Kultainen Kynsilakka: tammikuuta 2016\nLähettänyt Nanna/Kultainen Kynsilakka-blogi klo sunnuntaina, tammikuuta 31, 2016 6 kommenttia:\nJälleen ihanaa kierrättämistä!\nVoi tämä kauneus.. Kierrättäminen on hyve niin monessa asiassa ja näin kosmetiikka-intoilijana se on aivan korvaamatonta!\nTämän kerran kierrätyksessä minulle kotiin kantautui kaksi Estee Lauderin tuotetta,yksi luomiväripaletti ja yksi aurinkopuuteri.\nAurinkopuuteri on suhteellisen tumma sävy Pure Color Blusheista. Blushan viittaa poskipunaan mutta kyllä tämä minulle aurinkopuuterista menee ;) Sävy 09 Brazen Bronze Shimmer on lämpimän ruskea ja minulle usean asteen liian tumma arkikäyttöön. Koostumukseltaan tämä on hämmentävän pigmenttinen eikä niinkään hohtava vaikka nimi antaa niin ymmärtää,korkeintaan satiininen lopputulokseltaan.\nOlen käyttänyt tätä iltariennoissa enemmänkin kuin päiväkäytössä,ja silloinkin lähinnä tehdäkseni hieman syvempiä varjoja poskiluiden alle. Jostain syystä tämä sävy soveltuu siihen hyvinkin luonnollisesti!\nJa tämä toinen mussukka on sellainen mitä olen kytistellyt vaikka kuinka kauan mutta aina jotenkin aristellut tätä värikomboa. Pure Color 01 Violet Underground Cyber Metallic on jotenkin hassu nimi tälle,eihän tässä violetin sävyjä ole ;)\nSen sijaan tässä on kirkkaan pinkki,vaalea persikkainen,todella lämmin suklaan ruskea,kylmä sininen ja musta. Tuo suklaan ruskea on aivan upea! Se on lämpimin ruskean sävyistäni ja antaa niin pehmeän lopputuloksen vaikka onkin tumma. Pinkki todellakin on kirkas ja vaalein sävy hämmentävästi ei olekaan näin kalpealle iholle niin vaalea vaan selkeästi persikan värinen. Vaalein ei siis käy minulle korostusväriksi vaikka niin tässä varmaan olikin kuviteltu. Musta on todella syvän sävyinen ja sininen sitten taas kylmempi.\nKaikki sävyt ovat todella pigmenttisiä mutta aika kovia,tosin kovuushan voi johtua jo siitä että paletti ei ole enää ihan tuore.\nMikä on teille hinnallinen kipuraja värikosmetiikassa?\nLähettänyt Nanna/Kultainen Kynsilakka-blogi klo torstaina, tammikuuta 28, 2016 2 kommenttia:\nVoisimmeko hetkeksi hiljentyä ihmettelemään ja ihastumaan Tom Fordin luomiväripaletteihin?\nMeinasin tukehtua aamukahviin tänään kun harhauduin Temptalian blogiin ja näin tuon aivan upean Honeymoon-paletin joka näkyykin kuvassa isoimpana.\nMinulle ei tapahdu näitä äkkirakastumisia usein mutta.. Siis tuo on niin kaunis! Ei sillä,ei muissakaan paleteissa vikaa ole mutta.. Voi Honeymoon!\nTämän päiväinen höpötys onkin vain pikahehkutus tässä puuhastelun lomassa. Nyt voi taas hyvillä mielin jäädä näkemään pitkästä aikaa päivä unia jostain tietystä tuotteesta.\nOnko Ford ikinä houkuttanut teitä kosmetiikan saralta?\nLähettänyt Nanna/Kultainen Kynsilakka-blogi klo keskiviikkona, tammikuuta 27, 2016 2 kommenttia:\nFollow my blog with Bloglovin\nVoi sinä ihana mehiläismies joka toit tämän ulottuvilleni. Minullahan on todellinen asennevamma jalkojenhoitotuotteisiin jotka kulkevat tavallisella kaavalla - aina vaan niitä viilentäviä ainesosia tai yrttejä!\nEn pidä eukalyptuksesta ihonhoidossa tai edes huulilla,yhdistän sen yskännamuihin tai kipeänä olemiseen. Sen lisäksi atooppiselle iholle se on usein todella ärsyttävä,juuri niinkuin omallenikin.\nOlen jo kauan halunnut saada tassuni kiinni tähän,nimittäin Burt's Beesin Coconut Foot Creamiin. 99,4%:sti luonnollisista ainesosista,pakattu täyteen OIKEASTI kosteuttavia ainesosia eikä sitä ainaista yrttisyyttä jossei lasketa pienen pientä määrää rosmariini-uutetta jota en edes omalla nenällä havaitse.\nTämä voide on oikeasti kuin paksua hunajaa! Koostumus on siis minulle ihan uusi. Tämä levittyy hieman tahmeasti ja suosittelisinkin että tämän kanssa laittaisi tassuihinsa esimerkiksi kosteutta sitovat sukat. Tämä ei tunnu voidemaiselta vaan ennemminkin hieman kitkaisen siirappiselta,tämä ei siis mene siihen peruskategoriaan jalkojenhoidon saralla. Imeytyminen kestää minun kokemuksieni mukaan kauan ja vielä aamullakin jalat tuntuvat nihkeiltä. Minä tosin en laske sitä miinukseksi koska haluan tosi tujakoita tuotteita iholleni öisin.\nMites sitten se tuoksu? Voimakkaan kookoksinen joten te jotka ette siitä välitä,ei tämä ole teidän juttunne. Minun nenääni tämä on hyvinkin luonnollinen,tosin voimakas,kookoksen tuoksu. Tässä ei tule läpi sitä esanssista kookoksen tuoksua joka on se yleisin johon kauneudenhoitotuotteissa törmää.\nTämä on hoitavan paksu sekoitus kookosöljyä,lanoliinia ja glyseriiniä. Sanoisin että teille jotka etsitte oikeasti kosteuttavaa voidetta yökäyttöön,on tämä ehdottomasti kokeilemisen arvoinen.\nJos nyt sitten kuitenkin annetaan hieman noottiakin,katsokaa tuota suuaukkoa.\nNiinkuin sanoin,tuote on kuin paksua hunajaa joten suuaukko on aivan liian iso. Itse säilytän tätä tuubia lappeellaan,en yksinkertaisesti uskalla pitää sitä pystyasennossa. Ja koska kyse on näin luonnollisesta tuotteesta,"vesittyy" se jonkin verran joten jos itse jalkavoide pysyisi kunnialla tuubissa,on hyvinkin todennäköistä että voiteesta erittynyt neste luiskahtaisi tuubin korkin välistä ulos.\nJa se minua kyllä harmittaa miten vähän tämän merkin tuotteita näkyy missään. En ihan oikeasti tiedä olenko koskaan Suomessa nähnyt näitä missään kivijalkakaupassa? Ja itsehän olen siis todella huono tilaamaan mitään verkosta.\nOnko Burt's Bees teille tuttu merkkinä?\nLähettänyt Nanna/Kultainen Kynsilakka-blogi klo lauantaina, tammikuuta 23, 2016 4 kommenttia:\nTunnisteet: Burts Bees, ihonhoito\nAgent Provocateur, provokatiivisen mausteista\nOlen tunnetusti rakastanut tuoksuja lapsesta asti (kiitos äitini) ja parhammillaan tai pahimmillaan minulla on ollut niitä useita kymmeniä. Sitten villitys on kuihtunut hetkeksi ja niin on käynyt jemmoillekin. Tai sitten olen taas lähtenyt maasta ja jättänyt jemmani taakse,jotka ovatkin sitten ovelasti huvenneet äitini säilytyksessä.\nNyt olen alkanut pelaamaan uhkapeliä. Tilaan tuoksun sen nuottien perusteella vaikka se on minulle TÄYSIN tuntematon! Niinkuin voitte kuvitella,liittyy tähän valtavat riskit ja huteja on tullut hittienkin ohella. Yleensä hankin jonkin vanhemman tuoksun joka ei juuri nyt ole pinnalla,niin tässä on vielä lisänä sellainen Wild Card-ominaisuus.\nAgent Provocateur on minulle jotenkin viettelevä ja mystinen merkki. Merkiltä löytyy muitakin tuotteita kun vain tuoksuja ja muissa tuotteissa sensuaalisuus ja jopa seksuaalisuus tuodaan esille.\nOlen silloin tällöin törmännyt merkin tuoksuihin mutta olen silloin aina ollut tilanteessa jossa ei ole yksinkertaisesti ollut aikaa jäädä tuoksuttelemaan ja olenkin sitten tyytynyt vain ihastelemaan pehmeän pallomaisia pulloja.\nL'Agent on tuotu markkinoille 2011 ja sen kuvataankin olevan tummempi,syvempi ja viettelevämpi kuin edeltävät sisarensa. Se on pakattu täyteen mausteisia ja tummia nuotteja. Ensimmäinen ajatukseni tästä olikin että se on tumma ja todella voimakas! En ikinä jaottele tuoksuja ilta-tai päiväkäyttöön mutta tämän suhteen on varmaankin vihdoin alistuttava ja sanottava että tämä on ehdottomasti iltakäyttöön - jo yksi suihkaisu täyttää aistit.\nLainatakseni Fragranticaa,tässä on teille ehkä enemmän avaava tuoksu kuvaus:\npink pepper, davana oil, rosewood, ylang-ylang and angelica\nBourbon geranium, May rose, Sambac jasmine, tuberose and osmanthus\npatchouli, sandalwood, amber crystals, tonka bean, labdanum, myrrh, black incense and musk\nTämä siis ehkä kuvaa teille paremmin miten syvästä ja täyteläisestä tuoksusta on kyse! Hyvin usein tuoksujen ensimmäiset nuotit ovat pehmeän kukkaisia,tässä tuoksu aloitetaan jo voimakkaammilla ja tummilla tai mausteisilla nuoteilla. En nää nuoteissa yhtään puhtaan kevyttä tai hennon makeaa nuottia ja sen haistaakin lopputuloksessa. Tuoksu on kaikenkaikkiaan päihdyttävä ja sen kanssa vähemmän on enemmän - josset siis halua halua kokea ihmisten mulkoilua.\nMinun nenääni tuoksu on enemmän puhtaan mausteinen kuin makea tai lämmin. Tämä on lähes maskuliinisen mausteinen ja sellaiseksi osa sen varmasti yhdistääkin. Pohjatuoksuun olisin kaivannut esimerkiksi vaniljan pehmeyttä tuomaan sille "sitä jotain",jotenkin pohjatuoksu jää kaikessa räväkkyydessään ja voimakkuudessaan minulle hieman ontoksi. Tuoksu kestää iholla kauan ja ainakaan minun ihollani se ei merkittävästi muutu tuntien kuluessa.\nAgent Provocateur on tuonut nyt markkinoille pienen liudan uusia tuoksuja jotka eivät ole enää pakattuna näihin sympaattisiin pallopulloihin vaan näyttävät särmäkkäimmiltä ja moderneilta. Ehkä hieman jopa dramaattisilta niinkuin merkiltä voi odottaa ;)\nOnko Agent Provocateur teille tuttu tuoksuistaan tai muista tuotteistaan?\nLähettänyt Nanna/Kultainen Kynsilakka-blogi klo lauantaina, tammikuuta 23, 2016 2 kommenttia:\nTunnisteet: Agent Provocateur, hajuvesi\nNyt päästäänkin huulienhoidon luonnollisempiin vaihtoehtoihin nimittäin Lushiin ja Frantsilaan!\nMinulla on kauan ollut hakusessa yöksi soveltuva,paksun ylellinen huulivoide. Toivoisin,että jopa kylmimmillä ja kuivimmilla ilmoilla tämä maaginen huulivoide pelastaisi huuleni yön aikana ja aamulla taas voisi aloittaa "puhtaalta pöydältä". Miten nämä siis ovat pärjänneet?\nLushin Lip Servise on pieneen metallipurkkiin pakattua makean sitruksista voidetta. Voide on purkissa aika kovaa mutta lohkeaa kuitenkin ulos rakeisena. Tässä yliannostelu on liian helppoa - alussa voide tuntuu jäykältä ja rakeiselta jonka takia sitä hölväilee rankemmalla kädellä mutta kun tämä sulaa huulien lämmössä,juoksettuu se huomattavasti ja liika-annostelussa voi jopa valahtaa huulista pois.\nIncihän siis näyttää tältä;\nreilun kaupan sheavoi\nreilun kaupan luomukaakaovoi\nNiinkuin huomaatte,tässä ei liiemmin ylimääräisiä ainesosia ole! Ja tangeriiniöljy taitaakin selittää sen miedon makean tuoksun jonka tässä haistan :)\nFrantsilan Luontoäidin hoitava huulivoide taas on jo tuubista puristaessa ohuempaa ja aika neutraalin tuoksuista.. Tämä levittyy huulille ohuena ja liukkaana,tämäkin hieman rakeisena ennen kuin ehtii sulaa huulien lämpöä vasten. Tämäkin hieman juoksettuu lämmön vaikutuksesta mutta vaikutus ei ole yhtä radikaali kun Lushin huulivoiteen kanssa.\nJa Frantsilan huulivoiteen inci;\nKehäkukan kukka (öljyuutos)\nPuna-apilan kukka (öljyuutos)\nSitruunamelissan lehti (öljyuutos)\nSuomalaisen juhannus- ja pimpinella ruusun kukka (öljyuutos)\nAnis (eteerinen öljy)\nVilliruusu (kukkaterapeuttinen uutos)\nMustikka (kukkaterapeuttinen uutos)\nSiankärsämö (kukkaterapeuttinen uutos)\nTässä mennnäänkin ainesosissa jo ihan toiselle tasolle! Jos Lush on tälläinen Let's-Keep-It-Simple on suomalainen Frantsila sitten taas vähän hifistelijä kaikkine uutteineen ;)\nMitä sitten loppujen lopuksi ajattelin?\nOlin todella yllättynyt että niinkun ohut huulivoide kuin mikä Frantsilalla on,voi todellakin kosteuttaa niin tehokkaasti. Täydellisyyteen tämä ei päässyt mutta melkein! Olen jotenkin vain tottunut "tönjempiin" voiteisiin yöaikaan mutta sehän on vain totuttelukysymys. Tässä on todella mieto tuoksu,en edes osaa tarkentaa mikä tässä tuoksuu kun taas Lushilla tuoksu ja jopa makukin ovat hieman makeita.\nLush:n huulivoiteessa taas häiritsee tuo todella rankka juoksettuminen voiteen sulaessa huulille. Kosteuttavuus on hyvä,aamulla huulet ovat rauhoittuneet ja pehmeät mutta ilmojen ollessa kuivimmillaan,ei tämän tehot kuitenkaan aivan riitä. Lushilla tosin on useampia eri huulivoidevaihtoehtoja joten voihan se olla että jokin toinen niistä olisi vieläkin hellivämpi!\nTykkäsin molemmista mutta väittäisin että Frantsilan huulivoide veti tässä kuitenkin pidemmän korren. Jokin taika noissa kaikissa uutoksissa taitaa kuitenkin nyt sitten olla ;)\nLöytyykö teidän lemppari huulivoiteenne luonnonkosmetiikanpuolelta?\nLähettänyt Nanna/Kultainen Kynsilakka-blogi klo keskiviikkona, tammikuuta 20, 2016 4 kommenttia:\nTunnisteet: Frantsila, huulivoide, lush\nNyt päästään minun yksiin lempituotteisiini nimittäin Dermosilin kosmetiikkaan! Dermosil on vääjäämättä tunnettu hellävaraisesta ihonhoitotuotteistaan. Lähivuosina se on mielestäni tullut tutummaksi myös joulun kausituotteistaan mutta kosmetiikan suhteen se on vielä tuntemattomampi.\nMuistan aloittaneeni Dermosilin kosmetiikkaan tutustumisen merkin meikkivoiteesta - vaalein sävy oli kerrankin oikeasti neutraalin vaalea! Käytin sitä monta tuubia kunnes tuulet veivät eri suuntaan. Nytkin tilasin kyllä sen Dermosilin vaaleimman meikkivoiteen mutta jotain oli tapahtunut vuosien saatossa,nyt se oli auttamattomasti liian tumma :( Nämä muutokset särkevät niin sydämeni!\nKuvassa peitevoidepaletin sävyt ovat hieman tummemmat kuin luonnossa mutta aloitetaan. Vasemman puolimmainen käy yleisesti ottaen näppyjen peittämiseen,keskimmäinen vaaleanpunainen taittamaan tummia silmänalusia ja vihreä taittamaan kasvoilla olevaa punoitusta.