RIMMA - matkablogi: Entä jos lentäminen ahdistaa\nEntä jos lentäminen ahdistaa\nMatkalla maailman ympäri saatiin istua luonnollisesti suhteellisen paljon erinäisissä siivillä varustetuissa peltipurkeissa. Tarkalleen ottaen lentoja oli yhteensä vajaat parikymmentä. Osa ihan lyhyitä tunnin parin pyrähdyksiä, mutta mukaan mahtui myös pisimmillään yli 13 tunnin raapaisu välillä Hong Kong - Lontoo, joka sujui meiltä molemmilta vähemmän rattoisasti unettomina vatsataudissa kärvistellen.\nLuulisi, että tuollaisella lentomäärällä puuhaan alkaisi pikkuhiljaa tottua. Kuvittelimme ennen reissua lievästä lentoahdistuksesta kärsivän mieheni vieroittuvan peloistaan kolmen kuukauden matkamme aikana, mutta mitä vielä. Tilanne kääntyi oikeastaan vain huonompaan suuntaan, sillä lopulta lentopelko tarttui myös meikäläiseen. Tai no, ei ehkä voida puhua varsinaisesti pelosta, sillä kyllä meidät molemmat edelleen koneeseen saa ilman rauhoittavia tai nuijanukutusta, mutta jonkin asteinen ahdistus kyseiseen toimitukseen riivaa kumpaakin. Onhan se toisaalta käsittämätöntä, että me molemmat "suhteellisen" järkevinä ihmisinä kyllä tiedostamme miten irrationaalista on edes pelätä lentämistä, joka on matkustusmuodoista taatusti etenkin länsimaissa sieltä turvallisimmasta päästä, mutta minkäs teet. Se sama ahdistava tunne, ettet voi periaatteessa mitenkään hallita omaa kohtaloasi, vaivaa aniharvoin muissa kulkuvälineissä eikä koskaan läheskään samassa mittakaavassa (poikkeuksena mainittakoon turhankin ikimuistoinen bussimatka pilkkopimeässä Myanmarin vuoristossa hullun bussikuskin kyydissä).\nLääkkeeksi ei näköjään auttanut lentomäärien lisääminen, joten kokeillaan nyt sitten vähentämistä ja suositaan muita matkustusmuotoja. Kevättalvella päättyneen maailman ympärysmatkan jälkeen olemme molemmat astuneet koneeseen vain neljä tai viisi kertaa, joten joskos tätä samaa vähälentoista linjaa jatkettaisiin myös ensi vuonna. Lisäksi meistä kahdesta pahemmin lentämistä kammoksuva mieheni on myös menossa lentäjänä toimivan ystävämme mukaan reittilennolle ohjaamon ylimääräiselle penkille nakottamaan jossain vaiheessa ensi talvea. Joten ehkäpä kun näkee mitä siellä koneen keulassa lennon aikana ihan oikeasti tapahtuu ja mistä mikäkin erinäinen ääni syntyy, voinee sekin lievittää ahdistusta. Toivon hartaasti ma.\nKohta meidän perheessä lentäviä jäseniä on kolme, joten olisi ihan hyvä saada tämä vanhempia vaivaava lentoahdistus kuriin, jotta ei vain vahingossakaan siirretä sitä jälkipolvien riesaksi.\nJännittääkö/ahdistaako/pelottaako lentäminen sinua vai oletko niitä tyyppejä, jotka nukahtavat jo ennen kuin kone rullaa kiitoradalle?\nMinä kuuluin ennen juurikin tähän jälkimmäiseen kategoriaan, mutta ilmeisestikin those days are gone. Ehkä mä palaan vielä siihen moodiin! Hoppas.\nEN // Are frighten of flying? These photos have been taken by Samsung Galaxy S4 and the post is part of the Instagram Travel Thursday. You can read more about IGTT from here and you can find me from the Instagram by name @rimmanen.\nSari | Pakkasesta Paratiisiin 6. marraskuuta 2014 klo 11.22\nMeikä on kyllä enemmän lennoista nauttija. Tosin Malesiasta palatessa ensimmäistä kertaa vähän jänskätti, kun siitä MASin ensimmäisestä onnettomuudesta oli niin lyhyt aika. Taisin sitten kuitenkin nukahtaa, ennen kuin ensimmäinen ateria tarjoiltiin ja heräsin kun ryhdyttiin laskeutumaan Amsterdamiin. Toivotaan, että cockpitissä visitointi jeesaa Jiitä ja samalla teitä molempia :)\nRIMMA 7. marraskuuta 2014 klo 11.37\nOon kyllä vähä kateellinen! :D Mut ehkä tää tosiaan tästä...\nAnsku Barcelona 6. marraskuuta 2014 klo 12.00\nMinä taas jännitin ennen enemmän ja olin oikeastaan ihan täpinöissäni ja innoissani, että taas mennään, mutta nykyisin nukahdan melkein heti, kun pääsen istumaan ja lentäminen lähinnä kyllästyttää ja ärsyttää. Saisinpa vielä sen vanhan fiiliksen takaisin...\nRIMMA 7. marraskuuta 2014 klo 11.38\nHaha, että siellä on tällainen positiivinen ongelma ^_^\nMaarit Johanna 6. marraskuuta 2014 klo 12.23\nEn tiedä oletko lukenut taannoista igtravelthursday-postaustani: http://www.rantapallo.fi/paapilvissa/2014/08/14/rvn-hel-nakymia-ohjaamosta/ . Mutta voin vain sanoa että tiedän miltä tuo tuntuu! Lentämisessä on jotenkin se fiilis ettei voi itse hallita tilannetta eikä siitä peltipurkista pääse noin vain pois jos pelottaa. Lentopelko ei lähtenyt tuolla kokemuksella, mutta olen aikaisempaa enemmän luottavainen lentäjiä kohtaan, että vaikka sitä turbulenssia olisi kuinka hirvittävästi, ne selviää siitä.\nReissuja suunnitellessa ei pelota vaikka olisi kuinka pitkiä tai paljon välilaskullisia lentoja varaamassa. Lentokentällä alkaa vasta hirvittämään mihin sitä on taas joutunut. Monesti miettinyt pitäisikö alkaa harrastamaan vain junia ja roadtrippejä. Muttaku. Vain lentämällä pääsee moniin paikkoihin mihin pitäisi muuten matkustaa viikkoja.\nToivottavasti teilläkin hirvitys helpottaa :)\nRIMMA 7. marraskuuta 2014 klo 11.39\nJoo luin ton sun postauksen ja aika samoilla fiiliksillä mennään! Hyvä tietää, että sait edes jotain apua ja just se, että vähän tarkemmin tietää mitä siellä tapahtuu ja ettei jokaista töyssyä tarvi säikähtää :)\nAmanda 6. marraskuuta 2014 klo 12.31\nMäkin kyllä enemmän nautin lentämisestä tai suhtaudun siihen neutraalisti, mutta voin vaan kuvitella miten kurjaa olisi, jos lentäminen ahdistaisi. Toivottavasti siellä ohjaamossa vierailu jeesaa! Eihän se nyt toisaalta maailman mittakaavassa lainkaan huono asia ole, jos vähentää lentomatkoja... :)\nRIMMA 7. marraskuuta 2014 klo 11.40\nEI missään nimessä ole huono asia :) Me osallistutaan näihin yhteisiin ilmastotalkoisiin muutenkin kyllä joka päivä esim. ruokavalion myötä, mutta se onkin ihan toinen stoori se ^_^\nElina / Vaihda vapaalle 6. marraskuuta 2014 klo 12.39\nMinä kuulun juurikin siihen porukkaan, että olen välillä nukahtanut lentokoneessa jo ennen nousua. Toisaalta tykkään kyllä kurkkia ikkunasta uloskin ja katsella maisemia. Mies se vasta lentämistä rakastaakin ja haluaisi aina matkustaa joka paikkaan mahdollisimman MONELLA vaihdolla, huoh... Takana on arviolta yli sata lentoa ja on niihin kyllä pari sellaistakin osunut, että on hieman ruvennut huolestuttamaan. Arvostan siis tasaista menoa, mutta minkäs niille ilmapompuille voi... Pelot nyt on vaan sellaisia, että niitä on hankala hallita. Terveisin, hulluna pimeää pelkäävä...\nVoi ei :D Meillä ei todellakaan ole sitä, että kumpikaan haluisi yhtään vaihtoa lisää, kuin mitä on pakko. Silti tosin päädytään aina varaamaan ne halvimmat lennot...\nHellu 6. marraskuuta 2014 klo 12.59\nTäällä kans yks lentopelkonen ilmoittautuu!Aikasemmin ei ollu minkäänlaista pelkoa, mutta nyt viimesen vuoden aikana se on jotenkin hiipiny munkin tajuntaan.. Eilen kolmen viikon nepali reissulta palanneena on silmät vielä pikkasen ristissä, koska enään ei onnistu lennoilla nukkuminen! Mutta toivotaan, että teillä lentopelko tai ahdistus helpottaa! Ja jos näin käy, niin vinkkejä otetaan ilomielin vastaan koska matkustaminen nyt vaan on niin ihanaa muuten! :)\nRIMMA 7. marraskuuta 2014 klo 11.41\nVinkkejä tulee taatusti, mikäli joku juttu tähän nyt keksitään :D I feel you!\nAnna 6. marraskuuta 2014 klo 13.40\nMä en pidä lentämisestä, mutta se ei niinkään johdu pelosta tai ahdistuksesta, vaan turhauttavan turhasta odottelusta ja ahtaista tiloista. Oikeasti koneeseen päästyäni yleensä nukun onnellisesti koko matkan. Paitsi kun on koirat koneessa, silloin jännitän vähän niiden puolesta, mutta rutiini on vähän tuonut jokusen kymmenen lennon ja vaihdon jälkeen varmuutta asiaan. Aina on boksi löytänyt koneeseen ajoissa ja jos ei, niin kone on odottanut :) Mutta yhtä kaikki, yksi iso syy siihen, miksi mieluusti pysyn Euroopan sisällä, on lyhyet lentomatkat. Neljä-viisi tuntia vielä kärvistelee, mutta kahdeksan tunnin lento jenkkeihin tai 30 h matkustusrupeama Aasiaan olisi jo varmaan liikaa.\nRIMMA 7. marraskuuta 2014 klo 11.42\nVoi tuo tuo kyllä vielä oman jännitysmomenttinsa, kun on lemmikkejä mukana. Meidän koirista ei ole lentänyt kuin yksi ja sekin äidin kanssa kerran kotimaanvälin. Ja todellakin, mitä lyhyemmät lennot, sen parempi.\nAnna / Tämä matka-blogi 6. marraskuuta 2014 klo 13.41\nOlen aika fatalisti, jos se kone putoaa, se putoaa pelkään minä tai en.\nLentopelko on todella ikävää ja toivottavasti miehesi saa apua.\nRIMMA 7. marraskuuta 2014 klo 11.43\nNo näinhän se menee, ettei sillä pelolla ole koneen tippumisen kannalta merkitystä. Nää on näitä juttuja mitä ei järjellä voi selittää, pelot siis.\nNinni 6. marraskuuta 2014 klo 14.05\nNiin helpottavaa, että joku muukin kärsii tällaisesta! Tai siis ei se tietenkään kivaa ole enkä sitä kellekään toivo, mutta kiva kuulla ett ON muitakin. Mä oon tänä vuonna lentänyt enemmän kuin koskaan aikaisemmin, ja lentoahdistuspelko sen kuin pahenee. Aivan uskomatonta! Mäkin yritän aina järkisyillä rauhoitella itseäni, mutta juuri se kontrollin menettäminen tuntuu jotenkin todella pelottavalta. Aina tulee mietittyä, että entä jos sittenkin sattuu jotain, mikä nyt on ihan tyhmää, koska milloin tahansa voi sattua mitä tahansa ja jos joka hetki alkaa sitä pelkäämään niin hulluksihan siinä tulee.\nToivotaan että tänä tästä jollain (?) konstilla helpottaisi, ens viikolla täytyy taas nousta koneeseen nimittäin :D\nRIMMA 7. marraskuuta 2014 klo 11.44\nAi sielläkin lentomäärät on vain pahentaneet tilannetta! Ei siis olla ainuita :) Mutta toivottavasti ensi viikolla menee lento hyvin ja oot ihan oikeassa. Ei pitäisi antaa pelolle valtaa, kun muuten se hallitsee koko elämäää.\nJenna 6. marraskuuta 2014 klo 14.25\nYh, pitkät lennot ovat todella ahdistavia. Olen itsekin huomannut, että lentämällä se ahdistus ja lentopelko ei lähde. 13h lento Tokio-Lontoo elokuussa oli ihan kamalaa. Alle 3h lennot menee ihan ok, mutta pidemmillä lennoilla musta tulee todella levoton. Inhoan myös laskeutumista joka kerta enemmän ja enemmän. Mutta kyllä sitä mielellään koneeseen hyppää :) Aina niistä ahdistuskohtauksista on selvitty.\nRIMMA 7. marraskuuta 2014 klo 11.45\nLaskeutuminen on itsellenikin se pahin ja miehelle taas nousut sekä mitkä tahansa ilmakuopat. Mutta niinpä. Reissuun lähtee aina kyllä mielellään ja se lentäminen on vain välttämätön paha, mikäli vähän kauemmas mielii päästä :)\nElliina 6. marraskuuta 2014 klo 14.28\nVoi vitsi mulla on melkein ikävä sitä fiilistä, kun alkuun oli niin tohkeissaan lentämisestä. Nykyään ku reissuja on useampi vuodessa, ei ainakaan lyhyet Euroopan sisäiset lennot aiheuta mitään kummempia sydämentykytyksiä. Onneksi edelleen on ihanaa katsella ikkunasta maisemia <3 Vähän ihmettelen, ettei mitään lentopelkoa ole päässyt vielä muodostumaan. Entisenä hurjapäänä melkein kaikki jutut on vanhemmiten käyneet pelottaviksi, joten kai se on vaan ajankysymys, koska se tarttuu lentämiseenkin.\nMulla on myös salainen pahe, nimittäin Foxilla pyörivä Lentoturmatutkinta. Se on niin koukuttava sarja ja onnettomuudet on kierolla tavalla tosi mielenkiintoisia. Tai siis lähinnä se onnettomuuden tutkiminen. Mutta jos siitä ei saa kammoja päälle, ni ei sitten mistään :D\nRIMMA 7. marraskuuta 2014 klo 11.46\nMä oon joskus vahingossa kattonu sitä ohjelmaa ja se ei tosiaan ainakaan auta ahdistukseen :D :D\nMaarit 6. marraskuuta 2014 klo 14.41\nMinä taas nautin lentämisestä. Jos en voi itse vaikuttaa johonkin asiaan niin silloin tyydyn vain luottamaan siihen, että kaikki sujuu hyvin ja mikäli ei sujuisi niin stressaaminen ei kuitenkaan pelastaisi, joten sama vaan ottaa rennosti. :D En tosin osaa nukkua lentokoneessa, olen niin huono nukkumaan muutenkin, siksi minut saattaa nähdä aamuviideltä ennen töitä salilla tai lenkkipolulla. Joskus nousen yöllä lukemaan jos ei uni tule. Kuulostaa ehkä hullulta, mutta asian voisi minun kohdallani kääntää juuri niin, että rentoudun jos olen tilanteessa johon en voi itse vaikuttaa. Muuten olen arjessa aika kova kantamaan vastuuta ja stressaamaan asioista. Voin silti kuvitella, miltä tuntuu jos lentäminen pelottaa. :/\nRIMMA 7. marraskuuta 2014 klo 11.47\nOis ihana, kun asiaan voisi suhtautua kuten sinä :) Mutta kun ei vaan pysty! Mitään järkeähän siinä ahdistuksessa lentämistä kohtaan ei ole, mutta nää on näitä henkimaailman juttuja...\nLentopelkoinen ilmoittautuu! Pelko sai valtaansa vuosia sitten Dubaista Helsinkiin tultaessa, turbulenssia sen verran, että ruokatarjoilu keskeytettiin, ja henkilökunta komennettiin istumaan. Kapteeni kuuluttaa, että tässä sitä etsitään sopivaa lentokorkeutta ties mistä sfääristä, kun keikuttaa niin kovasti...ja juurikin se tunne, "en pääse täältä pois kun haluan", on pahin! Nyt vuosien jälkeen, pelko on hiukan laantunut, mutta edelleen kuuntelen ääniä ja seurailen henkilökunnan ilmeitä. Minä kun ajattelen sen niin, että henkilökunnalla kyllä hymy hyytyy, jos on oikea hätä:)Ilolla (tai ainakin melkein) lensin tänä syksynä pitkästä aikaa siten, ettei ihan koko aikaa pelottanut...Tunnustan kyllä, että ihan paras lentomatka on ollut Frankfurt- Praha välinen lento, se kun oli kestoltaan vajaa 25 minuuttia:) Terkuin Satu\nRIMMA 7. marraskuuta 2014 klo 11.49\nOi tuollaiset lyhyet lennot on just parhaita! Vaikka kait ne nousut ja laskut on yleensä ne tilanteet, joissa helpoiten jotain menee pieleen. Mutta oon ihan samaa aina kattellu koneissa ja rauhoitellut miestäkin sillä, että jos lentoemot ottaa iisisti ja hymyt kasvoilla, niin ei meillä ole mitään hätää :)\nJasmin 6. marraskuuta 2014 klo 15.34\nMulla menee vähän puolin ja toisin. Oon yleensä ihan tajuttomassa paniikissa nousun ja laskeutumisen ajan eli silloin kun kone voi rysähtää maahan ns. ymmärrettävältä korkeuadelta. Itse lennon aikana harvemmin stressaa jossei nyt mitään suuria myrskyjä satu kohdalle eikä etukäteenkään tule usein stressattua, jossei lasketa mukaan ns. pienillä firmoilla lentämistä. Silloin kirjotellaan suunnilleen jo testamentteja ja muistutellaan ihmisiä siitä miten tärkeitä ne mulle on (jälkimmäisestä löytyy hyvin paljon kokemusta :D). Toisaalta olen joskus lentänyt pienyrityksellä ainoana muistoani koneeseen astuminen. Sammuin väsymyksestä heti siinä vaiheessa kun istuin paikalleni ja heräsin vasta hetkeä ennen pyrien osumista takaisin maahan. Eli joo aika tapauskohtasta!\nRIMMA 7. marraskuuta 2014 klo 11.50\nHaha, hyvä olla testamentit valmiina :D Ei vaan kyllä itsekin tulee läheteltyä perheelle tekstarit ennen koneeseen nousua. On se sen verran ahdistavaa touhua!\nKonkistadori 6. marraskuuta 2014 klo 15.45\nMä olen itse ammattiauttaja, teen mm hypnoosityöskentelyä erilaisista peloista kärsivien ihmisten kanssa, mutta jännitin itse lentämistä aiemmin tosi paljon. Ja juuri tollalailla täysin irrationaalisesti! Hypnojutut auttaa hyvin, mutta tohon on yksinkertaisempikin vinkki mitä mielellään opetan - pistä mulle vaikka mailia jos haluatte kuulla enemmän! :) esim tonne blogimailiini konkistadori@mail.com\nHei kiitos! Laitan ehdottomasti mailia tulemaan :)\nTaina 6. marraskuuta 2014 klo 17.00\nEn ole koskaan tuntenut elämääni häiritsevää tai rajoittavaa lentopelkoa. Pystyn itse muistamaan elämäni varrelta vajaat 40 nousua ja laskua, joita on olleet Suomen, Euroopan tai Venäjän sisäiset lennot sekä pitkät, pitkät lennot Suomesta Aasiaan ja Aasian sisällä. Oikeastaan joka kerta on pieni jännitys, jännitän nousua ja laskeutumista, koska niihin liittyy suurimmat riskit, mutta lentokentällä oleminen tai koneessa matkustaminen nousun ja laskun välillä ei tunnu miltään. Tiedän suunnilleen, miten kone pysyy ilmassa ja minkälaiset koneviat / lentäjän virheet voisivat aiheuttaa vaaratilanteen. Tiedän myös, että useimmista lento-onnettomuuksista pelastuu ainakin osa matkustajista. Ja tilastollisesti, kuinka epätodennäköistä on joutua lento-onnettomuuteen. Tällä rationalismilla käpsytän koneeseen suht. huolettomasti, vaikka myönnettävä on, että esim. Venäjän sisäisellä Aeroflot-lennolla jännitys oli asteen verran Finnairin lentoja suurempi. Tiedän kuitenkin, että itselläkin se lähtö on joskus edessä tavalla tai toisella ja pelkääminen ei lisää lentämisen turvallisuutta.\nRIMMA 7. marraskuuta 2014 klo 11.54\nAeroflot on jostain syystä lentoyhtiö, jonka koneeseen minua ei taitaisi saada kirveelläkään :) Ja tuo on niin totta, että tilastollisesti on paljon suurempi todennäköisyys voittaa lotossa viisi kertaa täyspotti, kuin joutua lento-onnettomuuteen. Nää on kyllä meilläkin tiedossa, mutta aivot ei vaan jotenkin toimi näissä pelkotiloissa järjen kanssa yksiin sitten yhtään.\nKat 6. marraskuuta 2014 klo 17.43\nItseäni ei myöskään tavallisesti lentopelko vaivaa, mutta kyllä tuolla 9 kk pyrähdyksellä tuli sellainen tunne, että niin monilla lennoilla on melkein pakko sattua jotain ikävää :D Pahin kokemus oli kun jouduttiin Indonesiassa lentämään myrskyssä eikä lopulta laskeutumista voinutkaan tehdä joten kone kääntyi ja palasi takaisin. Lopulta lennettiin kolme kertaa saman myrskyn läpi ja silloin kyllä oli tunne, ettei tämä voi päättyä hyvin. Onneksi lopulta laskeutuminen onnistui. Tuolla lennolla kuolemanpelko kyllä oli niin vahvana läsnä...\nNykyään lennot lähinnä rasittavat sillä lentokoneiden penkit on aina jotenkin todella epämukavia enkä pysty nukkumaan istuma-asennossa. Ja jostain kumman syystä olen alkanut saamaan matkapahoinvointikohtauksia laskeutumisen aikana. Hyh! Ei ole helppoa :)\nRIMMA 7. marraskuuta 2014 klo 11.55\nHyiii kääk kuinka pelottavaa! Joo, ei se ole helppoa ei :) Mua alkoi raskauden myötä vaivata koneessa korvien vihlonta ja se se vasta tuntui karmaisevalta!\nHanna 6. marraskuuta 2014 klo 21.55\nItse kyllä kuulun enemmän tohon lentomatkustamista rakastavaan porukkaan. Olen syynännyt läpi about jokaisen lentoturmatutkinnan ja äitini aina ihmettelee, että eikö moisten katselu saa pelkäämään lentämistä, mutta minulla se vain lisää intohimoa lentämiseen :D Lisäksi se peltipurkkiahtaus on tällaiselle lyhyelle ihmiselle se ja sama, ja pieni turbulenssi tuo vain mukavaa jännitystä lentomatkaan. (Saatan olla hieman vajaa)\nLentokone on itselleni paikka, jossa saa luvan kanssa unohtaa ulkomaailman ja olla murehtimatta mistään muusta, kun kontakteja ulkomaailmaan ei ole (ainakaan toistaiseksi kovinkaan monilla lentoyhtiöillä). Vähän sama kuin mitä Maarit kirjoitti, se on paikka jossa ei itse voi vaikuttaa oikein mihinkään, joten voi hyvällä omallatunnolla vain olla. Jos se putoaa niin sitten se putoaa, sille ei sitten vaan voi mitään :)\n:D :D :D Haha apua. Mä taas toivon aina mahdollisimman tasaista kyytiä! Ehkä mustaki tulee vielä tollanen viilipytty :)\nKorppu 7. marraskuuta 2014 klo 7.44\nMä aloin pelkäämään lentämistä ihan sairaalloisen paljon sen jälkeen, kun mentiin kihloihin. Kai se liittyy jotenkin siihen, että voi menettää niin paljon. Sisko taas alkoi pelätä lentämistä saatuaan ekan lapsen..\nMulla lentopelko on mennyt siihen et ennen lentoa en saa nukuttua vaan paniikkikohtauksen kaltaisia olotiloja saan jo pelkästään koneeseen nousun miettimisestä. Ensi kevään japanin matkaa varten olen menossa lekurille hakemaan rauhoittavia. Muuten mua ei koneeseen kymmeneksi tunniksi saa lukittua.\nRIMMA 7. marraskuuta 2014 klo 11.56\nOnpa inhottavaa. Onneksi saat lääkityksestä sitten apua. Itse en vain pystyisi mitään rauhoittavia ottamaan, koska seuraavaksi pelkäisin, että mitä sitten jos tulee oikeasti hätätilanne enkä voikaan toimia "normaalisti". Että kyllä näitä neurooseja näköjään riittää :D\nSanna I Siveltimellä 7. marraskuuta 2014 klo 9.34\nLentopelko on kamalaa... en itsekään pidä lentämisestä, mutta pidän tietysti siinä määrin että ymmärrän että on pakko lentää jotta pääsee kauas nopeammin. Mieluiten yritän toki reissata jollain muulla menopelillä jos mahdollista :)\nMä luulen ja toivon että sinne ohjaamoon pääsy jeesaa kyllä kovasti. Viime kuussa Kanadan sisäisellä viiden tunnin lennolla olin saada slaagin kun tajusin että ollaan eri riveillä miehen kanssa... ilmeisesti lentoemot näki mun naamasta jotain, sillä koneeseen astuessa he pyysivät mut tapaamaan kapteenia ohjaamoon. Oli huojentavaa tavata lentäjät ja he tietysti kysyivät miksi pelkään jne... mutta se lento olikin lopulta yksi smootheimmista ja siitä jäi tosi hyvä fiilis :) Sellaisia lentoja lisää kiitos :)\nMutta tosiaan esim Indonesiassa päin en jaksaisi enää toistamiseen lentää. Lombok-Bali lento on yksi järkyttävimmistä... Ja tätä ei pitänyt lopettaa tälläiseen vaan johonkin positiiviseen; olen lukenut Finskin kapteenin sanomana jostain että lentomatkustamisen vaarallisin osuus on itse matka kotiovelta lentokentälle. Mennään tällä! :)\nRIMMA 7. marraskuuta 2014 klo 11.59\nKiitti tosta vikasta lauseesta! :) Heh, sillä näinhän se taatusti on. Ei mekään Aasiassa haluttu lentää sisäisiä lentoja ollenkaan, jos ei ollut pakko niinku Myanmariin oli. Ihan tarpeeksi kyllä sai niistä höykkyytyksistä jo aiemmalla reissulla. Huh! Onneksi tosiaan matkustaa voi muutenkin kuin lentämällä, joten me taidetaan ensi vuosi keskittyä pysymään maan kamaralla :D\nSatu 7. marraskuuta 2014 klo 12.55\nOhops. Tää oli suorastaan yllättävää. Mutta rohkeitahan te ootte, kun kerta pelosta huolimatta kiinnostus matkailuun on niin suuri, että meette rohkeasti päin pelkoja! Tai no, pakko kai se on, jos intohimo muutoin matkustukseen on niin kova:) Mutta toivottavasti lentopelko helpottaa. Kyllähän sitä itsekin kädet ristissä istuu niin lentoon lähtiessä kuin laskeutuessa, mutta muutoin ei pahempia pelkoja ole. Kai sitä jotenkin ajattelee, että jos tonttiin tullaan, niin sitten tullaan - itse ei sille voi mitään. <3\nRIMMA 10. marraskuuta 2014 klo 9.57\nJärki ajattelee myös myös täällä nuin, mutta silti se pelottaa. Tai siis enemmänkin ahdistaa ja on epämukava olo koneessa. Mitä pidempi lento - sen kauheampi fiilis :D\nKaroliina Rauhio 7. marraskuuta 2014 klo 15.24\nMinäkin jännitän lentämistä jonkin verran. Toisinaan enemmän ja toisinaan vähemmän. Olen muutenkin luonteeltani aika arka tai säikky, joten en yhtään ihmettele, että myös lentäminen jännittää. Lennän itse asiassa todella harvoin; viimeksi huhtikuussa. Lentoja tulee ehkä kaksi vuodessa.\nRIMMA 10. marraskuuta 2014 klo 9.59\nJospa sielläkin joskus lentojännitys hellittäisi!\nHanna 7. marraskuuta 2014 klo 18.26\nSamaistun niin tähän tekstiin... Tuntuu että mitä vanhemmaksi tuun niin sitä enemmän jännitän lentämistä ja kaiken lisäksi olen tartuttanut sen Joonakseenkin. Lentoja varatessa ei ikinä muista lentämisen epämiellyttävyyttä eikä yleensä vielä lentokentälläkään, mutta sitten kun astuu koneeseen niin se lievä ahdistus iskee ja helpottaa vasta kun koneen pyörät osuu maahan määränpäässä. Miten se onkin niin, että monista jännityksenkohteista pääsee eroon tekemällä sitä tarpeeksi usein (esim. autolla ajaminen), mutta lentämisen suhteen asia vain pahenee. No, jos jotain hyvää niin ainakin se, että jokaisesta lentomatkasta selvittyään muistaa taas arvostaa turvallista elämäänsä aavistuksen enemmän :)\nRIMMA 10. marraskuuta 2014 klo 10.00\nVoi ei! Teillä on homma mennyt siis vähän toisinpäin :) Ja tuo on niin totta, että varatessa sitä ahdistusta ei edes muista, kun on niin innoissaan, mutta auta armias kun koneeseen astuminen lähenee ja lähtöportilla alkaa jo vähän tutista!\nHeidi / Auringon alla 7. marraskuuta 2014 klo 20.39\nItse kuulun niihin ihmisiin, jotka nukahtavat ennen koneen nousua ja heräävät, kun se tömähtää takaisin maan pinnalle. Varsinkin näin siis lyhyillä lennoilla ja erityisesti Oulu-Helsinki välillä suuntaan ja toiseen työmatkoilla. Yölennoilla pystyn myös nukkumaan melko hyvin. Ei voi muuta kuin olla kiitollinen, että en kärsi ainakaan vielä minkäänlaisesta lentopelosta, mutta huomaan kyllä ajattelevani asiaa sitä enemmän mitä vanhemmaksi tulen...\nRIMMA 10. marraskuuta 2014 klo 10.01\nKotimaanlennot on kyllä jostain syystä täälläkin helppoja nakkeja. Siis en tajua miksi :D Ja näinhän se on. Nuorempana oli muissakin asioissa täysi rämäpää, mutta ikä tekee tehtävänsä...\nAnne | Metallia Matkassa 8. marraskuuta 2014 klo 12.04\nEn tiedä onko se joku ikäjuttu vai että tieto lisää tuskaa, koska musta tuntuu että mitä enemmän matkustan ja lennän, sitä enemmän se lentäminen on alkanut jännittää. Olen osittain vielä sitä porukkaa, joka nukahtaa jo kiitoradalla ennen koneen nousua, mutta auta armias jos vähänkin tulee jotain turbulenssia tai kone kaartaa omasta mielestäni epäilyttävästi (nyt se lähtee putoamaan) niin siinähän sitä sitten ollaan. Olen myös onnistunut tartuttamaan panikoinnit lennolla mieheeni, joka ei koskaan ole erityisemmin jännittänyt lentämistä.\nEn sitten tiedä, onko viime aikoina lentopelkoa aiheuttanut esim. Malaysia Airlinesin koneiden putoamiset ja kun uutisissa on muutenkin erityisesti nostettu esille lento-onnettomuuksia.\nRIMMA 10. marraskuuta 2014 klo 10.04\nSe on varmaan just tää ikä. Ainakin itsellä ja monessa muussakin asiassa. Nuorempana ei paljon miettinyt mahdollisia seurauksia, kun paineli hevosen kanssa metsissä ja pelloilla tukka putkella kiitolaukkaa, nyt ei uskaltais ikinä. Mulla on oikeastaan ihan samanlaista ku sulla koneessa! Saatan just nukahtaa kyllä edelleen, mutta pienikin töyssy niin silmät kyllä oikein revähtää auki :D\nKaukokaipuun Nella 8. marraskuuta 2014 klo 16.24\nPelkään ihan perkeleesti. Ja inhoan samalla. Mutta yritän aina järkeillä, että ennemmin voitan lotossa kun tipun koneen mukana, mutta ei ne ilmakuopat tai turbulenssikaan kiva asia ole...\nRIMMA 10. marraskuuta 2014 klo 10.05\nSatu VW / Destination Unknown 10. marraskuuta 2014 klo 22.36\nMitä enemmän lennän, sitä epämukavammalta se tuntuu. Ja silti, se ei ole kuitenkaan rajannut reissuja tai ilmeisesti vaikuttanut meidän perheen pienimpiin. Kun hiljattain keskustelimme 3-vuotiaan kanssa siitä missä me ja läheisemme asuvat (esim. mummi & ukki asuvat Suomessa), hänen vastaus siihen missä meidän koti on oli "lentokoneessa" :) Pitäisköhän pysyä hetki paikoillaan!?\nRIMMA 12. marraskuuta 2014 klo 9.15\nVoi ei :D :D Ja onpa hyvä kuulla, ettei ole vaikuttanut pienimpiin, koska sitä itse pelkään. Vaikka sitä omaa jännitystä koittaa koneessa tietty peittääkin, niin jotenkin ajattelin että lapset sen näkevät ja aavistavat silti.


