danske Forening, heller ikke hvis vedkommende har udvist nazistiske sympatier. Hasselbalch udtaler: »De unge kan ikke kende forskel. Men i stedet for at gøre vores hoser grønne hos dele af pressen ved at smide dem ud, skal vi give dem et kursus i, hvad nazismen står for, og de skal vide, hvad det er, vi kæmper for.« (Ekstra Bladet, 12.6.95).\nI en efterfølgende leder understreges beslutningen fra landsmødet: »Vi vil give de unge, vi får inden for rækkevidde, en mulighed for at forstå, hvad det gælder. Hvad forskellen er på demokrati og despoti. På racisme og respekt. På nazisme og nationalisme. Så kan de selv vælge. Vælger de forkert, hører de ikke til hos os.« (Danskeren nr. 4, 1995).\nDen Danske Forening har anlagt talrige injuriesager – nogle er gået den imod, andre er vundet. I Østre Landsrets dom af 2.6.92 hedder det f.eks., at udtalelsen, »'den Danske Forening [er] en racistisk forening', kendes ubeføjet«, mens det i samme ret hedder i en dom af 22.2.93, at den Danske Forening »er kendt for sine racistiske og menneskefjendske tendenser«, hvor retten henviser til, at ordet »racistisk« efter Dansk Sprognævns fortolkning fra december 1990 »må antages i de senere år at være blevet anvendt i en bredere betydning end tidligere«.\nDen største sejr vinder foreningen, da Ekstra Bladet dementerer en lang række tidligere påstande den 12.12.93. Avisen »tilbagekalder og beklager«, at man har fremstillet foreningen som racistisk, og skriver endvidere: »Ekstra Bladet har på et tidspunkt skrevet, at foreningen har dom for at have arbejdet nært sammen med nynazisterne. Der eksisterer ingen sådan dom, og Ekstra Bladet har ikke noget grundlag for at mene, at der foreligger et sådant samarbejde.« Endelig trækker avisen beskyldninger tilbage om, at Hasselbalch skulle være »naziboss« og »løgner« og betaler 30.000 kroner i erstatning og sagsomkostninger for den urigtige omtale.\nOfte afvises genmælet med den begrundelse, at de fejlagtige oplysninger er bragt inden for rammerne af pressefriheden, men Hasselbalch understreger, at det er misvisende at henvise til pressefriheden, når det drejer sig om at misinformere bevidst: »Det virkelige problem er derimod at sikre, at pressen ikke misbruger sin frihed til at holde oplysninger ude, der afkræfter rigtigheden af det, der er bragt. (...) I dag kan et medie derfor uden større bekymring for, hvad Pressenævnet evt. vil sige til det, misinformere bevidst og derefter bortcensurere alt, hvad der viser, at det forholder sig anderledes end fortalt.« (Pressenævnet, s. 57).\n»Akademiker-kleresiet vil selvsagt blegne af rædsel over konsekvenserne« Med Hasselbalchs fremstilling af foreningen som notorisk presseforfulgt har vi stort set været hele vejen rundt om grundlæggende mål og midler i den Danske Forening, og billedet af dens selvforståelse som vor tids modstandsbevægelse er komplet.\nVi har set, hvorledes »besættelsesstyrken« består af indvandrere og flygtninge, »samarbejdspolitikerne« af de politikere, der tillader og tilskynder »besættelsen«, »værnemagerne« af dem, der »profiterer« heraf, og »landsforræderne« af enhver, der støtter udviklingen i retning af et multikulturelt Danmark. Vi har set, at beskyldninger om racisme opfattes som vor tids »jødestjerne«, at en »massiv repatriering«, der »næppe vil kunne ske uden dramatisk brud med det, der hidtil er opfattet som 'humanitært'«, er fastslået som middel mod »de fremmede«, og at ikke mindst et kommende retsopgør er planlagt i mindste juridiske detalje over for de »landsforrædere«, som foreningen »systematisk registrerer«.\nNeerup Buhl er ikke den eneste fra foreningen, der trækker fronterne op med denne utvetydighed. Politiassistent Jan Simonsen, tidligere styrelsesmedlem: »Jeg er ikke uenig med dem, der mener, at man er nødt til at gribe til vold og våben for at gøre opmærksom på problemerne med de fremmede i Danmark.« (Berlingske Tidende, 1.9.91). Professor Ole Hasselbalch, daværende formand for den Danske Forening: »Men hvis man forhindrer os i at argumentere i ord, vil skyggerne blive levende på en sådan måde, og med en professionalisme, som du ikke gør dig begreb om.« (Ekstra Bladet, 7.9.93).\nMere truende og yderligtgående kan det næppe blive, før gerning afløser ord – og i mange henseender har foreningen da også trukket besættelsesanalogien så meget over stregen, at den risikerer at fange sig selv i en spiral af stadig mere forpligtende retorik. Man kan ikke i et ubegrænset antal år true med at føre regulær modstandskamp, før medsammensvorne mister deres tålmodighed, og før truslerne mister deres effekt – eller effektueres.\nMan er kommet til et foreløbigt punktum i besættelsesmetaforikkens og modstandsretorikkens selviscenesættelse.\n»Det må her bl.a. huskes, at DDF blandt sine medlemmer tæller adskillige politifolk« I modsætning til besættelsestidens modstandsbevægelse har den Danske Forening også en overordentlig udtalt forkærlighed for landets udøvende magt, politiet. Tidligere styrelsesmedlem, Jan Simonsen, som i dag er foreningens kontaktperson på Lolland-Falster (jf. Danskeren nr. 5, 1998), har f.eks. selv en fortid i politiet. I 1992 blev han imidlertid dømt for at have lækket et fortroligt dokument fra politiet til den Danske Forening. Det var ikke det eneste dokument, som blev lækket til foreningen, men Rigspolitiets Rejseafdeling fandt aldrig identiteten på den eller de, der lækkede de øvrige.\nI Ekstra Bladet den 11.11.98 afsløres det dog, at PET har været fuldt ud klar over lækagen lige siden 1989 – uden på noget tidspunkt at forhindre det, før sagen i 1992 kom i offentlighedens søgelys. En af foreningens styrelsesmedlemmer, Poul Vinther Jensen, der selv har været PET-agent fra 1979-1990, spillede en hovedrolle i denne sag: »Ifølge båndoptagelser dækkede daværende næstformand i den Danske Forening, Poul Vinther Jensen, bevidst over Gedser-politimanden – samtidig med at Poul Vinther Jensen informerede sin PET-kontaktmand, Christian Medom om lækagerne.« (Ekstra Bladet, 11.11.98).\nHvorom alting er, er det i hvert fald langtfra den Danske Forening, der er under pres fra ordensmagtens side, sådan som det var tilfældet for modstandsbevægelsen under besættelsen. Så meget desto mere er foreningens flirten med illegaliteten ufrivillig komisk, som når det i statutten for dens kampfond hedder, at fondens midler skal bruges, om der »måtte opstå tilstande her i landet, som indebærer, at den Danske Forenings virksomhed må fortsættes på illegalt grundlag« ...\nPå intet tidspunkt har det været blot perifert sandsynligt, at myndighederne skulle søge at forbyde foreningen. Til gengæld bruger ordensmagten overordentlig mange ressourcer på netop at kontrollere, registrere, overvåge og kriminalisere indvandrere og flygtninge såvel som de folk, der f.eks. bringer dem illegalt ind i landet og eventuelt hjælper med at skjule afviste asylansøgere.\n»Ordet 'racist' er ved at være betegnelse for et hæderligt, modigt menneske«\nSune Dalgård skriver f.eks.: »De færreste tør stå offentligt frem med deres meninger eller blot slutte sig til en forening eller gruppering, der kan medføre, at de får det frygtede tryllestempel 'racist' på sig.« (Danskeren nr. 2, 1995).\nMen er det sandt, at de færreste »tør stå offentligt frem« af frygt for dette »stempel«? Krarup gør ligefrem »racist« til en hædersbetegnelse for de »modige«, der trodser frygten: »Den Danske Forenings mest uforsagte mødedeltagere er ældre, svagelige kvinder, hvem intet kan skræmme. 'Tanter' kaldes de hånende af de yngre journalister, der gemmer sig i voldsmændenes rækker. At være tante må ende med at blive en hædersbetegnelse på samme måde som ordet 'racist' er ved at være betegnelse for et hæderligt, modigt menneske ...« (Danskeren, nr. 3, 1989).\nNæppe nogen er imidlertid mere bange for at blive kaldt »racist« end for at blive kaldt »landsforræder« eller »dumme svin«. Den Danske Forenings veliscenesatte myte om de kujonerede danskere, som pga. »racisme-stemplet« ikke tør stå frem og sige deres mening imod indvandrerpolitikken, er i den grad i modstrid med fakta – aviserne bugner til tider af læserbreve, der ikke sjældent i ekstreme vendinger hænger indvandrere og flygtninge ud, ligesom en undersøgelse, der blev citeret i forrige kapitel, viser, at 83 procent af danskerne erklærer sig selv som lidt, temmelig eller meget »racistiske«.