\nVihreä on mielestäni näistä vahamaisin ja sen annostelussa kannattaakin olla tarkkana ettei yht'äkkiä kasvot todellakin ole vihreän kelmeät. Itse tapautan sormen vihreään nappiin ja taputtelen paikoilleen kasvoilla,näin myöskään ei tule hinkanneeksi kasvoja vielä punaisimmiksi. Beige ja vaaleanpunainen ovat kevyemmin ja ohuempina levittyviä. Mielestäni tämän paletin beige ei kuitenkaan ole yhtä vaalea kuin Dermosilin toisessa peitevoidepaletissa!\nTässä taas paletti on luonnossa tummempi ja sävyt kylmempiä kuin kuvassa. Tummin sävy on minulle aivan loistava! Syvä kylmän ruskea. Tottakai överit saa aikaan jossei ole varovainen,tämä nimittäin on aika pigmenttinen. Jos haluan keventää ihmettä käytän myös keskimmäistä nappia. Se tosin on auttamatta liian vaalea ja lämmin omille kulmilleni. Paletin vaaleimman sävyn yhdistäisin kulmaluulle käytettäväksi,skarppiuttamaan kulmia. Se ei ole kauhen pigmenttinen eikä hohtava,sanoisinko lähinnä satiininen.\nOlen aivan onnessani että suomalaisiin tarpeisiin tulee tuotteita!\nOlen nimittäin tuskastellut useinkin esimerkiksi vihreän "peitevärin" löytämisen kanssa,oletteko edes huomanneet miten huonosti niitä on markkinoilla? Toiseksi voisin mainita kerrankin tarpeaksi kylmän sävyisen tumman kulmavärin - jostain syystä kulmavärit ovat aivan liian usein todella punertavia. Mahtavaa!\nKäytättekö te puuterimaisia kulmatuotteita?\nLähettänyt Nanna/Kultainen Kynsilakka-blogi klo keskiviikkona, tammikuuta 20, 2016 2 kommenttia:\nTyöaamujen look vaihtelee jonkin verran riippuen siitä millaisella fiiliksellä sitä aamulla ollaan,miten naamallaan sitä on yö taas nukuttu ja miten paljon aamulla on aikaa.\nHätäisimpinä aamuina turvaan tuttuun ruskeaan,sipaisen liikkuvan luomen ylöspäin häivyttäen yhdellä tummemmalla ruskealla ja korostan kulmaluita ja silmen sisänurkkaa vaaleammalla.\nNiinä ei-niin-kiireisinä aamuina saatan tehdä tummemmalla luomivärillä rajaukset,tuputella liikkuvalle luomelle astetta vaaleampaa luomiväriä ja taas kulmaluille shampanjan vaaleaa. Työaamuina en todellakaan tartu rajaustussiin,hyvä että kahvikuppi kestää kädessä.\nVirkeimpinä aamuina rajaan silmät luomivärillä niin ylä-kuin alapuoleltakin ja saatan tehdä tummempia varjostuksia tai pieniä yksityiskohtia silmämeikkiin. Pohjameikki on nyt kestänyt jo samana pidemmän aikaa - Natural Coden Matt-meikkivoide ja Benefitin High Beam sekoitettuna yhteen toimii loistavasti!\nMikä on teille huonon iho-tai kasvopäivän paniikkimeikki?\nLähettänyt Nanna/Kultainen Kynsilakka-blogi klo lauantaina, tammikuuta 16, 2016 9 kommenttia:\nKosmetiikan rakastajathan sen tietävät.\nPakollinen sivellinpyykki,meikkien desinfiointi,vanhojen tuotteiden läpikäyminen.. Valtaosalle varmasti ihan tuttu savotta.\nMeikeillä on hauska pelata mutta miksi se puhdistuspuoli ei olekaan enää niin kivaa?\nMinulla siveltimet ovat hyvin sekalainen setti. Hajanaisia siveltimiä löytyy Yves Rocherilta,Avonilta,Ecotoolsilta,The Body Shopilta,Oriflamelta.. Sen lisäksi "pahnan pohjimmaisena" löytyy vielä satunnaisista paikoista mukaan tarttuneita muutaman euron siveltimiä. Minä kuulun niihin ihmisiin ettei siveltimien merkillä tai hinnalla ole väliä,minulle kelpaa ne muutamankin euron siveltimet jos ne vaan pärjäävät tehtävässään.\nVoin kuitenkin rehellisesti sanoa että itselleni eksyneistä laadukkaammat ja parhaimmat ovat olleet Ecotoolsilta ja The Body Shopilta. Pehmeitä,kestäviä ja näppäriä käytössä.\nMinulla ei ole siveltimien pesuun mitään niille tarkoitettua saippuaa. Olen kokeillut useita siihen virkaan ja tullut vain siihen tulokseen että tärkeintä on hyvä puhdistusteho,harjaksien jääminen pehmeiksi sekä se ettei puhdistusaine ole liian "kuivattava". Parhaiten minulla onkin käytössä toiminut kosteuttava shampoo - se jättää harjakset sileiksi ja suoriksi mutta silti pystyy puhdistamaan tarpeeksi tehokkaasti.\nEn harrasta luonnonsiveltimiä vaan aina keinokuitua,enkä käytä beauty blendereitä sun muita. Ajoitankin pesun yleensä sunnuntai iltaan jolloin siveltimillä on tarpeeksi aikaa kuivua lämpimässä kylppärissä yön yli. Pesen siveltimet normaalisti lavuaarissa liottamatta,liottamalla harjakset lähtee herkemmin irti ja liimaukset pettävät. Pesun jälkeen asettelen normisiveltimet lappeelleen pyyhkeen päälle ja kabukit seisomaan harjallaan harjaosa alaspäin ettei vesi valu liitoksiin ja liukuu paremmin pyyhkeelle harjaksia pitkin.\nMeikkivoiteen usein levitän sormin mutta jos levitän sen siveltimellä,pyrin pesemään meikkivoidesiveltimen joka ilta. Meikkivoidesivellin "lähmäytyy" herkästi meikkivoiteesta eikä sillä saa sitten niin helposti tasaista jälkeäkään,tokihan siinä on myös se hygienia-aspekti. Siveltimienpuhdistussuihkeille en ole tähän mennessä niinkään lämmennyt,jotenkin siveltimet jäävät niin likaisen tuntuisiksi vaikka meikki niistä sulaisikin pois. Tiedättekö,vähän niinkuin "tahmeiksi"?\nMinun on nyt pitänyt jo kauan hankkia lisää silmämeikkisiveltimiä joten minkä merkin siveltimiä te suosittelisitte?\nLähettänyt Nanna/Kultainen Kynsilakka-blogi klo lauantaina, tammikuuta 16, 2016 2 kommenttia:\nKirsikankukkaa ja ginsengiä\nMinulla on mitä ilmeisimmin todellinen missio menossa tämän merkin suhteen. Näyttää nimittäin siltä että minun on käytävä jokainen sävy-ja koostumusvaihtoehto läpi! :D\nNyt vuorossa on kauniin hempeän vaaleanpunaisessa purkissa oleva Rejuvenating Cherry Blossom Ginseng Conditioner. Tämä versio on kyllästetty ginseng-juuren ja kirsikan kukan uutteilla sekä riisimaidolla ja bambu-uutteella. Varsin ihana aasialainen sekoitus siis!\nAika kokeillessani ensimmäista kertaa OGX:n hiustenpesutuotteita odotan jännityksellä millainen tämän koostumus tulee olemaan. Violettihan oli niin paksua ettei sitä saanut purkista ulos ja se tukki viemärin,tumman pinkki taas todella öljyistä ja hiukset jäi öljyisen tuntuisiksi huuhtelunkin jälkeen.\nTämän suhteen olin melkein järkyttynyt,tässä on kaikista OGX:ltä kokeilemistani tuotteista neutraalein koostumus! Tätä ei ole hankala saada purkista ulos eikä vaadi pitkää huuhtelua. Tuoksu on miedon kukkainen,arvelisin tämän tuoksun olevan juurikin sitä purkissa mainittua kirsikankukkaa.\nMyös lopputulos oli yllättävä. Hoitoaine tuntui kevyeltä ja lähes ohuelta mutta hiuksia huuhdellessani ne tuntuivat ihanan silkkisiltä ja liukkailta. Harjaan hiukseni aina syntisesti märkänä eikä hiuksia tarvinnut selvitellä. Aamulla kömpiessäni hampaidenpesulle huomasin että hiukset ovat todella kiiltävät. Tämä oli siis selkeästi hyvä valinta!\nJännä sanoa mutta tämän suhteen voin allekirjoittaa tuotteen lupaukset,ilmavuutta juuressa,kiiltoa ja kosteuttavuutta pituuksissa. Harvoin pääsee myötäilemään purkkien lupauksia,olen lähes häkeltynyt ;)\nOlen lähes valmis kruunaamaan tämän lempparikseni OGX:ltä mutta missio vielä jatkuu!\nKuinka te eliminoitte sähköisyyttä talvi-aikaan?\nLähettänyt Nanna/Kultainen Kynsilakka-blogi klo keskiviikkona, tammikuuta 13, 2016 7 kommenttia:\nKaikkihan muistavat tämän minun Diorin Golden Shock rakkauspakkaus-luomiväripaletin joka ajautui minulle toiselta kosmetiikkabloggaajalta aivan kuin varkain?\nSilloin kun olen reissun päällä,koitan tietenkin pakata mahdollisimman vähän tavaraa mukaan. Yritän tottakai huijata itseäni luulemaan että eihän tätä tavaraa nyt ole niin paljon mukana esimerkiksi pakkaamalla kokonaisia luomiväripaletteja sinkkujen sijaan.\nHyvässä luomiväripaletissa on kombo jolla selviää monesta - sillä saa aikaan neutraalin ja voimakkaamman meikin plus siinä on tarpeeksi tumma sävy myös mahdollisiin rajauksiin jos niitä sattuukin olemaan vailla.\nGolden Shock on toiminut tässä hienosti. Vaaleanpunaisella ja kullalla saa aikaan neutraalia jälkeä,tumma lämmin violetti yhdistettynä muihin tuo tarvittaessa todella voimakasta jälkeä.\nTässä meikissä toteutinkin tuota rajaus-ajatusta kun en aamulla vaan jaksanut ottaa silmänrajaustussia tärisevään ja väsyneeseen käteen. Luomiväri tarttui rajauksena hienosti pelkällä meikkivoiteella pohjustettuun luomeen ja himmeämmät varjostukset oli helppo toteuttaa kun olin ensin luomivakoon pohjalle levittänyt rusehtavan napin luomiväriä ja sen päälle tuputtelemalla hieman vielä violettia.\nMitä mieltä te olette lopputuloksesta? Käytättekö te luomivärirajauksia?\nLähettänyt Nanna/Kultainen Kynsilakka-blogi klo keskiviikkona, tammikuuta 13, 2016 4 kommenttia:\nTunnisteet: Dior, meikkailut\nTänään päästäänkin FLOW kosmetiikan pariin takaisin. Kaikillehan nyt on jo aivan selvää että rakastuin tämän merkin ruusuveteen ;)\nHiustenhoidon saralla olen hieman pessimistinen mitä tulee luonnonkosmetiikkaan. Niissä ei ole samoja synteettisiä hoitavia ainesosia jotka "normi"kosmetiikassa juurikin selvittävät ja silottavat hiuksia. Luonnonkosmetiikan hiustenhoitotuotteissa lähinnä keskitytäänkin kosteuttamaan ja hellimään hiuksia mutta usein hiukset tuntuvat huuhdellessa kuitenkin vielä karheille ja ei niin selville.\n"Hoitaa luonnollisesti kuivia ja käsiteltyjä hiuksia. Jättää hiukset ilmaviksi ja kiiltäviksi. Pese hiukset ja pyyhekuivaa ne. Levitä pieni määrä hoitoainetta tasaisesti hiuksiin,kampaa läpi ja anna vaikuttaa 1–5 min tai kauemmin. Huuhtele hiukset. Voit myös jättää hoitoaineen hiuksiin tai käyttää kuivien hiusten latvahoitoaineena. Riittoisa, vain pieni määrä riittää."\nHoitoaineesta löytyy muun muassa silkki proteiinia,erilaisia öljyjä ja uutteita. Olin ennakkoluuloinen tuoksun suhteen ennen kuin tämän ensimmäistä kertaa korkkasin,kehäkukka kun ei kuulosta niin kovin houkuttelevalta. Loppujen lopuksi tässä onkin kiva sitrustuoksu.\nNormaalin hoitoaineen tapaan en tätä ikinä oppinut käyttämään. Tästä puuttuu juurikin se liukas koostumus joka minua huijaa ajattelemaan hoitavuudesta ja huuhtelun jälkeen hiukset eivät tuntuneet niin pehmeiltä kuin olisin halunnut. Sen sijaan käytin tätä naamion ominaisuudessa,yllätys yllätys,saunailtoina. Hieroin tämän hiuksiin ja päänahkaan ja annoin vaikuttaa koko löylyjen ajan ennen shampoo pesua. Tämä toimi hienosti siinä tehtävässä!\nHiuksista tuli näin todella kiiltävät ja päänahka kiitti. Olin niin onnessani kun tajusin tämän rauhoittavan atooppisen päänahan kutinaa käyttäessäni tätä naamiona aina päänahkaan asti. Ohjeissa sanottiin tämän toimivan myös mahdollisesti hiuksiin jätettävänä hoitoaineena mutta siihen en tätä ikinä käyttänyt.\nJännä puoli tässä oli että vaikka naamiona käytön jälkeen pesin hiukset normaalisti shampoolla ja hoitoaineella,oli tämän tuoksu se joka silti jäi päällimmäiseksi ja jyräsi muiden tuotteiden tuoksut alleen! Tykkäsin kuitenkin makean sitruksisesta tuoksusta joten ei se haitannut.\nSitten onkin risujen vuoro. Pieni pullon koko (150ml) ja todella vetinen koostumus. Molemmat korostuivat entistä enemmän huonona puolena koska tuotetta oli kuitenkin käytettävä normaalia silikonihoitoainetta enemmän ja ohuutensa vuoksi se pyrki karkaamaan sormien välistä. Pumppupullo tosin oli mitä mainioin!\nMillaisia kokemuksia teillä on luonnollisemmasta hiustenhoidosta?\nTunnisteet: FLOW, Hiustenhoito\nMerenneitoilua ja silleen\nAjattelin nyt vilauttaa muutaman lookin jotka on tehty paletilla jonka juuri ehdinkin esitellä viime viikolla. En ole vielä päättänyt kumpi puoli paletista voittaa sydämeni mutta ainakin kovasti koitan ottaa siitä selvää ;)\nMermaids vs Unicorns paletti in Action!\nSinisen lookin rajauskin on tehty tämän paletin luomivärillä,katsokaa miten kirkas ja intensiivinen! Tähän mennessä olen yllättynyt todellakin positiivisesti tämän paletin sävyden pigmenttisyydestä ja laadusta. Alle kymmenen euron paletti ja kymmeniä yhdistelemisvaihtoehtoja.\nHahha,kävipä huvittamaan miten jopa vaatteet sattuu olemaan molemmissa kuvissa niin sävy sävyyn meikkien kanssa!\nMuutenkin olen aika mielissäni tästä joululahjapaletista - pimeä ja harmaa talvi tarvitseekin kontrastikseen jotain sähäkämpää :)\nMillaiset sävyt on teidän lemppari vakkari paletissanne?\nLähettänyt Nanna/Kultainen Kynsilakka-blogi klo maanantaina, tammikuuta 11, 2016 Ei kommentteja:


maustamaton – TUO TEE\nShu Pu’er 1976 (Teekauppa Veiström)\nKupissani on Teekauppa Veiströmin hyllystä löytyvää, vuoden 1976 shu puerhia. Miten tähän on tultu?\nAloitetaan kertomalla vähän shu puerhista. Perinteinen sheng puerh pakataan kakkumuotoon heti, kun teenlehdet on nuudutettu ja kuumennettu ja kuivattu. Tee fermentoituu kakkuna, kun teen luonnolliset bakteerit aloittavat toimintansa. Tee siis kypsyy vasta kakkumuodossa.\nShu puerhia sen sijaan kypsytetään jo irtolehtinä. Teen annetaan fermentoitua kasoissa, ja vasta sen jälkeen tee puristetaan kakuiksi.\nTänään avaamani vuoden 1976 shu puerh on tiiliskivimuodossa. Kakku oli käärittu bambunlehtiin ja sen ympärille oli kiedottu (nyt jo melko ruostunutta) rautalankaa.\nRautalangan ja lehtien sisältä paljastui kaunis teekakku. Suuret, kokonaiset teenlehdet erottuvat siitä selvästi.\nIrrottelin lehtiä pyöreäpäisellä veitsellä. Se on tehtävä varovasti ja lehtiä rikkomatta, lohkaisten aina kerros kerrallaan lehtiä irti kakusta.\nOlen viime aikoina mieltynyt easy gaiwaniin puerhin hauduttamisessa. Siinä on sihti, johon lehdet voi laittaa, ja sen muotoilu mahdollistaa tosi nopean hauduttamisen ja kaatamisen. Puerhistani ei sillä tule vahingossakaan liian vahvaa ja ylipitkään hautunutta.\nLaitoin lehtiä sihtiin pari reilua teelusikallista. Käytin tosi kuumaa vettä, lähes kiehuvaa. Huuhtelin lehdet ensin, sitten haudutin niistä teen. Pidin haudutukset alle 10 sekunnin mittaisina.\nTeestä tuli yllättävän punaista, lähes ruosteenväristä. Se on myös lempeää. Ei mitään sellaista navettamaista tunnelmaa, kuulkaa.\nTeessä on kuitenkin mukavaa tunkkaisuutta. Sellaista kuin parhaassa mahdollisessa maakellarissa – vähän pistävää, vähän multaista, muttei tukahduttavaa.\nHaudutin teetä ainakin 4 kertaa. Lopulta olisin saanut jo pidentää haudutuksia, teestä alkoi tulla laihaa.\nMärät teenlehdet ovat lähes mustia. Niissä on nostalginen tuoksu, menneen maailman tunnelma.\nKokemus: Kevyempi kuin odotin. Tuoksumuistoja täynnä.\nPS Sain teen bloggaajan ominaisuudessa Teekauppa Veiströmistä.\nAuthor RPosted on September 6, 2017 Tags maustamaton, pu erh, Shu 1976, shu pu erh, Tampere, Teekauppa VeiströmLeave a comment on Shu Pu’er 1976 (Teekauppa Veiström)\nVaroitus: nyt seuraa hifistelevää pohdintaa teen hauduttamisesta.\nVihreän teen hauduttaminen gaiwanissa on hankalaa. Teenlehtiä livahtaa kannen välistä kuppiin. En oikein edes osaa mitata vihreää teetä gaiwaniin – aina sitä on liikaa tai liian vähän, eikä teestä tule sopivan vahvuista.\nTähän auttaa luokseni eilen päätynyt yixing-savipannu. Olen katsellut videoita teen hauduttamisesta savipannussa ja lukenut aiheesta artikkeleita, joten vain lievää kauhua tuntien otin pannun käyttöön.\nOlen löytänyt hurjia ohjeita pannun käyttöönotosta. Yhdessä jopa käskettiin harjata pannu hammasharjalla ja -tahnalla (jotta vahakäsittely saven pinnasta irtoaa). Lähdin kuitenkin liikkeelle vähemmällä tarmolla, ja harjasin pannun ihan tiskiharjalla. Desinfioin pannun kiehuvalla vedellä. Sitten vain hauduttamaan.\nPannun ensiteeksi valikoitui Huang Shan Mao Feng (Teepolku).\nLämmitin pannun kuumalla vedellä. Laitoin lehdet pannuun (pannuni on aika iso, n. 2 dl, joten mittasin lehtiä 4 suurta teelusikallista) ja huuhtelin ne kuumalla vedellä (vesi pannuun, vesi pois). Sitten haudutin teen.\nHaudutuksen tulisi olla alle 10 sekunnin mittainen. Logistisista syistä haudutusaika vähän venyi. On nimittäin paljon ajateltavaa:\nOta kansi teepannun päältä\nKaada kuuma vesi pannuun.\nLaske kansi takaisin.\nValele pannu ulkopuolelta kuumalla vedellä.\nLaske vedenkeitin pöydälle.\nNosta teepannu pöydältä.\nKaada tee kuppiin tai lasikannuun. (Teepannun pienen nokan kautta kaatamiseenkin menee useita sekunteja.)\nTeestä tuli heti erinomaista. Teen ominainen raikkaus yhdistyi pannun savisuuteen, ja lopputulos oli mahtava.\nJoin seuralaiseni kanssa teestä ainakin kuusi haudutusta. Teen maku kirkastui kerta kerralta, ja lopussa odotti aarre: makea, kutitteleva kupillinen. Tee tuntui myös erityisen piristävältä.\nGaiwanillakin hauduttaessa minulle käy usein niin, että yhtäkkiä se ties miten mones haudutus on aivan taivaallinen. Luulen, että ainakin osittain kyse on taitoni vähäisyydestä: olen liian hidas ensimmäisille haudutuksille, ja ne venyvät liian pitkiksi. Tahtini sopii täydellisesti vasta kuudennelle tai seitsemännelle haudutuskerralle.\nSe, mikä tässä teepannussa yllätti eniten, on tuoksu. Kun on kaatanut teen pannusta, ja nostaa kantta, kohtaa huumaavan teentuoksun, jollaista en ole ennen kokenut.\nTänään testasin pannussa White Monkey High Grown -teetä (Teekauppa Veiström), ja sekin toimi hyvin. Tuoksu yllätti uudelleen: tämän teen kanssa pannu tuoksuu pähkinäiseltä, lähes suklaiselta.\nSavipannussa tulee aina hauduttaa samaa tai samantyyppistä teetä juuri siksi, että teeöljy imeytyy saveen ja muokkaa pannun makua. Siksi mietinkin pitkään, mitä haluan pannussa valmistaa. Päädyin vihreään teehen, koska oolong toimii mielestäni hyvin gaiwanissakin, ja puerhille tämä savipannun intensiivisyys saattaisi olla vähän liikaa. Tai siis minulle; en osaisi hauduttaa puerhia niin nopeasti kuin se pitäisi.\nTeepannun muoto vaikuttaa myös siihen, mitä sillä tulisi hauduttaa. Ajattelen kuitenkin realistisesti, että en ehkä huomaisi tässä suurta eroa. Vihreä tee vaatisi ihanteellisesti pienimmän mahdollisen kansiaukon, mutta isompi on helpompi puhdistaa.\n(Puhdistaminen tapahtuu tyhjentämällä pannu teenlehdistä ja huuhtelemalla huolellisesti. Ei pesuaineita! Sitten pannun annetaan kuivua.)\nYhtä veden kanssa läträämistähän tämä on. Litra vettä hulahtaa huomaamatta astioiden lämmittämiseen ja teen huuhtelemiseen ja pannun valeluun hauduttamisen aikana. En lähtisi hommaan ilman gongfu-tarjotinta, jonka alla on vesisäiliö (onneksi sain hankituksi sellaisen kesällä).\nPannuni on vähän turhan iso yhdelle hengelle, mutta toisaalta tällaiseen hauduttamisoperaatioon ryhtyminenkin vaatii usein seuraa. Kokemus on kiva jakaa. Nautin kuitenkin erityisesti siitä, että pannuni on muotoa dragon egg, lohikäärmeenmuna.\nJatkoa varmasti seuraa.\nAuthor RPosted on August 30, 2017 August 30, 2017 Tags gongfu, hauduttaminen, Huang Shan Mao Feng, maustamaton, savipannu, Teekauppa Veiström, teepannu, Teepolku, vihreä tee, White Monkey High Grown, yixingLeave a comment on Yixing-savipannu


Noponen, Jari (2013)\nVakuutustoiminta on koko yhteiskuntaa hyödyttävää toimintaa. Vakuutusliikkeen harjoittaminen perustuu vakuutuksenantajien ja vakuutuksenottajien välisille yksittäisille vakuutussopimuksille ja näiden sopimusten solmimista ja tulkintaa sääntelevät sopimusoikeudelliset säädökset kuten vakuutussopimuslaki, oikeustoimilaki ja kuluttajansuojalaki. Sopimusoikeuden normeille ominainen piirre, keskittyminen yksittäiseen sopimukseen, on kuitenkin joukkomittaisuutta ja sopimusten vakioitumista edellyttävän vakuutustoiminnan harjoittamisen kannalta ongelmallista. Vakuutuksenottajan vakuutussopimuksista muodostuva vakuutuskanta on enemmän kuin yksittäisten vakuutusten summa.\nOikeuskäytännössä esimerkiksi vakuutussopimuksen sovittelu on harvinaista. Vakuutuksenottajien kohtuullistamisvaatimukset hylätään usein perustellen ratkaisuja vakuutuksen erityispiirteillä. Tutkimuksessa selvitetään, mitä ovat nämä vakuutuksen erityispiirteet, ja mikä vaikutus näillä erityispiirteillä on tiedonantovelvollisuuteen sopimusoikeuden työkaluina.\nTutkimuksessa pyritään osoittamaan, että vakuutuksenantajan tiedonantovelvollisuuden sisältönä ei ole perinteinen liberalistisen sopimusmallin mukainen osapuolten sopimuksen sisältöä koskevien rationaalisuusedellytysten turvaaminen, eikä materiaalisen sopimusoikeuden mukainen yksittäisen sopimuksen heikomman osapuolen suojaaminen. Ensisijaisena tehtävänä vakuutuksenantajan tiedonantovelvollisuuksilla on yleisön vakuutustoimintaa kohtaan tunteman luottamuksen ylläpitäminen.


Etänä toteutettava työpaikkaselvitys (etäTPS) (2017-2019) - Työterveyslaitos\nEtusivu » Tutkimus ja kehittäminen » Etänä toteutettava työpaikkaselvitys (etäTPS) (2017-2019)\nEtänä toteutettava työpaikkaselvitys (etäTPS) (2017-2019)\nUudet työn tekemisen tavat vaikuttavat työpaikkaselvitykseen. Monipaikkaisen, verkostomaisen ja virtuaalisen työn lisääntyessä työterveyshuoltojen on entistä vaikeampaa saada tietoa työhön liittyvistä kuormitustekijöistä ja yksilöiden kuormittumisesta fyysisillä työpaikkakäynneillä. Työterveyslaitoksessa on käynnissä Etänä toteutettava työpaikkaselvitys (etäTPS) -hanke, jossa kokeillaan voiko etänä toteutettava työpaikkakäynti korvata fyysisen työpaikkakäynnin.\nHyvän työpaikkaselvityksen tekeminen edellyttää yhteistoimintaa työterveyshuollon ja työpaikan kesken, mikä alkaa suunnittelusta, kattaa toteutuksen ja sisältää toimenpiteiden arvion ja seurannan. Työelämän muutosten myötä työtä ei tehdä enää pelkästään yhdessä fyysisessä työpaikassa, vaan mobiili ja etätyö, yhteiset työpaikat, kuten myös erilaiset alihankinta- ja vuokratyöt, ovat lisääntyneet. Työterveyshuollolle tämä tarkoittaa haasteita perustyöpaikkaselvitykseen kuuluvan fyysisen työpaikkakäynnin toteuttamisessa. Yhtenä mahdollisuutena on esitetty, että työterveyshuollon perustyöpaikkaselvitys voitaisiin tehdä etänä. Tätä asiaa ei ole aiemmin selvitetty.\nHankkeessa kokeiltiin tehdä perustyöpaikkaselvitykseen kuuluva työpaikkakäynti etänä. Hankkeessa kartoitettiin myös työterveyshenkilöstön ja työsuojelutarkastajien kokemuksia työpaikkaselvityksen toteuttamisesta sekä alan asiantuntijoiden näkemyksiä teknologian käytön mahdollisuuksista yksilöön ja ympäristöön liittyvien tekijöiden mittaamisessa.\nHankkeessa toteutetuissa kokeiluissa ilman fyysistä työpaikkakäyntiä oli mahdollista saada tietoa työn vaara-, kuormitus- ja voimavaratekijöistä terveydellisen merkityksen arviointia varten. Terveydellisen merkityksen arviointia ei kuitenkaan pystytty kattavasti tekemään pelkän etätyöpaikkakäynnin perusteella. Kaikilla etätyöpaikkakäynneillä nimittäin havaittiin puutteita sen selvittämisessä, kuinka usein ja kuinka kauan kuormittavaa työvaihetta tehtiin. Toisaalta tätä keskeistä tietoa ei toteutetuissa kokeiluissa yleensä selvitetty myöskään fyysisellä työpaikkakäynnillä.\nTyöterveyshenkilöstölle kohdistetun kyselyn tulosten mukaan etänä toteutettava työpaikkaselvitys on soveltuva, kun esimerkiksi arvioidaan mobiilin, etätyön ja tietotyön kuormitustekijöitä tai täydennetään aiemmin tehtyä työpaikkaselvitystä. Sen sijaan fyysistä työpaikkakäyntiä tarvitaan yleensä silloin, kun työ sisältää kemiallisia ja fysikaalisia tekijöitä tai fyysisiä kuormitustekijöitä.\nTyösuojelutarkastajien haastattelutulosten mukaan työterveyshuollon työpaikkaselvityksessä ei aina tunnisteta kaikkia työpaikan vaara- ja kuormitustekijöitä. Myös työpaikkaselvityksen merkitystä ja hyötyä sekä työpaikkaselvitysraporttien hyödynnettävyyttä työpaikoilla tulee lisätä. Lisäksi työsuojelutarkastajat kertoivat, että työterveyshuollon laatimien työpaikkaselvitysraporttien laatu vaihtelee ja niitä on tarvetta parantaa.\nTeknologia-alan asiantuntijoiden haastattelutulosten mukaan kehittyneen teknologian avulla on mahdollista mitata esimerkiksi työntekijän liikkumista ja sijaintia työskentelytiloissa, työasentoja tai vireystilaa sekä työn keskeytymistä ja suojainten käyttöä. Työtilaan liittyvistä tekijöistä taas kehittyneen teknologian avulla on mahdollista mitata muun muassa lämpötilan vaihtelua, valaistuksen tasoa, ilman laatua, pölyjä tai kemikaaleja sekä työpisteiden käyttöasteita.\nHankkeessa tehdyt kokeilut osoittivat, että teknologiaa kannattaa ottaa käyttöön ja käyttää perustyöpaikkaselvityksissä. Yleistä suositusta, milloin vain etänä toteutettava perustyöpaikkaselvitys on mahdollinen, ei voida antaa. Etänä toteutettava perustyöpaikkaselvitys soveltuu joihinkin tilanteisiin, mutta sen toteuttaminen vaatii vielä kehittämistä. Näitä tilanteita on kuvattu raportin tuloksissa ja johtopäätöksissä. Ei voida myöskään sanoa kumpi tapa (fyysinen vai etänä toteutettu työpaikkaselvitys) on laadukkaampi. Hankkeessa saatujen kokemusten perusteella voidaan todeta, että työpaikkaselvitykseen liittyviä toimintatapoja työterveyshuollossa täytyy kehittää enemmän hyvän työterveyshuoltokäytännön mukaiseksi. Jatkossa tarvitaan lisää tutkimusta työterveyshuollon etätyöpaikkaselvitysten vaikuttavuudesta ja kustannustehokkuudesta työpaikoilla. Lisäksi on tarpeellista selvittää, mikä on ylipäätään työpaikkaselvityksen tarpeenmukaisuus ja hyödyllisyys asiakastyöpaikan näkökulmasta.\nHanke toteutettiin 1.6.2017–31.3.2019.\nHankkeen projektipäällikkönä toimi Sari Nissinen ja muut jäsenet olivat Johanna Koroma, Heli Koskinen, Timo Leino, Henna Veijalainen, Mika Nyberg, Saija Rauhamaa, Tiina Koivisto ja Jose Uusitalo.\nTyöterveyslaitos toteutti tutkimushankkeen Kansaneläkelaitoksen tuella.\nEtänä toteutettava työpaikkaselvitys -loppuraportti\nDigital health services and telemedicine technologies in occupational health services. Posteriesitys, WORK2019-konferenssi\nTeknologia auttaa työpaikkaselvityksessä: kamera seuraa asentajaa hissikuiluun. (Artikkeli Työterveyslaitoksen Työpiste-verkkolehdessä 29.11.2018.)\nTeknologian hyödyntäminen ja etäpalvelut työterveyshuollossa – ammattilaisten näkökulma. Koivisto et al. 2019.