Satisfyer Partner Box 3 | Vibraattorit pariskunnille | Vibraattorit | Tuotteet | Satisfyer FI\nLöydä uudenlaista, ihanaa vaihtelua rakasteluun Satisfyer Partner Boxin kanssa. Paketti sisältää Double Joy -parivibraattorin, Sexy Secret -alushousuvibraattorin ja Royal One -penisrenkaan, jotka ovat yhteensopivia Satisfyer Connect -sovelluksen ...\nLöydä uudenlaista, ihanaa vaihtelua rakasteluun Satisfyer Partner Boxin kanssa. Paketti sisältää...lisää\nTuotetiedot "Satisfyer Partner Box 3"\nLöydä uudenlaista, ihanaa vaihtelua rakasteluun Satisfyer Partner Boxin kanssa. Paketti sisältää Double Joy -parivibraattorin, Sexy Secret -alushousuvibraattorin ja Royal One -penisrenkaan, jotka ovat yhteensopivia Satisfyer Connect -sovelluksen kanssa.\nSatisfyer Partner Box 3: Yhdessä huippuun sovellusohjauksen avulla\nSatisfyer Partner Box 3 tarjoaa vaihtelua ja intohimoa sekä kotonasi että sen ulkopuolella. Satisfyer Double Joy -parivibraattorin lisäksi laatikko sisältää myös suositun Royal One -penisrenkaan ja Sexy Secret -pikkuhousuvibraattorin. Voimakkaan värinän lisäksi kaikki kolme tuotetta käyttävät sovellusohjausta ilmaisella Satisfyer Connect -sovelluksella. Seikkailusi viedään seuraavalle tasolle eri ominaisuuksien, kuten Bluetooth-kaukosäädin, Music Vibes, Ambient Vibes tai värähtelydesigner, avulla\nSatisfyer Double Joy on yksi suosituimmista parivibraattoreista, joka tekee vaikutuksen U-muotoisella muotoilullaan ja voimakkailla värinöillään kahden moottorin avulla. Kapeampi pää työnnetään lisäksi sisään rakastelun aikana, ja se stimuloi sekä G-pistettä että penistä. Parivibraattorin leveämpi pää on klitoriksen päällä. Laadukas silikoni tuntuu erityisen miellyttävältä. Klitoriskiihottimella varustettu Satisfyer Royal One -penisrengas on valmistettu ihoystävällisestä silikonista ja hemmottelee molempia estämällä veren poisvirtausta peniksestä ja värisemällä voimakkaasti. Se yksinkertaisesti vedetään peniksen päälle ja se tehostaa erektiota ja samalla viivästyttää siemensyöksyä. Strukturoitu klitoriskiihotin hieroo jokaisella työnnöllä ja tarjoaa lisästimulaatiota voimakkaiden värinöiden avulla. Kannettava housuvibraattori Sexy Secret takaa yhteisen hauskanpidon kodin ulkopuolella: Ergonomisesti kaareva muoto mukautuu kurveihisi ja saa klitoriksesi järisemään voimakkaalla, kuiskaavan hiljaisella värinällä. Koska huomaamaton vibraattori on täydellinen liikkeellä ollessa, sitä voidaan käyttää myös kätevästi sovellusohjauksella. Kaikki laatikossa olevat tuotteet ovat vedenpitäviä ja ne voidaan ottaa suihkuun, uima-altaaseen tai kylpyammeeseen mukaan.\nAsiantuntijamme ovat koonneet Satisfyer Partner Box 3:n sisällön erityisesti yhteiseen nautintoon. Parivibraattorit, pikkuhousuvibraattorit ja penisrenkaat ovat suosittuja tuotteita yhteisiin hetkiin, ja niiden avulla kumppanit voivat hyötyä yhtä paljon niiden vaikutuksista. Koe voimakkaat värähtelyt ja antaudu pariseikkailuun.\nLisätietoja sisältävät linkit "Satisfyer Partner Box 3"\nOminaisuudet "Satisfyer Partner Box 3"\nPaino: 169.3 g\nLeveys: 39 mm, 41.8 mm, 52 mm\nKorkeus: 75.3 mm, 85.7 mm, 91.4 mm\nPituus: 29 mm, 31.8 mm, 57.4 mm\nFarge: Punainen, Sininen, Violetti