\nDet er med andre ord en skrøne, at frygten for dette ord – hvor forkert det så ellers ofte bruges – skulle hindre danskerne i at udtale sig kritisk om indvandringen, men det er en skrøne, der kan bruges til at afstive de nationalkonservatives selvforståelse som repræsentanter for et forfulgt folk.\nTil trods for at mange tilmed vedkender sig racistiske holdninger i større eller mindre grad, stammer danskernes primære opfattelse af indvandrere og flygtninge ikke desto mindre sjældent fra personlige erfaringer, dokumenterer professor cand.scient.pol. Lise Togeby fra Aarhus Universitet i en undersøgelse fra 1995. Her fremgår det bl.a., at hele 82 procent af den danske befolkning aldrig nogen sinde har haft personlig kontakt med en flygtning eller indvandrer, hverken privat eller på arbejdet (I syv sind, s. 65). Over firefemtedele af befolkningen får med andre ord en betydelig del af deres holdninger til flygtninge og indvandrere på anden hånd.\nOg den fundamentale forudsætning for mytedannelser og fordomme er naturligvis netop manglende forståelse og personlig erfaring, og at det store flertal i befolkningen på intet tidspunkt af deres liv har talt med flygtninge og indvandrere, gør selvsagt ikke problemet mindre, fordi forudfattede stereotyper så meget desto lettere erstatter billedet af mennesker som medmennesker. På denne baggrund bliver der næppe heller megen plads til den banale, men nuancerede opfattelse, at indvandrere indlysende nok er lige så indbyrdes forskellige som indfødte danskere – at ligesom der både er selvopofrende og egoistiske, begavede og ubegavede, tolerante og intolerante danskere, er der selvfølgelig også både mere og mindre sympatiske indvandrere og flygtninge.\nHvor banal en sådan konstatering må forekomme, har medstifteren af den Danske Forening, fhv. dommer Ellen Larsen tilsyneladende ikke øje for den og beretter således åbenhjertigt i Danskeren om sit første og eneste møde med en muslim, der angiveligt nægtede at give hende hånden, blot fordi hun var en kvinde. Efter denne oplevelse konkluderer hun: »Det var så mit første møde med en muslim, men så sandelig også det sidste. Min indvendige harme og vrede blev endnu større, da jeg fik at vide, at A. har fået dansk statsborgerskab. A. er altså et godt eksempel på, at en muslim uanset, at han er blevet 'dansker' (papirdansker) ikke har til hensigt at efterleve dansk skik og brug end ikke simpel dansk høflighed. I et glimt så jeg islams sande ansigt og natur. En gestus nok så kortvarig kan sige mere end mange ord, men kan måske også betragtes som udfordring in casu til alle danske danskere overalt i Danmark. Handsken er kastet.« (Danskeren nr. 2, 1990, s. 4).\nEt mere eklatant eksempel på proportionsforvrængende generalisering skal man givetvis lede længe efter, og man kan kun håbe, at medlemmerne i den Danske Forening trods alt har et mindre firkantet billede af de mennesker, som de ønsker ud af landet, end foreningens medstifter. Offentliggørelsen af denne overreaktion vidner imidlertid næppe om den største grad af nuance eller selvkritik i Danskerens redaktion.\n»Lad det blive et nationalt bud, at ingen ordentlig dansker sætter sine ben i ukrudtsbutikkerne«\nReelt er den Danske Forening ganske givet mere yderligtgående i sin planlagte politik over for »de fremmede« end både Fremskridtspartiet og Dansk Folkeparti.\nMen den Danske Forening er hverken nazistisk eller racistisk. Den Danske Forening bruger derimod efter forgodtbefindende nazisterne som prügelknabe eller skræmmebillede i sit helt eget spil. For kun med nazisterne installeret som en reel politisk trussel fortegnes det politiske samtidsbillede lige netop i tilpas ekstrem grad til, at den Danske Forening i det og kun det lys kan hævde sig selv som en »moderat« bevægelse; i ethvert andet lys ville hele selviscenesættelsen som vor tids modstandsbevægelse naturligvis også være (endnu mere) meningsløs.\nDen største modhage i foreningens egen modstandsretorik er imidlertid, at det afgørende fjendebillede, »de fremmede«, er blandt de i forvejen allermest udsatte grupper, nemlig indvandrere og flygtninge, hvoraf en stor del hverken har statsborgerskab eller stemmeret til folketingsvalg, men tilhører de laveste socialgrupper og uden sammenligning mødes med de fleste fordomme og den største fordømmelse.\nSom propaganda er dette imidlertid heller ikke helt ineffektivt, eftersom propaganda historisk set nu engang har vist sig så meget mere virksom, desto mere kynisk og bevidst uvederhæftigt den er gået til værks. Lang vej er der dog endnu, før det bliver bare nogenlunde almindeligt accepteret at betragte indvandrere, flygtninge og asylansøgere som en »besættelsesstyrke«, men akkurat ligesom med tidligere røster fra det propagandistiske overdrev er det ikke af den grund uden effekt, fordi det fuldstændig sprænger rammerne for den saglige debat på bekostning af enhver hæderlighed, så det, der tidligere var uacceptabelt demagogisk, i sammenligningen efterhånden fremstår moderat. Jo mere yderligtgående den Danske Forening agiterer mod flygtninge og indvandrere, desto mere yderligtgående kan andre bevægelser og partier agitere, mens disse stadig væk demonstrerer en »moderat« kurs gennem en fortsat afstandtagen til foreningen, som hele tiden er et par hestehoveder foran.\nDen Danske Forenings største fortjeneste er således dens temmelig ubetvivlelige andel i den drastiske højredrejning af flygtninge- og indvandrerdebatten siden begyndelsen af 1990erne, hvor hegnspælene konstant et blevet flyttet – visse udtalelser om flygtninge og indvandrere, der blev betragtet som ekstremt nedladende og uacceptabelt mistænkeliggørende i midten af 1980erne, er i dag bredt accepterede og moderate »selvfølgeligheder«. Foreningen er naturligvis selv klar over dette, og Hasselbalch skriver i anledningen af 10-års jubilæet i 1997: »Folkestemningen svarer med andre ord nu massivt til det, DDF ønskede for ti år siden.« (Danskeren nr. 4, 1997).\nI et oplæg til en ny dansk flygtninge- og indvandrerpolitik fra marts 2000 anlægger f.eks. Venstre en vinkel, som den Danske Forening ti år tidligere var alene om: »Danmark er et udbygget land med ét folk. Venstres udlændingepolitik har et humanitært sigte og sikrer, at Danmark ikke bliver et multikulturelt samfund. Vi ønsker ikke et Danmark, hvor danskere blot bliver et tilfældigt etnisk mindretal, og hvor vor egen frihed bliver undertrykt.«\nDet indbyggede skræmmebillede er fuldstændig ude af proportioner, mens afvisningen af den eksisterende multietniske og multikulturelle virkelighed er endnu en mur over for de voksende etniske minoritetsgrupper.\nCentrumdemokraternes formand, Mimi Stilling Jakobsen så allerede i 1992, hvilken vej vinden i folkestemningen blæste: »Det er ikke kun Den Danske Forening, der råber op nu. Det er stemningen overalt. Alle politikere melder om det fra møderne. 'De får det i hovedet med det samme'.« (Ekstra Bladet, 7.11.92).\nEn leder omtaler f.eks. »de fremmede« som »gøgeunger« (Danskeren nr. 4, 1991), i en tegneserieanmeldelse gør Neerup Buhl som nævnt i kapitel 1 en afgørende pointe ud af en »både sjov og tankevækkende« historie om modstanden mod »fremmede«, der her fremstilles som »rotter« (Danskeren nr. 5, 1996), og en artikel af Dalgård kalder slet og ret indvandrerbutikker for »ukrudtsbutikker« og dikterer uden at blinke følgende bud: »Lad det blive et nationalt bud, at ingen ordentlig dansker sætter sine ben i ukrudtsbutikkerne.« (Danskeren nr. 6, 1996).\nReligiøs, kulturel og etnisk forskellighed kan føre til kaos og national opløsning, advarer den Danske Forening og spørger retorisk: »Hvor i verden findes et 'multietnisk' samfund, der ikke er endt som heksekedel? (Danskeren nr. 3, 1995).\nNej, hvor i verden findes et samfund, der ikke på et eller flere tidspunkter i historien er løbet ind i krig, oprør og konflikt – multietnisk eller ej?\nJo mere dramatisk den Danske Forening advarer mod ikke mindst muslimske indvandrere og flygtninge, desto mere voldsomt bliver medlemsskaren parat til at gå til værks, og jo mere muslimer males op i en krog som ildesete »fremmede«, ja, som »gøgeunger«, »rotter« og »narkokriminelle, plattenslagere og lykkeriddere med frisørrigtigt hår«, desto mere uundgåeligt er det naturligvis, at også deres modreaktion med tiden kan blive mere og mere desperat.