10 kirjaa kirjoitettuina, luettuina ja harakoille jaettuina — Kuinka Karl Marx tavataan\nKirjoittava ihminen on ajatustensa ja tekstinsä kanssa yksin. Hänellä on merkillinen tehtävä, hän antaa muotoa muodottomalle, määrittelee vielä määrittelemätöntä. Hänellä on pyrkimyksenään päästä käsitteelliseen selvyyteen asioista. Kynä käy -- tai nykyisin tietokone tekstiohjelmineen -- enkä tiedä, onko oikein sanoa, että kirjoittaja seurustelee tai keskustelee paperin tai tekstinsä kanssa. Kirjoittaminen on ajattelun, ei seurustelun muoto.\nLukemisen täytyisi olla samanlainen mutta päinvastainen tapahtuma. Lukija poimii tekstiä silmillään ja etenee omassa vastaanottamisen prosessissaan juuri niillä ehdoilla ja sillä nopeudella jonka teksti auetakseen vaatii. Sen minkä kirjoittaja on käsitteisiin vanginnut, sen lukija purkaa omassa lukukokemuksessaan. Kuten kirjoittaminen on käsitteiden ehdoilla tapahtuva prosessi, myös lukeminen on käsittämisen ehdoilla etenevä prosessi.\nJos jokin todellinen kirjoittajalta lukijalle välittyy, ymmärrys välittyy. Ei kuitenkaan ole mitään absoluuttisia kirjoittamis- ja lukuprosessin ulkopuolisia mittareita, joilla tätä "ymmärtämistä" voitaisiin mitata, tai edes sen välittymisestä varmistua.\nKoska inhimillinen kieli on sosiaalista muodostetta, eli historian mitassa sukupolvesta toiseen ihmisten päiden yläpuolella elävää intersubjektiivista muodostetta -- yksityinen kieli on mahdottomuus -- meillä on lupa uskoa, että meidän on mahdollista ymmärtää toinen toisiamme. Yhtä varmasti voimme kuitenkin sanoa, ettemme kaikki voi ymmärtää kaikkia emmekä kaikkea. Ymmärryksen rajojen tutkiminen on tiedonfilosofinen tehtävä, eikä tiedonfilosofilla ole tehtävänsä suorittamiseksi käytettävissään muita työkaluja kuin oma kielensä, oma ymmärryksensä, omat huomionsa omasta ajattelustaan, joka oletettavasti on joiltakin osin "yleispätevää" inhimillistä ajattelua.\nTiedonfilosofiaa on kirjoitettu kautta ihmisen historian, ja jo länsimaisen filosofian isäksi nimetyn Sokrateen puheet kirjoitti Platon muistiin varmistaen näin, että myöhemmillä sukupolvilla olisi jotain ymmärrettävää. Sokrates oli armoitettu puhuja, ja itse asiassa tässä ominaislaadussaan varsin harvinainen filosofi. Filosofit näet yleensä ovat tyypillisesti kirjoittavia ihmisiä, eivät puhujia. Filosofia on olemukseltaan nimenomaan käsitteelliseen selvyyteen pyrkimistä, ei sosiaalisen vuorovaikutuksen harrastamista.\nTavallaan Sokrates kokikin poliitikon eikä filosofin kohtalon. Hänet tuomittiin nuorison harhaanjohtamisesta ja kansanvillitsemisestä. Länsimaisen filosofian historiassa filosofit ovat tavallisesti sulkeutuneet mietiskelykammioihinsa, eivätkä heidän mietelmistään ole juuri kiinnostuneet muut kuin toiset filosofit. No, poikkeauksiakin historiassa toki on -- on vallankumouksellisia ja vaarallisiakin filosofeja. Mutta osaako kukaan nimetä yhtään nykyistä filosofia, jota pidettäisiin niin vaarallisena, että häntä vastaan käytäisiin yhteiskunnan eliitin taholta hyökkäyksiin ja yritettäisiin hänet vaientaa? Olisiko esim. Jussi Halla-aho tällainen ajattelija?\nNykyinen filosofian jonkinlainen kansansuosio perustuu filosofian tason romahtamiseen seurustelun tasolle. Filosofit voivat hakeutua jopa muotijulkkisen rooliin, he ovat imagoindividualismin tarvitsemia idoleita, puhe- ja lausuntoautomaatteja, joita naistenlehdet voivat palstoillaan esitellä suurikokoisin värivalokuvin. Kuka kuitenkaan pystyy nimeämään yhtä ainoaa esimerkiksi Esa Saarisen, Timo Airaksisen tai Thomas Wallgrenin tiedonfilosofista oivallusta? Minä en ainakaan pysty.\nEro kirjoittavien ja puhuvien ihmisten välillä on mielestäni olennainen. Kirjoittavat ihmiset pyrkivät lähemmäs käsitteitä ja ymmärtämisen syviä kokonaisvaltaisia tasoja. Puhujat saavat nautintonsa noustessaan vuorovaikutustilanteessa huomion keskipisteeseen. Kirjoittajat painivat kammioissaan koherenttisen totuudellisuuden hallintaongelmissa, puhujat lumoavat julkisareenoilla kuulijoitaan ja vetelevät aina nokkelasti niitä naruja joilla vaikutussuggestioita parhaiten ylläpidetään. Siinä missä kirjoittaja tuskailee löytääkseen muodon muodottomalle, siinä suuri puhuja pasauttaa ääneen sen mitä suuri yleisö haluaa kuulla -- ja saa suosion ja kannatuksen osakseen.\nKaikkein kummallisin tilanne jopa teoriassakin voisi olla se että puhujat puhuvat kommentoiden kirjoitettuja tekstejä jollakin nimenomaan puhe-esiintymistä korostavalla foorumilla. Juuri tällainen täysin käsittämätön tilanne on esimerkiksi Timo Harakan ja Anna Kortelaisen tv-ohjelma "10 kirjaa rahasta".\nSiinä kirjailijat ja kirjat pannaan palvelemaan puheammattilaisten puheshowta, johon kaiken lisäksi on kutsuttu kuviota täydentämään joku kirjan "valinnut" ulkopuolinen puhekumppani. Käsiteltävät kirjat eivät ole mitään viimeisiä uutuuksia tai poikkeavaa oivaltamista vaativia opuksia, päinvastoin, niissäkin näkyy ohjelman tekijöiden päällimmäinen pyrkimys syöttää suurelle yleisölle ylhäältäpäin sellaista "ymmärrystä" jota sen ilmeisesti on ajateltu kykenevän ottamaan vastaan.\nOhjelman katsojan kannattaa kokeilla seuraavaa temppua. Poistakaa vastaanottimesta ääni kokonaan ja keskittykää tarkkailemaan juontajien kasvonilmeitä. Niissä tulevat aivan esimerkillisellä tavalla esille puhumisen vaikutusefektit, kaikki nuo itsetyytyväiset hymähtelyt, päännyökytykset, tarmokkaan selityksen pingottamat poskilihapoimut, ylimieliset niskannakkelut ja heltanheilahdukset, yrmeät suupielten rypyt, kulmienkurtistukset ja olkapäänkohautukset -- koko se vuorovaikutussignaalien kirjo, jolla puhujat yrittävät vakuuttaa itseään ja toisiaan.\nÄänetön näytelmä on mahtavaa seurattavaa. Ero varsinaisen aiheen -- jos sellaiseksi määrittelisin kirjoitetun tekstin ominaislaadun -- ja aiheenkäsittelyn, eli ilmeikkyyttä ja vaikutusefektiä itseisarvoisesti tavoittelevan seurustelun välillä tulee puhumattomasti puhuvassa kuvassa huutavan selvänä esille.\nLauri Gröhn 25.6.2011 18:08\nKIrjoittava ihminen on tuhansia päiviä ollut muiden ihmisten ajatusten vaikutuspiirissä. MIten hän voisi olla ajatusten ja tekstien osalta yksin?\nSeppo Oikkonen 25.6.2011 18:27\nMaailmassa jokaikinen uusi ajatus tai lause, jonka ajattelija ajattelee tai kirjoittaja käsitteellistää, on yksin tehty. Ajatteleminen ja kirjoittaminen ovat lähellä toisiaan, vuorovaikutus ja puhuminen kokonaan toinen juttu.\nMark Andersson 25.6.2011 18:42\nMutta eikö ajatteleminen/kirjoittaminen ole merkityksellistä vasta kun se vastaanotetaan? Mielestäni aivan samoin, kuin ajattelun sosiaalinen julkituonti, ajattelu/kirjoittaminen noudattaa vuorovaikutuksen lakeja - ei kai ole mitään mieltä ajatella/kirjoittaa vain omaksi huvikseen? Onko ajattelulla mitään todellista sisältöä ilman mitään vuorovaikutusta ja onko ajatusta itse asiassa olemassakaan ilman sitä?\nSokrateen ajattelukin muuttui merkitykselliseksi vasta hänen puhuttuaan sen julki ja sittemmin Platonin kirjoittaessa sitä muistiin jälkipolville.\nEri asia on sitten huuhaa-esiintyjäfilosofit.\nSeppo Oikkonen 25.6.2011 19:11\nEsität hyviä kysymyksiä. Vastaukset niihin riippuvat siitä tarkastellaanko asioita luovan ajatteljan, kielen, vai välittömien vastaanottajien kannalta.\nLuulen että uutta luova ajattelu on se joka näissä kuvioissa kantaa suurimmat ongelmat. Yleinen ajattelu luo itsekunkin meistä tajuntaan sen pohjan, wittgensteinilaisittain "varmuuden", jolta kriittinen epäily ja uuden luominen vasta mahdollistuvat.\nValitettavasti kaikki ihmiset eivät voi ajatella luovasti.\nSellainen tilanne olisi mahdottomuus - sellaisen kuvitteleminen on psykologisen ihmiskuvan ekstrapolointiharha. Se on samanlainen harha kuin ajatus, että yhteiskunta olisi parhaimmillaan muodostuessaan täydellisistä yksilöistä. Yhteiskunta on kuitenkin selviämiskykyisin muodostuessaan monenlaisista yksilöistä.\nSe etteivät kaikki voi ajatella hyvin tai "luovasti" ei johdu joukkojen eikä yksilöiden kyvyttömyydestä, vaan se seuraa suoraan ajattelun intersubjektiivisesta luonteesta. Ihminen on parvikala, joka ui kielen ja käsitteiden meressä. Suurimman osan tajuntamme ajatusaineksesta on toistettava jatkuvuuden takaavaa Vakioista Taustaa. Vain pieni osa ajattelusta voi olla "luovaa".\nKaiken Ajattelun suhteen pätee sama kuin Rahan suhteen: jos yksittäiset operaatiot saavat kasvaa kohtuuttomiin mittoihin, seurauksena on vain hallitsemattomia arvonmuutoksia ja kaaos. Siksi hyvällä ajattelulla on sosiaalisesti määräytyneet määrälliset rajoituksensa.\nOlemme ihmisinä kehittyviä olentoja, ja kehitys on vähemmistövetoinen prosessi. Edelläkävijöiden kannalta heidän enemmistön taholta kokemansa vastustus on aina taakka. Kokonaiskuvassa voidaan nähdä että jokin osa uudesta ajattelusta ikään kuin murtautuu läpi ja muuttaa yleistä ajattelua.\nEn usko siihen, että edelläkävijät millään lailla "valitsisivat" sitä ajattelua joka heitä puhuttelee. "Tie valitsi minut, en minä tietä." En usko että luovilla yksilöillä on juuri valinnanvaraa saati tarkoituksenmukaisuusharkintaa. Vain totuudellisuus puhuttelee heitä.\nEn myöskään helli mitään kuvitelmia siitä että luovuus sinänsä olisi jokin ihmiselle suotu loistava lahja. Moni luova ihminen mielellään vaihtaisi luovuutensa johonkin vähemmän kuluttavaan ja rasittavaan elämänkulkuun.\nHeikki Hyötyniemi 25.6.2011 19:31\n"Maailmassa jokaikinen uusi ajatus tai lause, jonka ajattelija ajattelee tai kirjoittaja käsitteellistää, on yksin tehty"\nÄläs ny. Tiimityöhän se on kaiken A ja O. Sanovat. Hehh ...\nSeppo Oikkonen 25.6.2011 19:42\nSanovat... ainakin siellä tositositosiluovassa Aalto-yliopistossa.\nHeikki Hyötyniemi 25.6.2011 19:49\nJoo, monta outoa tarinaa voisin kertoa ... pitkäjänteisiä strategioita hiotaan ja vatvotaaan, ja seuraavana vuonna voi koko korkeakoulu olla kadonnut alta. Huippuinnovaatioista puhuvat huipputiedemiehet jotka eivät innovaatiota tunnistaisi vaikka sellainen potkaisisi heitä p*rseeseen ...\nMark Andersson 25.6.2011 19:54\nOikkonen: Hyvä on havaintosi siitä, että maailma ei toimisi parhaiten jos koko ihmiskunta muodostuisi täydellisistä, lahjakkaista ja luovista yksilöistä. Olettaisin, että yleisesti luullaan toisin.\nPerusjalkapallonkatsoja kaiketi kuvittelee, että paras joukkue saadaan aikaan parhaat ja kalleimmat pelaajat pestaamalla. Havaintosi kumoaa tämän, ja tämä on onneksi ollut nähtävissä myös käytännössä.\nNäin on myös meidän ihmisten elämässä, kuten virkkoi kliseinen uskonnonopettajani aikanaan.\nSini Lappalainen 25.6.2011 19:15\nTämä kolumni toi mieleeni Aleksis Kivi-patsaan. Kivi istuu niin ankarasti sisäänpäinkääntyneenä ja ajattelevana että sääliksi käy.\nRodinin ajattelija kalpenee fyysisyydessään Kiven patsaan rinnalla.\nSeppo Oikkonen 25.6.2011 19:22\nVoit olla oikeassa, mutta mahdollisesti tahtomattasi ja tavalla, jota et ehkä ajatellut. Luovat ihmiset tarvitsevat sääliä -- "Love and Mercy".\nSini Lappalainen 25.6.2011 20:13\nPalaute osoittaa joko kuinka huonosti ilmaisen itseäni, tai että kulttuurimme on niin negatiivisen ironian läpikyllästämä että sana sääli luetaan kaikissa piireissä halveksinnaksi.\nTai jotain muuta surullista.\nSeppo Oikkonen 25.6.2011 20:33\n"Sääli" on varmasti väärinymmärtämisen lähde. Sanaa ei kai juurikaan käytetä persoonattomana ilmauksena, vaan lähes aina on kyse siitä että joku säälii jotakuta. Ja, olet oikeassa, siinä on aina tietty kielteinen sisältö.\nSanaa "armo" ei paljoa käytetä. Se voisi olla persoonattomana ilmaisuna käyttökelpoinen. "Kaikki tarvitsevat armoa." Käsitteessä rasitteena on sen uskonnollinen vivahde.\nSanat "ymmärtäminen" ja "hyväksyminen sulkeutuvat omaan keskinäiseen ontologiaansa. Onko meillä mitään oikeaa sanaa, hyvää sanaa? -- Ei taida olla ainoa tapaus, jolloin itse tunne sisällämme on selvempi kuin mikään sana nimetä tai tapa ilmaista sitä.\nSini Lappalainen 25.6.2011 22:16\nNiin, yritin sanoa että A. Kiven patsas liikuttaa minua kun "kuva" minun mielestäni siinä tekee valtavan kovaa ajatustyötä. Mutta liikuttaa on laimeampi sana.