Af Frederik Christensen\nFrederik Christensen, som var Vrå Højskolens forstander 1967-1984, fortæller skolens historie. Teksten er et bearbejdet kapitel fra Frederik Christensens bog "Med livet i højskolen." Forlaget Vartov 2008.\nSå rejste vi i 1967 efter gode læreår på højskolerne i Vallekilde og Viborg til Vrå Højskole som forstanderpar.\nVrå Højskole havde ligesom Vallekilde, som vi kom fra, en hundredårig historie bag sig, præget af tre generationer. Fra oprindeligt at være oprørsskoler blev de efter første generation kulturelle magtcentre for bondestanden. Begge steder havde kunsten fået en fremtrædende plads, og begge var det man kan kalde "grundtvigske helhedsskoler". Det vil sige skoler knyttet til friskole og valgmenighed, men også til kulturliv i øvrigt og til erhvervsliv.\nVRÅ HØJSKOLE 1872-1967\nVrå Højskole begyndte 1872 på en gård i Stenum, en landsby mellem Brønderslev og Løkken. Jørgen Terkelsen fra min hjemegn ved Vejle og Kirstine Albertsen fra gården i Stenum havde mødt hinanden på Christen Kolds højskole på Fyn. De besluttede at de ville rejse en højskole i Vendsyssel og fik overladt en grund hos Kirstines far. Skolen kom godt i gang og da den jyske længdebane blev anlagt, flyttede de 1890 skolen til stationsbyen Vrå.\n"- og jeg der ikke hører til profeterne", skrev Terkelsen i sine erindringer. Det gjorde han måske ikke, men han var i hvert fald en fremragende underviser, som ikke blot havde en klar hensigt med sin højskolegerning, men også havde udpræget evne for at skabe tillid hos folk, som støttede hans og Kirstines ideer. Vore dages kulturkamp er ren børnehave ved siden af den kulturkamp Jørgen Terkelsen og mange andre af højskolens første generation førte. Han blev i provisorieårene arresteret af Estrups blå gendarmer og sat i Hjørring arrest, efter at nogle bønderkarle havde tævet de samme gendarmer på Brønderslev marked. Myndighederne anklagede Terkelsen for at ophidse bønderne mod regeringen. Kort tid efter blev Terkelsen løsladt, men skolen blev frataget statsstøtten. Overbetjent A. Jensen skrev i sin rapport: "Terkelsen må anses for yderst farlig som lærer for ungdommen". Han omtales som ungdomsfordærver og hans højskole som arnested for anarkistiske tendenser".\nDet fortælles, at Terkelsen rejste rundt i Nordjylland som foredragsholder, og i hvert sogn, hvor han kom, oprettede han en skytteforening. Skydeøvelserne rettede sig ikke blot mod tyskerne, men også mod Estrups højre-styre, som med kongens støtte havde frataget folketingets flertal magten. Han forsøgte endog sammen med andre oprørske vendelboer at smugle rifler ind fra England, som så skulle skaffes i land ved en arrangeret "stranding" i Løkken. Projektet mislykkedes, fordi englænderne ikke ville sælge - forlød det.\nKerteminde Højskoles forstander i 1920-erne fortæller i sine erindringer, at han sammen med sin far og ældre bror i samme oprørs-ærinde forsøgte at smugle rifler ind til Odsherred fra Sverige. Det lykkedes vist heller ikke. Jeg har et brev liggende fra Jørgen Terkelsen, hvor han henvender sig til en sammensvoren bonde på Frederikshavnsegnen og beder ham samle andre bønder for at køre den kendte norske højskoleforstander og stortingsmand Viggo Ullmann og fyrre norske bønder til Vrå Højskole, når de kom med båden. "Men lad ikke andre vide det, vi skal ikke have uro på egnen", skriver Terkelsen. Viggo Ullmann kom som taler til højskolens efterårsmøder gennem 30 år. Ham ville folk høre. I Stenum var foredragssalen ikke så stor, og folk sad så tæt, at man måtte transportere Ullmann ind gennem vinduet.\nUllmanns ry bredte sig over hele landet. Eleverne ved Askov Højskole ville også høre ham. Men han var for kontroversiel for skolens ledelse, så man nægtede ham adgang.\n"Det store orkester"\nMan laver naturligvis ikke højskole alene på oprør. Det lykkedes for Jørgen og Kirstine Terkelsen at skabe en Grundtvig-Koldsk højskole, som mange nordjyder knyttede sig til. Han var en stor fortæller. En af lærerne, den senere landskendte psykoanalytiker Sigurd Næsgaard skriver om Terkelsen: "Uden andet ydre hjælpemiddel end sin stemmes klang og sit blik skaber Terkelsen uudslettelige billeder af landenes og folkenes skæbner, af krigerens, tænkerens, asketens og den luksuriøses liv. Med uimodståelig kraft bygger Terkelsen den unge bondekarl erfaringsverden ind i denne verdens historie, så alt får horisont for ham, og således, at han lærer den inderste hemmelighed i sin leven at kende. Han ser sit hjemlands magre marker ved siden af Nilens fede dynd, og den lille landsby drager forbi hans indre blik en enkelt stund, mens Babylon, Athen og Rom bliver til i al deres skønhed og storhed. Folk derhjemme og han selv med føjes ind i historien, alt får fortid og fremtid".\nTerkelsen spillede 1. violin i "Det store orkester", som han fik op at stå hver vinter. Statens tilsynsførende ved højskoler sagde senere til en, som havde været lærer ved skolen: "Jo da, nu husker jeg Dem. De var med i det store orkester på den musikalske højskole oppe i Vendsyssel."\nKirstine Terkelsen var en stærk og særpræget personlighed. Hun gik rundt på skolen og stoppede op når som helst og over for hvem som helst og sagde: "Du skal være glad." Jeg forestiller mig, at hun havde tilegnet sig Kingo så hjerteligt, at hun med ham sang: " - hver morgen i min skål en nåde uden mål til mig nedflyder."\nSom i Vallekilde blev to forstanderdøtre gift med mænd, som kunne overtage skolen. I Vrå blev Gudrun gift med teolog Jens Bertelsen og Astrid gift med landbrugskandidat Møller Nørgaard. Bertelsen blev præst ved den nyoprettede valgmenighed. Han tog sig af det åndelige liv ved skolen og Møller Nørgaard tog sig af landbrug og økonomi. Eleverne sagde, at når Møller Nørgaard skændte på dem "så rystet vi ", men når Bertelsen skændte på os "så græd vi". Bedre karakteristik kan næppe gives.\nVrå Højskole var altså en familieskole de første 50 år. "Kolonien" kaldte man den verden som udfoldede sig der. På sine gamle dage gik Terkelsen rundt i kolonien og trak alle ure op, så den fælles tid kunne fastholdes. "Vi var så glade dengang", sagde Bertelsen svigersøn Hans Aage Larsen, når han erindrede sine første år som lærer ved skolen omkring 1920.\nVi er nu inde i 1900-tallet. Partisanrollen er udskiftet med høvdingerollen. Bønderne har overtaget magten i landet, og højskolerne er blevet en del af magten. Den magtposition varer stort set århundredet ud. Ganske vist begynder tæringen i bondekulturen allerede i århundredet midte, men helt op til vor tid var vigtige personer på Christiansborg gamle højskoleelever. Nu har højskolen ikke længere selvfølgelige væbnere i rigsdagen, den er tilbage i oprørstiden - uden oprør.\nMed Vrå Højskoles anden generation fra 1902 til 1934 bliver skolen et centralt hjemsted for nordjysk bondekultur og den grundtvigske livsopfattelse. Møller Nørgaard er en agtet formand for landboforeningen og Jens Bertelsen en afholdt præst i den grundtvigske kirke, men deres virksomhed strækker sig længere ud i erhvervs- og kulturliv.\nImidlertid er denne grundtvigske velsignelse ikke for alle. Digteren Erling Kristensen skrev i 1930-erne romanen: "Byen mellem de to tårne". Han gav her en udmærket men kras beskrivelse af stationsbyen Vrå, hvor jernbanen delte folk. Vest for jernbanen boede grundtvigianerne. Her lå højskolen og valgmenigheden og den grundtvigske brugsforening. Øst for jernbanen lå sognekirken, missionshuset, arbejdernes Odeon og østsidens brugsforening. Et par år efter vores ankomst i 1967 havde man dog besluttet at være fælles om brugsen. Men når byens amatørteater opførte det årlige skuespil, var det fremdeles nødvendig at spille både på Odeon og på højskolen, hvis man ville have alle med.\nBag om disse fæstningsværker herskede dog en fælles nybyggerånd. Cykelsmed og romanforfatter Thomas Olesen Løkken er et herligt eksempel på den hurtigt fremvoksende selvbevidsthed. Han havde succes med "Bonden Niels Hald", og var nu på vej til Norge med Kristianssand-båden. Her kom en beundrer: "Jamen, det er jo Thomas Olesen Løkken. Du er den største digter i Norden!". "Nej, nej", svarede forfatteren, "jeg er kun den trediestørste, de to største er Ibsen og Bjørnson". Det var i 1920-erne, og de populære romaner fra cykelsmedens hånd gjorde ham i stand til at købe bil, som han dog efter politimesterens krav måtte lade trække med heste to kilometer ud til hovedvejen, for ikke at forskrække dyrene på markerne.\nKonservativ og frisindet\nI 1934 opgav slægten at føre højskolen videre. Det var selvfølgelig et nederlag, men med Vrå Realskole, som den - Hans Aage Larsen, Gunnar Bertelsen og Niels Regner Nørgaard - oprettede og drev de næste 30 år, realiserede den noget af det bedste fra en grundtvigsk højskole. Den linje blev ført videre i moderniseret udgave vores Vrå-tid med Jørgen Sand Nielsen som leder.\nNu tog egnens folk over. Man samlede penge ind, købte skolen og ansatte Anne Margrethe og Arne Brandt Pedersen, lærere på Rødding Højskole, som forstanderpar. Anne Margrethe døde som 48-årig i 1943. Nogle år efter blev Brandt Pedersen gift med Ruth Hansen, som var lærer ved skolen.\nArne Brandt Pedersen var en konservativ og meget frisindet mand. Han sagde De til skolens formand, skønt de havde et nært samarbejde i en lang årrække. Han sagde af princip De til alle kvinder undtagen sin kone og døtre. Da vi ankom til Vrå blev Birthe den første uden for familien der brød traditionen.\nBrandt var som bestyrelsesmedlem i Foreningen for Folkehøjskoler kritisk over for de fleste forsøg på at modernisere, bl.a. forsøg på at give lærerne øget medbestemmelse, men var alligevel agtet af alle, fordi han altid sagde tingene rent ud. Han var med i Askov Højskoles bestyrelse i de urolige år omkring 1970 sammen med Viggo Kampmann, K.E.Løgstrup og Dons Christensen. Jeg har personlige referater og vurderinger liggende, som Brandt gav mig undervejs, og vi førte lange samtaler om situationen. Næppe fordi min vurdering var særlig værdifuld, men han havde brug for at udtrykke sine tanker, og så var jeg altså en generation yngre og kunne derfor lettere forstå de " unges sære ideer". For at sige det kort var hans bekymring, at "de gode elever" skulle forsvinde fra Askov, fordi tiden gik med diskussioner om medbestemmelse og fordi der blev drukket øl og røget hash. Løgstrup medførte sin meget kritiske holdning til ungdomsoprøret på universitetet til sit bestyrelsesarbejde i Askov. Brandt gav mig sit eget referat af Løgstrups tanker om "ungdomsoprøret tyranni" - udførligt og troværdigt som altid. I striden om Askov kom han i modsætning til sin egen søn Finn, som var lærer ved skolen, og som han ved sin stillingtagen indirekte var med til at afskedige. Finn har skrevet om denne far-søn sag i sin bog "Rod i højskolen".\nMen frisindet var han. Under krigen havde han to lærere ved skolen. Peder Riemann, senere sognepræst i Lindknud, som var virkelig konservativ, sommetider reaktionær. Han var aktiv modstandsmand og meget national. Svend Hougaard var medlem af "Aldrig mere Krig". Han meldte sig til ungdomslejre ude i Europa og blev senere radikal folketingsmand. Gamle elever fra disse år fortæller, at sammenstødene mellem disse to hørte til de vigtigste oplevelser i deres ophold, og forudsætningen var givetvis Brandts sikre, men frie og rummelige ledelsesform.\nIkke mange år efter krigen ansatte Brandt den dogmatiske kommunist, Broby Johansen, til at lede sommerens kunstkurser - hvad han så gjorde i mere end 30 år. I begyndelsen var Broby ikke helt tilfreds med at være på en gammel grundtvigsk højskole. Han prøvede derfor Roskilde Arbejderhøjskole, som lå tættere på hans samfundsopfattelse. Det varede kort: "Der var ingen frihed", sagde han, og vendte tilbage til Vrå.\nBrandt var på flere måder en rank personlighed. Han var en høj og rank mand, hvis ryg var som et kosteskaft. Jeg tror den var årsag til at han på sine ældre dage af og til besvimede. Vi fulgtes ad til Nordisk Folkehøjskolemøde i Trøndelag. På vejen hjem faldt han besvimet bagover, mens vi stod i kø i et cafeteria. Han faldt med et brag til stor forskrækkelse for alle i nærheden, men Ruth sagde: "Lad ham bare ligge, han kommer snart til sig selv igen". Det gjorde han også. De sidste fem-seks år han levede, kørte han i bil uden ryglæn. Det var knækket af. Han mente ikke han havde brug for det.\nRuth og Arne Brandt Petersen\nArne Brandt Pedersen havde timer på skolen i tretten år efter sin pension til han døde en pinsemorgen på Kreta, efter at han og Ruth havde sunget "I al sin glans nu stråler solen". I alle årene kom de næsten dagligt til formiddagskaffe. Der var aldrig et ondt ord imellem os.\nBrandts højskolesyn var:\n"Vi skal lære de unge at elske livet i en verden, der ikke bliver bedre."\nDe ord kan man godt holde højskole på.\nVRÅ HØJSKOLE 1967-1984\nJeg har fortalt om Vrå Højskoles næsten 100-årige historie før 1967, for selvom vi i mange henseender brød med den historie af nødvendighed, så var den dog en vigtig forudsætning for vort arbejde. Ikke mindst gennem højskolens bestyrelse med formanden sognepræst Søren Dissing, men også ved de mange i egnen som støttede os. Her mødte vi det frisind, der bar os gennem vanskelige år. Blandt disse frisindede folk var Astrid og Jens Baggesen. Han var skolens formand i en lang årrække. Det var skolens naboer Inge og Gunnar Skov Andersen. Han gårdejer og formand for FDB. Mange andre kunne nævnes. Frisind kommer af overskud, af en tro på, at der altid er en konge at tale til hos hin enkelte, og at dette kongelige bør have mulighed for at komme til udtryk. Disse folk var tæt forbundet med højskolen, som forældrene før dem. De var opfostret med og til frisind. Det fik vi meget brug for.\nVi havde ideer\nUdkantshøjskolerne havde vanskelige kår i de år. Af Nordjyllands mange højskoler var kun få tilbage. Her i Vrå var vilkårene helt anderledes end den der viste sig i Vallekilde og Viborg. Det var en fattig og nedslidt skole. Elevværelsernes vægge var gulkalket mørtelpuds, fæstnet på strå, formentlig fra 1890. I nogle af værelserne kunne man se ind til naboen, og lydene gik frit mellem beboerne. Vi anvendte de første sommerferier til at slå celotex plader på væggene for at skjule de værste huller. Varmeanlægget var skrøbeligt, og vi åndede lettet op, når vi nåede foråret uden langvarigt varmestop. Lageret i køkkenet bestod ved vores ankomst af to breve peber og en pose sukker, hævder Birthe.\nVi begyndte vinterskolen med 8 elever foruden den præparandklasse, som holdt os økonomisk oven vande sammen med sommerens kunstkurser. Det var tydeligvis sparsommelighed, som havde holdt skolen på benene. Da jeg i månederne før vores tiltræden besøgte skolen, traf jeg Brandt Pedersen sammen med Regner Bønkel, skolens landbrugslærer. Bønkel bad om at få noget af sin løn. "Hvor meget vil du have?" spurgte Brandt. Han ville gerne have 100 kroner. Så tog Brandt sin store tegnebog op af inderlommen, gav ham 100 kroner og skrev på en indlagt seddel "Bønkel 100 kroner".\nDet var skolens regnskab. Det første årsregnskab jeg så - fra 1966, som havde været forelagt bestyrelsen, var skrevet på en afrevet side fra et stilehefte. Det forudsatte et ubetinget tillidsforhold mellem forstander og bestyrelse, men det betød unægtelig en billig administration. Jeg gjorde lidt mere ud af regnskabsaflæggelsen , men klarede dog selv kontorarbejdet de første par år, inden jeg fik kontorhjælp på halv tid. Brandt havde været fastlønnet efter gældende takster, men han var desuden forpagter af skolens landbrug. Her var der 6-7 jerseykøer, svin og høns, og så var der en omfattende køkkenhave. Langt den overvejende del af skolens forbrug af fødevarer var egen avl.\nSidst i august kom en journalist fra Vendsyssel Tidende for at interviewe os. Han skrev: "Det nye forstanderpar sidder som fremmede, lidt forskræmte fugle i skolens foredragssal." Sådan følte vi det ikke selv. Tværtimod havde vi mod på opgaven. Vi havde været højskolelærere i 8 år - Birthe endnu længere - og havde samlet erfaring til at lede en højskole, mente vi selv. Desuden var Vrå ikke ukendt land for Birthe, som selv er vendelbo og gik til gymnastik på højskolen som ung. Hun var ofte taget med til Vrå-udstilingen af sin mor, som selv malede.\nVi havde også ideer til, hvordan Vrå Højskole kunne udvikles. I interviewet sagde vi, at vi ville lave linjer med kunst/formning, politik, teater og musik. I baghovedet lå også tanker om, at det måske var muligt at rejse en nordjysk gymnastikhøjskole. De gymnastikhøjskoler, som var i gang havde god søgning, og vi var jo dus med den sag fra Viborg. Det blev ved tanken. Dels fornemmede vi, at de fleste i bestyrelsen var skeptiske over for tanken, og dels erfarede vi, at formanden for byens idrætsforening i bestræbelsen på at få rejst en idrætshal øst for jernbanen (højskolen lå vest for), havde sagt at det nye forstanderpar ikke var interesserede i en idrætshal. Da vi hørte om den udtalelse var halbyggeriet allerede i gang. Senere viste Idrætshøjskolen i Brønderslev at tanken var bæredygtig.\nSkolens personale 1978\nSå tog vi fat\nSå tog vi ellers fat. Vi ryddede skolens landbrugsmaskinværksted, hvortil der efter krigen gennem den såkaldte "Marshallhjælp" var anskaffet traktorer og andre landbrugsmaskiner og indrettede det til formningsværksted. Vi ryddede "kontrolrummet", som bestod af en gerbereringsmaskine, hvor elever lærte at måle fedtprocenten i mælk og blev udlærte som "kontrolassistenter". Det kunne de faktisk leve af. Ældre folk fra landet kan huske, hvordan de drog rundt fra gård til gård med deres gerbereringsmaskine. I min erindring står de som folk, der var lidt klogere end andre, som altid spillede med i året dillettantkomedie og var i bestyrelsen for gymnastikforeningen.\nSå dermed røg landbrugsundervisningen ud. Den undervisning, som krævedes af kommende landmænd, kunne de nu kun opnå på kvalificeret vis på landbrugsskoler. Vi ryddede også kostalden med de syv jerseykøer. Skolens landbrug kunne ikke bære en bestyrerløn, og jeg var taknemmelig for at slippe for jerseymælken.\nAlt dette var nødvendigt, men prisen var en større afstand til den bondekultur, som har været skolens vækstgrundlag siden 1872. Det første arrangement efter vores ankomst i 1967 var Vrå Andelsslagteris generalforsamling i skolens gymnastiksal. Jeg kiggede ind for at se, om alt var i orden. Slagteriets formand, Gregersen fra Børglum, havde netop betrådt talerstolen og foreslået en sang fra højskolesangbogen: "Men inden vi begynder, skal vi byde velkommen til den ny højskoleforstander ", så rejste den 300-tals store forsamling sig spontant op. Det var tydeligt, at jeg som skolens forstander hørte til deres verden. Siden er næppe mange højskoleforstandere budt velkommen til en syngende generalforsamling i slagteriet.\nAase og Kurt Kristensen var de eneste tilbageværende lærere på højskolen. Vi fik et tæt samarbejde i disse første år, og jeg overdriver næppe, når jeg siger, at for dem var højskolearbejde en slags besættelse. Godt 20 år efter blev Kurt og jeg kolleger i Kerteminde. Jeg ansatte desuden Erik Skødebjerg Kristensen. Han var uddannet på Jelling Seminarium og fik stillingen bl.a. fordi han på seminariet var hædret som "årets bedste kammerat". Hans talent for at undervise elever med ringe evner eller som af andre årsager var kommet bagefter var uforlignelig. Erik blev svensk gift og virkede i en årrække som diakon ved kirken i Klippan. I det følgende år ansatte jeg Klaus Skot Hansen. Han var jurist og en sikker underviser i sprog og samfundsspørgsmål. Skot var initiativtager til "Vendsyssel Festival, en lang række sommerkoncerter fortrinsvis i nordjyske kirker med stor tilslutning. Han skrev efter megen forskning bøger om Michael Christian Rottbøl, Børglum Kloster, som blev skudt i modstandskampen.\nDisse folk - udover lærere i kunst og musik, som omtales i særlige afsnit - var sammen med Birthe og jeg den daglige "undervisningkerne" i staben de første år. Vi kunne uden videre afløse hinanden og var sjældent uenige om højskolens linje.\nMuligheden for at forberede "manden fra ploven" til en læreruddannelse blev afskaffet 1968. Vi oprettede da en HF-forberedelseslinje. Nu præparerede vi ikke længere direkte til seminarierne, men til den gymnasieparallel, som K.B.Andersen fortjenstfuldt indførte. Højere Forberedelseseksamen blev en meget vigtig mulighed for folk, som ikke er gået den direkte vej gennem skolesystemet. I Vrå havde vi megen glæde af den linje, og jeg har gennem årene ofte mødt gamle elever, der udtrykte glæde over at have deltaget og som på det bestemteste fastholdt, at de trods den faglighed virkelig havde været på højskole. Det gælder bl.a. min efterfølger på forstanderposten, Eigil Nielsen.\nDen danske højskole har altid levet i en balance mellem det fagligt specielle og det almene. På Gymnastikhøjskolen i Viborg og Husflidshøjskolen i Kerteminde erfarede jeg i særlig grad dette ligevægtskrav. Lidt firkantet sagt: Hvis man ikke tilbyder det faglige som noget, der direkte peget mod anvendelse i livet bagefter, får man ikke elever, og hvis man ikke hårdnakket fastholder det almene (livet, kærligheden og døden), får man ikke højskole. At fastholde den balance er en daglig kamp.\nHøjskole og ungdomsoprør\nVi havde i 1967 arbejdet på højskoler, der i både stil og elevklientel var klassiske danske højskoler. Eleverne modtog uden stor modstand det, som blev serveret for dem. De fleste af dem var produkter af den danske landsbykultur, hvor det enkelte menneske ikke krævede ret megen plads til sig selv, og hvor vedtagne normer sjældent blev overtrådt.\nNu mødte vi kulturskiftet. De fleste elever kom fra byerne, og selvom præparandklassen og Hf- forberedelsen dæmpede, var forandringen dog markant på den traditionsrige højskole. To forhold var vigtige: at få elever og at blive accepteret i egnen. Disse to var førhen gået hånd i hånd, for eleverne var indtil 1967 i hovedsagen fra nordjyske landbohjem. Nu kneb det med harmonien.\nVi begyndte med 8 elever på højskolen i efteråret 1967. I løbet af få år fik vi næsten fyldt skole. Nu kom mange af eleverne fra storbyerne og mange af drengene havde langt hår, to år før hårmoden slog ned i Vrå. Vi kom vist aldrig helt over de to år. Langt hår kunne ophidse sindene lige så meget som muslimske kvinders tørklæder i dag. Også dengang blev det fremmedartede forbundet med mange sære og faretruende sager. Langt hår betød hash og anden stads, det betød høj beat-musik og revolte. Det blev stadigt vanskeligere at få balance mellem elevers adfærd og baglandets vurdering. Eksempelvis havde jeg lovet gode Vrå-borgere, at de kunne låne vores nyopførte kunstsal til indvielsesfest for "Lions Club". De gode borgere havde den opfattelse, at man så fik et redskab til at styrke byens liv og ikke mindst give en særlig mulighed for socialt arbejde.\nDa man ankom i fineste festtøj, sad mange af eleverne rundt om i vinduerne og hujede af gæsterne. Så vidt jeg husker havde nogle af dem også lavet protestplakater. De havde den opfattelse, at Lions Club var borgerskabets måde at promovere overlegenhed på. Det møde sved til os længe. Jeg brugte en stund til dagen efter at forklare eleverne lidt om jysk gæstfrihed. Men kulturkløften var uomtvistelig.\nHøjskoleeleverne havde i mange år været inviteret til Vrensted Ungdomsforenings nytårsmøde ledet af sognepræst Otto Mikkelsen. Vi fik god mad i forsamlingshuset, sang fra Højskolesangbogen, hørte foredrag og dansede til sidst folkedans. Sådan som man havde gjort det i årtier i Vrensted. Vores langhårede elever fattede ikke en brik af det hele. De fjumrede rundt i hele den grundtvigske rigdom, som forekom dem at være en museumsudstilling. Og selvom den nordjyske gæstfrihed gjorde indtryk på vores elever og de lokale unge var solidariske med deres præst, så blev Otto Mikkelsen og jeg enige om, at her var kulturkløften for stor. Vi brød traditionen.\nDer var tre forhold, der plagede os i de år. Det var socialrådgivernes selvfølgelige henvisning til højskoler når de manglede behandlingsmuligheder. Det var narkotika, og så var det Herbert Marcuse med "den repressive tolerance", teorien om at magthavere lader tolerante og forstående, men i virkeligheden har en skjult dagsorden: at narre folket og bevare magten. Denne sidste plage kom helt bag på os. Vi mente, vi gik ind i et ærligt arbejde for at skabe en god skole og et tillidsfuldt samvær, og når vi lavede restriktioner og leveregler var det for helhedens skyld. Nu mødte vi pludselig den tankegang, at alt hvad lærerne - og især forstanderen - gjorde, var nøje beregnet manipulation. Dermed var den umiddelbare tillid, som er fundamental i et højskolearbejde, røget. Heldigvis varede Marcuses periode ikke længe og inficerede kun et fåtal.\nDen anden plage var hashen, i enkelte tilfælde LSD og andre sindsforandrende stoffer. I de første år fjumrede vi rundt i en problematik, som hidtil havde været ukendt land. Efterhånden lærte vi det, og vi lærte også, at ville vi nedlægge skolen, skulle vi blot tillade hashrøg et par år. Så smed vi elever ud, når de overtrådte reglerne. Jeg husker endnu tydeligt, at Vendsyssel Tidende kundgjorde på avisens forside, at Vrå Højskole havde bortvist seks elever. Det var ikke rart og værre var at sige farvel de seks, som i de fleste tilfælde færdes på kanten af tilværelsen. Det var det år, da Klaus Rifbjerg, Ebbe Reich Kløvedal m.fl. røg hash på kulturministeriets trappe. Der kan være langt mellem vore verdner. Jeg har senere bebrejdet Ebbe den sag. Den slags avisoverskrifter ses ikke mere. Dels er Vendsyssel Tidende for længst gået ind, og dels er højskolestof jo ikke noget, man bringer på avisernes forsider i dag.\nDen tredje plage var de unge med psykiske problemer, som i mange tilfælde burde have professionel behandling, men som i stedet blev lempet ind på højskoler. Disse unge slugte meget af medarbejderes tid, men værre var, at kammeraterne ofte følte sig tvunget til at hjælpe dem, hvad sjældent lykkedes. Så følte de sig ansvarlige og skyldige, når det alligevel gik galt og de syge måtte i ambulance på sygehuset. Et par gange endte det med døden. Så gik skolen i stå, og vi måtte samtale meget for at komme videre.\nEn diset december morgen i 1971 kom Erik Skødebjerg løbende til vort hus: "Du må komme. Frede hænger ude i haven". Jeg bad ham hente en kniv, og vi fik ham skåret ned ved fælles hjælp. Frede var en stille, lidt indelukket gut på atten år, som havde svært ved at nå pigerne - efter kammeraternes udsagn. Så nu havde han taget sit lagen sent på natten og gjort ende på sit korte liv. Fredes død bliver jeg aldrig helt færdig med. Jeg har tvivlet meget i mit højskolearbejde, men jeg har aldrig tvivlet på, at det skulle være for livet skyld. Jeg kunne nok med min snusfornuft sige til mig selv, at selv ikke de mest levende og omsorgsfulde skoler kan redde forvirrede sjæle som Frede. Men snusfornuften rækker ikke. Så var det også måden at takle slig hændelse på. Hvad gør man, når der sidder 70 chokerede kammerater og kolleger. Vi gjorde det vel så godt vi kunne, bare ikke godt nok. Fredes far var amtsskolepsykolog. Jeg ringede til ham og fik fremstammet, at hans eneste søn havde hængt sig. Han sagde: "Rolig - rolig, mand". Den sætning husker jeg.\nTil den mere muntre side hørte historien om Janus, der ud over sine psykiske problemer havde det med at blive forelsket over alle grænser. Derfor endte forelskelsen altid med at blive ulykkelig, fordi ingen kunne klare så meget på en gang. I en sådan ulykkelig situation kastede Janus sig ud af vinduet på 1. sal, men blev hængende i gårdlampen, hvorfra tililende kammerater fik ham frelst tilbage til jorden.\nUngdomsoprøret påvirkede selvfølgelig højskolelivet sidst i 60-erne og først i 70-erne. Men i modsætning til f.eks. Ryslinge og Askov, blev ungdomsoprøret ikke en trussel for skolen i Vrå. Her var elevtallet sjældent over 80. Vi levede tæt på hinanden, og vi lærere gjorde meget for at lytte og samtale. Allerede i vort andet år indførte vi det ugentlige "husmøde", hvori alle på skolen skulle deltage. Vi brugte ved disse husmøder megen tid på tykkelsen af toiletpapir og sundhedsrisikoen ved at spise budding osv. Men selvfølgelig også drøftelser af fag, undervisningsform, elevers mistrivsel, ideer til et bedre skoleliv. Ind imellem blev vi godt trætte af al den snak, men kun få ville afskaffe møderne. De gav os fornemmelse af at være i samme båd, og de gav den enkelte en fornemmelse af at have medansvar. Måske kunne der komme for megen "rundbordspædagogik" - som en fhv. statsminister advarede mod - men fundamentet for dansk folkestyre blev dog lagt i tingstedets rundkreds. Det er selvfølgelig længe siden.\nJeg kan se på mine udtryk fra dengang, at jeg var kritisk over for ungdomsoprøret. Årsagen var vel først og fremmest, at jeg havde haft mit engagement i de politiske og idrætslige ungdomsorganisationer, som stort set var fraværende i ungdomsoprøret. Desuden var jeg bondesøn, og bondesønner blev sjældent marxister. Som højskolemenneske forekom marxisterne poesiløse, tvingende livet ind i en alt for lille form. Endelig fandt jeg "flower power" - bevægelsen svævende et eller andet sted over jorden. Men bag alle disse forbehold lå der dog en sympati for de unges forsøg på at erobre tilværelsen. Den sympati har jeg stadigvæk, og nu i denne småborgerlige tidehverske sig-selv periode efter årtusindskiftet, kan jeg tage mig selv i at længes efter unge, der går efter det ideelle og er parate til at kæmpe for andre end sig selv.\nFor øvrigt tror jeg, at ungdomsoprørets basale baggrund kun i mindre grad havde ideologiske årsager. Afgørende var, at arbejdskulturene forsvandt i efterkrigsårene. Bonde- arbejder- håndværker- kultur mistede autoritet, fordi arbejdsformerne ikke længere blev nedarvede. Hvor den unge generation førhen var afhængig af den ældre, fordi den nødvendige arbejdskundskab lå her, måtte den unge nu hente den nødvendige erhvervsviden andre steder. Generationsafhængigheden forsvandt, og den kultur, som førhen var knyttet til arbejdet, forsvandt med uafhængigheden. Set i det lys er både universitetsmarxismen og Thylejrens hippiekultur i historisk forstand oppustede begivenheder, let beskrivelige af skribenter, som ideologisk føler sig knyttet til dem. Det afgørende brud i forhold til fortiden skyldes generationsuafhængigheden, hvorved den ældre generation mister autoritet. Det er grunden til, at vi nu siger du til alle og er på fornavn med alle.\nDog - alle generaliseringer om ungdomsoprøret er utilstrækkelige - også mine. I begyndelsen af 70-erne tog jeg initiativ til at Vrå Højskole fik sit oprindelige navn: Vrå Folkehøjskole. "Folke" var formentlig det mest populære begreb i det årti. Folkedansen fik en slags renæssance, elever lærte og sang folkeviser med et utal af vers, folkemusikken slog an, og vi snakkede meget om ægte folkestyre og folkeoplysning. Stimuleret af folk som Ebbe Reich Kløvedal og Eivind Larsen kom der en Grundtvig-renæssance i højskolen og dermed en styrkelse af den opfattelse, at kultur kommer nedefra. At alle holdbare værdisættelser sker i de menneskelige kærlighedsområder - i det, mennesket er sanseligt og følelsesmæssigt knyttet til. Den opfattelse holdt som bekendt ikke i markedssamfundet, hvor de folkelige rester blev til nationalisme.\nHøjskole med linjefag\nDen klassiske højskole var dybt forbundet med landsbykulturen. Så længe landsbyen var hjemstedet for de fleste danske, var der en selvfølgelig forståelse for det almene, som det rum hvor alle tilværelsesformer var repræsenteret. Her var erhvervet, skolen, kirken, forsamlingshuset, foreningslivet, og højskolen kunne naturligt bygge oven på. Men i efterkrigsårene mistede landsbyen og bondekultur position som kraftcenter for danskerne, og dermed kunne højskolerne ikke længere nøjes med at forberede hertil.\nI Vrå betød det bl.a. at vi slog os på "linjefag", som i de følgende år gav højskolen en ny identitet. Det forekom mig lidt underligt, at den højskole, som i mange år i sommertiden havde rummet Broby Johansens kunstkurser og i august havde rummet Vrå-udstillingen, ikke gav plads til disse aktiviteter i vintertiden. Det var dog det Vrå Højskole var kendt for i hele Norden.\nGennem Carl Scharnberg, som boede i Vrå og gennem en årrække var knyttet til højskolen. Kom jeg i forbindelse med billedhuggeren Yan og hans kone Birthe Skotting. Carl og Yan havde gået atommarch sammen. Jeg ansatte Yan og Birthe til at lede skolens nye kunstlinje. Yan hed Yan Kai Nielsen, men havde sløjfet efternavnet, fordi han ikke ville slæbe rundt på navnene fra sin berømte far billedhuggeren Kai Nielsen. Han ville skabe sit eget kunstnernavn. Det gjorde han bl.a. ved det imponerende "Fynsk Forår" i Odense Rådhus og ved en lang række arbejder rundt i danske byer. "Tolv apostolske skibe" i Søndre Sogn kirke i Viborg, "Orden af kaos" ved SID-skolen i Svendborg, "Viden, lærdom og ånd" ved Mulernes Legatskole i Odense - for blot at nævne nogle af de vigtigste. Yan lagde aldrig skjul på, at han kom til Vrå for at få en fast lønindkomst. Han var ikke økonom. Men trods sin jordnære begrundelse, varede det ikke længe før han var dybt engageret i opgaven.\nNu bagefter kan det se meget selvfølgelig ud med den kunstlinje, men i 1967 var der kun få højskoler, der havde afsat væsentlig tid til den frie kunst. Vallekilde og Askov havde en tradition. Brandbjerg, Odder og enkelte andre højskoler arbejdede bevidst på at fremme de kunstneriske sysler, men ellers var det noget nyt at give kunsten linjefagsstatus. Derfor var der ikke megen erfaring at falde tilbage på, og Yan - og Birthe Skotting, som han fulgtes med i nogle år - måtte improvisere og bruge erfaringer fra dagen før. Det blev til 15 års inspirerende og bramfrit samarbejde. Hundredvis af unge mennesker kom i de år til Yans værksted og ingen rejste upåvirkede derfra. Hans pædagogiske evner var ikke udtalte og han spildte ikke mange kræfter på de elever, der manglede engagement og udholdenhed, men han kunne med sin håndværksmæssige dygtighed og kunstneriske kompromisløshed skabe et værkstedsklima, der fik stor betydning for eleverne. Ja, man kunne via Yans værksted ende som professor ved kunstakademiet. Man kunne også komme til den erkendelse, at drømmen om at blive kunstner ikke holdt til virkeligheden. Ingen har lært mig mere om kunstens univers end Yan. Ikke direkte gennem hans undervisning, men ved at følge hans arbejde gennem alle årene. Jeg blev bedre til at se ved at følge ham. Jeg lærte at man kan have dumme øjne, men at de kan blive klogere. Jeg lærte også af Yan, hvordan en disciplineret kunstner kan arbejde. Han stod op hver morgen kl. seks for at arbejde i sit værksted. Ikke kl. syv, men netop kl. seks - og hver morgen. Efter tre timer i værkstedet begyndte undervisningen.\nSom kunstner var Yan en ener, som aldrig rigtig fandt sig til rette i en kunstnersammenslutning. Men han blev inviteret til en kunstudstilling hos en meget særegen kunstsamler og politichef i Milano i 1972-73, som helt efter eget hoved havde udvalgt kunstnere fra hele verden. "Med et slag var min ensomhed forbi. Jeg var kommet hjem", sagde han.\nYan gjorde værkstedslinjen til en bærende og frodig del af Vrå Højskole. I sine sidste år i Vrå havde han ved sin side Peter Iversen, keramiker, skulptør, sølvsmed og tusindkunstner. Han supplerede Yan på en række områder. Bl.a. tilførte han værkstedet en vigtig pædagogisk dimension. Med deres fine samarbejde nåede værkstedskunsten et højdepunkt i Vrå, og det var en selvfølgelighed, at han overtog den fulde ledelse, da Yan rejste.\nMusikken havde heller ikke nogen særlig plads i højskolelivet i Vrå før 1967. Der blev selvsagt sunget, som på de fleste andre højskoler. I præparandklassen øvede man sig i violinspil, som man skulle, og der kunne af og til stables et husorkester på benene, men musik som afgørende fag, var der ikke tale om.\nBirthe og jeg var glade for musik. Hun var en dygtig pianist og havde undervist i musik på Vallekilde Højskole, og jeg spillede lidt violin, ikke smukt, men af og til energisk. Skolens formand efter 1973, Jens Baggesen, byens smed Eivind Kristensen og jeg dannede orkestret "Frederiks Fodvarmere" og spillede gerne til dans - gammeldavs forståes. Alt sammen til husbehov.\nSå blev Bendt Astrup ansat til at lede den nye musiklinje. Han var cand. mag. i musik og underviste på musikkonservatoriet i Aalborg. Med ham havde vi professionel bund i sagerne. Han tog sig af musikteorien, klaverundervisningen og korsangen og var desuden en fremragende komponist, som lavede adskillige melodier bl.a. til Højskolesangbogen. Bendt suppleredes med lærer til andre instrumenter. Det var først Mogens Andersen, leder af musikskolen i Vrå. Han tog sig af guitarundervisningen og den rytmiske musik.\nDet var disse to, som i særlig grad byggede musiklinjen op, så den i løbet af få år blev en bærende del af Vrå Højskole. Vi fastholdt instrumentundervisningen, skønt den var ganske dyr i drift, men den var vigtig i bestræbelsen på at kvalificere den enkelte elevs tilgang til musiklivet.\nAlle fag kan bringe glæde i højskolen, men som fællesskabsformidlende redskab er musikken i særklasse. Min erfaring fortæller, at den højskole som har et fagligt velfunderet musikliv er en bedre højskole i social forstand. Elever, som dyrker musik, er som regel også gode sangere. De har let ved at sætte en kvalificeret underholdningsaften på benene, og elevfester med eget orkester har en særlig kvalitet, som ikke opnås af professionelle musikere, selvom de er dygtigere end de hjemlige.\nJeg tror man kan sige, at musikken havde en storhedstid i højskolen i perioden 1970-2000. Der er stadig fire-fem højskoler, der gør noget ved sagen, men det er dog blevet en vigende aktivitet, og den klassiske musik er stort set borte. Heldigvis kom i den samme periode de kommunale musikskoler, som da også blev arbejdsplads for mange af vore elever. Disse musikskoler og deres betydning for danskeres musikliv kan ikke overvurderes. Måske fik de også den betydning, at musikeleverne ikke længere havde behov for højskolernes tilbud.\nErfaringen siger mig, at højskoler må tilbyde en undervisning, som for den enkelte unge bærer frem mod et fremtidigt brugbart behov. Men lige så sikkert siger erfaringen mig, at bliver den faglige undervisning ikke fastholdt på højskolens præmisser, forsvinder højskolen. I Vrå gjorde vi meget ud af morgensamlingen - en halv time hver morgen. Foredragene blev færre med årene, men blev dog fastholdt stort set dagligt. Desuden indførte vi europæisk kulturhistorie hver onsdag hele dagen, og her viste det sig, at eleverne fra linjefagene med deres særlige engagement formåede at kvalificere dagen. Jeg erindrer det som en fascinerende måde at undervise på at præsentere den enkelte periode med levende musik, malerkunst, arkitektur, politisk orientering, litteratur og religion.\nDe kreative højskole\nHøjskolen 1970 - 2000 vil kunne indskrives i historien som "den kreative højskole". Da arbejdskulturene forsvandt og verden delte sig i markeds- og civilsamfund, forekom det naturligt at vælge civilsamfundet. Dette ideelle valg blev stærkt tilskyndet af en markant interesse for de kreative fag. Kort sagt, vi fik flere elever. Set i sidespejlet forsvarer jeg gerne denne "brød- og nytteløse" indsats. Man kan med nogen ret hævde, at højskolerne i slutningen af 1900-tallet fyldte de mere og mere kulturelt afmagrede hjem og lokalområder med nyt liv. Det var i hvert fald målsætningen. Men det havde den alvorlige bivirkning, at højskolen mistede kontakten til det politiske liv, fordi eleverne fra den kreative højskole ikke blev politikere. I modsætning til efterkrigstidens folketing er det ikke just gamle højskoleelever, der nu sætter dagsordenen.\nBirthe og jeg rejste til Nordens folkliga Akademi i Kungälv i 1984, og Eva og Eigil Nielsen overtog styret for de næste 20 år. Eigil havde været lærer ved skolen de foregående 12 år og havde derfor god erfaring til forstanderjobbet. Det blev endnu en frodig periode i Vrå Højskoles historie. Men i overgangstiden kom vanskelighederne: elevtallet gik ned og økonomien skrantede. Skolen var tæt på at lukke. To lykkelige omstændigheder afværgede faldet. Et nyt forstanderpar, Pia Schnoor og Søren Ottzen, fik med stor energi og dygtighed gang i højskolen, og egnens folk sluttede op da skolens liv hang i en meget tynd tråd. Man samledes i "Vrå Højskoles Venner" og viste både bank og egn, at man ikke ville acceptere højskolens fald uden kamp.\nDe penge, man samlede ind forslog vel som en skrædder et bestemt sted, men signalet om villighed til at kæmpe, var guld værd.\nSå nu kan Vrå Højskole fejre sin 140 års fødselselsdag.\nFotografier: "Med livet i højskolen",\nForlaget Vartov 2008.