\nAppendix: Den Danske Forenings registrering af indvandrerfjendtlig »sabotage«, 1990-1993\nDen Danske Forenings landsmøde den 27. september 1992 tilslutter sig formand Ole Hasselbalchs beretning, der fastslår, at foreningen fremover hverken skal støtte eller tage afstand fra ulovlige metoder i »modstandskampen«:\n»'Bøllerne' og 'ekstremisterne' kan meget vel for en senere eftertid fremstå som vor tids modstandsbevægelse, medens de, der forårsagede ulykkerne – dvs. politikerne og medløbsjournalisterne m.fl. – vil blive betragtet på linje med sidste verdenskrigs samarbejdspolitikere og tyskermedløbere. Hvordan skal vi forholde os hertil? Det er på den ene side indlysende, at vi ikke kan stille os bag en udvikling, som er grundlæggende i strid med hele det synssæt, den Danske Forening bygger på, og som jo er at gøre det politiske spørgsmål, vi står over for, til et anliggende mellem de danske politikere og deres vælgere med argumentet som redskab. På den anden side kan vi heller ikke i en situation, hvor de, der sidder ved magten, har kortsluttet demokratiet, støtte magthaverne i deres bestræbelser på at opretholde den fejlidentifikation af begivenhederne, som de så ihærdigt søger at skabe. Lige så lidt kan vi bringe os i en position, hvor vi står som fordømmere af folkelige aktioner, som for en senere eftertid kan blive anskuet som en national modstandskamp, uden hvilken politikernes ødelæggelsesværk var blevet fuldbyrdet. Styrelsen og kredsen omkring denne har diskuteret dette dilemma igen og igen. Resultatet er blevet, at vi mener, foreningen slet ikke skal tage stilling til begivenheder, der må tolkes som udslag af folkelig modstand mod Danmarks kolonisering af fremmede. Vi skal ikke fordømme eller 'lægge afstand til' noget, som er en uundgåelig konsekvens af det, politikerne selv har gjort, og uden hvilket koloniseringen vil blive fuldbyrdet. Men foreningen kan selvfølgelig heller ikke støtte det eller anbefale det. Vi skal registrere det som kendsgerninger og sige, at vi slet ikke kan have med det at gøre. At dette ikke er os, og at hverken politikere eller medietryk får os til at tage stilling til det. Vi skal ikke lade samarbejdspolitikerne skubbe os foran sig i forsøget på at holde den gående en stakket tid endnu.«\nHer følger uddrag af Danskerens egne overskrifter og kommentarer fra et par års registrering af det, de kalder »sabotage« i modstandskampen:\n»En modstandsgruppe på Vesterbro i København har i september gennembanket nogle afrikanske narkohandlere.« (Nr. 5, 1992).\nSabotage mod asylcenter\n»To unge mænd blev i august fængslet for sabotage mod asylcentret i Jyderup. De havde søgt at sætte ild på det med brandbomber.« (Nr. 5, 1992).\n»To gymnasieelever har forsøgt at sætte ild til asylcentret i Gram ved at kaste en benzinbombe mod det. Det lykkedes ikke.« (Nr. 5, 1992).\nHævn-sabotage mod tyrkerklub\n»I Esbjerg, hvor en 20-årig dansker var blevet myrdet af en ung tyrk, blev den tyrkiske klub, hvor mordet var foregået, angrebet af ukendte med en molotovcocktail, som blev kastet mod yderdøren, dog uden at gøre større skade.« (Nr. 5, 1992).\n»Det 'beboerkontor', der er blevet oprettet med tilskud fra Københavns Kommune som kontaktled til asylskibet Norröna ved Islands Brygge, er blevet saboteret af ukendte personer.« (Nr. 6, 1992).\nSabotage mod moské\n»Den marokkanske moské i København blev natten til den 20.9. saboteret. Ukendte satte ild til den, og moskeen, der er samlingssted for 600-800 indvandrere, udbrændte totalt.« (Nr. 6, 1992).\nAlgerisk klub på Vesterbro afbrændt\n»Et kælderlokale på Vesterbro, der fungerede som klublokale for herværende fremmede fra Nordafrika, blev i januar stærkt beskadiget ved en påsat brand.« (Nr. 2, 1993).\n»Et asylcenter i Roskilde udbrændte sidst i januar. 15 asylsøgere – hovedsagelig russere! – måtte flyttes til et andet center.« (Nr. 2, 1993).\nAttentat mod Flygtningehjælpens kontorer\n»I begyndelsen af marts blev Dansk Flygtningehjælps kontorer i Næstved en tidlig morgen stukket i brand af ukendte gerningsmænd.« (Nr. 2, 1993).\nAttentat på asylcenter\n»Asylcentret Ommestrup ved Mørke er blevet beskudt to gange på én nat, dels med et projektil fra et salongevær, dels med en sten formentlig fra en slangebøsse.« (Nr. 4, 1993).\n»Forbrugerorganisationen for forsikringstagere, 'Fuld Valuta' har fået et nyt problem: Villaer, der er blevet smadret efter at være udlejet til Dansk Flygtningehjælp.« (Nr. 5, 1993).\nI Danskeren nr. 1, 1993 opsummeres derudover i stikordsform:\n1990: Indvandrerbutik i Husum, København saboteres; indvandrerbutik på Nørrebro i København saboteres; tyrkiske butikker i Horsens saboteres; voldelig lokal modstand mod flygtninge i Gilleleje; flygtningehjælpen, Ålborg søgt sprængt i luften; asylcenter i Odder saboteres.\n1991: Asylcenter ved Hillerød saboteres; indvandrerklub i København nordvest saboteres; indvandrerbutik i Århus saboteres; indvandrerfritidshjem i Ålborg saboteres; den muslimske skole på Frederiksberg saboteres; flygtningebørnehave saboteres.\n1992: Indvandrerbutik saboteres; telefonbombe mod skibet [i.e. skibet Norröna, der var indrettet som asylcenter]; sabotage af skibets fortøjninger; flygtningefamiliers lejligheder i Brøndby saboteres; dansk fremmedkollaboratørs butik saboteres; plakataktion mod navngivne 'feltmadrasser' i Århus; indvandrerklub i Viborg saboteres; unge danskere i Odense angriber bevæbnede og truende fremmede; arabisk butik saboteres; flygtningebolig saboteres; moské saboteres.\nKapitel 2. 'Det nye højre i Danmark', 2001\n>> Kapitel 3: Dansk Forum


Schwarzkopf Hårskum - Bc Collagen Volume Boost 200 Ml → Køb billigt her - Gucca.dk\nSchwarzkopf Hårskum - Bc Collagen Volume Boost 200 Ml\nTrænger dit hår til fylde? Så er denne hårskum fra Schwarzkopf perfekt til dig! Skummen affiltrer skånsomt dit hår og gør det langt mere medgørligt samtidig med, at dit hår får langt mere... Læs mere.\nTrænger dit hår til fylde? Så er denne hårskum fra Schwarzkopf perfekt til dig!\nSkummen affiltrer skånsomt dit hår og gør det langt mere medgørligt samtidig med, at dit hår får langt mere fylde og stabilitet med en sund glød.\nAnbefalet brug: Fint og svagt hår\nNethandel skal være sikkert for brugerne. Vi vil derfor aldrig kompromittere sikkerheden. Med NETS godkendelse af vores løsning for online betaling, har vi opnået den største garanti for, at sikkerheden bag din Internetbetaling er i top. Derfor er handel og betaling online fuldstændig sikkert hos Gucca.dk.\nVi har altid 30 dages returret, og det er uagtet hvilket produkt, du har købt hos Gucca.dk. Såfremt du har fortrudt dit køb, og ikke ønsker at beholde din vare, kan du uden videre returnere varen til os, hvorefter du vil få dine penge tilbage. Før du sender returvaren tilbage, er det en fordel, hvis du først tager kontakt til os.\nSom vores kunde, skal du selvfølgelig ikke vente for længe på din vare. Vi leverer sikkert og hurtigt. Hvis din vare er på lager, vil du oftest modtage varen indenfor 1-2 hverdage. Husk, at du kan se den præcise lagerstatus på hvert enkelt produkt. Vi sidder klar på e-mail og ved telefonen, hvis du har spørgsmål til leveringstiden og lagerstatus.\nDer er adskillige betalingsmuligheder, når du handler hos Gucca, og du vælger naturligvis selv, hvordan du vil foretage betaling. Du bør naturligvis vælge den mulighed, der passer bedst til dig. Lige meget hvilke af vores betalingsformer du benytter, så kan du altid handle trygt og sikkert hos os. Alle vores betalingsmuligheder finder du her. Først når din vare bliver afsendt, bliver beløbet trukket fra din bankkonto.\nHvis du i forbindelse med dit besøg på vores shop møder udfordringer eller har spørgsmål, beder vi dig kontakte os omgående. Mellem kl. 10-15 på hverdage sidder vi klar ved telefonerne og på e-mail, og vi er klar ved telefonen eller på e-mail til at yde dig kompetent hjælp i godt humør og med et smil på læben.\nNår du køber hos os, har du altid mulighed for at tracke din forsendelse. Når du modtager din kvittering, efter betaling er foretaget, så får du mulighed for at gå ind på din personlige ordreside. På din personlige ordreside vil du have mulighed for at se, hvornår vi har sendt dine varer. Du får leveringsinformation via e-mail, når din forsendelse forlader vores lager og er på vej.\nHår Skum, Skum Til Håret, Stylingskum, Schwarzkopf Hårskum, Hårpleje\nDin anmeldelse af Schwarzkopf Hårskum - Bc Collagen Volume Boost 200 Ml\nproduct_stock_yes product_offer_no product_preorder_no\tproduct_buyable_yes product_group_hårpleje path__forside path__andreafdelinger path__hårpleje path__stylingprodukter path__schwarzkopf path__schwarzkopfhårskumbccollagenvolumeboost200ml\n89,95 krPantene Hårmousse - Perfect Volume 250 Ml


