Vi har oprettet en tandoor i landet: Turkisk eksotisk i din have - Generelle oplysninger - 2022\nOpførelse af en tandoor i landet med egne hænder\nMadlavning på åben ild er en af de ældste former for kulinarisk kunst.\nIkke desto mindre, selv i dag elsker vi at forkæle os med kebab og andre retter tilberedt på denne måde.\nNæsten alle ikke-nomadiske mennesker har deres egen nationale ovn eller anden enhed til madlavning på en åben ild. Østefolk fra Kaukasus til nordvest i Kina traditionelt kogte mad i en tandyrovn.\nHvilken slags komfur er dette?\nTandyr er en ovn lavet af ler eller en halvkugleformet keramik med en rund hals.\nEnr kan blive tændt med både kul og penseltræ. Mad til madlavning og brændsel til tænding ligger i halsen, hvilket er et af de vigtigste kendetegn ved en sådan ovn.\nOrdet tandyr er af tyrkisk oprindelse, og var oprindelig en tyrkisk modstykke af den russiske komfur. Han stod i hver indbyggers hus fra Kaukasus til Kina og udførte sin hovedfunktion - opvarmning af hjemmet.\nOver tid har ovnen spredt ud over grænserne for den turkiske verden. Dens fænomenale egenskaber blev hurtigt værdsat af andre nationer.\nOvnenes specielle design giver dig mulighed for at opretholde en temperatur i halsen, der svarer til 400 grader Celsius, som giver dig mulighed for at lave mad hurtigt med uovertruffen smag, samtidig med at du opretholder alle de nyttige egenskaber.\nSelvom denne ovn i dag hovedsagelig anvendes til madlavning af kødretter, har den traditionelt været bagt brød og andre melprodukter.\nVælge et sted at bygge\nTandooren er traditionelt installeret på en lerplatform. Derfor er stedet at installere det nødvendigt at vælge en lejlighed.\nDu kan også specifikt opgrave et lille fundament til læggning af platformen, så ovnen ikke er for høj.\nTandoor kan installeres indendørs, for eksempel i sommer køkkenet på hytten. Dette arrangement er praktisk til madlavning, men så skal du bygge en skorsten.\nMen da denne ovn kan bruges på gaden til enhver tid på året, bør det ikke være et problem at installere det i fri luft.\nFotoet viser installationen af en tandyr på hytten.\nTandoor kan være:\nmed en lodret hals,\nKlassisk tandoor er altid stationær. Ved tradition er den foret med mursten for at spare varme og installeres på en pålidelig, specielt forberedt platform.\nModerne design er ofte bærbar for nem brug på hytten. En sådan ovn kan installeres på en hvilken som helst flad overflade.\nDe fleste moderne tandoors er lavet med en lodret hals, da deres primære formål er at lave kebab og andre kødretter. Den lodrette indstilling er universel. På den kan du lave mad næsten enhver skål.\nEn vandret halsovn, der er almindelig i Centralasien, er kun egnet til fremstilling af samsa og brød. Den vandrette version er indstillet på en sådan måde, at halsen er rettet mod horisonten.\nDesignet af fabriksproduktionen er ret dyrt, så ideen om at opbygge en sådan ovn fremstår alene for mange kebab-elskere.\nAt designe en tandoor med egne hænder er for alle, og det kræver ikke store udgifter, fordi alle de nødvendige komponenter skal være i nogen ejer på hytten.\nDekorer enhver del af de dekorative rosen hofter: plantning og pleje af planten og andre kendetegn ved dyrkning.\nMaster klasse: bærbart design\nTil fremstilling af bærbare tandoor gør det selv, skal du:\nstor udendørs blomsterpotte,\nlille bordpladepotte med perforeret bund,\nmetal disk med et hul i midten (egnet til vægten af barbell eller team dumbbell),\nsmåsten til landskabsdesign,\nfra værktøjerne behøver du kun en hacksaw.\nFørst skal du tage en stor udendørs blomsterkrukke og læg den på jorden på en plan overflade i opretstående stilling.\nSæt derefter en lille bordpladepotte med en perforeret bund i samme opretstående position i denne krukke.\nTil stabilitet sættes en metalpandekage i en lille krukke. Denne krukke vil blive brugt som en fyrkasse.\nStrukturen skal testes for styrke ved at ryste i forskellige retninger. Hvis hun frit "går" i landstedet - skal du tage en tyngre disk.\nI den midterste blomsterpotte skal du sænke bunden med en hacksav.\nDet er ikke nødvendigt at smide det væk, da det stadig vil være nyttigt for os.\nDerefter skal gryden med den afskårne bund skrues op og ned i en stor gryde.\nPå grund af de to første trin mellem væggene i en stor blomsterkrukke og en omvendt midten blev der dannet et frit hulrum. Vi skal fylde det med småsten for landskabsdesign.\nDette giver på den ene side dig mulighed for at opretholde den ønskede temperatur i halsen og på den anden side fungerer som et godt element i indretningen.\nSåledes har vi vendt tandyr. I halsen, som tjener som den øverste del af midten potten, skal du lægge kul eller andet fast brændsel og tænde det.\nHerefter vil ovnen hurtigt afhente den ønskede temperatur, så du kan tilberede køddelikatesser på en åben ild.\nDen nedskårne bund af midten potten tjener som låg for at holde varmen varm, mens ovnen er opvarmet.\nI videoen kan du visuelt undersøge fremstillingen af tandoor med egne hænder:\nFaktisk gør budgetkonstruktion metoder dig til at skabe en efterligning af tandoor, da de adskiller sig i en cylindrisk eller konisk form. Som nævnt i artiklens begyndelse bør en ægte asiatisk komfur have en amphoraformet eller kandeformet ildkasse. Hvis dette ikke opnås, får du en simpel varmeintensiv komfur til madlavning.\nMulighed nr. 1 - gør mursten tandyr\nEn lille tandoor kan laves på en platform med hjul, du kan transportere den til ethvert sted i haven.\nTandoor kan og købe, hvis midler tillader det. Sådan en færdig tandoor med en platform på hjul kan installeres hvor som helst i haven eller i huset.\nHvis ovnen er stationær, er det bedre at placere det på sten eller sandjord, væk fra bygninger og grønne områder. Land under tandoor bør være tørt.\nHvordan laver man en tandoor? Stenblokke, keramisk lersten eller hvid ildfast mursten kan bruges til byggeri. Først lagde fundamentet ud. Den tandoor lavet af mursten er ret tung, så basen skal være stærk. Ovnens bund svarer til det fundament, hvor døråbningen er lavet, hvor brændstoffet er lagt.\nDu kan bygge en tandoor lige på jorden, i dette tilfælde skal du grave et hul i form af en cirkel, 120-130 cm i diameter under bunden. Vi falder i søvn (lag 15-20 cm) og begynder at lægge en mursten ud.\nBasen under tandoor - en sandpude er placeret på bunden af bunden, jorden rundt om jorden er også dækket af sand. Nederst er det hensigtsmæssigt at placere risten under kulerne\nSom mørtel til murværk kan du bruge den færdige ovnblanding. Den består af en blødgører, rød ler og kvarts sand. Lægningen kan være både vandret og lodret, i det første tilfælde vil ovnen holde varmen længere, den anden er mere økonomisk - du skal bruge meget mindre mursten.\nTandoor foret med lodret lægning med et rør til fjernelse af gasser. Materialet til fremstilling af en sådan ovn forbruger mindre\nBrick tandoor foret med vandret murværk - tykkelsen af væggen er større, så det holder varmen inde længere. I enhver tandoor bør der være et hul i bunden for røggasserne\nFor visuelt at se dimensionerne af fremtidens ovn, kan du først gøre bestilling - lægning uden mørtel. Vi arbejder med en murstenslibemaskine med et afskåret diamanthjul på keramik.\nBestilling er gjort for at visualisere, hvad din tandoor vil se ud. Efter en sådan beregning kan du begynde at arbejde med løsningen. Tandoor kan bygges på jorden eller på mursten fundamenter.\nDet er ikke let at lave et rundt murstensarbejde, du får hjælp ved en tegning i fuld størrelse, lavet med en grader og kompas, og evnen til at håndtere en mølle har ikke mindst betydning.\nOrdningen demonstrerer tydeligt konstruktionen af en mursten tandyr. Egenskaber ved fremstilling af ovnen kan variere, men grundprincippet for konstruktion er altid det samme - basen med et hul til brændstof og krop afrundet op\nTeglstenes mønster - grundlaget for dannelsen af en cirkel. Ikke fortryd løsningen, når du lægger det, og brug niveauet til at kontrollere den vandrette position.\nTil fremstilling af tandoor orientalske mestere anvendte et lignende mønster. Ved at lægge murstenene ud efter mønsteret får ovnen gradvist en afrundet form, der springer opad.\nTandoor er indsnævret - det er gjort for at holde varmen inde. For at opnå denne effekt skal det nedre lag af mursten afskæres, mens liggende form vil ligne en hvælving. Når murværket er klar, bør ovns inderside rengøres af spor af mørtel. Tør ler bruges til at fylde sømmen udefra. Den indre overflade er også dækket af ler, der blandes med fint hakket græs.\nNår ovnen tørrer, opvarmes den først med papir, og derefter stiger brændertemperaturen. Dette er den nemmeste måde at lave tandoor på, og hvis du ønsker at forfine det, kan bygningen pudses med ler. I øst er ovne indrettet med mosaikfliser, sandsten og keramik.\nVideoen viser, hvordan man laver en mursten tandoor ved hjælp af skabelonen:\nMulighed nr. 2 - en tandoor fra en træ tønde\nSelvfølgelig er mursten tandyr den mest holdbare og praktiske, men hvis du ønsker det, kan du bruge andre metoder, som vi vil fortælle om nu. Det kræver evnen til at arbejde med ler.\nVi skal finde en lille tønde med dårligt passende hoops. Tønderen er gennemblødt indefra med raffineret solsikkeolie, til imprægnering forlader vi det natten over.\nDerefter forbereder vi løsningen - fåruld til forstærkning (længde op til 15 cm), chamotte ler, chamotte sand. Forholdet er henholdsvis 0,05 - 1 - 2. Vi laver en tyk opløsning og skure ovnkroppen langs tønderets indvendige overflade (tykkelse - 20-30 cm). Opløsningen glattes og tørres i en uge ved brug af glødepærer. Derefter kan bøjlerne fjernes og tønde demonteres. Derefter udsættes produktet for sekundær affyring.\nValg nr. 3 er en brazier ved hjælp af en plastik tønde.\nDu skal bruge en plastik tønde af klassisk form. Vi fylder det med vand, efter at tanken er fyldt lidt forøget, er dens ydre overflade belagt med chamotte-opløsning, den komprimeres og udglattes indtil ovnens kontur er dannet. Produktet tørres også i en uge, og vandet skal drænes. Tønderen bliver mindre, og den kan fjernes fra den nye tandoor.\nEn kedel kan anbringes oven på komfuret til madlavning pilaf og andre retter, men for dette skal du justere kronen til kuldens størrelse, kronen er dækket af ler.\nOpførelsen af ovnen er en højdepunkt, men du skal også lave metalfastgørelser til shmur. For eksempel - disse er de tre beslag med en metalbøjle i midten. Den nemmeste mulighed er at bruge en holdbar stang, sæt den langs kronen og sæt en spyd på den\nHvis du har færdigheder i keramik, kan tandoor også laves et ornament på stedet. For eksempel at skabe et sådant "hus" til at lave lækre orientalske retter.\nVi overvejede nogle få enkle måder at lave tandoor i landet. Disse er de enkleste svar på spørgsmålet om, hvordan man laver en tandoor med egne hænder. Mere komplekse muligheder tilbyder fremstilling af en struktur, der ligner en russisk komfur, men det er en besværlig struktur, og det er ret besværligt og svært at bygge, og en enkel tandoor er meget velegnet til at give, og retterne i den er meget velsmagende, prøv det, og du vil se selv.\nHvad er en tandoor, og hvorfor er det nødvendigt?\nTandoor er en speciel roosterovn med en speciel konfiguration, der er designet til madlavning. Som regel er den lavet af ler, der har en høj varmekapacitet og varmeoverførsel. På grund af dette begynder ovnen at afkøle gradvist, jævnt afgive varme til perfekt madlavning.\nVed du det?Tandyret optrådte først i det 10. århundrede e.Kr. på territoriet i Centralasien. Åbningsovne var jordarter - et hul blev gravet i jorden med en diameter på 0,5 m og en højde på 0,35 m, og en luftkanal blev anbragt ved siden.\nTandoor har betydelige fordele i forhold til andre lignende enheder:\nprocessen med madlavning tager meget mindre tid: for eksempel vil et stort stykke svinekød koges i ca. 20 minutter,\nder er ingen grund til at styre processen med madlavning hele tiden, fordi alt der er nødvendigt er at lægge mad i ovnen og derefter få det efter en vis tid,\nden mindste mængde træ, der kræves til madlavning,\nalsidighed i brug, fordi med denne ovn kan du lave forskellige slags retter: kød, kager, grøntsager, du kan også lave grød i det og endda lave te.\nLær også hvordan man laver en gør-det-selv brazier lavet af metal og mursten.\nDen vigtigste fordel ved tandoor er evnen til at lave mad uden brug af olie og fedt, hvilket er særligt vigtigt for dem, der overholder principperne om sund kost.\nHvordan tandyr virker\nMirakelovnens funktionsprincip er baseret på to aspekter: tandoorens design og det materiale, hvorfra det er lavet.\nEn ovn lavet af loess, ler eller andre lignende materialer med høj termisk ledningsevne opvarmes indefra og begynder gradvist at give af varme, jævnt opvarmning af fødevaren tilberedes.\nMaden er således ikke stegt, som ved en ild, men er jævnt bagt, ved lindring. Det er takket være disse egenskaber, at tandoor er fundamentalt forskellig fra brazier.\nVed du det?Korrekt lavet ovn af termopræparationsmaterialer giver dig mulighed for at forberede mad inden for 6 timer efter ankomsten. Sådanne materialer har enorme varmebevarende egenskaber og tillader opvarmning af ovnens vægge til +400 ° С.\nAfhængig af tandoors installationssted er der flere typer af det. Overvej hver enkelt af dem.