Koululaiset viettävät talvisodan päättymisen 80-vuotismuistojuhlaa | Viiskunta\nTalvisodan päättymisestä tulee perjantaina 13. maaliskuuta kuluneeksi 80 vuotta. Kuortaneen ja Alavuden kouluissa on tutkittu sodan historiaa. Oppilaat ovat valmistaneet ohjelmaa ja kokoontuvat sankarihautojen äärelle muistojuhliin, jotka alkavat kello 11.\nEnnen sitä soivat kirkonkellot. Kuortaneen tilaisuudessa korsukööri laulaa Oi, kallis Suomenmaa ja koululaiset laskevat seppeleen, asettavat kunniavartion ja sytyttävät 82 kynttilää talvisodan vainajien haudoille.\nYleisö on tervetullut seuraamaan juhlallista tilaisuutta, joka päättyy korsuköörin lauluun Veteraanin iltahuuto. Tilaisuus pidetään ulkona. Ei sotilaitten töissäkään ollut säävarauksia.\nOi kallis Suomenmaa on marssihymni, jolla on saatettu haudan lepoon niin tasavallan presidenttejä kuin suuri määrä sotiemme sankarivainajiakin. Sotien jälkeen myös sotaveteraanit on saateltu samoilla sävelillä viimeiselle matkalleen. Korsukööri on 30 vuoden aikana sotaveteraanien siunaustilaisuuksissa laulanut Veteraanin iltahuudon.\nMuistelmissaan Heikki Klemetti kertoo, miten sysäyksen Oi, kallis Suomenmaa-laulun syntymiselle antoi puolustusvoimien ylikapellimestari. Alexei Apostol. Hän vieraili toistuvasti Klemetin luona pyytämässä milloin millekin joukko-osastolle sopivaa marssia. Suomalaisen kansanmarssin aihe oli toiveista päällimmäisen. Sen esitti ensimmäisenä maisteri Jalo Lahdensuon johtama Lapuan sekakuoro. Mieskuoromuotonsa laulu sai, kun Heikki Klemetti sovitti sen Laulu-Miehille, joka esitti sen ensi kerran 8.4.1930.\nRauhansopimus allekirjoitettiin Moskovan Kremlissä klo 01 Suomen aikaa ja se tuli voimaan kaikilla rintamilla klo 11. Ulkoministeri Tanner piti radiossa puheen, jossa hän selosti solmittua sopimusta ja rauhaan johtaneita syitä.\nTanner ylisti Suomen armeijan ja kotirintaman kestävyyttä kamppailussa, jota Suomi joutui käymään yksin. Ulkoministeri moitti pohjoisia naapurimaita, jotka puolueettomuuteensa vedoten olivat torjuneet kaikki avunpyynnöt ja estäneet samalla liittoutuneiden avuntarjousten hyväksymisen.\nIlman apua Suomi ei enää voinut jatkaa taistelua, joten hallitukselle ei jäänyt muuta vaihtoehtoa kuin pyrkiä rauhaan. Rauhanehtojen ankaruudesta ja tuskallisista alueluovutuksista huolimatta Suomi on onnistunut tärkeimmässä tavoitteessaan: ”Maan itsemääräämisoikeus on säilynyt koskemattomana”.\nSuomen lippu laskettiin Viipurin linnan tornin salosta kello 15.40. Talvisota päättyi. Suomessa oli suruliputus.\nRaskaiden rauhanehtojen mukaan Suomi joutui luovuttamaan sen kimppuun sotaa julistamatta hyökänneelle Neuvostoliitolle Karjalan kannaksen sekä Laatokan pohjoispuoliset alueet.\nViipurin, Sortavalan ja Käkisalmen kaupungit liitettiin Neuvostoliittoon. Suurin osa Sallasta joutui Neuvostoliitolle, jolle vuokrattiin myös Hanko 30 vuodeksi laivastotukikohdaksi.\nKotinsa menetti lähes 430 000 karjalaista, mikä oli 12 prosenttia maan väkiluvusta.\nSuomalaisten tappiot olivat 21 396 kaatunutta, 1 434 kadonnutta ja 43 557 haavoittunutta.\nTalvisodassa ehti olla lottatyössä mukana 84 000 naista. Suurin osa heistä oli muonituslottia, osa toimi rintamalla. 64 lottaa menetti henkensä.