Hvad er en LinkedIn artikel? Det er også tidligere kendt under navnet Pulse\nHvad er en LinkedIn artikel?\nHvad er en LinkedIn artikel? Det er LinkedIns betegnelse for det som normalvis kaldes for et blogindlæg. Det er som regel et længere tekstindlæg på typisk 300 ord eller mere (LinkedIn artikler er tidligere kendt under navnet “LinkedIn Pulse”).\nDet er også LinkedIns eget blogunivers på det erhvervsorienterede sociale netværk, hvor du dagligt får leveret artikler skrevet af personer i dit eget netværk, personer du følger eller såkaldte ”thought leaders” (på LinkedIn omtalt som “influencers”). Det kan være kendte såvel som ukendte personer, der skriver om professionelle emner.\nDe LinkedIn artikler du bliver præsenteret for er primært sorteret ud fra ord du bruger i din personlige profil og det du søger og interesserer dig for. Det er derfor ikke de samme artikler forskellige LinkedIn-bruger får vist i deres nyhedsstrøm.\nHvad kan du bruge artikler til?\nForskellen på artikler og indlæg.\nArtikler får færre visninger.\nPrøv alligevel at skrive artikler.\nHvad kan du bruge LinkedIn artikler til?\nLinkedIn artikler er for alle, der gerne vil søge viden og/eller dele ud af deres egen viden og ekspertise, og derigennem inspirere andre. Mit fokus i denne artikel er på, hvordan du som ny blogger kommer i gang, og hvordan du, over en periode med regelmæssige LinkedIn artikler kan positionere dig som ekspert indenfor dit område.\nMed over 2 millioner brugere i Danmark, har du en unik mulighed for at nå langt ud. Det at skrive sine egne artikler er en vigtig del af personlig branding og det at pleje sit netværk.\nVed at være aktiv på LinkedIn, og specielt med artikler med nyttige og inspirerende viden og meninger, skaber du troværdighed og tillid til din person. Og ved at udstille din ekspertviden kan du dels opbygge digital egenkapital og dels på sigt skabe grundlaget for at kunderne faktisk begynder at finde frem til dig af sig selv.\nPå sigt, er ikke ensbetydende med hele år hvis du udgiver LinkedIn artikler på regelmæssig basis, eksempelvis en gang om måneden. Det handler om at være konsistent og blive ved.\nLinkedIn artikler gør det også muligt at udvide dit netværk med for dig interessante beslutningstagere og influenter. Personer, der deler eller liker dine LinkedIn artikler, kan nemlig ses som personer, der interesserer sig for det, du står for. Det er derfor en åbenlys mulighed for at linke med disse personer, og dermed få muligheden for at kommunikere direkte med dem. I mange tilfælde kan det føre til helt ny forretning.\nHvad er forskellen på en artikel og et indlæg?\nHvad er forskellen så på en artikel og et indlæg på LinkedIn? Jo, først og fremmest er det to forskellige former for opslag på LinkedIn.\nEt indlæg (også kaldet for en statusopdatering) er ofte et kortere budskab (du kan maksimalt skrive 3.000 tegn inklusive mellemrum, links og hashtags), som kan være noget meget tidsaktuel og har en begrænset levetid. Det kan eksempelvis være en artikel du deler, et billede eller en video fra messestanden i Frankfurt eller et aktuelt spørgsmål du spørger om i dit netværk.\nLinkedIn artiklen er, som jeg tidligere har været inde i på, et ekspert- eller meningsindlæg, som helst skal være på 300 ord eller mere. Det kan sagtens være et tidsaktuelt emne, men er mest af alt et ekspertindlæg og det handler om at dele ud af sin viden, inspirere andre eller skabe en dybere debat. Derfor har LinkedIn artikler ofte en længere levetid.\nEn anden forskel handler om at Linked artikler er en mere integreret del af din profil, og at artiklerne bliver på din profil til tid og evighed. Artiklerne er et særskilt afsnit på din aktivitetsoversigt, og her kan besøgende på din profil se alle de artikler som du har udgivet.\nDet kan de sådan set også med dine indlæg, men de har til gengæld en mere begrænset levetid – ikke fordi at de bliver slettet fra din profil, men fordi at de er en del af nyhedsfeed’et og ofte forsvinder fra dit netværks nyhedsstrøm i løbet af typisk en til to dage afhængig af popularitet.\nFormat Typisk tidsaktuelle emner Typisk ekspert- og meningsindlæg i artikelform\nFormatet er bedst til At skabe synlighed At udstille ekspertise og meninger\nLevetid Typisk dage Bliver på din profil for altid og kan genbruges\nEngagement Som regel nemt at få likes Som regel nemt at få kommentarer\nVisninger Opnår som regel mange visninger (tusindvis) Opnår som regel færre men ofte mere relevante visninger (hundredevis)\nAnbefalet længde Så meget der skal til for at du kan komme ud med dit budskab Minimum 300 ord og gerne op til 6-7-800 ord.\nMaksimale antal tegn 3.000 tegn inklusive mellemrum 120.000 tegn inklusive mellemrum\nTekstformattering Nej Ja (fed, kursiv, understreget, nummerliste, bulletliste samt H1 og H2 overskrifter)\nUpload af billeder Op til 9 billeder 1 primært billede men ikke nogen begrænsning for antallet af billeder i brødteksten\nUpload af animeret GIF Ja (vises dog ikke på iOS) Ja\nAfspilning af video Ja med “native” video eller YouTube/Vimeo link Ja med YouTube/Vimeo link\nUndertekster på video Ja, via SRT-fil eller hardcoding Skal hardcodes i video eller tekstes via YouTube\nStories Ja Nej\nIndlejring af dokumenter Ja (PDF, Word og PowerPoint) Ja (SlideShare, Issuu eller Prezi)\nIndlejring af lydfiler Nej Ja (SoundCloud)\nHashtags Ja (brug maks. 3 hashtags) Nej, kun som fritekst\nTagging Ja Nej, men der kan linkes til profiler\nAfstemninger Ja Nej\nEventtilmelding Ja Nej\nGoogle-indekseres Nej Ja\nKan postes på personlig profil Ja Ja\nKan postes på en virksomhedsside Ja Ja\nMulighed for kladder Ja, dog kun på mobil Ja\nHvornår tæller en visning? 300 ms (mobil), 1.000 ms (desktop) Når der er klikket ind på artiklen\nHusk også at nyhedsstrømmen på din personprofil er noget som dit netværk og netværkets netværk meget sjældent sidder og scroller tilbage i. Dit netværk har som regel rigeligt at gøre med at følge med i deres egen nyhedsstrøm.\nHvis du vil have en mere detaljeret beskrivelse af forskellen på et indlæg og en artikel, så kig forbi vores oversigt med et tilhørende sammenligningsskema.\nArtikler får færre visninger end indlæg men det er okay\nDu skal være opmærksom på, at du som regel vil få markant færre visninger af en LinkedIn artikel sammenlignet med et indlæg. Det skyldes ganske enkelt, at det som regel er meget nemmere at “konsumere” et kort indlæg, som måske er suppleret med et billede eller en video. Det tager måske bare sekunder at se og forstå budskabet.\nEn LinkedIn artikel på eksempelvis 500 ord vil som regel tage nogle minutter at læse, og det gør at det kun er folk, der har ren reel interesse i emnet, der vil læse med. Ergo når kompleksiteten og læsetiden stiger, så falder antallet af visninger også. Men det er helt fint. For det handler på den måde meget mere om kvalitet og relevans end om visninger.\nSå det er altså ret godt, hvis din LinkedIn artikel får eksempelvis 50 eller 100 visninger. Populært sagt handler indlæg meget om at skabe synlighed omkring din person, hvorimod at LinkedIn artikler kan bidrage til at udstille din ekspertise i detaljer.\nHvis du har lyst til at læse mere om, hvornår en visning tæller på LinkedIn, så er der inspiration at hente i guiden “Hvornår tæller en visning på LinkedIn?“.\nPrøv alligevel at skrive artikler\nSom med så mange andre ting her i livet, så gælder det om at komme i gang og få afprøvet det således, at du kan få dine helt egne erfaringer med det.\nDet gælder om at få defineret de budskaber som du tænker kan være relevante at kommunikere til dit netværk på LinkedIn. Derigennem får du også skabt din egen stil og retning.\nFor med LinkedIn artikler får du nemlig dit helt eget blogmiljø, og muligheden for at skabe interesse omkring det du brænder for, og derigennem udstille din ekspertise og faglighed.\nHvis du vil i gang med at skrive en LinkedIn artikel, har jeg har lavet en mere detaljeret guide til hvordan du gør. Guiden indeholder også en podcast episode, hvis du hellere vil lytte til, hvordan du skal gøre.\nGod fornøjelse med at skrive LinkedIn artikler :-)\nThorkild Gregers Reply\nTak for et klart og velformuleret indlæg. En god intro til LinkedIn Pulse.\n13. juni 2016 at 20:56\nTak for et godt og brugbart indlæg!\nJeg har problemer med at skrive blogindlæg på Linkedin. Jeg anvender Linkedin på engelsk, da knappen for at publicere blogindlæg ellers ikke dukker op. Men så snart jeg begynder at skrive min overskrift, uploade et header billede eller lign. får jeg følgende fejlmeddelelse: “There was an error saving your post. Please try again.”.\nJeg kan hverken gemme eller publicere indlægget, og fortsætter jeg med at skrive, kommer meddelelsen igen med det samme. Er det noget I har hørt om før? Og i så fald, hvordan kommer jeg videre? Jeg har forsøgt mig med søgninger på Google, men får ikke nogen relevante svar på problemet…\n2. november 2016 at 12:58\nJeg oplever nogle gange at LinkedIn “hoster lidt” og man skal refreshe siden for at kunne gemme kommentarer eller skrive Pulse indlæg.\nJeg har endvidere oplevet, at nogle har problemer med Internet Explorer browsere. Jeg ved ikke hvilken du bruger, men har positive oplevelser med Chrome browseren. Så prøv det eventuelt af.\nOg sidst, men ikke mindst, hvis du har en add-blocker på, så kan den også drille lidt.