\nTil arrangementet af forstædernes område vil du være interesseret i at lære at lave en tør strøm med egne hænder, rockarias, en blomsterbed af sten, en springvand, en dekorativ springvand, betonvandringer, hvordan man vælger haveskulpturer, hvordan man laver en sofa fra paller, en sommerbruser.\nGround tandyr henviser til den klassiske form, under konstruktion er den installeret på en særlig bro lavet af ler, på hovedet. For at sikre høj varmekapacitet af strukturen er ydervæggene belagt med et tykt lag af rå ler.\nTil fremstilling af jordbaserede ovne anvendes to metoder:\nskulptur - Ovnens vægge skal være mindst 5 cm tykke. Ved bunden af enheden danner de en fortykkelse på op til 10 cm, og under de laver man et firkantet hul på 15x15 cm, der tjener til tilstrømning af frisk luft og udvinding af aske. Dimensionerne af dette design er: højde - 55 cm, diameter - 60 cm.\nBælte metode - under konstruktion blandes ler med får eller kamel uld for at styrke væggene og yderligere varme. Derefter rulles leret i ruller op til 6 cm og spredes i tiers ved at trykke og tucking. I tandoor højde kan nå op til 70 cm.\nEarthen tandyr eller pit betragtes som den ældste og mest enkle i design. Den er lavet af ler, forblandet med grus eller chamotte.\nDer er to undertyper af jordovnen:\nTil den første type graver de et hul med en dybde på op til 50 cm og en diameter på op til 35 cm, der er foret med mursten. I bunden af konstruktionen er der lavet to huller for at sikre god forbrænding.\nDen anden type ovn er den færdige ægformede tandoor. Sådanne strukturer er nedsænket i et tidligere gravet hul, og kun halsen er tilbage på overfladen. Nedenfor gør enheden speciel luftblæsning, som vises på overfladen.\nDer er tegn på, at pit-tandyret blev brugt før vores æra.\nDen bærbare tandoor har vist sig relativt nylig, men har allerede formået at vinde stor popularitet. Det har form af en kande og er lavet af varmebestandig chamotte eller kaolin ler.\nFor nem brug og mobilitet suppleres ovnens design på begge sider af to metalhåndtag. Øverst er halsen lukket med et specielt to-niveau låg, i bunden er der et indløb, der er nødvendigt for at tænde ovnen og fjerne kul.\nDesignet af tandoor er ret simpelt, så selv en ikke-professionel kan klare sin konstruktion. For at begynde konstruktionen skal du forberede de relevante materialer og værktøjer. Det vil også være nyttigt for dig at lære at lave en hollandsk ovn med dine egne hænder, et visor over verandaen, hvordan man isolerer kælderen i fundamentet, hvor smukt at arrangere en vinterhave, hvordan man opbygger et bad, en veranda, hvordan man laver en have, en lysthus.\nbyggeri niveau og gips regel.\nvand og almindeligt bordssalt,\nchamotte, brandsikker mursten,\nI dette tilfælde handler det om at bygge en ægformet bærbar tandoor. For at gøre dette skal du først bygge en rund metalplatform med hjul, hvis diameter vil svare til den fremtidige ovns diameter.\nTandoor gør-det-selv: video\nSom enhver byggeproces består konstruktionen af et mursten tandyr af flere trin:\nAt lave en træskabelon. Til ovnenes vægge var glatte, lav en speciel træbueformet billet, hvis parametre svarer til en bestemt geometri i ovnen: højde - 75 cm, øvre indre diameter - 40 cm, lavere indvendig - 60 cm.\nForberedelse af mørtel til opførelse af ovnen. Højden af tandoor fra gulvet er kun tre ildfaste mursten, der skal plantes på mørtel. For at gøre dette blandes: vand, chamotte ler og almindeligt bordssalt. Den resulterende opløsning blandes godt indtil en homogen, tyk masse, konsistensen af sur creme.\nMurstenlægning. På en tidligere forberedt rund stand på hjulene i midten indstilles skabelonen. Dernæst lav en mursten murværk: den er installeret på kanten, i en cirkel, den ene efter den anden. Når cirklen er færdig, skal du kontrollere niveauet af strukturens fladhed. Så det ikke deformeres, er det bundet med ledning.\nWalling. Ved samme princip, der svarer til væggene ifølge mønsteret, lægges den anden og tredje række mursten. Når man lægger det tredje lag, der har den største afrunding, skæres den første mursten på begge sider i form af et trapezium og installeres under en lille forspænding på strukturen. Alle efterfølgende mursten er trimmet på kun én side.\nFacing tandoor. For at forhindre varme og varme fra at flygte, er ovnsens ydervægte belagt med et tykt lag af chamotte ler med en spatel fra bunden opad.\nTørring design. For at tørre komfuret, læg en lille ild i midten. Allerede efter et par dage er tandoor klar til arbejde.\nDet er vigtigt!Hvis strukturen tørrer ud om sommeren, er det nødvendigt at fugte overfladen systematisk for at forhindre dannelse af revner og chips.\nRetter, der kan koges i tandyr\nTandoor er en unik mirakelovn, hvor du kan lave mange lækre og duftende retter: fra brød til traditionel kebab. Opskrifter til tandyr er ikke begrænset til nogen kategori, her kan du perfekt koge kød, fisk, grøntsager, lave fantastiske kager og endda bage frugter.\nMadlavning i ovnen er særligt god, fordi det ikke kræver konstant overvågning af tilstanden af produkterne. Det vigtigste er at omhyggeligt studere instruktionerne til madlavning af dette eller det pågældende produkt.\nDen traditionelle skål, der er lavet i ovnen, er selvfølgelig brød. Churek - National mad, som er en kage med knaprige kanter.\nIngredienser er nødvendige til dets fremstilling:\nGær - 1 el. l.,\nKnæk dejen ud af disse ingredienser og lad den være på et varmt sted i 1 time for at gøre det tilpas. Derefter laves en kage, der vejer 500-600 g og sendes til ovnen. Den færdige kage er smurt med æg og dekoreret med spidskommen, som giver den en særlig aroma og smag.\nIkke mindre velsmagende, saftigt og duftende det viser sig samsa med lam.\nvand - 550 ml\nmel - 1,5 kg,\nfårefedt - 100 g,\nkød (fåre) - 1 kg,\nsesam - 2 spsk. l.,\nløg - 4-5 stykker,\nkrydderier til fyldningen - efter smag.\nDet er vigtigt!For at gøre dejen den nødvendige konsistens, skal den knædes i mindst 15 minutter og dreje kantene med uret.\nTeknologi til madlavning samsa\nKryd dejen fra mel, vand, fedt og salt. Den skæres i små strimler og derefter i terninger, hvorefter der dannes en kage fra hver dør.\nDen resulterende flade kage rulles ud i et meget tyndt lag, i midten sætter de en fyldning af hakket kød, krydderier og løg, knivende kanter i midten.\nTærter smurt med æggeblomme og drysses med sesam.\nDe sender samsa i en tandyr og bages, indtil der er dannet en brun skorpe.\nTandoor er en universel enhed, der giver mulighed for at bruge tid på hytten ikke kun sjov og interessant, men også meget velsmagende. I den østlige ovn kan du samtidigt lave flere forskellige retter, der vil appellere til både børn og voksne.\nHar du ikke en sådan enhed endnu? Det er ikke nødvendigt at køre på byggemarkeder for at få det, du kan hurtigt og enkelt lave en mirakelovn med egne hænder, der opfylder alle krav og anbefalinger fra eksperter.


Reiters Bureau (ver. 2): Brugt billig kvali\nBrugt billig kvali\nJeg har en meget dyr cykel - og nu har jeg også en meget billig.\nDen dyre tør jeg ikke bruge til almindelig bykørsel, for jeg har i tidens løb mistet ikke mindre end otte cykler til lidt for langfingrede folk, der ikke kan kende forskel på dit og mit. Min taktik har de seneste år været at køre bykørsel på nogle faldefærdige skrammelkasser, som ikke udstråler den mindste gnist af 'stjæl mig', men det har så betydet, at de sidste tre cykler jeg har ejet, er forsvundet ud af mit liv ved simpelthen at bryde sammen.\nDen seneste cykel, som var en pensioneret udlejningscykel, gik til de evige cykelmarker midt på Langebro. Bagnavet sagde et højt og opgivende knas, og så var der udsigt til en reparation, der ville blive ti gange så dyr, som cyklen havde været.\nNu er der så taget en ny taktik i brug. Endnu en brugt cykel er blevet erhvervet. Billigt! Og denne gang er der tale om langt bedre kvalitet til prisen. Det kan godt være, den derfor også har lidt mere appeal til en potentiel tyveknægt, men det kan jeg godt leve med, når den kun står mig i 300 kroner. Det er da et fund!\nNu skal jeg bare have den hjem fra Glostrup. Det mest indlysende er at cykle på den, så det gør jeg. Selvom det nok betyder, at jeg i morgen er en kende træt i mine i forvejen ikke helt restituerede ben.\nHusejer onsdag, 16 januar, 2008\nHer er det tilladt gamle koner at fortælle formålsløse anekdoter uden pointer!\nMin første Centurion købte jeg i 1979 - den var koboltblå og kostede næsten 3.000 kroner.\nJeg tror, jeg har købt en ny fire gange siden og prisen har ligge konstant omkring de 3.000.\nDet er lige som med computere - min første fra 1987 kostede 8.000 og det kan man jo stadig få noget fornuftigt for.\nJeg har altid synes centurion var en god cykel - og i hvert fald et alternativ til de bedstemorcykler, der ellers var på markedet tilbage før 79 ;)\nHer må man hjertens gerne fortælle løs - og man behøver ikke være en gammel kone for at gøre det :-)\nDet er min første Centurion, men jeg er allerede glad for den efter en tur rundt på parkeringspladsen. Der er syv indvendige gear, en spritny, numsevenlig saddel og gode greb. Jeg skal bare lige have flyttet håndbremserne lidt, så er jeg flyvende!\nHvor er den flot, det er et sandt fund til prisen! Min første nyindkøbte cykel (konfirmationsgave) blev stjålet på Herlev Station for cirka 30 år siden. Men nogle måneder efter stod den der igen - og så stjal jeg den tilbage ;-)\nDen er nemlig et fund Madame :-)\nOg skægt at du har haft lejlighed til at 'stjæle' din egen cykel.\nJeg har oplevet at få min første cykel (i voksenstørrelse) stjålet ude foran mit hjem og et par uger efter fandt jeg den opppe på gymnasiet. Jeg skulle desværre skynde mig for at nå en færge, så jeg kunne ikke blive og se, hvem der kom ud for at cykle hjem på cyklen, men det generede mig ret meget at vide, at tyveknægten gik på gymnasiet.\nFik du så aldrig cyklen igen? Det må have været fristende at stjæle den tilbage ...\nJp, jeg stjal den tilbage, men missede chancen for at stå ansigt til ansigt med tyveknægten/-tøsen.\nDer gik ikke ret lang tid, så var den stjålet igen, og denne gang fandt jeg den ikke.\nSå faktisk passer det ikke, at jeg har fået stjålet otte cykler. Det drejer sig reelt kun om syv, men den ene blev stjålet to gange ;-)\nGys, gid man kunne sikre sin cykel noget bedre, med en wirelås eller noget ... men jeg kender kun alt godt problemet, for sønnike har fået stjålet en hel del cykler og en hundedyr knallert, suk.\nJeg håber du får lov til at beholde den nye cykel.\nMen cykel er 1½ år gammel, købt ny. Når jeg cykler ind til byen, så stiller jeg den kun på Nørreport st. hvor jeg har købt nøgle til den låste cykelparkering. Derfra er det jo også næsten nemmere at bevæge sig rundt i gaderne uden cykel. Jeg er virkelig glad for denne ordning, da jeg altid føler at min cykel står i sikkerhed. Og der er altid rigeligt med plads, da alt for mange mennesker har sådan en kedelig vane med at smide deres cykel alle mulige steder.\nAflåst cykelparkering - det kan anbefales! Og det koster næsten ikke noget. Jeg tror prisen er 10-15kr pr måned.\nhouseofcharlotte.dk onsdag, 16 januar, 2008\nOg lige det med sadlen er altså meget vigtigt for bredmåsede personer som jeg - hvis jeg bliver monteret på en af de der smarte racere med smal saddel - så føler jeg at den stadig er monteret i bagdelen på mig når jeg stiger af.. nej jeg skal ha en god bre` saddel..\nMarianne's mening onsdag, 16 januar, 2008\nTillykke med din flotte nye gamle cykel ;-) Det er så dejligt at have en god cykel at bruge, hvis du som jeg skal bruge den hver til og fra arbejde :-)\nMrsCute onsdag, 16 januar, 2008\nTe'løk mæ dæn! Glæder mig til at høre om din første rigtige tur på den (OG se om din gang har ændret sig i moragen ;-) )\nDet lyder som om du har fundet en løsning, der passer dig godt, Jens, men for mig ville din model ikke give mig ret meget mere frihed end jeg allerede har ved at hoppe på metroen og stå af på Nørreport.\nI stedet har jeg investeret i ikke bare en, men to låse, hvoraf den ene er en kabellås - så skulle der da være en god chance for, at de lange fingre lader den være ;-)\nCharlotte, en ordentlig saddel er meget værd!\nMarianne, jeg skal primært bruge den inde i byen, for jeg har omkring 20 km til arbejde, så det foregår kun på yndlingscyklen (den, som jeg ikke vil have udsat for vejsalt). I disse måneder er jeg med S-tog hver dag og det er ok, men jeg glæder mig til at skulle cykle frem og tilbage igen.\nMrsCute, jeg havde glemt lygterne, så det bliver først i dag, cyklen får sin dåb.\nDet lyder som en dejlig cykel, som jeg håber du får meget glæde af.\nJeg kommer sådan til at tænke på min søn, som havde sin nye cykel i 14 dage, før nogen ¤%&#*¤%# stjal den fra stationen, mens han var i skole.\nMin anden søn er cykelbud i Kbh. og en af hans kollegaer fik sin cykel stjålet, - budene har jo tit lidt specielle cykler og kender hinandens ret godt, så sønnen min så en dag kollegaens stjålne cykel i brug på amagerbrogade og fulgte efter. De endte på øresundskollegiet, hvor sønnen min så spurgte pågældende, hvor han havde cyklen fra... Det endte med at sønnen kunne kalde op på radioen og sige at XX-s cykel kunne afhentes på øresundskollegiet, hvor den nu stod og var låst med sønnens ekstra lås.\nKagekone, folk er fa.... så frække! Jeg bliver så harm, når nogen ikke kan kende forskel på dit og mit.