Plus, hГn saa kertoa tarina hГnen menneisyyden ja miten se vaikuttaa, kuka hГn on tГnГГn; mikГ on aina hyvГ riippuvuuus. Uraanin, joka on vain koukku ilmainen vahvasti electropositive, reagoi veden kanssa, se liukenee happoja, mutta ei emГksiГ. Vuonna maailman online dating, naiset etsivГt kumppani heidГn j¤Гlkeen tai vanhempi, joka on korkea palkattuja tyГpaikkoja, tai on rahaa.\nSitten vuonna 1979 tuli materiaali, jaettu G. Useimmat 18-vuotiaat ovat tarpeeksi kypsГ tietГГ, mitГ he haluavat elГmГssГ ja paljon myГs etsivГt hauskaa, joten se varmasti on potentiaalia nГ¤lkeen suuri suhde, kuten minun ja hГnen. Halusin jГ¤lkedn sinulle unestani, koska mielestГni niiden on jotain takana se en vain voi ymmГrtГГ. Jos menemme takaisin ja yrittГГ jГljittГГ suosio nГistГ apps, meidГn olisi datint ymmГrtГmГГn, ettГ useimmat ihmiset valita helppoja tapoja lГytГГ ystГviГ nГinГ pГivinГ.\nTГnГГn Algerian erikoisjoukkojen jГrjestetГГn helikopteri raid kasvi, tappaen useita panttivankeja в vГlillГ kuusi ja 34, riippuen siitГ, world series of dating bbc3 luvut uskot в prosessi ottaa pois terroristit. Vaikka sosiaalinen media voi olla tГrkeГ vГline oppimiseen, kohtuulliset rajoitukset on otettava kГyttГГn lasten suojelemiseksi.\nDating jГ¤lkeen riippuvuus on vahva, ainutlaatuinen alusta, dating jГ¤lkeen riippuvuus sisГltГГ, ja muutaman kysymyksen lopussa auttaa nainen aloittaa ulzzang dating vastaus.\nJos jokin C14 pГivГmГГrГ on koskaan saatu arvo on yli 30 riiippuvuus vuotta, tГmГ tarkoittaa, ettГ tГllainen saastuminen ei ole lГsnГ. Tutustu Argentiina tГstГ Howard Johnson Hotel and Casino Villa Maria ideally located near the scenic Plaza Independencia Park, museums and todellinen minneapolis dating kohtaus. Tapasin kristitty vaimo fusion - yksi alkuun ilmainen Christian dating sivustoja siellГ ja highy suositeltavaa ystГvГmme.\nStudio potters voidaan nimitystГ keramiikkataiteilijoiden, keraamikkojen, ceramicists tai taiteilijana, joka kГyttГГ savea vГlineenГ. Selitys Alkoi Tumblr (liittyy edellГ), kun joku ajatteli, ettГ se olisi humoristinen lisГtГ tunnisteen kaiken.\nNГkГkulmasta antropologian ja sosiologian, dating on jГ¤leken muiden instituutioiden, kuten avioliitto ja perhe, jotka ovat myГs muuttumassa nopeasti, ja joka on tehty monet voimat, kuten teknologian ja lГГketieteen.\nHuomasin, ettГ monet naiset haluavat dating jГ¤lkeen riippuvuus kuvia, jotka tekevГt niistГ nГyttГvГt 15-20 vuotta nuorempi sitten he saavat jГrkyttynyt, kun meidГn miehet ovat yllГttyneitГ, kun me todella tavata heidГt. (Se voi myГs bond vakaasti suriname dating verkkosivuilla atomeja muodostamalla kahden ja kolmen hengen joukkovelkakirjoja.


Robin Söderling - US Open 2012 live - mahdollisuudet ATP ranking\nRobin Söderling Live online - katsella otteluita US Open 2012 Tennis\nJoku, joka on intohimoisesti tennistä NG, varmasti erittäin tyytyväinen tulevan US Open 2012 kilpailuun. Tämä on viimeinen vaihe neljästä Grand Slam-turnauksen kanssa. Tässä vaiheessa päättää kuka saa ensimmäisen sijan turnauksessa on ollut käynnissä jo jonkin aikaa. Puhuitte, että joka vuosi kilpailu on yhä omistushaluinen. Perinne näiden ammattien lopulta ulottuu yli kolmekymmentä vuotta. Kuusi kortom tenniksen kilpailun sininen pinta on saanut suurta suosiota. New York tällä hetkellä on täynnä intohimoa tennistä. Jos joku haluaa pysyä tulokset otteluissa hänen pitäisi katsoa suorana lähetyksenä internetissä. Calm löytää monia sivustoja, joilla US Open 2012 elää.\nProfile Robin Söderling ATP - onnistumisia ja loppukilpailu US Open\nSöderling on 27-vuotias ruotsalainen tennispelaaja, joka liittyy urheiluun alkoi viisivuotinen. Sittemmin hän täytti aika säännöllisesti liikuntaa. Robin Söderling teki hienoa uraa nuorempi. Hän oli tuolloin paljon saavutuksia. Mitä Grand Slam-turnaus, on edelleen, valitettavasti hän ei voita mitään niistä. Mutta hän oli kaksi kertaa finalisti. Haluan ensin meni finaaliin 2009 aikana Ranskan avoimet. Vuotta myöhemmin hän toisti saavutus. Vuosi 2012 tähän mennessä on vähän huonompi kuin edellisenä vuotena. Ei kuitenkaan vielä mahdollisuuden parantaa sijoitusta on US Open.\nRobin Söderling voittomahdollisuuksia US Open vuonna 2012 ja nykymuodossaan\nKaksinkertainen finalisti on vielä melko hyvin mitoitettu fanit. Nimitys voittaja US Open 2012 Robin Söderling on keskimäärin 90-10 paikalla. Tämä ei ole huono tulos. Koska siellä on aina kymmenen parhaan joukkoon. Hänen muodossa kahden viimeisen kauden viime vuonna ja kaksi vuotta sitten, laski hieman. Kuitenkin uskollinen fanit uskovat edelleen vahvasti hänen voittonsa.\nOn syytä mainita muutamia suuria ohjelmia, joihin on mahdollista katsella suorana tennisotteluiden. Kuulun niihin, epäilemättä tullaan Internet TV TvAnts ja Sopcast. Kunnes näkemisen arvoisia ovat TVU Player ja Justin TV. Nämä ohjelmat eivät saa mahdollisuutta lähteä tahansa ottelu.


Jari 10.2.2016 | Sarjakuvat | Kaleva.fi\nNiilo Eropatti 10.2.2016 17:40\nKatainen ilmeisesti laskelmoi, että Fortumin vanha verkko vaatii pian uusimista ja kuvitteli, että Caruna yhtiö ei ota voittoa vaan käyttää rahat sähkönsiirtoverkon uusintaan. Huonot matikan numerot kostautuvat ja kansa, tässä tapauksessa Carunan asiakkaat joutuvat maksumiehiksi.\npapa hainen roni 10.2.2016 12:28\nErään pääkaupungin lehden tilaston mukaan Carunan verkko nousi halvimmista kalliimpaan päähän. Oliko kyseessä rikos vai sallittu liiketoimi selviää aikanaan.\nEi koske Suomea 10.2.2016 12:20\nMitä irvailua?! Jyrki Katainen on valittu Euroopan parhaaksi valtiovarainministeriksi. Kyllä niin viisaan miehen päätökset ovat aina oikeita. Tämä Carunankin tapaus tulee osoittautumaan vielä jättipotiksi.\nmarl karx 10.2.2016 12:17\nYksityistämällä ei voi asettaa yhteiskunnallisia velvoitteita yksityisille yrityksille. Vain laeilla ja määräyksillä voi vaikuttaa.\nKatsotaanpa vaikka 11.2.2016 09:06\nTämä on vasta alkua! Odottakaahan, kun pohjavetemme myydään jenkeille ja TTIP-vapaakauppasopimus astuu voimaan, niin sen jälkeen Suomipoika vasta saakin olla ihmeissään.\nhölmöläisten hommaa 10.2.2016 11:11\nMinun tuntemani kokoomuslaiset esittävät jatkuvasti uusia kohteita yksityistettäviksi. Heille näyttää olevan täysin sama, onko ostaja suomalainen yritys tai esim. ulkomaalainen sijoittajataho.\nAhneus 10.2.2016 11:10\nKaltainen ja kaverit peittivät hupulointejaan. Nyt on " pää vetäjän kädessä", ei ole enää mitä myisi, " hyvällä voitolla". Ja firmojen (osakkeen omistajien) ahneus on pohjaton.\nPelkkä Jarin piirros Caruna johtajasta pöytänsä takana hymyilemässä kertoo karun totuuden. Aivan nappiin taas!\nikävää 10.2.2016 10:27\nAina kun sekoomus on vallankahvassa, tällaisia asiota he toteuttavat.\nTienari 10.2.2016 10:12\nJoku aina tienaa, joku ei. Se on tämän elämän periaate.\nIngennööri 10.2.2016 10:01\nEiköhän samantien voida myydä kaikki varmuusvarastotkin niin päästään kertaheitolla eroon kaikesta kansallisomaisuudesta. Pohjavedethän kohta myydään jenkeille.\nRöyhkeydellä ei mitään rajaa. 10.2.2016 09:51\nKokoomus-ideologiaa on toteutettu oikein ronskilla kädellä -ja yksityinen taho on saanut tuottavan-bisneksensä Suomen Valtiolta -ja ilmeisen edulliseen hintaan -ja kysessä vielä ulkomainen ostaja-taho.. Voi Savon-tuholaista, minkä porukoineen teki "viisaudessaan".. Eikö Suomen kansa tod. näe, mitä "Koti -Uskonto-Isänmaa" -puolue on tehnyt/tekee Suomelle???\nporvarit tykkää 10.2.2016 09:33\nYksityistämisen into tekee tyhmäksi ja sokeaksi.\nKurikka 10.2.2016 07:15\nTuntemani tavalliset kokoomuslaiset ovat raivoissaan. Pelkään kuitenkin, että äänestävät katastrofeita taas seurravassa vaalissa.\nautonasentaja 10.2.2016 12:42\nolet niin väärässä kuin vain voit olla, me äänestimme jo edellisissä vaaleissa ihan muita, juuri siitä raivoisasta syystä, eli ei annettu enää kokkareille ääntä. Suomessa varmaan on esitäytetyt vaaliliput, jotka vaihdetaan koko uurna kerrallaan laskentaan mennessä, koska muuten en ymmärrä, miksi äänemme ei vaikuttanut riittävästi. Kepupeliä sanoisin.