\nJostain syystä tästä tuli minulle sanojen miinakenttä.\nKai se sitten on hyvä että saa miettimistä.\nKatriina Kajannes 25.6.2011 19:42\nOnko jossakin ihminen, joka ei ole luova? Se ihme olisi mukava nähdä.\nLauri Gröhn 25.6.2011 20:05\nAlakoulussakin jo pilvin pimein. ei kuulema synnyt ainetta tai piirustusta edes annetusta aiheesta.\nKatriina Kajannes 25.6.2011 20:19\nOli antoisaa kuulla tutun erityisluokanopettajan kertovan näistä asioista. Eräskin koululainen kieltäytyi kaikesta kommunikaatiosta ja yhdessä tekemisestä - enimmäkseen hän ryömiskeli pulpettien alla. Kun hänet valittiin päärooliin luokan näytelmässä, hän muuttui vähitellen ikään kuin toiseksi pojaksi. Hänestä tuli avoin, ystävällinen ja yhteistyökykyinen.\nHeikki Hyötyniemi 25.6.2011 20:32\nAinakin osittain ongelmana on luovuuden erilaiset tulkinnat.\nToiset (juuri taiteilijat) ovat "luovia", koska he eivät tunnusta mitään rajoitteita, pistävätpä vain haisemaan, miettimättä lopputulosta. Vastuu on sitten katsojalla/kuulijalla/lukijalla.\nToisilla vaikeus aloittaa johtuu annetun tehtävän määrittelemättömyydestä: on vaikea aloittaa, jos ei hahmota tehtävän vapausasteita. Vasta kun ymmärtää ongelman rajoitteet, pystyy luovasti näkemään ne vapaudet mihin edetä. Sattuneesta syystä itse arvostan juuri tällaista "insinööriluovuutta" enemmän.\nKaisa Kansine 25.6.2011 21:47\nPuhuminen on tosiaan hyvin erilaista kuin kirjoittaminen. Kun jostain syvällisemmästä yrittää kasvotusten keskustella, on jatkuvasti läsnä sellainen kiusallinen tunne, että on pakko möläyttää ajatuksia ilmoille ihan raakileina.\nToisaalta, jos puhuessaan onnistuu kerrankin muotoilemaan asiansa harkitusti ja selkeästi, asetelma käy kiusalliseksi, kun huomio kiinnittyy vähintään yhtä paljon puhujan persoonaan kuin hänen asiaansa. Minusta ainakin on suunnilleen yhtä noloa töksäyttää jotain ajattelematonta kuin sanoa jotain verrattain fiksua sillä seurauksella, että huomio kiinnittyykin persoonaani, jollain pinnallisella tavalla. Silloin tuntuu tyyliin, että myös se "fiksu" ajatukseni turmeltui ja muuttui paljon pinnallisemmaksi, kun toin sen julki!\nNo joo, kommunikointi on kummallisen vaikeaa. Myös kirjoittamalla kommunikointi (niinkuin tällainen kommentointi)! Mitähän minäkin tässä yritän sanoa. Luullakseni jotain, joka oikeasti vaatisi tuntikausien ajatustyötä, että osaisin kirjoittaa siitä edes pintaa raapaisten, ja nyt se ei ainakaan onnistunut.\nKaisa Kansine 25.6.2011 21:55\nKumpa muuten asia olisikin niin, ettei oikeasti tuntuisi olevan mitään erityistä asiaa, ja saisi nautintoa leppoisasta syvälliseltä kuulostavasta sanoilla kikkailusta. Se olisi varmaan rentouttavaa!\nMutta mitä vielä - päinvastoin jatkuvasti tuntuu, että olisi oikeastikin jotain asiaa, mutta lopputuloksena on vain jotain ärsyttävää sanakikkailua, jossa pointtiaan ei saa selvitettyä kunnolla edes itselleen. Siis tällaista minulla, plääh.\nJouni Kokkonen 25.6.2011 22:34\nOnnistuin kerran sanallisessa väittelyssä kehittämään määritelmän väiteltävälle asialle niin tyhjentävästi, ettei vastaan voinut sanoa millään loogisella argumentilla. Vasta-argumentti oli, että etkö voisi sanoa sitä ihan omin sanoin, eikä jostakin kirjasta.\nToki oma argumenttini kuulosti ihan Newtonin lailta, mikä sanallisessa väittelyssä ei tunnu kelpaavan argumentiksi muille keskutelijoille. Sellainen on liian tarkka, liiaksi aiheen ytimessä. Puhuessa pitää puhua aiheen ympäriltä ns. omin sanoin.\nSeppo Oikkonen 25.6.2011 23:13\nTässä on mielestäni jokin asia mietittäväksi.\nMääritellessämme käsitteitä toisten käsitteiden avulla ja perustellessamme sitten väitteitämme näennäisen täydellisesti voimme onnistua sanomaan jotain muodollisen pätevää ja kumoamatonta, mutta on mahdollista, ettemme ole sanoneet mitään mikä koskettaisi todellisuutta.\nLogiikassahan tämä ominaisuus näkyy täydellistyneenä -- logiikka on tautologia, saman sanomista eri muodoissa. Sisällön ja muodon suhde ja niiden keskinäiset kosketuskohdat jäävät selvittämättömiksi, kun jokin asiasisältö "todistellaan" logiikan avulla "oikeaksi".\nOn kyseenalaista voidaanko logiikalla "sanoa" mitään. Samoin voi olla asian laita "täsmällisyyden" suhteen. Saattaa olla että pyrkimys loogisuuteen ja täsmällisyyteen johtaa meitä harhaan -- jokin olennainen todellisuuskosketus katoaa. Täydellinen todistelu elää vain omassa täydellisyydessään.\nKäsitejärjestelmiemme ja todellisuuden suhde on tiedonfilosofinen ongelma. Sitä ei pidä kuvitella ratkaistuksi. Emme toistaiseksi ole nähneet "todellisuutta" kuin käsitteidemme läpi. Historiallisen matkan varrella käsitteemme ovat kuitenkin muuttuneet niin valtavasti, ettei sen pitäisi rohkaista meitä ainakaan kuvittelemaan nykyisiä käsitteitämme lopullisen "päteviksi".\nKaisa Kansine 25.6.2011 23:22\nJostain syystä juolahti mieleen se (arvaa mistä tuttu :D) hulvaton päätelmäketju: "Koska Jumala määritelmän mukaan on täydellinen, Hänen täytyy olla olemassa, sillä jos Häntä ei olisi Hän olisi siltä osin epätäydellinen."\nTuo jäi mielenkiintoisena mieleen - tavallaanhan tuokin on "loogista", vaikkei siinä ole mitään järkeä.\nSeppo Oikkonen 25.6.2011 23:52\nKyseessä on Anselm Canterburylaisen kehittelemä ns. ontologinen todistus. Elettiin vielä kohtuullisen syvää keskiaikaa, melkein tuhat vuotta sitten siis. Tuossa "todistelussa" siis olion ominaisuudesta pääteltiin sen olemassaolo.\nEurooppalaisen ajattelun historiassa oliot ja niiden ominaisuudet ovat olleet aina keskinäissuhteessaan käymistilassa. Antiikin kreikkalaisten ajattelussa esimerkiksi "syyt" sisältyivät ominaisuuksina lioihin.\nJos ajattelussamme mennään taaksepäin kohti "alkuperäistä" primitiivistä hahmon- ja käsitteenmuodostusta, myös sanaluokkajaot palautuvat toisiin lokeroihin kuin meille "päteviltä" näyttävät sanalaadut.\nEmme ole koskaan "nähneet" todellisuutta "oikein", vaan aina käsitteiden määräämällä tavalla. Tiedonfilosofian paras osa on mielestäni se, joka on keskittynyt tutkimaan käsitteitä, kielen ja ajattelun sekä "totuuden" suhteita.\nViime vuosisadan ehkä eniten tiedonfilosofista keskustelua nostattanut Ludwig Wittgenstein omasi aivan poikkeuksellisen kyvyn nähdä kielen alkeismuotoja ja ajattelumme perimmäisiä rakenneaineksia. Hän kävi läpi kokonaisia ajattelun alueita, kuten matematiikan ja psykologian filosofiaa, vain palatakseen siihen mikä on kaikkein alkuperäisintä ja ratkaisevinta.\nEmme saa kuvitella näitä ongelmia vielä ratkaistuiksi, vaikka vallalla oleva tiedonfilosofia, vulgaariversio positivismista, väittääkin että "tositietoa" on vain yhtä lajia ja "tiede" tuottaa sitä.\nSeppo Oikkonen 26.6.2011 11:56\nEhkä yksi asia on sellainen, jonka merkitystä ei blogissa tarpeeksi korostettu. Se on lukemistapahtuman omaehtoisuus.\nKuten kirjoittaja, myös lukija on tekstin äärellä yksin. Hänen silmänsä seuraavat rivejä, ja kirjoitettu sanoma "virtaa" lukijan aivoihin juuri sillä vauhdilla, jolla merkitys tajunnalle avautuu.\nTarpeen vaatiessa lukija voi koska tahansa pysähtyä, jäädä miettimään, palata takaisin, lukea uudestaan ja uudestaan, jopa siirtyä edellisille sivuille tai kokonaan toiseen kohtaan -- lukeminen tapahtuu siis täysin lukijan omilla ehdoilla.\nSen sijaan puhetta kuunneltaessa puhuja määrää vauhdin. Kuulijan osa on ottaa vastaan ja tajuta se mikä tajutuksi tulee.\nPuhe elää hetkessä -- ja hetki kiitää jatkuvasti ohitse. Ajattelu tapahtuu ohikiitävän hetken ehdoilla. Toki joku joskus "jää miettimään" jotain, mutta tehdessään niin hän heti kadottaa kosketuksen puheeseen.\nTelevisiotuutin syytäessä sekä kuvaa että ääntä vastaanottajan mahdollisuudet ajatella mitään ovat aika kehnot. Kuvaruudun kuva on todellisuuttakin todellisuusvoimaisempi, ja ääni kaiuttimen kautta tehostettua. Voi vain kuvitella, miten suojattomat aivomme ovat tällaista efektivirtaa vastaan.\nTelevision vaikutuksesta ajatteluumme on ollut huolissaan mm. amerikkalainen mediakriitikko Neil Postman. Hänen teoksensa "Huvitamme itsemme hengiltä" ja "Lyhenevä lapsuus" ovat muodostuneet klassikoiksi, joissa käsitellään nimenomaan näitä viestien välittymiseen liittyviä ongelmia.\nPostmanin visiossa ajattelullemme historiallisesti ominainen "lineaarisuus" pirstoutuu ja fragmentoituu television vaikutuksesta.\nKehityksen seurauksena todellakin "huvitamme itsemme hengiltä", eli nauttiessamme yhä lyhyemmistä ja lyhyemmistä merkityskaarista me menetämme kykymme pitkäjänteiseen ajatteluun. Poimimme todellisuutta yksityiskohta kerrallaan ja kokonaishahmot jäävät syntymättä.\nPostmanin teesien on helppo nähdä toteutuvan. Eurooppalaisen uuden ajan ajattelulle muutenkin ominainen koherenttisen totuudellisuuden pirstoutuminen korrespondenttisen todellisuusvasteen tavoitteluksi on merkinnyt ajatusmuutosta, jota television vaikutustapa vain vahvistaa ja vauhdittaa.\nIdeologiat, jotka perustuvat reagoimiseen hetkellisessä tilanteessa vallitseviin "realiteetteihin", saavat vahvistusta kokonaishallintaa tavoittelevan ajattelulaadun kadotessa. Esimerkiksi "talous" on juuri tällainen kokonaishallinnan menettänyt ajattelualue.\nPostmanilaisittain siis pörssi on lähinnä vitsi, joka vie meidät hengiltä. Samoin uutisen ja sketsin raja käy häilyväksi.\nKirjoittamiseen ja lukemiseen perustuva kulttuuri on historiallisesti ollut kaiken sen tieteellisen ja teknisen edistyksen taustalla, jonka hedelmistä me nyt koneistuksen muodossa nautimme. Voi kuitenkin käydä niin että koneet syövät omat eväänsä.\nMiten meidän sitten käy? Postmanilaisittain me sitten vain nauramme, mutta emme enää edes tiedä mille.\nSini Lappalainen 8.7.2011 00:42\nYlen, toki radiopuolen mutta kuitenkin, ansiosta löysin tämän edessäni olevan kirjan joka saa minut suorastaan paisumaan paisumaan kirjailijan W.G.Sebaldin viisastamaksi ja viisaaksi lukijaksi. Seuraavassa Austerlitzin kertojahenkilö silmälääkärikäynnin jälkeen:\n"Kun olin ajanut taksilla hotelliin, minusta oli tuntunut että auto kaarteli huvipuistossa, niin pahasti vääristyneinä olin nähnyt kaupungin valot tuulilasissa, ja yhä edelleenkin baarin himmeät pallovalaisimet, baaritiskin peiliseinä ja pullojen värikkäät rivistöt pyörivät silmissäni kuin istuisin karusellissa. Nojasin päätäni seinään, hengitin syvään aina kun aloin voida pahoin, ja olin jo jonkin aikaa tarkkaillut Cityn kultakaivosten työläisiä, jotka näin alkuillasta kerääntyivät tänne tutulle juomapaikalleen, kaikki toistensa näköisinä yönsinissä puvuissaan, raitapaidoissaan ja kirkkaanvärisissä solmioissaan, ja yrittäessäni ymmärtää tämän kaikenlaisissa beestaareissa täysin vailla kuvausta jääneen lajin omituisia tapoja, sen tiivistä laumaa, sen toisaalta seurallista, toisaalta taas hyökkäävää käytöstä, sen tapaa paljastaa kurkkunsa lasia kallistaessaan, sen yhä kiihtyneenpää ääntensorinaa ja milloin kenenkin yhtäkkistä poistumista, huomasin tuon jo huojahtelevan lauman laitamilla yksinään seisovan miehen, joka ei voinut olla kukaan muu kuin Austerlitz, jota olin kaivannut-sen tajusin nyt äkkiä-jo kohta kaksikymmentä vuotta. Hän oli ulkoisesti entisensä, niin ryhdiltään kuin vaatetukseltaankin, olipa hänellä edelleen myös selkäreppunsa olallaan. Vain hänen vaaleat, lainehtivat hiuksensa, jotka harottivat yhtä omituisesti kuin ennenkin, olivat himmenneet ja harmaantuneet. ............jähmetyin pitkäksi aikaa hämmästelemään Austerlitzin yllättävää paluuta; sen ainakin muistan, että ennen kuin menin hänen luokseen, jäin pitkäksi aikaa miettimään sitä että vasta nyt ensi kertaa huomasin hänen muistuttavan Ludwig Wittgensteinia: kummankin kasvoilla oli sama kauhistunut ilme. Luulen että nimenomaan selkäreppu, jonka Austerlitz kertoi ostaneensa kymmenellä shillingillä Charing Cross Roadilta, Ruotsin armeijan ylijäämävarastosta, vähän ennen kuin alkoi opiskella ja joka Austerlitzin mukaan oli ainoa todella luotettava asia hänen elämässään- tämä reppu luullakseniherätti minussa sen pikemmin mielettömän ajatuksen, että vuonna 1951 Cambridgessa syöpään kuolleen filosofin ja Austerlitzin välillä..."