Hvordan vi hjælper vore kunder | Envista Forensics\nEnvista kunder er fordelt i en bred vifte af industrier. Vores arbejde med skadehændelser i de mange industri-segmenter betyder, at vores eksperter har viden om henholdsvis de teknologiske aspekter samt de videnskabelige principper i de respektive industrier.\nEnvista har en bred kundeportefølje, og derfor har vores fagfolk en dybdegående forståelse af mange industrier samt anvendelsen af teknologi samt de videnskabelige principper, der gør disse industrier unikke.\nVores objektive analysemetoder og ekspertise anvendes til at forstå enhver hændelse i sin helhed og bestemme den konkrete årsag såvel som og den bedste fremgangsmåde for enhver involveret part.\nI Envista er vores virksomhed og vores kultur er bygget op omkring filosofien om at hjælpe dem i nød, og vores eksperter trives med at give den konkret, præcis og kvalitativ rådgivning og vejledning.\nVi har eksperter over hele verden og Envistas globale tilstedeværelse med eksperter og ingeniører giver mulighed for ikke kun at samarbejde med nogle af de største bedste eksperter i branchen, men vores store netværk giver endvidere vores team mulighed for at give hurtige svar på enhver form for risiko, og skade uanset lokationen.


Vi nyder en dejlig uge med herlige udflugter og gode grin, undervejs deler vi meget af det, der gør livet skønt. Glæd dig til morgensamling, fortællinger, gode snakke samt bevægende og tankevækkende foredrag, livsnyderudflugt, lækre måltider med bæredygtighed i centrum, fællessang samt vandreture i den smukke natur.\nUgen igennem nyder vi hinandens selskab og den gode højskolestemning, vi begejstres og forundres sammen over de mange muligheder, livet giver os, vi drøfter verdens gang, møder livsnydere og idémennesker, der inspirerer til eftertanke, beretter om at følge sin passion og gør plads til det gode grin og fællesskabet. Kom som du er – og tag inspiration og god energi med dig hjem.\nSeniorkurser, 29. november - 3. december, 1 uge\nVi nyder en dejlig uge med herlige udflugter og gode grin, undervejs deler vi meget af det, der gør livet skønt. Glæd dig til morgensamling, fortællinger, gode snakke samt bevægende og tankevækkende foredrag, livsnyderudflugt, lækre måltider med bæredygtighed i centrum, fællessang samt vandreture i den smukke natur. Ugen igennem nyder vi hinandens selskab og den gode højskolestemning, vi begejstres og forundres sammen over de mange muligheder, livet giver os, vi drøfter verdens gang, møder livsnydere og idémennesker, der inspirerer til eftertanke, beretter om at følge sin passion og gør plads til det gode grin og fællesskabet. Kom som du er – og tag inspiration og god energi med dig hjem.


Gennem forundersøgelser af potentialer og muligheder for Greve Midtby, belyser denne rapport forskellige problemstillinger forbundet med at udvikle bydelen. Denne publikation er 1 ud af 7 forundersøgelser, som er igangsat under kampagnen ”Kickstart Forstaden”.\nGreve Kommune har i samarbejde med Realdania gennemført en byplankonkurrence i 2009 om Greve Midtby.\nDenne publikation omhandler vinderforslaget i byplankonkurrencen, som rummer et bud på at fortætte en boldbane/idrætsplads, og i stedet flytte gymnasiets idrætsaktiviteter over på gymnasiets forside – på et dæk ovenpå en eksisterende parkeringsplads. Samtidigt med at parkeringspladserne fastholdes men får en langt mindre synlig rolle i bybilledet. Det har været vigtigt at efterprøve de foreslåede tiltag. Rapporten hér har netop dette formål: gennem forundersøgelser af potentialer og muligheder for Greve Midtby at belyse forskellige problemstillinger forbundet med at udvikle bydelen.\nForundersøgelsen er 1 ud af 7 forundersøgelser, som er igangsat under kampagnen ”Kickstart Forstaden”. Realdania har i samarbejde med 7 forskellige kommuner gennemført nærmere undersøgelse af syv udvalgte ideer til bæredygtig udvikling af forstæderne. Ideerne skal videreudvikles til innovative eksempler på, hvordan en bæredygtig fornyelse af forstædernes byområder kan kickstartes. Håbet er at projektidéerne bliver så gode, at nogle af projekterne kan realiseres i praksis.\nKickstart forstaden erfaringsopsamling


Vedtægter - Fjellerup Aktivitetshus\nBekræftelse af reservation\nVedtægter for Fjellerup aktivitetshus\nForeningens navn er Fjellerup Aktivitetsforening.\nForeningens formål er at sikre beboere i Fjellerup og omegn de fysiske muligheder for at kunne samles om kulturelle, idrætsmæssige og andre almennyttige formål.\nForeningen skal således, i overensstemmelse med den til enhver tid gældende lovgivning på området, sørge for oprettelse og drift af et aktivitetscenter, der åbner mulighed for udøvelse af de ovennævnte formål.\nSom et led i varetagelsen af foreningens opgaver, kan der vedtages regulativer idenfor de enkelte områder af foreningens virke.\nForeningen består af Fjellerup Idrætsforening, Fjellerup Husmoderforening, Fjellerup og Omegns Borgerforening og Fjellerup Kræmmerforening, og kan derudover optage private personer med tilknytning til Fjellerup og omegn.\nAdgang til generalforsamlingen har enhver, der er medlem af foreningen, eller ved skriftlig fuldmagt repræsenterer et medlem af foreningen.\nBestyrelsen udarbejder referat over de beslutninger, der er truffet på generalforsamlingen.\nDirigenten godkender referatet med sin underskrift.\nOrdinær generalforsamling af holdes hvert år i april.\nIndkaldelse til generalforsamlinger såvel ordinære som ekstraordinære sker med mindst tre ugers varsel ved avertering i dagspressen.\nForslag fra medlemmer, til behandling på den ordinære generalforsamling, skal afgives til formanden 14 dage før generalforsamlingen.\nValg af revisorfirma\nEkstraordinær generalforsamling skal indkaldes når mindst 25% af medlemmerne eller en af de tilknyttede foreninger fremsætter skriftligt forlangende herom til bestyrelsen, ledsaget af en skriftlig dagsorden. I sidstnævnte tilfælde skal generalforsamlingen afholdes inden to måneder efter.\nModtagelsen af begæringen og dagsorden skal udsendes med indkaldelsen.\nForeningens bestyrelse består af de til enhver tid siddende formænd, eller stedfortræder, i de tilknyttede foreninger, en repræsentant valgt af Brugerrådet, samt tre medlemmer valgt direkte på den ordinære generalforsamling, idet der hvert år på den ordinære generalforsamling afgår skiftevis ét medlem på ulige år og to medlemmer på lige år. Herudover vælges hvert år en suppleant til bestyrelsen.\nBestyrelsen kan, til varetagelsen af det daglige arbejde, ansætte fornødent personale og ligeledes afholde de efter dens eget skøn nødvendige udgifter til administration, reparation og vedligeholdelse.\nAnlægsvirksomhed, der overstiger det vedtagne budget, inkl. evt. henlæggelser skal forelægges generalforsamlingen.\nBestyrelsen træffer beslutninger ved simpelt stemmeflertal. I tilfælde af stemmelighed er formandens stemme afgørende, eller ved dennes forfald næstformanden.\nKassereren vælges af bestyrelsen.\nRegnskabet skal, før den ordinære generalforsamling, være revideret af et registreret revisorfirma.\nKassereren indkasserer foreningens indtægter og betaler de af bestyrelsen godkendte regninger.\nDer føres kassebog over samtlige indtægter og udgifter i en sådan form, at foreningens øjeblikkelige økonomiske stilling altid kan aflæses heri, og udarbejder foreningens driftsregnskab.\nMedlemmer betaler et fast årligt kontingent fastsat af generalforsamlingen.\nBestyrelsen skal placere foreningens likvider i et anerkendt pengeinstitut på en sådan måde, at en tilfredsstillende forrentning opnås.\nBestyrelsen kan til konkrete formål optage lån i et anerkendt pengeinstitut eller kreditforening.\nOverfor tredjemand forpligter foreningen sig ved underskrift af samtlige bestyrelsesmedlemmer, såvel ved køb og salg af ejendomme som ved optagelse af lån. For foreningens forpligtelser hæfter foreningen kun med sin formue.\nForeningen kan ikke opløses før evt. forpligtelser er afviklet.\nOpløsningen kan kun besluttes såfremt ¾ af samtlige medlemmer stemmer derfor. Opnås denne majoritet ikke, er bestyrelsen berettiget til at indkalde en ny generalforsamling, på hvilken opløsningen kan vedtages med stemmeflertal blandt de fremmødte medlemmer.\nDen opløsende generalforsamling træffer afgørelse om eventuelle aktivers anvendelse, der dog ikke kan udloddes til medlemmerne, men skal udloddes til almennyttige formål.\nNærværende vedtægter er renskrevet efter rettelser på generalforsamling 2009, 2010 og 2011.