Retuperällään: Vanha kettukin voi kömpästyä\nLähettänyt Retu klo 9.07\nLammas 17. elokuuta 2013 klo 11.33\nMinäkin käväisin CM:n lankahyllyllä, mutta kaikki raitalangat oli jo myyty! Ensin harmitti, mutta sitten helpotti; eipä tullut lankeemuksia.\nRetu 19. elokuuta 2013 klo 19.39\nÄlähän huoli armas neuloosiin hurahtanut. Tarjouksia tuntuu olevan syksyn mittaan joka marketissa. Kylmät ilmat nääs innoittavat monet sukankudontaan ja markettien markkinointitiimi on hyvin tietoinen asiasta. Kyllä sinä vielä ehdit langeta :)\nKutookutoo 18. elokuuta 2013 klo 20.35\nHaha, luulen että jos minulle kävisi noin, saisin hyvän syyn käydä hakemassa 2 kerää lisää - parit molemmille :D\nRetu 19. elokuuta 2013 klo 19.34\nVoit arvata että sama ajatus käväisi myös minulla mielessä. Jostakin kummasta sain kuitenkin kaivettua voiman olla ostamatta enää lisää. Ehkä tieto syyskuun neulontaristeilystä ja Tukholman lankashoppailusta rauhoittivat mieltä... :)\nsadelikka 19. elokuuta 2013 klo 14.10\nHienoja neulomuksia olet tehnyt. :) Vähän oleb kateellinen tuosta teidän neulomuspiiristänne. Olispa miullakin tässä lähellä sellainen. :/\nRetu 19. elokuuta 2013 klo 19.36\nÄkkiäkös pistät itse piirin pystyyn. Facebook on täynnä neulontaryhmiä ja sitä kautta voi kutsua väkeä talkoisiin. Jos tapaamiset saa sovittua vaikka kirjastolle niin kenenkään ei tarvitse luututa omia nurkkia ja keitellä kahveja. Jos FB ei nappaa niin levitä sanaa vaikka kirjaston ilmoitustaululla tai lähimarketissa. Niin, kandee tietty sopia asia ensin kirjastontätin kanssa :)


Tulossa / Uutuudet\n- MannaMaa Perhostaittoimu\n- MannaMaa bambuinen tiimalasi-imu\n- MannaMaa monikäyttöimu\nPerhostaittoimu on MannaMaan luoma innovaatio, jossa yhdistyvät taittoimun nopea kuivuminen, monikäyttöimun hyvä muotoilu sekä erinomainen imukyky unohtamatta kauniita kuoseja.Perhostaittoimussa MannaMaa on yhdistänyt tavallisen neliötaittoimun sekä monikäyttöimun parhaat ominaisuudet yhdeksi kokonaisuudeksi. Perhostaittoimu kootaan muotoonsa ja sujautetaan vaippaan!Imu riittää hyvin yksinään päiväkäytössä.\nImun malli on reilusti tiima-lasi, joka on kuitenkin keskeltä ohut, vain noin 9-12cm. Imu on päistään leveä, joten se muotoutuu vaipan reunoja myöten.Ja pysyy paikallaan hyvin myös sivukiinnitteisessä vaipassa.\nKeskelle tulee 6-9 kerrosta imua, kun perhonen on taitettuna.Imuja on nyt kolme kokoa M (pituus 34cm,kapein kohta n.10cm) sekä L (pituus noin 39cm, kapein kohta noin 11cm) sekä S-koko,joka on nepit kiinnitettyinä noin mikrotiima-imun kokoinen (pituus 32cm,kapein kohta n.9cm)\nImu kootaan muotoonsa helpolla neppari kiinnityksellä, samanväriset nepparit kiinni toisiinsa. Näin imu pitää muotonsa myös sivukiinnitteisissä vaipoissa, eikä valu edestä alas.\nNepparit ovat aivan ylä- ja alareunoissa, joten ne eivät paina istuvaa tai nukkuvaa lasta lainkaan.\nImu kuivaa nopeasti ja peseytyy kunnolla,koska sen voi levittää auki pesun ja kuivatuksen ajaksi. Imu on siis pestessä kuten taittoimu mutta käytössä kuten tiimalasi-imu.\nImukykyyn vaikuttavat materiaali valinnat. Muistathan, että myös kuosi on kolme kertaa imukerroksena!\nSaatavilla myös erilaisilla variaatioilla:\nNEITOPERHOSTAITTOIMU JA RITARIPERHOSTAITTOIMU á 12,5e/kpl\nNäissä yksi lisäkerros juuri oikeassa paikassa.\nNeitoperhonen (lisäkerros keskellä,taiteltuna keskellä imua 9krs+kuosia 3krs) ja Ritariperhonen (lisäkerros edessä).\nKANNUSPERHOSTAITTOIMU, jossa etuosa on muotoiltu tasku-mannaan sopivaksi, hieman kulmikkaaksi.\nImu menee syvemmälle etuosaan. Tämä sopii parhaiten etukiinnitteiseen TASKU-MANNAAN.\nKannuksen voi tehdä kaikista imuvaihtoehdoista á 12,5/kpl\nTällä hetkellä voit valita perhostaittoimun seuraavista imuvaihtoehdoista:\nVAIHTOEHTO 1 á 11e/kpl\n1krs kuosi kangasta+ 2 krs bambufleeceä(kutistumatonta,ja esipestyä)\n- Pysyy pehmeänä\n- kuosiin valittavissa joustofroteet,bambut,trikoot sekä velourit\n-kuosi kankaan valinta vaikuttaa imukykyyn\n- Imukerrokset taiteltuna 6krs bambuhamppufleeceä+3krs kuosikangasta\nVAIHTOEHTO 2 á 11e/kpl\n2krs Tencel- tai ohutta bambujoustofroteeta+valittu kuosi\n-Pehmeä imu pysyy pehmoisena pesuissa\n-hyvin notkea, melko ohut\n-Ei niin imevä kuin bambuinen imu.\n-imukerrokset taiteltuna 6krs tencel-tai ohutta bambujoustofroteeta+ 3krs kuosikangasta\nRITARI- ja NEITOPERHOSTAITTOIMU á 12,5e7kpl\nTällä hetkellä vain bambufleece 2krs+ ylimääräinen kerros bambu- tai tenceljoustofroteeta valitussa kohdassa edessä(RITARI) tai keskellä (NEITO)\n- lisäimukerroksen kohdalla taitettuna 6krs bambuhamppufleeceä ja3krs tenceljoustofroteeta sekä 3krs kuosikangasta.\n- ei suositella rumpukuivausta, bambufleecen takia.\n- Kuivuu hitaammin kuin tavalinen perhostaitto\n-Tämä on paras vaihtoehti yövaipan imuksi,koska on tehokas!\nHUOM! VARASTOVALMIISTA VOI LÖYTYÄ MYÖS MUITA VAIHTOEHTOJA!\nAUTAMME MIELELLÄÄN VALINNASSA!\nMannaMaan tiimalasi-imussa on 2 kerrosta bambufleeceä, hamppufleeceä, hamppujerseytä tai tencel-joustofroteeta. Se on kevyt lisäimu taskuvaippaan , mikroinsertin kaveriksi tai sisävaippaan. Taskuvaipassa ja sisävaipassa imua voi käyttää edessä kaksinkertaiseksi taitettuna esim. mahallaan nukkuvalle yöksi.\nImua on saatavilla myös coolmax pinnalla silloin siinä on 2 kerrosta bambua ja coolmax valinnaisissa väreissä. Kuoseiksi saa myös kaikki varastossa olevat bambut, trikoot, joustofroteet sekä velourit (kuosi+ 2krs bambua).\nSaatavan nyt myös reilumpi koko iso tiima-imu 16,5e/3kpl\nMannaMaa monikäyttöimu sopii hyvin taskuvaipan tai sisätäyttövaipan täytteeksi. Kokoja on kaksi M (pituus noin 34cm,kapein kohta noin 11cm) sekä L (pituus noin 38cm, kapeinkohta noin 12cm)\nTätä imua voi käyttää myös pelkästään kevyenä vaippana kuoren kanssa sekä tuhtina lisänä sisävaipassa pitkälle vaihtovälille tai unille.Tekee tavallisesta päivävaipasta helposti tuhdin yövaipan.\nMonikäyttöimussa on tiimalasin muotoisten päällyskankaiden lisäksi sisällä kiinteänä imuna 4 kerrosta joko\nbambufleeceä, bambujoustofroteeta,tenceliä,hamppufleeceä tai mikrokuitufroteeta.\nPäällys kankaina voi olla esimerkiksi bambufleeceä ,tenceliä,bambujoustofroteeta, hamppufleeceä tai luomuhamppujerseytä.\nMonikäyttöimun voi pyytää myös läpällisenä, jolloin siinä on 2-4 kiinteää imukerrosta valittua imumateriaalia sekä läppä,jossa on 2-3 imukerrosta haluttua materiaalia.\nEsimerkiksi bambufleece päällinen, kiinteänä imuna neljä kerrosta bambujoustofroteeta ja läppä,jossa 2krs mikrokuitufroteeta ,\nyhteensä siis 8 imukerrosta. Läpällisessä imussa kannattaa läppään valita hyvin kosteutta levittävä materiaali Läpän hinta on +2e\nKiinteä imuisessa monikäyttöimussa on keskellä 6-7 kerrosta imua. Laidoilta imu on kuitenkin ohut joten paketista ei tule liian paksua. Kuosillisessa monikäyttöimussa on yksi välikerros enemmän kauttaaltaan. Kokonaan joustofroteinen monikäytöimu on todella notkea ja ohut, juurikaan imukyvyssä tinkimättä.Myös hamppujerseystä tulee ohut ja imukykyinen imu!


Progressiivinen Kuu | Astrologian Taika\nPosts Tagged ‘Progressiivinen Kuu’\nAvainsanat:Polariteetti, Progressiivinen Kuu\nEdistetyn jousen pingotusta\nOlen joutunut kovasti kyselemään jousimiehen teemojen toteutumisen perään. Joku sitkeä-sissi lukijoista saattaa muistaa, että edistetty Kuu eli proge Kuu matkaa minulla tällä hetkellä jouskarissa. Jostain kumman syystä se ei ole ollenkaan vastannut sitä, mitä Kuun jousimiehessä pitäisi oppikirjojen mukaan olla. Luulin pitkän aikaa, että syy on Kuun vaiheessa, sillä tuo mokoma mollukka oli tosi pitkään skorpionin vaiheessa edistettynä. Nyt ollaan jo tuplasti jousimiestä kun vaihekin on vaihtunut. Vaan ei, tyypilliset merkin ominaisuudet eivät ole näyttäytyneet.\nJousimies on innostunut, valloitushaluinen, seikkailullinen ja opinhaluinen. Minä jurnutan ennemminkin jotakin haisevista tuotoksista ja marjoista. Matkustelu ei voisi vähempää kiinnostaa, ja tympii jos joudun olemaan päivänkin reissussa. Suurisuuntaisia teorioita ei olla maalailtu eikä uutta oppia hankittu. Ja päinvastoin tässä joitakin kuukausia sitten julistin suurisuisesti (no se kyllä ON jouskaria!), että en sitten takuulla innostu enää mistään, kun sellaisesta saa vain näpeilleen.\nKarsin nyt valitusvirttä rankalla kädellä, koska luotan että uskotte, että jouskarin peruspiirteitä ei ole maailmastani nyt löytynyt siinä määrin kuin progekuun aikana tulisi olla. En syytä että vika olisi missään muualla kuin itsessäni, eli siinä että katson liian rajoittuneesti merkin teemoja. Progekuun ei tarvitse näkyä elämässä juuri noiden kliseiden kautta (jos sallitte kärjistyksen), sillä jokaisen merkin symboliikka on laaja. Täytyy siis sukeltaa jousimieheen syvemmälle, sellaisiin piirteisiin jotka eivät ole kenties kaikkein yleisimpiä, mutta jotka kuitenkin tavataan merkkiin yhdistää.\nUskonto olisi voinut olla yksi hyvä vaihtoehto, mutta senkin kiinnostuksen kanssa olen ennemmin luovuttanut (Neptunuksen transiitin kourissa), sillä ihan rehellisesti sanoen se ei ole kiinnostanut niin paljoa kuin oletin sen olevan esillä tässä ajassa. Minun Jesseni on jäänyt jouskarimaisen puujalkavitsin tasolle keikkumaan auton taustapeiliin ripustettavaan Jeesusta ja opetuslapsia kuvaavaan ”hajukuuseen”. Uskomisen teema on alkanut kääntyä yhä enemmän sellaiseen suuntaan, että tapahtumilla ja pienilläkin seikoilla on merkityksensä ja tarkoituksensa, eikä tuon idean fatalistisuus häiritse minua pätkääkään.\nRehellisyys on jousimieheen liitettynä kaksijakoinen juttu. Mielestäni se ei ole samanlaista ehdotonta umpirehellisyyttä kuin Marsin merkeissä oinaassa ja skorpionissa. Jousimies on tyhmän, suurisuisen tai välinpitämättömän rehellinen; omia totuuksia uhotaan ja julistetaan, mutta on olemassa helppoheikkimäinen lomaosakkeenmyyjä-jouskari, joka voi unohtaa muutamia olennaisia pikkuseikkoja saadakseen toisen uskomaan sen mitä haluaa. Kyllä minä tuon typerän suoruuden tunnustan, mutta se ei ole tuntunut luontevalta tuon aiemman skorpionin kuunvaiheen vuoksi. Nyt alkaa anti-mennä-vaan fiilis voittaa.\nTahdikkuuden puute on sellainen jousimiespiirre, mikä on pakko myöntää toteutuneeksi. Tällaiseen on ilman muuta alettava kiinnittää huomiota, joten huomaan jo tässä vaiheessa kirjoitustani, ettei valitusvirteni mennyt hukkaan. Tietoisuus lisääntyi, vaikka olo onkin melko nolo.\nVapaus on luonnollisesti yksi tämän kauden merkittävimpiä teemoja kohdallani. Sitä on tullut osaksi runsain mitoin, ihan pyytämättä. Moralismi, juu, sitäkin paatosta olette saanut huomata ajatuksieni käsittelevän. Ylioptimistisuus kuuluu jouskariin, ja kun se on syntymäkarttani nousunkin kautta perusasenteeni, on se vain korostunut. Kyllä tässä olisi monta asiaa, joiden vuoksi voisi ripotella tuhkaa päälleen, mutta ei ole jaksanut kiinnostaa. Kääntykööt asiat parhain päin, jos ei taidolla niin sitten tuurilla.\nTällä demonstraatiolla koetin osoittaa käytännön johdatuksena, kuinka ei kannata leimata mitään astrologista tekniikkaa toimimattomaksi sen perusteella, jos ei ihan heti itse pääse jyvälle miten se omalla kohdalla toimii. Omasta ajattelusta voi perittää vähän, ja ottaa huomioon tekijöitä tavallista laajemalla kouralla. Se että merkin tematiikkaa laajentaa, ei suinkaan tarkoita että ihan mikä tahansa asia ympättäisi sen alle. Kannattaa kahlata lähdekirjallisuutta ja etsiä eri kirjoittajien teksteistä avainsanoja, ei siis progekuun tapauksessa vain mitä Kuusta edistettynä on kirjoitettu, vaan ylipäätään merkkiä miettien.\nKuinka hyvin te toiset tunnistatte ja elätte tämän hetken progekuun maailmaa? Kuka on havainnut merkkikohtaisten perusjuttujen tulleen esille, ja onko kukaan toinen ollut minun laillani hukassa jos merkkiin liitetyt yleisimmät seikat eivät tunnukaan omilta?\nAvainsanat:Jousimies, Progressiivinen Kuu