Dansk Skoleskak | Skoleskak rykker i Horsens\nSkoleskak rykker i Horsens\nPosted 11:14h i Nyheder\taf\tDansk Skoleskak\nI Horsens går det stærkt – rigtig stærkt. Både på Horsens Byskole og på Stensballeskolen er der godt gang i skoleskakken. Begge skoler har haft flere lærere med på den anerkendte skoleskaklærer-uddannelse, og det nyder de godt af:\nFredag den 2. maj mødtes de to skoler til den første Horsens Byskole Cup på Horsens Byskole. I alt 76 elever fra alle klassetrin fyldte skolens gymnastiksal til en dag med leg og læring fra klokken 9 til 13.\nDet blev en god skoleskakdag med 5 runders holdskak på 4-mandshold, nye venner fra naboskolen og masser af koncentration og fordybelse. Dagen blev faktisk så god, at hele tre andre lokale skoler allerede nu har tilkendegivet overfor Peter Santa Sørensen (lærer og arrangør, Horsens Byskole), at de vil deltage i den næste Horsens Byskole Cup.\nI forlængelse af succesen overvejer Karin Andersen (Stensballeskolen) og Peter at lave flere skoleskakturneringer i Horsens-området.\nFolkeskolereformen = mere skoleskak\nPå Horsens Byskole forsøger man at udvide skoleskaktilbuddene så meget som muligt. Peter Santa Sørensen fortæller:\n”Der er masser af muligheder for flere skoleskaktimer til næste år pga. den nye folkeskolereform. Alle mine elever er vilde med det – det er fantastisk, den måde skoleskak kan skabe ro og koncentration på.”\nLæs også vejledningen ‘Skoleskak som understøttende undervisning’.\nPå Horsens Byskole har især specialklasseeleverne haft glæde af skoleskaktilbuddet: ”Mange specialklasseelever er ikke så isolerede længere, som de var tidligere. De har fået en større socialflade og generelt bedre selvtillid efter at have deltaget i skoleskaktimerne. Det sociale har virkelig fået et boost for alle de elever, der er med på vores skakhold,” fortæller Peter.\n”En af mine bedste skoleskakelever er faktisk ADHD’er. Han har normalt svært ved at sidde stille, men hvis man sætter ham ved et skakbræt ændrer hans opførsel karakter – han bliver meget fokuseret, sidder stille og koncentreret og spiller på lige fod med de andre elever. Faktisk har han været med som assistentlærer i nogle af timerne. Jeg kan sætte ham ved siden af to piger, han aldrig før har snakket med, hvorefter han fokuseret og tålmodigt forklarer dem om det givne skakbegreb, indtil de har forstået det,” fortsætter Peter.\nLæs mere om skoleskak som forebyggende specialundervisning.\nEn succes for alle\nGenerelt er erfaringen fra Horsens Byskole, at skoleskak er gavnligt for mange forskellige elever. Eksempelvis har nogle af pigerne i de ældste klasser, der ikke altid sidder med hånden oppe i timerne, haft succes på skakbrættet i stedet. ”Skoleskak har givet en anderledes tilgang til identitetsdannelse for adskillige elever – det har gavnet deres selvopfattelse, at de kunne være gode i skakfaget,” fortæller den entusiastiske skoleskaklærer.\nOgså de særligt intelligente elever har glæde af skoleskaktilbuddet. De har ofte brug for at blive ekstra udfordret, og her er skakspillet og alle dets finurligheder i høj grad anvendeligt.\n”Derudover bruger vi skakspillet til at skabe en stemning på skolen af, at det er fedt at bruge sin hjerne. Derfor træner skakholdet også på skoletorvet, med ekstra skaksæt gjort klar, så nysgerrige elever, forældre og lærere kan deltage,” slutter Peter Santa Sørensen.\nSkoleskak som eksamensforberedelse\nPå Horsens Byskole har Peter og andre lærere fået ’carte blanche’ af skolelederen til at satse på skoleskak, og trods eksamenstiden deltog 10 9.-klasseselever i Horsens Byskole Cup fredag. De ville gerne have en god afslutning på skakforløbet, inden de går ud af skolen – og et fag, der giver bedre koncentration, er ikke dårligt at have som eksamensforberedelse.\nTil efteråret skal Peter Santa Sørensen på den videregående skoleskaklærer-uddannelse i København – sandsynligvis sammen med en kollega.\nDerudover har både Stensballeskolen og Horsens Byskole allerede tilmeldt sig Skolernes Skakdag 6. februar 2015.\nHorsens rykker brikker!\nEksamensforberedelse, folkeskolereform, Horsens Byskole, Inklusion, Skolernes Skakdag, Skolernes Skakdag 2015, Skoleskak som forebyggende specialundervisning, Skoleskaklærer-uddannelsen, Stensballeskolen, Understøttende undervisning, videregående skoleskaklærer-uddannelse


