Viinihullun päiväkirja: Vuosi 2012 ja mitä siitä jäi käteen?\nNo niin, vuosi 2012 on vihdoin saatu pakettiin. Tehdäänpä pientä yhteenvetoa, mitä blogissani ehti vuoden aikana tapahtua.\nOnnistuin vuoden aikana kirjoittamaan 477 postausta, mikä tarkoittaisi n. 1,3 postausta vuoden jokaisena päivänä. Koska kuitenkin olen ollut reissussa vuoden aikana parin kolmen viikon ajan, jolloin blogia ei ole ollut mahdollista päästä päivittelemään, on todellinen päivätahtini ollut todellisuudessa vielä tiuhempi. Kuulostaa melko hurjalta jopa kirjoittajan itsensä korvaan!\nNäistä 477 postauksesta valtaosa (463) on ollut arvosteluita, joista käytännössä kaikki ovat keskittyneet viineihin (mukana yksi kirja- ja yksi olutarvostelu.); loput (14) ovat olleet sitten yleistä lätinää jostain enemmän tai vähemmän ajankohtaisesta.\nMutta eihän yhteenveto vuodesta oli mistään kotoisin, ellei mukana olisi listausta vuoden viinikohokohdista! Koska vuoteen mahtuu (onneksi) aina paljon enemmän hyviä kuin huonoja mieleen jääviä viinejä, olen voinut koota vuoden parhaista viinikokemuksista eri viinityypeille omat top5-listansa, kun taas vuoden flopit olen pistänyt vain viinityylistä riippumattomaan kirjainjärjestykseen. Listalta tosin puuttuu muutamia sinne todellisuudessa kuuluvia viinejä, joista en ole vain ehtinyt vielä tehdä arvostelua – ajattelin listan olevan reilumpi, jos kokoan sen vain tämän vuoden postauksistani. Tämän vuoden viimeiset arvostelemattomat herkut tapelkoot sitten paikoista mahdollisella ensi vuoden listalla!\n• Casanova di Neri Tenuta Nuova Brunello di Montalcino 2003 – ehdottomasti vuoden mieleenpainuvimmaksi punaviiniksi jäi Casanova di Nerin uskomattoman runsas ja tömäkkä Brunello, jota ostin Italian-reissullamme syntymäpäivänäni paikallisesta viinibaarista lasillisen naurettavaan 7 euron hintaan. Sen lisäksi, että viini on yksi vaikuttavimpia koskaan maistamiani punaviinejä, on sen hinta-laatu-suhde jotain aivan älytöntä – en voisi koskaan kuvitella saavani mitään samanlaista Suomessa tähän hintaan.\n• Blecua 2001 – kakkospaikalle ylsi Mikä viini! -tapahtumassa vastaani tullut Blecua Pohjois-Espanjasta, joka onnistui – ihme kyllä – vakuuttamaan puhtaalla massalla ja konsentraatiollaan. Yleensä sellaiset viinit onnistuvat jättämään allekirjoittaneen melko kylmäksi, mutta tämä viini onnistui siinä missä aussit, chileläiset ja jenkit eivät! Kaikesta modernista monoliittisuudestaan huolimatta viinissä on niin valtava määrä syvyyttä ja niin upean harmoninen tasapaino, että oksat pois.\n• Moris Morellino di Scansano Riserva 1999 – kolmossijalta löytyy yksi Italian-tuliaisiani: pienestä viiniliikkeestä löytämäni 13-vuotias Toscanan Sangiovese. Viiniliikkeessä, jossa viinien keskimääräinen hinta oli 40-120 euroa, onnistui poistomyyntihyllyn yksinäinen pullo 25 euron hintalapulla erottumaan kuin pieru kirkossa. Onneksi näin, sillä viini paljastui yhdeksi upeimmista koskaan maistamistani Sangioveseista! (Casanova di Neri toki poislukien) Uskomattoman viekoitteleva yhdistelmä nahkaa, kukkaisuutta, kirsikkaa ja terhakkuutta; tuoksu, jota voisi nuuskia loppumattomiin.\n• Vietti Barbera d'Asti La Crena 2006 – nelossijalle yltääkseen ei tarvinnut olla erityisen hienostunut ja tyylikäs: Viettin huippu-Barbera vakuutti yksinkertaisesti todella ronskilla ja rehellisen maalaisella charmillaan. Kokonaisuus ei ole mitenkään elegantti ja harmoninen, vaan koruton, likainen ja rujo, minkä vuoksi viinissä tuntuukin olevan enemmän luonnetta kuin suurimmassa osassa huippuunsa hiottuja hifistelyviinejä.\n• Assmannshäuser Höllenberg Spätburgunder "aus dem Cabinetkeller" 2009 – vaikka viime vuonna tuli vastaan monen monta maukasta punaista Burgunderia, top5-listalle onnistuikin yllättäen nousemaan saksalainen Kloster Eberbachin Pinot Noir! Vaikka yleensä suosinkin kevyempiä ja hienostuneempia Pinot Noireja, oli tämä melko raskastekoinen, kypsä ja suhteellisen runsaasti tammitettu Spätburgunder silti kokonaisuutena yksinkertaisesti vaikuttava esitys – erittäin nuoresta iästään huolimatta.\n• Van Volxem Scharzhofberger Pergentsknopp 2009 – näin jälkikäteen mietittynä lienee turvallisinta nostaa ykkössijalle Van Volxemin puolikuiva Pergentsknopp Riesling, joka on yksinkertaisesti parhaita koskaan maistamiani valkoviinejä. Yksinkertaisesti äärimmäisen upea, kompromissiton, loputtoman vivahteikas Moselin Riesling.\n• St. Urbans-Hof Laurentiuslay Großes Gewächs 2009 – tämä viini oli toinen niistä kolmesta saksalaisvalkoviinistä, jotka onnistui tappelemaan tiensä listalle; Van Volxemin tapaan myös tämä on puolikuiva Moselin Riesling. Vain tuuman verran persoonallisempana ja luonteikkaampana Van Volxem onnistui nappaamaan ykköspaikkansa, mutta St. Urbans-Hofin vastaava esitys ei hirveästi kalpene voittajan rinnalla.\n• Prinz von Hessen Winkeler Hasensprung 2008 – kolmannelta sijalta löytyvä valkoviini eroaa merkittävimmin kahdesta edellisestä vain sillä, että se tulee Rheingausta, ei Moselista. Muuten kyseessä on jälleen käsittämättömän upea, puolikuiva Riesling, jonka äärellä ylistyssanat rupeavat käymään vähiin. Tässä on myös ensimmäinen valkoviinilistan viini, jota löytyy myös Alkosta.\n• Quinta dos Termos Fonte Cal Reserva 2007 – tämä Portugalin erikoisuus nousi listalle erityisesti sillä, että kyseessä on yksi maailman harvoja, ellei ainoa 100% Fonte Cal -viini; tämä rypäle onnistui tarjoamaan sellaisen makukokemuksen, jollaista en ollut aikaisemmin kokenut, enkä ole tainnut vataavaa kokea vieläkään uudestaan. Viini ei ole millään lailla erityinen, upean tyylikäs tai hienostunut, ainoastaan todella persoonallinen, miellyttävä ja upean tasapainoinen. Hatunnosto mainiolle Quinta dos Termosille!\n• Suavia Soave Classico 2010 – listan todellinen yllättäjä on verrattain edullinen Alkon Soave. Ehdin nimittäin harmitella Pieropanin mainion Soaven poistumista valikoimista, mutta murheeni unohtuivat päästessäni maistamaan tuotteen korvannutta Suaviaa – kyseessä on malliesimerkki kuivasta, yrttisestä ja todella intensiivisestä Soavesta. Vaikka Alkon valikoimista löytyy paljon hienompiakin valkoviinejä, tämä jäi mieleen tältä vuodelta erityisen positiivisena kokemuksena.\n• Bollinger La Grande Année Brut 2002 – ykkössijaa pitää itseansaitusti Bollingerin La Grande Année; shamppanja, joka tulee maistettua joka vuosi Mikä viini! -tapahtumassa, ja joka ei petä koskaan. Joka vuosi on hauska maistella ja pohtia, kumpi osuu paremmin maaliinsa, perus GA, vai GA Rosé. Tänä vuonna valkoinen GA keräsi potin.\n• Fleury Fleur de l'Europe – todellinen vedenjakaja shamppanjoiden ystävien joukossa; toiset pitävät viiniä jo pilalle menneenä, toiset viinin runsaasti kehittynyt, jo kevyesti sherryinen aromimaailma onnistuu hurmaamaan. Itse kuulun jälkimmäiseen porukkaan – omasta mielestäni tämä Fleuryn luomukuohuva on Alko shamppishyllyn hinta-laatu-suhteen vielä melko löytämättä jäänyt kuningas.\n• Bernard-Massard Millésime 2008 – jos Fleury on paras hinta-laatu-suhteessa Alkon shamppishyllyssä, on Bernard-Massardin vuosikertakuohuva sitä peruskuohuvien joukossa. Ei yhtä vanha ja kehittynyt kuin Fleury, mutta silti selvästi kehittyneempi ja vivahteikkaampi kuin yksikään muu perusskumppa. Ainoa miinus siitä, että viini on tilausvalikoiman, ei perusvalikoiman tuote.\n• Ridgeview Cavendish 2009 – ensimmäinen kosketukseni brittilän viineihin, ja varsin onnistunut sellainen! Todella tyylikäs ja mainio, shamppanjatyylinen kuohuva, joka pistää helposti kampoihin vastaavan hintaluokan aidoille shamppiksille. Sääli, että pääsi jo loppumaan Alkon hyllyiltä.\n• Solter Brut Riesling Réserve 2007 – Saksan viinit -messuilla maistamani Solterin kuohuviinit vakuuttivat erinomaisuudellaan ja niistä jäi erityisesti mieleen jo mainiosti kehittynyt Riesling Reserve -kuohuva, joka tyylikkyydessään ja rotevuudessaan pärjää mainiosti laadukkaille shamppanjoille, mutta on silti aromimaailmaltaan selvästi Saksasta kotoisin. Paras tähän asti maistamani Sekt.\n• Château Suduiraut 1999 – ensikosketukseni tähän arvostettuun Sauternes'n viinitaloon ja olen heti myytyä miestä. Onneksi on yksi pullo (tuoreempaa vuosikertaa) makoilemassa omassa kaapissa.\n• Fonseca Alambre 20 Anos – Portugalin viinit -messuilla esitelty, mykistävän upea Moscatel. Aromipommi, joka pyyhki lattiaa tilaisuudessa esitellyillä Portviineillä. Nestemäistä kultaa.\n• Schloss Saarsteiner Spätlese 2003 – Alkon valikoimista poistunut, upean tasapainoinen ja mahtavalla tavalla kehittynyt makea Spätlese, jota jotkut onnekkaimmat voivat vielä hyvällä tuurilla bongata satunnaisista Alkoista hävyttömän edulliseen 13 euron hintaan. Ehdottomasti parhaita mahdollisia valintoja juustotarjottimen kylkeen.\n• Château Grillon 2009 – naapurimaassa käydessäni Systembolagetista mukaani tarttunut halpis-Sauternes. Uskomattoman maukas ja tasapainoinen, vaikkakin äärimmäisen primäärinen esitys. Piti käydä heti tilaisuuden tullessa käydä ostamassa vielä toinen talteen. Ehdottomasti enemmän kuin hintansa väärti.\n• Krebs-Grode Eimsheimer Sonnenhang Eiswein 2010 – Saksan lentokentältä löytynyt Eiswein, joka on edelleen yksi hapokkaimpia koskaan maistamiani viinejä. Todella upea esitys, mutta käytännössä täysin raaka. Olisi pitänyt jaksaa odotella vuosia tämän korkkaamista, nyt viini vain väläytteli aavistuksia siitä potentiaalista, mitä sillä olisi ollut tarjota. Silti, todella upea elämys.\n• Campolargo Pinot Noir 2008 – surkea, pehmoisenmakea marjamehu. Laadukkailla kuohuviineillä edustanut talo ei oikein pystynyt vastaavaan tasoon punaviineillään.\n• Georg Müller Edition PW Spätburgunder Trocken 2011 – Saksan viinit -messuilla esitelty, todella kevyt, vaatimaton ja mitäänsanomaton Pinot Noir. Viini, joka vastasi ennakkoluulojani saksalaisista punaviineistä.\n• Hardys VR Chardonnay 2011 – ei liene yllätys, että ne ylivoimaisesti halvimmat viinit ovat melko lailla uskomattoman surkeita? No silti oli pakko mennä kerjäämään verta nenästä ja maistamaan sellaista. Ja olihan se surkea. Todella epämiellyttävän tunkkainen ja teollinen aussiviini, josta tekee työtä arvata, että kyseessä on Chardonnay.\n• Laroche Chardonnay 'L' 2010 – oli lähes mahdotonta uskoa, että kyseisessä viinissä ei ole jäännössokeria – kokonaisuus kun oli niin uskomattoman makean päärynähilloinen. Todella löysä, vetelä ja inhan imelä hillo-Chardonnay.\n• Montalto Pinot Grigio 2011 – kenties mauttomin koskaan maistamani viini, joka ei myöskään tuoksu miltään. Tulee vieläpä kätevässä litran muovipullossa. Tätä ei ole tarkoitettu nautiskeluun, vaan ainoastaan alkoholin kuljettamiseen pullosta elimistöön.\n• Prinz von Hessen Johannisberger Klaus Auslese 2006 – tämä nyt todellisuudessa ei ole mikään huono tai tasoton viini, erityisesti kun katsoo minkälaisessa seurassa tämä viini muuten on. Tämä oli ainoastaan valtava pettymys korkeasta laadustaan tunnetun Prinz von Hessenin muiden viinien jälkeen – viini maistui vain-ja-ainoastaan hunajalta, ei käytännössä miltään muulta. Todella tylsä ja yksiulotteinen jälkiruokaviini.\n• Santa Helena Vernus Malbec 2008 – jos edellinen viini maistui vain hunajalta, tämä maistui vain tammelta. Todellä löysän ja makean hilloinen viini, jonka täytyy olla kenties tammisin koskaan maistamani esitys. Uutta maailmaa pahimmillaan.\n• Tarapacá Brut Sparkling – viini ehti tulla vastaani kaksi kertaa uskomattoman korkkivikaisena ennen kuin pääsin kunnolla tutustumaan siihen, minkä jälkeen totesin, että eipä siitä hullua hurskaammaksi tullut. Naurettavan heikkotasoinen, tylsä ja mauton kuohuviini. Ei ihme, etteivät chileläiset juurikaan juo skumppaa.\n• Yarden Chardonnay 2007 – kai tämä olisi voinut olla ihan hyvä viini, mutta ei ainakaan tällaisena esityksenä, sillä viinissä ei maistunut mikään muu kuin tammi. Kenties tammisin koskaan maistamani valkoviini.\n• Yarden Mount Hermon 2011 – todella falskin ja vastenmielisen oloinen tusinapunaviini. Kokonaisuus on kosiskelevan pehmoinen, mehumaisen makea ja aromeiltaan varsin teollinen.\nVuosi oli kokonaisuudessaan siis vallan maittava! Muutamia listan viinejä sai pohtia pitkäänkin, sillä todella mainioita tuttavuuksia tuli monissa kategorioissa vastaan paljon enemmänkin kuin nuo 5 ja siksi oli vaikeata päättää, mitkä haluaisin erityisesti nostaa esille. Siksi muutamat simppelimmät saattoivatkin kiilata kalkkiviivoilla muutamat paljon ns. "paremmat" ja vakuuttavammat viinit pois listoilta, ja jos tekisin tämän listan esimerkiksi huomenna tai viikon päästä, saattaisi moni arvostelemani viini vaihtaa listalla paikkaa. Mikä tietenkään ei osoita mitään muuta kuin sitä, että viineistä nauttiminen on vain aikaan ja fiiliksiin sidottu kokemus, eikä viinejä ole loppujen lopuksi mahdollista pistää mihinkään absoluuttiseen paremmuusjärjestykseen. Tällainen lista kuitenkin pääsi syntymään vuoden ensimmäisen päivän fiiliksissä.\nViinihullun päiväkirja toivottaa kaikille lukijoilleen mainiota loppuvuotta!