Restauranter i Caribisk i Upper Northwest\nSøg USA›Columbia›Washington DC›Restauranter i Washington DC›Corner Bakery Cafe\nNr. 28 af 63 Bageri i Washington DC Nr. 887 af 2.792 Spisesteder i Washington DC $$ - $$$\nVis også KortSatellit Kortopdateringer er sat på pause. Zoom ind for at se opdaterede oplysninger. Nulstil zoom Opdaterer kortet... Tilbage til kortet Få rutevejledning 1801 Pennsylvania Avenue, Washington DC, DC 20005 +1 202-887-0420\nWebsite I dag 9:30 am - 2:00 am\n1801 Pennsylvania Avenue, Washington DC, DC 20005 Placering:\nRetningslinjer for indlæg Få meddelelser om nye svar på dine spørgsmål. Spørg Ofte stillede spørgsmål: Er der mulighed for retter uden gluten? Er der krav til påklædning? Er hunde tilladte på den udendørs terrasse? I nærheden af Corner Bakery Cafe Bedst bedømte seværdigheder i nærheden 715 anmeldelser Renwick Gallery\n21 anmeldelser Decatur House\nGennemse alle seværdigheder Bedst bedømte restauranter i nærheden 364 anmeldelser Taberna del Alabardero Washington D.C\n151 anmeldelser Wicked Waffle\n115 anmeldelser Elephant & Castle


Læs postpakmesterens beretning om Diligencens sidste dage\n1956 dec.; Lidt posthistorie\nDen 31. december 1956 er det 55 år, siden diligencen mellem Jyderup og Ruds Vedby kørte sin sidste tur. Herefter åbnede Høng-Tølløse banen og overtog dermed postbesørgelsen på strækningen.\nMange af de ældre husker endnu, da den gule diligence med den rødfrakkede kusk på bukken passerede strækningen mellem Jyderup og Ruds Vedby med ophold ved det mellemliggende brevsamlingssted i Bro Mølle Kro1\n1958 jan.; I gamle dage var det snevejr!\nMange kan fortælle lignede beretninger, men man behøver ikke at gå helt tilbage til "gamle dage" for at have oplevet fantastiske snemængder. Rutebilejer Kr. Nielsen Jyderup, mindes 1929, den seneste "rigtige" snevinter. Da lå sneen så højt ved "Ballebjerg", at kun toppen af de store piletræer var synlige. Transporten til Ballebjerg Mejeri måtte foregå tværs over marker og gærder, simpelthen fordi man ikke kunne komme ad vejene. Det tog et anseligt snekastningsmandskab 21 dage at gøre vejen fri!2\n1959 marts; Den sidste postdiligence (Det fhv. postpakmester Niels Jensen som sidder på vognen)\nSjælland sidste diligencekusk, fhv. postpakmester Niels Jensen, fortæller.\nDen 1. april 1909 indstilledes den sidste Sjællandske diligence, der kørte mellem Jyderup og Nykøbing, og onsdag den 1. april 1959 er således 50 år, siden posthornet gjaldede for sidste gang ved ankomsten til de to byer Jyderup og Nykøbing.\nPostholderiet var overdraget til daværende politiassistent Andersen, der som nærmeste nabo havde den nu nedbrændte Fårevejle Kro, og boede således midtvejs mellem Nykøbing og Jyderup. Til postholderiet var knyttet fire kuske\nog der stod en halv snes heste opstaldet til besørgelse af den 43 kilometer lange vej. Endvidere var der 3 postkonduktører, ansat af postvæsenet, der skiftevis fulgte vognene.\nKørslen blev altid foretaget i tiden mellem 12 midnat og 6 morgen, og inden for dette tidsrum var alle mand og heste på farten.\nDiligencen som vækkeur\ni seks år var undertegnede kusk på ruten, og da der ikke dengang var noget med en ugentlig fridag (ligesom ferie for almindelige mennesker heller ikke var opfundet), så blev det til en kørsel på 2000 nætter i træk uden afbrydelse!\nEn dag, da jeg stod ude på gårdspladsen ved hotel Skarridsø i Jyderup, kom matrialkusken fra den store herregård "Egemarke", som ligger lige op til vejen, hvor diligencen passerede, og sagde til mig: "Den ene røgter kom for sent i morges, og da han blev foreholdt det af fodermesteren, sagde han at det var din skyld", "Min skyld?" spurgte jeg, "hvad er det for snak, det har jeg vel ikke noget at gøre med", "Nå, mej, vel ikke direkte, men alligevel", sagde manden, og så kom forklaringen: Lige bag grøften op til vejen, som diligencen passerede, boede røgteren og hans kone, og de havde fundet ud af, at diligencen kørte forbi huset ved 4 tiden, så var det tiden, at røgteren skulle op.\nKone havde vænnet sig til at vågne ved hestenes taktfaste trav og den tunge vogns rumlen. Så gav hun sin mand et puf og kundgjorde, at nu var det tid at stå op, for nu kørte diligencen!. De skæbnesvanger morgen var der imidlertid faldet et lag sne, hvad der dæmpede lyden fra vognen, som derfor var passeret uden at konen havde hørt det, og de havde sovet over sig! jeg sendte derefter den besked med til røgterens kone, at så længe der lå sne, skulle jeg nok i farten give et stød i hornet!\nNæste morgen, da jeg holdt ved Snertinge Posthus, spurgte konduktøren mig, om der havde været nogen forhindringer under turen, eftersom jeg sådan ved nattetid gav mig til at blæse i hornet ude ved åben mark? Jeg måtte forklare ham, at det var for at vække røgterens kone! Konduktøren lo og sagde: "Nå, ja, vi skal vel ellers ikke agere vægter for folk, men lad gå da"!\nEn tidlig sommermorgen, efter at vi havde passeret "Egemarke", så jeg forude nogle militærpersoner, der var ude for at kortlægge vejen, og som fremskudte vagtposter stod et par menige soldater og spærrede vejen for os. Jeg blev noget forundret over slig optræden. Var det måske ikke selve landsfaderen Kristian den 4. der i sin tid lod postkusken udstyre med rød frakker og blå benklæder, kongelig farver, som det ville være en hel majestætsfornærmelse at krænke.\nPostkonduktøren råbet da også til de høje militære, at de ikke måtte standse postvognen, og de svarede: "Nå, så lad den køre da"! Det lød som en hel nådesag, at vi fik lov at passere.\nLandevejskroer som brevsamlingssteder\nDe gamle landevejskroer, som lå langs de slagne landevej, nogenlunde med en mils mellemrum, var i mange tilfælde også brevsamlingssteder, hvorfra landpostbudene udgik, og var således også station for diligencen.\nDen første, der lod sin røst høre, når diligencen ankom, var kroens store hund. Ikke fordi den var arrig, men vel mere for at melde gårdskarlen, at nu kom der gæster, og her passede posthornets sang:\n"Vor gamle Karo holdt en støj,\nda vognen holdt for døren,\nmin kuffert og mit rejsetøj\nblev båret ind af Søren,\nen postillon i frakken rød\npå bukken sad, han var så sød,\nhan blæste, han blæste:\nTratera, tratera, tratera, tratera"!\nFor de gamle afsides beliggende købstæder har diligencens ankomst været en af hverdagens begivenheder, og dette blev sandelig højtidelig meldt:\n"Når posthornets toner klang gennem gaden, det meldte, at posten var kommet til staden"\nDer er sket store fremskridt på det trafikale område, lige fra dampkraften kom. Selv jernbanen er kommet ud for hård konkurrence med bilerne, og er der travle statsmænd, som skal hurtigt frem, så kommer selv en lynexpres til kort, så er der flyvemaskinerne, der tages i brug, og luftlinjen skyder genvej over land og hav for at komme først til målet. Men selv om ingen ønsker det gamle dages befordringsmidler, kan man dog nok, under den forcerende fart, der er tidens kendetegn, i stille stunder sende en vemodig tanke tilbage til "de gode gamle dage"3\n1959 april; En mærkedag for Jyderup postvæsen\nVed pens. postpakmester Niels Jensen\nSøndag den 26. april 1959 er en mærkedag for Jyderup Postvæsen, og for øvrigt også for såvel byen som opland: det er da 40 år, siden det nuværende posthus for første gang åbnede sine døre\nDa jernbane Roskilde-Kalundborg åbnedes ved nytårstid i 1875, fik postvæsenet i Jyderup anvist lokaler i den vestlige del af stationsbygningen, og over lokalerne fik postmesteren sin tjenestebolig.\nDet kan just ikke siges, at kontoret var moderne indrettet - efter nutidens begreber. Da undertegnede begyndte som postbud, så der således ude, en hængelampe der nok stammede fra kontorets første dage, han ned fra loftet midt i lokalet, og desuden var der et par stålamper.\nEkspeditionen foregik ude fra entreen, gennem en skyderude, noget lignende, som forekommer ved billetsalget på jernbanestationerne.\nStørre pakker kunne ikke passere gennem rude, og publikum henvistes til at gå ind gennem budstuen med pakkerne.\nJernstumpena stod ude i gården til afbenyttelse af vandforsyningen, og WC. med tremmedør var anbragt omme i den mest afsides krog i udhuset!\nDer var ingen telefon på kontoret, den blev først indlagt i 1907.\nDet kan just ikke siges, at denne "indregning" fik nogen særlig god modtagelse, nu havde man i alle årene haft det så roligt, og så blev man belemret med sådan en fredsforstyrrer, sagde man!\nMen blev telefonen ikke modtaget med begejstring, så var det anderledes, da det elektriske lys afløste de gamle petroleumslamper. Posthuset fik indlagt elektrisk lys nogen tid før jernbanen kom, og vi postfolk var mere end villige til at demonstrere det elektriske for vore mindre heldige medansatte i den modsatte ende af stationsbygningen.\nNår jernbanefolkene kravlede op af trappestigen for at tænde den lange række petroleumslamper, der hang og dinglede under perronens halvtag, hvor lampeglassene ofte knækkede eller vægen osede, ja, så var det med en vis stolthed, vi mere fremskredne postfolk lindede døren ind til postlokalerne for ved et tryk på en knap - i et nu tændte det strålende lys over hele lokalet.\nDen 26. april 1919 (altså på søndag for 40 år siden) var en stor dag for alle de postfolk, der gjorde tjeneste i Jyderup. Den dag tog de det nye posthus i besiddelse og flyttede ind i de lyse og rummelige lokaler med det moderne inventar. Men postbuddet, der dengang gjorde tjeneste her, altså undertegnede, opdagede hurtigt, at "Nissen" fra det gamle posthus fulgte med. I vinternætterne, når der forekom store forsinkelser, kunne postbuddet i det gamle posthus ganske roligt sidde inde i det varme kontor indtil toget kørte ind på perronen, og postvognen så at sige holdt lige ude for døren. Nu da posthuset ligger på den anden side af gaden, må postbuddet være mere vagtsom ved tog forsinkelser4\nKilde 1: Kalundborg Folkeblad 28. dec. 1956, side 4; Lidt posthistorie\nKilde 2: Kalundborg Folkeblad 9. jan. 1958, side 3; I gamle dage var det snevejr!\nKilde 3: Kalundborg Folkeblad 25. marts 1959, side 3+7; Den sidste postdiligence\nKilde 4: Kalundborg Folkeblad 22. april 1959, side 3+4; En mærkedag for Jyderup postvæsen\na) Er skrevet korrekt af\nI beskrivelse for guldbryllup for tømrermester Niels Peter Petersen nævnes at han har været med til at bygge bl.a. Jyderup Posthus\nSe også overpostbud Kristian Olsen\nPå arkiv.dk - Jyderup - ses postvogn forlader jyserup station 1893-1900 B614\nSidst opdateret 1. juli 2017