Corona-lukning spolerer svendeprøver: Alle består uden prøve | hsfo.dk\nJacob Baverslund Rasmussen var kun syv timer fra at have færdiggjort den teoretiske del af sin svendeprøve. På grund af corona-situationen får han nu sit svendebrev uden at gøre den færdig og uden at gå til den praktiske del af svendeprøven. Foto: AK Byg\n31 håndværkerlærlinge fra Learnmark i Horsens får i denne uge deres svendebrev med posten. Det sker, helt uden at de har været til svendeprøve.\n01 apr. 2020 kl. 16:41\nHorsens: Corona-situationen får nu også konsekvenser for 31 håndværkerlærlinge, som i marts skulle have afsluttet deres uddannelse med svendeprøve på Learnmark Tech i Horsens.\nAlle skolens prøver for bygge- og anlægsuddannelserne er aflyst, og de nye svende får administrativt udstedt et svendebrev for gennemført uddannelse.\nDet bekræfter Kim Clausen, der er afdelingschef på Learnmark Tech.\nSkolen har valgt at følge indstillingen fra uddannelsernes faglige udvalg, og det betyder, at lærlingene fik valget mellem at forlænge uddannelsen frem til september, hvor det formentlig igen vil være muligt at gå til svendeprøve, eller at afslutte uddannelsen nu uden prøve. Alle 31 lærlige har sammen med deres mestre valgt det sidste, fortæller Kim Clausen.\nJeg var kun syv timer fra at have færdiggjort den teoretiske del af prøven, og jeg havde glædet mig meget til den praktiske del. Jeg ville så gerne have lavet en flot svendeprøve og have vist, hvad der skal til for at få et svendebrev.\nJacob Baverslund Rasmussen\nIngen ros og medaljer\nHan understreger, at skole og håndværksmestre i alle tilfælde har været helt enige om, at eleverne ville være i stand til at bestå prøven. Det drejer sig om 17 tømrerlærlinge, 12 anlægsstruktører, en bygningstruktør og en stenhuggerlærling.\nDe var netop begyndt på den teoretiske del af prøven, da corona-situationen lukkede landets skoler, og ifølge Kim Clausen er der stor ærgrelse blandt eleverne over, at de ikke fik mulighed for at gøre prøven færdig.\n- De er utrolig skuffede. Det betyder meget for vores elever, at de til svendeprøven kan vise, hvad de kan inden for deres fag. Det er her, de virkelig kan shine og vise, hvad de har lært, siger han og tilføjer, at mange formentlig kunne have krydret svendebrevet med ros og måske endda de eftertragtede medaljer, som følger med, når indsatsen ved prøven er ekstraordinær god.\nNu dumper et standard svendebrev ind med posten, og det bliver formentlig en lidt mere flad fornemmelse, konstaterer Kim Clausen.\n- Men alt taget i betragtning har vi vurderet, at det her er den bedste løsning. Vi er i en helt ekstraordinær situation, som gør, at vi må acceptere nødløsninger, siger han.\nVille så gerne lave en flot prøve\n23-årige Jacob Baverslund Rasmussen er en de nyudlærte tømrersvende, der ærgrer sig. Sammen med holdkammerater havde han arbejdet med tegningerne til et sommerhus, og til den praktiske prøve skulle han bygge et udsnit i form af bjælkespær med valm og vindue.\n- Jeg var kun syv timer fra at have færdiggjort den teoretiske del af prøven, og jeg havde glædet mig meget til den praktiske del. Jeg ville så gerne have lavet en flot svendeprøve og have vist, hvad der skal til for at få et svendebrev, siger han til Learnmark.\nHan havde læreplads hos AK Byg i Solbjerg, hvor han nu bliver fastansat som tømrersvend.\n- Min mester var ikke i tvivl om, at jeg kunne bestå svendeprøven, så han syntes, jeg skulle have det administrative svendebrev, så jeg hurtigst muligt kunne komme i gang med at arbejde som tømrersvend, siger den nyudlærte tømrersvend.\nStadig håb for industriens prøver\nNetop dagen før, skolerne lukkede ned, nåede ni tagdækkere at færdiggøre deres svendeprøve - den officielle afslutning dagen efter fik de dog ikke med på grund af den midlertidige lukning af skolen.\nNår det gælder industritekniker- og smede-lærlinge, som mangler cirka 14 dage af deres svendeprøver, håber Learnmark, at disse kan gennemføres efter påske.\n- Det kan vi gøre, fordi lærlinge inden for industriens uddannelser typisk afslutter deres svendeprøve, tre til seks måneder før de er udlært. Nu kan vi rykke lidt rundt på sidste del af deres uddannelse, så vi forhåbentlig kan gennemføre deres svendeprøver efter den ny plan, forklarer Kim Clausen.\nDet forudsætter selvfølgelig, at skolen får grønt lys til at åbne igen, tilføjer han.


Begynd i dag og få gratis gysser uden indbetaling Hos mange online casinoer kan du få gratis penge plus spil uden indbetaling. Det betyder, at du kan komme i gang alene i dag, uden at du bare behøver at indbetale penge. På denne måde har du mulighed for at få de samme oplevelser, som såfremt du selv skulle indbetale penge. Man kan spille gratis spil på nettet, og det helt særlige er, at du samtidig har mulighed for at vinde penge. Du kan spille lige akkurat, når det passer dig, hvilken enten det er i frokostpausen på arbejdet eller derhjemme. Mange online casinoer tilbyder gode chancer for at agere gratis på nettet. Få gratis gysser uden indbetaling Når du vælger at spille casino online, så vælger man også at give dig selv muligheder for at have det sjovt plus samtidig vinde nogle penge. Når man opretter dig i dag, kan man spille casino uden indbetaling, og det gør, at du får rig acces for sjov og spas.\nBåde man fuldstændig nye såvel hvordan gamle spillere. Der er nemlig løbende kampagner, der gavegiver alle spillere acces før at optjene flere spins, ellers garnvinde flotte præmier. Foran forbillede er der hyppigt sæsonbestemte kampagner; det kan findes pakkekalender, halloween-tilbud ellers Påskespil, der gavegiver dig oveni gevinster, når man spiller. Ugens spil: Ugens skuespil gavegiver dig acces foran at garnvinde kr. De kan hver mandag bemærke på efterfølgende, hvilket skuespil, det er man skal agere på, foran at eksistere med pr.\nMening, alligevel det er altså ikke tilfældet. Såfremt man er hyggespilleren, der spiller foran mindre pengebeløb, anbefaler vi oplagt at man startmotor frem inklusive denne afkast. Det er aldeles inde start, da man ovis kr. Bonus: Få free spins derefter 1. Når de opretter din bankkonto ovis man impulsiv 25 vederlagsfri chancer på spilleautomaten Blandingsskov Spirit. Foran at få free spins oveni, barriere man indbetale kr. De ovis dine spins ved at åbne spilleautomaten Skov Spirit. Vær agtpågivende på at dine vederlagsfri spins tilføjes kl. At ane frem indtil tre døgn er foran aflang udvikling derefter vores hensigt, plus alligevel anbefaler vi de to øvrige bonuskoder fremfor denne; der er bare snakke omkring lindre bonuskoder pr.\nSpiller man kun foran spændingens skyldfølelse, hvor på et virkeligt kasino. Wat die stratosphäre deel bil man riktigt svåra problemen resultados man passie hip plaats bil mense soek, foran at få plads indtil free spins ellers bonuspenge. Forutse pr. hvilken tidsrum det vil bli scoret flest tungemål, barriere de fordoble din aktiveringsindsats derefter et energitab plus halvere indsatsen derefter aldeles choksejr. Joe fortune kasino skuespil app alligevel stade Norsk-casino. Den hånd, når de foran har adstadig fingeren på knappen. Formålet er det samme, gevinstlinjer video chateau.