Ruusun tuhkaa : Joulu saapuu jokaiselle....\nJoulu saapuu jokaiselle....\nTähti ja kuusi\nNäillä kauniilla ja puhuttelevilla laulun sanoilla, sekä näillä kuvilla toivotan:\nJoulurauhaa Sinulle ♥\nLähettänyt marja-terttu klo 12/21/2013\nTunnisteet: Keramiikka, leivonta, Posliininmaalaus\nNiin kaunista.. Joulurauhaa myös sinulle:)\nTuta, kaunis kiitos.\nSmirgeline, kaunis kiitos.\nJoulunrauhaa ja sydämen hiljaisuutta katsomme kynttilöiden liekkiä ja ajatuksemme kulkee polkua kaukana pienen tallin luo. Hyvää ja hellää joulua.\nMuistetaan Joulun oikea merkitys.\nIhana postaus. Joulurauhaa sinulle.\nIhan kuin olist tiennyt että tuo joululaulu on kolmen minulle suosituimman laulun joukossa.\nIhania enkeleitä. Minäkin otan tänään omat enkelini esille. Muutama on saanut olla koko vuoden esillä, mutta ne loput on tuolla muiden koristeiden joukossa.\nTuikkuja poltan aamusta iltaan, aina kun edelliset sammuu laitan uudet.\nTästä rauhasta ja hiljaisuudesta nautin.\nSinulle onkin varmaan erilaista, kun on lastenlapsiakin suuri joukko. Mutta lapsillehan tämä joulu onkin ihanaa aikaa ja varmasti sinäkin nautin sen katselusta ♥\nOikein ihanaa joulua sinulle ja koko perheellesi ja en osaa kiittää tarpeeksi, kaikesta mitä olen tänä vuonna sinulta saanut ♥\nMeillähän on paljon niitä samoja asioita joista pidämme. Minäkin tykkään tästä joululaulusta ja vielä kun lapsenlapseni sen laulaa, niin mieli herkistyy♥\nYksi lapsenlapsi jo kävi tervehtimässä, kun on lähdössä hyvin ansaitulle lomalle. ♥Lämpimät halaukset ja lahja häneltä saivat ihan liikutuksiin.\nKiitos Sinulle ystävyydestäsi ja siitä kaikesta ihanasta mitä se on muutaman vuoden aikana antanut. Pidetään edelleen yhteyttä♥\nToivotan Sinulle ja perheellesi Ihanan Rauhaisaa Joulua ♥♥♥\nOikein rauhaisaa, valoisaa ja tunnelmallista joulua!\nAi niin, unohtui jo.....aivan ihania kuvia, tästä jos mistä saa sen joulun tunnelman aikaiseksi, lauluin ryyditettynä, kiitos jakamisesta!\nRauhaisaa Joulua Sinulle♥\nIhana runo ja ihanat kuvat. Tunnelmallista joulua!\nSinulle myös Tunnelmallista Joulua♥\nKiitos Saga, myös Sinulle Hyvää Joulua♥\nIhania enkeleitä! Oikein Hyvää Joulua.\nHyvää Joulua myös Sinulle ♥\nOikein Hyvää Joulua myös sinulle. Kauniita asetelmia olet laittanut. Myös aikaisemmissa kirjoituksissasi on ihania tunnelmakuvia.\nHyvää Joulua myös Sinulle♥\nKynttiläin loiste, enkelit ja tutut joululaulut tuovat Joulumielen...\nHeleena kiitos, Joulumieltä ja Rauhaisaa Joulua myös Sinulle♥\nSirkka Ulkuniemi 12/23/2013\nniin herkkä Jouluinen tunnelma täällä blogissasi;)\nrauhaisaa Joulun aikaa sinulle mate!\nMaija paljon kiitos.\nSinulle myös Rauhaisaa Joulun aikaa♥\nJoulurauhaa ja lämmintä mieltä Ruusutarhaan! <3\nNina kaunis kiitos.\nSinulle Joulurauhaa myös toivotan♥\nTäällä on blogimaailman hienoin joulutunnelma, niin mahtava rauha, loistava kauneus, ettei poistua tohtisi !\nOi, Nami-hiiri kiitos kauniista sanoistasi♥\nhyvää ja rauhaisaa joulunaikaa sinulle!\nMaija kiitos, myöskin Sinulle rauhaisaa Joulua♥\nMaiju kiitos, Sinulle myös Hyvää Joulua♥\nOikeen hyväää Joulua sinulle!\nHyvää aattoiltaa Sinulle\nTapanin päivää meillä juhlitaan.


Saaga5 Omakotitalo 3mh - Saagatalot\nEtusivu » Saaga5 Omakotitalo 3mh\nSaaga5 Omakotitalo 3mh\nSaaga5 on 101,5-neliöinen, yksikerroksinen, kolmen makuuhuoneen omakotitalomalli.\nTämän talomallin sisäänkäynniltä on mahtava näkymä läpi koko talon oleskelutiloihin saakka. Vanhempien makuuhuoneen yhteydessä on kätevä, suuri vaatehuone. Pesutiloista pääsee helposti pihalle saunan jälkeen vilvoittelemaan kodinhoitohuoneen kautta. Pääsisäänkäynti tähän kotiin on autokatoksesta.\nUlkoasultaan tämä talomalli on mukavan monipuolinen. Osittain sisään vedetty takaterassi ja sisennetty sisäänkäynti tekevät talon muodosta mielenkiintoisen. Tumma, vaakalaudoitettu julkisivuverhous yhdistettynä puunväriseen tehosteeseen sisennyksissä tekee tästä kokonaisuudesta näyttävän!\nOulun seutu Pirkanmaa


17.10.2017 17.10.2017 - ja kypsää pillua seksiseuraa ilmaiseksi - 1 kommentti\nTai kysy suoraan, nähtäisiinkö jo tänä iltana? . Olen kerännyt alle tärkeimmät muistisännöt, joita seuraamalla mahdollisuutesi pästä nussimaan jo nopeasti kasvaa eksponentiaalisesti. Hän huomasi sen, ja jätti sormensa oikeaan kohtaan tekemän pientä ja nopeaa liikettä, ja samalla nuoli kovalla kielenkärjellä klitoristani. Naiset ovat usein epävarmoja kropastaan 20-30 ikävuosien välillä, mutta kun 30 pamahtaa mittariin, estot alkavat häviämän. Sisältö, miksi pillua kannattaa hankkia netistä? Hän maistui salmiakille ja tuoksui bensalle. Tankatessani kuulin moottoripyörän ajavan taakseni.\nKypsää pillua seksiseuraa ilmaiseksi - Seksiseuraa netistä\nEi haitannut räntäsade eikä loska, sillä tiesin pian päseväni paratiisiin hyvässä seurassa. Ja jos onnistutkin löytämän seksiseuraa, niin todennäköistä on, että viereesi sammuu joku känninen lahna jo ennen kuin olette edes aloittaneet panemisen. Seksivideot on täysin anonyymi palvelu, joten saat katsoa seksivideoita ja nauttia rauhassa.\nNetissä on: Kypsää pillua seksiseuraa ilmaiseksi\nSuomi25 treffit karva pillut 580\nSeksiseuraa jkl seksi nainen päällä Hän nousi suutelemaan minua, iski taas silmä, siirsi minut ja ajoi pois moottoripyörällän. Sitten vain pyyhkimän oikealle niin, että sormiin sattuu. Koko pitkän talven olin suunnitellut tulevaa matkaamme. Töissä oli ollut kypsää pillua seksiseuraa ilmaiseksi kiire ja olin hikinen.\nAnime porn seuralaispalvelu miehille 233\nPotenssilääkkeet netistä bdsm suomi Treffit suomi24 posti alastosuomi\nNoin kypsää pillua seksiseuraa ilmaiseksi\nNäytä kaikki viestit kypsää pillua seksiseuraa ilmaiseksi →\nKommentti “Kypsää pillua seksiseuraa ilmaiseksi”\nkypsää pillua seksiseuraa ilmaiseksi sanoo:\nLue sivuiltamme päivitetty versio.\nKypsää pillua seksiseuraa ilmaiseksi päälle Kypsää pillua seksiseuraa ilmaiseksi


Paikkatietokeskuksen tutkimushankkeille Suomen Akatemian rahoitus | Maanmittauslaitos\nPaikkatietokeskuksen tutkimushankkeille Suomen Akatemian rahoitus\nPaikkatietokeskuksen avaruusgeodesian ja itseajavien autojen tutkimus ovat saaneet vauhtia Suomen Akatemian rahoituksesta. Uusien hankkeiden joukossa on kolme Paikkatietokeskuksen hanketta.\nUudet luonnontieteiden ja tekniikan akatemiahankkeet ovat Juha Hyypän Itseajaminen lumisessa maastossa sekä Markku Poutasen Kvasaareista geodesiaan: kuinka tähtitiede voi mahdollistaa tulevaisuuden ultratarkat geodeettiset mittaukset. Lisäksi ICT 2023 -hausta rahoituksen sai Juha Hyypän Lidar-based energy efficient ICT solutions -hanke. Hankkeisiin myönnettiin rahoitusta yhteensä noin 1,5 miljoonaa euroa.\nItseajavien autojen haasteina ajokeli ja energiatehokkuus\nItseajavat autot ovat olleet suuren kiinnostuksen kohteena. Visiona on tulevaisuus, jossa ihminen voi luovuttaa ajamisen koneelle. Itseajavien autojen odotetaan parantavan liikenteen turvallisuutta sekä vähentävän yksityisautoilun ja parkkitilan tarvetta kaupungeissa. Kylmän ilmaston maiden haasteena on kuitenkin itseajavan auton pärjääminen luotettavasti vaihtelevissa sääolosuhteissa.\nUudessa akatemiahankkeessa haasteeseen tartutaan Paikkatietokeskuksen tutkijoiden kattavan kaukokartoitus-, sensori- ja algoritminkehitysosaamisen sekä itseajavan testiauton voimin. Paikkatietokeskuksen itseajavalle autolle haetaan syyskuussa tarvittavat luvat koeajoja varten. Siitä tullee Suomen kolmas autonominen henkilöauto, jolla on testilupa.\nAjaakseen itsenäisesti auton on kerättävä ja käsiteltävä iso määrä ympäristön 3d-dataa. Lisäksi sen on kommunikoitava datakeskusten ja ympäristönsä kanssa. Nykytekniikalla tämä kuluttaa paljon energiaa ja voi tehdä liikenteen autonomisoitumisen ympäristön kannalta kestämättömäksi. ICT-akatemiaprojektissa tutkitaan uuteen sensoritekniikkaan perustuvia energiatehokkaita ratkaisuja itseajavissa autoissa.\nAvaruusgeodesian VLBI-mittaukset helpottavat maapallon asennon määrittämistä\nPaikkatietokeskuksen ja Aalto-yliopiston yhteisen tutkimuskonsortion hankkeessa puolestaan kehitetään uutta menetelmää, jonka avulla maapallon asento on mahdollista määrittää tarkemmin. Hanke tähtää pitkäkantainterferometristen (VLBI) havaintojen tarkkuuden parantamiseen.\nVLBI-tekniikassa yhdistetään eri puolilla maapalloa sijaitsevien radioteleskooppien kaukaisista avaruuden radiolähteestä, kvasaareista, samanaikaisesti vastaanottamia signaaleja. Tämä mahdollistaa sekä kvasaareiden rakenteen että teleskooppien sijainnin erittäin tarkan mittaamisen. VLBI-mittauksia käytetään astronomiassa ja geodesiassa. Geodesiassa mittauksista saatuja havaintoja käytetään Maan asennon seuraamiseen ja globaalin koordinaattijärjestelmän ylläpitoon, jotka mahdollistavat muun muassa paikannussatelliittien käytön. Järjestelmän tarkkuuden parantuessa myös satelliittipaikannus tehostuu. Tarkka koordinaattijärjestelmä muodostaa myös välttämättömän pohjan monien globaalien muutosten havaitsemiselle.\n– Erityisen hyvältä tuntui monen vuoden yrittämisen jälkeen onnistua Akatemian haussa, ja vieläpä erinomaisin arvioinnein. Suuri kiitos kuuluu konsortion päävetäjälle Tuomas Savolaiselle ja koko tiimille siitä, että saimme kokoon tällaisen kahden tieteenalan yhdistävän hakemuksen, Markku Poutanen iloitsee.\nAalto-yliopiston Metsähovin radio-observatoriossa Kirkkonummella tehdään säännöllisesti sekä tähtitieteellisiä että geodeettisia VLBI-mittauksia yhdessä kansainvälisten havaintoverkkojen kanssa. Paikkatietokeskus saa Metsähoviin oman, pelkästään geodeettisiin mittauksiin tarkoitetun radioteleskoopin vielä tämän vuoden aikana.\nOsastonjohtaja, professori Juha Hyyppä, juha.coelasr@gmail.com\nOsastonjohtaja, professori Markku Poutanen, markku.poutanen@nls.fi