inspiring jane - Jenni Ukkonen\nEn aloita suhdetta ihmisen kanssa, jonka erosta on alle vuosi\nSiirry lukemaan artikkelia, En aloita suhdetta ihmisen kanssa, jonka erosta on alle vuosi\nSiirry lukemaan artikkelia, Oma aika\nKunnes mahdottomuus meidät erottaa\nSiirry lukemaan artikkelia, Kunnes mahdottomuus meidät erottaa\n15.3.2010 Teksti: Jenni Ukkonen\nSea of Shoes on ehdottomasti yksi suosikkiblogeistani. Sen kirjoittaja Jane omistaa mitä uskomattomimpia desiger -juttuja, vaikkakin yhdistelee niitä välillä aivan liian erikoisesti mun makuun. Nyt osui kuitenkin vastaan sellainen asu, jonka voisin kuvitella jopa itseni päälle- kerta se on ensimmäinenkin 😉\nTässä asussa on niin hyviä juttuja: kulahtanut t-paita, lahkeista rennosti kääräistyt farkut, jättimäinen laukku sekä kauniit korkkarit. Parasta on kuitenkin asussa loistavasti oikeuksiinsa pääsevä paljettikimono– melkoinen vaatekappale! Oonkin ollut jo jonkun aikaa aivan ihastunut tuollaisiin kimonomallisiin takkeihin, tosin ehkä vähän lyhyemmän mallisiin. Kelpuuttaisin siis oikein mielelläni tuon, tai sitten ihan vaan jonkun silkkisen version omaankin kaappiini kevättä ja kesää ajatellen… pitänee tarkkailla ebayta sillä silmällä 🙂\nMitäs tykkäätte Janen asusta ja neidin tyylistä muutenkin?\nJenni / 18.3.2010 klo 20:45\nPakko sanoa että Janen äidin tyyli kolahtaa yleensä kovemmin muhun- samantyylistä hulluttelua, mutta kuitenkin vähän enemmän klassisia valintoja kuin ns. ylilyöntejä 😉\nAnna N / 15.3.2010 klo 20:06\nOlen seurannut Sea of Shoesia jo aika kauan ja noin kiteytetysi sanoisin WOW. Mun silmissä hän ei ole niin out there, vaan mielestäni on aivan ihanaa että hän antaa mielikuvituksensa ja päähänpistonsa laukata niin vapaasti. Kenkäbudjetti taitaa olla aika pohjaton ja valinnat ovat usein ihan supereita.\nAnna-Maija / 15.3.2010 klo 20:20\nBlogi on yksi mun suosikeista: kuvat on kauniita ja ihan toosi tarkkoja, kirjoittaja suloinen ja tyyli rohkea ja inspiroiva!\nMajayna / 15.3.2010 klo 21:20\nTältä neitoselta löytyy paljo sellasia yksittäisiä juttuja joista tykkään, vaikka tyyli ei itsessään oo ollenkaan mun makuun. Mutta kuvat on kyllä upeita, niissä on aina mahtavat värit. Ja nuo hiukset on aivan ihanat, tuollaset kupariset.\nemiiilia / 15.3.2010 klo 21:20\noi kyllä! tää on oikeastaan ainut ulkomaalainen blogi jota luen, ja niin kovasti tykkään (: mukavan erikoinen, rohkea ja muutenkin vaan niin miellyttävä.\nMartina / 15.3.2010 klo 21:40\nHänellä on kyllä aika erikoinen tyyli, mutta ihan kivannäköistä. Tästä tykkään! JA muutenkin rakastan hänen hiukset, aivan ihanan väriset 🙂\nNina / 15.3.2010 klo 22:34\nTykkään kanssa kovasti Janen tyylistä, ja varsinkin just sen tyylistä yhdistellä eri vaatteita toisiinsa. Se on jotenkin erityylinen kuin monet muut bloggarit ja sen takia niin kiva =))\nPetra / 16.3.2010 klo 08:53\nkiva tyyli tuolla naisella:) vaikka ite en kyllä laittais ehkä tota paljettikimonoa, niin on kyllä hieno:)\nninnii / 16.3.2010 klo 10:59\nOlihan tuo kieltämättä aika erikoinen mutta aivan näyttävähän se oli ja kiinnittää varmaan aika monen katseet. 🙂\nJenni / 16.3.2010 klo 17:45\nJenni / 16.3.2010 klo 17:47\nNimenomaan rohkea, ei olisi monella pokkaa juosta kaduilla samanlaisissa asuissa 🙂 Vaikka yhtä näyttävästi taitaa pukeutua myös Janen äiti 🙂\nJenni / 16.3.2010 klo 17:48\nMunkin tyyli on aiiika kaukana Janen tyylistä, mutta nimenomaan löytyy niitä yksittäisiä vaatteita ja kenkiä, jotka ottaisi oikein mielellään itsellekin 🙂\nJenni / 16.3.2010 klo 17:49\nHih, itse en ainakaan taida seurata ketään toista yhtä rohkeasti ja omalaatuisesti pukeutuvaa bloggaajaa 🙂\nJenni / 16.3.2010 klo 17:52\nJenni / 16.3.2010 klo 17:53\nMusta on ihanaa että noin huomiota herättävä vaatekappale on yhdistetty ihan arkisiin vaatteisiin 🙂\nemmi / 16.3.2010 klo 18:12\nHeeei, tulee nyt vähän myöhässä mutta saako tota aivan ihanaa Ginan paitaa (maanantai 22. helmikuuta postauksessa) tilattua netistä? Ite ainakin kattelin tuolta sivuilta, mutta silmiin ei osunut tuota kyseistä paitaa.\nNyrha / 16.3.2010 klo 19:12\nIhania vaatteita ja yhdistelmiä! Kuuluu ehdottomasti munkin lempiblogeihin 🙂 Tykkään tyylistä ihan hirveesti!\naliisa / 16.3.2010 klo 19:18\nhei muuten onkoos sulla vielä varastotiellä kirppisjuttuja? (:\nLaura / 16.3.2010 klo 19:25\nYks harvoista bloggaajista, joilla on oikeasti erikoinen _tyyli_. Eli sitä arvostan\nJenni / 16.3.2010 klo 19:42\nHeh, saipa kelata aika pitkälle että sain selville mitä meinasit 😀 Se paita on H&M:n ja löytynee vielä Divided -puolelta (oli ainakin viime viikolla) 🙂\nJenni / 16.3.2010 klo 19:44\nSamoin, vaikka eriääkin omasta tyylistäni huomattavasti 🙂\nJenni / 16.3.2010 klo 19:45\nTäysin samaa mieltä 🙂\nJenni / 16.3.2010 klo 20:02\nHeh, Janella taitaa olla vielä sekin etu, että pystyy lainaamaan vaatteita ja kenkiä äitinsä kokoelmistakin 😉\nCecilia / 16.3.2010 klo 20:44\nJanen asun perusteella voin sanoa: Fantastic style. :)))JOoHh. Nyt seuraavks (sorry, niin tohkeissani oon, että a:tkin unohdn 😀 heheh) Janen blogia kattelemaan————->\nJenni / 16.3.2010 klo 21:12\nSuosittelen ehdottomasti tutustumaan :p\nAbsolut 40+ / 18.3.2010 klo 17:36\nMä tykkään sekä äidin että tyttären tyyleistä…jonkinlaista boheemia chic tyyliä ja upeita ,rohkeita yhdistelmiä ja mitä koruja.


Suomen ympäristökeskus > Baltic Blue Biotechnology Alliance+ - hanke sinisen bioteknologian tukemiseen\nVastuuhenkilö Anne-Mari Luhtanen, SYKE\nMuut henkilöt Jonna Piiparinen, SYKE\nYhteistyötahot GEOMAR Helmholtz Centre for Ocean Research Kiel (Saksa), SUBMARINER Network for Blue Growth EEIG (Saksa), Tartu Biotechnology Park (Viro), CRM-Costal Research & Management (Saksa), Klaipeda Science and Technology Park (Liettua), KTH Royal Institute of Technology (Ruotsi)\nAlliance+ on jatkoprojekti alkuperäiselle Baltic Blue Biotechnology Alliance projektille. Alliance+ pyrkii laajentamaan sinisen bioteknologian Alliance verkostoa alkuperäisestä projektista. Tarkoituksena on vahvistaa verkoston resursseja ja näin varmistaa uusien sinisen bioteknologian tuotteiden arvoketjun toimivuus.\nVerkostoon värvätään ja koulutetaan uusia mentoreita ja asiantuntijoita, joiden tarkoituksena on tukea ja opastaa aloittelevia yrittäjiä uusien sinisen bioteknologian tuoteideoiden tuotekehityksessä. Nämä asiantuntijat myös etsivät ideoiden kehittäjiä ja tarjoavat heille verkoston palveluja.\nTämän lisäksi Alliance+ pyrkii yhteistyöhön eri rahoittajalähteiden kanssa (EU, kansalliset rahoituslähteet, sinisen biotalouden yritykset ja yksityiset säätiöt), varmistaakseen tuotekehityksen rahoituksen.\nProjektipällikkö Anne-Mari Luhtanen, Suomen ympäristökeskus SYKE, etunimi.sukunimi@syke.fi\nJulkaistu 18.5.2021 klo 12.48, päivitetty 18.5.2021 klo 13.04


Vuokrataan kerrostalo Yksiö - Jyväskylä Äijälä Visakoivunkuja 7\n1H+KT , kerrostalo, 510 €/kk, 27 m²\nvuokrahuoneisto, Jyväskylä, Äijälä, Visakoivunkuja 7\nUutta vastaavaan yksiöön luonnon ja järvien syleilyyn.\nVuokralle tarjotaan 1.8.2022 alkaen rauhallisesta pienkerrostalosta erinomaisella pohjalla oleva uutta vastaava alkovillinen 26,5 neliön yksiö eeppisen Äijälänsalmen kanavan vierestä.\nTämän kodin sijainti on täydellinen ihmiselle, joka arvostaa kauneinta suomalaista järvimaisemaa liikuntamahdollisuuksineen kuitenkin nopean yhteyden päässä keskustan vilskeestä.\nUlkoilua ja liikuntaa harrastavalle Visakoivunkuja sijaitsee unelmapaikalla, sillä Jyväsjärven rantaraitille pääsee suoraan omalta kotikadulta. Viereiseltä tontilta löytyy vehreä puistoalue. Rauhaisalta Äijälänsalmen asuinalueella on nopea kulkuyhteys keskustaan autolla, pyörällä tai bussilla. 5 minuutin kävelyetäisyyden päästä löytyy K-Market Äijälä (avoinna joka päivä kello 22 asti) sekä 3 minuutin pyörämatkan päässä Lidl Jyskä.\nHuoneisto on rakennettu laadukkailla pintamateriaaleilla rauhallisen skandinaavisen värimaailman mukaisesti. Keittiön moderniin varusteluun kuuluu keraaminen liesitaso, kalusteuuni, astianpesukone sekä jääkaappipakastin. Asuintiloissa on laadukas lautaparketti (valkolakattu tammi). Kylpyhuoneissa keraaminen laatta. Lattialämmitys saa jalkahipiäsi tuntumaan miellyttävältä eivätkä patterit vie turhaa tilaa. Keittiön kalusteväli on laatoitettu. Kaukolämpö. Pesutornivaraus. Keittiössä imanvaihtojärjestelmään liitetty liesikupu. Ranskalainen parveke.\nRunsaasti kaappitilaa, häkkivarasto sekä ulkovälinevarasto!\nEi autopaikkaa, mutta auton voi jättää viereiselle pysäköintialueelle.\nHUOM: vakuus korvattavissa 19 €/kk korotettuna vuokrana.\nBonuksena asialliset ja hyvin tavoitettavissa olevat vuokranantajat, joiden työ on tarjota koteja ihmisille. Hommat siis hoidetaan ripeästi ja ammattitaitoisesti. Täytä siis yhteydenottolomake tai soita!\nVisakoivunkuja 7, 40520 Jyväskylä


Julkisen latauksen hinnat\nLöytyi 2190 osumaa haulla "tutkimus ja kehitys".\nKeskiaikaiset markkinat - Kodit\n2018 to‒pe klo 12‒20 ja la‒su klo 12‒18 järjestettävä Suomen suurin keskiaika- ja muinaistapahtuma. ... toritunnelmaa: vilinää ja vilskettä, juoruja ja juhlavia sanoja markkinarauhasta, arvokkaita rouvia ja kauniita neitoja\nVastuullisuusraportti - Helen Oy\nStrategia - Helen Oy\nenergiajärjestelmä, jonka avulla jokainen voi tuottaa, käyttää ja säästää energiaa ympäristöä kunnioittaen. Kehitämme ... ennakkoluulottomasti entistä älykkäämpiä ja puhtaampia ratkaisuja vastaamaan tämän päivän ja huomisen energiahaasteisiin\nTohmajärvi Enduro 2018 - Kodit\nNaisten ja veteraanien Suomen cup osakilpailu. tu0vtu29T7I Tohmajärvi Suomen kovin, kaunein ja viralisestikin ... viralisestikin Suomen paras endurokilpailu 2013 ja 2016 Moottoriliiton valitsemana. Asemantie35 82600\nYrityslämpöasiakkaalle - Yritykset\nkysymyksissä. Tarjoamme lisäpalveluna kaukolämpöjohtojen ja mittauskeskusten muutostöitä, kulutustietoja sekä ... lisäpalveluihimme ja ota yhteyttä. Seuraa yrityksesi energian käyttöä Lue lisää Käyttöraportti ja -ennuste\ntäydessä vauhdissa ja olemme mm. selvittäneet Baltian maiden pellettitilannetta ja energiapolitiikkaa ... ovat merkittäviä puupelletintuottajia ja -viejiä Euroopassa ja esimerkiksi Latvia on Euroopan suurin\nWrestling Show Live! - Kodit\ntarjoaa kiivasta ja kovaotteista toimintaa kamppailun ystäville, jotka kaipaavat dramatiikkaa ja näyttäviä urheilusuorituksia ... urheiluviihdemuoto, joka yhdistää tehokkaasti taistelun ja viihteen. Laji vetoaa voimakkaasti katsojien tunteisiin\nVinkit - Kodit\nVinkit Nappaa talteen parhaat ideat Vinkkejä järkevään energian käyttöön ... parhaat ideat Vinkkejä järkevään energian käyttöön ja ruokareseptejä eri puolilta Suomea.\nHakaniemen kirppis - Kodit\ntäyttää mahtava kirppismeinki. Myyjiä ja ostajia tori täynnä, katusoittoa ja kahvintuoksua. Parasta kesäHelsinkiä ... täyttää mahtava kirppismeinki. Myyjiä ja ostajia tori täynnä, katusoittoa ja kahvintuoksua. Parasta kesäHelsinkiä\nSEINE KANAVARANTA - Kodit\nSEINE KANAVARANTA Seine Kanavaranta on uusi ja monialainen kuratoidusta ohjelmasta rakentuva kaupun ... Kanavarannassa 17.6 kello 16-22! Tapahtuma on kaikille avoin ja maksuton. Tapahtuma kokoaa yhteen luovan alan