Arriva-chauffører strejkede | TV2 ØSTJYLLAND\nTogførerne i det meget omdiskuterede togselskab Arriva holdt et kort, fagligt møde i morges i protest over overenskomstforhandlingerne.\n27. feb 2004, kl. 08:25\nTogpassagerne i Århus måtte i morges vente forgæves på Arriva-toget klokken 8.47 til Silkeborg-Struer.\nDe overenskomstansatte chauffører i det britisk-ejede transportselskab Arriva holdt et kort fagligt møde. Ifølge TV 2 / ØSTJYLLANDs oplysninger var årsagen utilfredshed med overenskomstforhandlingerne. Efter mødet genoptog chaufførerne arbejdet.\nKarsten Røn Andersen, der er direktør af togsektion i Arriva, frygter, at det vil skade passagernes tillid til Arriva. Selskabet overtog de udliciterede ruten sidste år, men blev efter kort tid tvunget til at overdrage kørslen til DSB, fordi selskabet manglede chauffører og måtte aflyse mange tog. Og først 14. december overtog Arriva togkørslen igen.\n- Det er drønærgerligt, at vi måtte aflyse et tog, nu hvor vi endeligt er begyndt at levere varen. Og jeg er specielt ked af det på vores kunder vegne - de - der har stået og ventet på et tog, der ikke kom, siger Karsten Røn Andersen til TV 2 / ØSTJYLLAND.\nplay Kvinder i syrisk fangelejr vil hjem til Aarhus: - Vi støtter ikke Islamisk Stat