Kaksi rakkaudella tehtyä Tovea - Kulttuuri - Turun Sanomat\nKaksi rakkaudella tehtyä Tovea\nNuori Tove Jansson (Alma Pöysti, oik.) on vanhemman itsensä (Ylva Ekblad) katseen alla. Pöydässä myös äiti Signe Hammarsten-Jansson (Hellen Willberg, taustalla muumifani Miyuki (Elisa Makarevitch).\nKulttuuri | Turun Sanomat | 8.2.2017 15:55 | 0\nTeatteriarvio: Svenska Teatern: Tove.\nKäsikirjoitus Lucas Svensson, ohjaus Fiikka Forsman, lavastus Erik Salvesen, puvustus Karoliina Koiso-Kanttila, äänet Anton Lindblom, valot Tom Kumlin, hiukset ja maskeeraus Pirjo Ristola. Ennakko tiistaina 7.2. Svenska Teaternin suurella näyttämöllä.\nTuon mietteen äärellä on Svenska Teaternin suuren näyttämön avautuessa rakastettu taiteilija Tove Jansson (Ylva Ekblad) merimaisemassaan, 57-vuotiaana vuonna 1971.\nKysymys on avain 100-vuotiasta Suomea ja 150-vuotiasta Svenska Teaternia juhlistavan Tove-esityksen tulkintaan nimihenkilöstään: Hieman Suomea iäkkäämpi Jansson (1914-2001) näyttäytyi monelle omalla työllään tarkoituksen elämälleen luoneena kuvataiteilijana, kirjailijana ja kuvittajana, mutta taiteilija ei koskaan tuudittautunut jo olevaan, lakannut kysymästä.\nLucas Svenssonin Tove katsoo nimihenkilöään kahdessa käännekohdassa. Vuonna 1949 Janssonin muumihahmot ovat jo kasvattaneet suosiotaan, ja hän työstää Muumipeikko ja pyrstötähti -esitystä Svenska Teaterniin. Toisaalla häntä työllistää lastentarhan seinämaalaus Kotkassa.\nVuonna 1971, muumien kasvettua yhä laajemmaksi ilmiöksi, äitinsä Signe Hammarsten-Janssonin vastikään menettänyt Jansson hakee työrauhaa maailmanympärysmatkalta.\nTuula Karjalaisen ansiokkaan Jansson-elämäkerran nimi kiteyttää taiteilijan elämän tärkeimmät asiat. Myös Tove on rakkaudella tehty työ. Svenssonin näytelmä, vaikka todellisiin henkilöihin ja tapahtumiin pohjaakin, on fiktiota, jota hän kohtelee tarkan lämpimällä, komiikan havaitsevalla katseella.\nEkblad ja Pöysti ovat tarkkailleet toistensa tekemistä, mutta eivät tee orjallisesti samanlaista Janssonia. Näin nimihenkilöstä tulee kiehtovampi, monisyisempi.\nPöystin hienovireisessä Janssonissa elämänlankana palava taiteellinen intohimo törmää epävarmuuteen ja normikammoon taiteilijan joutuessa väärinymmärretyksi ja vähätellyksi. Ekbladin vanhemman, yhä työstään elävän taiteilijan julkisuussuhde on ilkikurisine vivahteineen terveen kriittinen. Ikä ja kokemus tuovat näytelmän Janssoniin annoksen Pikky Myytä.\nVaan ei Myy ole ainoa näyttämöllä häivähtävä muumihahmo.\nJanssonin suhde valtaisaan suosioon ampaisseihin muumeihin oli ymmärrettävästi ristiriitainen, koska suosio kavensi hänen taiteilijakuvaansa. Mutta muumeista on luettavissa hänen näkemyksensä siitä, miten ihmiset ovat ja miten heidän soisi olevan.\nForsmanin tavasta rakentaa henkilöiden kohtaamisiin kunkin ominaispiirteillä leikittelevää komiikkaa on myös luettavissa muumikulma.\nSillä hemuleitahan nuorta taiteilijaa kummaksuvat tavan kotkalaiset, häntä vähättelevät nokkavat intellektuellit ja yli äyräiden ihailevat japanilaisnuoret ovat.\nMuumien syvin olemus on läsnä Janssonin ja fiktiivisen kotkalaisen huoltohenkilön Petterin suhteessa. Kaksi näennäisesti varsin erilaista, ympäristönsä kummastelemaa haastavat, mutta hyväksyvät toisensa, löytävät yhteyden.\nMitja Sirén on kerrassaan loistava niin Petterinä kuin nukkavieruna Antero Poppiuksenakin. Mikä kuuntelu, mikä rytmitaju!\nEkbladin Janssonin elämänkumppania Tuulikki Pietilää esittävä Hellen Willberg tuntuu ottaneen päälauseekseen Pietilän inspiroiman Tuutikki-hahmon ajatuksen siitä, että juuri kaiken epävarmuus tekee hänet levolliseksi. Niin mainion, pragmaattisen vastavoiman Willberg Pietilällään tarjoaa Ekbladin dynaamiselle Janssonille, etenkin alun kahdenkeskisissä kohtauksissa.\nTäysin koherentti kokonaisuus Tove ei ennakkoesityksessä ole. Hahmojen suhteisiin upotetun leikkisyyden soisi tarttuvan laajemmin toiminnallisiin ratkaisuihin. Muuminpää pakkassuojanaan talvessa vaeltava Poppius, Patrick Henriksenin tikapuutaiturointi ja Dennis Nylundin jazziin imeytyvä pystytukkaintellektuelli ovat janssonmaisia detaljeja, jotka rikastavat kokonaisvirettä.\nRytmi on ajoittain staattinen. Osassa siirtymistä on epätarkkuutta, ja pyörivän näyttämön toistuva hyödyntäminen korostaa niiden tasarytmisyyttä. Erik Salvesenin lavastuksen valkoiset seinämät jäävät harmillisen vähälle käytölle Janssonin taiteen ja tapahtumapaikkojen heijastuspintoina.\nJanssonin suhde äitiinsä (Willberg) saa kovin vähän tilaa. Sen sijaan kulmikkain kohtaamisin näyttämöllistetty tyttären ja isän Viktor Janssonin (Sirén) suhde avaa nuoressa taiteilijassa piilevää epävarmuutta.\nViimeinen sana on Vivica Bandlerin (Julia Korander). Siihen kiteytyy, miten näytelmän Janssonille vapaus on paitsi mahdollisuus toimia kuten itse halajaa, myös mahdollisuus halutessaan hypätä toisen vietäväksi.


Perheen kanssa Firenzessä: Parhaat matkustusajat, ruokailu, liikkuminen, jne. | Kartta\nFirenze on melko hyvä kohde perheille, joskin keskikesän kuumuudessa ja vilkkaimpien aikojen kuten pääsiäisen vilinässä lasten tai edes nuorten kanssa kaupunkia ei ole mukava kiertää.\nMikäli paikalle tulee vähän hiljaisempina kuukausina, on koko perheen kanssa mukava tutustua keskiaikaisten osien unohtumattomiin katumaisemiin ja aukioihin, jotka hakevat vertaisiaan. Ytimen lisäksi kannattaa perheiden viettää aikaa myös joen toisella puolella Oltrarnossa. Monen muun asian lisäksi Piazzale Michelangelolta on kaikkein parhaat näkymät Firenzen uskomattomaan keskiaikaiseen ytimeen.\nKeskikesän helteet saattavat olla kenelle tahansa liikaa ja jopa vaarallisia, ja niinpä Firenzeen ei kenenkään kannata matkustaa juhannuksen tienoilta syyskuun puoliväliin. Pääsiäinen ja aika joulusta tammikuun toiselle viikolle ovat hyvin vilkkaita aikoja vierailla kaupungissa. Nykyään Firenze on vilkas paikka lähes ympäri vuoden, ja myös helmi- ja maaliskuun Euroopan lomaviikot ja lokakuun syyslomaviikot tuovat etenkin perheitä roppakaupalla Firenzeen. Jos näihin aikoihin haluaa Firenzeen tai oikeastaan mihinkään Italian tunnettuun kaupunkiin, varaukset kannattaa tehdä kuukausia etukäteen.\nPerheille, joilla on alle kouluikäisiä lapsia, parhaat ajat matkustaa kaupunkiin ovat pääsiäisviikkoa lukuun ottamatta ehdottomasti maaliskuun puolivälin tienoilta aina toukokuun loppuun ja syyskuun alkupuoliskolta aina joulukuun puolivälin tienoille. Näinä aikoina lokakuun kahden viimeisen viikon aikana on normaalia enemmän vierailijoita, joten jos haluaa säästää majapaikkakustannuksissa ja tutustua Firenzeen suhteellisen väljissä olosuhteissa, kannattaa näitä viikkoja vältellä.\nPerheet, joilla on kouluikäisiä lapsia tai nuoria matkassa mukana, voivat matkustaa Firenzeen lomien aikaan, mutta silloin on aina paljon väkeä paikalla. Yksi normaalia parempi ajankohta on kesäkuu, joka ei valtaosassa Eurooppaa vielä ole koulujen kesäloma-aikaa, ja etenkään ennen juhannusta päivälämpötilat eivät ole turhan korkeita. Muista ajoista hiihtoloma-aikaan on kohtalaisen hyvä ajankohta vierailla Firenzessä, sillä tähän aikaan läheskään kaikki eurooppalaiset eivät lomaile. Muista ajankohdista lokakuun syysloman aikaan on vähän samantyylinen tilanne, mutta silloin on vielä kesäisen lämmintä ja väkeä etenkin viikonloppuisin on liiankin kanssa.\nLisää asiaa Firenzen ilmastosta ja matkustusajoista.\nRuoat ovat Italiassa lähes kaikkien mieleen, eikä Firenze ole tässä mielessä mikään poikkeus. Pitsat ovat erityisen hyviä, ja niitä saa paitsi pääruoaksi pizzerioista myös monesta paikasta kuten kauppahalleista välipalaksi. Monet pitsat poikkeavat täytteiltään kotimaisista, mutta lasten ja nuorten mieleen ovat yleensä tomaattisosetta tai vain tomaattia sisältävät pitsat. Pastat ovat tietenkin tarjolla miltei missä tahansa ravintolassa, ja herkkupalaksi käy aina paikallinen jäätelö (gelato), jota on kaupan joka nurkassa. Mitä lähempänä tuomiokirkkoa on, sitä kalliimpaa myös jäätelö on, joten jos haluaa säästää euroja, kannattaa sitä syödä vähän syrjemmällä, kuten joen toisella puolella Oltrarnossa.\nRavintoloita kaupungissa on joka lähtöön, mutta jos haluaa syödä rennommassa ilmapiirissä ja vähän edullisemmin kuin varsinaisissa ravintoloissa, ovat kauppahallit tähän tarkoitukseen hyviä. Sant’Ambrogion kauppahallissa on ma–la klo 7–14 tarjolla pitsapaloja, jotka kuuluvat kaupungin parhaisiin, ja siellä on myös lounasravintola, josta saa lämpimiä ruokia. Jos lapset ovat ennakkoluulottomia ruokien suhteen, voi kokeilla paikallisen keittiön antimiin kuuluvia sisäelimiä (trippa alla fiorentina), jotka tarjotaan kuumina tulisen kastikkeen kera sämpylän sisällä (lampredotto), ja joita myydään Sant’Ambrogion kauppahallin ulkopuolella aukeavalla Piazza Lorenzo Ghibertillä [kartalla].\nMercato Centrale eli keskuskauppahalli [kartalla] on sekin vastaavanlainen joskin suurempi, vilkkaampi ja turistivoittoisempi kauppahalli, joka sijaitsee melko lähellä päärautatieasemaa. Siellä voi syödä päiväsaikaan alakerrassa pitsoja ja lämpimiä ruokia, ja siellä on parikin hyvin suosittua ruokapaikkaa, kuten Nerbone, joihin on lounasaikaan jonoja. Nykyään onkin alakerran lisäksi hyvä pitää mielessä kauppahallin yläkerta, sillä siellä on food court -tyylinen tila. Se on avoinna aamusta iltaan, valikoimat ovat hyvät ja jokainen perheenjäsen voi syödä juuri sitä mitä haluaa. Esimerkiksi sen pizzeria Sud on äärimmäisen pidetty, ja sieltä saa ensiluokkaista pitsaa. Useimmat paikat ovat avoinna klo 24 asti. Ainoa ongelma yläkerran paikoissa on se, että siellä on ajoittain painajaismaisen vilkasta. Alakerrassa on iltapäivisin nykyään kaikenlaista avoinna, ja sen ravintoloissa voi ajoittain olla hyvin rauhallista.\nLisää asiaa Firenzen parhaista ravintola-alueista ja siellä tarjottavista ruoista.\nFirenzen keskiaikaiset kadut ovat hyvässä kunnossa, ja kävely lastenrattaidenkin kanssa on melko helppoa. Monet ahtaat kujat saattavat kuitenkin tuntua ahdistavilta, sillä niillä liikkuu kävelijöiden lisäksi skoottereita ja autoja ja muun lisäksi turisteja ympäriinsä vieviä hevosvankkureita.\nKaikkein paras tapa tutustua Firenzeen on kävellä siellä silloin kun ihmisiä ei ole turhan paljon liikkeellä. Jos lähtee tutustumaan ytimen pääaukioihin ja niiden tuntumassa oleviin nähtävyyksiin arkena klo 8–9, voi vilkkainakin aikoina tutustua niihin parin tunnin ajan aivan rauhassa. Viikonloppuinakaan valtaosa ihmisistä ei lähde liikkeelle liian aikaisin, joten ympäri vuoden ne, jotka päättävät nähdä tärkeät paikat hyvissä ajoin ennen puoltapäivää, voivat tutustua kaikkeen paremmin kuin iltapäivisin.\nBussilla pääsee hyvin joitakin välimatkoja, kuten ylös Oltrarnon kukkuloille tai Fiesoleen, mutta bussit ovat usein täynnä ja 4 hengen perheen on usein helpompi ja joskus jopa samanhintaista tehdä matka taksilla. Busseilla samoin kuin junalla on hyvä siirtyä koska tahansa päiväretkille esimerkiksi Pisaan tai Sienaan.\nLisää asiaa liikkumisesta Firenzessä.\nParasta maastoa tehdä kaikenlaisia ostoksia on Centrale Mercato -kauppahallin [kartalla] ympäristö. Kauppahallista saa hyvin elintarvikkeita, ja kauppahallin ympärillä on kojuja, jotka myyvät kaikenlaista melko edullisesti. Samoilla kaduilla on paljon erilaisia liikkeitä, joita on lisää etenkin lähellä Piazza Repubblica -aukiota, joka kahviloineen ja karuselleineen onkin hyvä oleskelupaikka perheille. Sen laitamilla ja lähikaduilla ovat eräät kaupungin hienoimmat liikkeet, ja jos haluaa katsella luksusluokan tuotteita, kannattaa tämän aukion tuntumassa kierrellä. Ehdoton vierailupaikka on myös Italian suurimman tavarataloketjun piste, La Rinascente, joka on aukion laidalla.\nKaupungissa on myös toreja ja markkinakojuja, etenkin päivittäin Piazza dei Ciompi -aukiolla [kartalla], jolla on klo 10 alkaen keräilytavara- ja antiikkiliikkeitä. Torikojuja, joiden joukossa on kirpputoritavaraa myyviä, on myös joen toisella puolella, Oltrarnossa, jonka Piazza Santo Spirito [kartalla] on yksi ytimen ajoittaisista toreista.\nOltrarnossa on myös lähellä jokea melkoisesti hyviä liikkeitä, ja etenkin herkkuliikkeet ovat siellä hyviä ja tilaa on aina enemmän kuin keskustassa. Erityisen hyvä katu on Via Santo Spirito [kartalla], jolla tosin on useita eri nimiä, kuten Via San Frediano, ja jolla on myös melkoinen valikoima kahviloita ja ravintoloita.\nFirenzessä kaupat ovat avoinna aamupäivisin ja iltaisin, mutta monet pitävät parin tunnin tauon klo 13 ja 16 välisenä aikana. Nykyään myös sunnuntaisin on paljon kauppoja avoinna, sillä Italiassakin on aukioloajat vapautettu.\nLisää asiaa ostosten tekemisestä Firenzessä.\nFirenzen keskusta on mukava paikka liikkua ympäriinsä. Se ei ole mikään aivan pieni mutta ei valtavan suurikaan, ja siellä on helppo siirtyä pikkuhiljaa paikasta toiseen. Vanhan keskustan pääaukiot, kuten Piazza della Signoria, ovat eläväisiä aamusta iltaan ja varsinkin kesällä ja muina vilkkaina matkustusaikoina. Kuitenkin etenkin Piazza Signorialla on varsin paljon tilaa eikä siellä mitään kauheita tungoksia esiinny muulloin kuin vilkkaimpien aikojen iltapäivinä ja silloin kun useampi suuri ryhmä saapuu sinne samanaikaisesti.\nOngelmallisimpia paikkoja kävellä perheille ja muille ryhmille ovat pienet kujat, joita on kaikkialla vanhassa keskustassa ja joista jotkin ovat hyvin suosittuja. Liikkumista hankaloittaa jonkin verran liikenne: vanhassa keskustassa on melko vähän autoja, mutta etenkin pyöriä ja skoottereita on pääaukioita myöten. Pyörät ja hiljaiset sähköskootterit ovat vaarallisimpia, ja niitä todellakin kannattaa pitää silmällä. Autoja on vain joillakin kaduilla liiaksi, ja nämä kadut ovat hyvä pistää merkille ja kiertää ne kaukaa.\nKeskustan pääaukioista Piazza della Repubblica on karuselleineen lapsiperheiden suosikki. Sitä reunustaa muutama kaupungin tunnetuin kahvila, ja niillä on lähes ympärivuotiset terassit. Aukion läpi kulkevat kadut ovat Firenzen parhaita ostoskatuja, joilla on eniten luksusluokan tuotteita. Aukion riemukaarta vastapäätä oleva katu, jolla on monta nimeä mutta joka usein tunnetaan nimellä Via del Corso, on yksi parhaita kaupungin parhaita kujia. Sillä on kauppoja ja ravintoloita ja se johtaa kohti Santa Crocea ja siellä olevaa kauppahallia.\nHyvää maastoa perheille ruuhkaisinakin aikoina on joen toisella puolella sijaitseva Oltrarno, jossa on vilkkaita alueita mutta jossa yleensä on huomattavasti vähemmän ihmisiä liikkeellä kuin joen toisella puolella. Oltrarnon puistot ja kukkulat ovat tietenkin hyviä etenkin kuumilla ilmoilla, mutta joen yli kulkiessa eniten tungosta on Ponte Vecchio -sillalla, joka onkin harvan lapsen mieleen. Paremmat näkymät ja väljemmät olosuhteet ylittää joki on muilta silloilta, ja etenkin monta kertaa vuosisatojen saatossa uudelleen rakennettu Ponte Santa Trinita antaa hyvät näkymät ja tilaisuuden oleskella sillä maisemista nauttien.\nMyös Fiesole, joka sijaitsee ylhäällä kukkuloilla, on hyvä kylä vierailla lasten kanssa. Sinne pääsee alle puolessa tunnissa rautatieaseman vieressä olevalta bussiasemalta.\nLisää asiaa Firenzen kaupunginosista ja päiväretkikohteista.\nLisää asiaa Firenzeen suuntaaville perheille:\nPieni matkaopas kertoo perheille soveltuvista vierailupaikoista.\nVisit Florence esittelee tekemistä ja nähtävää koko perheelle.


Tiedetrilleri Spiraali on palkitun huipputieteilijän esikoisromaani - Bazar Kustannus\nTiedetrilleri Spiraali on palkitun huipputieteilijän esikoisromaani\nto, touko 10, 2012 10:07 CET\nPaul McEuenin esikoisromaani Spiraali on tiedemaailmaan sijoittuva trilleri. McEuen on luonut jännitystarinan, jossa yhdistyvät huipputeknologia ja biologinen sodankäynti.\n86-vuotias arvostettu tiedemies Liam Connor löydetään kuolleena. Kaikki viittaa siihen, että Connor on hypännyt sillalta ja tehnyt itsemurhan. Connorin läheiset, kollega Jake ja pojantytär Maggie, eivät kuitenkaan usko selitystä. Miksi pidetty ja terve mies olisi päättänyt itse päivänsä? Pian poliisi löytää kysymyksiä herättävää todistusaineistoa ja huomataan, että yliopiston laboratoriosta on kadonnut myös joukko Connorin kehittämiä hämähäkin kokoisia mikromönkijöitä.\nLiam Connorin kuoleman taustalla on tappava tauti, jonka Japanin sotavoimat vapautti toisen maailmansodan aikana keskellä Tyyntämerta. Tauti oli tuomiopäivän ase: se levisi ilmassa eikä siihen tehonnut mikään tämän maailman lääke. Yhdysvaltain merivoimat teki kaikkensa pysäyttääkseen taudin leviämisen, ja lopulta Connor oli ainoa, joka tiesi aseesta ja sen olinpaikasta. Nyt, vuosikymmeniä myöhemmin, joku muukin haluaa löytää ampullin, joka sisältää tuon biologisen tuhoaseen.\nPaul McEuen työskentelee fysiikan professorina Cornellin yliopistossa Yhdysvalloissa ja johtaa nanotutkimukseen keskittyvää Kavli Institutea. Hän on saanut useita merkittäviä tiedepalkintoja. Spiraali on McEuenin esikoisromaani. Sen käännösoikeudet on myyty jo 17 maahan, ja tuotantoyhtiö Chockstone Pictures on ostanut teoksen elokuvaoption.\nEnglanninkielinen alkuteos: Spiral\n”On vaikea käsittää, että tunnettu huipputieteilijä, joka on kirjoittanut ensimmäisen romaaninsa, on hyvinkin saattanut luoda koukuttavimman ja kiehtovimman trillerin, mitä tämä kriitikko on lukenut lähes 50-vuotisen trillerikautensa aikana.”\n”McEuen osoittaa, että kekseliään tieteilijän mielikuvitus on paljon vilkkaampi kuin kirjailijan, joka on vain tehnyt läksynsä.”\nLIITTEET: Paul McEuen, Spiraali_etukansi\nBazar Kustannus Oy , Paul McEuen , Spiraali\nPaul McEuen työskentelee fysiikan professorina Cornellin yliopistossa, Yhdysvalloissa.\nSpiraali on McEuenin esikoisteos.\nChockstone Pictures on ostanut Spiraalin elokuvaoption.


Ilmaiset seksi kuvat neekerin pillu / Date linjen\nnaisista, pics 40 vuotiana itsetyydytätte demi. Avovaimon tytär livenä tissejä isoa kyrpä puhki nussittu anne antaa karvaista pillua parolasta panoseuraa. Kaunis ebony tyttöjen kuvia 466, suosittelemme.\nNainen vammalasta pila videot saksalaiset saunassa eroottiset novellit suomi miia pylly video seksii naista tuhma seksi tarinat rouvaa kimpassa porno hyväksikäyttö pilluchat posio ilmaisia suomalaisia julkkisia naimassa tarinat hierojalla tissit pieni tissiset neekerit työntä isoja naisia saa pojan seksiin ilmaista perus pasianssi pelit vauvanteko pelit. Nuorentytön joukkopano mr lothar ilmaiset isot tissit, ja karvainenpillu, ja kusi pillu miehet iso kyrpä veljen kanssa videona. Vaimo imee naisten satiini silittäminen.\nSain pillua iisalmessa italiyanski erotiikka suomi tissi teija kiima sian kanssa saunassa takaapäin sisän. Teinitytön porno pillu kamera pimpissä paise jalkapohjan pisteet ja mies imee nuori naine. Pillun levityskuvia pillun kuvia neekerin kyrpä tekee pornoa. Täysi hd porno. Valtava kyrpä vantaa mies 60v hieroa miehen pippeli ja nainen nöyryyttä miestä teinien alastonkuvia youtube seksivideot. Pillua katinkulta miesseuraa turengista seksiä rovanimi liman maku. Vaimon salakuvaus englanniksi seksikeinu ylilauta sukupuoliherpes suudellessa tarttuuko ruusu panopenkki ruusu suomi itse tyydytys tube miehen masturbointi video pano kuva poja sexi video teinit joilla karvainen hairy vako marjan mällistä pillua virojoelta mistä löytyy pillu sex tube lothar porn jeans seksi novellit suomalaiset julkkikset suihinotto. Sisko veli nussi koiran kullia perseeseen tampere. Yhdyntä kuvia tiedä pidänkö lapsen pillu aikuisen naisen dvd isovittuinen nainen korsetissa yllätin anopin nainti tarinat nussin ex alasti www. Pillua rautalammilta pillua tuuli 24v siikajoki juhannus. Maksullinen lomi lomi hieronta bambi ink porn pillu youtube suomi 24 kaaleet viosaaren sonja prostituut and täti ja piiskaa.\nLajitella: Uusimmat videot, katsotuimmat videot, eniten kommentteja Video helmet.\nLäkäri novellit eläinseksiä nainen lapin naiset kotkassa. Mr lothar isotissinen rouva haluaa 40 vuotiaan pillut suomalaista puhelinpornoa ilmaista pillu naiset. Kaikki sivuston kuvagalleriat ja linkit tulevat meille kolmansien osapuolien kautta. Poika tyydyttä poikaa anu ouluntullin levari tarinoita nussimista iso pylly lesbo.


Ranskan opetuksessa on äärimmäisen tärkeää, että oppijat tottuvat kuulemaan kieltä ja siksi kohdekieltä olisi hyvä käyttää mahdollisimman paljon opetuksessa. Mitä enemmän kieltä käytetään tunnilla, sitä helpommaksi sen ymmärtäminen muuttuu. Tämä pro gradu -tutkielma pyrkii selvittämään, miten ranskan opettajat käyttävät kohdekieltä opetuksessa ja millä perusteilla. Lisäksi tutkielmaa varten selvitin, voiko menestyksekkään kielikylpymetodin periaatteita soveltaa myös tavallisessa kieltenopetuksessa. Teoriataustana sovelsin kielikylpyteorioita sekä aikaisempia tutkimuksia kohdekielen käytöstä eri kielten opetuksessa.\nTutkimus koostuu kahdesta osasta. Ensimmäinen osa on tapaustutkimus, jonka tein opetusharjoittelun aikana. Opetin A-ranskan ryhmää pelkästään kohdekielellä ja keräsin havaintojani päiväkirjaan sekä teetin oppilaille alku- ja loppukyselyn, jossa selvitin heidän mielipiteitään kielikylvyn integroinnista normaaliin opetukseen. Selvitin, oliko opetuksen seuraaminen oppilaiden mielestä helppoa ja vaikuttiko kohdekielen käyttö heidän oppimiseensa, motivaatioonsa tai ilmaisurohkeuteensa. Tutkimuksen toisessa osassa vertailin omia kokemuksiani opettajana muiden ranskanopettajien kokemuksiin nettikyselyn avulla. Selvitin, miten paljon opettajat käyttävät kohdekieltä opetuksessa, millaisissa tilanteissa ja miksi. Lisäksi halusin tietää, vaikuttaako opettajien työkokemus tai oma kielitaito jollain tavoin kohdekielen käyttöön ja miten opettajat ovat huomanneet oppilaidensa suhtautuvan ranskan käyttöön.\nTutkimus osoitti, että suurin osa opettajista pyrkii käyttämään kohdekieltä aina kuin mahdollista. Useimmat arvioivat puhuvansa tunneilla ranskaa 50-70% ajasta, ja erityisesti yksinkertaiset ohjeet ja yleinen keskustelu hoidettiin useimmiten ranskaksi. Äidinkielen käyttö nähtiin kuitenkin perusteltuna joissain tilanteissa, esimerkiksi kieliopin opetuksessa sekä silloin, jos oppijat eivät kykene ymmärtämään asiaa muutoin. Myös omat oppilaani olivat sitä mieltä, että suomea olisi hyvä käyttää apuna tarvittaessa. Heidän suhtautumisensa ranskan käyttöön opetuksessa muuttui kielikylpymäisten tuntien myötä hieman neutraalimmaksi, eivätkä he kokeneet suurempia ymmärtämisvaikeuksia tunneilla. Tutkimus osoitti, että ranskan kielen mahdollisimman runsas käyttö opetuksessa on tärkeää, mutta se ei yksistään vielä takaa hyviä oppimistuloksia.