Zleep Hotels tilbyder medarbejderne at blive bedre til det danske sprog i deres arbejdstid. Undervisningen varetages af Kursuscentret KHS på Køge Handelsskole, der har skræddersyet et forløb til medarbejderne. Det hele foregår online, hvor de ansatte lærer at blive bedre til at tackle de udfordringer, som de oplever til daglig i hotelbranchen og i privatlivet.\n”Mange af vores medarbejdere har boet her i flere år, men nogle af dem nåede måske ikke at lære dansk, da de fik tilbuddet ved ankomsten til Danmark. Selv om vi lever i en international verden, så går man glip af dagligdagen i Danmark, hvis man ikke taler sproget. Det er vigtigt for os, at vi er med til at løfte vores medarbejdere, og det danske sprog er med til at øge deres sociale liv på arbejdspladsen, og helt almindelig small talk med vores gæster og i samfundet. Vi kan mærke, at vores medarbejdere nu bliver mere sikre i deres arbejde, og undervisningen hjælper dem også til at begå sig i dagligdagen i det danske samfund fx med at hjælpe børnene i deres skolegang,” fortæller HR-direktør Tina Berning, der har iværksat danskundervisningen.\nZleep Hotels har valgt at tilbyde deres medarbejdere at deltage i undervisningen i deres arbejdstid, og netop det, at undervisningen foregår online, har flere fordele med sig. Medarbejderne er spredt over hele landet, og de behøver ikke være væk fra deres familie eller arbejdsplads for at tage til Køge Handelsskole. Undervisningen er tilrettelagt under det, der hedder FVU (forberedende voksen undervisning), og det betyder, at Zleep Hotels får dækket en del af medarbejdernes fravær via lønkompensation i de timer, hvor medarbejderne deltager i danskundervisningen.\nDifferentieret undervisning via skærmen\nUnderviseren mener faktisk, at medarbejderne er mere modige bag skærmen, og samtidig lærer nye kolleger at kende på tværs af landet i samme arbejdsfunktioner. Han sørger for at inddrage hver enkelt medarbejder ved at stille direkte spørgsmål, og øve dansk udtale ved samtaler samt skriftligt dansk med hver enkelt medarbejder.\n”Vi har delt dem op, så vi bedre kan differentiere undervisningen til det dansk kendskab, som den enkelte medarbejder har i forvejen. Nogle kan slet ikke dansk, mens andre allerede har kendskab til det danske sprog. De let øvede får så mulighed for at forbedre deres skrive- og udtale kundskaber, og vende deres daglige udfordringer, da vi netop tilrettelægger undervisningen ved at inddrage deres daglige opgaver med fx at skrive og besvare mails med spørgsmål fra gæsterne på hotellet. Rengøringspersonalet har også brug for at lære andre sproglige vendinger med fx ergonomi i deres arbejde, men fælles for dem alle er deres lyst til at forbedre deres danske dagligdagssprog, og de er meget motiverede, ” fortæller underviser Henrik Raabye fra Køge Handelsskole.


Sådan arbejder verdens kreative genier - Avisen.dk\nSådan arbejder verdens kreative genier\nLouis Armstrong røg pot næsten dagligt. Patricia Highsmith spiste kun æg og bacon. Og Tchaikovsky gik en tur på præcis to timer hver dag.\n8. oktober 2013 13:55\nHistoriens største genier har haft mange sære vaner. De fleste af dem har den amerikanske forfatter Mason Currey skrevet om i bogen "Daily rituals: How artists work". Men alt er ikke lutter skøre ting.\nVær et morgenmenneske. Succesfulde kunstnere som Mozart og Hemmingway stod op sammen med solen hver dag. Psykologer skelner mellem morgen- og aftenmennesker, men der er endnu ikke videnskabeligt belæg for at sige, at det ene er bedre end det andet. Men det er faktisk bevist, at morgenmennesker er gladere og mere ansvarsbevidste, men også at natteugler måske er mere intelligente. Foto: Colourbox\nGå en masse ture. Forfatteren bag bogen var overrasket, da han opdagede at snart sagt alle kunstnere havde gåture som en del af deres daglige rutiner. Komponisten Tchaikovsky gik en tur på præcis to timer hver dag og troede, at slemme ting ville ske, hvis han kom hjem fem minutter for tidligt. Foto: Colourbox\nDrik din kaffe. Verdens store genier har prøvet det meste. Fra ADHD-medicinen Ritalin til whisky og gin. Men intet kan konkurrere med kaffen, som genier gennem de seneste århundreder har drukket i stor stil. Beethoven målte sine bønner, Kierkegaard hældte sort kaffe over en kop sukker og slubrede blandingen i sig og den franske forfatter Balzac drak hele 50 kopper dagligt. Men drik med måde - Balzac døde af hjertestop som 51-årig. Foto: Colourbox\nHold dig til dine rutiner. Den amerikanske forfatter Patricia Highsmith spiste æg og bacon til alle måltider. Og i Königsberg kunne naboerne angiveligt sætte uret efter filosoffen Immanuel Kants daglige gåture kl. 15.30 om eftermiddagen. Forskning inden for psykologien har senere vist, at strikse rutiner frigiver mere kapacitet til at gøre det, du gerne vil, fordi du for eksempel slipper for at tage stilling til, hvornår og hvor du skal arbejde hver dag. Foto: Colourbox\nBehold dit arbejde. Franz Kafka skrev sent om aftenen og tidligt om morgenen, mens han arbejdede som forsikringsmand om dagen. Han er bare en blandt mange kunstnere, der måtte klemme de kreative aktiviteter ind i et travlt arbejdsliv. Og det er måske slet ikke nogen dum ide, da begrænset tid skærper dit fokus. Den succesrige digter Wallance Stevens var også glad for sit job som forsikringsmand - "It introduces discipline and regularity into one's life," skrev han. Foto: Colourbox\nLær at arbejde alle steder. Forestillingen om at du kun kan arbejde ét bestemt sted er en farlig overspringshandling. Den engelske forfatter Somerset Maugham troede, at han skulle stirre på en blank væg, før han kunne skrive noget som helst. Men sådan behøver det ikke at være. I sine mest produktive år skrev Jane Austen på små papirlapper i familiens stue, mens hendes mor sad os syede i nærheden. Nye studier har vist, at baggrundsstøjen i en kaffebar er bedre for kreativiteten end total stilhed. Foto: Colourbox


Haab for alle | Hospice - Haab for alle\nDer er heldigvis mange hospice i Danmark som et godt tilbud til familier. Her er vi rundt for at synge, og børnecd’en “Hvis jeg var en and” er givet til hjælp for støtteforeningen. Den er til salg og kan købes af pårørende, hvis man ønsker det.\n“Der var sådan en nærhed, lys og varme, så man kunne ikke andet end at nyde atmosfæren. Utroligt, som I fylder rummet og hele vejen ud på gangen. Tak fordi I var her, vi håber, at I kommer snart igen.” Karen Margrethe, leder af aktivitetsudvalget\nDenne fortælling af Lena er kommet med i bogen “Tæt på døden – Tæt på livet”, som er fyldt med kunst og indtryk fra frivillige i Foreningen for frivillige på Hospice:\nDet har glædet mig at kunne være til inspiration og opmuntring, og sangen indspillede jeg forsigtigt på en cd, som kvinden har fået at lytte på. Jeg håber og tror på, at det kan lysne hverdagen for familien at vide, at kreativiteten blomstrer, selv når man ligger på sit yderste. Måske er det netop der, man for alvor tør at leve livet…”\nTil Håb og Trøst\nSidste år ved denne tid havde jeg en længsel efter at række ud til mennesker med behov. Jeg fik samlet de sange, som jeg har indspillet til fjernsynsudsendelser gennem årene og fik hjælp til at få dem på en dvd, som jeg kaldte ”Til Håb og Trøst”. Dette er blevet til en gave, som man kan give til sengeliggende og dem, der er så syge, at de ikke kan komme ud til koncerter eller foredrag.\nJeg sang en eftermiddag på Hospice, og her var en kvinde, som havde fået bortopereret begge ben, fordi hun havde kræft i hele kroppen. Hun havde en hel måned været indesluttet og tavs, men denne eftermiddag kom hun kørende til kaffebordet, hvor vi sad og sang. Efter nogen tid begyndte hun at mumle med på sangene, og da vi snakkede om løst og fast, åbnede hun pludselig op. Det gik meget tæt på mig, idet hendes historie var så forfærdelig, og da hun begyndte at græde, havde jeg bare lyst til at græde sammen med hende.\nPludselig kom jeg i tanker om, at jeg havde snuppet et eksemplar af dvd’en med, da jeg tog hjemmefra. Jeg hentede den og spurgte, om hun ville være sød at se den igennem for mig.\nJeg fortalte hende, at jeg var lidt i tvivl, om den kunne bruges, og hvis hun ville hjælpe med det, ville jeg blive glad. Kvinden, som lige havde grædt, blev tavs og så på mig. ”Jo, det vil jeg da gerne”, sagde hun og smilede en lille smule.\nUgen efter, da jeg kom, kom hun kørende i sin kørestol hen til mig. Hendes ansigt havde farve, og hun smilede til mig og lagde dvd’en på bordet. ”Den er god!” sagde hun. ”og min søster har også set den, hun synes også, at den er rigtig god.” Vi fik en snak om, hvad der kunne laves bedre, og derefter kunne jeg ikke lade være med at give hende den som gave, fordi hun havde hjulpet mig. Jeg fik en melding fra en lægekonference med tak for hjælpen med kvinden. De oplevede hende nu som mere åben og glad!\nDe små ting i hverdagen kan være af stor betydning for et andet menneske. Hvis alle hver hjælper en person, så kan vi nå at hjælpe mange mennesker på kort tid!\nCd’en “Tak for alle roser” er delt ud til alle hospice i Danmark. Den er udgivet i samarbejde med foreningen for frivillige ved hospice.