Ingeniøren bygger om: Nyt login på vores sites | Ingeniøren\nIngeniøren bygger om: Nyt login på vores sites\nIngeniøren vil være det mest transparente mediehus i landet ved at give brugerne indsigt i og magten over den data, vi har om dem. I dag tager vi første skridt mod en ny profilside til vores brugere.\nAf Julie Lykke Sørensen 29. aug 2019 kl. 19:49 0\nI de seneste måneder, mens du har læst nyheder på ing.dk, har vores udviklingsafdeling været i gang med at bygge om i maskinrummet.\nSom alle andre mediehuse er vi optagede af at kunne give relevant indhold til vores brugere, og for at kunne det, skal vi bruge data.\nPå Ingeniøren og Version2 har vi nogle af landets mest skarpe og teknisk kyndige læsere. I stiller kritiske spørgsmål og forlanger det samme af os, og det sætter vi pris på.\nDerfor har vi brugt mange kræfter på at overveje, hvordan vi kan arbejde med jeres data på en ordentlig måde.\nVi mener, vi kan lave en model, der er både etisk, teknisk og forretningsmæssigt i orden ved at være helt åbne om de data vi har om jer, hvilke data vi gerne vil have fra jer, og hvilken forbedret brugeroplevelse I får ud af at dele den med os.\nDet er det, vi tager første skridt i retning af i dag, hvor vi har samlet brugerprofilerne på Ing, Version2 og Jobfinder, så man som bruger kan bruge samme login på alle sites, og siderne husker, at man er logget ind.\nMagt over egne data\nSom med alle større ombygninger, tager vores projekt tid. Processen vil strække sig over det kommende år, hvor vi løbende udvider brugerprofilen, og hvor vi vil tilbyde personaliseret indhold, i første omgang i form af et nyhedsbrev.\nMålet er, at vores brugerprofil kommer til at indeholde de data om dig, som du vælger at dele. Dataen hjælper os med at præsentere dig for indhold, som passer til dine interesser og jobtilbud, som passer til dine kompetencer og karriereønsker.\nHele vejen igennem får du mulighed for at se, tilføje og redigere data, vi har om dig. Du kan slette datapunkter fra de forskellige felter i profilen, og du kan selv vælge at slå personalisering af indhold og jobannoncering til og fra.\nÅbenheden omkring data er vigtig, for det er fundamentet for tilliden mellem os som mediehus og dig som bruger. Derfor stiler vi efter at blive det mest transparente mediehus i Danmark.\nHvis du gerne vil vide mere om projektet og de tekniske detaljer, kan du læse vores blog-indlæg.\nNemmere login for IDA-medlemmer\nMedlemmer af IDA vil også opleve, at de fra i dag har fået en ny mulighed for at logge ind på ing.dk.\nVed at vælge “Fortsæt med IDA” på loginsiden, kan man logge ind på ing.dk uden at skulle huske brugernavn og kodeord til en ing.dk profil.\nSelv hvis du foretrækker at logge ind med din ing.dk-profil, anbefaler vi, at du forbinder din konto med IDA, hvis du er medlem. På den måde kan vi nemlig tjekke din medlemsstatus og give dig adgang til PLUS-artikler og e-avisen, som er en del af dit medlemskab.\nDet er en væsentligt forbedret brugeroplevelse i forhold til tidligere, hvor det ikke var særligt nemt og brugervenligt for IDA-medlemmer at aktivere sin PLUS-adgang.\nVi håber, at du bliver glad for din nye profil. Hvis du har brug for hjælp, kan du skrive til support@ing.dk. Og hvis du har kommentarer, må du meget gerne skrive dem i kommentarsporet under artiklen.


Aluminiumslister | Køb aluminiumslister til LED bånd og lightstrips\nVores aluminiumslister er til dig, som ønsker at skjule dit LED-bånd på en pæn måde. Med en aluprofil sikrer du dig samtidig, at dit lysbånd ikke render nogle steder, da din liste fastmonteres ved hjælp af små skruer fremfor blot klistrende tape. En aluprofil medvirker til at dit lys fra dit LED-bånd kastes ud på en mere afdæmpet facon. Vores aluminiumsprofiler kan monteres på næsten alle typer af overflader, grundet vores mange forskellige varianter.\nAluminiumsprofil - Model D - Hvid\nNormalpris: 129 kr 90 kr\nAluminiumsprofil - Model G - Hvid\nAluminiumsprofil - Model S - Alu\nAluminiumsprofil - Model S - Hvid\nMonteringen foregår let og enkelt, hvor det medfølgende beslag monteres med de medfølgende små skruer, som skrues fast på den ønskede overflade, hvor du derefter kan du klikke aluskinnen fast på beslaget. Vores aluminiumslister måler 1 meter og er der behov for flere meter, så kan du nemt sætte flere lister i forlængelse af hinanden uden tydelige samlinger, ved hjælp af samlingsbeslag. Endestykker medfølger ved køb af en aluprofil, og kan let tages af og på, hvis du beslutter dig for at forlænge din opsætning efter noget tid.\nAlt efter dit projekt og ønsker, så har vi helt sikkert en løsning som tilgodeser dig. Vores aluprofiler kommer nemlig flere forskellige former og størrelser. Vi har en bred og en smal udgave af alle vores aluminiumslister. Dermed sikrer vi dig, at du kan finde en aluprofil, som passer lige til det LED-bånd du har. Den brede model passer til Philips Hue’s Lightstrip, hvor den slanke udgave passer til resten af vores lysbånd.\nBegge størrelser fås i forskellige former. Vi har lister som er firkantet, vinklet eller lister til indbygningsformål. Den firkantede er til påbygning, hvilket er til overflader som skabe, reoler osv. Den vinklede kan komme ind i de mere krævende områder, men kan også bruges, hvis du blot ønsker et skråt lys som eksempelvis under køkkenskabe. Endvidere har vi indbygningslister, som kan monteres på flot måde i hjemmet, hvis du ønsker dit lys i samme niveau som overfladen, som eksempelvis i loftet.\nDu kan vælge mellem farverne sort, hvid og alu for din aluminiumsprofil, så den passer lige til dine farver i hjemmet. Derudover kan tilkøbe covers til dine aluprofiler alt efter hvilken lysgennemgang du ønsker. Vælg mellem Milky, Klar, Frosted eller Sort. Milky har en lysgennemgang på 75%, som også fås i 2 cm høj udgave. Klar-udgaven er sjovt nok den med den højeste lysgennemgang på 93%. Frosted har lysgennemgang på 90%, dog fås Frosted kun til den slanke aluminiumsprofil. Det sorte cover er den mørkeste vi har og den har en lysgennemgang på 70%.