Online kontraktsignering & digitale underskrifter til B2B-salg | Scrive\n"Jeg blev virkelig overrasket over den problemfrie kundeoplevelse som Scrive leverede... Og jeg opdagede, at det er fremtiden."\nDirektør, Hässelby Blommor\nElektroniske underskrifter til B2B-salg: Casestudie\nHässelby Blommor er en af Sveriges største virksomheder på B2B-markedet for planter. De specialiserer sig inden for design og levering af kontorplanter, anlægsservice og blomsterdekorationer til selskabsevents.\nHässelby Blommor, som blev grundlagt i 1915 som en lille planteskole i udkanten af Stockholm, har leveret blomsterdekorationer til Nobelprisceremonierne siden 1970'erne.\nHvordan fortsætter en århundredegammel virksomhed med at følge med i en stadig mere konkurrencepræget økonomi? Én måde er gennem kundeservice som aldrig går af mode.\nHässelby Blommor ved, med over 1.000 erhvervskunder i 6 forskellige industrier, at førsteklassesservice skal være en prioritet. "Det er vigtigt at have en hurtig proces, da vi ønsker at levere overfor vores kunder," forklarer direktør, Erik Utas, "og vi kan ikke levere, medmindre vi har en underskrevet kontrakt."\nNår vi ser på deres processer, hvor er der så mulighed for tidsbesparelser? Underskrivningen og returneringen af papirkontrakter skilte sig ud som unødvendig tidsspild. Forudsat at elektroniske underskrifter nemt kunne gøre dette trin forældet.\nUtas fandt præcis hvad han ledte efter i Stockhholm, da han stødte på Scrives e-signeringløsning.\n"Jeg opdagede Scrive, da jeg var kunde hos virksomheder, der allerede brugte Scrive, og jeg var virkelig imponeret over den problemfrie kundeoplevelse, som Scrive gav. Jeg var imponeret over enkelheden, brugerfladen og over hvor let det var, og så indså jeg, at dette er fremtiden."\n"Det er virkelig genialt, og det sparer os for en masse tid."\nUtas tøvede ikke med at give hans kunder den samme oplevelse der imponerede ham—samt gav ham hurtigere leveringer. Og sejren var på begge sider: Da Hässelby Blommor begyndte at få underskrifter med Scrive, gik administrationstiden for kundekontrakter fra timer til sekunder.\n"Scrive har givet os bedre kontrol over hele underskivelsesprocessen. For eksempel kan vi være mere sikre på at kontrakten bliver sendt til den rette person, og vi ved også om han eller hun har åbnet den. Hvis vi ikke modtager et svar, vil en automatisk e-mail blive sendt ud som en påmindelse. Det er helt igennem fantastisk, og det sparer os en masse tid."


Have Gazebos med egne hænder - Smukke muligheder (245+ fotos). Hvordan bliver man til en rigtig dekoration? (træ, metal, polycarbonat)\nHavepaviser, hvis fotos ser godt ud i et moderigtigt katalog, vil se godt ud i en almindelig dacha. Selvom din have ikke er særlig stor og ikke den smukkeste, selvom du har et lille budget og ideer om design ikke er for omfattende, kan du vælge et lysthus, så det ser godt og passende ud. Det udførte ikke kun praktiske funktioner, men det var også smukt, men for dette skal du selvfølgelig finde ud af det. Flere detaljer senere i artiklen\nEt lysthus i haven er indrettet til at udføre to opgaver:\nPraktisk. Dette er et ekstra udendørs område, hvor du kan have det sjovt. Du kan læse, modtage gæster, spise grill, spille brætspil, synge for guitaren eller ligefrem slumre i en lænestol – mulighederne er uendelige..\nÆstetisk. Kan være en rigtig dekoration af landskabet, hvis du bliver kreativ.\nHavepavillon er designet for nemheds skyld\nFor at lysthuset kan udføre begge opgaver, skal du vælge det passende materiale og form til det, finde ud af, hvor det skal placeres og beslutte, hvilken stil det vil have.\nVi vil håndtere alt dette i rækkefølge..\nPraktik er det vigtigste i enhver ting. Hvis designet er ubelejligt, så uanset hvor smukt det er, vil der ikke være nogen fordel af det for dig. Og præcis det samme, hvis det falder fra hinanden efter et par års service, kan det næppe betragtes som en succes..\nFørst og fremmest, hvad funktionaliteten i det fremtidige lysthus er baseret på, er det materiale, det vil blive lavet af. Der er fire mulige løsninger.\nDet vigtigste er, at lysthuset er praktisk og behageligt.\nFørst – træ. Det har følgende fordele:\nskønheden. Måske kan ikke alle natursten konkurrere med træ i skønhed. Det er ædelt, det er yndefuldt, mønstre kan skæres fra det, indviklede former kan hugges ud af det. Træ giver frihed, der er ubrugelig at forvente af noget andet materiale..\nTradition. De fleste af de klassiske stilarter er lavet af træ..\nPålidelighed. Hvis træet er korrekt behandlet, vil det ikke være bange for fugt eller skadedyr og vil vare i mange år..\nEt træ er en god mulighed for at vælge et fremtidigt lysthus\nSelvfølgelig er fordelene afbalanceret af ulemperne:\nPris. De beder om en høj pris for et træ – det er naturligt, da både dyrkning og forarbejdning koster penge. Og du kan ikke spare på det, da billige sorter rådner, de spises af skadedyr og generelt bliver de hurtigt ubrugelige..\nMulighed for at blive snydt. Et træ af dårlig kvalitet er svært at skelne fra et kvalitets træ, medmindre det har stået i haven i et år og ikke er begyndt at rådne. Derfor er der altid mulighed for fejl.\nTræ – løsningen er klassisk, smuk, prætentiøs. Men ved siden af et hus lavet af kunstige materialer (for eksempel dækket med plastpaneler) vil det ikke se ud.\nEn smuk løsning i mange år\nDen anden løsning er metal. Det har også plusser:\nPålidelighed. Træ tørrer eller rådner med tiden, metal begynder at ruste med tiden, men dette sker meget senere. Derudover er han ikke bange for fugt, temperaturfald eller mindre problemer som skadedyr..\nSpecificitet. Metallet ser usædvanligt, interessant, frisk ud. Gazeboer er sjældent lavet af det (hvis det ikke er en konstruktion på legepladsen), så du kan vise originalitet og finde nye interessante designløsninger.\nOriginal og usædvanlig\nPris. Godt metal af høj kvalitet er ikke billigere end træ – hvis ikke dyrere.\nByggeproblemer. Du kan bygge en struktur ud af træ med dine egne hænder, med lidt øvelse og læse bøger. Men du vil ikke være i stand til at bygge en metalkonstruktion alene – dette kræver svejseevner.\nSpecificitet. Dette er både et plus og et minus. Et metalpavillon passer ikke overalt. Plus, det ser strengt ud og vil være varmt om sommeren og koldt om vinteren..\nMetal er sværere at arbejde med, specielle værktøjer er nødvendige\nRådRent jern er et komplekst materiale og ikke let at passe ind i den overordnede stil. Derfor griber folk ofte til tricks – de planter druer eller vedbend, så de fletter metalstøtterne og gør billedet som helhed mere behageligt og livligt.\nDen tredje løsning er sten. Det kan både være natursten og mursten. Deres fordele er de samme:\nPålidelighed. Træ rådner, metal ruster, og der sker ikke noget med stenen. Et stenpavillon, hvis du bruger en løsning af høj kvalitet, kan tjene i snesevis af år (og med et vist held kan det stå i mere end hundrede). Hun er ikke bange for sne, regn, insekter, gnavere, vand eller varme. Selv mekanisk påvirkning påvirker det usandsynligt..\nskønheden. Metal er smukt specifikt, træ er iboende i adel, og sten er smukt på sin egen måde – og du kan altid vælge den type, der passer dig.\nRelativ konstruktion. Du kan bygge en struktur lavet af mursten eller natursten med dine egne hænder. Det vigtigste er at forstå emnet korrekt..\nStenpavillon har tjent i årtier\nPlusserne kommer med ulemperne:\nPris. Natursten er også dyrt. Selvom du tager en mursten, kan du spare meget.\nAlvorlighed. Sten er et tungt materiale. Det er ikke let at transportere fra sted til sted og kræver et dybt fundament af høj kvalitet. Hvis jorden på stedet ikke er særlig solid, kan der kræves yderligere beregninger, og det kan endda ske, at projektet bliver nødt til at opgive.\nRådStenen er vanskelig at bearbejde, men basreliefferne og mønstrene fra den er ikke blevet slettet i årtier.\nPrisen på stenen er heller ikke billig\nDen fjerde løsning er plast. Sofistikerede polymerer giver dig mulighed for at lave et lysthus, der vil ligne en konstruktion af naturligt træ eller sten, eller endda gøre det gennemsigtigt.\nFordelene ved plast er som følger:\nPris. I plast er den lav, meget lavere end for træ eller sten..\nStort valg. Plast kommer i forskellige farver og teksturer.\nMen der er selvfølgelig også ulemper:\nEnkelhed. Plast ser billigt ud, selvom det er godt og af høj kvalitet. Ikke hver have vil være i stand til at passe et lysthus lavet af det..\nUsikkerhed. Plast er modstandsdygtigt over for vand og temperaturændringer, men mekanisk handling vil let beskadige det – det vil revne.\nBehovet for at ansætte arbejdere. Det er kun muligt at samle en plaststruktur ved hjælp af specialudstyr, så du kan glemme uafhængighed.\nRådHvis du er ligeglad med, hvor længe lysthuset vil vare, fungerer plastik for dig. Derudover kan du med behørig fantasi samle en smuk struktur fra den..\nLidt fantasi og få et godt resultat\nUd over de fire hovedmaterialer kan hjælpematerialer bruges til konstruktion af et lysthus:\nGlas. Det er ikke værd at lave et fuldstændigt lysthus i glas – resultatet bliver, som i et drivhus, om sommeren vil du ikke trække vejret fra indelukket. Men at indsætte glaselementer i lysthuse fra andre materialer, dekorere dem med farvet glas, fusion eller diamantgravering er en god idé..\nHelvedesild. Det bruges til at dække taget af lysthuset. Smuk, uerstattelig i nogle stilarter, pålidelig. Det eneste negative er, at det lider af mekanisk skade, så det kan revne under hagl.\nBambus. Hø, græs og lignende naturmaterialer bruges til at dække taget. Som et resultat ligner havepavillon en bonde- eller skovfogedhytte, hvilket også kan betragtes som en interessant stilistisk løsning..\nMaterialer kan og bør naturligvis kombineres.\nSer særligt godt ud:\nsten og naturligt hø med græs – der opnås en bjerghytte;\ntræ og glas – du kan få et lysthus, der ligner et eventyrhus;\nsten og fliser – resultatet bliver som en festlig, som på billedet, et hus fra det attende århundrede;\nmetal og glas – på denne måde kan du få et design i stilen højteknologisk.\nOg selvfølgelig kan du eksperimentere, kombinere et materiale med et andet og se på resultatet. Det vigtigste er at gøre dette ikke under byggeprocessen, men i gang med at tegne en skitse..\nDet andet vigtige aspekt, der påvirker funktionaliteten, er formularen, der er opdelt i to undertyper.. Der er en konstruktionsform – ifølge den er lysthus:\nÅben. De er faktisk et tag på flere søjler. Det ser temmelig flot, interessant, rummeligt ud, giver dig mulighed for visuelt at blande indersiden af lysthuset med haven, der er udenfor. Om sommeren er det køligt i sådan et lysthus, fordi vinden kommer ind i det, og selv når det regner, er det tørt og behageligt i det. Den eneste betingede ulempe er, at et lysthus om vinteren er ubrugeligt, da næsten ingen vil kunne lide at sidde i det i en pels. Men hvis du har et sommerhus, og du ikke vil starte et storstilet byggeri, er dette en god løsning..\nHalvåbent. Sådanne lysthuse ligner et lavt hegn, hvorfra de søjler, der understøtter taget, stiger. Det kan se meget mere elegant ud end et åbent, og plusser – rummelighed og god ventilation – vil ikke gå nogen steder. Minuset er dog det samme – i sådan et lysthus om vinteren vil det ikke fungere, det er koldt.\nLukket. Det ligner mere et lille hus, da det har solide vægge og et tag ovenpå. Giver dig mulighed for komfortabelt at bruge tid om vinteren, men om sommeren kan det være lidt indelukket. Ser enkelt og smukt ud på sin egen måde.\nKan være meget forskelligartet i form\nDet er værd at vælge et design afhængigt af behovene. Hvis de vil samles i lysthuset om sommeren for at drikke te, spille guitar, diskutere nyhederne, så nytter det ikke at lægge en lukket. Men hvis du vil kunne stege kebab selv om vinteren, så er det en lukket rummelig struktur med en emhætte, du har brug for.\nUdover strukturens form er der også en geometrisk form:\nRund. Sådanne lysthuse er relativt sjældne, da de er svære at lave. De ser imidlertid imponerende, interessante og tiltrækker opmærksomhed. Ser især godt ud, hvis taget er lavet i form af en halvkugle..\nRektangel. Udbredt og traditionelt. Et sådant lysthus ser velkendt ud, det tiltrækker ikke særlig opmærksomhed. Det kan også være firkantet – det er allerede mere interessant, konstruktionen af metal og glas i form af en terning vil se perfekt ud i højteknologisk stil.\nPolygon. Det er også almindeligt. Normalt placeres bænke langs kanterne..\nNår man tænker over formen, er det værd at tænke over, hvad der vil være inde i lysthuset. Hvilken slags møbler? Hvilket tilbehør?\nFor hvis du vil lave flere bænke, der kan rumme mange gæster, vil et rundt lysthus ikke fungere for dig. Og for små bløde ottomaner vil rektanglet være for strengt..