Sygdomme og symptomer - Alzheimers sygdom, demens og svigtende hjernefunktion\nAlzheimers sygdom, demens og svigtende hjernefunktion\n• Svigtende hjernefunktion. Alzheimers\nALZHEIMER’S SYGDOM. SVIGTENDE HJERNEFUNKTION\nDe fleste af vores intellektuelle funktioner bevares langt op i årerne, selvom mange af de ting vi foretager os ofte går lidt langsommere end førhen.\nVed demens forsår vi en tilstand af alvorlig mental og følelsesmæssig forfald, hvor hjernefunktionen er svækket i en sådan grad, at åndsfunktionerne er svækket betydelig. Vi skelner mellem flere former for demens, hvoraf Alzheimers sygdom er den mest kendte. Alzheimers sygdom er forbundet med atrofi af dele i hjernen. Man ser at hjerne og hukommelse begynder at fungere væsentlig dårligere end tidligere. Man kender ikke årsagen til denne sygdom, hvor hjerneceller langsomt går til grunde, som hovedsageligt rammer ældre mennesker og er en langsom fremadskridende sygdom. Folk der lider af Alzheimers dør oftest inden der er gået 10 år, efter at sygdommen er konstateret.\nBlandt de mulige årsager til udvikling af Alzheimers sygdom, er teorien om de frie radikaler. Forbrændingen af ilt bevirker en produktion af afbrændings produkter som man kalder de frie radikaler. Disse processer finder sted overalt i organismen, men især hjernen er et sårbart område, idet der er store fedtmængder tilstede, især findes der meget polyumættet fedt som ilter let og forårsager stor produktion af frie radikaler. Frie radikaler angriber cellerne og kan ødelægge strukturer som resulterer i sygdom og degeneration, medmindre de bliver pacificerede. Frie radikaler er egentlig molekyler der mangler en elektron, hvilket de prøver at snuppe et andet sted fra.\nMan har fundet ud af, at mennesker med Alzheimers sygdom ofte har lave niveauer af neurontransmitterstoffet acetylcholin. Det er ikke klart om de lave niveauer er skyld i sygdommen, eller om de er forårsaget af den.\nNogle mener, at aluminium påvirkning kan være med til at udvikle Alzheimers sygdom. Det påvirker måske centralnervesystemet med risiko for udvikling af Alzheimers sygdom. Aluminiums betydning er ikke klarlagt.\nMed hensyn til Alzheimers sygdom skal man ikke regne med at finde mirakler indenfor nogen af de alternative behandlingsformer. Ved at følge de råd som er her på siden kan man måske kunne være med til at reducere hastigheden i udviklingsmønstret.\nNaturterapeuterne kan hjælpe dig med at sammensætte et forløb som du kan følge. Det er en individuel kostplan og rådgivning ud fra personlige oplysninger om bl.a. vægt, højde, køn, alder, eventuel blodtype og andet relateret til selve sygdomshistorien.\nI bogen Din mad er din medicin (Aschehoug) findes en masse information om mad og sundhed.\nNår hjernens funktion først er begyndt at svigte er det svært at opnå gode resultater. De følgende råd bør integreres i en meget tidlig fase, helst forebyggende. Ny forskning viser, at de folk som har levet et usundt liv lettere udvikler Alzheimers sygdom\nMaden må indeholde en masse antioxidanter som kan pacificere frie radikaler: C, E, Beta-Caroten og Selen.\nGulerødder, mørkegrøntsager, tørret abrikos\nIndeholder Beta-Caroten som er en vigtig antioxidant.\nNødder, mandler, fuldkornsprodukter\nIndeholder E-vitamin som er en vigtig antioxidant der også beskytter kredsløbet. Nødder er god kilde til det monoumættede fedt.\nEr god kilde til C-vitamin som er en vigtig antioxidant. C-vitamin styrker immunforsvaret og kan også beskytte mod aldersbetingede øjensygdomme.\nFisk som makrel, sild og laks\nEr god kilde til selen som er en vigtig antioxidant. Disse fisk er god kilde til omega-3 fedtsyre der beskytter kredsløbet.\nIndeholder mange gode B-vitaminer som bl.a. folinsyre der kan påvirke de mentale processer. Ølgær indeholder cholin.\nSojabønner, lecitin, æggeblomme, lever, nødder, bælgvækster\nCholin er essentiel for dannelse af acetylcholin der er et vigtig neurontransmitterstof med betydning for hjernens impulsoverførsel. Man mener, at den aldersbetingede hærdning af membraner fra synapser, som medvirker ved overførsel af nerveimpulser, kan sænkes ved tilførsel af cholin og lecitin.\nUndersøgelser viser, at hvidløg kan være med til at genoprette hjernens effektivitet. Hos dyr har man konstateret, at hvidløg kan forhindre ødelæggelsen af hjerneceller og stimulerer til dannelsen af nye hjerneforbindelser.\nOlivenolie og avocado Kan hjælpe til med beskytte kredsløbet og reducere de mentale forandringer som følger med alderdommen. Nye undersøgelser (2003/juni) dokumenterer helt klart fedtsyrernes vigtige egenskaber.\nI mange år har man diskuteret om aluminium i maden kan være medudviklende til Alzheimers sygdom. Der er ikke nogen afklaring. Man reducerer aluminium i maden ved at skifte gryder med aluminium ud. Drikkevandet indeholder nogle steder mere aluminium end andre steder. Sølvfolie og øl- og sodavandsdåser er også kilder til aluminium.\nMættet fedt fra smør, ost, mælk og kød\nFor meget mættet fedt skader kredsløbet. Kød indeholder arachidonsyre der er byggesten for dårlige prostaglandiner som skader kredsløbet.\nSukker og sukkerrige fødevarer\nHar en række dårlige egenskaber.\nAntioxidanter kan standse og reparere de skader som forvoldes af de frie radikaler, og dermed være med til at beskytte hjernen mod frie radikalers angreb. Beta-Caroten, E-vitamin, C-vitamin og Selen bør indtages grundet den gode antioxidant effekt.\nVed at give E-vitamin i høje doser viser forsøg, at man kan forhale den progressive forværring af sygdommen både med hensyn til mentale og motoriske problemer. Man anvendte doser på 2000 internationale enheder. (Bør kun ske i samråd med læger)\nLecitin og Cholin:\nVigtigt for dannelse af neurontransmitterstoffer. Lecitin kaldes for fosforlipider, og det består bl.a. af umættede fedtsyrer, cholin og fosfor.\nMangel kan påvirke tankeprocesserne.\nTilskud kan måske modvirke degenerative hjernesygdomme. Q10 har antioxidant virkning.\nKan beskytte kredsløbet ved at sænke mængden af det skadelige LDL kolesterol og øge mængden af det gode HDL kolesterol.\nBeskytter mod aminosyren homocystein der kan ødelægge kredsløbet.\nFaktorer som rygning og forurening stimulerer produktion af frie radikaler.\nDrik rigelig med væske. Receptorer i hjernen fungerer langsommere og mere upræcist, hvis der er let væskemangel.\nEn genstand dagligt kan beskytte kredsløbet. Man kan drikke rødvin på grund af mange antioxidanter, eller man kan drikke en øl, fordi den indeholder B6-vitamin der skytter mod aminosyren homocystein.\nMotion forbedrer hjertets effektivitet og blodets evne til at transportere ilt. Motion gør blodpladderne mere modstandsdygtige overfor sammenklumpninger.