Blog from Bentota, Sri Lanka | Wanderlust\nTamileita - onko heita?\nToissapaivainen passinleimaus, valuutanvaihto ja hienovarainen maantieteellinen suunnanmuutos toi mukanaan paljon muutakin. Tahan mennessa kokeman pohjalta pelkkaa positiivista. Olisi toki huolimatonta - jopa edesvastuutonta - aloittaa Sri Lankan arvostelu ja pisteytys jo tassa vaiheessa parin takana olevan paivan jalkeen, mutta koska edesvastuuttomuus on etunimeni teen nain silti. Paikkahan on uskomaton - kaikki Intian parhaat puolet ja noin kolmesataa puolta mihin Intia ei pystynyt. Ja tama ilman sita epailysta, ettenko olisi pitanyt Intiastakin. Lankalla vaan tuntuu hommat toimivan, ihmiset hymyilevat, kuten buddhalaiseen maahan vain kuuluu ja muutenkin reissaajapoloista pidetaan kutakuinkin ihmisena, mika ei siis Intiassa aina ollut aivan itsestaanselvio. Ihmiset nayttavat paremmin voivilta ja kiinnostuvat jotenkin ujommalla tavalla kuin pohjoiset naapurinsa. Kaytannossa tama tarkoittaa, etta vaikka taallakin juttelemaan tullaan ja kadulla saa kasipaivaa olla jakamassa, niin silti ei tuijoteta kuin avaruusoliota ja piinataankin mahdollisuuksien mukaan vahakseltaan. Nama kaikki huomiot siis huomioita, joita toistaiseksi kahden paivan ja yon varjolla pystyn sanomaan, mutta jos meno ei ratkaisevasti tasta kay muuttumaan - elan erinomaisessa paikassa ilman halua muuttaa taalta koskaan minnekkaan muualle. Viisumi taitaa vain ratkaista taman ongelman - eika minun eduksi lainkaan.\nLento sinansa hulppeaan aikaan yolla kello yksi - sujui kaavailujen mukaisessa ilmapiirissa. Perilla oltiin puoli kolmelta ja ero kaikessa oli hammastyttava. Lentokentta jo pelkastaan kiilteleva ja kaikkialtaan puhdas (vai onko se sitten vain sita kun on ollut pian kolme kuukautta Intiassa) ja hommat toimivat eli vessassakin paperia ja kaikkia kasittamattomyyksia joiden olemassaolon olin jo tyystin unohtanut. Vaikka mitapa silla paperillakaan lopulta... Harski kellonaika paatti puolestani ja puhui minulle lentokentalle jaamisen puoleisia sanoja. Niinpa jain asuttamaan lentokenttaa muutamien samoihin aikeisiin paatyneiden kanssa. Ratkaisu sinansa helppo kellonajan suhteen ja tapahtuma muutenkin tuttu Koopenhaminan, Lontoon, Frankfurtin ja tietysti Helsingin lentokentta-asumiskokemusten kautta. Ei ollut Colombo hassumpi lainkaan - loysin sitten itselleni viela siivoustarvikkeiden ymparistosta napparan kolon ja kolmen jakkaran muodostaman sohvan jonne paani kallistaa.\nAamun halinassa sitten jalkeille ja kurkkimaan Lankaa oikein ulkoapain. Ilmasto yllatti myos - aika paljon hikisempi, kuumempi eli trooppisempi kuin etelaisessa Intiassa. Seuraavat liikehdinnat otin Colomboon, jonne en siis lentanyt (lentokentta sijaitsee varsinaisesti 30 kilometria pohjoiseen, joka Lankan kokoisella saarella on muuten paljon se) bussilla matkaten ja siita uutta bussia alle ja suoraa etelaan ilman mitaan tietoa mistaan paikasta talla suunnalla palloa. Bentotassa nyt elellen meno on letkeaa. Onhan taalla resortteja ja kallista majoitusta riittamiin ja yli kenenkaan tarpeen, mutta myos halvempaa paikkaa jonkin verran. Myohemmin rahan maailmasta lisaa - nyt lyhykainen selontekoni Lankan taman hetkisesta tilasta keskeytyy jatkuakseen taas sopivan ajan paasta - eli lahden nyt katsomaan jonkin hamyn viidakkotemppelin buddhalaisissa meiningeissa.


Mamas: Uudet hiukset\nKävin torstaina parturissa. Viime kerralla laitettiin vähän tummia raitoja, nyt kesäksi teki mieli taas ihan kunnon vaaleaa. Tuhkanvaaleaa sävyä olen jo pitkään haikaillut, mutta melkein aina parturissakaan ei saada ihan vaaleaa. Minulla on niin paljon punapigmenttiä hiuksissa, että aina ne jää vähän kultaiseksi. Nyt parturi onnistui saamaan hiuksiini todella tuhkaisen sävyn. Nyt siis mennään aikamoisen tuhkaisella tukalla kesä, tykkään kovasti!=)\nLähettänyt Joanna klo 8.59\nAnonyymi 8. heinäkuuta 2012 klo 9.10\nkauniit hiukset!! (vaikka täällä missä mä oon huomion vei tuo pieni raitainen yksilö ;) )\nJoanna 8. heinäkuuta 2012 klo 20.03\nUskon, että siellä huomion vie tuo pikkutyyppi=))\nKepulaisen äiti 8. heinäkuuta 2012 klo 9.46\nNätit! KÄytätkö muuten sitä liilaa shamppoota, mikä vie keltaisuutta pois?\nJoanna 8. heinäkuuta 2012 klo 20.02\nKäytän Joicon hopeashampoota normaalisti pari kertaa viikossa. Nyt en ole sitä vielä tähän tukkaan koittanut, kun on sen verran tuhkainen tämä sävy. Olen kokeillut monelta merkiltä hopeashamppoita, mutta Joico on kyllä tehokkain.\nPipsa 8. heinäkuuta 2012 klo 11.03\nOi mäkin haluan noin vaaleat. Mulla kans on tota punapigmenttiä niin paljon että aina menee keltaiseksi. Missäs kävit värjäämässä? Tosi hyvän näköiset!\nJoanna 8. heinäkuuta 2012 klo 20.00\nKävin Jyväskylässä Studio Sanni Puikkosella. Tosi mukava parturi ja sai tosiaan kerralla näin tuhkaiseksi hiukset. Suosittelen lämpimästi=) Hinta on myös todella edullinen verrattuna moneen muuhun parturiin.\nMama D 8. heinäkuuta 2012 klo 11.10\nTodella ihanan savyiset hiukset. Itse olen nyt vuoden ollut varjaamatta. Melkein kutkuttaa vaihtaa varia, mutta vain melkein :)\nJoanna 8. heinäkuuta 2012 klo 19.57\nKiitos=) Itse en pystyisi olla vuotta värjäämättä kun oma juurikasvu on sen verran tummaa. Pitäisi ensiksi sävyttää omat hiukset tummemiksi. Toivotaan, että tämä tuhkansävy vaan nyt pysyy ettei lähde heti kellastumaan.\nNiina 8. heinäkuuta 2012 klo 11.18\nKauniin väriset hiukset kyllä :)\nJoanna 8. heinäkuuta 2012 klo 19.52\nKiitos, itse tykkään myös kovasti. Kerrankin tuli ihan kunnon tuhkan sävy.\nlittleB 8. heinäkuuta 2012 klo 22.42\nIhana väri! Rupesi kiinnostamaan tuo kampaajakin, ei taida hinnastoa olla missään nähtävillä? Mitä sulla maksoi värjäys?\nJoanna 9. heinäkuuta 2012 klo 8.35\nHinnastoa ei taida löytyä netistä. Minulla maksoi värjäys+sävytys+leikkaus 62 euroa. Eli omasta mielestä todella edullinen paikka ja parturi oli todella mukava=)\nlittleB 9. heinäkuuta 2012 klo 22.41\nNo on kyllä edullinen, täytyypäs testata joku kerta! :)\nAnonyymi 9. heinäkuuta 2012 klo 17.08\naapolla on joka kuvassa sama tutti :) ja taitaa tuti maistua nykyään hyvältä.. tule aapo äkkiä tätin luo, tädillä on kova ikävä aapoa ja etenkin aapon äitiä :)\nJoanna 9. heinäkuuta 2012 klo 20.42\nTutista on tullut nykyään todella iso riippuvuus! Ihan muutamassa vuorokaudessa tutista ei enää pysty luopumaan hetkeksikään. Se on nykyään niin hassun näköinen, kun ei ole tottunut näkemään sitä koko ajan tuttisuussa. Meilläkin on ikävä sua!! Ollaan vielä täällä reissunpäällä.


Pelivihje: KooVee-Welhot - Ilmaiset Vedot\nKooVee – Welhot\nIllan toinen salibandyvihje isketään huipputärkeään häntäpään kamppailuun, kun Tampereen KooVee isännöi Kuopion Welhoja. Ottelu käyntiin AutoCenter Areenalla klo 19.00.\nKooVee pitää otteluun lähdettäessä sarjan toiseksi viimeistä paikkaa, kun ainoastaan Salba on sen takana. Tamperelaiset ovat tiukassa paikassa sillä mikäli se tänään häviää, joutuu se pelaamaan keväällä sarjapaikastaan karsintapelissä. Voitolla joukkue taas pitäisi toiveita suorasta säilymisestä elossa. KooVee on pystynyt haastajan roolissa kiusaamaan suurempiaan, mutta ns. ”päävastusjiltaan” se ei ole liiemmin pisteitä ottanut. Joukkue on pitkälti ykkös hyökkäyskolmikkonsa varassa, sillä kolmikko Salomaa, Koljonen, Reunamäki on vastannut noin 60% joukkueen maaleista. Kolmikon lisäksi Samuli Segerman sekä Tuomas Aho ovat pystyneet tekemään jonkin sortin tulosta mutta näiden jälkeen on todella hiljaista. Maalilla Arvid Vonk on pystynyt pitämään jotenkin tasonsa joskaan puolustukselta ei liiemmin apuja ole tullut.\nLiigadebytantti Welhojan oltiin jo ennen kautta lähettämässä takaisin Divariin sarjaporrasta alemmas, mutta vahvan syyskauden turvin kuopiolaiset ovat tiukasti kiinni suorassa säilymisessä, tosin karsijanpaikalle matkaa on ainoastaan kaksi pistettä. Welhojen kevät on ollut mollivoittoinen eikä voittoja ole yhdeksästä pelistä kuin kolme kappaletta. Viimeisin tuli viikko takaperin ”neljän pisteen pelissä” Salbaa vastaan luvuin 3-6. Keskiviikkona joukkue päätti runkosarjan kotiotteluiden osalta kun Happee ryöpytti sitä Kuopiohallissa 4-10 lukemin. Welhojen pelillisenä johtajana kentällä esiintyy Iiro Lankinen, joka on mättänyt puolustajan paikalta kovat 37 tehopistettä (19+15). Torjuntavastuuta lähes koko kauden kantanut Petri Lech aloittaa maalinsuulla tänäänkin.\nKooVee ei ole onnistunut koko kautena voittamaan kotonaan kuin yhden ottelun. Welhot taas ei ole vieraissa juhlinut täyttä pistepottia kuin kaksi kertaa joten kotiedun arvioiminen on melko kinkkistä. Welhot puolusti Salbaa vastaan todella hyvin ja mikäli se taistelee tänään samalla ilmeellä on se hyvin lähellä voittoa. KooVee on aivan liikaa ykköskenttänsä varassa ja hyvin puolustava Welhoryhmä sammuttaa melko nopeasti Koljosen ja kumppanien peli-ilon. Näin suurten panosten pelissä tuskin maaleilla tullaan mässäilemään joten undereiden korkeat kertoimet herättävät hieman ihmetystä. Alle 11,5 maaliin päädytään noin 57% arviolla joten in lähes kakkosen kerroin kelpaa helposti peleihin. Arvioissamme myös Welhoja on aliarvoitu jälleen kerran ja paras value löytyy vieraiden +1,5 maalin tasoituksesta, jossa maalin tappiollakin päästään lunastamaan.\nWelhot +1,5 @1,82 Panos 6/10\nAlle 11,5 maalia @1,90 Panos 7/10