SÅDAN! DM guld til EAM! - Esbjerg lokale nyheder\nSå sluttede en varm og begivenhedsrig weekend på Østerbro, og det var for både deltagere og trænere dejligt at komme ud til et “rigtigt” atletikstævne igen efter den lange corona pause.\nDer var stadig restriktioner i forhold til antallet af deltagere og tilskuere, men konkurrencerne blev afviklet præcis sådan som vi kender det, og Sparta havde virkelig lagt sig i selen for at få lavet et flot stævne. Slutresultatet blev da også mange spændende konkurrencer og flotte resultater.\nEsbjerg Atletik og Motion have 5 deltager med, og størst forhåbninger var der selvfølgelig til de tre deltagere i hammerkast. Samlet set levede de også op til forventningerne, og de fik 3 kastere i top 6, og fortsatte dermed mange års EAM dominans i øvelsen.\nSidste års vinder, Hans Barrett, levede op til favoritværdigheden og genvandt det danske mesterskab. Han kastede 59,74m i første forsøg, der var et såkaldt sikkerhedskast, og så kastede han ellers 5 længere kast udenfor kasteretningen, så han måtte acceptere, at dette blev årets første stævne under 60 m. Men det var stadig nok til en sikker sejr.\nBrian Nielsen kunne desværre ikke gentage sidste års sølvplacering, da han med 54,82 på 4. pladsen var noget under årsbedste, og veteranen var bestemt ikke tilfreds med præstationen, der ifølge coach Tom bl.a. var begrundet i en meget ru ring og det varme vejr.\nDen der kan være mest tilfreds med præstationen i kastreringen er DM debutanten, Nicco Hattesen, der med 52,73 sluttede på 6. pladsen. Man skal faktisk være 18 år for at deltage i denne teknisk svære og krævende øvelse, men Nicco bliver faktisk først 18 i næste måned, så han beviste bestemt, at han bliver en værdig arvtager af klubbens flotte hammerkasttraditioner.\nFor Patrick Wolf var det også første senior DM, og hans 13,95 i trespring gav en utaknemmelig 4. plads. Han havde nogle overtrådte forsøg, der nok kunne række til bronze, men marginalerne var ikke lige med Patrick ved dette stævne, og trespring er øvelse der kræver en rutine, som han først er ved at bygge op. En øm achillessene betød desværre, at Patrick måtte trække sig fra søndagens længdespring, og det var ærgerligt, at konkurrencen viste, at han bestemt kunne have talt med om medaljerne i denne øvelse.\nIda Boel var var med ved DM for tredje gang, men det var faktisk første gang hun gennemførte i favoritøvelsen 100 m hæk. Konkurrencen i øvelsen er steget de senere år, og målet var i første omgang en finaleplads. Det fik hun med 5. bedste tid i indledende heat med årsbedste, 14,78.\nI finalen blev det til en 8. plads fra en dum bane 8, og endnu engang var begge hendes løb i modvind ligesom alle andre løb i denne forkortede sæson.\nFlot gået og et STORT velfortjent til lykke skal også lyde herfra!\nForrige Barfodet brudekjolesælger!\nNæste Denne vane i varmen kan koste dig dyrt!


Brøndby færdige ved KMD Cup efter 0-2 nederlag mod AGF i semifinalen - 3point.dk3point.dk\nBrøndby færdige ved KMD Cup efter 0-2 nederlag mod AGF i semifinalen\nBrøndby IF tabte i semifinalen mod AGF og måtte dermed slutte KMD Cup med to nederlag.\nBrøndby IF startede rigtig fint ved KMD Cup, hvor Næstved blev besejret med 2-0. Thomas Kahlenberg fik åbnet scorigen og Hany Mukhtar slog sejren fast med, hvad der skulle vise sig at være Brøndbys sidste mål i turneringen.\nI gruppens efterfølgende kamp tabte Brøndby nemlig med 2-0 mod OB og i semifinalen mod AGF blev resultatet også 2-0. Her var Brøndby ellers længe godt med, og det virkede som om, at første mål ville afgøre den tætte kamp. På trods af chancer og klumpspil foran AGF’s målstreg, så blev det ikke til en scoring.\nDermed er KMD Cup slut for Brøndby og de mange fans forlader så småt hallen.\nSe stemningen fra AGF-kampen her:


Faber & Faber Fiction (4)\nKazuo Ishiguros roman Den begravede kæmpe handler om et aldrende ægtepar, der i tiden efter Kong Arthurs død sætter ud på en lang rejse til fods for at opsøge deres søn, som de... Læs mere\nSlip mig aldrig (Bog, Paperback, Dansk)\nGenudgivelse i paperback. Kazuo Ishiguro er modtager af Nobelprisen i litteratur 2017. Kathy, Tommy og Ruth lever et beskyttet liv på kostskolen Hailsham i England, hvor de bliver... Læs mere\nResten af dagen (Bog, Paperback, Dansk)\nGenudgivelse i paperback. Kazuo Ishiguro er modtager af Nobelprisen i litteratur 2017. En sommerdag i 1956 tager Stevens, en ældre, men formfuldendt engelsk butler, af sted på en... Læs mere\nVi forældreløse (Bog, Paperback, Dansk)\nGenudgivelse i paperback. Kazuo Ishiguro er modtager af Nobelprisen i litteratur 2017. Christopher Banks vokser op i Shanghai i begyndelsen af det tyvende århundrede. Da... Læs mere\nResten af dagen (E-bog, Epub, Dansk)\nKazuo Ishiguro er modtager af Nobelprisen i litteratur 2017. En sommerdag i 1956 tager Stevens, en ældre, men formfuldendt engelsk butler, af sted på en af sit livs sjældne... Læs mere\nDen begravede kæmpe (E-bog, Epub, Dansk)\nKazuo Ishiguro er modtager af Nobelprisen i litteratur 2017. Christopher Banks vokser op i Shanghai i begyndelsen af det tyvende århundrede. Da Christopher endnu er barn,... Læs mere\nKazuo Ishiguro er modtager af Nobelprisen i litteratur 2017. Kathy, Tommy og Ruth lever et beskyttet liv på kostskolen Hailsham i England, hvor de bliver opdraget til at tro, at... Læs mere\nResten af dagen (Lydbog, Download, Zip_mp3, Dansk)


MOTOROKR U9 | Mobil\nU9’s ydre springer i øjnene både på grund af designet og teknologien bag. De skarpe farver og bløde former skaber et ægte, innovativt Motorola-design og indrammer samtidig det specielle eksterne OLED-display (Organic Light Emitting Diode). Kombineret med en dedikeret musiktast på mobilens front giver det adgang til en spektakulær mobil mp3-afspiller.\nMOTOROKR U9 er en videreudvikling af den populære PEBL med de runde former. Med en vægt på kun 87 gram passer den ned i de fleste dametasker – og design og farvevalg viser da også med tydelighed, at mobilen er tiltænkt designbevidste kvinder. U9 har 25 mb intern hukommelse og mulighed for at udvide med op til 4 eksterne GB.\nMobilen er desuden kompatibel med Windows Media Player 11, hvilket betyder helt simpel (drag and drop) overførsel af musik fra PC til mobil. USB 2.0-stikket sikrer lynhurtige overførsler fra PC. Mobilen har desuden 2.0 MP kamera med 8 x zoom, video record og -playback-funktioner, og opkaldene går klart igennem med Motorolas CrystalTalk-teknologi. Telefonen understøtter en lang række af de vigtigste musikfilformater. Og så har den ”aeroplane-mode”, som gør det muligt at benytte musikafspilleren i fx flyet uden at have mobilsignalet aktiveret.\nMOTOROKR U9 koster vejledende 1699 kroner.\nLagt på 17. juni 2008 af IN


november, 2016 | KFOGS\nHjem › 2016 › november\n260 medlemmer mødte op d. 28. November 2016 for at høre Mikkel Beha holde hans populære rejseforedrag ”Kurs mod fjerne kyster”. Mange flotte TV-klip blev vist fra udsendelserne på TV-2, og Mikkel knyttede flere sjove anekdoter til klippene. Han fortalte…\n12 medlemmer mødtes to mandage aftener i November 2016 i menighedsrådslokalet ved skolen i Klinkby. Her introducerede Anne Marie Sand de værktøjer og metoder der bruges til at brodere, og underviste i sting og teknikker. Alle kom godt i gang…\nForedrag Cecilie Frøkjær\nCa. 250 personer var samlet d. 2. November 2016 til et meget medlevende foredrag med Cecilie Frøkjær med titlen ”Jeg har mødt en million mennesker – hør hvem der lærte mig noget vigtigt”. Hun tog udgangspunkt i de mennesker hun havde…


The Greenfield Restaurant & Bar, Lancaster - Restaurantanmeldelser - TripAdvisor\nRestauranter i nærheden af The Greenfield Restaurant & Bar\nAktiviteter i nærheden af The Greenfield Restaurant & Bar\nNr. 22 af 460 Restauranter i Lancaster\nThe Greenfield Restaurant & Bar er ikke tilgængelig på det valgte tidspunkt. Vælg et andet tidspunkt, eller søg efter restauranter med kapacitet.\nFrygtelig jubilæum middagsoplevelse\nMin mand gjort reservationer her for vores bryllupsdag. Vi var meget skuffede, da de sad os på ovenpå balkonen med udsigt over baren. Det var ekstremt højt til det punkt, jeg næppe kunne høre min mand tale over bordet. Vi bad om at blive flyttet...og værtinde syntes irriteret, at vi ikke bo på balkonen. Værtinden sad ikke nogen anden ved bordet, da vi blev flyttet. Vi håbede på en stille romantisk middag og i stedet blev vi omgivet af meget højt chatter. Nedenunder syntes at være forbeholdt "højere ende" kunder eller måske regelmæssige lånere. Det område var mere støjsvagt og mere af atmosfæren vi havde håbet på. Den eneste opadrettede var at fødevaren var god og tjeneren blev ydet fremragende service. Over priser baseret på den overordnede kvalitet af service. Vi vil aldrig spise på denne virksomhed igen. Især da de vidste, at vi fejrede vores jubilæum gjorde de meget lidt for at gøre det mindeværdigt.Mere\nRestauranten var en ægte perle. Maden er lokalt fremskaffet og meget frisk. Deres Caesar salat var en ofte bedst jeg nogensinde har haft. Kødet kunne ikke have været bedre. Lammet var ømt med en delikat smag. Indstillingen i også tilføjet til oplevelsen. Tjenesten var også...fremragende. Jeg ville helt sikkert vende tilbage.Mere\nVi havde en vidunderlig frokost her på en smuk september dag, der sad på deres gårdhave. Service var stor, fødevarer var lækre og priserne var værd at vores frokoster.\nGlad for, at vi gik.\nDet havde været lang tid siden vi gik til Greenfield til middag. Jeg havde været der mange gange til frokost, men nogen i vores gruppe foreslog Greenfield forud for vores gå til teatret. Det var et glimrende valg. Stille, god mad og god service. Alle...fire af os havde fremragende mad og portionerne var meget gode. Min eneste beklagelse var, at jeg ikke fik prime rib særlige. Nogen i vores gruppe gjorde det, og det så godt ud, åh ja, næste gang. Jeg vil meget anbefale Greenfield.Mere\nFor at læse anmeldelser, vi troede, at vi skulle give denne restaurant en chance. For det meste forsøger vi først, så hvis det ikke gå fint vi har ikke brugt en masse penge på en dårlig erfaring, og hvis det viser sig godt så chancerne...for at spise frokost nye steder som vi vil blive skuffet over en dyr middag ude minimeres. Selv om anmeldelser syntes overvejende positive online menuer var ikke særlig opmuntrende. Restauranten er i sig selv imponerende udefra med rigelig parkering med mange celluidskygge træer (perfekt til en 91 - grad dag) . Vi havde håbet på at spise ude på terrassen men det var alt for varmt og fugtigt (ikke restauranterne fejl) . Terrassen er rummelige, godt indrettede og jeg er sikker på vil være vidunderligt i de rigtige vejrforhold (BTW - for meget lidt de kunne installere en Arizona Mist Soray som ville sænke temps af ca. 20 - grader) investeringer. Der er også en meget stor bar, hvor man kan spise. Vi valgte spisestue og da vi havde en reservation havde en meget fin hjørnebord med to vinduer. Selve værelset var rimelig indrettet, men kunne have brugt nogle billeder/malerier på væggene og anvendelsen af lysekroner belysning i stedet for industrielle stil. Den " standard " menu er ikke særlig spændende for en eksklusiv restaurant, men de har dog et bredt udvalg af dagens ret. Desværre næsten ethvert særligt på dagen for vores besøg var centreret omkring " svinekød kommer maden. " Jeg havde den svinemave sandwich med grønne Tomater, Cole - Broccoli-coleslaw og pommes frites. Det var ret godt bortset fra, at den meget stort stykke af grønne tomater var en lang vej fra at være moden og saftig. Min kone fik Skotsk laks, som hun nød, selvom temmelig kedelig. De har et udmærket vin - liste med en god (men dyrt) udvalg af vine. Jeg har noget imod at betale $ 11 . 07.00 /Glas for 5 skal pour vin, der kan jeg købe for $ 17 . 14.00 I staten butik (PA) . En rigtig negativ mark for en eksklusiv restaurant er, at de serverer ikke frisk bagt brød (i det mindste i frokost) . Du får en kurv med præ - indpakket kiks og brød pinde - det venlige du normalt får serveret i Diner. Konklusion: vi vil ikke vende tilbage til middagMere\nGlad for at finde noget tæt på jord til bord. Bloody Marys. . . . Wow! Vi ofte går til smørrebrødslignende Amish-område, men ikke nok. Dette sted imponeret over i hver forbindelse.\nDet startede med den muntre værtinde at placere os i det nok det værste bord i det hus. Selvom stort set tom, lige ved siden af svingdøre til køkkenet. Det blev fulgt med iskold kartofler kombineret med mine lam. Husets vine knap nok drikkes ....Betjeningen var venlig, men spinkelt grundlag.Mere\nSikke en elskelig gårdhave!\nTerrassen er bedårende, men indeni er det lige så så. Vores bord på terrassen var nær disse nævnte fuglerede. Ikke i nærheden af vores bord eller mad. Vi nød at se på Mama kommer tager sig af hende som animerer. Maden var fantastisk; for Tun...Tataki. . . Vores ni - det år gammel havde ikke engang lyst til at dele det var så lækkert. Personalet var alle herligt. Vinen udvalg er vidunderlig. Vi kommer tilbage. Det er et charmerende sted!Mere\nAnden gang her. Lille, men omfattende menuer. Unik, godt præsenteret, og absolut mindeværdig. The prime rib og sværdfisk var enestående. Små intime middage værelser og fremragende service.\nGreenfield restaurant, fantastisk!\nFire af os havde mor's dag frokost/middag i de tidlige eftermiddag. Vi havde en reservation og stadig var nødt til at vente ca. 15 minutter. Men, da der blev taget til vores ovenpå bordet, alt om vores oplevelse var fremragende, herunder venlig og professionel service...personale og den retter sig selv. Alle fire af os var utroligt imponeret og glad for vores måltider, og vil vende tilbage til dette sted på et splitsekund!Mere\nFå hurtige svar fra personale og tidligere besøgende på The Greenfield Restaurant & Bar.\nAdresse: 595 Greenfield Rd, Lancaster, PA 17601-6756\nTelefonnummer: +1 717-393-0668