Kempinski Hotel Frankfurt Gravenbruch, Gravenbruch – päivitetyt vuoden 2019 hinnat\nGravenbruch – hotellit\nKempinski Hotel Frankfurt Gravenbruch (Hotelli) (Saksa) tarjoukset\nHotelli Kempinski Hotel Frankfurt Gravenbruch\nGraf zu Ysenburg und Büdingen Platz 1, 63263 Gravenbruch, Saksa – Loistava sijainti – näytä kartta\nKempinski Hotel Frankfurt Gravenbruch: Varaa yöpymisesi huippuhintaan – arvosana 8,8 muilta matkailijoilta.\nYövy kuin julkkikset ja nauti hotellin Kempinski Hotel Frankfurt Gravenbruch maailmanluokan palvelusta\nKempinski Hotel Frankfurt Gravenbruch on toivottanut asiakkaat tervetulleeksi Booking.comissa 1. huhtik. 2010 lähtien.\nMilloin haluaisit yöpyä majoituspaikassa Kempinski Hotel Frankfurt Gravenbruch?\nLämpimästi sisustetussa huoneessa on klassinen kalustus, taulu-tv ja oma kylpyhuone, jossa on kylpytakki ja tossut.\nHuoneesta on näköala puistoon, ja siinä on teen ja kahvin valmistusvälineet, tammilattia ja peilein varustettu kylpyhuone kahdella lavuaarilla.\nTilavassa sviitissä on oleskelutila, makuuhuone, kylpyhuone ja erillinen wc. Sviitissä on teen ja kahvin valmistusvälineet ja tallelokero kannettavalle tietokoneelle.\nIlmastoidussa huoneessa on taulu-tv, minibaari ja oleskelualue. Omassa kylpyhuoneessa on tossut, kylpytakki, hiustenkuivaaja ja ilmaisia kylpytuotteita.\nIlmastoidussa huoneessa on satelliitti-tv, minibaari ja oleskelualue. Omassa kylpyhuoneessa on tohvelit, kylpytakki, hiustenkuivaaja ja ilmaisia kylpytuotteita.\n4 syytä valita Kempinski Hotel Frankfurt Gravenbruch\nMukavuudet: Kempinski Hotel Frankfurt Gravenbruch Mahtavat mukavuudet! Arvioiden pistemäärä on 9,0.\nTalon säännöt Kempinski Hotel Frankfurt Gravenbruch ottaa vastaan erikoistoiveita – voit lisätä sellaisen seuraavassa vaiheessa!\nKempinski Hotel Frankfurt Gravenbruch hyväksyy nämä kortit ja pidättää oikeuden tehdä kortiltasi katevarauksen ennen saapumista.\nRavintola on suljettuna ti, 31. jouluk. 2019 – ti, 31. jouluk. 2019\nBaari on suljettuna ti, 31. jouluk. 2019 – ti, 31. jouluk. 2019\nUsein kysyttyjä kysymyksiä majoituspaikasta Kempinski Hotel Frankfurt Gravenbruch\nMillaista aamiaista on tarjolla majoituspaikassa Kempinski Hotel Frankfurt Gravenbruch?\nMajoituspaikassa Kempinski Hotel Frankfurt Gravenbruch yöpyvät saavat nauttia erinomaisia arvioita saaneesta aamiaisesta (asiakasarviopisteet: 8.8).\nVoinko pysäköidä autoni majoituspaikan Kempinski Hotel Frankfurt Gravenbruch alueelle?\nMajoituspaikassa Kempinski Hotel Frankfurt Gravenbruch yöpyville ovat mahdollisia seuraavat pysäköintivaihtoehdot (saatavuudesta riippuen):\nMillaisen huoneen voin varata majoituspaikasta Kempinski Hotel Frankfurt Gravenbruch?\nMajoituspaikan Kempinski Hotel Frankfurt Gravenbruch huonevaihtoehtoihin sisältyy:\nOnko majoituspaikassa Kempinski Hotel Frankfurt Gravenbruch ravintolaa paikan päällä?\nMajoituspaikassa Kempinski Hotel Frankfurt Gravenbruch on 3 ravintolaa:\nMiten pääsen majoituspaikkaan Kempinski Hotel Frankfurt Gravenbruch lähimmältä lentokentältä?\nPääset lähimmältä lentokentältä majoituspaikkaan Kempinski Hotel Frankfurt Gravenbruch seuraavilla kulkuneuvoilla:\nMitkä ovat majoituspaikan Kempinski Hotel Frankfurt Gravenbruch sisään- ja uloskirjautumisajat?\nSisäänkirjautuminen majoituspaikkaan Kempinski Hotel Frankfurt Gravenbruch alkaa klo 15.00 ja uloskirjautuminen on mahdollista klo 12.00 asti.\nKuinka paljon majoituspaikassa Kempinski Hotel Frankfurt Gravenbruch yöpyminen maksaa?\nMajoituspaikan Kempinski Hotel Frankfurt Gravenbruch hinnat voivat vaihdella yöpymisesi yksityiskohdista riippuen (esim. valitsemistasi päivämääristä, hotellin ehdoista jne.). Näet hinnat syöttämällä haluamasi päivämäärät.\nOnko majoituspaikassa Kempinski Hotel Frankfurt Gravenbruch uima-allasta?\nKuinka monta huonetta majoituspaikassa Kempinski Hotel Frankfurt Gravenbruch on?\nMajoituspaikassa Kempinski Hotel Frankfurt Gravenbruch on yhteensä 222 huonetta.\nMitä tekemistä majoituspaikassa Kempinski Hotel Frankfurt Gravenbruch on?\nKempinski Hotel Frankfurt Gravenbruch tarjoaa seuraavia aktiviteetteja ja palveluja (jotkin saattavat olla maksullisia):\nKorkeat pisteet kohteessa Gravenbruch\nKaikki arvioijat Perheet (165) Pariskunnat (466) Kaveriporukat (23) Yksin matkustavat (216) Liikematkailijat (324)\nKaikki arviopisteet Erinomainen: 9+ (620) Hyvä: 7 – 9 (272) Kelvollinen: 5 – 7 (75) Huono: 3 – 5 (14) Todella huono: 1 – 3 (6)\n1 henkilö etsii kohteessa Gravenbruch sijaitsevaa majoitusta\nFrankfurtin lentokenttä – Kempinski Hotel Frankfurt Gravenbruch: näin välimatka taittuu kätevimmin\nGravenbruch – parhaat palat\nKlikkaa tästä, niin näet lisää suosittujen maamerkkien lähellä olevia hotelleja ja muita majoituspaikkoja kohteessa Gravenbruch\nFrankfurtin lentokenttä (FRA) 12,6 km\nMannheim City -lentokenttä (MHG) 66,5 km\nSäästä jopa 50 % kohteessa Gravenbruch


Valtion obligaatio ylimerkittiin hyvällä hinnalla - Savon Sanomat\nTalous 05.11.2008 16:38\nValtion obligaatio ylimerkittiin hyvällä hinnalla\nKansainväliset rahoitusmarkkinat ottivat Suomen valtion uuden lisälainan vastaan erittäin hyvin. Valtiokonttori huutokauppasi keskiviikkona vuoden 2012 viitelainan yhden miljardin euron lisäerän, joka merkittiin reippaasti ylitse. Valtio sai lainan kaupaksi edullisesti 3,44 prosentin tuottotasolla.\n- Olemme tyytyväisiä lainan kysyntään. Huutokauppa sujui normaalisti, ja lainan ehdot olivat hyvät, kertoi toimialajohtaja Teppo Koivisto Valtiokonttorista. Aiemmin otettavaksi ilmoitetulla lainalla katetaan valtion kuluvan vuoden pitkäaikaisen velan tarvetta.\nLisähuutokaupassa lainaa tarjottiin sijoittajille merkittäväksi 1 000 miljoonaa euroa. Tarjouksia tehtiin runsaat 2 300 miljoonaa euroa. Obligaatioita on markkinoilla nyt 6 miljardia euroa.


Oliver T.Roehl The Art Token, taiteellinen strategi ja ostaja - haastattelusarja\nRS: Voitko kertoa lukijoille The Art Tokenin (TAT) lähtökohdan ja miten se toimii?\nOTR: TheArtToken (TAT) -sovelluksella on luotu tunnus, jonka arvo ja arvo on varmistettu vankalla, kansainvälisesti kuratoidulla taidekokoelmalla. Kansainvälisesti myydyt nykytaiteen mestariteokset muodostavat perustan sijoittajan salausvarojen turvallisuudelle ja pysyvyydelle.\nTAT on vallankumouksellinen lähestymistapa tuoda taide vakaan, onnistuneen ja turvallisen vaihtoehtoisen omaisuusluokan estoketjuun. Jokainen TAT on 100% huolellisesti kuratoitujen tunnettujen taideteosten takana. 1: 1-suhteella TAT: lla ei ole ylimääräisiä tai piilotettuja kustannuksia / palkkioita, mikä varmistaa, että 100% sijoitetusta pääomasta muutetaan aineelliseksi hyödykkeeksi. TAT turvaa digitaaliset valuutat analogisten aineellisten hyödykkeiden kautta.\nSijoittajat voivat lisäksi hyötyä halutusta täysin toimivasta taiteen lunastusprosessista, jossa jokainen TAT: n haltija voi vaihtaa TAT: nsa fyysisten taideteosten kanssa.\nRS: Miksi luulet taiteen olevan hyvä sijoitusväline?\nOTR: Harvoin mikään muu omaisuusluokka on kyennyt niin kestävästi kertomaan sijoitetun pääoman. Taideteosten arvon nousu on ollut tasaista ja jopa hämmästyttävän voiton, kun muut sijoitustuotteet kärsivät valtavia tappioita talouskriisien takia. Erityisesti luokka “Sodanjälkeinen & Contemporary ”sopii erityisen hyvin omaisuusluokaksi. Johtava turvallisimpana omaisuutena yli 50 vuoden ajan, vuotuinen suorituskyky 10,85%.\nRS: Onko sijoittajilla mitään hallintaa, kun taideteos myydään ja mihin arvoon taideteos myydään?\nOTR: TAT: ta johtaa asiantuntijaryhmä, joka kattaa kaikki taidemarkkinoiden sektorit, jotta maksimoidaan taustalla olevan taidekokoelman pitkäaikainen nettovarallisuusarvo (NAV). Yleensä ostaa & Hold-strategiaa noudatetaan, jolloin markkinamahdollisuuksia voidaan käyttää sijoittajien etujen mukaisesti. Siksi koko tiimi seuraa jatkuvasti markkinoita syvästi ja tekee päätöksen TAT: n edun mukaisesti.\nRS: Onko sijoittajille maksettu minkäänlaista osinkoa?\nOTR: Osinkoja ei makseta. Jokainen tapahtuma investoidaan uudelleen TAT: n taidekokoelmaan. Arvon luominen ja säilyttäminen ovat TAT: n tärkein prioriteetti.\nRS: Mikä on TAT: iden pitoaika ja kuinka kauan sijoittajien on pidettävä TAT: itaan pitääkseen koko sijoitusarvo?\nOTR: Vähimmäisomistusaikaa ei ole. Sijoittajat voivat myydä rahakkeitaan kumppanipörsseissä milloin tahansa tai lunastaa tunnuksensa suoraan taiteeksi. Pitämällä TAT: ita sijoittajat hyötyvät kuitenkin suoraan taustalla olevan taidekokoelman arvonnoususta ja turvaavat varallisuutensa hajautetulla omaisuusluokalla.\nRS: Mikä on mielestäsi realistinen päivämäärä, jolloin sijoittajat voivat käydä kauppaa TAT: lla pörssissä?\nOTR: Olemme parhaillaan laatimassa sopimuksia kansainvälisten pörssien kanssa. Odotamme innolla, että voimme ilmoittaa kumppanuuksistamme mahdollisimman pian. Odotamme kuitenkin listalleottamisen kesällä 2019.\nRS: Kuinka usein TAT: n hallussa olevaa taidetta arvostetaan / tarkastetaan?\nOTR: TAT suorittaa sekä riippumattomat ulkoiset tarkastukset että sisäisen arvon analyysin neljännesvuosittain. Sijoittajilla on pääsy hintakehitykseen ja tarkastettuun dokumentaatioon TAT: n verkkosivustolla.\nRS: TAT-verkkosivusto huomauttaa, että TAT-tunnus voidaan lunastaa fyysisiin taideteoksiin – onko TAT: lla ainoa taideteos vai onko TAT: lla kumppanuuksia muiden taiteilijoiden / gallerioiden / jne. Kanssa.?\nOTR: Kyllä, lunastusprosessi sisältää kaikki TAT: n hallussa olevat teokset. TAT: n ei ole tarkoitus olla ”salaus-taidegalleria”. TAT pyrkii maksimoimaan sijoitettujen valuuttojen turvallisuuden jatkuvasti kasvavan taidekokoelman avulla.\nRS: TAT toteaa, että “100% sijoitetusta pääomasta muuttuu taiteeksi”, vaikka tämä onkin hyvä sijoittajille, että heidän koko pääomansa menee taiteeseen, miten tämä toimii kaupallistamiseksi ja alennukseksi?\nOTR: Meille on ratkaisevan tärkeää, että sijoittajat voivat varmistaa, etteivät he maksa tarpeettomia maksuja tai joutuvat piilokustannuksiin. Siksi päätämme luopua kokonaan alku- tai vuosimaksuista. TAT: n ostopolitiikalla pyritään ostamaan kokonaisia taidekokoelmia suurina määrinä eikä yksittäisiä taideteoksia pala palalta. Sen kautta TAT ansaitsee marginaalin, joka maksaa kaikki kulut. Tämä kaikki perustuu pääsymme erinomaiseen kumppaniverkostoon, joka on kasvanut vuosien varrella.\nTAT luopui marginaalistaan voidakseen antaa alkuperäisen alennuksen.\nRS: Onko jotain muuta, jonka haluaisit kertoa lukijoille The Art Tokenista?\nOTR: Viimeaikainen kehitys on osoittanut, kuinka tärkeitä tietoturvakoodit voivat olla vaurauden säilyttämisen kannalta. Taidekokoelman taustalla olevien TAT-arvojen arvo oli vakaa, kun taas muut varat, rahakkeet ja valuutat pysyivät erittäin epävakaina. TAT on ainutlaatuinen mahdollisuus tuoda fyysistä omaisuutta digitaaliseen aikakauteen. Se yhdistää molempien maailmojen parhaat puolet ja antaa sinun hyötyä uusimman avoimen lohkoketjutekniikan ja maailman vanhimman ihmisen tekemän aineellisen hyödykkeen yhteisistä eduista. Toivotamme teidät käyttämään vakaa ja menestyvä yritys & turvallinen vaihtoehtoinen omaisuusluokka, joka pystyy moninkertaistamaan sijoitetun pääoman kestävästi vuosikymmenien ajan.\nJokainen, joka haluaa oppia lisää, voi käydä TheArtToken Token Listings -sivulla tai TheArtToken -sivusto.\nRS: Μπορείτε να πείτε στους αναγνώστες την προϋπόθεση του The Art Token (TAT) και\nRS: Kan du fortælle læserne forudsætningen for The Art Token (TAT), og hvordan det\nRS: Pouvez-vous dire aux lecteurs les prémisses de The Art Token (TAT), et comment\nDerek Schloss on Security Token Academy -yhtiön strategiajohtaja. Hän on aiemmin lähettänyt meille Thought\nStephen McKeon on Security Token Academy: n päästrategianeuvonantaja. Hän on myös Assoc. Rahoitusprofessori Oregonin\nΗ MicroStrategy κάνει επένδυση BTC 250 εκατομμυρίων δολαρίων, καθώς η YAM βλέπει κατάρρευση 60 εκατομμυρίων δολαρίων – Crypto News of the Week\nQu’est-ce que la technologie du grand livre distribué (DLT)?\nPrime Trust til at udnytte forskellige tjenester leveret af Vertalo\nMest populære Cryptocurrency Influencers: Top 236 eksperter i 2020


Petrin viikkokirje 8/2019 – Petri Honkonen\n22.2.2019 Juho Ikonen\nPetrin viikkokirje 8/2019\nAutoilusta on piisannut puhetta. Keskusta ei ole kieltämässä polttomoottoriautoja, mielestämme niillä voidaan ajaa jatkossakin. Käytännössä uusien polttomoottoriautojen myynnin kieltäminen vaatisi autoteollisuutta velvoittavia EU-tasoisia päätöksiä.\nNopeimmin ja tehokkaimmin liikenteen päästöjä voidaan vähentää lisäämällä biopohjaisten polttoaineiden käyttöä. Se on mahdollista polttoaineiden jakeluvelvoitteiden avulla tai muuntamalla nykyinen auto biokaasulla toimivaksi. Päästöjen kokonaismäärää arvioitaessa on otettava huomioon polttoaineen tuotantotavat.\nKokoomuksesta poiketen Keskusta ei näe järkeväksi autoverotuksen poistamista kokonaan. Vähäpäästöisissä autoissa autovero on jo matala, jolloin autoveron poistamisesta suurin hyöty menisi eniten saastuttaville autoille. Se olisi ilmastonvastainen teko. On hyvä muistaa myös, että autoveron poistaminen aiheuttaisi melkein miljardin euron loven valtion verotuloihin. Loven paikkaaminen tarkoittaisi polttoaineiden veroihin kymmenien senttien korotusta litralta tai vuotuisen ajoneuvoveron kaksinkertaistamista. Se olisi epäoikeudenmukaista vähävaraisille ihmisille, jotka tarvitsevat omaa autoa.\nPrevious Post Previous post: Päivän tukija: Risto Pynnönen\nNext Post Next post: Päivän tukija: Mikko Kallio