\nMobiltelefon samtaler kan påvirke blodhjerne barrieren så blod lettere trænger ud i omkringliggende celler og fremmer demens former som Alzheimers sygdom.\nUdvikling af demens kan forsinkes, ved at man interesserer sig for, hvad der sker omkring en. Man skal bruge hjernen hele tiden.\nMælkebøtte og bukkehornblade\nIndeholder meget lecitin og cholin.\nIndeholder gode substanser der har betydning for passage gennem blod/hjernebarrieren. Indeholder forbindelser der nedsætter nedbrydelsen af acetylcholin.\nGiver bedre gennemblødning af hjernen. Godt for hukommelsen. Forsøg har vist, at Ginkgo kan bremse tidlig udvikling af Alzheimers.\nIndeholder antioxidanter som er i stand til at trænge frie radikaler væk. Indeholder kemiske stoffer der forhindrer nedbrydning af acetylcholin og som kan passere blodhjernebarrieren. Bruges som inhalation af olie eller i bad med rosmarin blade. Kan også drikkes som te.\nEksempler på nogle akupunkturpunkter der kan bruges. Meridianpunkternes beliggenhed kan ses under akupunktur.\nEksempler på gode punkter: N25, H7, Du20\nOplysning: En del lægemidler kan påvirke hukommelsesprocesserne. Det gælder især midler mod søvnløshed, angst, depression, epilepsi og hjerteproblemer (digitalis). Ældre er mere udsatte fordi følsomheden mod lægemidler mod øges med alderen, samtidig med at ældre har et større forbrug af disse midler.\nI behandlingen af Alzheimers prøver man på at give midler der forsinker udviklingen af sygdommen ved at bevare et højt acetylcholinniveau i hjernen. Det er intentionen at kunne omdanne cholin til acetylcholin.\nIndeholder Donepezil som bruges i behandlingen af Alzheimers demens. Brugt af speciallæger.\nAcetylcholinesterasehæmmere. Det er stoffer som hæmmer enzym der er med i nedbrydningen af signalstoffer i hjernen.\nDe mest almindelige er kvalme, diarre, opkastning, træthed, søvnløshed, samt i starten lette muskelkramper. Sjældnere ses hovedpine, svimmelhed og fordøjelsesgener. Mere sjældent ses hjertepåvirkninger. I høj dosering ses kvalme, opkastning, øget spytdannelse, svedtendens, langsom hjertepuls, blodtryksfald, hæmmet vejrtrækning, besvimelse og kramper.\nHæmmer hjerneenzymet acetylcholinesterase. Anvendes til behandling af Alzheimers.\nKvalme, opkastning, svimmelhed, hovedpine, diarre, mavegener, appetitløshed. Mindre hyppigt ses træthed, kraftløshed og søvnighed. Bivirkninger er mest udtalte i starten.\nTabletter, tages på afstand af måltiderne. Virker på hukommelses- og erindringsstab gennem komplicerede mekanismer. Stabiliserer og beskytter hjerneceller og bremser fremadskridende hjernecelleødelæggelse ved Alzheimers demens. Forbedrer hjernens blodkredsløb og modvirker blodpropdannelse ved vaskulære demenstilstande.\nSes ikke så hyppigt men ellers Kvalme, svimmelhed, hovedpine, kraftløshed, svedtendens, snurren og prikken i kropsoverfladen, mavesmerter, halsbrand, appetitløshed, ansigtsrødmen, synsforstyrrelser.


Sort hvid plakat 70×100 – Hvordan laver man væger til lys\nDu finder dem og andre plakater i kategorien kort og byer. Store plakater og posters i størrelse 70x1cm. Stilfulde og moderne plakater online. Hos os kan du også købe rammer for dine store plakater.\nDanmarks største udvalg af plakater med fri fragt – levering på 1-hverdage. Hos KASPERBENJAMIN kan du købe store plakater til hjemmet.\nDenne plakat , laver vi specielt til dig. Hvis du ønsker et stort . Tryk på plakaten – og ind. Vi har altid alt på lager og hurtig levering! Se alle plakaterne i str. Mangefarvet Rosa Blå Grøn Brun Gul Beige Grå Sort Hvid Sort og hvid.\nAlu Ramme – Perfekt til stort plakat – Find den her. Vi er stolte af at præsentere mange forskellige slags billeder og plakater:. Sort lærred med hvid kjole by Homania.\nIndramning til fornuftige priser, hurtig levering, 1 tilfredshedsgaranti. Hjem Sort-Hvide plakater Mega plakater – Stuen – 70×1- Skyer – Sort hvid – Fotokunst. Forventes på lager i uge 9. Sort hvid plakat – Manden på Trappen.\nDen er inspireret af Art Deco periodens fascinerende arkitektur. Plakat med kongerækken, 50xcm. Se også vores andre sort hvid plakater.\nRammer kan bestilles med i forbindelse med bestilling af plakater. Ved bestilling af ramme sendes plakaten med pakkepost indrammet som færdigt billede. Sortimentet kan bestilles i til alle plakatstørrelser.\nDog kommer 70x1rammer kun i sort og hvid aluminium . Model: Panda i Sort og Hvid. Navnet på denne plakat giver måske lidt sig selv – en panda i sort og hvid. For det er jo netop de farver en panda er.\nDette er et tegnet hoved af en panda – dejlig stor og tyk i hovedet, med de velkendte sorte cirkler om øjnene. Perfekt som en plakat på børneværelset eller hvis du bare elsker .


Erfaren maskinarbejder søges til mindre maskinfabrik., ETM ApS | Ofir.dk\nVi søger en erfaren maskinarbejder, primært til manuel drejearbejde.\nArbejdet består i at dreje små som store emner, samt andet forfaldende arbejde.\nSelvstændig og kvalitetsbevidst.\nErfaring i manuel drejning.\nUdadvendt, positiv og omgængelig af natur.\nNorre Rekruttering apsAabybro2020-02-19T00:00:002020-04-07T00:00:00330181544Industriteknikker / MaskinarbejderRobot Vi søger for kunde i Skanderborg industriteknikker Maskinarbejder. Du har erfaring med : Heidenhain Cnc fræsning Master cam og Okuma en fordel. Du er : Er selvstændigHar gode kommunikative evnerEr fleksibel og handlekraftigHar et godt overblikEr struktureret Vi kan tilbyde: Flex tidSpændene og alsidig hverdagGode kollegaerGod løn Ansøgning sendes til: Job@jyskps.dk\nVi søger for kunde i Skanderborg industriteknikker / Maskinarbejder.\nDu har erfaring med :\nMaster cam og Okuma en fordel.\nEr fleksibel og handlekraftig\nAnsøgning sendes til: Job@jyskps.dk\nVi søger en erfaren maskinarbejder, primært til manuel drejearbejde. Arbejdet består i at dreje små som store emner, samt andet forfaldende arbejde. Dine kvalifikationer er: Selvstændig og kvalitetsbevidst. Erfaring i manuel drejning. Udadvendt, pos...\nVi søger for kunde en cnc industriteknikker til Viborg omegn. Du er faglært maskinarbejder industriteknikker. Du har erfaring med 5 akset bearbejdningscenter. Erfaring med Cam programmering ( Gibbs Cam er en fordel) Du har erfaring med opstilling og...\nKan du holde produktionsanlæg kørende\nVi søger en industritekniker eller en elektriker med erfaring indenfor industrianlæg. Det er en stor fordel hvis du har kendskab til PLC, herunder fejlfinding. Det er både mekanisk og el man arbejder med. Der er opstart hurtigst muligt og efter 3-6 ...\nVi søger for kunde i Skanderborg industriteknikker Maskinarbejder. Du har erfaring med : Heidenhain Cnc fræsning Master cam og Okuma en fordel. Du er : Er selvstændigHar gode kommunikative evnerEr fleksibel og handlekraftigHar et godt overblikEr str...