Efter god uge: Diks glæder sig til flere fans - AGF Fodbold\nEfter god uge: Diks glæder sig til flere fans\n4. juli 2020, kl. 11:18\nKevin Diks glæder sig over udsigten til flere fans på lægterne i morgen aften, når der er topkamp i Ceres Park.\nEfter en god periode som ubesejret i 3F Superligaen efter corona-krisen kom vi ned på jorden igen, da vi i fredags tabte hjemme til AaB - det første nederlag i Ceres Park siden oktober.\nI morgen har vi muligheden for at rejse os igen, når FC København kommer til Aarhus til en vaskeægte topkamp i Ceres Park, hvor 3F Superligaens nummer to og tre tørner sammen i en duel om medaljer.\nOg efter den første hele uge uden kamp siden genåbningen af turneringen, er det et målrettet fokuseret AGF-hold, der har sat et skarpt sigte mod topkampen søndag kl. 20.\n- Vi har haft en rigtig fin uge, hvor vi både har nydt en friweekend og derefter har haft tid til at forberede os taktisk, arbejde med forskellige elementer i spillet og samtidig har kunne træne godt. Så vi er klar og ser alle sammen meget frem til kampen, fortæller Kevin Diks, der ikke ligger noget som helst i, at søndagens gæster fra FC København er det eneste hold fra top seks, vi endnu ikke har vundet over i denne sæson i 3F Superligaen.\n- Så lad os vinde over dem søndag, som han slår fast med et selvsikkert smil og tilføjer:\n- FC København er da bestemt et godt hold med mange gode spillere. Men vi er også et andet sted end sidst, vi mødte dem i ligaen, og vi kan give alle hold problemer. Det har vi vist mod de andre tophold efter genåbningen, og vi kommer også til at give FCK kamp til stregen, siger Kevin Diks.\nGlæder sig til flere fans\nKampen søndag vil blive foran flere fans end de få hundrede, som der indtil nu har været tilladt. Og Kevin Diks ser frem til at se flere mennesker på tribunerne på Ceres Park.\n- Det er fantastisk for fansene, klubben og for os spillere, at der nu må komme flere fans til kampen, så der vil blive en anden atmosfære end i de seneste hjemmekampe. De få fans, som har fået lov til at komme til kampene indtil nu, har gjort det fantastisk. Men vi ser frem til, at der må komme endnu flere på Ceres Park, siger Kevin Diks, der har optrådt i 12 kampe i sæsonen indtil nu. Men stadig har til gode at møde FC København.\nBliver han udtaget til kampen, får han måske mulighed for det på søndag, hvor der er kampstart kl. 20 på Ceres Park.\nSalget af billetter til topkampen er i gang. Køb din her >>>


Sælger Apples nye iPhones godt eller dårligt? Det er der delte meninger om - Mixpanel hælder mest til, at salget går dårligt.\nMeningerne har været delte – visse siger, at årets iPhones ikke har solgt så godt, andre at det går helt fint med salget. Ikke så overraskende er det blandt andet Apple selv og deres investorer, der insisterer på et helt fint salg. Apple vil jo ikke vise os specifikke salgstal, så det er umuligt at vide det med sikkerhed.\nStore forskelle i salgstal\nDet afholder dog ikke andre fra at estimere tal og give deres besyv med. Analysefirmaet Mixpanel er også hoppet med på den vogn, og de stiller sig på den side, der påstår, at det ikke går så godt med salget af 2018-telefonerne. De har lavet en graf, der viser antal solgte enheder af henholdsvis iPhone 8, 8 Plus og X, samt iPhone XS, XS Max og XR.\nHer ser vi, at forskellene er temmelig store. Hvis man så også sammenligner 2017-telefonerne med de ældre iPhone 7 og 7 Plus, bliver det endnu tydeligere. Her ser vi, at iPhone X faktisk når op på niveau med 2016-telefonerne.\nOmsætningen kan stadig holde niveauet\nNu har dette års modeller jo kun været på markedet et par måneder, og det er meget muligt, at salget kommer til at stige, hvilket grafen også tyder på. Det er dog stadig usikkert, om de når op på niveau med modellerne fra sidste år. Samtidig stiger telefonerne jo i pris hele tiden, så selvom de ikke sælger lige så mange enheder som før, kan omsætningen stadig være lige så god.\nDer er nok ingen grund til at være bekymret for Apples økonomi lige med det samme.


Hvor bliver strømperne af? Ingen ved det. Men bare rolig, vi kan løse det!\nIngen kommentarer til Hvor bliver strømperne af?Viden admin 31/10/2019 15/03/2020\nVi kender det vist alle. Begge strømper er der, når vi tager dem af. Vi ved, at de bliver lagt i kurven sammen. Vi er også ret sikre på, at de begge kommer i maskinen, men så går det også galt. Vi vil her kigge lidt på. hvad der går galt.\nHelt overordnet er der 3 ting, der kan ske:\n– Vaskemaskinen spiser dem\n– De falder ud af kurven, inden de overhovedet når maskinen\n– Sokkemonsteret tager dem\nVaskemaskinen spiser dem\nNår du kører en vask rundt i maskinen, skulle man tro, at processen er sikker. Men er det tilfældet?\nVed et forsøg der skulle svare på “Hvor bliver strømperne af”, lavet af stoner, Jocks and nerds, fandt de ud af, at maskinen snildt og ret hurtigt kan æde en strømpe.\nDet ser ud som på billedet her, som er et udklip fra forsøget.\nDer er i Norge lavet en undersøgelse, der skal fastslå, hvor stort problemet er. I undersøgelsen fandt man ud af, at man i gennemsnit mister 1,3 strømper pr. måned! Det er 15,6 strømper om året! Altså 8 par! Det svarer til et tab på 320 kr., hvis det havde været vores bambusstrømper. Løsningen på dette er heldigvis nem, sokkeklips 😉\nDe forsvinder før de når maskinen\nDet kan jo ske. Du ligger i sofaen, der er lidt varmt og strømperne skal af. Så de ryger på gulvet. Eller du skal i bad og vil bare gerne ind under det varme vand. Så tøjet bliver bare smidt.\nNår tøjet bliver smidt på den måde, er der altid en chance for, at de små strømper finder et gemmested. Når de først har fundet det, ja, så kan de være væk længe.\nVi siger ikke, at du er uorganiseret, men det kan være rart med lidt ekstra hjælp til at holde styr på strømperne. Og den hjælp tilbyder vi. Med vores sokkeklips, Sockit, kan du holde dine strømper sammen, fra du tager dem af til de skal på tørresnoren. Tag et kig på dem her.\nSokkemonsteret tager dem\nHvor bliver strømperne af? Monsteret tog dem.\nDer er ingen beviser for, at der skulle findes et sokkemonster, men muligheden er der. Vær derfor altid på vagt, hvis du hører lyde om natten. Det kan være en indbrudstyv, hvis du er heldig. Men det kan også være det skrækkelige sokkemonster.


Kay Bojesen på Sophienholm\nKay Bojesen var en af det 20. århundredes største danske designere og kendt for at være “humøret i dansk design”. Lige nu kan du på Sophienholm i Lyngby opleve den hidtil største udstilling af den folkekære formgivers mest ikoniske objekter. Et charmerende univers af brugskunst og legetøj – aber, gardere, fugle, bestik og sølvtøj i…\nJune 30, 2014 in Design, News.\nEn snak med Salto & Sigsgaard\nSom noget nyt på min blog vil jeg jævnligt stille nedenstående spørgsmål til kendte danske designere. Læs her hvad makkerparret Kasper Salto og Thomas Sigsgaard har i ærmet til os i den nærmeste fremtid, om hvad de taler med deres kollegaer i designbranchen om og se hvad der ligger på deres skrivebord netop nu. Hvad…\nApril 29, 2014 in Design talk.