ONA | Numeroiden takaa ONA – Numeroiden takaa\nDashboard steroideilla: Mashablen päivitetty Velocity Kilogram -työkalu osaa profiloida sisältöaltteimmat kohderyhmät\n27 touko 2017 numeroidentakaabrändätty sisältö, dashboard, Facebook, kohderyhmä, kohderyhmittäminen, markkinointi, Mashable, ONA, Online News Association, Velocity, Velocity Kilogram Jätä kommentti\nAmerikkalaisen mediayhtiö Mashablen datatiimi väittää pystyneensä kartoittamaan someprofiloinnilla kohderyhmiä, jotka reagoivat tietyntyyppisiin sisältöihin muita todennäköisemmin. Alustavat tulokset sisältöjen kohdistamisesta näille ryhmille ovat todella vakuuttavia, ainakin jos Mashablea on uskominen.\nMashablen itsekehittämän Velocity Technology Suite -järjestelmän Kilogram-ominaisuus on suunnattu erityisesti mainostajakumppaneille, jotka tekevät yhdessä Mashablen kanssa brändättyä* sisältöä eli sisällön muotoon puettua markkinointia tämän kanaviin.\nOsittain samalla logiikalla toimii Google Analytics 360, jonka sisällä voi itse kohdistaa internetmainontaa esimerkiksi oman verkkosivun tietyntyyppisille segmenteille eli kohderyhmille. Mashablen Kilogram vaikuttaa kuitenkin pystyvän raapimaan yleisöistä enemmän tietoa, koska se hyödyntää dataa yli 30 miljoonasta sosiaalisen median seuraajastaan.\nMitä tämä sitten konkreettisesti tarkoittaa sisältöjen kehittämisen näkökulmasta?\n– Tiedämme ilmankin, että Game of Thrones -sisällöt kiinnostavat yleisöjämme. Mutta millaiset sisällöt? Haluamme tietää aivan tarkalleen, millaisista tarinoista he pitävät, havainnollisti Mashablen Ison-Britannian yksikön päätoimittaja Anne-Marie Tomchak Online News Association -järjestön mediatapahtumassa Facebookin Euroopan-päämajassa Dublinissa 19. toukokuuta.\nMashable UK:n päätoimittaja Anne-Marie Tomchak kertoi Velocity-työkalun (jota hän käytti yleisnimeä dashboard) ominaisuuksista Online News Associationin mediatapahtumassa Dublinissa toukokuun lopussa.\nMashablen Velocity Technology Suite -järjestelmässä on kolme ominaisuutta:\nVelocity Dash näyttää, mistä maailmalla puhutaan tänään ja huomenna\nTomchak: “Tähän kirjaudun aamulla yleensä ensimmäisenä. Se näyttää, mistä maailmalla puhutaan. Dash hyödyntää ennakoivaa teknologiaa eli se kertoo joskus jopa päivän-kaksi etuajassa, mitä on tulossa ja mikä ehkä nousee keskusteluun. Se on toiminut hyvin tehokkaasti.”\nVelocity CMS näyttää, miten Mashablen sisältöjä kulutetaan\nCMS tulee sanoista Content Management System. Tämä ominaisuus on kytketty Mashablen käyttämään verkkosisältöjen julkaisujärjestelmään. Sillä voi seurata sisällön koko elinkaarta: miten sitä kulutetaan, kuka sitä kuluttaa, missä sitä kulutetaan ja niin edelleen. CMS sisältää myös jonkinlaisen osittain automatisoidun otsikonoptimointityökalun.\nVelocity: Kilogram someprofiloi tavisten joukosta “vaikuttajia” ja auttaa täsmäjulkaisemaan journalistista ja brändättyä sisältöä spesifeille kohderyhmille\nTomchak tokaisi ONA:n paneelikeskustelussa, että häntä “ei haittaa pätkääkään” nähdä omassa virrassaan samalta julkaisijalta sekaisin sekä journalistista että brändättyä sisältöä, koska kiinnostava sisältö on kiinnostavaa sisältöä, oli se mitä tahansa. Toki hänen täytyy sanoakin näin, koska Mashable, kuten eräät muutkin kaupalliset kv-mediatalot, rahoittavat uutisensa muun muassa natiivimainonnalla.\nTomchakin mukaan aivan hiljattain päivitetty Kilogram hyödyntää nyt sosiaalisen median ”vaikuttajia” uudella tavalla: se tunnistaa sisältöaltteimmat eli mm. ne, jotka jakavat tietyntyyppisiä sisältöjä herkimmin. Tomchak tähdensi, että Kilogram ei noteeraa vaikutusvaltaisiksi somen käyttäjiksi julkkiksia, joilla on valtava määrä seuraajia, vaan nimenomaan matteja ja liisoja – “Kendall Jennerin sijaan Jenny down the road”, kuten Tomchak asian ilmaisi.\n– He ovat itse asiassa omissa verkostoissaan paljon vaikutusvaltaisempia. Työkalussa on kyse sisällön kohdistamisesta Jennylle tai Jackille dataan pohjautuen.\n”Uudet vaikuttajat” jakavat seitsemän kertaa keskimääräistä enemmän\nBrandstorytelling-sivuston toukokuisen jutun mukaan Kilogram seuloo henkilöitä, jotka on nimetty “New Influencereiksi” eli uusiksi vaikuttajiksi. Heidän somekäyttäytymisensä ja someseuraajiensa reaktiot eri aihepiirien sisältöihin kartoitetaan. Mashablen datatiimi sanoo määritelleensä näiden uusien vaikuttajien ympäriltä ihmisiä, joita se kutsuu vaikutettaviksi, Influenceables. Vaikutettavat ovat siis se porukka, joille uusien vaikuttajien jakamat somesisällöt ensimmäisenä näkyvät.\nTarkemmin ei ole kerrottu, miten nämä uudet vaikuttajat missäkin tilanteessa määritellään (tai ainakaan minä en sellaista tietoa löytänyt).\nAlustavien tulosten mukaan uudet vaikuttajat jakoivat sisältöjä seitsemän kertaa enemmän kuin keskimäärin, ja ne toivat myös keskimääräistä enemmän liikennettä Mashablen omalle alustalle, kun taas vaikutettavat sitoutuivat brändin viestintään jopa kaksi kertaa tehokkaammin kuin sisällönkuluttaja keskimäärin.\n– Kilogramilla pystymme laittamaan sisältömme oikeanlaisten ihmisten silmien eteen, tiivisti Mashablen Chief Technology Officer Robyn Peterson Brandstorytelling-sivuston mukaan.\nMashablen sisältöjen katselut omalla alustalla ovat kasvaneet hurjasti viimeisen vuoden aikana. Juttuartikkelien jaot ovat kasvaneet 105 prosenttia. Mielenkiintoisena detaljina: Videoiden katselijoiden määrä ylitti juuri juttuartikkeleiden lukijoiden määrän.\n*Brändätty sisältö on sisällön muotoon puettua markkinointia. Yhden määritelmän mukaan brändätyn sisällön ja sisältömarkkinoinnin erottaa siitä, että jälkimmäinen tapahtuu yleensä brändin omissa kanavissa, ensimmäinen median kanavissa eriasteisten yhteistyömuotojen tuloksena. Termien tulkinnoissa on eroja alan sisällä.\nTämä kirjoitus on kolmas sarjasta, jossa käyn läpi 18.-19.5. järjestetyn Online News Associationin ONA17-tapahtuman antia. Ensimmäinen löytyy täältä (”Facebookin päämajassa kysyttyä: 4–5 minuutin videot, käytetty aika & Instan klikkaukset”) ja toinen täältä (”Älä johda datalla, vaan muuta se näkemykseksi ja valuta arkeen – ”ennen emme julkaisseet sunnuntaiaamuna mitään”).\n21 touko 2017 numeroidentakaaanalytiikka, Facebook, Facebook Journalism Project, Instagram, Instagram Stories, ONA, Online News Association, video, Youtube 1 kommentti


Gauhar Helsinki & kesän suloisin pop-up | Char and the City\nGauhar Helsinki & kesän suloisin pop-up\nVaikka sää on tällä hetkellä on mitä nyt onkaan täällä Helsingissä , harmaata ja sateista, löytyy kaupungista yksi pieni paikka, jossa on kesätunnelma parhaimmillaan. Nimittäin Gauhar Helsingin pop-up tapahtuma Punavuoressa! Heidän Punavuorenkadulla sijaitseva pikkuputiikkinsa on sananmukaisesti ihan kulman takana toimistoltamme, joten piipahdin siellä eilen työpäivän päätteeksi. Ja onneksi niin tein!\nPikkuputiikissa oli kesäkausi täydessä kukoistuksessa – upeita suuria kukkakimppuja, pöytien täydeltä pellavatekstiilejä ja lahjaviemiseksi ihania lifestyle-tuotteita tuoksukynttilöistä huonetuoksuihin! Tuli ihan inspiraatio laittaa oma koti kesäkuntoon, puhumattakaan joka kesäisestä kesämökkikuumeesta, joka hieman taas nostaa päätään. Onneksi viikonloppuna on tiedossa pientä paussia keskustasta…\nHeti kun sää muuttuu aurinkoisemmaksi, haluan laittaa pienen tai suuremmankin piknikin pystyyn. Korikassit ja olkihatut ovat jo valmiiksi esillä ja eiköhän muutkin piknik-tarpeet pian löydy esille kaappien kätköistä. Ja vinkkinä vielä, että pop-up shop on vielä auki tänään, joten kannattaa pistäytyä jos olette lähettyvillä! Ei anneta sadesään lannistaa mieltä, eihän 🙂\nPrevious Ihka ensimmäinen podcastini: Miten yhteensovittaa päivätyö ja blogi?\nNext Kesälukemista piknikille & kesän paras ELLE-tarjous!