\nFunktionaliteten kræver ikke en dybdegående analyse – det er nok at vurdere, hvilket slags klima du har, og hvad du vil have fra lysthuset, så det er i dit hoved, hvad det skal være lavet af, og hvordan det skal se nogenlunde ud.\nDet er meget vigtigt, at det opfylder alle kravene.\nDet er vanskeligere med udseendet – du skal tage højde for, hvordan materialer og farver kombineres, hvad der passer til hvad, hvilket tilbehør der vil være passende. Og det var for ikke at tænke for meget over det, at folk fandt på stilarter.\nØsten er Asien, det er de arabiske lande, det er prætentiøsitet, hvert elements klare relevans, nogle steder minimalisme og steder, der skinner pragt. Hvis du kan lide kulturen i de østlige lande, er der ingen, der forhindrer dig i at lave et lysthus i orientalsk stil.\nVi bygger et lysthus i orientalsk stil\nDen første er Japansk. Dens vigtigste kvaliteter er sindsro og mådehold. Sådanne lysthuse står i stenhaver, de hengiver sig til refleksioner, mediterer.\nFor at oprette en i din have skal du følge reglerne:\nMaterialer. Usædvanligt naturligt. I Japan selv er klimaet mildere end vores; de bruger bambus, rispapir og siv til konstruktion. Men i Rusland vil disse materialer ikke tåle i lang tid, derfor er det værd at bruge lyst træ og sten.\nKonstruktion form. Åben eller halvåben. Lukkede lysthuse er ikke lavet i Japan. Men hvis det er for varmt for dig om sommeren, kan du udstyre strukturen med rullegardiner, der efterligner papir. Du kan male dem med hieroglyffer..\nGeometrisk form. Taget er toppet, det er muligt med to eller tre lag. Den generelle form er polygonal, fancy.\nFarver. Mørkt træ, lyst træ, sakura pink og rispapir.\nMøbler og dekoration. Indvendigt skulle lysthuset have et lavt bord og tatamimåtter at sidde på. Fra tilbehør – ikebana på bordet, flere papirlygter i loftet. Intet mere, intet mere, da relevans er hovedkvaliteten af denne stil..\nDen anden er kinesisk. Dens vigtigste kvaliteter er selvdisciplin og omtanke. Reglerne er som følger:\nMaterialer. Usædvanligt naturligt, ingen mursten, endsige plast.\nBygningsform. Åben eller halvåben. Ingen gardiner.\nGeometrisk form. Taget er spids, med buede kanter. Selve lysthuset er polygonalt, finurligt.\nFarver. Mørkt træ, mahogni, lyst træ. Smaragd, skarlagen, azurblå, guld – den kinesiske stil antyder lysstyrke, der er omhyggeligt kombineret.\nMøbel. Flettestole, sofaer, stole. Ingen polstrede møbler. Tilbehør – papirlanter, figurer, friske blomster.\nTredje – arabisk. Dens vigtigste kvaliteter er prætentiøsitet og pragt. Alle, der ser på lysthuset i arabisk stil, bør tænke på paladserne til padishaherne, jinn og kameler..\nMaterialer. Naturlig. Kombinationen af sten og smarte fletgitter ser bedst ud, hvor du kan se mønstre..\nKonstruktion form. Halvåbent. Gitteret er næsten hovedelementet. Det skal suppleres med en høj spidsbue i stedet for en almindelig dør..\nGeometrisk form. Valgfri. Det er en god idé at lave en kuppel som en minaret..\nFarver. Lys, med en overvægt af guld og azurblå. Skal passe perfekt.\nMøbler og dekoration. Et lavt bord, bløde puder med kvaster, hvor det er behageligt at sidde eller ligefrem ligge, hvis du vil. Du kan lægge et tæppe på gulvet. Læg metallamper med stearinlys i hjørnerne og en smuk figur på bordet.\nBehageligt tidsfordriv når som helst\nRådFor ikke at tage fejl af valget af farver kan du bruge de matchende tabeller, som findes i overflod på Internettet..\nDen russiske stil er i virkeligheden et lysthus, som meget ligner en hytte. Rummelig, behagelig og fremkalder behagelige tanker.\nReglerne for dens enhed er som følger:\nMaterialer. Træ. Eksklusivt træ uden urenheder. Det er bedst, hvis det er let, ligner ubehandlede logs..\nKonstruktion form. Vægge uden søm, tag foldet i en trekant. Det kan enten være lukket eller åbent, det hele afhænger udelukkende af fantasi.\nGeometrisk form. Undtagelsesvis rektangulært, ellers ser det ikke ud.\nFarver. Enten et træ eller en række forskellige lyse.\nMøbler og dekoration. Møblerne er også for det meste af træ. Et bord, bænke, du kan sætte en kiste til at gemme de nødvendige ting. Tilbehør inkluderer et tæppe på gulvet (det skal se ud som om du har strikket det selv), fade malet i stil med folkeligt håndværk. Du kan lægge en samovar på bordet, ægte eller elektrisk. Og du kan få et udseende af en russisk komfur – faktisk en grill, men smuk.\nKan enten være åben eller lukket\nDen ukrainske stil ligner hinanden, men lysthuset skal være lidt lavere, taget bør ikke være lavet af træ, men af rør eller halm. Plus, traditionelt håndværk i ukrainsk stil er anderledes – ikke den sædvanlige Gzhel, for eksempel.\nRåd“Izbushka” i russisk eller ukrainsk stil vil være et godt sted for børn at lege.\nHøjteknologiske lysthuse og lysthuse ser også godt ud. minimalisme – det vil sige i det mest berømte af moderne.\nI stil med minimalisme, når intet er overflødigt\nMinimalisme kræver følgende:\nMaterialer. Naturligt eller kunstigt – det gør ikke noget, det tager også plastik.\nBygningsform. Åben eller halvåben, med et minimum antal elementer.\nGeometrisk form. Firkantet eller rektangulært. Tag flade, i stedet for vægge, enkle søjler.\nFarver. Lys – hvid, mælkeagtig, sølv.\nMøbler og dekoration. I det mindste. Et bord, et par lænestole. Lev ivy på væggene. Ingen nips, småting, malerier, tæpper. Jo færre ting jo bedre.\nIngen nips og småting\nHi-tech er noget mere krævende:\nMaterialer. Bedst af alt er glas og metal. Kan suppleres med en sten. Men højteknologisk træ kan ikke stå i nogen form.\nBygningsform. Enten åbent, og så skal strukturelementerne være minimalt mærkbare. Eller lukket, og så skulle lysthuset ligne en metalterning med glaskanter.\nGeometrisk form. Taget er fladt, hjørnerne er på et minimum, det vil sige fire.\nFarver. Hvid, sort, sølv. Lyse nuancer kun som sjældne inklusioner.\nMøbler og dekoration. Møbler i læder, plast og metal. Den klassiske kombination er et bord og sofa. Belysning fås som tilbehør. Dekorer det ved hjælp af LED -strimmel, som kan ændres farve, hvis det ønskes..\nHi -tech – en stil, der vil gøre dit lysthus lysere og smukkere\nDisse er selvfølgelig langt fra alle de stilarter, som du kan designe et lysthus med. Er der nogle flere Land, Italiensk, provence, moderne og mange andre. Men selv en kort opsummering kan give dig en idé..\nVIDEO: Smukke lysthuse til afslapning\nHavepavillon skal matche i stil med alt andet. Så hvis du har et ultramoderne technohus, vil et klassisk træpavillon se underligt ud ved siden af det..\nHow to make candied cherries in an electric dryer for a sweet tooth and more


Danske Regioner - Regionalvalget 2021\nDer er regionalvalg hvert fjerde år. Næste regionalvalg er tirsdag den 16. november 2021. Regionalvalget bliver holdt samme dag som kommunalvalget.\nI Danmark er der fem regioner, som alle har et regionsråd, der styrer den enkelte region. Til regionalvalget vælger man 41 medlemmer til hvert af de fem regionsråd. I spidsen for hvert regionsråd er regionsrådsformanden, som vælges af regionsrådets medlemmer.\nSelvom du måske ikke tænker på din region til daglig, har de regionale beslutninger om eksempelvis sundhed, miljø og uddannelse betydning for din hverdag. Til regionalvalget har du mulighed for at påvirke og få indflydelse på de regionale beslutninger med din stemme.\nDin stemme har indflydelse på din region – og din hverdag\nTil regionalvalget har du mulighed for at bruge din stemme til at få indflydelse på de mange vigtige beslutninger, der træffes i din region. Det gælder især beslutninger om, hvordan vores sundhedsvæsen skal indrettes. Det er nemlig regionernes hovedopgave at styre det danske sundhedsvæsen og blandt andet sikre dig adgang til en alment praktiserende læge, hospitaler og psykiatrisk behandling.\nRegionerne har også ansvaret for en række opgaver inden for socialområdet, miljø og forurening, den kollektive trafik og uddannelse. Det betyder, at det er regionernes ansvar at planlægge den regionale udvikling inden for disse områder i samarbejde med kommunale og lokale aktører.\nEndelig er regionerne arbejdsgivere for personale ansat i sundhedssektoren og skal dermed forhandle løn og arbejdsvilkår med de ansatte.\nBliv klogere på din region\nAnsvaret for regionerne ligger hos landets folkevalgte regionsrådsmedlemmer, der dagligt arbejder for at sikre, at hospitalerne og de andre regionale ansvarsområder fungerer bedst muligt, og at det sker i et tæt samarbejde mellem regionerne. Regionsrådsmedlemmerne står til ansvar over for borgerne. Det er med til at sikre, at borgerne i regionen bliver hørt – både dem der bor på landet og i byerne.\nLæs mere om de fem regioner:\nRegion Nordjylland (rn.dk)\nRegion Midtjylland (rm.dk)\nRegion Syddanmark (regionsyddanmark.dk)\nRegion Sjælland (regionsjaelland.dk)\nSpørgsmål og svar om regionalvalget\nHvem kan stemme til regionalvalget?\nNår der efter et regionalvalg er sat navne på de 41 medlemmer af regionsrådet, går partierne i gang med at forhandle om, hvem der skal have hvilke poster i den kommende valgperiode. Den mest centrale post er regionsrådsformanden, men derudover forhandles der også om diverse udvalgsposter mv.\nForhandlingerne afsluttes ved, at regionsrådet formelt konstitueres på et konstituerende regionsrådsmøde. Det er ligeledes på det konstituerende møde, at regionsrådet beslutter, hvilke politiske udvalg regionsrådet skal nedsætte i valgperioden. Derefter tiltræder politikerne deres mandater og nye poster.\nPå baggrund af de enkelte partiers stemmetal på landsplan til regionalvalget fordeles de 17 pladser i Danske Regioners bestyrelse efter d'Hondts metode.\nVed valget til Danske Regioners bestyrelse, kan der - i modsætning til regionalvalget - ikke indgås valgforbund.\nDanske Regioners formand og næstformand vælges formelt på det konstituerende bestyrelsesmøde i Danske Regioner. Det konstituerende bestyrelsesmøde afholdes i umiddelbar forlængelse af Danske Regioners generalforsamling.\nChefrådgiver, social media manager


På udkig efter en motorcykel?\nDer kommer et tidspunkt, hvor lysten til fart, frihed og vind i håret kræver handling. Hvis du er i markedet for en motorcykel, er vi klar til at hjælpe dig med fornuftig finansiering og forsikring. Du kan læse mere om dine muligheder her på siden, men du er også velkommen til allerede nu at bestille en motorcykelsnak med din rådgiver.\nHar du fundet motorcyklen - eller leder du stadig?\nI Spar Nord kan du låne op til den fulde anskaffelsesværdi af motorcyklen. Renten afhænger af, hvor meget du har til udbetaling. Køber du ny motorcykel, kan du tilbagebetale lånet over en periode på op til 8 år. Køber du brugt, kan du maksimalt betale lånet tilbage over 6 år. Hvis du er - eller bliver - kunde i Spar Nord, kan vi garanteret tilbyde dig en finansieringsløsning, der kan konkurrere med det meste.\nHvis du endnu ikke har fundet den helt rigtige motorcykel, men alligevel gerne vil have finansieringen på plads, inden du handler, kan du med fordel få et lånebevis. Kontakt din lokale rådgiver for at høre mere om, hvordan du får et lånebevis, så du er godt klædt på til dit næste motorcykelkøb.\nSom motorcykelejer skal du som minimum have en ansvarsforsikring. Derudover bør du have en kaskoforsikring - og i øvrigt overveje en række andre forsikringsmuligheder, som kan give dig ekstra sikkerhed og fordele. Hos Spar Nord har vi hele paletten, så lad os hjælpe dig med at sikre, at du er bedst muligt stillet, hvis uheldet er ude.\nTal motorcykel med en bank, der forstår dig\nHvis du har brug for en snak om dine motorcykelplaner, er din rådgiver klar til at hjælpe. Hos Spar Nord er de gode råd gratis, og vi hjælper gerne med at bringe dine planer i livet et skridt videre.


Arkæologisk mordgåde: 19 romere døde i dybet | Historienet.dk\nArkæologisk mordgåde: 19 romere døde i dybet\nDen britiske kaptajn M.C. Murphy beordrer sin motoriserede infanterienhed til at gøre holdt, hvorefter han spejder ud over den golde syriske ørken.\nKamelkaravaner har krydset ørkenen siden oldtiden, men i dag, den 20. marts 1920, er det pansrede Rolls-Royce-biler, der brøler gennem landskabet.\nMurphy ved, at hans enhed bliver forfulgt af flere hundrede bevæbnede arabere.\nI kølvandet på Osmannerrigets sammenbrud vil de lokale indbyggere i Syrien gøre alt for at forsvare deres nyvundne frihed, mens briterne i syd og franskmændene i nord forsøger at tage kontrollen med landet.\nMurphys dødtrætte soldater har kørt gennem ørkenen hele dagen og er nødt til at gøre holdt for natten. I mangel på bedre muligheder dirigerer kaptajnen sin enhed hen til nogle gamle ruiner, der står på et højdedrag ved Eufrat-floden.\nSoldaterne får ordre til at grave en maskin-geværstilling ned, men efter få minutters arbejde råber de i munden på hinanden, at Murphy skal komme.\nSoldaterne står foran et yderst velbevaret vægmaleri af hvidklædte kirketjenere – og det ser ud til at være mere end tusind år gammelt. Maleriet er ikke det eneste, der gemmer sig i ørkensandet:\nFra højen kan soldaterne tydeligt se omridset af en hel by med gader og en kilometerlang bymur.\nDen britiske officer er ikke arkæolog, men synet får ham omgående til at kontakte hovedkvarteret i Abu Kamal 45 km borte.\nByen, Murphy og hans mænd har opdaget, er den glemte romerske grænseby Dura Europos, der i århundrederne efter Kristi fødsel udgjorde Romerrigets yderste østlige forpost – dér, hvor den civiliserede verden endte.\nDe næste årtier skulle generationer af arkæologer grave sandet væk og finde tusinder af uberørte genstande og skeletter, der lidt efter lidt vil afsløre byens brutale skæbne i 257 e.Kr.\nMen det er de jordiske rester af 19 romere klemt sammen i en sammenstyrtet tunnel, som kommer til at udgøre et mysterium for flere generationer af arkæologer.\nBlev de dræbt med sværd, ild eller et nyt, endnu mere dødeligt våben?\nBriterne måtte handle hurtigt, for der var forlydender om, at London ville overdrage sine syriske besiddelser til Frankrig inden for få måneder og trække sine tropper ud af landet.\nMellemøsten var en politisk heksekedel, og det var derfor nødvendigt at finde en arkæolog fra et neutralt land. Valget faldt på den anerkendte amerikaner James Henry Breasted fra University of Chicago.\nBreasted var på udgravning i Irak og måtte rejse mere end 500 km igennem ørkenen, men da han endelig kunne tage ruinerne i øjesyn, vidste han, at det ville blive alle anstrengelser værd:\n“Pludselig så vi en høj mur dækket med et maleri i mange farver, der viste en virkelighedstro gruppe på 11 personer, der bad til Gud”, noterede han i sin dagbog.\n“Det stod nu forbløffende klart: Vi stod oven på en antik syrisk by, der havde været glemt i 1.600 år”.\nBreasted fik en deling soldater stillet til rådighed, og i løbet af den næste uge blotlagde de flere vægmalerier med romerske soldater og græske guder som motiver.\n“Vi betragter de østligste romere, der nogensinde er fundet”, noterede han 10. maj 1920.\nUnder et af de mange vægmalerier fandt han inskriptionen “Dura”, hvilket fik femøren til at falde. Dette var den gådefulde by, som den antikke græske forfatter Isidorus af Charax omtalte med ordene:\n“Dura, kaldet Europos af grækerne”.\nBreasted fik lov til at fortsætte udgravningerne i to år. Ud over skulpturer, mønter og vægmalerier væltede det frem med velbevarede antikke genstande og sågar skrøbelig pergament med skrifter på forskellige sprog.\nClark Hopkins var en del af det andet hold af arkæologer i Dura Europos og fandt utallige skatte i den antikke by.\nFransk leder stjal med arme og ben\nDa Frankrig havde fuld kontrol med Syrien i 1923, blev gravearbejdet dog lagt stille. Efter 1. verdenskrig var der økonomisk krise i Europa, og en dyr udgravning i den syriske ørken blev ikke prioriteret.\nEfter flere års forhandlinger sendte det amerikanske Yale-universitet et generøst forslag til Paris: Universitetet ville betale alle udgifter, og udgravningslederen kunne være en franskmand, men til gengæld skulle resten af holdet bestå af amerikanere.\nDet var en broget flok, der fandt sammen i den syriske ørken i 1928. Yale havde sendt det unge arkæolog-par Susan og Clark Hopkins, mens Paris stillede med Maurice Pillet, en stolt egyptolog af den gamle skole. Op mod 300 lokale arabere blev hyret til selve gravearbejdet.\nSamarbejdet var dog fra starten præget af vanskeligheder, som Susan Hopkins betroede i lange breve til sin familie:\n“Nætterne er meget, meget kolde, og dagene varme. Men den eneste virkelige udfordring, det eneste, vi ikke kan klare, er M. Pillet. Der er ikke et måltid, hvor han ikke får mig til at dirre af vrede”.\nDen franske arkæolog behandlede amerikanerne som sine undersåtter og skældte konstant ud på de lokale.\nClark Hopkins beskrev ham som “mistroisk og bitter” og beklagede sig over franskmandens manglende lederevner – han var mere optaget af personlig succes end at få holdet til at arbejde sammen.\nI andre arabiske lande var vestlige arkæologer blevet kidnappet og i flere tilfælde dræbt af lokale røvere.\nPillets største frygt var derfor et arabisk angreb for at stjæle ekspeditionens pengekasse. Han brugte derfor mange ressourcer på at bygge høje betonmure med skydeskår hele vejen rundt om lejren.\nHans kolleger var ikke enige i beslutningen, men franskmanden nægtede at give sig. Gnidningerne blev kun værre, da det kom frem, at Pillet ikke havde indleveret alle fund, men gemt mønter og pilespidser i sine tomme cigaræsker.\n“Arkæologi var som en skattejagt for ham”, skrev en skuffet Clark Hopkins.\nHelt galt gik det nogle år senere, da sikkerheden svigtede. En udgravet tunnel kollapsede, og to af de arabiske hjælpere omkom, hvilket ikke gavnede Pillets dårlige rygte blandt de lokale.\nDe personlige og kulturelle sammenstød kunne dog ikke ændre på, at Dura Europos var en arkæologisk guldgrube. Da Hopkins-parret fandt byens citadel fyldt med skeletter, skrev Susan:\n“Der lå en mand med et tykt reb om halsen. Hans mund var åben, som gispede han efter luft. Et frygteligt syn, men et pragtfuldt skelet med perfekte tænder”.\nEfterhånden som de gravede mere af den glemte by frem, gjorde Hopkins-parret og Pillet en vigtig opdagelse: Dura Europos blev ikke forladt under fredelige forhold.\nDen næsten 4 km lange bymur var nemlig omgivet af vældige jordvolde på begge sider – et tegn på, at romerne havde forstærket muren mod underminering.\nEn næsten intakt angrebsrampe uden for bymuren efterlod ingen tvivl: Dura Europos var blevet indtaget og forladt efter en intens belejring. Romerne måtte derfor have forberedt sig på at modstå et angreb fra en sofistikeret og magtfuld fjende.\nFjendens identitet kunne fastslås, da arkæologerne fandt noget hastigt skrevet graffiti på en mur: “Perserne angreb os”, stod der under en tegning af en kampklædt soldat til hest.\nSenere fund af mønter og ringbrynjer fik arkæologerne til at fastslå, at der var tale om det persiske folk sasaniderne. De kom fra det område, der i dag udgøres af Iran.\nSasaniderne tog hævn\nSasaniderne var Irans sidste herskere, før landet blev erobret af muslimerne. I 224 e.Kr. havde sasaniderne besejret det vaklende Partherrige, og derefter lå vejen åben for en massiv ekspansion.\nSasanidernes konge, Shapur 1., opbyggede en mægtig hær, hvis speciale var belejringer og tyngt kavaleri – sasaniderne udviklede teknikker til at komme under, over og igennem massive bymure.\nRomerne forsøgte at nedkæmpe det unge sasanide-rige i både 231 og 243 e.Kr., men blev slået tilbage efter heftige kampe. I 256 e.Kr. var situationen vendt.\nNu marcherede sasanidernes hær mod vest for at tage en blodig hævn over romerne og udvide deres rige.\nDet egentlige mål var romernes østlige metropol Antiokia ved Middelhavskysten, men som Romerrigets yderste forpost blev Dura Europos en bastion mod sasanidernes krigsmaskine. Den romerske historiker Ammianus beskrev senere synet af en fremrykkende sasanidisk hær:\n“Deres kroppe var dækket med plader, og deres hoveder med metal formet som ansigter. De, der skulle kæmpe med lanser, stod så stille, at de kunne være spændt fast til jorden.\nLidt derfra stod bueskytterne, der, siden de blev født, var blevet trænet i en færdighed, som dette folk mestrer til fulde”.\nAmmianus beskrev også sasanidernes krigselefanter, der skræmte romernes heste fra vid og sans. Indbyggerne i Dura Europos havde altså god grund til at forberede sig på en voldsom belejring.\nSasaniderne benyttede bl.a. elefanter i deres mange angreb på romerne.\nSensationer på stribe\nUnder Pillets kaotiske ledelse blev arkæologerne dog ikke meget klogere på sasanidernes belejring.\nSyg og bitter lod franskmanden sig udskifte i 1932. I stedet sendte Paris greven Robert du Mesnil du Buisson, der var selvlært arkæolog og krigsveteran – altid iført en nypresset uniform med sine udmærkelser på brystet og en officerspistol i bæltet.\nDen elegante og altid høflige du Mesnil vakte begejstring hos amerikanerne.\n“Han var en dygtig handlingsmand”, skrev Clark Hopkins.\n“En entusiastisk arkæolog og organisator. Han var ikke uddannet forsker, men han var hurtig til at finde nye spor og forfølge dem. Takket være hans kendskab til aramæisk og hebraisk er vi i stand til at tyde graffitien”.\nDen franske greve og Hopkins-parret indledte et fortrinligt samarbejde, og i vinteren 1932-33 kunne holdet offentliggøre den ene sensation efter den anden, fx en af historiens første kristne kirker.\n“Alt, jeg kan huske, er forbløffelsen, vantroen, i takt med at vi blotlagde det ene maleri efter det andet”, skrev Clark Hopkins.\nOpdagelserne blev også fulgt med begejstring hjemme i USA og Frankrig, hvor medierne døbte byen “Ørkenens Pompeji”.\nDuras største mysterium lå dog stadig begravet under arkæologernes fødder og blev først opdaget året efter.\nMassakre i tunnellen\nDa hjælperne fjernede jordvolden fra et stykke af bymuren, bemærkede du Mesnil, at et af tårnene, betegnet som nr. 19, var sunket lidt ned i jorden og hældede til den ene side.\nDet kunne tyde på, at der var en sammenstyrtet tunnel under sandet, så franskmanden begyndte at grave assisteret af sine hjælpere.\n3-4 m under jordoverfladen begyndte det at vælte frem med genstande fra en kollapset tunnel, der havde været 1,2 m bred og 1,6 m høj. Ifølge du Mesnils noter var der bl.a. “dele af sværd, kastespyd og plader fra benbeskyttere”.\nFranskmandens næste fund var dog det mest opsigtsvækkende. I én stor bunke lå flere soldater-skeletter omgivet af romerske våben. Det præcise antal var dog svært at fastslå, da nogle var brændt næsten helt væk.\nFå meter derfra lå endnu et skelet med en persisk hjelm ved sin side. Franskmanden studsede over, at der lå indtørret hjernemasse i nogle af kranierne – det tørre klima havde delvist mumificeret soldaterne.\nAt finde så mange døde på så lidt plads er yderst usædvanligt. Du Mesnil begyndte at fundere over, hvad der mon kunne være foregået: Under sasanidernes belejring planlagde de at vælte Tårn 19 ved at grave et hulrum ud under det.\n40 m fra bymuren, viste de arkæologiske studier, var sasaniderne begyndt at grave en tunnel. Romerne havde dog hurtigt opdaget forehavendet, for gravearbejdet kunne både høres og ses – det opgravede sand dannede en høj bunke, der umuligt kunne skjules på den flade slette.\nDu Mesnil formodede, at romerne besluttede at grave deres modtunnel for at lave et overraskelsesangreb på sasaniderne.\nRomernes plan gav dog bagslag. Da de brød igennem til fjendens tunnel, var de i undertal og måtte flygte tilbage ind i byen.\nTunnelindgangen var i mellemtiden blevet blokeret af officerer, der var forståeligt nervøse over, at der nu var en direkte åbning ind til byen.\nDe uheldige soldater døde i en regulær nedslagtning og nåede kun at hive en enkelt perser med sig.\nDu Mesnil mente, at sasaniderne herefter måtte have spredt råolie i modtunnel, og stukket den i brand, for at få den til at styrte sammen.\nDa de senere lod deres egen tunnel kollapse under Tårn 19, stod hundreder af soldater klar til at invadere Dura Europos. Men planen gik ikke op: Tårnet slog sprækker, men romernes jordvolde holdt det oprejst.\nSasaniderne var mestre i belejring\nRamper, tunneller og blider. Sasaniderne samlede al deres viden om krigsførsel i manualen “Ayin”. Fjenden måtte fx gerne se forberedelserne til et angreb, da synet ville “fylde dem med frygt”.\nBelejringsrampe: Idéen var simpel. Sasaniderne byggede en rampe af jord, ofte beklædt med mursten, der var højere end bymuren. Herfra kunne artilleri og bueskytter skyde mod mål inde i byen. Rampen kunne udbygges, så den nåede helt frem til by-muren og gjorde en storm lettere.\nPerrier: Denne mindre, hånddrevne blide kunne affyre projektiler på op til 5 kg og havde en rækkevidde på over 100 m. Da bliden blev drevet af muskelkraft frem for tunge modvægte, var den hurtig at genlade og kunne skyde op til tre gange i minuttet.\nBelejringstårn: Sasaniderne benyttede tårne, som ifølge den romerske historiker Ammianus Marcellinus var beklædt med jern og havde “en blide på toppen for at rydde forsvarsvoldene for soldater”.\nTunnel: En af de mest effektive belejringsteknikker var at grave en tunnel under fjendens mure og tårne. Hulrummet blev efterfølgende fyldt med brændbart materiale, vædet i råolie og stukket i brand. Den intense varme fik tunnellen til at styrte sammen og tage murerne ovenover med sig.\nRambuk: Blev primært brugt til at slå bymure ind med, men var også effektiv imod stentårne. Historikernes viden om sasanidernes rambukke er begrænset, men romernes egne versioner kunne være 30 til 40 m lange.\nElefant: Sasaniderne vidste, at en belejring også krævede psykologisk krigsførsel. Derfor lod de deres tunge kavaleri og krigselefanter ride frem og tilbage foran bymurene og understregede dermed, at de havde et frygtindgydende militær.\nArbejdet går i stå igen\nTunnelfundet var enestående, for romerske soldater blev sjældent efterladt, hvor de faldt.\nMen fra 1933 havde du Mesnil travlt med at dokumentere et andet og lige så sensationelt fund: byens synagoge.\nDen var formentlig en af verdens ældste og rigt udsmykket med vægmalerier. Franskmandens interesse for synagogen kom i vejen for de dræbte under Tårn 19, der kun blev behandlet overfladisk i de videnskabelige artikler i 1930’erne.\nDu Mesnil registrerede dog én usædvanlig detalje: Tunnellen var fyldt med sod og gule aflejringer, så han tog en række jordprøver og lod dem analysere ved det amerikanske universitet i Beirut.\nUheldigvis slap bevillingerne til Dura Europos op, inden analyseresultaterne nåede tilbage til du Mesnil.\nI 1937 mente universiteterne i USA og Frankrig, at ørkenbyen næppe ville rumme flere overraskelser – hovedparten af byen var jo blotlagt, og før arkæologerne kunne finde nye sponsorer, brød 2. verdenskrig ud, og udgravningerne gik i stå.\nEfter krigen trak Frankrig sig ud af Syrien, og de urolige forhold i Mellemøsten gjorde det i de følgende år usikkert at grave.\nNye udgravninger 50 år senere\nFørst i 1986 var Syrien igen blevet sikkert nok til, at udgravningerne i Dura Europos kunne genoptages. En af de vestlige arkæologer, der kom til den antikke by, var Simon James fra Leicester Universitet i England. Sammen med et hold arkæologer udgravede han bl.a. byens militærbarakker.\nSimon James nærlæste også rapporterne fra 1930’erne. Du Mesnil og Clark-parret havde udført et imponerende stykke arbejde – på ganske få år fandt de mere, end de fleste arkæologer tør drømme om i et helt liv; men de havde ikke haft ressourcer til at analysere alle deres fund til bunds. Simon James, der har antikkens våben og militærudstyr som sit speciale, besluttede derfor at gå i dybden med fundene under Tårn 19.\nEfter at James havde studeret du Mes-nils artikler, indså han, at soldaterne umuligt kunne være døde i nærkamp.\n“Det er ikke nogen troværdig forklaring”, udtalte han. “Det ville være umuligt for så mange romere at kæmpe skulder ved skulder” – tunnellen var blot 1,2 m bred.\nDerfor er det ikke sandsynligt, at så mange ville være døde hurtigt i kamp. Analyser af du Mesnils tegninger viste, at ligene var blevet stablet oven på hinanden – først på tværs af tunnellen og så på langs.\nForklaringen på denne fremgangsmåde kunne findes i kataloget over franskmandens fund, mente James.\nDer var nemlig blevet registreret flere romerske katapult-pile på tunnellens gulv. Sasaniderne havde sandsynligvis stablet de døde romere oven på hinanden for at beskytte sig mod de dødbringende pile.\nSpørgsmålet om, hvordan soldaterne var døde i den trange tunnel, stod dog stadig ubesvaret.\n“Det er forbavsende, at så mange af byens forsvarere kunne dø i tunnellens trange omgivelser”, skrev Simon James i 2011, hvor han efter flere års forskning var klar med sit endelige bud på begivenhedernes rette sammenhæng:\n“Det virker usandsynligt, at de faldt i nærkamp, da det ville kræve, at sasaniderne havde overmenneskelig styrke”.\nSimon James troede først, at massedøden kunne være et resultat af panik i tunnellen, men så fik han et tip fra en kollega: Mere end 400 år tidligere havde grækerne brugt et særligt våben med samme dræbende effekt.\nTeorien om gasangrebet i Dura Europos er bl.a. blevet hyldet i det anerkendte Archaeology Magazine. Bagmanden er Simon James, der er professor i arkæologi ved Leicester Universitet i England.\nGas kan være løsning på gåden\nDa romerne belejrede den græske by Ambrakia i 189 f.Kr., forsøgte de ligeledes at grave en tunnel under bymuren.\nGrækerne gravede en modtunnel, og ifølge den romerske historiker Livius “brugte de et hidtil ukendt våben, der var lille, men effektivt”.\nLivius beskrev, hvordan grækerne fyldte fjer i en tønde med hul i bunden. Herefter satte de ild til fjerene, vendte tønden imod tunnellens åbning og brugte en blæsebælg til at flamme dem op og sende røgen imod romerne.\nLivius berettede ikke, om romerne døde, men sikkert er det, at brændende fjer afgiver en svovlholdig røg, som hurtigt kan gøre et menneske ukampdygtigt.\nDa Simon James læste Livius’ beskrivelse, kunne han lægge to og to sammen.\nDe jordprøver, som du Mesnil havde sendt til Beirut, viste sig nemlig at indeholde svovlkrystaller og spor efter råolie.\nNu mente James at holde nøglen til mysteriet: Sasaniderne kunne let høre romernes arbejde på modtunnellen og besluttede derfor at lægge en fælde for dem.\nDa romerne var i færd med at bryde igennem til angribernes tunnel, trak sasaniderne sig nogle meter tilbage og tændte et bål, som de fik til at blusse op med råolie.\nVed hjælp af store blæsebælge sendte sasaniderne en tyk, sort røg direkte ind i romernes ansigter.\nEfter få sekunder var romernes tunnel et sort inferno, hvor ingen kunne se en hånd for sig, men dog føle sig frem langs væggene. Men så kom dødsstødet.\nSasaniderne kastede nogle håndfulde svovlkrystaller på det glohede bål, og inden for få sekunder befandt de giftige molekyler sig i romernes lunger.\nNår svovldioxid går i forbindelse med menneskets slimhinder i fx lungerne, bliver stoffet nemlig til svovlsyre. Nede i tunnellen blev romerne altså kvalt og ætset til døde inden for få minutter.\nRøgen væltede ud af tunnellens indgang, og da de romerske officerer indså, at deres mænd ikke ville komme ud i live, kørte de en scorpio-katapult i stilling og hamrede tunge jernpile derind.\nDe lange pile på omkring én meter kunne uden vanskeligheder bore sig gennem en rustning, men en kødmur af 19 romerske soldater ville give solid beskyttelse.\nDa den giftige røg var lettet, stablede sasaniderne derfor romerne oven på hinanden, så de kunne sætte ild til romernes tunnel og få den til at brase sammen uden selv at blive slået ihjel.\nEn enkelt perser nåede dog ikke ud, før flammerne, eller en romersk pil, rev ham i døden.\nHvis Simon James har ret i sin tolkning, er det det første dokumenterede angreb med giftgas i historien.\nDura Europos blev til en spøgelsesby\nUanset hvad der præcis skete i tunnellen under Tårn 19, ved arkæologerne én ting med sikkerhed: Sasaniderne vandt en knusende sejr over romerne. I sine erindringer beskrev Clark Hopkins den frygt, romerne må have følt:\n“Vi kan forestille os en mørk nat i oktober 256 e.Kr. Gennem flere måneder har indbyggerne kunnet se belejringsrampen vokse støt, så den nu er højere end bymuren”.\nDe arkæologiske undersøgelser siden 1986 peger på, at det endelige angreb kom fra netop belejringsrampen.\nHer, ved hovedporten og på flere gadehjørner, udbrød der med sikkerhed heftige kampe. Meget tyder på, at byens soldater og indbyggere var nødt til at overgive sig, kort efter at sasaniderne myldrede ind i byen.\nHerefter blev de civile drevet sammen og ført til sejrherrens byer, hvor de tilbragte resten af livet som slaver.\nDura Europos blev af uvisse årsager ikke stukket i brand, muligvis fordi perserne ville have mulighed for at bruge den som tilflugtssted, hvis krigslykken skulle vende.\nDet blev dog ikke aktuelt. De sejrrige sasanider marcherede videre mod Rom og satte det store imperium på den anden ende, da kejser Valerian tabte slaget ved Edessa i 260 e.Kr. og selv blev taget til fange.\nImens sasaniderne fortsatte deres sejrsgang mod vest, blev Dura Europos langsomt dækket af ørkenens hyppige sandstorme.\nDen engang så livlige grænseby blev forvandlet til en glemt spøgelsesby, hvor den eneste aktivitet i århundreder var lyden af forbipasserende hyrder og deres fåreflokke – lige indtil en gruppe britiske soldater stak deres feltspader i sandet.


Kamasi Washington fortæller om samarbejdet med Kendrick Lamar: »Og så ville jeg se ham gøre overnaturlige ting« / Nyhed\nKamasi Washington fortæller om samarbejdet med Kendrick Lamar: »Og så ville jeg se ham gøre overnaturlige ting«\nKamasi Washington satte sit særegne jazzfusionerende præg på Kendrick Lamars mesterlige ‘To Pimp a Butterfly’, der landede for godt halvandet år siden. Men hvordan arbejdsprocessen forløb, da den amerikanske multikunstner gik i studiet med Kendrick, kan vi heldigvis blive en lille smule klogere på i dag.\nWashington kiggede nemlig forbi Marc Marons podcast ‘WTF With Marc Maron’, hvor ‘To Pimp a Butterfly’ var blandt samtaleemnerne, og Washington genkalder sig samarbejdet med en stor portion anerkendelse i Kendricks retning.\n»Først var det bare meningen, jeg skulle arbejde på ‘Mortal Man’, men hver gang de spillede pladen, var der nogen, der var sådan: ‘Oh, du burde også lægge noget på denne her! Og denne her, og denne her’«.\nWashington beskriver, at han var imponeret af Kendrick, og hvor hands on han var i arbejdsprocessen. Washington genkalder desuden, hvordan han selv sad ved klaveret og skrev, mens Kendrick sad på sofaen og kiggede på: »Det var ikke en ‘jeg skal være sikker på, du ikke gør noget, jeg ikke vil have, du gør’-vibe. Det var ‘jeg er bare nysgerrig for at se, hvordan processen foregår’. De fleste kunstnere møder du ikke engang… Og så ville jeg se ham gøre overnaturlige ting. En dag kom Terrence (producer Terrence Martin, red.) med et nyt beat, og jeg så Kendrick skabe en hel sang, mens han hørte beatet for første gang. Og det føltes som en helt fuldendt sang«.\nHele interviewet, hvor Washington desuden taler om sin egen musik, musikalske indflydelseskilder og moderne jazz, kan findes lige HER.\nLæs også: Posse Cut: Hør Danny Browns ‘Really Doe’ med Kendrick Lamar, Earl Sweatshirt og Ab-Soul


→ Køb Skamler → Køb online i dag – Hurtig levering\nShops på nettet med skamler\nDesignfund.dk er i dag en af de mest populære webbutikker inden for boligartikler. Virksomhedens sortiment udgøres af i omegn af 4000 produkter fra diverse mærker. Netbutikkens Trustpilot-evaluering på 8,9 ud af 10 markerer enorm kundetilfredshed. Ratingen er baseret på 826 bedømmelser, hvoraf 583 af dem er 5-stjernede. På Facebook er 12763 mennesker tilhængere af Designfund.dk, og her har de modtaget 31 bedømmelser med en middel vurdering på 4,2 af 5, hvilket ligeledes er meget overlegent.\nDubuy.dk er pt. iblandt de mest populære online selskaber der sælger boligartikler. Netbutikkens sortiment udgøres af ca. 18000 produkter fra forskellige mærker. Butikkens Trustpilot-rating på 8,7 ud af 10 markerer stor tilfredshed hos kunderne. Scoren er baseret på 2677 ratings, hvoraf 2129 af disse er 5-stjernede. På Facebook er 15637 brugere fans af Dubuy.dk, og herpå har netshoppen modtaget 535 evalueringer med en middel vurdering på 4,35 ud af 5, som tillige er yderst beundringsværdig.\nMoebelKompagniet.dk er i dag iblandt de mest benyttede internet butikker inden for boligartikler. Webbutikkens sortiment indeholder mere end 1500 produkter fra flere brands. Netbutikkens Trustpilot-bedømmelse på 9 ud af 10 viser stor kundetilfredshed. Scoren er baseret på 239 evalueringer, hvoraf 206 af dem giver topkarakter. På Facebook er 9539 mennesker tilhængere af MoebelKompagniet.dk, og her har butikken modtaget 109 anmeldelser med en middel bedømmelse på 4,9 ud af 5, som ligeså er temmelig flot.\nIllux.dk er i dag iblandt de mest populære online virksomheder inden for boligartikler. Netshoppens udvalg rummer på den anden side af 1000 produkter fra diverse brands. Firmaets Trustpilot-evaluering på 9,2 af 10 vidner om god kundeloyalitet. Scoren er baseret på 235 ratings, hvoraf 194 af disse giver topkarakter. På Facebook er 7513 mennesker fans af Illux.dk, og herpå har virksomheden modtaget 44 ratings med en gennemsnitlig vurdering på 4,7 ud af 5, hvilket lige så vel er usædvanligt beundringsværdig.\nWallstickerland.dk er pt. imellem de mest populære e-shops med boligartikler. Deres udvalg indeholder mere end 500 produkter fra diverse producenter. Forretningens Trustpilot-rating på 7,8 af 10 vidner om stor tilfredshed hos kunderne. Vurderingen er baseret på 59 evalueringer, hvoraf 41 af dem giver topkarakter. På Facebook er 39170 brugere tilhængere af Wallstickerland.dk, og herpå har webbutikken modtaget 32 evalueringer med en gennemsnitlig vurdering på 4,3 af 5, hvilket også er temmelig godt.\nMasser af e-shops frembyder i dag diverse leveringsløsninger. Den mest anvendte er nu om stunder afhentningssteder, fordi det så giver dig god fleksibilitet til at kunne afhente de nyindkøbte produkter når der er tid til det. Leveringstypen er altså vældig problemfri, og desuden endda den prisbilligste leveringsmetode.\nDu burde ligeledes afveje for og imod at bestille ordren til levering hjem til din privatadresse eller til adressen på dit arbejde. Fragtformen er jævnligt en tand mere pebret, men omvendt ualmindeligt overkommelig. Den mest betalelige leveringsmanér af skamler er utvivlsomt at du selv henter varerne, som desværre stiller krav om at du har bopæl i nærheden af skamler online forhandlerens arbejdslager.\nFragtperioden kan i nogle tilfælde være meget væsentlig hvis man mangler ordren øjeblikkeligt, så af den grund er det jo klogt at du gransker leveringstiden ved den aktuelle vare.\nMasser af skamler internet varehuse byder på 1 dags fragt på en hel del produkter, men som trods alt står og falder med at ordren placeres inden et konkret tidspunkt, så de med sikkerhed kan nå at få skamler distribueret forud for at logistikpersonalet holder fyraften.\nNogle enkelte webbutikker garanterer fri fragt, men ofte er det under forudsætning af at man indkøber for en konkret sum. Alternativt skulle du vælge den mest letkøbte leveringsmodel, der oftest – om du bor tæt på København, Birkerød eller Sorø – vil blive at få dem til at bringe dine varer til et udleveringssted.\nDet er jo virkelig nemt for alle at sammenligne priser (via fx PriceRunner) på skamler fra forskellige internet handler, og med det motiv har utallige internet foretagender fundet det uundgåeligt at reducere priserne på en række af deres varer – til piger og drenge, og yderligere også til voksne – helt i bund, og endda nogle gange præstere fragtfri levering.\nDet kan imidlertid være udbytterigt at sammenholde diverse internet webshops efter skamler udsalg forud for at du færdiggør din shopping, således at man er skudsikker på at skaffe sig den billigste pris.\nDu skal alligevel være omhyggelig med, at hvis en forretning på nettet afhænder skamler for en pris der virker umådelig gunstig, så kan det undertiden være et bevis på en uægte e-shop. Køb med kort er på den anden side indbefattet af en lovbestemmelse, der hjælper dig imod falske internet forretninger.\nGenerelt går vi ind for kortbestillinger eller MobilePay. Alternativt burde du bruge en afbetalingsordning fra eksempelvis ViaBill, ifald du tilstræber at honorere beløbet i flere bidder.\nInden folk bestiller skamler på en webshop kan de reelt betragte webshoppens forretningsvilkår, dog er det tit ikke videre interessant.\nEt nemt alternativ kunne måske være at kigge hvorvidt e-forhandleren er e-mærket medlem, eftersom det skulle være et signal om at e-butikken adlyder de gældende danske regler, samt at den regelmæssigt føres tilsyn med af jurister som er indført i de gældende vilkår. Det giver dig lejlighed til en håndsrækning, for så vidt du udsættes for vanskeligheder ved din shopping.\nYderligere går vi ind for at køber er omhyggelig omkring de mest aktuelle vilkår der kan have indflydelse på handlen, fx hvilken returret på skamler netshoppen kører med. Derfor er det også vigtigt, at man stadigvæk bibeholder ens e-mail kvittering, således man i fremtiden kan dokumentere handlen, om du skal købe en gave til en dreng eller pige.\nTrustpilot præsterer fuldkommen nyttige chancer for at undersøge en lang række forhenværende brugeres observationer og herved er det anbefalelsesværdigt, at du iagttager e-firmaets skamler bedømmelser forinden du bestiller.\nFacebook fører til tillige tilpas hæderlige chancer for at få et kig ind i internet butikkens pålidelighed. Tilmed er der en del forhandlere på nettet hvor kunder kan tilkendegive en bedømmelse af deres købsoplevelse, som ligeledes kan udnyttes til at tage stilling til tidligere kunders oplevelser.\nDette website er annoncefinansieret. Vi har et tæt samarbejde med mange e-butikker og præsenterer forretningernes varer, og tjener honorar for så vidt den person vi sender videre foretager en handel.\nViden omkring skamler og firmaer på nettet opretholdes rutinemæssigt, men det er ikke muligt for os at give garantier imod rettelser der kan være iværksat siden vi sidste gang opdaterede hjemmesidens data.


Kinas Killer Underwater Drone kan spore, sprænge subs uden menneskelig input\nbillede via solen\nIndsendt af: Felix Allen via The Sun Juli 8, 2021\nTN har længe sporet Technocrat-bestræbelser på at skabe autonome ødelæggelsesagenter via dræberrobotter og droner, og et nyt våbenkapløb er helt klart i gang. Dette er dårlige nyheder for Kinas fjender, der udsender atomubåde. ⁃ TN Editor\nKina har afsløret, at det udvikler en tophemmelig undervandsdrone designet til at spore og ødelægge fjendtlige ubåde uden menneskelig input.\nDen ubemandede angrebsrobot blev første gang fyret i Taiwan-strædet for et årti siden, men dens eksistens blev først offentliggjort indtil nu.\nProjektet til at bygge dronen blev finansieret af People's Liberation Army og går tilbage til 1990'erne, rapporterer South China Morning Post.\nUnder testning var det angiveligt i stand til at opdage en dummy ubåd, identificere dens oprindelse og ramte den med en torpedo.\nFartøjet siges at stole udelukkende på kunstig intelligens og har ikke brug for instruktioner fra en operatør.\nDetaljer om det delklassificerede projekt blev afsløret i en akademisk artikel i sidste uge.\nForskere beskrev en test i 2010 i Taiwansundet, hvor en drone var programmeret til at følge et forudindstillet kursus omkring 30 fod under overfladen.\nDa dets ekkolod detekterede et andet håndværk, ændrede dronen kurs og cirklede målet ved hjælp af indbyggede sensorer til at samle aflæsninger, der blev analyseret af dens computer.\nDerefter fyrede den autonomt og ramte dummy ubåden med en ubevæbnet torpedo.\nProfessor Liang Guolong, der ledede holdet, sagde, at med mere avanceret teknologi ville dronerne være i stand til at jage i pakker.\n”Behovene for fremtidig krigsførelse under vand giver nye udviklingsmuligheder for ubemandede platforme,” sagde forskerne i deres papir, der blev offentliggjort i Journal of Harbin Engineering University fredag.\nObservatører sagde, at tidspunktet for papiret var vigtigt, da det kommer midt i stigende frygt for, at Kina kan invadere det selvstyrede Taiwan.\nDet sender også et signal til USA og dets allierede om, at ethvert forsvar for den uafhængige ø-nation ville være fyldt med risiko.\nJeg håber, at de forstår, at det kan udløse en helt krig med alle taiwans allierede. Det er her, solidaritet skal være til stede og med fuld visning. Selvom Kinas skarpe geoprojektion, dagsorden og politiske ego måske har blændet dem for den kendsgerning. Desuden er de fræk nok til at tro, at Taiwan ikke er det værd at trække deres allierede ind i en regional konflikt i meget større målestok. Giver dem bestemt mere indflydelse i betragtning af vores nuværende politiske sammensætning i det hvide hus. Jeg har ondt af Taiwan, jeg ser den nuværende administration som gør... Læs mere "\n"Mød den nye chef."\n“... Samme som den gamle chef.”


Test – Mænds Mødesteder Stevns\nVelkommen til MMS Julequiz 2019\nBilledet her er fra 2017 da MMS havde besøg af Rotary.\nHvor mange mænd ses der på billedet ?\nNu nærmer sig den den søde juletid hvor vi fylder os med julesul og juleknas så der er stor risiko for at borddamen bliver ramt af en eller flere vildfarne bukseknapper.\nI Danmark fejrer vi juleaften den 24 december og i f.eks. USA fejrer man julen den 25 december.\nI hvilket af landene herunder fejrer man slet ikke julen ?\nHvad hedder Chefkokken der styrer køkkenholdet med hård hånd, og som gang på gang sørger for at der bliver serveret dejlig mad til vores fællesspisninger ?\nMMS havde i 2017 besøg af en fremstående dansk politiker der var på rundvisning i huset med sit følge. Hvad hedder politikeren ?\nKære . Tak fordi du tog quizzen. Nu må vi håbe på at du vinder en af de flotte præmier.