Fem bøger om graviditet og moderskab | litfix\nDen\tUdgivet i november 2, 2019 af\tlitfix til\tArkivkassen\nJeg er vel nok i gang med mit livs største projekt. At lave en baby i min mave. Jeg skal være mor for første gang, og det sætter selvfølgelig en masse tanker i gang. Og som den bognørd jeg jo er, er det selvfølgelig i litteraturen, at jeg først og fremmest forsøger at læse mig til mere viden omkring det at være gravid, at skulle føde og ikke mindst være nogens mor. Jeg har fundet lidt forskellige bøger frem, både romaner og lyrik men også faglitteratur og guidebøger. Kommenter endelig, hvis der er en god bog om graviditet og moderskab, som du kan anbefale.\nSelvfølgelig. En klassiker som alle kommende mødre, såvel som de der allerede har født, bør læse. Dea Trier Mørch formår at tegne et skarpt portræt af sygehusvæsenet anno 1976 med spareplaner, brunlarkerede træbakker og rygning på stuerne. En helt unik skildring af livet på SVANGREGANGEN i 1970’erne med alt hvad det indebærer af lugte, lyde, smerte og glæde. Vinterbørn fortæller samtidig den upolerede sandhed om det at føde og tiden derefter med barselsudflåd, amning og uendelig træthed. Du kan læse hele min anmeldelse af romanen HER.\nMit barn er ét langt episk digt om at være gravid, føde og blive mor. Det er vanvid og hverdag, sødme og raseri. Et smukt og grumt digt om moderskabets mørke; om træthedens monstrøsitet, om utætte kroppe og stille vold. Om skrøbelige amninger og sultens dæmoni. Om i moderskabet at blive et ekko af sin egen mor, genkende hende i sig selv; hende, som man ellers så indædt har forsøgt at frigøre sig fra. Men Mit barn er også en fortælling om solen og klarheden og håbet. Om at blomstre i alle retninger på samme tid og om at finde en form for fred med det hele – bare ligge på græsset og opdage, hvor blå himlen egentlig er. Jeg har læst 1/3 af bogen, men vil måske anbefale, at man venter med at læse den, til efter man har født.\nSamfundets syn på moderskabet har ændret sig drastisk de seneste 100 år. Engang gjorde en graviditet en ung kvinde forlegen, i dag viser hun stolt sin mave frem. Hvor moderskabet tidligere var et skæbnevilkår, kvinder måtte tage på sig, er det i dag et valg, den enkelte selv træffer. I takt hermed er kvinders og børns vilkår og rettigheder blevet sikret gennem reformer ført an af visionære ildsjæle og organisationer. Mødrehjælpen har været central i hele denne udvikling og haft en uvurderlig rolle både for samfundet og for den enkelte kvinde, der har fået hjælp. I Moderskab og mødrehjælp fortæller journalist og forfatter Pia Fris Laneth indlevende om moderskabets udvikling og om Mødrehjælpens arbejde gennem mere end 100 år. Samtidig viser bogen med otte stærke portrætter af unge mødre, hvor kampen for moderskabet står i dag. De otte kvinder fandt det alle som ganske unge meningsfuldt at blive mødre trods fordomme, hykleri og bedrevidende argumenter fra omgivelserne. Alle har de oplevet små og store kampe for deres valg, og alle har de på et tidspunkt fået vigtig støtte fra Mødrehjælpen, som familie, venner eller det offentlige ikke kunne tilbyde.\nMan siger, at kvinder er skabt til at kunne føde. Det er også rigtigt, men det er altså sjældent noget, vi bare lige gør. En god fødsel kan hjælpes rigtig godt på vej, og det gør en forskel, at man ved, hvad man går ind til, og tager stilling til, hvordan man vil forholde sig til både det mere lavpraktiske og de måske overvældende og uforudsigelige ting. Hvad kan du forvente? Hvordan kommer det til at forløbe? Er der noget du og din partner, hvis du har sådan én skal være særligt opmærksomme på, både før, under og efter fødslen? Ja, ja og ja, selvfølgelig er der det. Men først og fremmest, glæd dig, og gå til det med et åbent sind. Jordemoder og blogger Cana Buttenschøn hjælper dig med sin vanlige humor og ærlighed gennem de trængsler, glæder og små vanvittige øjeblikke og situationer, der typisk opstår under en fødsel. Jeg har læst Canas 40 uger inden og er også i gang med denne lille nu. Nem at læse, informativ og giver en troen på, at man kan!\nFødt godt af Sarah Roued Thomsen og Eva-Maria Wassberg\nFødt godt’ handler om at føde ved egen kraft. Bogen er bygget op omkring en række kvinders ærlige og detaljerede fødselsfortællinger. Fødslernes forløb er vidt forskellige, men de har det til fælles, at fødslen står som en positiv, kraftfuld og styrkende oplevelse, som kvinderne – og deres familier – kan bære med sig videre i livet. De 41 fødselsfortællinger er inddelt i temaer, men fortællingerne går samtidig på tværs af emneinddelinger og temaer og er hver især vidtrækkende, unikke og personlige beretninger, der bærer et almengyldigt budskab.\nForrigeForrige indlæg:Anmeldelse: Vi har altid boet på slottet af Shirley Jackson\nNæsteNæste indlæg:Anmeldelse: Ræk mig stjernerne af Jojo Moyes\nDen november 2, 2019 kl. 3:09 pm\nStort tillykke med graviditeten! Det er fantastisk at gro et menneske (blev selv mor for første gang i september).\nAlle Canas bøger er så dejlige at læse, også 40 uger inden og 40 uger efter.\nSofie Lindes Fårking gravid er et frisk pust hvis man trænger til at grine lidt af det hele. Jeg synes det var dejligt med let fordøjelige bøger 🙂


Afskrevne kilder – Krigen dag for dag\n1939 – Sammenkomst for militære og civile i Viuf\n15. november 2019 - 16:00 4. november 2019 - 13:35 Jacob Krause\tLeave a comment\nEfter at Soldaterhjemmet i Viuf er blevet åbnet, har der fra tid til anden været holdt sammenkomster, hvor både militære og beboerne samles. Som fortsættelsen heraf bliver der torsdag aften en fest, hvortil sognets tidligere lærer, M. Mortensen, er indbudt som hovedtaler. Denne vil desuden underholde med oplæsning. I forbindelse med kaffebordet vil der blive musik- og sangunderholdning af nogle stedlige befalingsmænd…\nKilde: Uddrag, Kolding Folkeblad, 15. november 1939.\n15. november 2019 - 10:30 13. oktober 2019 - 8:17 Billy Sørensen\tLeave a comment\n7. november 2019 - 10:30 8. november 2019 - 0:24 Billy Sørensen\tLeave a comment\n5. november 2019 - 10:00 18. september 2019 - 18:20 Jacob Krause\tLeave a comment\n“For tiden går en mand fra politiet og en af brandvæsenets folk rundt til byens husejere og giver dem besked om at udpege husvagter og skaffe det fornødne materiale, men det vil dog vare nogle dage, før arbejdet er færdigt. Der er iøvrigt allerede begyndt at vise sig lidt vanskeligheder, idet det kan blive vanskeligt at finde unge mennesker nok til dette arbejde, da adskillige jo i forvejen på en eller anden måde er i luftværnet.”\n“Der er imidlertid for nylig udsendt et nyt cirkulære om sagen, og i dette står bl.a., at husvagterne kan udtages “ved borgerligt ombud”, og det er ikke umuligt, at vi må gå den vej”…\n21. oktober 1939 - 14:00 3. november 2019 - 6:25 Jacob Krause\tLeave a comment\nDernæst blev der fra K.F.U.M. i Kolding vist en serie ualmindelig smukke lysbilleder fra hele Danmark, alt imens bogholder Andersen, Kolding, smukt læste Chr. Richardts kønne og lange digt; ‘Venner ser på Danmarks kort’. Efter flere sange og salmer sluttede Gaarn-Larsen mødet med fadervor.


Vind en valgfri Mazda i sommerferien\nTest din køreglæde til åbent hus den 22.-23. april og vind en valgfri Mazda i sommerferien.\nHestekræfter eller komfort, adrenalin eller afslapning. Prøvekør en af vores nye modeller til åbent hus i weekenden den 22.-23. april fra kl. 11-16, så deltager du automatisk i konkurrencen om at vinde en valgfri Mazda i sommerferien.*\nMazda2. En stor lille bil\nMazda2 forener et kompakt format med en stor bils teknologi og komfort. Den kan blandt andet leveres med 7” touchscreen og infotainment-system, navigation, Bluetooth og lædersæder. Du kan også få den med det sidste nye inden for aktiv sikkerhed som LED-forlygter, autobrems og blindvinkelalarm. De banebrydendeSKYACTIV-teknologier,der kombinerer ekstraordinær motorstyrke med lavt brændstofforbrug og stor køreglæde,er altid standard.\nGå til Mazda2 showroom for at læse mere om Mazda2\nMazda3. Langt på literen - langt sjovere\nStørre, stærkere, hurtigere, lettere. Mazda3 er på alle måder en bil, der bryder konventioner. Ikke mindst takket være Mazdas banebrydende SKYACTIV-teknologier, der indebærer nye kraftfulde motorer, nye gearkasser og nyt karrosseri. Resultatet er en bil, der kombinerer ekstraordinær motorkraft med lavt brændstofforbrug og mindre emissioner.\nGå til Mazda3 showroom for at læse mere om Mazda3\nMazda6. Plads til det hele - undtagen kompromisser\nDesignprisvinderen Mazda6 er blevet opgraderet. Interiøret er løftet til et nyt niveau, og nu kan den leveres med endnu fl ere aktive sikkerhedssystemer og firehjulstræk, som får dig og din familie trygt frem, uanset vej,vind og vejr. Mazda6 er på alle måder garanti for kompromisløs sikkerhed og køreglæde, og så er det hele tilmedpakket ind i et dynamisk og sportsligt design.\nGå til Mazda6 showroom for at læse mere om Mazda6\nMazda CX-3. En sportslig crossover\nMazda CX-3 er en crossover, der skiller sig ud på alle områder. Her er det ydre lige så smukt som det indre.Tag et nærmere kig og nyd det skarpe formsprog, de innovative teknologier og det generøse udstyr med blandt andet en række aktive sikkerhedssystemer. SKYACTIV-teknikken kombinerer suveræne køreegenskaber med lavt brændstofforbrug. Mazda CX-3 fås også med automatgear og firehjulstræk for et endnu større smil bag rattet\nGå til Mazda CX-3 showroom for at læse mere om Mazda CX-3\nMazda CX-5. Det bedste fra alle verdener\nMazda CX-5 er en SUV, der virkelig krydser grænser. Råstærk, når du behøver det. Smidig som en sportsvogn.Og med brændstoføkonomi som en langt mindre bil; for at være præcis helt op til 21,7 km/l ved blandet kørsel. Forklaringen finder du i Mazdas banebrydende SKYACTIV-teknologi – køreglæden må du selv opleve.\nGå til Mazda CX-5 showroom for at læse mere om Mazda CX-5\nMazda MX-5. En legende er født. Igen!\n”IT JUST FEELS RIGHT”. Sådan var reaktionen, da den første Mazda MX-5 blev præsenteret i 1989. Siden har MX-5 opnået ikonstatus som den mest solgte roadster nogensinde. Snart 1 million eksemplarer er det blevet til på verdensplan. Den fjerde og helt nye generation MX-5 er endnu mere sportslig, raffineret og en hel del lettere end sin forgænger. Faktisk har den smidt hele 100 kg. Men følelsen, når du sidder bag rattet er den samme som altid: Helt rigtig!\nGå til Mazda MX-5 showroom for at læse mere om Mazda MX-5\nVinderen vinder en valgfri Mazda fra det aktuelle modelprogram i juli måned 2017. Udstyr- og motorvariant samt farve bestemmes af Mazda Motor Danmark. Bilen leveres med fuld tank. Deltagelse i konkurrencen\nDu deltager i konkurrencen ved at prøvekøre en Mazda til åbent hus den 22.-23. april i tidsrummet kl. 11-16. Besked til vinderen: Vinderen kontaktes direkte. Hvis vinderen ikke har henvendt sig inden for 48 timer, forbeholder Mazda Motor Danmark sig ret til at trække en anden vinder. Afhentning af præmien aftales indbyrdes mellem vinder og Mazda Motor Danmark.\nFind en forhandler Karriere


Ugens opdagelse - SARAH STRANGE\nUncategorized · June, 23\nJeg har de sidste mange uger – ja, måneder – udgivet et indlæg med fredagsfif. Oprindelig startede disse indlæg som et forsøg på at opsummere, hvad jeg var blevet inspireret af eller mindet om i løbet af ugen, eller ønskede at inddrage i min weekend. Men som tiden er gået, blev det mere ønsker for en ny weekend, og mindre påmindelser om noget der var sket.. Og dermed blev det endnu en liste med (hvad der viste sig at blive) uforløste ønsker.. Endnu en tjekliste. Endnu noget at halse lidt forpustet efter.\nEn lille oplevelse i går fik mig til at huske tilbage til min oprindelig tanke bag indlæggene:\nHvad har jeg (gen)opdaget denne uge – som har inspireret mig. Derfor vil jeg forsøge at introducere et nyt slags indlæg. Ugens opdagelse. Denne type indlæg, kan komme og gå. Simpelthen bare fordi det er mig der bestemmer herinde, og dermed også mig der sætter dagsordenen 🙂 Men for nu trænger jeg til mindre dagsorden. Færre punkter. Og mere simpel – enkel – inspiration.\nUgens opdagelse er således, at jeg har været på opdagelse i mit eget hood. Min egen bydel. Mere specifikt skete der dét, at jeg i går morges cyklede i retning mod Frederiksberg. Her havde jeg planer om at arbejde – først på en café, og dernæst på mit kontor. Men så skete der dét, at skyerne og dråberne truede med ægte og tung regn. Da jeg således fik øje på både min søster og en lille ny café, stoppede jeg op. Trak stikket, og gik ind for at varme mig på en kop kakao. Og godt selvskab.\nEn fredag morgen. Rimelig priviligeret, følte jeg mig. Hvis jeg skal være helt ærlig.\nMens regnen silede ned, blev jeg siddende efter den sene morgenmad og arbejdede. Caféen var enkel og fin. Tilda hed den. Der var en blanding af sortmalede og lyse træmøbler. Blottede varme pærer hang i loftet, og friske blomster prydede bordene. Pudder blødede op i hjørnerne, og indbød til at jeg blev. Menukortet er ikke stort, men alt bliver lavet fra bunden.\nParret bag caféen, som jeg i øvrigt ikke kunne få øjnene fra, fordi de havde det så hyggeligt, var utroligt omhyggelige, rolige og imødekommende med deres tyske accent og store visioner for stedet. Og så serverede de kaffe fra Prolog-bønner. Ikke dårligt, ej heller irrelevant 🙂\nJeg endte med at blive hængende hele dagen – arbejde dér fra mit lille hjørne med udsigt gennem det store vindue, hvor regnen silede ned udenfor. Der er noget særligt over sådan at sidde indenfor på en regnvejrsdag. Og særligt i offentlige rum – verden føles lidt som om den går i stå. Selvom jeg sad midt i den. Som palle alene i verden, bare omgivet af mennekser. I en form for stilhed, som kun findes når regnen sætter en lyddæmper på alt.\nMin lille opdagelse mindede mig om, hvor meget jeg holder af, at opleve nyt. Gå på opdagelse. Det føles som om der opstår et nyt rum i mit lille hovede. Huset bliver udvidet. Tænk, at dét også eksisterer.. Det anede jeg ikke for bare en halv time siden.\nHende den klodsede?\nMandag = tid til selvforkælelse?