Pari tuntia Nuuksion laduilla ylhäisessä yksinäisyydessä ja johan alkoi lumiukkokin osoittaa kiinnostuksen merkkejä...\nLähettänyt Karhusolan Tiukunen klo 10.16 Ei kommentteja:\nKuvat puhukoot puolestaan. Suuremman liikunnan sijaan ohjelmassa oli monen tunnin saunomista, hyvät unet untuvapussissa ja aamulla pari pakettia pekonia.\nEhkä vähän isompi uintia varten?\nLähettänyt Karhusolan Tiukunen klo 5.32 Ei kommentteja:\nMammuttimarssin ilmoittautuminen avattu!\nLähetä viestiä MM2012info@gmail.com, niin pääset parin viikon päästä kokemaan pimeyttä, kurjuutta, kylmää ja nälkää koko rahalla (35e). Ja jos maksat joukkueena vielä 30 euroa lisää, saat mukaasi gps-seurantalaitteen. Tästäpä riittäisi jälkipeleihin juttua!\nKisaohjeet löytyvät tästä osoitteesta:\nLähettänyt Karhusolan Tiukunen klo 9.27 Ei kommentteja:\nViime lokakuun Mammuttimarssissa oikea pakaralihakseni sanoutui odottamattomasti irti konsensuksesta noin 50 kilometrin kohdalla, ja akuutin kriisitilanteen pahentuessa jouduin keskeyttämään noin 10 kilometriä ennen maalia. Kuin kettuillakseen, pakara suostui uuteen yhteistyöneuvotteluihin heti seuraavana keskiviikkona Solvallan latupohjilla. Neuvottelut tuottivat tulosta ja jatkoimme hiukan tulehtuneissa väleissä talvikauteen.\nKorjatakseni suhteemme ennalleen, yritin muunmuassa helliä kankkua uusilla pohjallisilla, jotka teetin kalliilla rahalla eräällä arvostetulla asemalla, erään arvostetun asiantuntijan kätösissä. Pohjalliset olivat kovat ja muhkuraiset, eivätkä oikein sopineet kenkiin (ts. kantapää nousi kengässä liian korkealle ja liikkui kantakupissa joka juoksuaskeleella ylös ja alas). Erään Paloheinämarahölköttelyn jälkeen sain vasemman akilleksen kipeäksi. Kärvistelin koko joulukuun ja taivuin lumenpuutteessa jopa vesijuoksuun. Parin yksityislääkärikäynnin jälkeen varasin ajan vielä Kallion Tapsalle, joka totesi, että vasemman jalan pohjallinen kippaa kantapään aivan eri asennossa ylös kuin oikean. Tästä johtuisi myös akillesvaiva. Heitin pohjalliset mäkeen ja vaiva parantui pikkuhiljaa.\nSen sijaan pakara oli edelleen kestojumissa, eikä hieronnatkaan tuntuneet auttavan. Lisäksi takareiden yläosat menivät aina pidemmillä tielenkeillä tönköksi, mutta maastossa tätä ongelmaa ei ollut. Niinpä päätin pitää välivuoden sekä maratoneista että ultrista (sisältäen myös pikku perheenäitien virkistysmatkat, ks. teksti toukokuulta 2011).\nSitten tärähti uutinen: polkumaraton Nuuksiossa! Ilmoittatuminen lähti siltä seisomalta. Sen sijaan treenauksella ei ollut niinkään kiirettä, kuka hullu sitä nyt helteellä (yli +20C) juoksisi (pitkiä lenkkejä siis)! Niinpä palasin asiaan elokuussa ja kävin juoksemassa Anun kanssa reitin pohjoisosan Solvallasta Haukkalammelle ja seuraavana viikonloppuna Eka Vekaran kanssa Siikajärveltä Haukkalammen ja Kattilan kautta reitin loppuosan, lukuunottamatta Soidinsuon kiertoa. Molemmilla lenkeillä juoksu tuntui ihan mukavalta ja maratonin reitti vaikutti erittäin onnistuneelta.\nViimeistelyharjoituksena toimi Muurla Adventure, jonka kuvaus on luettavissa tuosta alempaa. Harmi vaan, että kolmen tunnin sijaan kisa kestikin viisi tuntia, enkä ollut polkenut pyörällä kuin kerran viikkoon, joten kolmen tunnin rullaus tuntui hieman liikaa reisissä jo kisan aikana- ja huolestuttavasti vielä maraa edeltävänä sunnuntaina ja maanantainakin. Tiistaina ja keskiviikkona verryttelin hieman jäseniä ja torstaina oli hieronta. Perjantaina kävin juoksemassa Soidinsuon laitaa 10 minuuttia kisamateriaalin hakureissun ohessa ja meno tuntui hyvältä.\nSen sijaan noin kilometri Classicin startin jälkeen meno tuntui todella pahalta. Reidet olivat aivan lötköt ja tukkoiset, syke korkealla ja koko kroppa unessa. Onneksi tuli laskettelurinne ja herätteli hieman jalkojen lihaksia.\nJaa vähän hapoilla...\nNappasin vielä geelin sekä kofeiini- ja suolatabun, ja kun lähdimme latupohjilta pikkupoluille, alkoi homma vähitellen pelittää. Sain sopivan beesin ja kilometrejä tuli puolihuomaamatta. Saarijärven rantapolulla kompastuin ja tukijalka taipui polvesta vähän taaksepäin, mutta koska en voinut päästää beesiä karkuun, jatkoin nopeasti ja polvi turtui jo seuraavan kilometrin aikana. Ennen Högbackan juottoa otin geelin ja söin puolikkaan patukan. Saavilla täytin juomarepun varmuuden vuoksi, jotta ei tarvitsisi enää loppumatkasta pysähdellä.\nHaukkalammen jälkeen tunsi olevansa jo melkein maalissa, sillä loppumatka oli todella tuttua seutua. Sisäreisi kramppasi jossain vaiheessa, mutta vanhastaan tiesin sen loppuvan nopeammin, jos vain vääntää väkisin eteenpäin, eikä jää esimerkiksi venyttelemään. Ja näinhän kävi. Seurakseni olin saanut pari miestä ja matka sujui rattoisasti kolmannen geelin voimalla.\nViimeisessä juotossa yritin otta repusta vielä yhden geelin, mutta koska se ei onnistunut poistamatta reppua selästä, annoin koko homman olla. Ajatuskin energia- ja pähkinäpatukoista ällötti, joten kotivarastot karttuivat taas reilusti. Vasemman reiden loitontaja (tms.) oli hieman kiristynyt, koska vasenta polvea kalvoi aina alamäessä, mutta verkkaisessa vauhdissa sillä ei ollut niin väliä. Yhdessä varpaassa tunsin rakon. Muita "erikoistuntemuksia" ei ollutkaan, lihasrasitus luokitellaan ihan normaaliksi ja odotetuksi. Pakara ja takareidet toimivat pienillä poluilla, sillä askeleen kulma muuttui luonnollisesti jatkuvasti. Sen sijaan pidemmillä tiepätkillä oli tullut takuuvarmasti ongelmia.\nViimeisen kilometrin aikana sain jopa hieman kiristettyä vauhtia ja maaliin sai lasketella ihan reippaasti loppuajalla 5.17.xx, johon olin alun möngintäkymppiä lukuunottamatta ihan tyytyväinen. Nuuksio Classicin reitti on mielestäni erittäin hyvä tällaisenaan, sillä pikkupolkujen pitkän matkan juoksuja ei tämän lisäksi ole juuri tarjolla. Kolilla tuntumaa saa paikoitellen, mutta sielläkin viimeinen kymppi laputetaan lähes tulkoon tietä pitkin. Radalle ei muodostunut missään vaiheessa ruuhkaa ja juottojen vesi oli raikasta. Reitti oli merkitty erittäin selkeästi ja miehitystä oli maastossa vähintään riittävästi. Myös muut järjestelyt olivat erinomaiset, joten suuri kiitos järjestäjille hienosta tapahtumasta!\n...ja kiitos StanleyParkille kuvista!\nLähettänyt Karhusolan Tiukunen klo 7.10 Ei kommentteja:\nTiimimme osoitti hämmästyttävää täsmällisyyttä, kun Alfa kurvasi Teijon luontotalon pihaan tasan klo 9. Kävimme hakemaan materiaalit ja suunnittelimme radat. Luvassa oli reilun mittainen oikea suunnistus, oikealla suunnistuskartalla; pyöräilyä, jota maustaisi yksi vesistön ylitys; lopuksi kunnollinen packrafting peräti kuudella rastilla. Suunnistusnastaria siis käpälään ja parit muut kengät laatikkoon (eräs tietty tapaus on osoittanut, että nastareilla ei kannata uimapatjailla...).\nKulkunen alkoi puuhailla ilmaa Skinin renkaisiin ja minä ilmaa uimapatjoihin. Jälkimmäinen sujui kommelluksitta, mutta Skinin venttiilissä oli parikin asiaa pielessä (yksi osa puuttui ja joku oli kierretty liian tiukkaan). Pian kuuluikin pof, ja venttiilli lensi kaaressa tantereeseen. ACAlaiset kohottelivat (innoissaan) kulmiaan, vaan Kulkunenpa kaivoi pikku työkalupakkinsa esiin ja sai rassattua venttiilin kuntoon ja ilmat sisälle. Well done. Pari geeliä takataskuun eväiksi ("hyyyvin riittää tässä reilun kolmen tunnin kisassa"), laatikot vaihtoalueelle ja eikun viivalle.\nKilpailu alkoi prologilla, jossa piti tunnistaa kuusi lintua: riekko, kiiruna, teeri, pyy, metso, kiiruna ja kumikana. Ensimmäiset kaksi menivät meiltä, jos muutamimlta muiltakin, ristiin, ja jouduimme kipittämään uuden vastauslapun laiturilta parin sadan metrin päästä. ACA arpoi linnut oiken heti kättelyssä, Paakkanen&Kaartinen kärsivät saman kohtalon kuin me. Lähdimme siis suunnistustaipaleelle viitisen minuuttia ACAa perässä yhdessä P&K:n kanssa.\nEtukäteisspekulaation mukaan kisan kompastuskivi oli meillä minun pyöräilyvauhtini, ACAlla suunnistettavat kohdat ja P&K:lla ei kumpikaan edellisistä. Omilla käpälilläni ei myöskään juostaisi suurta eroa P&K:een, joten oli luotettava tuuriin ja kohtaloon. Näissä kisoissa kun ei koskaan tiedä, mitä tapahtuu. Suunnistusvirheiden lisäksi voi tunaroida questit, puhkoa renkaansa, loukata jalkansa, hukata emitin/kompassin, unohtaa pelastusliivit tai kypärän vaihtoon ja niin edelleen. No, ACAa alettiin pelata pois ensimmäisellä legillä, kun he tulivat meitä vastaan 2 - 3 välillä. Vaikka kyseessä olikin eri reitinvalinta, olimme ottaneet eron kiinni ja teimme samalla muutaman minuutin eron. Mutta Paakkasesta&Kaartisesta ei meinannut päästä millään eroon! Melkein jo hykertelimme tyytyväisyyttämme lähetyessämme nelosrastia, sillä takana ei ollut näkynyt tuolla välillä enää ketään. Mutta niin vain kettu-Kaartinen oli kaarrellutkin suon oikeaa reunaa, tornien kautta, ja leimasivat ällistykseksemme samaan aikaan. Damn. Hyvä uutinen tosin oli se, että he eivät olleet nähneet ACAa, joten pelättyä beesiletkaa ei oltu saatu aikaiseksi.\nLeimasimme vaihdon 40 sekunnin kärjessä ja lähdimme pyöräilyosuudelle. Otin itse pienen juomarepun selkään, jonne olin laittanut varakompassin (Kulkunen hukkasi Perttelissä omansa sukasta, oh yes, vesiquestin lammen pohjaan), varapaidan ja takin (pohjalla traumaattiset kokemukset tämän vuoden Springistä), yhden myslipatukan ja reittikirjan.\nKohtalon sormi odotti sorkkimishetkeään, kun lähestyimme pyöräilyn ensimmäistä rastia, kiveä tien vieressä. Kulkunen jätti pyöränsä rinteeseen ja lähti juoksemaan aika summittaisen näköisesti mäkeen. Kiviä oli niin perskuleesti tuossa avoimessa mäessä, mutta lippua ei missään. Siristelin silmiä ja tiirailin mäkeä eteenpäin ja olin mielestäni näkevinäni vilauksen oranssista lipusta, mutta en ollut aivan varma. Kulkusen mielestä rasti ei voinut olla siellä saakka. P&K jarruttelivat jo tien vieressä hekin ja kipaisivat mäkeen, koska luulivat, että me olimme jo leimanneet. Rilli tiiraili samaa kiveä kuin minä aikaisemmin ja yksissä tuumin siirryimme leimaamaan rastille. Rastilla oli neljän ihmisen hässäkkä, tosin vain yksi kummastakin tiimistä aivan lipussa kiinni. Kulkunen mölisi jotain, mutta en noteerannut kummemmin ja koska mölinä ei jatkunut, niin unohdin koko asian enkä edes kysellyt enempää. Lähdimme äkkiä juoksemaan pyörille, jotta ACA ei näkisi rastin paikkaa. Vilkaisin taakseni, mutta Kulkusta ei näkynyt missään! Mitä kummaa?! Oliko hätä yllättänyt vai mikä ihmeen säätö kiven takana oli meneillään. Piti ihan alkaa huudella, kun P&A jo karauttivat hiekka pöllyten liikkeelle.\nPyörillä Kulkunen sanoi, että emit-kapulassa oli ollut kyltti reittimuutoksesta: ennen seuraavaa rastia eli ensimmäistä questia, meidän piti käydä hakemassa ylimääräinen pyöräilyrasti reilun neljän kilometrin päästä Pajajärven rannasta, sillan alta. Aikaa oli mennyt siis rastin piirtämiseen. Kohtalo oli siis kadottanut P&K:n jo kauas horisonttiin ilmeisemminkin ilman tuota rastin merkitsemistä. Hieman jo hymyilytti, vaikka arvailun varaan ei voinutkaan täysin laskea.\nMatkalla lisärastille Kulkunen päätti "niistättää" reisiäni koko rahalla, ja päästeli Teijon citycenterin jälkeen suoraan Laviakallion päälle kääntymättä Salon tielle. No mitäpä näistä, onneksi oli lörpsähtänyt vetohärpäke eli vetonaru matkassa. Sanattomalla sopimuksella päätimme pikku pikakokouksessa jättää tämän erreyksen kisan ainokaiseksi hölmöilyksi.\nEnsimmäinen Quest oli Kirjakkalan urheilupyhätössä ja sisälsi kottikärryradan tiimin kummankin jäsenen suoritettavaksi. Istuin kärryyn ja Kulkunen ohjasi taitavasti laudoista tehtyä siksak-rataa ja juosta hölkötteli loppu radan urheilukentän ympäri. Omalla vuorollani tipautin kärryjen renkaan kerran pois lankulta ja saimme alkaa alusta. Mehun juonnin jälkeen satulaan ja quest kakkoselle.\nHamarijärven rannassa meitä odotti kasa finnfoam-levyjä ja pari pätkää pakettinarua. Tarkoituksena oli siis sitoa pyörä "lauttaan" ja siirtyä salmen toiselle rannalle. Askartelussa ei mennyt montaa hetkeä ja lähdimme uiskentelemaan yllättävän lämpimään veteen. Minä uin sammakkoa ja työnsin lauttaa edessäni, Kulkunen veti pyörää vetonarusta ja ui "pystykroolia". Tahti oli ideaalisti suht sama ja rantauduimme yhtä aikaa. Uidessani tuli mieleen, että kyllähän se reppukin olisi mennyt pyöräilykenkineen lautalla selässä kantamisen sijaan. Eipä tuo tosin paljoa haitannut.\nQuest kakkoselta siirryimme ihmettelemään puuttuvaa mastorastia C3 rinkulaan, mutta lippu löytyi lähistöltä aika nopsasti. C4 -rastille saimme taas polkea aikaisemman harhareittimme mäen ylös. Rastilta löytyi taas pieni reittimuutos, sillä ohjeen mukaan leimasin löytyisi Sahajärven saaressa sijaitsevasta laavusta. Ajoimme pyörillä vasemman puoleista polkua (virhe) rantaan (virhe?), jätimme pyöräilykengät ja repun rantaan ja polskuttelimme saareen. Laavu löytyi tietysti saaren toisesta päästä, mutta sukkasillaan oli aika hyvä juosta. Rastin ja paluu-uinnin jälkeen ajelimme rastille C5.\nRastilla oli taas ylläri: lippu näkyi talon kokoisen kiven huipulla ja kiven juurella oli kiipeilyköysi, jonka avulla nousu piti tapahtua. Luovina ihmisinä yritimme ensin muita konsteja, toisin sanoen kiipeämistä suoraan, mutta kivi oli sen verran jyrkkäkylkinen ja liukas, että kummankin yritykset kariutuivat melko nopeasti. Köyden kanssa kiipeäminen olikin nopea homma ja lähdimme polkemaan viimeiselle rastille.\nQ3 -rastilla oli tarkoituksena ampua muovikuula-aseella 2x3 pulloa alas. Kulkunen tulitti omansa nurin, minä sain heti kaksi, mutta viimeisen tähtäily ei tuottanut tulosta ja jouduimme juoksemaan yhden sakkokierroksen tämän pitkähkön legin lopuksi. Pikku nälkä alkoikin jo hieman vaivata, koska edellisestä ruuasta eli aamupuurosta oli aikaa noin 7,5 tuntia ja takataskun kaksi geeliä oli imeskelty jo ajat sitten...\nViimeisenä oli vuorossa ilahduttavan pitkä (meillä 0:50:12) packrafting. Koko kesä hujahti ilman ainuttakaan uimapatjailutreeniä, joten olimme käyneet pienellä koekauhonnalla edellisenä päivänä Hakjärvellä. Patjoina oli tutut Jyskin vahvemmat versiot, joita oli käytetty jo vuoden 2011 Archipelagossakin. Kulkusen patja oli edelleen "propelli" ei peruskiero ja se oli vahvistettu ilmattomasta reunaliepeestä putkiteipillä (en muista miksi, ehkä vedin siihen kerran vahingossa nastarilla). Edellä mainitut eivät kuitenkaan haitanneet, sen sijaan patja alkoi kuulemaa vuotaa jostain oikean korvan lähettyviltä. Patja kantoi kuitenkin hyvin, eikä ongelmia (lukuun ottamatta hapottavia käsiä) muutenkaan ollut. Välillä P4 - P5 teimme kiertävän reitinvalinnan rantaa pitkin aivan P5 -rastin kohdalle ja kauhoimme siitä saarelle. Rasti ei kuitenkaan ollut ympyrän laavulla, vaan ohjeen mukaan se oli siirretty saaren toiselle laavulle, jonne juoksimme pienen sivukaarron kera. Lopuksi pulimme enää nautinnolliset pikku saaret ja "loppuviitoituksen" kisakeskuksen rantaan.\nHyvin onnistuneen kisan ja hienon radan jälkeen nautiskelimme vielä saunasta ja ruuasta. Suuret kiitokset järjestäjille, oli upeasti järjestetty kisa ja lämminhenkinen tunnelma!\n1 49 SEKA Tiukunen&Kulkunen 5:04:32 5:04:32\n2 57 M GT 5:19:35 5:19:35\n3 56 SEKA Mehukatti&Spede 5:29:52 5:29:52\n4 47 M JuJu 5:37:56 5:37:56\n5 42 SEKA Ali Salama feat Nemo 5:39:12 5:39:12\n6 59 SEKA Paakkanen&Kaartinen (sakko: Pajajärven silta 1:00) 4:47:40 5:47:40\n7 52 SEKA Ampelmann 5:48:38 5:48:38\n8 38 M Urpon Rytky 5:55:36 5:55:36\n9 58 M Miesyhdistys 5:59:11 5:59:11\n10 55 SEKA Arctic Circle Adventure Pyöräily->Patjailu 0:15 5:47:26 6:02:26\n11 40 SEKA Hitaasti mutta varmasti 6:11:25 6:11:25\n12 45 M Perttu Uotilan päiväkahvit Pyöräily->Patjailu 0:15 5:57:56 6:12:56\n13 39 N Hulvattomat 6:21:32 6:21:32\n14 54 SEKA Uskelan Urhot 6:37:41 6:37:41\n15 37 SEKA Vahvaselkä 6:44:54 6:44:54\n16 44 SEKA Hähkänän Pyrintö 6:49:20 6:49:20\n17 41 SEKA Rasti-Perniö 6:50:00 6:50:00\n18 43 N Harhalaukaus 7:00:17 7:00:17\n19 46 N Äidit pulassa osa 2 7:06:08 7:06:08\n20 50 SEKA Huvinsa kullakin 8:23:44 8:23:44\n21 53 N Metsään mennään C4 1:00 7:49:26 8:49:26\n22 48 SEKA PESO P5 1:00 8:29:45 9:29:45\nkesk 51 SEKA Tähtisilmät\nLähettänyt Karhusolan Tiukunen klo 7.57 1 kommentti:\nIhana Islanti 2012\nOn tunnustettava, että olen menettänyt sydämeni tuolle hiukan omituiselle saarelle. Ajoittain hiukan erakkomaiselle luonteelleni sopii mainiosti se, että lomalla ei tarvitse seistä liikenneruuhkassa, ihmisiä on harvakseltaan (koko saarella n. 50 000 enemmän kuin Espoossa), lentokenttä on sopivan pieni ja saari on kuin luotu suosikkilajieni, kuten suunnistuksen, juoksun ja ratsastuksen, harrastamiseen. Ilma on suosinut minua jokaisella kolmella matkallani, niin nytkin: koko viikon aikana satoi vain kerran, ja sekin yhtenä aamupäivänä ennen kisaa. Toisaalta koskaan ei ole hellettä, mikä sekin sopii minulle varsin mainiosti. Ja jos tulee kylmä, voi mennä loikoilemaan ulkoilmaan kuumavesialtaaseen johonkin lukuisista uimaloista - jo pelkästään Reykjavikin alueella uimaloita on ainakin parisenkymmentä. Eikä voi olla suitsuttamasta, että yleinen hintataso on (enintään) Suomen luokkaa. Kolmen tunnin ratsastus n. 50 e, tilauksesta valmistettu kahdeksan kappaleen sushilajitelma Reykjavikin ydinkeskustassa 7 e, pääsymaksu uimalaan (Suomen kylpylätasoa) 3 euroa ja niin edelleen.\nTänä vuonna tein viikon mittaisen äiti-poika -matkan tuonne satujen saarelle. Icelandair veti pisteet kotiin tarjottuaan ilmaiseksi lapsille kuulokkeet ja paketin, joka sisälsi pikkulämmintä syötävää, suklaapatukkaa, mehua ja Helge-puuhakirjan värikynineen. Tämän jälkeen saarelle saavuttuamme pisteet keräsi ihana vuokraemäntäni Gudrún, joka kyyditsi meitä omalla autollaan ja oli hoitanut Eemelille viikoksi kuusivaihteisen maastopyörän puoli ilmaiseen hintaan. Eemeli totesikin jo ensimmäisenä iltana: "Islanti on aika hieno maa". Ja kun ensimmäisenä iltana katselin Mosfellsbaerin kylältä avautuvaa vuori- ja merinäkymää ja nautiskelin talon seinustalla savulammasleikkeleellä höystettyjä leipiä, ei minulla ollut kommenttiin mitään lisäämistä.\nViikon aluksi osallistuin kolmipäiväiseen suunnistuskisaan. ICE-O järjestettiin nyt kolmatta kertaa ja konsepti oli edellisten vuosien mukainen: kaupunkisprint, normaalimatka ja keskimatka. Kisoissa oli noin 100 osallistujaa per päivä, joten odotteluun ja jonotteluun ei tarvinnut aikaansa tuhlata. Sen sijaan tunnelma oli leppoisa ja rento, ja juoksun jälkeen oli kiva hengailla pienellä ravintolateltalla (jota käytettiin myös mm. pukeutumistilana) syöden vastapaistettuja vohveleita.\nSprintti meni muuten kohtuullisesti, mutta kolmanneksi viimeisellä ajattelin "happoaivona" rastin olevan rakennuksen tulopuolella ja heti sen jälkeen luulin pääseväni rakennuksen läpi vasemmalta. No ei. Piti kiertää koko rakennus ja siis vielä väärältä puolelta. Huh.\nEnnen sprinttiä verryttelimme Eemelin kanssa kämpiltä Laxnesin talille varaamaan ratsastusta ensi viikoksi - minä rullaluistimilla ja Eemeli pyörällä. Koko matka oli islantilaiseen tapaan erittäin hyväkuntoista asvalttipäällysteistä kävelytietä, vaikka käyttäjiä ei taatusti ole kovin montaa.\nNormaalimatka meni kisoista parhaiten. Maasto oli aika vaativa ja raskas. Alla oli mökkyräistä tai vähemmän mökkyräistä laavakiveä, päällä joko matalaa heinää tai sammalta tai pahimmissa kohdissa lupiinipuskaa hartioihin saakka (yleensä näitä alueita ei oltu merkitty karttaan millään erityisellä värillä).\nExtremekohdissa, jotka oli merkitty karttaan vihreällä värillä, oli miehenkorkuista vaivaiskoivupusikkoa, jossa edettiin neliraajauinnilla jalkojen tapaillessa pohjaa vain hetkittäin.\nKun sitten tuota lupiinia ja puskikkoa oli sekaisin ja rastina puolen metrin kivi (kuten alla olevassa kartassa rasteilla 1 ja 5), oli parasta vain luottaa kompassiin, toivoa parasta ja pelätä pahinta. Rastilta 10 eteenpäin oli hauskaa kikkailua laavajyrkännemaastossa.\nIllalla vietimme aikaa partiolaisten aika hulppeissa tiloissa ns. social dinnerin merkeissä. Ja grillilammas oli taas niin hyvvee...\nKeskimatka oli pienellä alueella Reykjavikin keskustan ja Mosfellsbaerin puolessa välissä. Poluilla laukattiin maitohapon jyllätessä, mutta rastit olivat välillä hankalia (näkyvyys istutetussa havumetsässä on aika heikko). Reilunpuoleinen virhe sattui rastien 9, 10 ja 11 lenkillä, kun juoksin ensin rastille 10 (tietoisesti...). Kun tulin sitten ysiltä takaisin kympille, en enää muistanutkaan, että missä kohtaa lupiinikoivikkopusikkoa rastini oli ja piti ihan alkaa katsastella. Rastille 11 mennessäni väistelin pusikoita ja päädyin polulle... Lopussa leivoin vielä rastia 14 ja etenkin rastia 16, jotka kumpainenkaan eivät näytä kartalta oikein miltään.\nMuksulaa kisoissa ei ollut, mutta onneksi paikalla oli eräs jo ennestään tuttu suomalaisperhe, ja Eemeli vietti aikaa perheen lasten kanssa muun muassa halkomalla kiviä toisilla kivillä. Hyvinhän siinä hommassa yksi normaalimatkan aika kului!\nIllalla menimme tutstumaan Mosfellsbaerin (n. 8000 asukasta) toiseen uimalaan. Pääsymaksu oli olematon ja sillä sai erilaisia, erittäin puhtaita uima-altaita, joissa ainakin kahdessa veden lämpö oli +38C; kolme hot tubea, joista kuumin oli +43C; kaksi pitkähköä putkiliukumäkeä ja yhden tosi leveän liu'un. Allasalueella, joka oli siis pääosin ulkona, oli myös kovasti höyryävä sauna. Ei ole vaikea ymmärtää, miksi uinti on kovin suosittua Islannissa...\nMaanantaina kävin ratsastamassa Laxnesin tallin maisemissa. Reitti ei ollut mielestäni kauhean erikoinen, osittain tietysti siksi, että oli jo rullinut samaa pätkää (tosin toisella puolella jokea) ja koska viime vuoden ratsastusmaisemia Snaefellsjökullin kilometrien mittaisella autiolla hiekkarannalla on aika vaikea päihittää. Mutta valkea hevoseni Flygan oli erittäin vireä ja virkku ja todella herkkä avuille. Turneeta odotellessa sai rapsutella ihanaa Kallea, joka edustaa siis kaunista islantilaista paimenkoirarotua.\nTiistaina oli turistipäivä Annen poppoon kanssa. Perussetti eli Golden Circle rassattiin auringon paistaessa pilvettömältä taivaalta. GC on nyt nähty noin 2,5 kertaa, joten ensi kerralla on syytä katsastaa jo uusiakin kohteita.\nEemelille oli tietty hienoa nähdä pärskivä Strokkur ja vesiputous Gulfoss, joka voitti kuulemma jopa Kotkan Sapokan putouksen Suomessa.\nPaluumatkalla kävimme syömässä Selfossissa Hnakkaburgerit, joiden sulattelussa meni vähintään loppuilta.\nKeskiviikkona oli vuorossa white water raftingia kumikajakilla Jukin kanssa. Menomatka Drumbon basecampille oli kuin italialaisesta sukufarssista: oli siis pientä säätöä sinne menosta, kartanluvusta, ajosta kuoppaisella hiekkatiellä ja niin edelleen. Ääntä piisasi ja silleen. Noh, kaiken mesoamisen jälkeen Anne lähti survival-reissulle lasten kanssa (kotieläinpuisto), minä ja Juki suuntasimme soinnustautumaan hihattomaan märkäpukuun, melontatakkiin ja kypärään. Melontahanskat olin tietty jättänyt kämpille, Jukilla oli jäänyt vettä kestävä kamera. Reissusta ei siis ole omia kuvia.\n(Kuvat raftingia tarjoavan firman sivuilta)\nParituntinen lutraus oli hieno kokemus! Matkaan lähti neljä kumilauttaa 8 hengen "miehistöllä" ja oppaalla sekä me ainoina pikkupelillä. Nautimme reilusti virtaavan joen "töyssyistä" ja yhden kerran pääsimme myös ajelehtimaan jokea veden varassa, kun laskimme kumilauttaoppaan mukaan "eddyyn" (suomeksi kai akanvirta, mikäs sen sopivampaa), ja ilmatäytteinen kajakkikaksikkomme heitti puolivoltin. Melat pysyivät kuitenkin käsissä, joten hinasimme toisemme paattiin ja jatkoimme matkaa. Puolessa välissä reissua hyppäsimme viiden metrin kalliolta jokeen.\nTorstaina lähdin heti aamusta äiti-poika -retkelle kohti Reykjavikin keskustaa rannassa kulkevaa pyörätietä pitkin. Eemeli polki pyörää ja minä vedin rullaluistimilla. Päivä oli kaunis ja maisema avaraa.\nParin tunnin jälkeen äitiosapuolen inhimillisyyspuuskassa lukitsimme kulkupelimme Laugardalurin pyörätelineeseen ja huristelimme bussilla ydinkeskustaan. Shoppailimme tuliaisia ja Eemeli sai kuin saikin kärtettyä uudet lunnipehmot itselleen ja siskolle. Söimme ulkoilmassa pizzaa (E), valkosipulietanoita (J) ja sushia (J) eväiksi iltapäivän suunnistustreeniä varten.\nKun palailimme Laugardaluriin treeniä varten, huomasimme, että osanottajia oli tasan kaksi: Anne ja minä. No, laatu korvaa määrän. Laputimme reilun neljän kilometrin sprinttiradan ja menimme sitten koko porukalla uimahalliin loikoilemaan. Pääoven viereiseltä kojulta nautiskeltujen lukuisten hodareiden jälkeen ajelimme kämpille pakkauspuuhiin ja nautimme vielä ilta-auringosta talon seinustalla.\nNiin jäi taas ihana Islanti taakse... Toivottavasti tapaamme pian uudestaan!\nLähettänyt Karhusolan Tiukunen klo 9.07 Ei kommentteja:\nPeikko Challenge 2012\nMehukattien blogista bongasin varsinais-suomalaisen cupin, jonka ensimmäinen kisa oli nyt 14.7. Salon Kajalassa ja viimeinen tulee olemaan elokuussa Muurlassa. Kisaan lähtö ei kauheasti huvittanut edellisenä iltana, koska takana oli juuri riemullinen viikko Islannissa (siitä tuonnempana), mutta raavin kaapista joitakin vaatteita ja tarvikkeita, öljysin ketjut ja hyppäsin aamulla Kulkusen Alfa Romeoon.\nKisan konseptista ei ollut kauheasti tietoa, eikä sitä herunut juuri ennen lähtöäkään, koska kartat annettiin useammassa osassa kisan kuluessa. Kerrankin sai ottaa rauhassa ennen kisaa! Starttikäskyn kajahtaessa syöksyimme hakemaan ensimmäisen kartan, joka neuvoi meidät heti suoraan ensimmäiselle questille läheiselle sorakuopalle. Tehtävänä oli rakentaa kivistä metrin korkuinen torni maahan merkityn ympyrän sisälle. Kulkunen kieritti nokkelasti alimmaiseksi hieman isomman kiven, jonka päälle saimme aika nopeasti kasattua lopputornin. Kolme nopeinta paria lähti seuraavalle välille luultavasti alle puolen minuutin sisään, me mukaanlukien. Arctic Circle Adventuren Tommi ja Riitta polkivat tuhatta ja sataa ohi (todella ohi...), Kulkunen alkoi jarrutella ja huomasi meidän ohittaneen parhaimman reitinvalinnan risteyksen, kolmas pari (miehiä) pääsi tuossa meistä ohi. Kurvailimme oikealle väylälle ja siitä quest2 -rastille. ACAkin paahtoi taas takaa ohi.\nKakkosrastin tehtävänä oli laskea maalattuja kiviä, jotka oli laitettu keskenään sekaisin pitkään jonoon metsäautotielle. Kulkunen laski siniset ja minä sormimuistiin vihreät ja pääkoppaan keltaiset (takaisin tullessa tarkistin vielä vihreiden lukumäärän ja kuten olin arvellutkin, se heitti yhdellä). Luvut täsmäsivät oikeisiin ja jatkoimme pyörillä eteenpäin.\nSeuraavana oli quest3, jossa piti kuljettaa kaksi punaista nestettä sisältävää mukia suht täytenä paljain jaloin kuljettavaa esterataa pitkin rastin maaliin. Kulkunen otti molemmat mukit (ns. topolinoriski huiteli pilvissä). Rata kulki seuraavasti: kivijonoa - saippuoitua kaltevaa pintaa - lammen rantaa - vedessä vyötäröön saakka - kuivaa maata pieni pläntti - vedessä kainaloita myöden ja lisäksi kelluvan tukin alitus. Rata meni hyvin yhteistyöllä ja mukit luovutettiin täytenä. Kisan marssijärjestys oli nyt ACA (seka), Team JuJu (miehet), me, ja eroa max muutama minuutti. Homma jatkui pyörillä.\nQuest nelosella oli vuorossa hiihtoa. Survoin monot käpäliin ja lähdin hiihtämään merkittyä rinnettä rinneniitylle. Heinä oli matalaa ja rata lyhyt, joten siinähän se meni. Kulkunenkin löysi räpylöihinsä sopivat monot ja heitti saman kiepin, oli kuulemma oikein luistanut alamäessä. Sitten vaan pyörillä melonnan lähtöön!\nValitsimme rantaheinikosta vettä lähinnä olevan punaisen menopelin, vihreistä ämpäreistä kun on aika karuja kokemuksia... Totesimme jo aluksi, että vettä ei ole liiaksi ja pohjassa on kiviä reilunpuoleisesti. Toteamuksesta alkoikin kunnon puljaaminen, kun paattia kiskottiin, vedettiin ja lasketettiin, hypättiin melomaan muutama veto ja taas takaisin veteen jne. Vaikka pyöräilykengät jalassa tuo ei ehkä ollut ihan mukavinta, niin onnittelut ratamestarille vähän erilaisesta melontaosuudesta, hyvä valinta!\nSeuraavana oli taas vuorossa quest, jossa tehtävänä oli löytää (osin nokkospusikossa kulkevan) merkityn polun varrelta neljä erilaista narunpätkää ja solmia niistä mallinmukainen "jono". Ekalla kierroksella löysimme vain kaksi ja jouduimme nuuskimaan koko rundin uudestaan... Tähän voisi murrealueen mukaisesti todeta: Pölöt! ACA lähti jatkamaan seuraavalle jo meidän tullessa questin lähtöön ja koska törttöilimme, pääsi Team JuJu myös näköetäisyyden ulkopuolelle.\nMelonta jatkui ns. normaalina jokea pitkin ja Kulkunen keksi meille hyvän reitinvalinnan: vedimme paatin sillan kohdalta ylös tielle ja kannoimme sen melonnan maaliin. Vuoden 2011 Springistä viisastuneena emme edes yrittäneet mitään käsikantoa, vaan nostimme kanootin suosiolla pään päälle. Noin 50 metriä ennen melonnan maalia Team JuJu pyöräili vastaan, joten eroa heihin ei enää ollut paljoa.\nLopuksi oli tarjolla enää pyöräilyä, jonka loppupuolelle ratamestari oli vielä tehnyt pienen "hässäkän" eli maantiemätön sijaan muutama rasti pyöriteltiin pururadan maastossa. Tämä sopi meille, ja Kulkusen sujuvan kartanluvun ansiosta kuittasimme miesten päänahat vain neljä rastia ennen maalia. ACA voitti meidät noin kymmenellä minuutilla, hopean ja pronssin ero oli viitisen minuuttia.\nKisan lopuksi saimme naatiskella kisamakkaroista ja palkinnoista, ja todeta, että olipa mukava kisa! Ensi vuonna uudestaan!\nLähettänyt Karhusolan Tiukunen klo 9.45 Ei kommentteja:\nSpring Adventure 2012\nSikasuunnistus, Somero 16.5.2012\nICE-O, Reykjavik, Iceland\nNuuksio Classic 1.9.2012\nPoronpolku, Loppi 30.9.2012\nHekla Orienteering club\nIlulissat Orienteering Greenland\nMM2012 mursi uutiskynnyksen Vihdissä!\nRyläyksen ystävillä erittäin onnistunut huiputus\nJytkyVenture Adventure Sports Team 2010\nTeema: Yksinkertainen. Teeman kuvien tekijä: Josh Peterson. Sisällön tarjoaa Blogger.


HE 255/2010 vp\nStVM 39/2010 vp\nEDUSKUNNAN VASTAUS 238/2010 vp\nEV 238/2010 vp - HE 255/2010 vp\nHallituksen esitys laiksi työkyvyttömyyseläkkeellä olevien työhönpaluun edistämisestä annetun lain muuttamisesta\nHallitus on antanut eduskunnalle esityksensä laiksi työkyvyttömyyseläkkeellä olevien työhönpaluun edistämisestä annetun lain muuttamisesta (HE 255/2010 vp).\nSosiaali- ja terveysvaliokunta on antanut asiasta mietinnön (StVM 39/2010 vp).\ntyökyvyttömyyseläkkeellä olevien työhönpaluun edistämisestä annetun lain muuttamisesta\nmuutetaan työkyvyttömyyseläkkeellä olevien työhönpaluun edistämisestä annetun lain (738/2009) 3 §, 4 §:n 1 ja 3 momentti sekä 5 §:n 1 momentti, sellaisena kuin niistä on 5 §:n 1 momentti laissa 715/2010, ja\n1) täyden työkyvyttömyyseläkkeen saajan työansiot ovat enintään 40 prosenttia työkyvyttömyyden alkamista edeltäneestä vakiintuneesta keskiansiosta tai, jos edellä tarkoitettu 40 prosenttia vakiintuneesta keskiansioista on vähemmän kuin 687,74 euroa, enintään 687,74 euroa kuukaudessa; tai\n2) osatyökyvyttömyyseläkkeensaajan työansiot ovat enintään 60 prosenttia työkyvyttömyyden alkamista edeltäneestä vakiintuneesta keskiansiosta tai, jos edellä tarkoitettu 60 prosenttia vakiintuneesta keskiansiosta on vähemmän kuin 687,74 euroa, enintään 687,74 euroa kuukaudessa.\nJos työeläkelakien mukaista työkyvyttömyyseläkettä saava on ansiotyössä ja tästä työstä saadut työansiot ylittävät sekä 3 §:ssä mainitun 687,74 euron ansaintarajan kuukaudessa että 60 prosenttia työkyvyttömyyden alkamista edeltäneestä vakiintuneesta keskiansiosta, työkyvyttömyyseläkkeen maksaminen keskeytetään ja eläke jätetään lepäämään eläkkeensaajan ilmoituksesta tai eläkelaitoksen aloitteesta.\nJos 1 momentissa tarkoitettujen työansioiden arvioidaan ylittävän yli vuoden ajan sekä 3 §:n 1 kohdassa tarkoitetun 687,74 euron ansaintarajan että 40 prosenttia työkyvyttömyyden alkamista edeltäneestä vakiintuneesta keskiansiosta, täysi työkyvyttömyyseläke muutetaan osatyökyvyttömyyseläkkeeksi muutosta seuraavan kuukauden alusta.\nKansaneläkelain mukaisen työkyvyttömyyseläkkeen ansaintaraja ja eläkkeen jättäminen lepäämään\nKansaneläkelain mukaisen työkyvyttömyyseläkkeen ja takuueläkkeestä annetun lain 7 §:n 1 momentin 2 ja 3 kohdan sekä 2 momentin 2 kohdan mukaisen takuueläkkeen maksamiseen ei vaikuta, jos eläkkeensaajan työansiot ovat enintään 687,74 euroa kuukaudessa. Jos eläkkeensaaja ansaitsee enemmän kuin 687,74 euroa kuukaudessa, työkyvyttömyyseläkkeen ja takuueläkkeen maksaminen keskeytetään ja eläke jätetään lepäämään eläkkeensaajan ilmoituksesta tai Kansaneläkelaitoksen aloitteesta.\nAnsaintarajan rahamäärä sidotaan hintatason muutoksiin siten kuin kansaneläkeindeksistä annetussa laissa (456/2001) säädetään.\nTässä laissa olevat rahamäärät vastaavat kansaneläkeindeksin sitä pistelukua, jonka mukaan vuoden 2011 tammikuussa maksettavina olevien kansaneläkkeiden suuruus on laskettu.


Oma maali riitti Suomelle - Urheilu - Helsingin Sanomat\nOma maali riitti Suomelle\nMaajoukkue aloitti Belgiaa vastaan vahvasti. Sitten ote herpaantui.\nSuomi-Belgia 1-0 Jalkapallo Turku. Suomen jalkapallomaajoukkue pelasi 20 minuuttia pirteästi EM-karsintojen kenraalipelissään Belgiaa vastaan. Sitten kotijoukkue lopetti pelaamisen Turun Veritas-stadionilla, ja Belgia pääsi pyörittämään ottelua.\nPikkuhuuhkajat venyi tasapeliin


hyvä elämä – Elina Wanne\nCategory: hyvä elämä\nKuntavaalit – mihin menet Espoo?\nKuntavaaliteemoista kysytään minulta paljon. Tähän täytyisi olla sellainen yleisen ihana, kaikkia miellyttävä taivaanrantaa maalaava vastaus kaikille hyvästä Espoosta. Kyllä se on pohjimmiltaan se iso tavoite,\n“Kaikille hyvä Espoo tehdään yhdessä”.\nMutta miten, mistäs aloitettaisiin?\nKoulutus- ja harrastusmahdollisuuksista.\nElinikäinen oppiminen ja harrastaminen, kyllä, erinomaisen keskeistä. Koska uuden oppiminen joko opiskeluna tai harrastuksena tekee hyvä. Onnistumisen tunnetta, hyvän tekemistä, yhdessä tekemistä. Ihan kaikenikäisille. Ja ne koulut, suunnitelmallisesti kuntoon sisäilma, ja lisäksi kiusaaminen kuriin, ihan oikeasti.\nYrityksiä ja työpaikkoja.\nElinvoimaisuus merkitsee minulle mahdollisuuksia niin ihmisten kuin liikeyritystenkin hyvinvointiin, kasvuun ja kehittymiseen. Onko Espoossa hyvä yrittää, miten uusia, ulkomaisiakin yrityksiä kaupunkiimme houkutellaan? Millainen on Espoon vetovoima. Onko tarjolla kohtuuhintaista asumista, päiväkotipaikkoja, koulupaikkoja? Entä kansainväliset huippuosaajat, miten heidät ja erityisesti heidän perheensä tarpeet voitaisiin ottaa huomioon paremmin? Otaniemi-Keilaniemi-Tapiola – alueella sijaitsee Pohjois-Euroopan merkittävin innovaatio- ja teknologiakeskittymä, minun tavoitteeni on että näin myös jatkossa.\nViihtyisä ja turvallinen ympäristö.\nOlen asunut itse Espoossa vuodesta 1985, eli pienenä tyttönä muutin perheeni kanssa Mankkaalle. Lapsuuteni ja nuoruuteni oli turvallista, mukavaa aikaa. Sittemmin ehdin asua opiskeluaikana Otaniemessä ja Olarissa, sitten Puolarmetsässäkin ennen Kanadaan muuttoa, ja Kanadasta muutin suoraan Leppävaaraan 9 vuotta sitten.\nNyt kuitenkin Leppävaaraa kun katson niin en koekaan oloani yöaikaan turvalliseksi. Rikostilastoissa Leppävaara on espoolaisittain korkealla, Espoon keskuksen kanssa. Kaupunkisuunnittelulla voidaan merkittävästi vaikuttaa myös turvallisuuteen, siksi Leppävaaran tiivistämisessä tulisi nyt ottaa järki käteen. Viheralueita tarvitaan lisää, koska ulkoilualueet karkaavat kokoajan kauemmaksi asukkailta. Tärkeintä olisi että asukkaat otettaisiin rohkeasti mukaan suunnitteluun, he ovat oman asuinalueensa parhaita asiantuntijoita.\n(Kuva: hahmotelma vaaliteemoistani)\nKaikki lähtee arvostuksesta – tai sen puutteesta\nTyössäni olen päässyt kurkistamaan usean organisaation sisään: päätöksentekoon, vuorovaikutuksiin, rooleihin. Olen alkanut pohtia, mikä se on se kaiken alku ja juuri, mistä se hyvä fiilis työporukkaan syntyy. Kun asiat menee päin Prinkkalaa niin mieluusti syytetään jotakuta muuta, se kuuluisa “joku muu” pilaa aina kaiken, itsellä ei ole mitään osaa eikä arpaa ikinä mihinkään. Vähän kärjistän, mutta kun se asia on nyt vaan niin että jokainen voi vaikuttaa yhteisöjensä (työssä, perheessä, harrastuksissa jne) hyvinvointiin, myös minä ja sinä.\nIhminen on sillä lailla hassu eläin, että positiivinen palaute saa suurimman osan meistä sellaiseen vireeseen että motivaatio paranee, tulee parempi fiilis. Epäonnistumisenkin hetkellä sopivasti lausutut sanat antavat uskoa siihen, että maailma ei romahda yhden vastoinkäymisen myötä, sitten kuitenkaan. Arvostuksen osoittaminen voi aukaista lukkoja toisessa, voi syntyä sellainen luottamuksen ilmapiiri, että uusille asioille hedelmällinen maaperä syntyy kuin itsestään. Se, että jossain asiassa mokaa ei tarkoita että on ihan kelvoton yksilö, vaan jokaisesta löytyy arvostettavia asioita, ihan jokaisesta.\nToisten ihmisten arvostaminen on minun mielestäni hyviin käytöstapoihin verrattava asia. Se, että toista arvostaa ei ole keneltäkään pois, ei ole mitään alistumista ja toisen toimintatapojen tai ajatusten hyväksymistä. Se on enemmänkin tosiasioiden hyväksymistä: että tuolla toisella on tuollaiset ajatukset ja ne ovat ihan sallittuja ja “oikeita” ajatuksia siinä missä muutkin ja muidenkin. Arvostamisella ei siis tarvitse arvottaa vaan oikeastaan vain vastaanottaa. Ei tarvitse arvostella tai arvioida, ei reflektoida tai tuomita. Ei välttämättä tarvitse sanoa edes mitään, joskus se että toinen ihminen kuuntelee on riittävää arvostamista.\nUudenvuodenlupausta pohtiessani, päätin keskittyä arvostamiseen. Arvostan sitä mitä minulla on, mitä ympärilläni on, arvostan muita ihmisiä ja heidän mielipiteitään. Koska jokaisen ihmisen ja teon takana on tarina, ehkä useampia, joista me emme aina ihan kaikkea tiedäkään. Yleensä jokaisella meistä on joku syy toimintaamme ja ajatuksiimme, on syitä jotka eivät muille kuulu, eikä sillä syyllä ole niin väliä, koska jokaisella on oikeus omiin tunteisiinsa ja ajatuksiinsa. Ihan jokaisella.\nArvostuksen puute taas saa meidät kaivautumaan syvemmälle puolustusasemiin, ei aukene keskusteluyhteys eikä mikään muukaan, kommunikointi vaikeutuu merkittävästi jos alussa lähdetään arvostamattomuuden kelirikkoiselle taipaleelle.\nFrank Pappa (lepää rauhassa Heimo “Holle” Holopainen) sanoi TV:ssä aikoinaan “Kosketelkaa toisianne!”. Minusta nyt voisi sanoa “Arvostakaa toisianne”. Kuunteleminen on se ensimmäinen askel, toinen voisi olla “älä tuomitse, ainakaan heti”.\nJatkan tästä aiheesta tulevissa kirjoituksissa, koska arvostamiseen liittyy väkevästi myös päätöksenteko ja kaikenlainen vaikuttaminen yleensä. Yhdessä olemme enemmän ja saamme asioita aikaiseksi, mutta ne keinot millä yhdessätekemistä saadaan tapahtumaan, ne on pahasti hukassa populismin ja vastakkainasettelun hullussa maailmassa.\nTästä se lähtee. Omien ajatusten julkinen ilmaisukanava on auki. Sivut on nyt lähinnä vaiheessa mutta vähitellen, askel kerrallaan. Niinhän minä työssäkin ajattelen: ei se kissakaan sitä valasta yhtenä suupalana.\nKirjailen tänne ajatuksiani laajasti elämästä, työstä, perheestä, harrastamisesta, luonnosta, joskus hyvästä ruuastakin. Olen äiti, korkeakoulutettu, laulaja, vaikuttaja, koiranomistaja, harrastusohjaaja, luontoihminen, toiminnannainen, yksinhuoltaja… Nautin elämästäni juuri sellaisena kuin se on. Ja uskon siihen, että pystyn itse vaikuttamaan tulevaisuuteeni, ja lasteni tulevaisuuteen. Espoolainen olen ollut vuodesta 1985.\nTänään illalla laitoin lapsille ruokaa, tai lämmitin, äitini tekemää burgundinpataa ja jälkiruuaksi tyttäreni teki smoothien. Padan liha oli metsässä vapaana juossutta riistaa, hirveä, minulle tutuista maisemista, ja samoista maisemista oli padan sienetkin. Smoothiessa taas maistui metsämansikka, jota olemme saaneet äitini kanssa poimittua mökkimme läheiseltä hakkuuaukolta ihan pakastettavaksi muutamana kesänä. Puhdasta ruokaa Suomesta!\nTästä inspiroituneena täytyy pian jo aloittaa kasvimaan suunnittelu. Kyllä se jonkinasteinen omavaraisuus olisi hieno juttu, erityisesti juuresten ja vihannesten puolella on vielä paljon hyödyntämättömiä mahdollisuuksia. Ja kesä, pian kesä on täällä.


Varaa hotelli The Old Bridge Hotel kohteesta Holmfirth (Yhdistynyt kuningaskunta) helposti ja edullisesti\nhotel.info\t- Eurooppa\t- Yhdistynyt kuningaskunta\t- Holmfirth\t- The Old Bridge Hotel\tThe Old Bridge HotelMarket Walk, HD9 7DA Holmfirth, Yhdistynyt kuningaskunta\tNäytä kartta\nalkaenyhden hengen huoneelta/yökahden hengen huoneelta/yöper huone/yö\tHotellin tarjonta:Tässä 2 tähden hotellissa vieraita majoitetaan yhteensä 21 huoneeseen. Käytettävissäsi ovat hotellin...\tNäytä kaikki hotelli- ja huonetiedot\nEdellinen varaus tehtiin yli 3 päivää sitten maasta Yhdistynyt kuningaskunta.7,5 / 10(1 arviointi)100 %\tSuositus\nHinta (GBP):\tYhden hengen huoneet\nHotellin kuvaus The Old Bridge HotelTässä 2 tähden hotellissa vieraita majoitetaan yhteensä 21 huoneeseen. Käytettävissäsi ovat hotellin maksuttomat pysäköintipaikat. Ystävällinen hotellin henkilökunta tarjoaa käyttöösi huonepalvelun ja herätyksen. Ystävällinen vastaanoton henkilökunta vastaa toiveisiisi 24 tuntia vuorokaudessa. Internet-yhteys löytyy sekä huoneesta että hotellin julkisista tiloista (WLAN). Jos haluat savuttoman huoneen ja/tai lastenvuoteellisen huoneen, ilmoita tästä toiveesta varausta tehdessäsi. Kylpyhuoneesta löytyy luonnollisesti hiustenkuivaaja. Huoneestasi löytyy mm. tv, puhelin ja vedenkeitin. Kylmää juotavaa saat hotellin baarista. Hotellin ravintolassa (kauniilla ilmalla myös terassilla) voit viettää mukavan illan ja tilata halutessasi myös diabeetikoille sopivia ruokia ja kasvisvaihtoehtoja.Sivuston hotel.info vierailleVesipulloLisätietoja hotellistaVastaanoton aukioloajat:päivittäin7:00 – 23:00 Pidätkö tästä hotellista?Lisää se suosikkiluetteloosi.Merkitse muistiinHotellin sijaintiNäytä karttaOsoiteMarket Walk, HD9 7DA Holmfirth, Yhdistynyt kuningaskuntaEtäisyydet (km)\tLentokenttä (Manchester)\nSijaintikeskeinen\tHotellin varustelu/erikoisuudet\tYhden hengen huoneet: 7\n7,5 / 10\tArviointien keskiarvo\tkaikista hotelliasiakkaista75 %kaikista hotelliasiakkaistasuosittelisi tätä hotellia ystävilleen\tArvostelusuodatin:Kaikki arvostelut (1)liikematkailijat (0)lapsiperheet (0)alle 30-vuotiaat kaksin matkustavat (0)30–50-vuotiaat kaksin matkustavat (0)yli 50-vuotiaat kaksin matkustavat (1)ryhmämatkailijat (0)yksin matkustavat (0) 7,5 / 10Huoneen laatu7,5 / 10Huoneen melutaso7,5 / 10Puhtaus7,5 / 10Hinta-laatusuhde7,5 / 10Aamiainen/ravintolat7,5 / 10Henkilökunnan ystävällisyys ja osaaminen\nNäytä lisää arvosteluita Hintojen läpinäkyvyysNäin voit laskea:Taattujen hintojen täydellinen läpinäkyvyys. Ei piilotettuja maksuja.Lisää aiheestaTietoturvaSuojaamme yksityisyytesi salaamalla tietosi luotetulla128 Bit-SSL -menettelyllä.Lisää aiheestaMonikielisyysPuhumme kieltäsi: kiitetty palvelumme ja luonnollisesti myös vieraiden antamia arvioita on saatavana monella eri kielellä.\nThe Old Bridge HotelMarket Walk, HD9 7DA Holmfirth, Yhdistynyt kuningaskunta Hotellin sijainti:ei tietoa20 km10 km10 kmMessut: ei tietoa\tTarkista saatavuus Valitettavasti valitsemallesi ajanjaksolle ei löytynyt yhtään huonetta. Muuta matkatietojasi:SaapuminenLähtöpäiväHuoneiden lukumääräHenkilötTarkista saatavuus\tValitettavasti hotellissa ei ole valittuna ajankohtana vapaita huoneita.Haluatko etsiä vaihtoehtoisia hotelleja? Näissä hotelleissa on vielä vapaita huoneita:Pystytkö muuttamaan matkustuspäiviä? Muuta matkatietojasi:SaapuminenLähtöpäiväHuoneiden lukumääräHenkilötTarkista saatavuus


Firefox OS - käytön aloittaminen\nTervetuloa Firefox OS:n käyttäjäksi! Tämä artikkeli kattaa kaikki perusteet, joilla pääset alkuun. Artikkelissa on myös linkkejä muihin artikkeleihin, joita saatat haluta tutkia myöhemmin. Sisällysluettelo1 Yhdisty!2 Löydä hienoja sovelluksia2.1 Lataa ja asenna sovellukset Marketplacesta2.2\nJoissakin laitteissa, joissa on Firefox OS v1.1, mukautuva haku on siirretty kotinäytölle. Poista vain laitteesi lukitus ja se on käytössäsi. Ei tarvitse enää pyyhkäistä oikealle. Katso kuinka se toimii.\nEtsi internetistä, kirjanmerkeistä ja selaushistoriasta\nSelaa internetiä napauttamalla . Napauta otsikkopalkkia Firefox-ikkunan yläosassa ja kirjoita hakusanasi tai verkko-osoite. Firefox näyttää hakua vastaavat sivustot luettelossa kirjoittaessasi. Napauta luettelon kohdetta tai etsi internetistä\nKellon hälyytyksen asettaminen Firefox OS:ssä\nSisällysluettelo1 Hälyytyksen asettaminen päälle ja pois2 Uuden hälyytyksen asettaminen3 Hälyytyksen poistaminen Hälyytyksen asettaminen päälle ja pois Avaa kello napauttamalla kotinäytöllä -kuvaketta. Ota hälyytys käyttöön tai poista se käytöstä\nLöydä räätälöityjä sovelluksia mukautuvalla haulla\nFirefox OS sisältää helppokäyttöisen mukautuvan sovellushaun. Kirjoita vain sana, kuten esimerkiksi "sushi" ja löydät siihen liittyviä mobiilisovelluksia. Jotkin sovellukset voivat jopa tarjota mukautuvaa sisältöä, joka hyödyntää sijaintiasi. Voit kokeilla tällä tavalla kaikenlaisia\nHuomaa: Tämä ominaisuus vaatii toimiakseen Firefox OS version 1.1 tai uudemman. Jos et ole varma mikä Firefox OS:n versio on käytössä, katso ohjeet täältä.\nHuomaa: Laitteesi valmistaja ja palveluntarjoajasi vastaavat Firefox OS -järjestelmäpäivitysten tarjoamisesta.


Moottoripyörämessuilla tarjolla ilmaiset teoriatunnit – ja entistä pidempi koeajorata - T&T\n24.1.2018 klo 07:15\nMP 18 -moottoripyörämessuille osallistuvat tänä vuonna kaikki Suomessa edustetut moottoripyörämerkit. Messuilla pääsee koeajamaan uusia moottoripyöriä Euroopan pisimmällä sisäkoeajoradalla, joka on nyt viimevuotistakin pidempi.\nMP-messuihin osallistuvat seuraavat moottoripyörä- ja mopomerkit: Aixam, Aprilia, BMW, Bultaco, Derbi, Drac, Fantc, Harley-Davidson, Honda, Husqvarna, Indian, Kawasaki, KTM, Moto-Guzzi, Peugeot, Piaggio, Polaris, Sherco, Suzuki, SWM, Triumph, Vespa, Zero ja Yamaha.\nItalialasimerkki Ducati puuttuu listalta. Tällä hetkellä merkillä ei ole maahantuojaa. Toistaiseksi tehtaan vaatimukset toimipaikan sijainnista ja esillepanosta eivät ole kohdanneet maahantuojakandidaattien kanssa. Merkin myynti on niin pientä Suomessa, että oman maahantuontiorganisaation pyörittäminen voi olla liian raskasta.\nMessuilla esiteltäviä uutuuksia ovat muun muassa BMW F 850 GS, Harley-Davidson Sport Glide, Honda GL1800 Gold Wing, Husqvarna Vitpilen 701, Kawasaki Ninja H2 SX, KTM 790 Duke, Peugeot Metropolis, Suzuki SV 650 XA, Triumph Speed Master 1200 ja Yamaha Niken.\nPetrol Circus Custom Bike Show esittelee 100 rakennettua moottoripyörää, jotka kisaavat omien sarjojensa voitoista Tänä vuonna nähdään myös omavalmistemoottoripyöriä, jotka on rakennettu aivan alusta saakka itse.\nKoeajossa on 50 moottoripyörää, jotka ilmoitetaan noin viikkoa ennen tapahtumaa. Moottoripyöräkoeajoja voi varata messujen aikana radan viereisestä pisteestä. Ajovarusteita saa lainaksi radan varikolta.\nMP-messut tarjoaa yhdessä Haagan Autokoulun ja Suzuki moottoripyörien kanssa mahdollisuuden suorittaa moottoripyöräkortin edellyttämät kuusi teoriatuntia messujen aikana messulipun hinnalla. Kuuden tunnin teoriaosuuden pääsee suorittaman 500 henkilöä ja teoriatuntien arvo on noin 200 e henkilöä kohden. Tätä kirjoitettaessa perjantain ja lauantain tunnit olivat täyteen buukattuja, sunnuntain tunneille oli muutama paikka vapaana.\nMessuilla järjestettävät luennot ovat osa kevytmoottoripyörän ajokortin (A1), teholtaan rajoitetun moottoripyörän ajokortin (A2) ja teholtaan rajoittamattoman moottoripyörän ajokortin (A) opetusta.\nHenkilöauton B-ajokortin haltijoille messujen tarjoama teoriamäärä riittää moottoripyöräkortin saamiseen. Tämän lisäksi tulee suorittaa ajo-opetusta kuusi tuntia.\nNiiden, joilla ei ole henkilöauton ajokorttia pitää suorittaa moottoripyöräkortin saamiseksi lisäksi kuusi teoriatuntia ja yhdeksän tuntia ajo-opetusta valitsemassaan autokoulussa tai opetusluvan kautta.\nMP-messuilla on päivittäin Globe of Death Show, jossa viisi stunt-moottoripyöräilijää ajaa samanaikaisesti surmanajopallossa. Stunt Freaks Team vetää oman show’n perjantaina ja lauantaina. Päivittäin kuullaan Tie vie -alueella tarinoita motoristimatkoilta.\nPerjantaina messuilla esiintyy Melrose ja lauantaina Francine. Sunnuntaina motoristit pääsevät tanssimaan klo 13–15 Martti Servo Moods Duon tahdittamina.\nKamapörssissä voi kierrättää moottoripyörävarusteista. Uusia varusteita ja tarvikkeita on tarjolla näyttelyssä. Miss MP18 valitaan lauantaina. Kisaan osallistuvat finalistit esitellään muotinäytöksissä perjantaina ja lauantaina.\nNuorille oma miitti\nMP-messujen iltaa jatkaa perjantaina klo 21–24 MP-miitti, joka on suunnattu 13–18-vuotiaille. MP-miittiin tullaan tapaamaan toisia nuoria ja viihtymään hyvän ohjelman parissa sekä tutustumaan moottoripyöräilyyn, mopoihin ja kevytmoottoripyöriin. Paikalla ovat NRJ:n aamujuontajat Janne Lehmonen, Veronica Verho ja Jere Jääskeläinen.\nIllan pääesiintyjä on Evelina. Miitissä nähdään Globe of Death Show ja Stunt Freaks Teamin oma show. SFT järjestää illan aikana keulimis-, renkaanvaihto- ja moponteippauskisoja. Kaikkien kisojen palkintoina on lahjakortteja mopo- tai kevytmoottoripyöräkortin suorittamiseen. Lisäksi yksi lahjakortti arvotaan kaikkien lipun ostaneiden kesken. Messukeskus järjestää MP-miitin yhdessä NRJ:n kanssa.\nMP-messut Helsingin Messukeskuksessa 2.–4.2.2018\n226 hv ja 174 kg: Ducati esitteli superpyöränsä Milanossa – Suomessa merkille etsitään uutta maahantuojaa\nDucati esitteli Milanon moottoripyöränäyttelyssä uuden 226-hevosvoimaisen superpyörän. Merkki on suosittu valmistusmaassaan Italiassa, siellä myytiin Ducateja enemmän kuin Suomessa moottoripyöriä yhteensä.


Parvekelasi- ja kaideasentaja (Koulutetaan) - Workpower Oy, Hki - Työpaikat - Duunitori\nParvekelasi- ja kaideasentaja (Koulutetaan)\nWorkPower on luotettava, yli 10 vuotta toiminut henkilöstöpalvelualan yritys. Rekrytoimme henkilöstöä suoraan asiakasyrityksillemme sekä vuokraamme eri alojen osaajia. Toimimme koko Suomen alueella sekä kansainvälisillä markkinoilla. Vuosittain WorkPowerin kautta saa työtä yli 800 henkilöä, liity energiseen joukkoomme! Etsimme asiakkaallemme vakituisia, reippaita ja motivoituneita parvekeasentajia Pk-seudulle. Sinulla ei tarvitse olla kokemusta asennuksista, ......\nTämä työpaikka, Parvekelasi- ja kaideasentaja (Koulutetaan), on ilmoitettu mol -palvelussa


350 uutta normaalia - Greenstep\n350 uutta normaalia\nTahto uusiutua on menneenä keväänä saanut aivan uusia merkityksiä, kun koronaviruksen aiheuttama pandemia ja sen tuoma poikkeustilanne ovat heijastuneet meidän kaikkien elämään. Muutostilanteessa olemme pohtineet paljon, mitä uusi normaali meillä Greenstepissä tarkoittaa ja etenkin mitä olemme oppineet.\nVahva organisaatiokulttuurimme, jossa asiantuntijoidemme kyky kantaa vastuuta sekä esimerkillä johtaminen ovat aina olleet keskiössä, on mahdollistanut tehokkaan mukautumisen poikkeusaikaan ja niin kutsutun uuden normaalin tuomiin vaatimuksiin. Vaikka etätyöt ovat olleet Greenstepissä arkipäivää jo aiemmin, uuden oppiminen on silti ollut meilläkin päivittäin läsnä koko kevään ajan. Uudet työkalut ja toimintamallit tulivat rytinällä, kollegoiden tuki ja uusien greenstepiläisten rekrytointi sekä perehdyttäminen muuttui täysin virtuaaliseksi ja viestinnän sekä tiedottamisen merkitys kasvoi merkittävästi yhdessä yössä. Tahto uusiutua sai todellisen tulikokeen ja hienosti olemme siitä selviytyneet, sillä ympäröivästä tilanteesta huolimatta olemme jatkaneet asiakastöitä keskeytyksettä, selviytyneet kiireisimmästä tilinpäätösajasta kunnialla, kehittäneet vauhdilla uusia tuotteita sekä palveluita asiakkaillemme ja pitäneet yhdessä huolta toisistamme.\nMitä tämä tilanne on sitten opettanut? Ehdottomasti ainakin sen, että innovointi ja uuden oppiminen on edellytys eteenpäin menemiselle. Toinen iso asia oppimielessä on ollut se, että yhteisöllisyys ei katso aikaa eikä paikkaa, kunhan siihen kiinnitetään jatkuvasti huomiota ja siitä pidetään yhdessä huolta. Toimiva viestintä ja tiedottaminen vaativat systemaattisuutta ja toistoa, yksi viesti ei välttämättä tavoita kaikkia. Lisäksi viestinnän on oltava koko organisaation yhteinen asia: viestintä toimii, kun kaikki ottavat siitä vastuuta ja välittävät viestiä omassa tiimissään. Yksi keskeinen opittu asia on varmasti se, että on aivan yhtä monta tapaa ja mallia sopeutua poikkeus-tilanteeseen, kuin organisaatiossamme on henkilöstöä. Jokainen meistä on opetellut uusia tapoja työskennellä ja kommunikoida. Olemme siis kehittäneet lähes 350 uutta normaalia.\nJori viihtyy etätöissä, aikaa säästyy työmatkoilta ja mikrotaukojen ja taukojumppien pitäminen on kasvanut työpäivän aikana. Satu työskentelisi mieluummin toimistolla Keilarannassa, vaikka etätyötkin tarvittaessa onnistuvatkin – siirtymäriitti kotoa toimistolle rytmittää päivää ja valmiit lounaat viihtyisässä toimistokeittiössä tuovat varmemmin tauon työpäivään.\nKun kaikki ovat yhtä lähellä ja yhtä kaukana, on organisaatiokulttuurin kehittämisessä mahdollisuuksia\nOlemme Greenstepissä aina jakaneet tietoa avoimesti ja ketterästi päivittäin yhdessä työskennellessämme. Kun fyysiset kohtaamiset ja sen myötä spontaanit keskustelut vähenivät rajusti, koimme tärkeäksi varmistaa, että kaikki ovat ajan tasalla tilanteesta ja kaikilla on mahdollisuus myös kertoa omista tuntemuksistaan ja kokemuksistaan. Maaliskuusta saakka olemme tiedottaneet ahkerasti viikoittain ajankohtaisista asioista ja kertoneet arvioita tilanteen kehittymisestä seuraaville viikoille. Lisäksi olemme korvanneet päivittäisen toimistoarjessa tapahtuvan kuulumisten kysymisen tiimikahvitteluilla, säännöllisillä 1:1 -keskusteluilla tiimiläisten ja tiiminvetäjän välillä sekä viikoittaisilla pulssikyselyillä. Olemmekin olleet hyvin perillä siitä, miten tilanne on koettu ja muuttunut kevään varrella. Mahdollisiin haasteisiin on päästy tarttumaan nopeasti, kun tieto on kulkeutunut tehokkaasti eteenpäin. Pulssikyselyt ja ahkera tiedottaminen jäävät uusiksi normaaleiksi myös tulevaan arkeemme, vaikka fyysiset kohtaamiset saammekin jossain vaiheessa takaisin.\nTiimit ovat myös luoneet itseohjautuvasti omia päivittäisiä ja viikoittaisia kahvittelukäytäntöjään. Lisäksi olemme kutsuneet greenstepiläisiä kahvittelemaan yhdessä erilaisin teemoin, ja on ollut hienoa huomata, että tiimi- ja etenkin kaupunkirajat ovat entisestään hälvenneet. Osana muutostilanteen tuomaa viestintää olemme kokoontuneet viikoittain koko Greenstepin voimin virtuaaliselle "perjantaipullalle" kuulemaan viikon ajankohtaisista aiheista, pulssikyselyistä tehdyistä huomioista sekä myös hauskuuttamaan toisiamme vapaamuotoisemminkin. Viikoittaiset kahvihetket ovat koonneet yhtä aikaa ruudun äärelle vähintään 200 greenstepiläistä ja suosion myötä nämä yhteiset kahvihetket tulevat olemaan osa uutta normaaliamme. Vaikka olemmekin paljon yhteydessä toisiimme kaupunkirajojen yli normaalissa arjessammekin, huomasimme, että yhteisöllisyys tiimien ja kaupunkien välillä on kasvanut nyt poikkeusaikana. Tästä haluamme pitää kiinni myös jatkossa. Uusien työvälineiden käyttöä jatkamme ja kehitämme entisestään ja uudet perehdytyskäytännöt virtuaaliperehdytyksissä ovat osoittautuneet hyviksi lisäkeinoiksi tukea uusia greenstepiläisiä muuten jo standardoidun perehdytyksemme tueksi.\nSeuraamme tilanteen kehittymistä aktiivisesti ja mukaudumme myös jatkossa poikkeustilanteen tuomiin vaatimuksiin työarjessamme. Etätöitä jatkamme kesän yli, mutta tällä hetkellä on vaikea arvioida kuinka kauan vie, että arki palaa lähelle sitä missä elimme ennen maaliskuuta. Siitä kuitenkin olen varma, että Greenstepissä voimme yhtenä tiiminä kukin mukautua arjen tuomiin muutoksiin vähintään yhtä hienosti, kuin mennyt kevät on osoittanut. Etätyöt tulevat olemaan osa arkea jatkossakin, mutta odotamme silti jo kovasti sitä, että siitä tulee vapaaehtoista ja pääsemme myös tapaamaan kollegoita ja asiakkaita kasvokkain.\nOletko valmis ottamaan seuraavan askeleen urallasi? Katso avoimet paikkamme täältä!


Kaikki tiet vievät Tornioon… | Pohjoiskalotin neuvosto\nKaikki tiet vievät Tornioon…\n2019, Uutinen 04.11.2019 Paula Mikkola\nMannerten välisten tavarankuljetuskäytävien suunnittelussa ja rakentamisessa on monia haasteita ratkaistavana. -Kaikki Pohjoiskalotin tulevaisuuden rautatiereitit näyttävät yhtyvän Torniossa. Ratalinjoja tulee Etelä-Suomesta, Norjasta, Ruotsista, Venäjältä ja Aasiasta. Kaikki tiet eivät viekään Roomaan vaan Tornioon. Tornio-Haaparannasta tulee tärkeä mannerten välisten tavarankuljetusreittien solmukohta, kertoi Norjan Transportutveckling AS:n johtaja Stig Nerdal On the Border tapahtumassa\nMitä kansainväliset kuljetuskäytävät ovat?\n-Ne kuljettavat yhden tavarayksikön koko matkan ovelta ovelle mantereelta toiselle. Matkaan voi sisältyä kaksi tai useampia kuljetusmuotoja. Ympäristönäkökulma on tärkeä asia maa- ja merikuljetuksissa, Nerdal sanoi.\nNerdal pitää tärkeänä, että kuljetukset toimivat koko matkalla.\n-Kuljetusratkaisun toimivuuden määrittää sen heikoin lenkki. On täysin yhdentekevää, missä ketju pettää, sillä asiakas ei ole kuitenkaan tyytyväinen. Jokainen kuljetuksen osuus voi olla enemmän tai vähemmän monimutkainen ja ratkaistavia ongelmia voi tulla eteen missä tahansa kuljetusketjun osassa, Nerdal totesi.\nYksi ratkaistava ongelma Torniossa on se, että Ruotsin ja Norjan rautateillä on erilainen raideleveys kuin Suomen ja Venäjän radoilla.\n-Se voidaan ratkaista niin, että juna nostetaan toisille pyörille, junan telit vaihdetaan tai rakennetaan uusi rata. Ratkaisua pitää tarkastella suhteessa investoinneista syntyviin kustannuksiin, pidempiin kuljetusmatkoihin ja suurempaan riskiin, Nerdal kertoi.\nRekka vai juna?\nPitkät kuljetukset ovat kalliimpia ja vievät pidemmän ajan kuin lyhyet kuljetukset.\n-Verrataan esimerkiksi pitkää, 1696 kilometrin kuljetusta Venäjän Petroskoista Kirgisian Bishkekiin. Junaan voidaan lastata 112 konttia kerralla, mutta tarvitaan paljon useampia rekkoja kuljettamiseen, jos kuhunkin niistä voidaan lastata vain 6 konttia. Se on kalliimpaa ja kuljettaminen vie useiden rajatarkastusten takia enemmän aikaa. Tuolla osuudella samanlaisen rahtimäärän kuljettaminen tulee 1219 prosenttia kalliimmaksi rekoilla kuin junalla, Nerdal sanoi.\nMitä pitäisi tehdä, jos Tornio-Haaparannasta aiotaan kehittää kansainvälisten tavarankuljetusten solmukohta?\n-Pitää rakentaa lisää kapasiteettia, jossa on lisää tilaa ja tehokkaammin toimiva tavaroiden käsittely, Nerdal sanoi.


Mestis - IPK nappasi viidennen perättäisen voiton - Peliitat kaatoi Hermeksen\nlauantai, 19 tammikuu 2019 18:53\nMestis-viikko päättyi lauantaina viiteen kamppailuun.\nRoKi vs. TUTO Hockey 1-5 (1-0, 0-3, 0-2)\nRoKi meni 40-vuotisjuhlapelissään 1-0-johtoon, kun Samuli Rahikainen osui kahdeksan minuutin pelin jälkeen. Toisessa erässä vierasjoukkue iski kuitenkin kolmesti. Ensiksi Juho Mäkelä tasoitti ylivoimalla ja sen jälkeen oli Lassi Kokkalan vuoro osua kahdesti. Kolmannessa erässä TUTO teki vielä kaksi maalia, kun Atte Mäkinen sekä Miro Mäkinen heiluttivat maaliverkkoa.\nKeuPa HT vs. KOOVEE 4-1 (0-0, 1-1, 3-0)\nMaalittoman avauserän jälkeen KOOVEE siirtyi vierasjohtoon Sami Tammisen maalilla. KeuPa tasoitti kuitenkin ennen erätaukoa Valtteri Pihlajamäen osumalla. Päätöserän alussa Jesse Pelamo laukoi kotijoukkueen johtoon ja viimeisellä minuutilla KeuPa osui vielä kahdesti, kun Pihlajamäki viimeisteli illan toisen osumansa tyhjään maaliin ja Jere Helenius osui niin ikään tyhjään rysään.\nLeKi vs. Jokipojat 3-2 (0-0, 2-2, 1-0)\nLempäälässä ensimmäisen erän ollessa maaliton nähtiin avausosuma toisessa erässä, kun Jokipoikien Mika Koivisto osui ylivoimalla. LeKin Valtteri Lemmetty tasoitti ottelun 1-1:een, mutta Jokipojat kuittasi välittömästi johdon takaisin Taavi Tialan maalilla. Pisteet jäivät lopulta kuitenkin Lempäälään, kun Matias Simontaival sekä Santeri Vuoti onnistuivat maalinteossa.\nKetterä vs. IPK 3-7 (1-3, 1-1, 1-3)\nKetterä meni kotijäällään 1-0-johtoon Janne Kettusen osuttua. IPK iski kuitenkin seuraavat neljä osumaa, kun Joona Riekkinen osui kahdesti ja Juuso Nevalainen sekä Otto Huttunen kertaalleen. Ketterän Aku Kestilä kavensi toisessa erässä lukemat 2-4:ään, mutta kolmannessa erässä IPK:n Tuomas Vartiainen osui kahdesti, Ketterän Jesse Juntheikki kavensi 3-6:een ja Julius Rantaeskola viimeisteli päätöslukemat 3-7:ään tyhjään maaliin.\nHermes vs. Peliitat 3-4 (1-3, 0-0, 2-1)\nPeliitat tuli ryminällä kaukaloon Kokkolassa, kun vierasjoukkue viimeisteli kolme maalia reiluun seitsemään minuuttiin. Peliitoilta verkkoa heiluttivat Waltteri Merelä, Eemeli Jeskanen sekä Santeri Koponen. Hermes kavensi kuitenkin vielä ennen erätaukoa Toivo Pennasen maalilla. Toisessa erässä ei maaleja nähty ja päätöserän alussa Petteri Haveri vei Peliitat takaisin kolmen maalin johtoon. Hermes sai kirinsä käyntiin Sampo Paulaharjun ja Samu Markkulan osumilla, mutta tasoihin kotijoukkue ei lopulta onnistunut nousemaan.


Tuotteet - BRS Biotech\nLab- fermentorit ja bioreaktorit\nBRS:n autoklaavattavat laboratoriofermentorit ja bioreaktorit on suunniteltu tutkimussovelluksiin ja fermentaatioprosessin optimointiin.\nPilot-fermentorit ja bioreaktorit ovat ihanteellinen ratkaisu mikrobifysiologia-synteesiprosessien ja pienimuotoisen tuotannon skaalaukseen.\nBRS- teollisen mittakaavan fermentorit ja bioreaktorit on suunniteltu pilot- ja teollisprosesseihin sekä teolliseen skaalaukseen.\nBRS:n nopeat putkimaiset sentrifugit on suunniteltu sovelluksiin, joihin tarvitaan jatkuvaa erotusmenetelmää.\nBRS:n CIP-järjestelmät on suunniteltu tehokkaaseen puhdistukseen prosessin jälkeen tai erien välillä.\nBRS LYOPRO -sarjan kylmäkuivaimet on suunniteltu ja tuotettu noudattamaan lääkealan tiukkoja vaatimuksia.\nVOIT LÄHETTÄÄ MEILLE KYSELYN TÄYTTÄMÄLLÄ\nTÄYTÄ KYSELYLOMAKE NYT


Automatkailua Gran Canarian pohjoisrannikolla\nmaaliskuu 4th, 2017 leppilampi0 Comments\nYhden päivän pyhitimme Gran Canarian pohjoisosan tutkimiseen. Koska olemme kolunneet aluetta useamman kerran, jätimme nyt pääkaupunkiseudun vähemmälle ja keskityimme muutamaan viehättävään kaupunkiin. Voiton veti varsinainen yleisömagneetti Playa de las Nieves. Linkki matkakertomukseen aukeaa tästä alta: Gran Canarian pohjoisrannikko 2016 Positiivinen yllätys oli Moya, jonka kirkon pihalta aukeaa kaunis näkymä laaksoon. Playa de las Nieves oli luoteisrannikon suosituin turistipyydys. Suuri selittäjä on se, että siellä on paljon kalaravintoloita ja ruoka on huipputuoretta tässä kalasatamassa. Tähänkin ravintolaan jouduimme jonottamaan vajaat puoli tuntia. Gran Canaria -viikon muut kertomukset löytyvät alla olevista linkeistä. Tässä blogissa kuvataan kiertelyä Playa del Inglesissa, Maspalomaksessa, Moganissa ym.: Linkki: Gran Canarian …\nFILED UNDER: Eurooppa Espanja, Kanarian saaret Gran CanariaTAGGED WITH: automatkailua, Espanja, Eurooppa, Gran Canaria, Kanarian saaret, matkakertomus\nTämänkertaisen Kanarian saarten kierroksen ensimmäinen paikka oli Gran Canaria. Esittelin majapaikkamme Club Puerto Anfin erillisessä matkakertomuksessa. Koska meillä oli auto vuokrattuna, kiersimme saarta lähes päivittäin. Tässä linkistä aukeaa itärannikon osio: LINKKI: Gran Canarian itärannikkoa kiertelemässä Tässä blogissa kuvataan kiertelyä lähiseudulla eli Playa del Inglesissa, Maspalomaksessa, Moganissa ym. Playa del Inglesin 7 km pituinen ranta on käsite. Mogan on kaunis kylä, jossa on pakko käydä joka kerta, kun vierailee Gran Canarialla. Muihin kertomuksiin pääset kurkkaamaan alla olevista linkeistä: Gran Canaria vuoristoa 2016 Vuoristoajelumme pääkohde oli yli 60 m korkuinen Rogue Nublo, joka oli aikoinaan alkuasukkaiden pyhiinvaelluskohde, eikä ihme. Erinomainen vaelluskohde. Gran Canarian pohjoisrannikko …\nFILED UNDER: Eurooppa, Eurooppa Espanja, Kanarian saaret Gran CanariaTAGGED WITH: automatkailua, Espanja, Eurooppa, Kanarian saaret, matkakertomus\nAutoilua upeassa Gran Canarian vuoristossa\nAloitimme tämänkertaisen Gran Canarian matkamme upeassa hotellissamme Club Anfissa, jonka matkakertomus löytyy tästä linkistä: Gran Canaria Club Anfi. Koska olimme vuokranneet auton, kiertelimme joka päivä jossain. Tästä alta avautuvasta linkistä löytyy kuvaus siitä, miltä näyttää Gran Canarian upeassa vuoristossa: LINKKI: Gran Canaria vuoristoa 2016 Vuoristoajelumme pääkohde oli yli 60 m korkuinen Rogue Nublo, joka oli aikoinaan alkuasukkaiden pyhiinvaelluskohde, eikä ihme. Erinomainen vaelluskohde. Tästä alta pääsee kurkkaamaan, miltä näytti pohjoisrannalla: Gran Canarian pohjoisrannikko 2016 Pohjoisrannikolla on muutamia viehättäviä kaupunkeja, joihin kävimme tutustumassa. Voiton veti varsinainen yleisömagneetti Playa de las Nieves. Matkakertomus itärannikon muutamasta kohteesta löytyy tästä alta: Ellet ole vielä käynyt …\nFILED UNDER: Eurooppa Espanja, Kanarian saaret Gran CanariaTAGGED WITH: Espanja, Eurooppa, Gran Canaria, Kanarian saaret, matkakertomus, vaelluskohde