anja-reginan aitta: tammikuuta 2016\nViikko on taas vierähtänyt nopeasti. Paukkupakkasista on päästy ja tultu plussalle, loskaan ja vesisateeseen. Aamulla meidän ulkorappu oli - samoin kuin tie - liukas kuin tiaisen pääkuori. Piti heti asentaa kenkiin jarrupalat eli piikkiliuskat. Räntää vähän tupruttaa, mutta räystäiltä tippuu vesi. Nopeasti sää sitten lämpeni, kuva on viime viikon pakkasaamulta.\nViikkoon on mahtunut yhtä ja toista. Lauluja laulettu ja nuotteja niputettu. Tarinoita kirjoitettu ja luettukin. Prinssipuoliso kävi pelimanniporukassa tansseja soittamassa, yhdessä käytiin matkamessuilla lauantaina. Edellisenä sunnuntaina meillä oli "kuppisulkeiset" eli tupperkutsut. Ja Simokin ehti karkuteille pojan huushollista, missä oli hoidossa messukäyntimme ajan. Onneksi ei karkulainen joutunut ihan hukkaan, vaan ystävällinen naapuri otti pojan kiinni ja vei sisälle odottamaan etsijäpartiota. Loppu hyvin ja kaikki hyvin.\nMessutuliaisena, niinkuin lapsille yleensä, toimme Simolle valoja vilkuttavan ledvalopannan. Ensin koira nolosteli, mutta aivan reippaana sitten pimeässä askelsi iltalenkkiään. Vilkuille en valoa silti laittanut, olisi ehkä ollut liian häiritsevä. Kun Simo kaivautui lumihankeen, mietin, että otsalamppu olisi ollut kätevä hiirien pyydystämisessä, hih.\nKuppisulkeisiin tarjolle laitoin elämäni ensimmäisen paistamattoman kakun. Pohjan tein piparimuruista ja voista, päälle mangorahkasta ja kuohukermasta sitruunamehuun liotetulla liivatteella hyytyvän kerroksen ja kaiken huipuksi puolukkasurvosta samoin liivatteella ja tilkalla sitruunamehua.\nHienosti hyytyi, irtosi rengasvuoasta ja hyvälle maistui koristeltuna sulaneilla karpaloilla tarjoiluvadille. Nam. Taidan tehdä toistekin kun oli niin helppo ja maukas, vaan ah niin paljon kaloreita. Niitähän tässä meikäläisen pitäisi varoa ehtimiseen. Onneksi maistui kutsutuille eikä jäänyt juurikaan rääppiäisiin.\nJoulukaktukset ovat alkaneet vasta nyt kukkia. Myös valkoinen perhosorkidea pukkaa taas uusia nuppuja. Muut orkideat nököttävät ruukuissaan, ei kukkavarsia vaan ilmajuuria kasvattavat. Pian on aika huonekasveille vaihtaa jo uutta kasvumultaa, jäi viime keväänä suurimmalta osalta vaihtamatta. Jostakin pitäisi kiskaista vähän tarmoa näihin kotipuuhiin.\nVarasto odottaa perusteellista siivoamista. Muovipurkkeja ja purnukoita pitäisi viedä jätikseen, harmi, ettei täällä vielä ole muoville kierrätysastiota. Huusholliin kertyy aivan valtavasti muovijätettä, vaikka ehdoin tahdoin ei aina muovipussukkaa kaupasta mukaan tarttuisikaan.\nOmakin olo tuntuu jotenkin voipuneelta. Toimeen tarttuminen vaatii pitkää kypsyttelyä. Hyvä kun lehdet tulee lukaistua, kirjat odottavat puoliksi aloitettuina. Menossa on Orasen Hirmuinen mies eli Paasikivestä kertova tiiliskiven paksuinen teos, hankala iltalukemisena kokonsa vuoksi. Pöydällä Oksasen Norma. En vaan pääse alkuun. Kutomiset on suosiolla nyt jäädytetty, käpälääni en uudelleen halua rasittaa puikkoja sytkyttämällä.\nAurinko kultasi pakkaspäivinä takapihan metsikköä. Nyt on puiden oksilta lumet tippuneet suojasään myötä ja ilma on hieman harmaa ja alakuloinenkin. Niinkuin tässä itsekin. Vaan eipä auta, hihat on saatava heilumaan ja hommat alulle. Muutamista hyllynlämmittäjä-kipoistakin olen päässyt eroon ja uusia laitan tyrkylle faceen.\nMaailmankirjat on aivan sekaisin täällä kotosuomessakin. Turvapaikanhakijoiden suhteen myös hallintoviranomaiset kuten politikotkin ovat huulet pyöreinä. Itäraja vuotaa pohjoisessa. Vastaanottokeskuksissa turhautuneet jo kähisevät keskenään. Ja merkittävän paljon tavallisia kansalaisia on kadonnut jäljettömiin, joka tuntuu ennenkuulumattomalta. Hallitus hallitsee, mutta mitä? Yhteiskuntasopimusta yritetään, joku pullikoi vastaan. Ja Paavo sanoo suoraan, miten asiat on ja miten pitäisi olla. Kyllä tässä turhautuu jo itsekin, vaikka en enää mitenkään aktiivisesti näitä asioita seuraa, saati että itse olisin jossakin pataa hämmentämässä.\nTällä haavaa riittää oman puurokattilan hämmentäminen. Kaurapuurolla on hyvä päivänsä aloittaa, eikös?\nNo niin. Jaapa jaa. Tulipa taas kevennettyä mielipidereppua. Enkä yhtään positiivisuuslausetta tainnut löytää. Taidan ryhtyä pataleivän tekoon. Jotenkin se houkuttaa nyt erityisesti. Samalla uunin lämmityksellä syntyy marjapiirakkaa. Ekologinen näkökohta nääs! Ja perhe (!) nauttii, itsestä nyt ei ole niin väliä, juu (näin lauloi Simo Salminen joskus....) joten heippa taas!\nLähettänyt anja klo 11.52 14 kommenttia:\nLähettänyt anja klo 20.28 14 kommenttia:\nAivan selvästi sen jo huomaa. Talven synkin pimeys on ohitettu ja kevättä kohti mennään. Aurinko paistaa nyt täydeltä terältä, eilisen aamun paukkupakkanen on laskenut jo -15 asteeseen. Eilen sataneet vitivalkoiset lumihiutaleet ovat ohuena höttölumena.\nSimo päivystää olohuoneen sohvan selustalla, ei näy pikkulintuja vieläkään talipalloissa. Yhden oravan koirapoika bongasi aamulenkillä ollessaan, mutta sekin pujahti näkyvistä metsän kuusipuihin.\nKuvan alareunan päiväyksestä näkyy, että pieni kamerani on kesä-ajassa tai muuten ihan omassa aikataulussaan. Äsken nimittäin otin tuon kuvan ja silloin kello hitusta vaille keskipäivän.\nIhan selvästi vaikuttaa päivän piteneminen ja aurinko mielialaan.\nTuntuu, että tarmoa on tullut lisää ja halua huushollin mööpeleiden uudelleen sorteeramiseen. Aihetta kyllä onkin. Ja kun hankin uudenuutukaisen höyrypesimen, kaakelilattiat ainakin odottavat puhdistamista perinpohjin. Ja kylppärin seinät yms.\nEilen piipahdettiin pääkaupungissa sukuloimassa. Prinssipuolisolle tapaaminen oli kovasti tärkeää, kun sai kyllikseen muistella lapsuutensa tapahtumia ja maisemia veljensä ja serkkunsa kanssa. Näin, miten hän ihan selvästi nautti yhdessäolosta ja tietysti kaikista tarjolla olleista pöydän antimista. Nämä serkukset alkavat olla jo sen ikäisiä, että jokainen tapaaminen on heille juhlaa. Toki minullekin oli mieluista osallistua tapaamiseen.\nSimon kaverina oli kyläreissumme ajan prinssipuolison tuttava, joka mielellään - yksin eläjä kun on - tulee meille koirulin kaveriksi. Näin me voimme huoletta olla poissa muutaman tunnin ja koira pääsee välillä pienelle lenkille.\nHyvä on, että pakkaset hellittävät. Kauppakassini Micra ei suostu pakkasella käynnistymään ilman kommervenkkejä. Kun perheen muidenkin autot hyytyvät ja joutuvat korjaamolle, pika-apua aina tarvitaan. Ensi viikon alussa vaihdamme pieneen autoon tuliterän akun, jospa se sitten paremmin hyrähtäisi menoon. Vaan ei näytä isommatkaan autot pakkasta kestävän, moni oli jäänyt moottoritien varteen kesää odottelemaan...\nEilen aamulla avannolle mennessäni havaitsin takapihalla pehmeässä höttölumessa paitsi jänisten myös kettujen jälkiä. Minusta jäljet olivat isot ketun tekemiksi, vaikka en usko susien takapihallamme liikkuvan. Pitäisi hankkia riistakamera, johon öiset tallustelijat tallentuisivat. Ja pikkulintuja odotan palaaviksi lintulaudalle.\nKesän toi mieleen postilaatikkoon tipahtanut siemenluettelo. Kohta on aika piilottaa ensimmäiset siemenet ruukkuihin kesää odottamaan. Toisaalta, toukokuussa on vuorossa taas Tûrin kukkamarkkinoille reissu, joten sieltäkin on ihan pakko raahata taimia. Dubain ihanat kukka-asetelmat vieläkin väikkyy mielessä.\nLeivoin elämäni kai ensimmäisen taatelikakun matkalta tuomistani taateleista. Helppo kuin heinänteko, taidan tehdä toistekin. Ja yhden pienen keinuhevosen toin matkamuistona, saattaahan sekin olla kiinalaista alkuperää, vaan oli nätti, joten haittaakse.\nNyt on parasta lopettaa ja ryhtyä ruuanlaittohommiin. Simo saa jäädä päivystämään ja minä napsautan läppärin "shutupp" joten hei ensikertaan.\nHyvää aurinkoista tammikuun sunnuntaipäivää...\nLähettänyt anja klo 12.30 18 kommenttia:\nLähettänyt anja klo 19.43 12 kommenttia:\nTänä aamuna etsin avantotossut ja -hanskat esiin. Simo tiesi heti, että pihalammikolle mennään. Vähän arvelutti, uskallanko viikon lämpimässä vietetyn loman jälkeen painautua jäiseen veteen. No, uskalsin ja kyllä tuntuikin hyvältä. Ihmettelen, miten Dubain merivesi muka oli viileätä! Ehkäpä se siellä tuntui viileältä verrattuna hotellin uima-altaiden veden lämpötilaan. Hyvältä siellä kuitenkin tuntui uida aamuisin helposti kilometrin matka kuntorata-altaassa.\nLomasta on muistot jäljellä.\nHotellista matkasimme toistamiseen Dubain keskustaan hotellista lähteneellä bussilla. Kun bussi tyhjeni matkustajista Dubai Mall-ostoskeskuksessa, miniäni kysyi bussin kuljettajalta, miten pääsisimme kätevimmin käymään Palmusaarilla ja kenties Miracle Gardenissa. Kuljettaja kertoi, että hänellä on vapaata aikaa ja hän mielellään pientä maksua vastaan ajaa meidät haluamiimme paikkoihin. Olihan se melkoista menoa, meitä kahdeksan linja-autossa pitkin Dubain katuja ja teitä. Mutta kuljettajamme oli asiantuntija ja hän kertoi meille nähtävyyksistä ja lupasi odottaa meitä myös sen aikaa, että ehtisimme käydä katsomassa huikeita kukkaistutuksia puistossa.\nKyllä kannatti poiketa puistoon. Ikinä en ole niin paljon kukkia nähnyt, niitä oli ihan joka paikassa, talot, tienvierustat, polkupyörät ja autot rekvisiittana. Toivottavasti näistä kuvista saa jonkun käsityksen:\nErityisen hienoja olivat nämä riikinkukot, joiden pyrstönä valtavat kukkaistutukset:\nTuulimylly oli appelsiineista ja sitruunoista:\nSamoin tämä Burj Khalifaa muistuttava torni ja taustalla näkyvä linna:\nEiffel-tornikin on kohonnut kukkamerestä!\nMaljaköynnös nousi korkeuksiin asti!\nMiracle Gardenia voi syystäkin suositella Dubain matkan tutustumiskohteeksi.\nPerhospenkille istahtivat sisko ja sen veli!\nPuistossa olisi riittänyt nähtävää vaikka koko päiväksi, mutta oli jätettävä leppäkertut ja kukka-asetelmat:\nPrivaattibussimme odotteli jo aurinkoisella parkkipaikalla ja vielä ehdin näpätä kuvan pensaasta (tai puusta) jota en tunnistanut.\nKuljettajamme ajoi meidät sitten Palmusaarille. Ne on merestä vallattua aluetta, joka on rakennettu palmupuun muotoon. Saari on täpötäynnä ökytaloja, sinne ei taida olla persaukisilla mitään chanseja edes kuvitella asuinpaikkaa. Kerrotaan Kimi Räikkösen saaneen palkintona luksuslukaalin joltakin palmun lehdeltä.\nHorisontissa näkyi osa uudesta saaresta, josta on tulossa oikein superökyjen lomakohde. Palmusaarilla on myös maailman ainoa seitsemän tähden hotelli, jonka vartija hätyytteli hotellin puistoalueelle pyrkiviä ystävällisesti mutta lujasti siirtymään kadun puolelle. Vain hotelliin kirjautuneet pääsivät vartijan ohi.\nTässä tämä hotelli:\nSaarelle - niinkuin koko seudulle - rakennetaan kovasti uusia kerrostaloja ja pilvenpiirtäjiä. Me jätimme Palmusaaret ja suunnistimme Mall of the Emirates -ostoskeskukseen, jonne kuljettajamme meidät jätti. Kauppakeskuksen vieressä on valtava putki, Ski Dubai-hiihtokeskus.\nAikamme kierrettyämme ajoimme metrolla takaisin Dubai Malliin.\nMetrosta kauppakeskukseen oli melkoinen kävelymatka vaikka liukuhihnaa oli vähän väliä. Ehdimme kiertää vielä tässä ostosparatiisissa, jossa on yli 1200 liikettä ja ravintolaa, erikoisuutena myös luistinrata, jossa monet lapset luistelivatkin ihan oikealla jäällä!\nOstoskeskuksessakin oli hiljentymishuoneita, joissa ihmiset saattoivat käydä rukoilemassa. Rukouskutsun kajahtaessa minareeteista myös Burj Khalifan edessä olevaan skriiniin ilmestyi tämä kuva:\nIhan yleisesti voi todeta, että hintataso Dubaissa oli suhteellisen kallis, paitsi taksit ajoivat edullisilla taksoilla. Ruoka-annosten hinta vaihteli jonkun verran paikasta riippuen. Olutta tai viiniä puhumattakaan vahvemmista juomista ei ollut tarjolla, paitsi oman hotellin baarissa oli suppea valikoima turisteja silmälläpitäen.\nViimeisenä iltana ajoimme nuorten kanssa läheiseen Al Hamra Malliin tekemään viime hetken ostokset ja syömään. Chilis-ravintolan annokset tyydyttivät isonkin nälän:\nKaupungissa ja hotellialueella oli erittäin siistiä, samoin Miracle Gardenissa. Kuitenkin kestävään kehitykseen on vielä matkaa, sillä esim. marketeissa kaikki pakattiin kassalla pieniin muovikasseihin ja muovijätettä, pulloja, purkkeja ym. oli hiekka-aavikolla tien reunat pullollaan, samoin vapaat merenrantapoukamat. Paikalliset viettivät vapaa-aikaansa usein piknikillä valtatien varsilla iltaa nuotion äärellä ja jättivät sitten roskat sinne puiden juurelle tai jos kasasivat ne, musta muovipussi törrötti tien varressa. En tiedä, kuka ne sitten keräsi jos keräsi. Roskien polttopaikkoja näkyi teiden varsilla ja eräänä päivänä nähtiin karanneen kamelilauman tyhjentävät tienvarren roskista, ihan taistelivat pahvilaatikoista! Ja kun kamelit vietiin pois, roskat lojuivat vielä päiviä sikinsokin jäljellä.\nAurinkoa ja lämpöä riitti matkan ajaksi, ainoastaan yhtenä päivänä tihkutti hieman sadetta ja pilviharso peitti auringon.\nTämä kuva on meidän hotellin uimarannalta, hiekka valkoista ja kuumaa. Mutta bugainvillet kukkivat seinustoilla ja käytävien varsilla tumman ja vaalean punaisina sekä tämä keltainenkin:\nOlen tyhjentänyt osan matkamme muistoista tänne, paljon jää vielä mielen sopukoihin. Jos lentomatka olisi hiukankaan lyhyempi, voisi joskus harkita paluuta Dubaihin kaupunkilomalle. Tosin totesimme tänään, että hyvä kun olemme jo kotona, sillä Saudi Arabiassa saattaa olla tilanne melkoisen vakava teloitusten takia ja kenties vaikuttaa myös Emiraatteihin asti.\nHiekkalinnat seitsemästä emiraatista oli rakennettu hotellimme ulkopuolelle meren rantamaan. Osa kestänyt tuulet ja sateet, osa murentunut.\nAallot olivat tuoneet mukanaan simpukoita valkeaan hiekkaan. Minäkin niitä bongasin useita erilaisia matkamuistoikseni Ras al Khaimahin Marija-saaren rannalta.\nLähettänyt anja klo 22.22 20 kommenttia: