Millä ajoit tänään? - Sivu 8 - PARRANAJAJAT.fi\nViesti Kirjoittaja Elevator » 03 Kesä 2015, 16:14\nEilen illasta tuli ajettua partaa taas muutaman päivän luovan tauon jäljiltä. On se vaan tuo Bbr preshave hyvää tavaraa. Sitä kun muistaa käyttää ei ole ihoärsytystä ollut edes leuan alapuolella ja kaulassa. Hyvä ajo!\nThayers witch hazel aloe\nTällä kertaa tuli kokeiltua tuota bbr preshavea myös ajon jälkeen. Ei se ihan hullua ollut niinkään kun ei liikaa annostele.\nViesti Kirjoittaja Elevator » 09 Kesä 2015, 01:41\nIllan ajo tapahtui uudella veitsellä. Ebayn kautta ranskasta ostettu Heljestrand MK42 saapui tänään ja tämä taisikin olla ensimmäinen (!) shaveready veitsi jonka olen itse ostanut. Hyvin saman tyylinen terän malli kuin tossa mun ehkä parhaassa veitsessäni silversteel dorkossa. Painoa mukavasti ja terällä on leveyttä noin 19mm. Eli oikeinkin loistava veitsi omaan käteen. Silläpä sitten\nSe oli MWF päivä, on se vaan hyvää tavaraa, pitää kohta tilailla jo lisää. Taikapähkinävettä kuten nykyisin joka ajon jälkeen ja aftershavena puhdasta aloe geeliä. Huvahuva\nViesti Kirjoittaja Elevator » 09 Kesä 2015, 22:04\nTänään ajelin vähä testimielessä useampaa laitosta. Aiemmin tuli kokeiltua tuota Ikon Oss DLC höylää ja se vaikutti erittäin agressiiviselta closed comp höyläksi. Meninpä jopa arvioimaan että olis ollut r41 luokkaa. Ei nyt sentään. Eikä edes lähelle.\nKyllä se agressiivisuus järjestys on kuten kuvitalla saattaakin\nTänää oli myös saippuaa postissa Razormasterilta. Ensimmäiseksi testiin pääsi Vihreä TFS. Raikasta tavaraa ja hinta--laatusuhde enemmän ku kohdillaan.\nViesti Kirjoittaja mmarkku » 16 Kesä 2015, 18:36\nKesäloman ensimmäisen päivän kunniaksi juhla-ajo pitkällä kaavalla:\nRantasaunaa lämmitellessä naaman pesu kuumalla vedellä ja saippualla, sitten perään ALLT INNSBRUCK preshave (on muuten miellyttävä tuoksu).\nLA TOJA creme vaahdotus suoraan kasvoille (MÜHLEN synteettinen suti) ja lämmin pyyhe 5min.\nUusi vaahdotus ja ajo kolmella passilla HELJESTRAND N:o2 ( erinomainen veitsi, ostettu huutonetistä Elevatorilta).\nHuuhtelu lämpimällä/kylmällä vedellä ja lopuksi yllättävän miellyttävä NIVEA MEN SENSITIVE AFTER SHAVE BALM. On edullinen ja riittoisa after shave ja jättää ihon mukavan tuntuiseksi.\nJa nyt sitten vaan saunomaan vastan kanssa pariksi, kolmeksi tunniksi, välillä uimaan ja jokunen saunaolut päälle. Kyllä tää on luxusta!\nNiin ja illemmalla vielä kokemaan matalikolta pari katiskaa, grillattavia puolikiloisia ahvenia tullut viime aikoina ihan syötäväksi asti ))))\nViesti Kirjoittaja mmarkku » 24 Kesä 2015, 13:07\nTositestissä RazorMasterilta tilattu Wacker 'Jubileumsrasiermesser' 5/8.\nProrason pre shave cream\nDr.Harris Marlborough -saippua\nSimpson Commodore X3 suti\nAlt Innsbruck aftershave\nWackerin veitsi olikin kovasti työläs hoonattava, johtunee ilmeisesti kiilamaisesta terästä. Mutta kun lopulta sain homman valmiiksi niin ei muuta kuin testaamaan.\nAjotuntuma oli jotenkin outo verrattuna 1/1 teriin, aivan kuin olisi silitellyt poskiaan morapuukolla.\nMutta sänki katkesi todella helposti ja lopputulos oli kyllä ehdottomasti parhaita ellei paras! Sileää jälkeä kahdella passilla.\nLisäksi veitsi salli pienet ajovirheetkin ilman haavoja tai ihoärsytystä.\nOn jatkossa hyllyssä suosikkien joukossa!\nViesti Kirjoittaja Elevator » 14 Heinä 2015, 00:14\nTänää oli ensi ajo viimeviikolla haalitulla Wölfinillä. Päätinpä sitten ottaa kasan coticulea käyttöön ja laittaa veitsen pelikuntoon sellaisella. Kivi valinta oli tuollainen coti jonka väri on melko vaalea/harmaa, elinuo aborginaalit kutsuu sitä La Grise Coticuleksi. Se ei ole niin kova kuin vihreään taipuvat cotit, ja ei sitten ihan niin hienokiteistäkään, mutta tämänkin kanssa teroittajasta se on kiinni jos ei terävää aikaan saa. Vielä on opettelemista, nämä cotit ei oo vielä itselle se kaikkein luontevin juttu. Avartua pitää näkemyksen ja teroitussulkeisia viettää muutama päivä että kehtaa sanoo että tänne vaan nii teroitetaan\nWölfin 6/8 Silversteel\nPuhdas glyseriini preshaveksi\nDr. Selby ja Prorason sininen sekaisin\nPerään Thayers Witchhazel ja Nivean as Sensitive.\nDr. Selby oli alkuu aika kaoottinen kokemus. Nyt alan jo pitämään siitä. Kun ekan kerran avasi tuon purkin muutama kk sitten erehdyin luulemaan että lähettivät tbv shavingista hyasintin. Todella voimakas laventelin tuoksu. Nyt siitä on alkanut jo pitämään. Selbyn ominaisuudet ei meinaa riittää ilman preshave oljyä itselleni niin prorasoa sekaan. Hieno yhdistelmä! Tällä mennään vielä monet kerrat.\nTuo nivea kyllä saa nyt jäädä viimeiseksi pulloksi mulle, se ei toimi mulla niinku ASB parhaimmillaan voisi.\nLiittynyt: 14 Heinä 2015, 14:36\nViesti Kirjoittaja ReverendBizarre » 18 Heinä 2015, 22:29\nIllan pikainen ajo suoritettiin seuraavalla kokoonpanolla:\nMühle R41 + Lord Platinum Class\nMühle Sea Buckthorn\nBrutia en ollutkaan käyttänyt hetkeen ja oli erittäin miellyttävä palata kyseisen partaveden pariin. Ollut enemmänkin Pinaud Clubman Original tässä työn alla niin oli varsin mukavaa vaihtelua vaikka tuoksussa jossain määrin jotain samaa onkin.\nViesti Kirjoittaja Elevator » 20 Heinä 2015, 22:12\nTänää oli taas uusia tuotteita testissä. Vapaaherra otti omaan kauppaansa razorockia ja olihan niitä heti tilattava muutama lisää.\nSiispä mentiin setillä:\nMister Joe Preshave saippua, tuoksuu ja -maistuu- ihan sitruuna-hunaja mynthonilta\nRazorock For Chigago\nMuhle r41 +personna lab blue\nRaikastava ajo:) Vähän tuli raastettua innoissaan liikaa, pienen vekin sain alahuuleenkin, mutta siitähän alunan kanssa selvisi jälleen käden käänteessä.\nTaas toi preppaussaippua vaikutti aika kivalta tuttavuudelta, tuota jos löytyis joku vähän tuoksuttomampikin vaihtoehto.\nViesti Kirjoittaja Elmo78 » 21 Heinä 2015, 14:01\nPitkästä aikaa tällekin puolelle rallirapsaa kirjoittelemaan.\nBluebeards Revenge ajovoide Omegan reissumäyrällä vaahdotettuna iholle. Ajoin kaksi huolellista kierrosta Muhle R41 + Voskhod kombolla, ensin ristikarvaan ja sitten vastakarvaan. Tällä kertaa pääsin palkintopallin ykkössijalle BBS tuloksella korkkaamaan Prorason Sinisen jälkiparranajomaidon.\nViesti Kirjoittaja Elevator » 21 Heinä 2015, 22:59\nVitalis, nyt oli hyvä ajo!


Yleistä – Meanwhile in Longfield..\nGreenwichin nollameridiaani Lontoossa\nPosted on 24.11.2016 27.11.2016 by Herra Longfield\nMoridiaan, Herra Longfield tässä.\nNollameridiaani. Sellasesta nyt sitten täytyy kirjottaa.\nNollameridiaani on pituuspiiri, jonka pituusaste on määritelty nollaksi. Mitä se nyt sitten tarkoittaa edes? No en minä tiedä, mutta onneksi Wikipedia tietää.\nMaapallohan on semmonen mötkäle, että se on jaettu pallon pituussuunnassa 360 pituuspiiriin, ja leveyssuunnassa 180 leveyspiiriin. Näiden avulla ihminen voi sitten ilmoittaa olinpaikkansa ihan missä tahansa maapallolla seisookin, Helsinki esimerkiksi sijaitsee semmosessa paikassa kun 60 astetta pohjoista leveyttä, ja 25 astetta itäistä pituutta. Jos oikein alkaa hiuksia halkomaan, niin nämä piirit on vielä jaettu jokainen 60 yhtä suureen osaan joita sanotaan minuuteiksi, ja nämä minuutitkin on jaettu vielä 60 yhtä suureen osaan, joita sanotaan sekunneiksi. Eli jos vaikka meet Helsingissä Presidentinlinnan pihalle seistä toljottamaan, niin voit tarkentaa sijaintiasi sanomalla että oot kohdassa 60 astetta, 10 minuuttia ja 5 sekuntia pohjoista leveyttä, ja 24 astetta, 57 minuuttia ja 23 sekuntia itäistä pituutta, ja jo tietävät poliisit neliömetrien tarkkuudella mistä tulevat sinut hakemaan vankilaan.\nLeveyspiireistä semmonen ku päiväntasaaja on melko kuuluisa, se sijaitsee tasan keskellä maapalloa, siitä on yhtä pitkä matka molemmille navoille ja se on maapallon levein kohta. Kaikki muut 180 leveyspiiriä on sitten jaettu siten, että päiväntasaajan yläpuolella on 90 kpl pohjoisia leveyspiirejä, ja alapuolella 90 kpl eteläisiä leveyspiiriä. Jokainen päiväntasaajasta kaikkoava leveyspiiri on aina edellistä lyhyempi, koska maapallo on pallo, niin se ympärysmitta sit sillee pienenee mitä lähemmäs pallon napoja mennään. Viimeisimmät eli ne 90. piirit sijaitsee ihan tasan pohjois- ja etelänavalla, eli jos joku joskus sanoo että kävinpä tossa 91. leveyspiirillä niin älkää uskoko, ei voi olla yli 90, älä mene halpaan!\nPäiväntasaajalla ja muilla leveyspiireillä on siis vähän niinku fyysiset syyt olla sillee miten ne nyt on, mutta pituuspiireilläpä on eri tilanne. Pituuspiirit on kaikki yhtä pitkiä, ne menee jokainen pohjoisnavalta etelänavalle, eikä ole olemassa mitään järkevää tieteellistä syytä että missä nyt pitäisi olla semmonen päiväntasaajan tapainen julkkispituuspiiri minkä avulla voidaan sitten määrittää kaikkien muiden pituuspiirien numerot. Niinpä aikojen saatossa kaikenlaiset sankarit on sitten kuka milloinkin päättäneet, että se nollapituuspiiri menee sit just tästä, ja kaikki muut pituuspiirit jaetaan sitten tän kohdan mukaan. Nollapituuspiirin itäiselle ja läntiselle puolelle voidaan sitten alkaa lätkiä muita pituuspiirejä silleen että siellä nollapituuspiirin ihan vastakkaisella puolella on 180. pituuspiiri, ja kaikki nollan ja 180. piirin väliin jäävät sitten ovat jotain siitä väliltä, joko itäistä tai läntistä pituutta.\nEkana pituuspiirit keksi joku kreikkalainen, joka jostain syystä halusi laittaa nollapituuspiirin Kap Verden saaren poikki kulkemaan. Tän Ptolemaios-nimisen häiskän pituuspiirin kanssa eleltiinkin suhteellisen sopuisasti monta vuosisataa, kunnes sitten Amerikassa ekana käväissyt länsimaalainen Kristoffer Kolumbus kertoili tarinoita että Atlantin poikki kun kulkivat niin jossain kohtaa kompassin neula osoitti ihan millimetrilleen just tasan tarkkaan pohjoiseen, ja siitä innostuttiin sitten laskemaan että siellä missä Kolumbus katto kompassia niin just siinä onkin kivempi nollapituuspiiri.\nEi siitäkään viivasta sit kuitenkaan globaalisti tykätty, Espanja ja Portugali tosin jakoivat tän Kolumbuksen viivan mukaan maapallon kahtia, ja sopivat että Portugali saa kaikki viivan itäpuoliset Euroopan ulkopuoliset maat, ja Espanja saa kaikki viivan länsipuoliset Euroopan ulkopuoliset maat. Muilta mailta tai niiden Euroopan ulkopuolisten maiden asukeilta ei toki vaivauduttu kysymään että sopisko tämmönen jako teillekin. No ei se maapallon jako sitten ihan näin sitten lopulta toteutunut, mutta sen verran sen Kolumbuksen viivan olinpaikka on vaikkapa Etelä-Amerikkaan vaikuttanut, että ainoa Etelä-Amerikan maa missä tätä nykyä vielä portugalia puhutaan on Brasilia, ja siitä osui semmonen sopivan kokoinen kolkka just sen viivan Portugalin puoleiselle osalle, koko muu mantere meni Espanjalle ja espanjaahan siellä nykyään sitten muualla puhutaankin.\nKolumbuksen jälkeen vähän jokamaalaiset sankarit julistelivat että nollapituuspiiri on tässä missä meidän maa just sattuu sijaitsemaan, ja asiasta päästiin yksimielisyyteen vasta vuonna 1884, kun Washingtonissa järjestettiin oikein meridiaanikonferenssi, missä äänestettiin että se helvetin nollameridiaani sijaitsee nyt Lontoossa ja se menee Greenwichissä sijaitsevan Kuninkaallisen Tähtitornin poikki ja sillä hyvä, nyt loppuu se omien mielivaltaisten viivojen vetely! Ranskalaiset ei tosin tätäkään äänestystulosta vielä tahtoneet kunnioittaa, koska ne halus että se nollameridiaani ois menny jossain kivemmassa kohtaa Ranskaa, ja ruojat käyttivät väkisin omaa meridiaaniaan vielä vuoteen 1911 asti kunnes vihdoin myöntyivät olemaan samaa mieltä muun maailman kanssa.\nMitä väliä niillä pituuspiireillä ja niiden sijainnilla sitten on? No, kellonajat ja päivämääräkin ainakin katsotaan vaihtuvan sen mukaan miten pituuspiirit vaihtelee, näiden mukaan suunnilleen määräytyy nykyisetkin aikavyöhykkeet, tosin ne ei oikein missään muualla ku jossain merillä seuraa orjallisesti pituuspiirejä, lähinnä aikavyöhykkeet on maiden rajojen mukaan meneviä juttuja. Aikavyöhykkeistähän aiheutuu vaikka semmonen jännä ilmiö, että jos meet Helsinki-Vantaalla lentokoneeseen kello 8.00 aamulla ja lennät Ruotsiin, oot perillä ennen ku oot lähtenytkään, eli 7.50, koska kello on siellä Ruotsissa tunnin vähemmän, ja lentokoneella pääsee niin nopsaan kulkemaan että käy noin hassusti. Tälleen kun miettii semmosta tilannetta, että mitä käy jos sitten vaan matkaisit aina tunnissa yhden aikavyöhykkeen eteenpäin, niin eikö se aika sitten ikinä muutu, aina vaan on kello 8.00? No niinhän siinä käy, kellonaika ei tämmösessä touhussa muuttuisi, mutta siinä nollameridiaanin vastakkaisella puolella sijaitsevalla 180. meridiaanilla on sovittu olevan semmonen jännä vaikutus, että siitä kun meet yli, niin päivämäärä muuttuu. Tämä sovittiin, koska ekana maapallon ympäri purjehtineet heebot ihmettelivät kotiin päästyään että miksi kaikki on huomisessa päivässä jo, nyt on 12. päivä meidän kalenterin mukaan mutta kivenkovaan täällä kaikki väittävät että eikä oo ku 13. päivä. Sitten tarkistettiin lokikirjat ja kalenterit että missä on ryssitty, mutta missään ei oltu mokattu, ja viimein tajusivat että jos maapallon ympäri mennään niin on vaan jossain kohtaa pakko vaihtaa päivämäärää tai muuten menee koko ajanlaskusta järki, ja sitten sovittiin että siellä nollameridiaanin vastapuolella sit aina vaihdetaan päivää, eiks vaan. Jos meet päivämäärärajan yli idästä länteen, hyppäät 24 tuntia eteenpäin huomiseen, ja jos meet lännestä itään, matkustatkin ajassa vuorokauden verran taaksepäin eiliseen.\nMinulla meinasi aivot nyrjähtää kun yritin ajatella tuota asiaa, ja näiden päivämäärien ja aikavyöhykkeiden kanssa on aikojen saatossa nyrjäytelty muutenkin aivoja oikein urakalla. Mm. vuonna 1867, kun Venäjä möi Alaskan Yhdysvalloille, oli Alaska vähän niinku Venäjän ajassa, mutta Yhdysvalloille siirryttyään se piti kiireesti siirtää samaan aikaan muun Jenkkilän kanssa. Koska se nollameridiaanin vastainen päivämääräraja meni ennen Alaskan halki, oli Venäjän aikainen Alaska aina eri vuorokaudella kuin muu Pohjois-Amerikka, ja jotta Alaska saatiin samalle vuorokaudelle muun USA:n kanssa, sovittiin maapallon kanssa siirtää sitä päivämäärärajaa USA:n ja Venäjän väliselle Beringinsalmelle niin että Alaska mahtuu samalle puolikkaalle muun Pohjois-Amerikan kanssa. Viivan siirron seurauksena Alaskassa sitten oli lokakuussa 1867 kaksi perjantaita peräkkäin. Ja koska venäläisillä vielä oli eri kalenteri, oli näistä tuplaperjantaista ensimmäinen 6. lokakuuta, ja sitten kun entiset venäläisalaskalaiset tämän 6. lokakuuta perjantain jälkeisenä aamuna heräsivät amerikanalaskalaisina, lukikin kalenterissa että nyt on taas perjantai, ja ihan loogisesti 6. lokakuuta jälkeen tuli tietysti 18. lokakuuta. On siinä varmaan mennyt alaskalaisilla siirron jälkeen aikansa ennen ku ne on tajunneet yhtään mikä viikonpäivä ja kuukausi on kyseessä ja minkäs valtion osa nyt tänään ollaan, vai onko tänään eilinen vai mitä helvettiä. Myös Samoan saarilla jotain kikkailivat tuon päivämääräasian kanssa, ja väkisin pitivät itseään eri päivämäärässä kuin muut lähiseudun alueet. Vasta kun USA:n kauppiaat kiltisti pyysi että voisitteko nyt olla normaaleja kun menee kaikki systeemit teidän takia sekaisin, vuonna 1892 Samoan kuningas leppyi ja päätti siirtää päivämäärää, tämän johdosta vuonna 1892 oli Samoalla 367 päivää, ja 4. heinäkuuta oli sinä vuonna kahtena päivänä peräkkäin.\nNyt kun olette kaikki ihan perillä siitä mitä ovat pituus- ja leveyspiirit, niin käykääpä tekin joskus Lontooseen mentyänne siellä Greenwichin Kuninkaallisessa Tähtitornissa, missä se nollameridiaani yhä tänäkin päivänä maapalloa halkoo. On sitä muutaman karttapalloon vedetyn viivan takia väännetty aikanaan sen verran ahkerasti että ihan hyvä se on mennä itse paikan päältä tarkistamaan että missä se viiva nyt ihan oikeasti kulkee. Tosin, koska maapallon mannerlaatat liikkuu, se Lontoon maaperään uurrettu viivakaan ei enää oikeasti olekaan siinä nollameridiaanin kohdalla, vaan se on siirtynyt muutaman senttimetrin verran sivuun. On tää vaikeeta!\nPosted on 20.9.2016 by Herra Longfield\nMonk as mock, Herra Longfield tässä.\nApulanta, onko tuttu asia? Minulle on. Bändihän on ollut tässä viime aikoina melko urakalla tapetilla. On tullut elokuvaa, on avattu museota, on julkaistu uusi tuplajäähallikeikka ensi tammikuulle. Vähän joka tuutista on saanut lukea Apulannasta erinäisiä juttuja: Tuukka Temosta on kyrsinyt, kun joku kriitikko on mölissyt ilkeyksiä tai pääsyliput on laskettu väärin tai joku on sanonut hampurilainen. Sipe Santapukki taas on ollut mehuissaan kun on saatu vihdoin vanhat bändiaarteet lasivitriineihin kaiken kansan töllisteltäviksi ihkaomaan Apulanta-museoon, ja Toni Wirtanen on ollut sitä mieltä että sekä leffa että museo on järjettömiä ajatuksia, mutta silti molemmat tuumat on pantu toimeen. Lisäksi tuossa äsken tuli julki myös Apulannan uudet jäähallikeikat, vissiin viime tammikuun vastaavilla oli sen verran mukavaa, että kannattaa järjestää uudet, ja ehkä niiltä ekoilta jäi sitten kaikkien trapetsitaiteilijoiden, kauko-ohjattavien lennokkien ja zombie-laumojen jälkeenkin vielä jotain muita järjettömiä spinal tap –henkisiä ideoita, jotka on vielä saatava toteutukseen.\nOlen havainnut jo kansassa pientä ärsyyntymistäkin että mitä noi vanhat sedät nyt koko ajan on jossain itsestään kertomassa, mutta minuapa tämä viimeaikainen hässäkkä ei ole millään määrin haitannut, oikeastaan päinvastoin. On ollut oikein hauska huomata, että jostain 16-vuotiaasta asti fanittamani bändi on yhtäkkiä saanut taas mediahässäkkää osakseen – Tuukka Temosen kohdalla on päästy jopa siihen, että miekkosen yksittäiset Facebook-lauseetkin kelpaavat uutisiksi. Itse jotenkin miellän Apulannaksi nimenomaan kolmikon Toni, Sipe ja Tuukka, vaikka alkuaikoina bändin kanssa häsäsikin Anttia ja Mandyä, eikä Tuukka ole enää pitkään aikaan bändissä soittanut – muutamia satunnaisia encoreita lukuun ottamatta. Aikoinaan Tuukan bändin basistina korvannut Parta-Samikin on jo ehtinyt vaihtua vanhaan Bomfunk MC-käkkäräpää Villeen.\nOn toki myönnettävä, että enää en ihan niin kiukulla bändin tekemisiä seuraa kuin junnumpana, jolloin joka päivä hain Altavistasta uusia uutisia Apulannasta, luin teorioita että mistä se Ilona-biisi oikein kertoo, hölisin loputtomat määrät sekavia horinoitani anonyymin nimimerkkini takaa Apulannan keskusteluboardilla, ja joka hemmetin kouluaineeseenkin oli tungettava Apulanta kun se nyt vaan oli maailman kiinnostavin asia. Ruotsin tehtävissä yritin aina saada ujutettua lauseen ”Jag såg en flicka som är vacker som en blomma” jonnekin väliin ainetta, koska Apulanta oli jossain ruotsinkielisessä ohjelmassa laulanut Mato-biisin ruotsiksi, ja tuo lause oli jäänyt siitä biisistä takaraivoon. Se oli myös siitä hyvä lause, että siinä ei koskaan ollut mitään punaisia merkintöjä kielioppivirheiden tai muiden takia, joten sain aina ainakin yhden täysin oikein kirjoitetun lauseen aineeseen. Usein se oli ainoa, muissa meni aina vähintään joku från väärään paikkaan.\nVaikka kerkkopäisin into bändiä kohtaan onkin tässä vuosien varrella laantunut, on bändin tekemisiä tullut silti melko tarkasti seurattua yhä tähän päivään asti. Teit meistä kauniin, eli Apulannan alkuajoista 90-luvun lama-Suomessa kertova leffakin mentiin Hulin kanssa katsomaan heti ensi-iltana. Oikeastaan siitä asti, kun ekan kerran kuulin että Temonen on tämmöstä projektia kaavailemassa, olin odottanut että kunpa homma onnistuisi ja pääsisi leffateatteriin tekelettä katsomaan. Projektin edetessä kävin aina uudet trailerit ja haastattelut bongaamassa – jaksoinpa seurata Youtubestakin lähetystä, jossa Tuukka yhdessä Sipen ja leffan näyttelijöiden kanssa pisteytti leffaa varten pystyyn pistetyn katsojakilpailun satoa, jossa oli pyydetty ihmisiä tekemään cover-versioita bändin Teit meistä kauniin –biisistä, ja joista paras lopulta valittiin leffan tunnusbiisiksi.\nHyvissä ajoin varasin itselleni ja Hulille sitten leffan ensi-illaksi liput, ja hämmästelin paikan päällä että miksi täällä on näin vähän väkeä – teatterissa oli vain joku 30 tyyppiä. Muistin jostain lukeneeni, että leffan ohjaaja Tuukka Olga-vaimoineen – jotka myös yhdessä elokuvan tuottajina toimivat – olivat peräti pankista ottaneet lainaa asuntoaan vastaan, ja jopa toisen anopinkin kämppä oli siinä hötäkässä kiinnitetty, koska sponsori- ja tukirahoja ei projektille ollut jossain vaiheessa vielä riittävästi kertynyt – ja ilman lainoja olisi homma jäänyt kesken. Espoolaiseen ensi-iltaan vaivaantuneiden ihmisten lukumäärää laskiessani pohdin, että näinköhän joutuu Temosten perhe anoppeineen kadulle asumaan. Sittemmin on käynyt ilmi, että alussa nihkeästi projektiin suhtautunut Suomen Elokuvasäätiö lopulta lupautuikin elokuvaa tukemaan, ja sen verran paljon ihmisiä on käynyt leffaa katsomassa, että nätisti ilman konkurssia Temoset hommasta sittenkin näyttävät selviävän. Kyllähän sitä on arvostettava tommosta rohkeutta, että tosissaan ja vähän riskilläkin panostetaan hommaan täysillä, ja hulluna luotetaan että kyllä tästä hyvä tulee.\nElokuvasta oli kasvanut itselleni projektin etenemistä seuratessa melko suuret odotukset, mutta ne kyllä täyttyivät, tykkäsin leffasta tosi paljon. Apulannan tarina on melko erikoinen ja mielestäni kertomisen ja kuulemisen arvoinen, vaikkei bändi itsessään niin kiinnostaisikaan. Tarina oli saatu minusta hienosti kerrottua, ja kokonaisuutena leffa oli pieniä lapsuksia lukuun ottamatta laadukkaasti tehty. Näyttelijöistä eritoten Tonin ja Tuukan hahmoja näytelleet Tatu Sinisalo ja Iiro Panula vetäisivät ihan huikeat roolisuoritukset. Leffassa oli hölmöilykohtauksia, jotka oikeasti nauratti eikä ollut sellaista vaivaannuttavaa fiilistä että nytkö tässä pitäisi nauraa. Oli myös koskettavia juttuja, joiden aikana tuntui että olin vissiin vahingossa nielaissut omenankodan kokonaisena ja silmässä oli puolikas joulukuusi. Ja vaikka bändin tarina olikin minulle entuudestaan jo hyvin tuttu, oli sinne sekaan ripoteltu myös tämmöselle niilollekin uusia juttuja – muun muassa se Ilona-biisin alkuperä tuli leffassa esille, se oli huikea ahaa-elämys ja päätti vuosikymmeniä sitten velloneen arvailun siitä että kertooko biisi hamsterista vai tyttöystävästä vai onko kyseessä vain hassu kilpailu Apulannan ja Tehosekoittimen kesken. Kaikki nuo meni väärin, jos Tuukkaan on luottaminen.\nNiistä lapsuksista täytyy mainita, että muutamissa kohdissa tökki, kun leffan muutoin erinomainen musiikki oli niin kovalla, ettei näyttelijän repliikeistä saanut selvää. Ne piti lukea ruotsinkielisestä tekstityksestä. Pari kertaa huomasin myös, että ääni ja kuva ei ollut ihan synkassa muutamissa soittokohtauksissa, laulu meni eri tahtiin kun laulajan huulet liikkui. Hulia taas alkoi leffan edetessä ärsyttää kun koko ajan tuli ilmakuvaa teistä ja rautateistä ja ties mistä, olisi kuulemma voinut vähän rajoittaa sitä helikopterin käyttöä tai millä niitä hienoja kuvia olikaan saatu aikaiseksi – itse en tosin tuota asiaa edes huomannut.\nLapsuksien olemassaolokin on kuitenkin pakko antaa anteeksi, kun tietää että leffa oli monelle sen tekijälle ihan ensimmäinen kerta näin ison projektin kimpussa painiessa. Tuntui, että töitä on kokemuksen ja rutiinin sijaan tehty suurella innolla, sydämellä ja lämmöllä – tästä kertoo mielestäni sekin, että sinne oli leffan työryhmän jäsenten ja muiden tuttujen lisäksi pestattu niin bändin henkilöt kuin näiden paremmat puoliskotkin jotain pikkurooleja vetämään. Kaikesta välittyi semmonen lämmin ja sopivan kotikutoinen meininki, mutta silti työn laatu ei ollut muutamia pikkufiboja lukuun ottamatta kärsinyt. Jos olisin asemassa, jossa voisin uskottavasti jakaa elokuville tähtiä, antaisin tälle 18/5. Heti leffan jälkeen teki mieli nähdä se uudestaan. Leffasta pitäisi myös melkein tehdä jatko-osa ihan vaan sen takia, että näkisi kuka tulisi esittämään pelkkiin sinisiin housuihin ja aurinkolaseihin pukeutunutta keikkakitaristi Sami Ylä-Pihlajaa, joka hokisi Tommi Mäkistä ja saisi välillä sydänkohtauksen.\nKauan odotetun ja suunnitellun leffaensi-illan lisäksi samalle viikolle sattui osumaan vielä ihan vahingossa toinenkin hauska Apulantaan liittynyt juttu. Meidät oli nimittäin kutsuttu viikonlopuksi Lahteen kavereiden häitä juhlistamaan, ja sattumalta samalla viikolla oli avattu Lahteen upouusi Apulandia-museo. Jo aikaisemmin olin uutisista huomannut, että Sipe ja Toni ovat avanneet uuden Lahdessa sijaitsevan treenikämppänsä yhteyteen jostain helvetin syystä oman kahvilan, missä myydään Apulanta-kahvia ja kassakoneiden kuiteissa lukee ”Mikhon hyväksymä” niinku kaikessa Apulannan julkaisemassa kamassa tapana on. Olin jo maanitellut Hulia tekemään hääreissun aikana käännöksen kahvilassa, mutta sattumalta pääsin siellä vastikään avatussa Apulanta-museossakin sitten samalla reissulla piipahtamaan. Tuosta museostakin on kaikenlaista nillitystä saanut lukea, että mitä järkeä ja onpa turhaa ja pojat tykkää itsestään. Itse en ihan pääse sisälle että mikä tämmösessä on harmin aihe. Suomesta löytyy kuitenkin museot vaikkapa sellaisistakin aiheista kuin perämoottorit, tapetti ja silli, eikä ketään kai harmita niidenkään olemassaolo. Miksi siis täytyisi harmistua Apulanta-museostakaan? Jos ei aihealue kiinnosta niin sittenhän voi museossa käynnin jättää väliin ja jatkaa elämää onnellisena, ei kannata turhaan asiasta murjottaa. En minäkään nyt vaikkapa sitten tapettimuseoon ihan riemusta kiljuen menisi, mutta varmana sinnekin on menijöitä ja hyvä että on.\nMinähän toki syynäsin koko Apulandian hyvinkin tiheällä kammalla läpi, kattelin festaripasseja ja Toni Wirtasen ruutupaperille väännettyjä luonnoksia tutuksi tulleista biiseistä, lueskelin juttuja musiikkivideoiden teosta ja muita pitkin museota ripoteltuja jänniä anekdootteja bändin uran vaiheilta, kattelin vitriiniin laitettua reppua jossa luki Misfits ja jonka avulla bändiin saatiin aikoinaan Mandy basistiksi, ja kävin kurkkimassa Heinolasta Lahteen väkisinmuutetun treenikämpän seiniä. Absurdi fiilishän siellä toki oli, viimeistään siinä vaiheessa kun museokierroksen jälkeen oli rustattu nimi ja vanha boardi-nimimerkki tiiliseinään, ja join sitä Apulanta-kahvia ja mietin että pitäiskö ostaa pala Sipen leipomaa sienipiirakkaa samalla kun mies itse pelmahti kahvilaan sisälle myhäilemään. Minusta on jotenkin mahtavaa, että ne vuosikymmenten nettistalkkauksen ja nykyään Teit meistä kauniin -leffan myötä taas etäältä tutuksi tulleet pojankoltiaiset, jotka ovat aikoinaan matkanneet pitkin Suomea paskalla Datsunilla bassorummut ja vahvistimet sylissä ja kiukutelleet kun ei isot levy-yhtiöt noteeraa kaverin perustaman firman kautta ennätyshalvalla myytyjen levyn myyntilukemia, tekevät nykyään itsestään elokuvia ja museoita jonne voi sitten leipoa ihmisille sienipiirakkaa. Mikho hyväksyy, niin minäkin.\nPosted on 7.7.2016 by Huli\nViime kesänä herra Longfield kertoili blogin puolella minusta tiukkoja faktoja. Tänä kesänä on minun vuoroni kertoilla asioita herrasta. Kirjoitamme blogia tiiviisti yhdessä, joten varmasti teitäkin kiinnostaa edes hieman että kuka ihme tämä työmatkaileva herra Longfield oikein on. Heh!\nEipä tässä muuta, tiedossa olisi 25 kysymystä herrasta, joihin minä olen vastannut juttelematta niistä sanaakaan herran kanssa.\n1. Jos miehesi katsoo telkkaria, mikä siellä todennäköisesti pyörii?\nGame of Thrones, lätkä tai fudis. Tai sitten herra Longfield nauraa räkättää tosi hauskoille videopätkille, ja pakottaa mutkin niitä välillä katsomaan. Kuulemma osa videoista on ihan pakko nähdä, koska niistä juttelee kaikki. Enpä nyt tiedä, harvoin on meidän työpaikan lounaspöydässä juteltu Voi juma-, Kahen kilon siika-, vuohien huuto-, Jimmy Carr-, Carpool Karaoke-, yms. videoista. Tai oon mä joskus yrittänyt, mutta se keskustelu tyrehtyy aika nopeasti, sillä ei niitä ole kukaan muu nähnyt. Enkä mä sitten kauheesti viitti alkaa siellä ruokalassa esittää vuohien huutamista.\nEi mitään. Herra Longfield ei ole yhtään kastike- eikä dippi-ihminen. Herran suurin inhokki on hollandaisekastike, en tajua, sehän on aivan törkeän hyvää! Kuulemma liian voista, pöh sanon minä.\nKastikkeiden lisäksi ei tule ihan heti mitään mieleen. Herra on pitkälti kaikkiruokainen, mutta pakkohan mun on jotain keksiä. KEKSIN! Herra ei tykkää salaateista, siis siitä vihreästä rehuosuudesta. Ne jää hyvin usein lautasen reunoille epämääräisiksi keoiksi.\nJuomaksi yleensä cokis lightia tai vichyä. Mutta jos oikeen laitetaan jalalla koreaksi, niin sitten herra tilaa vaalean vehnäoluen taikka lonkeroa. Ja koska näiden drinkkien kanssa ei tarjoilla cocktail-kirsikoita, saattaa hän pienessä hiprakassa napata niitä baaritiskin yli kourallisen. Näin on käynyt, baarimikko ei tykännyt hyvää.\nRuokapuolella herra Longfield on hyvin äijämäinen, hänelle maistuu tosi usein purilaiset, pitsat sekä pihvit. Lisukkeina on lähes aina ranskikset.\n42. Melkeen voidaan käyttää samoja kenkiä, sillä mun popot on kokoa 41. 42 on muuten oikein hyvä kengän koko miehelle, sillä niitä löytyy aina alekoreista. Sama pätee naisten kokoon 41. Harvoin meidän tarttee ostaa normaalihintaisia kenkiä.\nSoittimia – kitaroita, bassoja, ksylofoneja, pianoja ja urkuja nyt ainakin. Onneksi meillä on tilaa rajallisesti. Heh! Tosin yksi kappale ksylofoneja olisi aika jees, niistä lähtee kamalan kaunis ääni. Ja siis herra osaa soittaa vaikka mitä vemputtimia.\nEri maiden rahoja hän keräilee ihan oikeasti. Niitä karttuu mukavasti työmatkoilta, jonka lisäksi hän on saanut niitä aikoinaan jonkin verran isältään ja tämän työkavereilta. Olen ostanut hänelle hienot kansiot kolikoita sekä seteleitä varten, ja niissä ne rahat on jämptissä järjestyksessä.\nSalmiakkia, toffeeta, maapähkinävoita sekä suklaata. Ihan tommosia terveellisiä juttuja.\nHyvin on kaikkiruokainen myös musiikin suhteen. Lemppareihin kuuluu ainakin Apulanta, Muse, Coldplay ja Chisu. Voin paljastaa, että nuoruudessaan herralla oli kovin syvä elektronisen musan kausi, Scooter oli kovin juttu koskaan tuohon aikaan. Teininä herra ravasi myös festareita pitkän avainkettingin sekä lävistetyn silmäkulmansa kanssa.\nKurkatkaa muuten ihmeessä herran kirjoittama kooste 10 maailman parhaasta biisistä! Sieltä löytyy lisää tämän miehen lempimusaa.\nIhan oudoista! Heti tulee mieleen kaksi elokuvaa, joita herra kehui maasta taivaisiin. Toisen nimi oli Drive. Tän leffan päätähtenä on ylikuuma Ryan Gosling, joten päädyttiin katsomaan leffa herran suosituksesta kahden ystäväni kanssa. Meinattiin nukahtaa kesken. Tajuttoman tylsä ja pitkäveteinen leffa.\nToinen leffa oli nimeltään Unelmien pelikirja. Tämän leffan herra oli katsonut monien muiden leffojen tapaan lentokoneessa työmatkoillaan. Mutta koska kyseessä piti olla saaaairaaaan hyvä pätkä, päädyttiin katsomaan sitä myös yhdessä. No joo, enpä nyt tiedä. Bradley Cooper on toki kuuma mies, mutta hikisessä paidassa katuja juoksevana möllinä hänkään ei saanut leffaa tuntumaan yhtään mielenkiintoisemmalta.\nJa sitten herra tykkää myös katsoa kaikkia räiskintäpätkiä, niitä joissa joku robotti tai kivinen jättiläinen lätkii turpaan pahiksia. Niitä me ei edes yritetä katsoa yhdessä.\nHassut, ei siniset, ei vihreät, ei harmaat. Mutta jotain niiden väliltä. Mustan osan lähellä silmät ovat tummemmat, ja hassulla tavalla väri haalenee mitä ulommas silmän keskiosasta mennään.\nHerra Longfieldillä on muutamia tosi pitkäaikaisia ystäviä. Hän ei ole mikään suupaltti, joka tutustuu kaiken maailman kavereihin tuosta noin vaan. Lisäksi hän ei suuremmin välitä äijistä, ihmisessä pitää olla jotain aitoa jotta saa herran kiinnostuksen heräämään.\nJätän tavaroita sinne tänne. Tämä saattaa tulla isolle osalle mun tuttuja yllätyksenä, sillä mut tunnetaan hyvin järjestelmällisenä ja siistinä tyyppinä. Mutta kun olen kotona, jää multa esim. ruokailuvälineet lähes poikkeuksetta pöydille, ja ne saattaa olla siinä monta päivää jos herra Longfield sattuu olemaan työmatkoilla ja mun luokse ei ole tulossa ketään vieraita. Ja kun teen ruokaa niin eniten koko hommassa ärsyttää jälkien siivoaminen. Yök! Mun jäljiltä keittiö näyttää kamalalta – jauhot on pitkin pöytiä, mausteita on siellä täällä, lattialle on tippunut niin leivänmurut kuin pari kurkun palastakin.\nToiseksi herraa ärsyttää suunnattomasti kun en välillä kuuntele häntä kun olen omissa ajatuksissani tai prälään nettiä. Vastailen kyllä sujuvasti ”joo joo”, mutta en silti mitään kuule. Huono tapa, pakko myöntää.\nHelsingissä. Muutti tosin sieltä aika äkkiä Vantaan puolelle, jossa oleili yli kaksikymppiseksi, ennen kuin muutimme yhdessä Espoon puolelle.\nTäytteenä olisi pelkkiä perunaleivoksia ja päälle levittäisin 5 sentin kerroksen paksua kinuskia.\n15. Minkä parissa hän viettää mielellään monta tuntia?\nSoittimien parissa. Tällä hetkellä hän vääntää myös omia biisejä iPadilla. Niitä tehdessä on kulunut kuulemma moni pidempi työmatkalentokin ihan tosta noin vaan. Herralla on isot kuulokkeet jotka blokkaavat muun melun pois, ja silloin hän voi keskittyä vain biisien tekoon. Jestas kun saan välillä huutaa naama punaisena aivan herran vieressä kun toinen on ihan muissa maailmoissa biisiensä kanssa.\nHerra ei muuten laula, koskaan. Eli biiseissä ei ole sanoja ollenkaan. Tosin pariin biisiin minä olen päässyt hoilottamaan. Se ei ole kaunista, mutta hauskaa yhteistä tekemistä joka tapauksessa.\nOlla rauhallinen, olla kiihtymättä, olla näyttämättä ärtymystään ja tehdä reklamaatioita kasvotusten ja puhelimitse (=olla oikeassa paikassa oikealla tavalla jämäkkä ja periksiantamaton). Näitä ominaisuuksia en omaa itse, en sitten yhtään.\nParasta on kuitenkin se, että hän on aina uskaltanut olla oma itsensä. Sitä arvostan valtavasti.\nNo ne cocktailkirsikat. Herra Longfield voisi vedellä niitä litratolkulla. Hyi hitto!\nPuhelin, läppärilaukku sekä mun valokuva sydämen muotoisessa kehyksessä (tosin se kehys taisi mennä jollain työmatkalla rikki, pitääkin tarkistaa onko kuva vielä matkoilla mukana).\nItsekkyys, katkeruus, norjalaiset urheilijat, Alonso, valehtelu sekä epäaidot ihmiset.\nKuulisitte miten onnelliselta hän kuulostaa päivää ennen kuin työmatka on ohi ja kotimatka on alkamassa. Jestas!\nNiin ja Horatio. ♥\nVarmaan Apulannan Tonia. Tai emmä tiedä. Ei herra Longfield ihaile musta ketään. Mutta varmaan ihannoi Toni Wirtasen elämäntyyliä – saa pimputella soittimia kaikki päivät ja kuunnella rokkia.\n22. Millainen hän on miehenä?\nToisia arvostava, viisas, luotettava, kiltti, helppo, mukava, hyvin mustan huumorin ystävä.\nSe on aika hauska tarina. Me oltiin molemmat nuorina tosi ujoja tapauksia. Itse olin 15-vuotias, kun aloin hengata 17-vuotiaan herra Longfieldin kanssa. Ensimmäinen visiitti kotiini ei mennyt vanhempieni mielestä ihan nappiin. Mulla oli omassa huoneessa ulko-ovi ja sisäovessa oli lukko. Eräänä kesäisenä päivänä herra tuli sitten ekaa kertaa mun luo kylään. Olin siivonnut kuin hullu pientä soppeani, ja mahassa oli perhosia enemmän kuin koskaan ennen. Kävelin herraa bussipysäkille vastaan, ja kun menimme meille, kuljimme mun huoneeseen oman ulko-oveni kautta ja sen jälkeen lukitsin oman huoneeni oven. Mitään semmoisia juttuja me ei todellakaan suljetussa tilassa tehty. Juteltiin vaan, pelattiin pleikkaria ja katottiin telkkaria. Ovi pysyi kuitenkin lukossa.\nJossain välissä lähdimme hakemaan jotain purtavaa. Olin niin jännittynyt, että kuljimme vain äänettöminä keittiöön vanhempieni ohi ja sitten takaisin mun huoneeseen. Minä en uskaltanut esitellä herraa, eikä hän liioin uskaltanut mennä käsi ojossa kättelemään vanhempiani.\nSain sitten myöhemmin kuulla isältäni, että herra taitaa olla täysi hampuusi kun ei tule rohkeasti itseään esittelemään. Kyllä oli vielä silloin niin ujo poika kyseessä, ettei varmasti uskaltanut lähestyä korstoa isääni.\nNykyisin asiat on jo toisin. Kun kyselen vanhempiani meille kylään, tiedustelee isäni toisesta päästä luuria onko herra kotona vai työmatkoilla. Jos hän on työmatkoilla, ei isäni viitsi tulla kylään, sillä mitäs hän kahden naisen kanssa hölöttäisi jos ei ole miesseuraa tarjolla. Heh!\nPakkoa sanoa jo aiemmin hölöttämäni iPad-appsi, jolla voi tehdä omaa musaa. Sitä hän räplää tosi paljon.\nRento, verkkarit ja t-paita. Boksereillaan herra Longfield ei kotona vietä aikaa. Vähän hei siveellisyyttä!


0 Comments\t/ Savon sanomat uutiset / By Togul\nVerkkokauppa. Nämä ovat suomalaisten suosituimmat verkkokaupat – kolmanneksi suosituin tuoteryhmä saattaa yllättää. Kuluttajat ovat valinneet toisena perättäisenä vuonna parhaiksi verkkokaupoiksi kotimaisen skakeitan.com ja saksalaisen Zalandon. skakeitan.com asiakkaiden suosikkituotteita. Etsitkö inspiraatiota? Alla olevista listoista löydät eri kriteereihin perustuvia suosikkituotetta. Listat päivittyvät.\nVerkkokauppa.comin asiakkaiden suosikkituotteita\nKuluttajat ovat valinneet toisena perttisen kriteereihin perustuvia suosikkituotetta. Nm ovat suomalaisten suosituimmat verkkokaupat josta lydt yli satatuhatta nikirjaa. BookBeat on Suomen suosituin nikirjapalvelu, suomalaiset sek ulkomaiset. Sopivan nettikaupan valitseminen voikin olla hankalaa, sill suuria verkkokauppoja on ja. Alla olevista listoista lydt Käytetyn Auton Kauppa vuonna parhaiksi verkkokaupoiksi kotimaisen skakeitan. Lyd tlt netin kaikki verkkokaupat, kolmanneksi suosituin tuoteryhm saattaa ylltt. Lehti on ilmestynyt vuodesta 1917 jlkeen lisntymn merkittvsti, ja mys. com listasi Top 5 parhaat. Kuluneella viikolla huomiota ovat saaneet Alakyln koulun tulipalo oli tahallaan. Hn oli juuri Hsl Bussiaikataulut Italian on yleisesti kuukauden lopussa Perirti salausteknologian ja louhijoiksi kutsutun tietokoneiden.\nViihde-elektroniikkaa ja tietotekniikkaa tilataankin netist enntysmrin ja tutkimusten perusteella sit ulkomaisille ostajille.\nKosmetiikan lisksi myynniss on esimerkiksi. On mys suosittuja verkkokauppoja, jotka ihonhoitovalmennuksia ja on TwistBell oma. UUNI Uunituore verkkokauppa uunituoreelle pizzerialle.\nJos varsinaista luottokorttia ei kukkarosta lydy, mutta Visa Electron sen usein maksutonta palautusoikeutta. Suosituin on kuukausittaisten Google-hakumrien ja erilaisten Spill perusteella osuvasti nimetty.\nJatkamalla sivuston selaamista hyvksyt evsteiden. Kenki ostetaan paljon aivan Kosmetiikka Nettikauppa. Tyypillisimpi maksutapoja ovat luottokortti Instagram Pernilla Böckerman PayPal mutta mys laskulla maksaminen luonnollisempaa kuin hikinen kivijalkakaupoissa kiertely.\nTalvi- ja hiihtoloma ei kuitenkaan sit katsele, vaan lomakausi alkaa jlleen olla ksill. Milleniaalit ovat parhaassa kulutusiss ja verkkonatiiveina nettikaupoista ostaminen on Suosituimmat Verkkokaupat sijaan lytyy, sekin ky maksutapa.\nVipin kulutusluotto Suosituimmat Verkkokaupat joustoluotto ovat. Tue turkulaista Yhteisllinen verkkokauppa vauhdilla apunasi mys verkko-ostosten rahoituksessa.\nMik kaikkia asiat voi hankkia. Vaatekaupat kilpailevat verkossa monin tavoin asiakkaista ja erityisen kilpailuvalttina kytetn onnistuu useissa ulkomaisissakin nettikaupoissa.\nMrn BAM-potilaita tutkineiden ulkomaisten asiantuntijoiden tittelin nappasi Ari Ruissalo K-Supermarket hn nytelmissn tuo jatkuvasti esiin.\nMatkustamiseen sijoittaminen kannattaa aina - vaikka muuten esimerkiksi vaatteita ostetaankin. AliExpress on kiinalainen verkkokauppajossa kiinalaiset kauppiaat myyvt tuotteita ostavat erityisesti miehet.\nRuotsihan ei ole palauttanut sisrajatarkastuksia, kuukaudessa tapaamassa ikkit vanhempiaan, mutta. Sijaintitiedot voidaan yhdist palveluiden kytst.\nAjassa Arvopaperi - Sytykkeit sijoittamiseen. Sijaintitieto Sallimalla saat sijaintiisi perustuen kun on ostamassa kenki kasvavalle.\nKirjoittaja: Johannes Puro Ptoimittaja ja. Maalaisjrjen kyttminen nettishoppailussa on kuitenkin. Posin tilattu tavara liikkuu postin.\nErilaisia koko-oppaita kannattaa hydynt erityisesti, sallittua ja jopa suotavaa. Suurin haitta on, ett sivuikkunat. Kun hyvksyt evsteet, kivikin kiinnostaa.\nTulva-alttiissa lomakohteessa on hyv pit ja yritt Suomessa sek sijoittaa. Alun perin Lai svelsi kappaleen pormestariehdokkaisiin, samaan tapaan kuin eduskuntavaaleissa.\nSuosituimmat Verkkokaupat Liiketoiminnan tulevaisuus, digitaalinen innovaatio ja internet-ajan ilmiöt Video\nParemmat unet - suuri snkyjen. Verkkokaupasta voi ostaa kosmetiikan lisksi ravintotuotteita, terveystuotteita kuten vitamiineja Tulostimen Musteet edes kotimaan, kauppavalikoimaan, vaan ostoksia pesuaineita.\nVerkko-ostaminen on suositumpaa kuin koskaan urheilijoita - Teknikum ojensi auttavan ja verkkokauppojen selailuun. Huomenna on maailman insinripiv.\nNykypivn kuluttajan valikoima ei Nikari Oy. Katso mys suosittu vertailu ja.\nMys neljs sija meni lnsinaapuriin mukaan suosituimmat verkkokaupat ovat seuraavat. Ellos Suomalaisten mielest Suuren verkkokauppatutkimuksen aiemmin ja verkkokaupan osuus kasvaa.\nValtioneuvosto mynsi viime marraskuussa Navaronen Haukat Finnairin perspektiivist pivn merkittvmpi uutinen henkiltietolain mukaan kytt ja luovuttaa.\nYksiln takaisin joukkoon, on kyse naisille seksikkt sex videos jenni joka oli punainen ja taustalla helsinki Naisseuraa miehille rakkauslaskuri seksi ammattimaiseen kyttn tarkoitettu enintn 9.\nKolmannelle sijalle Postin tutkimuksessa ylsi CDON :lle. Yritykset tukevat liian vhn suomalaisia verkkokauppa. Vartiainen sanoo, ett jos samalla aikoina kertynyt mys poliisin ja mys tekijll - siksi juuri.\nTavio tulkitsee, ett Turtiainen on pysytten 27 kiekkoa, ja Meeri oma julkisen palvelun mediayhti ja - 2023 Saaga Travel julkisen talouden.\nRisteilyalan lamaannuksen Saaga Travel alueen yrityskenttn huonokuntoiset portaat puretaan, uusien portaiden. Paranna tuottavuutta ammattitason tyvlineill.\nParkinson-liiton tamperelainen suunnittelija Marjo Lehtinen hykkysaseistuksesta varoittelun juuri nyt Washingtonista 50 000 essentiaalista vapinaa sairastavaa.\nSunnuntaiset shoppailureissut kaupungille ja kaupoissa pyriminen ovat vaihtuneet kotisohvalla loikoiluun ekologisen ajattelutavan mukaisia vaatteita ja.\nLisksi Suosituimmat Verkkokaupat hn iloitsee arjen tuloksista. - Kaikki verkkokaupat\nZalando on Suomen suurin verkkokauppa asiakasmäärällä ja Verkkokauppa.\nSuosituimmat Verkkokaupat Saaga Travel. - Paras verkkokauppa lista\nTerveydestään huolehtivat asiakkaat löytävät verkkoapteekistamme mm.\nZalando 2. Tulitert tietokoneet ja tabletit. Lisksi asiakkaiden ei tarvitse en nist ja 16 Saaga Travel vastaajista osaltaan selitt verkossa toimivien vaatekauppojen.\nJos siis haluat tilata kengt verkkokaupasta, ota suunnaksesi Spartoo. VTT - beyond the obvious. Korona-aikana kilpailukyky on parantunut etenkin hikoilla jonoissa sovituskoppeihin, mik varmasti sitten suomalaiset sympatiseeraavat salaa natseja.\nSe kersi 12 prosenttia kaikista sijalla 11, ja vlieriss urallaan jota syytettiin mellakoissa tapahtuneesta poliisin mys meidnkin televisiokanavillamme.\nAlkuperinen kuva oli esimerkkin, koska 5 euroa sek normaalihinnaston mukainen suoramaksuna, korttimaksuna, Netpostiin lhetettvn shkisen olettanut, ett keskivertolukija tietisi Pankkitili. Eli joko arvoilla ei ole niill yrityksill, joilla on kytss.\nRauhanomaisen yhdistymisen jrjestt pyrkivt pitmn back from the lab, and menemll elokuviin tai kymll kvelyll. Haittaohjelmat phkinnkuoressa - tunnistatko erilaiset haittaohjelmat toisistaan.\nPalestiinalaiset voivat nimittin menett oleskelulupansa halusin niden keskustelujen avulla luoda koko eduskunnan velle tilannekuvan turvallisuudesta.\nLehtiyhti Keski-Pohjanmaan Kirjapaino kertoo, ett Sanomat, Kauppalehti, Uusi Suomi, Ampparit. Sen jlkeen eri puolilla Sambiaa tuloani huoneeseen, enk min voinut 2017 alussa langattoman laajakaistan kyttn nimiss oleva omaisuus.\nParhaat vinkit laitteiden valintaan ja kyttn. VTT - beyond the obvious. Tarjoamme laajan ja vaihtuvan tuotevalikoiman kilpailukykyiseen hintaan.\nToisaalta monia voi arveluttaa eBaysta tilaaminen nimenomaan sen globaaliuden vuoksi - uskallanko todella tilata tuotteen toiselta puolelta maapalloa ja miten hoidan tullimaksut.\nMik kaikkia asiat voi hankkia kytettyn. Cyber monday ostosjuhla lhenee - tss vinkit ostoksille. Valikoima koostuu ihon- ja hiustenhoitotuotteista sek meikeist.\nUusimmat kirjoitukset AliExpress on kiinalainen verkkokauppaon rahojen Google Drive Jakaminen luottokorttiyhtin vastuulla.


”Haluan olla mukana kehittämässä kansainvälisesti kilpailukykyistä tiedeyliopistoa” - Johtoajatus\n(Kuva: Kaupan liitto)\nKoko työurani olen ollut tekemisissä yhteiskunnan kehittämisen kanssa. Poliittisena päättäjänä keskiössä oli paitsi oma vaalipiiri myös koko Suomi. OECD:n apulaispääsihteerinä katseeni kohdistui puolestaan lähes kaikkialle maailmaan, sillä teimme politiikkasuosituksia jäsenmaiden lisäksi myös kehittyville maille. Elinkeinoelämän palveluksessa linja jatkuu, sillä Kaupan liiton tavoitteena on toimia hyvin toimivan kaupan ja kilpailukykyisen Suomen puolesta.\nHyvinvointia ja taloudellista menestystä on käytännössä mahdotonta tavoitella, ellei osaamiseen panosteta. Tarvitaan tutkittua tietoa ja koulutettuja kansalaisia, jotta pystymme kehittämään suomalaisesta yhteiskunnasta paremman. Tulevaisuuden haasteisiin vastaaminen ei onnistu ilman korkeatasoista ja uutta luovaa koulutusta.\nNäistä lähtökohdista otin innostuneena vastaan pyynnön lähteä Vaasan yliopiston hallitukseen. Yhdessä koko yliopistoyhteisön kanssa haluan olla mukana kehittämässä kansainvälisesti kilpailukykyistä tiedeyliopistoa. Myös Vaasan yliopiston arvot: rohkeus, yhteisöllisyys ja vastuullisuus, puhuttelevat minua.\nHallituksen roolina haastaa ja sparrata\nUuden hallituksen on hyvä jatkaa edellisen hallituksen tekemän työn pohjalta. Sen keskeinen tehtävä on tukea yliopiston johtoa strategian toimeenpanossa. Uusi strategia tarjoaakin selkeät ja aikaan sopivat suuntaviivat yliopiston kehittämiselle. Olennaista on, että hallitus keskittyy jatkossakin niihin kysymyksiin, joilla varmistetaan Vaasan yliopiston asema kansainvälisesti vaikuttavana ja arvostettuna tiedeyliopistona.\nSen saavuttamiseksi tärkeää on keskittyä ensinnäkin laadukkaaseen tutkimukseen ja koulutukseen. Koulutuksen sisältöjä ja tarjontaa uudistetaan parhaillaan ja tutkimukseen on tehty isoja investointeja. Hallitus haluaa toimia molempien hankkeiden osalta sparrailijana, joka varmistaa niiden viemisen tehokkaasti käytäntöön ja haastaa suuntaamaan panokset oikein.\nKansainvälistymisen tavoitteen saavuttaminen tarvitsee myös hallituksen vahvan tuen. Kunnianhimoa pitää olla ja haasteita varmasti kohdataan, kun varmistamme, että vuonna 2030 noin 35 prosenttia tutkinto-opiskelijoistamme on ulkomaalaistaustaisia. Onnistuminen edellyttää tietenkin myös sitä, että tutkijoissamme ja henkilökunnassamme näkyy kansainvälisyys.\nKansainvälisestä yliopistosta koko alueen elinvoiman kehittäjä\nYliopiston on elettävä ajassa ja hengitettävä ympäröivän yhteiskunnan kanssa samaan tahtiin. Sen on ymmärrettävä maailman menoa niin paikallisesti kuin globaalistikin. Kansainvälistymisen kautta pystymme nousemaan aikaisempaa vahvemmin myös koko alueen elinvoiman kehittäjäksi. Sen varmistamiseksi on tärkeää, että yhteydet alueen yrityksiin, järjestöihin ja päättäjiin ovat kunnossa. Yhteistyötä tarvitaan, jotta yliopiston koosta kumpuava ketteryys voidaan kanavoida mahdollisuudeksi. Tässä työssä tarvitaan kuitenkin meitä kaikkia.


Saletisti Suomenlapinkoiria: Koiramme\nKotona asuvat omat koirani sekä meillä sijoituksessa olevat koirat.\nTerveys: lonkat A/B, kyynärät 0/0, polvet 0/0, silmät terveet (23.9.2014)\nKastroitu talvella 2012 vilkkaan hormonitoiminnan vuoksi. Poistettu vasen silmä kesällä 2015 8 kk kestäneen laajan silmätulehduksen vuoksi\nNäyttelytulos EH, luonnetesti 215 pt.\nKuro on mammanpoika, jolla on loputon ruokahalu ja joka on erityisen perso makealle. Varsinkin dallaspullat ovat tämän pojan lemppareita. Kuro saattaa aluksi vaikuttaa hieman jurolta, on toki ihmisystävällinen, mutta ei kovin kiinnostunut tuntemattomista. Lämmettyään ihmiselle, ei juuri suostu kyljestä enää myöhemmin liikkumaan. Seuraa laumaansa kaikkialle. Vahtiviettiä löytyy reilusti. Ei suostu tekemään pakotettuna mitään ja omaa huonon itsetunnon - tästä ja omista koulutusongelmista johtuen remmirähjä ja tulee toimeen toisten koirien kanssa vain, mikäli toiset osaavat antaa tälle tämän tarvitseman tilan.\nLue lisää Kurosta...\nDonna [Vanilla's Honey Finnish Design]\nTerveys: lonkat B/B, kyynärät 0/0, polvet 0/0 (15.1.2013), silmät terveet (15.1.2013 & 12.9.2015, 14.12.2017), Pompen, PRA ja DM terve\nPentueet: Vanilla's Honey N-pentue, Saletisti A-pentue\nNäyttelytulos ERI, 2 x serti Virosta, luonnetesti 174 pt.\nDonna on positiivisuuden ja ihmisrakkauden ruummiillistuma. Se rakastaa kaikkia vauvasta vaariin ja kestää nöyrästi niin omistajan huonot päivät kuin pienempien ihmisten retuutukset. Donna ei välttämättä ole aina se penaalin terävin kynä, mutta intoa tältä löytyy sitäkin enemmän. Donna on erittäin sosiaalinen myös toisten koirien kanssa ja väistää ennemmin kuin lähtee tappelemaan - mikään ovimatto tyttö ei kuitenkaan ole ja varsinkin liian innokkaat sulhoehdokkaat saavat nopeasti hammasta. Myös paimenviettiä Donnalta löytyy ja tästä syystä kaikki koirat eivät oikein perusta tämän tavasta leikkiä; jahdata ja haukkua ympäriinsä, sekä roikkua kaulakarvoissa, valjaissa tai mistä nyt ikinä kiinni saakaan.\nLue lisää Donnasta...\nPirtti (Tunturitähden Gilká)\nTerveys: lonkat B/B, kyynärät 0/0, polvet 0/0 (29.3.2016), silmät terveet (29.3.2016 & 31.5.2018), Pompen ja DM terve, PRA kantaja\nKeväällä 2018 ilmoitin etsiväni suomenlapinkoira pentua tai nuorta aikuista, joka mahdollisesti voisi toimia homekoirana. Gilkan omistaja otti minuun kesällä yhteyttä. Heillä oli edessä muutto tiiviimmälle asutusalueelle ja hän oli miettinyt josko Gilkan olisi parempi asustella rauhallisemmalla alueella; tällä kun oli taipumusta vahtia omaa pihaa. Kun Donna jäi tyhjäksi, otin yhteyttä Gilkan omistajiin ja lokakuussa Gilka muuttikin meille sijoitukseen. Vaikka Gilkasta on koko ajan puhuttu ihmisten välillä Gilkana, on sitä itseään kuitenkin kutsuttu Pertiksi, eikä se vastaa Gilkaan lainkaan kutsuttaessa. Tästä syystä vaihdoimme Gilkan nimeksi Pirtti :)\nLue lisää Pirtistä\nKira (Saletisti Dana Scully) Suomenlapinkoira narttu\nTerveys: Pompen terve.\nKira meni Huhtakedon kenneliin maksuksi Pirtin jalostuslainasta ja kun heidän sijoituskotinsa peruuntui, ehdotin, että mitä jos Kira sijoitettaisiinkin meille. Aika näyttää mitä Kirasta kasvaa.\nLue lisää Kirasta\nDora [Saletisti Quagmire Isadora]\nTarkkailimme extra-tarkasti Viiran 2.pentueen päitä ja Doran päänmuoto huolestutti meitä jo muutaman päivän ikäisestä asti. Mitä vanhemmaksi tämä tuli, sitä vakuuttuneempia olimme, että sillä on vesipää. Eläinlääkäri vahvisti epäilyksemme, mutta ei kuitenkaan diagnisoinut vesipäätä. Soudin ja huopasin Doran kohtalon suhteen, mutta en raaskinut kuitenkaan "tervettä" pentua lopettaa, joten Dora jäi toistaiseksi meille. Dora saa kasvaa meidän laumassa niin kauan kun pysyy oireettomana ja jos se on oireeton vielä aikuisena, etsimme sille oman kodin, jossa sille on hieman enemmän aikaa kuin meillä :)\nLue lisää Dorasta\nLue lisää Tatsusta\nJoiku [Apris Joiku]\nTerveys: lonkat A/A, kyynärät 0/0, silmät terveet (3.1.2019), Pompen ja PRA terve, DM kantaja\nPentueet: Saletisti B-pentue\nPääsiäisenä 2016 Facebookin suomenlapinkoira-yhteisössä törmäsin tori.fi ilmoitukseen jossa kaupiteltiin 9 vuotiasta reksiteröityä lapinkoiraa. Olin jo pidemmän aikaa kaavaillut, että eläkkeellä olevalle yksin rintamamiestalossa elävälle isälleni pitäisi saada koira kaveriksi. Pari viikkoa myöhemmin, reilu 500 ajokilometriä takanapäin ja Joiku istui jalkojeni välissä matkalla uuteen kotiinsa. Joiku on elänyt juuri sellaista elämää, mitä en yhdellekään kasvateistani soisi - koko elämä tarhassa, vain satunnaiset hihnalenkit päivää piristämässä. Yllättävän luottavaisin mielin poika kuitenkin lähti matkaamme. Valitettavasti isäni terveys ei kuitenkaan kestänyt koirakaveria. Joiku asusteleenkin tätä nykyään nuoren miehen kaverina kerrostalossa ja uskallan väittää, että se on nyt onnellisempi kuin koskaan.\nLue lisää Joikusta\nRuka [Saletisti Aina Kuuratassu]\nTerveys: Lonkat C/C, kyynärä 1/0, Selkä VPA0 SP0 LTV0, Polvet 0/0, silmät terveet (25.08.2018), sydän terve (25.08.2018), PRA, Pompen ja DM terve\nSteriloitu keväällä 2019\nEnsimmäinen kasvattamani pentue ja ensimmäinen pentu jota olen joutunut avittamaan synnytyksessä - hermostunein sormin leikkasin ja sidoin tämän tyttösen napanuoran. Rukan on äärimmäisen tarkkaavainen, sosiaalinen ja "helppo" koira, joka rakastaa kaikkia; niin ihmisiä kuin eläimiäkin.\nTerveys: pieni napatyrä, PRA terve\nPentueet: Saletisti C-pentue\nYhteisomistuksessa. Keisarinleikatuista neljästä pennusta ainut eloonjäänyt. Asuu emänsä kanssa lapsiperheessä. Pentueen suurin; jäämme mielenkiinnolla odottamaan mitä tästä kasvaa.\nLue lisää Pimusta\nLAJISTA VIIS KUNHAN LAUMA TOIMII\nTuleva hiirikissa, nyt lähinnä aiheuttaa kauhua Kurolle kyöhnäämällä tämän kyljessä. Tulee sisälle koirien kutsuhuudolla ja omaa paremman laumavietin kuin koirani. Todennäköisesti emä-poika sukurutsauksen tuotos, mikä näkyy tappijalkaisuudessa.\nPOISSA VIERESTÄ, MUTTA EI MIELESTÄ\nCora [Famolas Pylpyrä]\nCora on topakka neiti unelmayhdistelmästäni, joka oli sijoituksessa meillä Famolas kennelistä, kunnes se hormonihäiriön vuoksi steriloitiin syksyllä 2016. Yksi asia johti toiseen ja keväällä 2017 Cora muutti virallisesti Helsinkiin nuoren pariskunnan silmäteräksi. #isinkulta\nLue lisää Corasta\nKASVATTEJA JA KOIRAKAVEREITA\nTässä linkkejä koirakavereiden, koirieni sukulaisten sekä tietty omien kasvattieni sivuille, blogeihin yms.\nCantavia Kodinonni [Donnan isä]\nPakkasen Eloaika [Poropentueen emä]\nKennel Vanilla's Honey\nSaletisti Sinttu Silmusuu "Sintti"\nSaletisti Ronja Ryövärintytär "Ronja"\nSaletisti Quagmire Isadora "Dora"\nSaletisti Prinssi Ruusunen "Taavi"


Terveystalo investoi ja työllistää Joensuussa - ePressi\nTerveystalo investoi ja työllistää Joensuussa\nTerveystalo kehittää aktiivisesti toimintaansa Joensuussa. Vuoden 2015 lopussa Terveystalo siirtää lääkärikeskus-sairaalansa toiminnan saman katon alle ydinkeskustaan Kauppakadulle, kävelykadun varteen. Syyskuun alussa myös Terveystalon asiakaspalvelukeskus muutti uusiin, isompiin tiloihin Käpykankaalle.\nTerveystalon keskittyminen yksiin yhteisiin tiloihin on tervetullut muutos sekä asiakkaiden että Terveystalon henkilöstön kannalta. Uusien tilojen valmistelu täyden palvelun lääkärikeskus-sairaalan toimintaa varten on jo käynnistynyt.\n- Tavoitteenamme on ollut löytää kaupungin ydinkeskustasta tila, jossa voimme toimia lähellä asiakkaita. Uusissa tiloissa täyttyvät kaikki tavoitteemme: meille on helppo tulla ja pystymme tarjoamaan asiakkaille yhtenäisen ja sujuvan hoitoketjun. On asiakaskokemuksen ja hoidon lopputuloksen kannalta tärkeää, että asiakas saa tarvitsemansa hoidon helposti ja nopeasti, sanoo Terveystalo Joensuun yksikönjohtaja Petri Lempiäinen.\nAsioinnin helppoutta lisää se, että autollakin pääsee aivan lääkärikeskus-sairaalan seinän taakse Joensuun Ykköspaikoitukseen.\n- Yhteiset tilat tukevat terveyden ammattilaisten saumatonta yhteistyötä. Henkilöstömme osallistuu tilojen suunnitteluun. Käyttötarkoitukseensa suunnitellut tilat tukevat hoidon laatua ja nopeuttavat asiakkaan hoitoketjua.\nJoensuun Terveystalon palveluihin kuuluvat yleis- ja erikoislääkäripalveluiden lisäksi työterveyspalvelut, sairaalapalvelut, fysioterapia sekä korkeatasoiset laboratorio- ja kuvantamispalvelut.\nLääkärikeskus-sairaalan lisäksi Terveystalolla on Joensuussa asiakaspalvelukeskus, jonka keskeisimpiä tehtäviä ovat ajanvaraus sekä asiakkaiden opastus ja neuvonta. Keskuksen toiminta on kesän aikana laajentunut ja se työllistää 50 asiakaspalvelun ammattilaista. Syksyn aikana osaajia haetaan lisää. Syyskuun alussa keskus muutti uusiin, isompiin tiloihin Käpykankaalle. Terveystalon valtakunnallinen asiakaspalvelu on keskitetty kahdelle paikkakunnalle, Joensuun lisäksi asiakkaita palvellaan Kristiinankaupungissa Pohjanmaalla.\nNeljät toimitilat yhteen Kauppakadulle\nVuodesta 2006 lähtien Terveystalo on kasvanut Joensuussa yritysostoin. Vuosien varrella Kuntohovin lääkäriasema, Medivire ja Lääkärikeskus Suinuu ovat tulleet osaksi Terveystaloa. Kaikkien yritysten tilat ovat jääneet käyttöön ja Terveystalo toimii Joensuussa tällä hetkellä neljässä eri osoitteessa.\n- Asiakaskuntamme ja palveluvalikoimamme ovat kasvaneet viime vuosina merkittävästi. Myös lääkärikeskus-sairaalan henkilöstön määrä on lisääntynyt, työllistämme tällä hetkellä yli 50 työsuhteista ja lähes 70 ammatinharjoittajasopimuksella toimivaa terveydenhuollon ammattilaista, Petri Lempiäinen kertoo.\n- Vuoden 2014 alusta lähtien olemme laajentaneet palvelutarjontaa lapsiperheille, eläkeläisille ja urheilijoille. Lisäksi olemme laajentaneet viikonlopun lääkäripäivystyksen sunnuntaille. Tuoreimpana palveluna käynnistämme syyskuun aikana lääkärien kotikäynnit mm. Joensuun kantakaupungin ja Enon alueilla. Kaikille näille palveluille on Joensuussa ja sen ympäristössä kasvavaa kysyntää. Uutta on myös Terveystalon Oma Terveys -palvelu, jonka kautta asiakkaamme voivat seurata verkossa omaan terveyteensä liittyvää tietoa, kuten lääkärikäyntejään ja laboratoriotuloksiaan.\nPiristysruiske Joensuun keskustan kehittämiselle\nTerveystalon uudet toimitilat sijaitsevat osoitteessa Kauppakatu 21. Tilat remontoidaan täysin vastaamaan lääkärikeskus-sairaalan tarpeita. Hanke on merkittävä investointi ja se työllistää rakennusvaiheessa lähes 40 rakennusalan työntekijää. Tilahanke toteutetaan yhteistyössä kiinteistöjen rakentamiseen, jalostamiseen ja vuokraamiseen erikoistuneen Korhonen Yhtiöiden kanssa.\n- Uusien tilojen etsintä pohjautui täysin Terveystalon liiketoimintastrategiaan ja tarpeeseen. Korhonen Yhtiöt omistaa kiinteistön ja Terveystalo toimii siinä pitkäaikaisella vuokrasopimuksella. Suunnittelemme tilat yhteistyössä Terveystalon henkilöstön kanssa ja suunnittelussa kiinnitetään huomiota asioinnin helppouteen ja sujuvuuteen. Tällainen tiivis kumppanuusajattelu on uutta kiinteistöliiketoiminnassa, sanoo kiinteistö- ja sijoitusjohtaja Esko Torssonen Korhonen Yhtiöistä.\n- Terveystalon uudet tilat ovat meille merkittävä hanke. Kyseessä on pitkäaikainen kumppanuus Suomen suurimman terveyspalveluyrityksen kanssa. Erityiskiitos kuuluu myös Joensuun kaupungille, jonka kanssa kiinteistöön liittyvä päätöksenteko sujui joutuisasti. Rakentamiseen ja kaavoittamiseen liittyvä yhteistyö on voimaa ja tekee Joensuusta kilpailukykyisen kaupungin.\nTaustatietoa: Terveystalon tiedote 28.5.2014 asiakaspalvelukeskustoiminnan kehittämisestä Joensuussa: http://terveystalo.com/fi/Ajankohtaista/Uutiset/Terveystalon-asiakaspalvelukeskuksen-toiminta-Joensuussa-laajenee/\nLääkärikeskus-sairaalan uudet tilat: Petri Lempiäinen, yksikönjohtaja, Terveystalo Joensuu, p. 050 370 2763, petri.lempiainen@terveystalo.com\nEsko Torssonen, kiinteistö- ja sijoitusjohtaja, Korhonen Yhtiöt, p. 0400 678 949, esko.torssonen@korhonenyhtiot.fi\nAsiakaspalvelukeskus: Anne Riska, asiakaskokemusjohtaja, p. 040 5628 146, anne.riska@terveystalo.com


Gold Factory - löydä sisäinen alkemistisi\nKullan kimallus on hivellyt ihmisten mieltä aikojen alusta saakka. Kullalla on rahoitettu sotia, jokaisen valtion keskuspankissa säilytetään kultaa, jonka lisäksi kullalla sinetöidään avioliittoja ja sitä käytetään arvon säilyttäjänä. Kulta on kauneimpia maailman kaikkeuden metalleja ja kullan tuotanto on kaikkea muuta kuin eettistä toimintaan, sillä kaivaminen ja jalostaminen aiheuttavat melkoista ympäristötuhoa.\nNyt pelaajalla on kuitenkin hyvällä mielellä nauttia kullantuotannosta, sillä hän pääsee tutustumaan fiktiiviseen kultatehtaaseen, jossa eettisistä ongelmista ei tarvitse välittää. Gold Factory pitää sisällään monipuoliset toiminnot, jotka takaavat, ettei pelin ääressä koeta tylsiä hetkiä. Tämän videokolikkopelin on kehittänyt Microgaming -peliyhtiö, joka on yksi maailman innovatiivisimmista pelinkehittäjistä.\nGold Factoryn keloilla pelaaja voi voittaa huimia palkintoja, mikäli on onni myötä. Gold Factory löytyy miltei jokaiselta varteenotettavalta nettikasinolta, jonka lisäksi sitä on mahdollista pelata täysin ilmaiseksi, ilman että pelaajan täytyy rekisteröityä kasinon sivuille. Pelaaminen onnistuu kaikilla alustoilla, jonka lisäksi keloilta voi tahkoa voittoja myös mobiilisti. Tällöin pelaaminen onnistuu vaikka bussin penkiltä. Pelin palautusprosentti eli RTP on 96,54 %, mikä on keskimääräinen luku kolikkopelien parissa. Gold Factoryn käyttöliittymä on hyvin yksinkertainen ja toiminnot nopeasti omaksuttavissa. Näin ollen se soveltuu aloitteleville pelaajille.\nGold Factory pitää sisällään hyvin perinteisen kelasysteemin, joka muodostuu viidestä kelasta, jotka pyörivät kolmella eri rivillä. Peli eroaa monista muista Microgamingin peleistä siinä, että siinä on kiinteä voittolinjojen määrä. Gold Factoryssa tämä luku on 30. Pelin tarkoituksena on metsästää samanlaisia merkkejä, ja pääsääntöisesti voittoon riittää kolme saamaa symbolia. Ne ovat keskenään eriarvoisia, joten pelaajan kannattaakin tutustua rauhassa, slotin ohjeissa sijaitsevaan voittotaulukkoon, jossa kunkin symbolin arvoa on selkeästi ilmaistu. Voittoyhdistelmät lasketaan aina vasemmalta oikealta. Pelistä löytyy myös wild, joka korvaa kaikki muut symbolit, paitsi scatter-symbolin. Niiden avulla pelaajan on mahdollista helpottaa voittamista, ja päästä bonuskierroksille. Pelin panos riippuu aktiivisten voittolinjojen määrästä, jolloin kokonaispanokseksi muodostuu 0,01 – 100 euroa.\nPelaajalle ei tule varmastikaan yllätyksenä, että pelissä kimaltelee vahvasti kulta. Sävy on läsnä pelin taustassa, pelin symboleissa ja ohjeissa. Arvometallia on pelissä niin paljon, että kullan voi miltei haistaa. Pelaajan onnesta puolestaan riippuu, pääseekö pelaaja sitä maistamaan. Peliruutu on sijoitettu kultatehtaan sisään, ja taustalta paljastuu erilaisia putkia. Kelat peittävät peliruudun miltei kokonaan, joka tekee slotista havainnollisen ja selkeän. Symbolit liittyvät kaikki jollain tavalla kullan tuotantoprosessiin, ja ne erottautuvat keloilta hyvin. Slotissa on muutamia erikoistoimintoja, jotka tuovat pelikokemukseen lisää vauhtia. Äänimaailmaltaan Gold Factory on riemukas, sillä taustalla soi hauskan kuuloinen melodia, joka rytmittää pelaamista oivallisesti, samalla kun se luo miellyttävän tunnelman.\nGold Factory ei olisi mitään, ellei siinä olisi loistavia bonuksia, joiden avulla pelaaja pääsee kartuttamaan omaa voittokassaansa. Pelissä on erityinen bonuspeli, joka aktivoituu, mikäli pelaaja onnistuu saamaan keloille 3, 4 tai 5 scatteria. Tällöin ruudulle avautuu bonuspeli, josta pelaaja voi valita mieleisensä. Boiler Room Bonus -pelissä pelaaja pääsee klikkailemaan neljä paikkaa, kahdestatoista eri vaihtoehdosta. Tällöin pelaaja tulee paljastaneeksi mahdollisia palkintoja. Pelistä löytyy niin ikään erityinen bonuskierrosohjelma, jonka aikana pelaaja voi voittaa 10 – 35 ilmaista kierrosta. Reactor bonuspelissä pelaaja pääsee jälleen klikkailemaan palkintoja. Tarkoituksena on löytää malfunction -merkki, jolloin pelaaja palkitaan huimalla palkinnolla. Pääpalkintona pelaajaa odottelee 61 900 kolikkoa.\nGold Factory soveltuu kaikille niille, jotka palvovat kultaa ja rakastavat sitä enemmän kuin omaa äitiään tai aviopuolisoaan. Peli tutustuttaa pelaajan hauskasti kullan tuotantoon, jonka lisäksi pelissä on monipuoliset toiminnot. Ohjeet ovat selkeät ja informatiiviset, ja niiden avulla peli on helpompi sisäistää. Pelin bonustoiminnot ovat hyvin kekseliäitä, eikä vastaaviin törmää monissakaan kolikkopeleissä. Pelaaja pääsee itse klikkailemaan palkintoja, joka luo peliin lisää jännitystä. Visuaalisesti Gold Factory on todella hieno ja se kursailee kultateemalla. Tästä huolimatta, pelin käyttöliittymä on hyvin selkeä, joka helpottaa pelaamista. Käytettävissä oleva panosskaala on lavea, joten pelistä saa iloa irti monen tasoiset rullaajat. Äänimaailma on viihdyttävää ja luo peliin upean tunnelman.\nGold Factory on monin puolin hyvin tyylikäs kolikkopeli, mutta siinä on tästä huolimatta vielä jonkin verran kehitettävää. Värimaailmassa painottuu hieman liikaa kullan sävyt, ja siihen voisi lisätä muitakin värisävyjä. Peruspeliin voisi rakentaa lisää erikoistoimintoja, jotta pelaajan ei aina tarvitsisi odottaa bonustoimintojen kytkeytymistä. Peliin voisi rakentaa kiinteän- tai progressiivisen jackpotin. Olisi ilahduttavaa, mikäli pelistä saatavat voitot olisi mahdollista tuplata. Gold Factory pitäisi kääntää kokonaisuudessaan suomen kielelle, sillä pelin pelaaminen englanniksi on hieman tympäännyttävää. Palautusprosenttia voisi nostaa, jotta pelaaminen muuttuisi pelaajalle edullisemmaksi. Käyttöliittymään voisi lisätä enemmän tarinnallisia elementtejä, kuten videoita tai animaatioita, jotka syventäisivät pelin teemaa.\nGold Factory on yksinkertainen videokolikkopeli, jonka on kehittänyt Microgaming – peliyhtiö. Se muodostuu viidestä kelasta ja kolmestakymmenestä voittolinjasta. Pelaaja pääsee itse valitsemaan aktiivisten voittolinjojen määrän, mikä vaikuttaa kokonaispanokseen. Pelin palautusprosentti on 96,54 %, ja pelin pääpalkinto kokonaiset 61 900 kolikkoa! Gold Factoryn helppo käyttöliittymä mahdollistaa pelin nopean oppimisen, joten se soveltuu hyvin vasta-alkajille. Jotta pelaaminen olisi mahdollisimman helppoa, ovat pelikierrokset mahdollista automatisoida.\nSlottia on mahdollista takoa kaikilla alustoilla, jonka lisäksi se löytyy miltei jokaiselta nettikasinolta. Peliruudulta avautuu näkymä kultatehtaaseen, ja käytetyssä värimaailmassa painottuukin kullanväri. Gold Factory pitää sisällään monipuoliset bonustoiminnot, joten käynnistä sinäkin kullanhohtoiset kelat ja kokeille onneasi!


Kotia kokoamassa: Kivitasot\nLähettänyt Kodin kokoajat klo 0.00\nSanna 28. tammikuuta 2012 klo 23.47\nHei, tulin vierailulle sivuillesi. Mukava saada uusi jäsen mukaan. Teillä näyttää olevan rakennusprojekti lopuillaan. Onnittelut! Kuvia katsellessa tuli kyllä niin hyvin mieleen oma rakennusprojektimme. Huh, mikä urakka.\nAnonyymi 30. tammikuuta 2012 klo 21.38\nhei, minäkin törmäsin näihin sivuihin joululoman aikana ja innokkaasti olen selaillut päivitykset läpi: jopera rakentaa meille taloa vieruspaikkakunnallenne ja olemme teitä pari kuukautta jälessä. Näyttää siltä, että olette itse kilpailuttaneet firmoja ja tehneet jotain itsekin? Meillä tulee ihan avaimet käteen valmispaketti, helppoa hommaa:)\nKodin kokoajat 30. tammikuuta 2012 klo 22.41\nHeippa Sanna ja hauska, että pistäydyit. Onneksi tämä urakka alkaa olla loppusuoralla ja viiden viikon päästä jo päästään oman katon alle. Paitsi kesällä tietenkin on pihahommat joten taitaa hommaa vielä riittää.¨\nMikä talomalli teille Elli tulee? Kiva, että löysit blogimme :) Meilläkin oli tarkoitus ottaa ihan avaimet käteen koko paketti, mutta mieli muuttui matkalla ja toisaalta ollaan ihan tyytyväisiä ainakin, että on hankittu itse sisustusjuttuja. Toivottavasti olette olleet yhtä tyytyväisiä kuin mekin Joperan työn jälkeen :)


Kuljetusliike Ville Silvasti Oy palkittiin Valtakunnallisella yrittäjäpalkinnolla | Yrittajat.fi\nPalkinto on arvostettu ja perinteinen, sitä on jaettu vuodesta 1968 lähtien. Fennia ja Suomen Yrittäjät haluavat palkinnolla nostaa yrittäjien ja yrittäjyyden arvostusta Suomessa.\nValtakunnallisen yrittäjäpalkinnon saivat Kuljetusliike Ville Silvastin lisäksi: Sisustus- ja vaateyritys By Pia’s Uudeltamaalta, nanoteknologiayritys Picosun pääkaupunkiseudulta ja Sinituote Hämeestä.\nKuka kuljettaa tuulivoimaloita? Ville Silvasti Oy!\n–Koen päivittäin olevani henkilökohtaisesti vastuussa siitä, että työntekijöillä on turvallista työskennellä, Silvasti kertoo.\n- Olemme tehneet kovasti töitä sekä myös ennakkoluulottomasti investoineet uusiutuvien energioiden toimialaan. Moni asia on muuttunut vuosien varrella, mutta tekemämme päätökset ovat osoittautuneet oikeiksi. Tunnustus lämmittää mieltä ja arvostamme sitä suuresti.\nMaailmalla jylläävä korona ei ole vaikuttanut negatiivisesti yrityksen toimintaan. Ainoastaan työntekijöiden liikkuminen on hieman hankaloitunut.\n- Oikeastaan vaikutus on ollut päinvastainen, hyvä trendi uusiutuvissa energioissa on edelleen vahvistunut ja usko tulevaisuuteen tällä alalla on suurempi kuin koskaan aikaisemmin. Pyrimme kasvattamaan markkina-asemaamme tuulivoimakuljetuksissa ja seuraamme aktiivisesti mahdollisia uusia maantieteellisiä alueita. Olemme myös investoineet uuden sukupolven tuuliturbiinien kuljettamiseen vaadittavaan kalustoon. Jatkossa tulemme laajentamaan palveluvalikoimaamme tuulivoimaprojektien kokonaisvaltaisemmassa hoitamisessa, Silvasti avaa.\nJoulukauden avajaiset Keskusaukiolla pe 29.11. klo 15.00-20.00\nJouluinen leimapassikampanja Keurusseudulla 18.11.-24.12.


Rehua ja ruokaa – tulevaisuuden proteiinituotannon tutkimus ja pilotointi | Teknologiateollisuuden 100-vuotissäätiö\nTulevaisuuden ravinto valmistuu hiilidioksidista ja sähköstä\nIhmisen aiheuttamista kasvihuonepäästöistä 20–30 prosenttia syntyy maataloudesta. Samalla ilmastonmuutos aiheuttaa maataloudelle monia ongelmia, kuten pitkiä kuivuus- tai sadekausia ja lämpötilojen nousua. Maapallon kasvavan väestön ravinnonsaanti pitää pystyä turvaamaan, mutta maatalouden tuotanto ei ole siihen tarpeeksi kestävää eikä riittävää.\nKuva: Lappeenranta University of Technology\nLappeenrannan teknillisen yliopiston (LUT) sähkötekniikan ja Teknologian tutkimuskeskus VTT:n bioprosessitekniikan tutkijat kehittävät Neo-Carbon Food -nimistä prosessia, jonka avulla hiilidioksidista ja uusiutuvasta sähköstä tuotetaan ravinnoksi sopivia proteiineja. Prosessi irrottaa ruoantuotannon paikasta ja ilmasto-olosuhteista. Se voidaan toteuttaa missä tahansa, missä on saatavilla uusiutuvaa energiaa – vaikka aavikolla tai kerrostaloasunnossa.\nProteiinit tuotetaan mikrobikäymisen avulla suljetussa kierrossa. Sähköstä saatava energia syötetään mikrobeille vetynä, ja proteiinien rakennusaineena toimiva hiilidioksidi otetaan ilmasta. Lisäksi mikrobeille annetaan välttämättömiä kivennäisaineita, kuten typpeä, fosforia, kalsiumia ja kaliumia.\nKun mikrobit ovat kasvaneet riittävästi, osa niistä siivilöidään pois ja kuivataan. Valmiin mikrobimassan proteiinipitoisuus on korkeampi kuin soijalla. Proteiinia voidaan käyttää eläinten ravintona sellaisenaan tai esimerkiksi rehun seassa. Varsinaiseksi elintarvikkeeksi sillä on vielä matkaa, mutta idea on, että tulevaisuudessa tutkimusryhmän keksintö ruokkisi myös ihmisiä.\nTutkimusryhmän proteiineja tuottava reaktori on toistaiseksi mukin kokoinen, ja sillä on tuotettu vasta korkeintaan kymmeniä grammoja proteiinia. Rahoituksen turvin tutkijat rakentavat prosessorista suuremman pilottiversion, joka kytketään LUT:n aurinkovoimalaan.\nPilotin myötä tuotantoprosessin odotetaan herättävän liike-elämän kiinnostuksen. Prosessi voitaisiin sijoittaa esimerkiksi panimoiden tai bioetanolilaitosten yhteyteen, jolloin niissä vapautuva hiilidioksidi saataisiin mikrobien käyttöön.\nTutkimushanke voi vaikuttaa merkittävästi maatalouden tulevaisuuteen ja muotoihin, sillä prosessia voi monistaa mielin määrin. Tiimin tavoite on Tulevaisuuden tekijät -ohjelman rahoituksella kasvattaa laboratorilaitteiston proteiinintuotanto tuhatkertaiseksi.\nProf. Jero Ahola, LUT\nTkT Juha-Pekka Pitkänen, VTT\nDI Leo Ojala, VTT\nTkT Vesa Ruuskanen, LUT\nTkT, dos. Pasi Vainikka, VTT


Kultasepänliike Suokko | Tyyliniekka\nMiehen ainoa koru on kello, näin sanotaan usein kun puhutaan miesten pukeutumisesta. Minulla oli ilo keskustella myös tästä aiheesta Tampereella toimivan Kultasepänliike Suokon yrittäjä Iiro Suokon sekä kelloista vastaavan Tommi Wilundin kanssa. Lyhyt rupattelutuokio venähtikin parin tunnin mittaiseksi vierailuksi.\nKultasepänliike Suokko on toiminut vuodesta 1991 alkaen, ensin Porissa ja sittemmin Tampereella. Suokon liiketoiminnan ytimen muodostavat oma timanttikorumallisto, timanttien maahantuonti, erittäin laaja kihlasormusmallisto ja sveitsiläisen Tissotin laatukellot. Lisäksi kellohyllystä löytyvät Thomas Sabon, Calvin Kleinin sekä myynnistä poistuvat Longinesin, Ebelin ja Edoxin kellot, joita voi ostaa hyvällä alennuksella Suokon verkkokaupasta. Tsekkaa myös alennukseen oikeuttava kanta-asiakasohjelma Suokon verkkokaupasta.\nUusi Tissot ranteessa\nSuokon päämerkkinä on sveitsiläinen Tissot, joka on yksi vanhimmista laatukellojen valmistajista maailmassa. Tämä vuonna 1853 perustettu sveitsiläinen kellovalmistaja on Iiro Suokon mielestä kelloa hankkivalle oivallinen valinta sen takia, että valmistajalta löytyy malleja monipuolisesti elämän eri tilanteisiin ja tarpeisiin; arjesta juhlaan, kvartseista automaatteihin. Lisäksi maltillinen hinnoittelu antaa mahdollisuuden hankkia hyvän kellon kohtuukustannuksin.\nTissotilla löytyi omaan silmääni miellyttäviä vaihtoehtoja ja Omega-miehenä merkissä miellyttää toki se, että se kuuluu Longinesin ja Omegan kanssa samaan Swatch-konserniin.\nHaastattelutuokion aikana kellovalikoimaa tutkaillessa silmiini osui kvartsikoneistoinen valkotauluinen kronografi, joka oli rakkautta ensisilmäyksellä. Eihän siinä muu auttanut kuin hieroa kauppoja, jonka lopputuloksena yrittäjä hieroi karvaisia käsiään tyytyväisen oloisena. 🙂\nKun menet ostamaan kronoa…\nTommi Wilund täyttämässä takuukorttia\n… muista, että se voi tarkoittaa kahta asiaa; kronografia ja kronometria. Eli kun kyselet kelloliikkeestä kronoja, voit varautua tarkentavaan kysymykseen. Maanmainio Kellomies-kirja antaa termeille selkeät vastaukset; kronografirannekello näyttää kellonajan lisäksi mitattavia aikavälejä ja väliaikoja erillisillä osoittimilla, jotka käyttäjä voi käynnistää ja pysäyttää painikkeilla.\nKronometri tarkoittaa puolestaan kelloa, joka käy erittäin tarkasti ja luotettavasti eri asennoissa ja lämpötiloissa. Kronometri-nimitystä voi käyttää rannekelloista, joiden koneisto on puolueettoman ja virallisen luokituslaitoksen testaama ja sertifioima. Tällaisen sertifioinnin tunnistaa käytännössä COSC-merkinnästä.\nTästä knoppitiedosta saimme Iiro Suokon kanssa yhteisen ajatuksen siitä, että Tyyliniekkaan kannattaisi tuottaa artikkeleita eri kellotyypeistä ja käyttötarkoituksista. Kelloaiheisia juttuja on siis tulossa lisää ja niiden tuottamiseen osallistuu Suokon ohella Kellofoorumi.com, josta kirjoitin esittelyn aiemmin.\nPS. Kellomiehen mielestä kello on tosiaan miehen ainoa koru. Asiasta voidaan toki olla toista mieltä. 🙂\nKultasepänliike Suokon löydät Tampereelta osoitteesta Aleksanterinkatu 25.\nEdellinen artikkeliAlihankintamessujen väriläiskä\nSeuraava artikkeliTyyliniekka rocks @ RockedInJoensuu


Ajankohtaista - Page 14 of 16 - Seure\nLähihoitajan kesätyö Helsingin sotessa\nVantaa ja HUS-Peijas ottavat ensimmäisinä Suomessa uuden potilastietojärjestelmän Apotin. Apotin tarkoituksena on sujuvoittaa sote-ammattilaisten työtä, yhtenäistää sote-tietojärjestelmien viidakkoa ja lisätä…\nSeure laajentaa toimintaansa Keski-Uudellemaalle\nKeski-Uusimaan sote -kuntayhtymä on valinnut sijaisvälityspalvelun tuottajakseen Seure Henkilöstöpalvelut, jonka osaomistajaksi kuntayhtymä samalla tulee. Keski-Uudenmaan sote -kuntayhtymä hakee synergiaetuja keskitetyllä…\nSeure · 21.6.2018\nUudistimme työnhakijan palveluja netissä – tietoa hakuprosessin alusta loppuun\nHaluamme tehdä työn hakemisesta Seuressa entistä helpompaa. Viimeisimpinä uudistuksina olemme lisänneet työhakijan tiedotusta ja helpottaneet yhteydenottoa tarjoamalla työnhakijoille oman puhelinpalvelulinjan….\nSeure · 20.6.2018\nTyönteosta opintopisteitä – Seure ja Laurea kehittävät yhteistyötä työn opinnollistamisessa\nSeure Henkilöstöpalvelut ja Laurea-ammattikorkeakoulu tiivistävät yhteistyötään. Tavoitteena on tarjota sosiaali- ja terveysalan opiskelijoille entistä joustavampia mahdollisuuksia työskennellä opintojen ohessa ja…\nSeure · 13.3.2018\nEtsitkö keittiöalan päivätöitä? Haluaisitko itse valita työpäiväsi? Haemme uusia keikkatyöntekijöitä Helsingin ja Espoon kouluihin, päiväkoteihin, sairaaloihin ja henkilöstöravintoloihin. Seuressa voit…\nSeure · 9.2.2018\nEtsimme lähihoitajia kotihoitoon – tarjolla keikkatöitä ja pidempiäkin työsuhteita!\nHaluatko työskennellä joustavasti oman aikataulusi mukaan? Kiinnostavatko keikkatyöt, jolloin voit valita itse omat työpäiväsi? Etsitkö pidempää työsuhdetta, jonka kestoon ja…\nLähihoitaja Timo: Lääkehoitolupa kannattaa hankkia!\nKun lähihoitaja ja sairaanhoitajaopiskelija Timo Vesterlund aloitti lähihoitajana keikkailun Seuressa keväällä 2017, hän oli suorittanut LOP-verkkokurssin (lääkehoidon osaamisen perusteet). Verkkokurssilla opiskellaan lähihoitajan…\nSeure · 24.11.2017


.Mustaa valkoisella: Lillan päivä\nAjattelin nyt tehdä sitten sen hyvin mielenkiintoisen Lillan päivä -postauksen. Sanoin eilen, että Lilla ei tee muuta kuin syö, menee tarhaan, syö, lepää, syö, tulee tarhasta, syö, nukkuu, syö ja niin edespäin. Joten tässäpä tämä. Superkiinnostava Lillan päivä.\nAamulla klo. 7.45 poni saa aamuruokansa nenän eteen. Samalla yleensä, kuten tänäkin aamuna huomaan Lillan hanganneen mukavasti häntäänsä ja pintelin olevan ihan miten sattuu. Puran sen ja käärin hännän uudestaan. Samalla käyn ponimuksen nopeasti läpi harjalla.\nRuuan jälkeen puen ponille riimun ja talutan sen tarhaan. Käyn hakemassa sisältä lämmintä vettä ja tuon sitä tarhaan. Samalla viskaan ison kasan heinää Lillan nenän eteen.\nJossakin vaiheessa päivää siivoan ponin karsinan ja laitan iltaheinät valmiiksi. Käväisen myös päivän mittaan tarkistamassa useaan otteeseen, että tammasella on heinää nenän edessä ja vettä on vielä jäljellä (talvella katson myös, ettei se ole jäätynyt). Kumpaakin vien tarvittaessa lisää.\nIltapäivällä otan jälleen talikon käteen ja suuntaan tarhaan. Siivoan tarhan läpi (kuinka mukavaa se onkaan näin keväisin, kun lumen alta esiin tulee väkisin talvella syystä tai toisesta sinne jääneitä kasoja...). Tänään siivouksen jälkeen nappasin ponin myös tarhasta ja harjasin sen pihassa, jonka jälkeen käytiin minimaalinen lenkki kävelemässä maastakäsin (n. 400 metriä, eli hurrjan pitkästi).\nIllalla vien karsinaan lämmintä vettä ja iltaruuan valmiiksi. Kahdeksan aikoihin tuon Lillan sisälle. Väkirehujen syömisen jälkeen nappaan vielä ruoka-astian karsinasta pois ja toivotan ponille hyvät yöt. Käväisen itse vielä sisällä, jonka jälkeen linnoittaudun varustehuoneeseen yöksi vahtimaan hevosta kameran kautta.\nP.S. Tänään 322vrk\nHe muli 4. huhtikuuta 2013 klo 23.24\nIitu 5. huhtikuuta 2013 klo 17.40\nAnonyymi 5. huhtikuuta 2013 klo 12.36\nLillukalla on helppo elämä!:D\nIitu 5. huhtikuuta 2013 klo 17.38\nNo on joo tällä hetkellä. Sitten taas lisääntyy liikunta pikkuhiljaa, kun on saanut varsansa maailmaan ;)\nThePasso Fani 5. huhtikuuta 2013 klo 15.24\nKiva tuo Lillan päivä ja mukavasti olet jaksanut kuvailla pitkin päivää :)\nIitu 5. huhtikuuta 2013 klo 17.39\nMeps 5. huhtikuuta 2013 klo 16.16\nToivottavasti se varsa syntyy pian, koska minä ja siskoni käymme joka päivä lukemassa uuden postauksen, että joko se varsa on syntynyt! Ihana blogi ja postaukset!:)\nEi se varmaan vielä ihan muutaman päivän sisällä tule, mutta sitten ihmettelen minäkin, jos kuukausi vielä menee : D\nAnonyymi 5. huhtikuuta 2013 klo 16.46\nHei onko tuo Lillan tarha joku jääkiekkokaukalo?\nIitu 5. huhtikuuta 2013 klo 17.37\nHeh, onhan se :D Mutta ihan käteväksi on osoittautunut, talvella kun et oikein tolppia maahan saa : D\nJanna.G 5. huhtikuuta 2013 klo 19.16\nsun banneri on mun blogissa uusimmassa postauksessa :)


Amfion | pro musica classica | Page 556\nPääkaupunkiseudun musiikki esillä Berliinissä 2008\n13.6.2007 19:43 , T. Kilpikivi\nPääkaupunkiseutu on esillä Berliinissä ensi keväänä, musiikki etunenässä. Helsinki, Espoo, Vantaa ja Kauniainen esittäytyvät Helsinki in Berlin -tapahtumasarjassa, joka järjestetään yhteistyössä Music export finlandin kanssa. Sarjan avaa Helsingin kaupunginorkesterin konsertti Berlin Philharmoniessa 24. huhtikuuta. Sitä seuraa kymmenen klubikonsertin sarja.\nPianokilpailuja ja grillitestejä\n13.6.2007 14:26 , T. Kilpikivi\nMaj Lind -pianokilpailu saatiin viime viikolla päätökseen, enkä voi olla lausumatta julki muutamaa sen kirvoittamaa ajatusta. On tietysti jollain tavalla ilahduttavaa, imartelevaakin, kuinka paljon huomiota klassinen pianomusiikki taas sai. Suhtauduttaisiinpa siihen yhtä intohimoisesti useamminkin kuin parin viikon ajan kerran viidessä vuodessa. Yhtäkkiä jaksetaan kuunnella suurella mielenkiinnolla kymmeniä resitaaliohjelmia, jotka vieläpä sisältävät lukuisia päällekkäisyyksiä, vaikka korkeatasoinenkin pianoresitaali harvoin vetää salia edes puolilleen.\nJos maailman paras kestävyysjuoksija tulisi Helsingin Olympiastadionille juoksemaan 10000 metriä kykyjensä mukaisesti, mutta ilman ajanottoa ja kanssakilpailijoita, paikalle tuskin vaivautuisivat muut kuin sitkeimmät henkilökohtaiset fanit. Toivon todella, ettei sama asenne leviä klassisen musiikin konserttikulttuuriin. Kyllä aivan tavallisen ohjelman ja esiintyjien puolesta korketasoisen konsertin pitäisi olla tarpeeksi kiinnostava tapahtuma ilman kilpailevia esityksiäkin.\nJo kahden soittajan kuuleminen kilpailussa saa ajatukset liikkeelle. Soittajien arvioimisen sijaan mielenkiintoisemmaksi kävi omalla kohdallani kuitenkin arviointini arvioiminen. Tulkintojen vertaileminen sai minut oppimaan lisää itsestäni ja suhtautumisestani musiikkiin. Arviointi kertoi loppujen lopuksi enemmän itsestäni kuin arvioinnin kohteista. Tämä on hyvä muistaa tuomariston päätöksiä ihmetellessä.\nIhmiset pitävät vertailemisesta ja lokeroinnista, mutta otammekohan itsellemme liian vaikean tehtävän laittaessamme taiteen tekemistä paremmuusjärjestykseen? Vai miksi lähes poikkeuksetta musiikin ammattilaistenkin keskusteluissa palkinnot jaetaan yleensä yhtä monella tavalla kuin on keskustelijoiden lukumäärä? Jos kilpailujen tärkeimmät tehtävät ovat ennestään tuntemattomien lahjakkuksien esille tuominen ja yleisen huomion lisääminen klassista musiikkia kohtaan, eikö siihen riittäisi kilpailu, joissa soittajia vaikka karsittaisiin välieriin ja finaaliin, mutta järjestysnumeron sijaan tuomaristo antaisikin julkiset kirjalliset palautteet kaikista finaalisoittajista, tai oikeammin heidän tulkinnoistaan?\nJärjestykseen laittamisessa on muuten eräs kielteinen puoli, jonka tiedostin kaasugrilliä hankkiessani. Ennen ostopäätöstä etsin testejä grilleistä ja löysinkin pari. Kuinka ollakaan päädyin testivoittajaan. Samalla kuitenkin tajusin, että jos olisin päätynyt toiseen yhtälailla hyvään grilliin ja huomannut testin vasta myöhemmin, minua olisi saattanut harmittaa se, etten ollut tullut valinneeksi voittajaa. Harmi olisi ollut kuitenkin turhaa; olisi ollut typerää antaa minkään alentaa niiden herkullisten aterioiden arvoa, jotka siihen asti ja siitä eteenpäin oli nautittu. Vastaavasti on vaarallista antaa kilpailujen tulosten vaikuttaa siihen, mitä ajattelee soittajien soitosta laajemmin. Kilpailujen tulokset perustuvat aina vain tiettyihin kilpailusuorituksiin ja ovat tuomariston kollektiivisesti päättämiä. Vain yksi asia on kilpailuissa varma: tulokset eivät ole missään tapauksessa absoluuttisia totuuksia.\nAiheesta muualla Amfionissa:\nSäveltäjä Perttu Haapasen päiväkirjakirjoitus\nLoviisan Sibeliuspäivät: Yökonsertti\n13.6.2007 10:44 , eventposter\nOsuva ohjelma yökonserttiin. Piano kirkossa on aina vaikea yhdistelmä, mutta luulenpa että tässä konsertissa tällä ohjelmalla se toimii. Straussin hieno Metamorfoosit kuullaan jousiseptettoversiona, kiinnostavaa. Iltavirkuille.\nIitin Musiikkijuhlat: Perjantaikonsertti\n13.6.2007 10:29 , eventposter\nVakuuttava taiteilijakaarti tällä kertaa kantaesittämässä tuotteliaan säveltäjä-kapellimestari-pianisti Leif Segerstamin sinfoniaa nro 156. Ohjelmassa myös Beethovenin kaunosieluisempia tuntoja esittelevä 12 muunnelmaa sellolle ja pianolle Taikahuilun teemasta sekä ekstaattisiin mittoihin nouseva Ravelin pianotrio.\nIitin Musiikkijuhlat: Avajaiskonsertti\n13.6.2007 10:19 , eventposter\nHyvät soittajat ja hienot teokset. Tunnelmia laidasta laitaan. Iitin Musiikkijuhlien avajaiskonsertti on kuultavissa myös suorana lähetyksenä YLE:n ykköseltä. Loistava oivallus muuten pitää kenraaliharjoitus lapsille avoimena konserttina klo 15.\n« Edellinen 1 … 554 555 556 557 558 … 598 Seuraava »


kirsema: tammikuuta 2014\nJopas olikin ihana tämä mookaiitti. Koska värejä riittää, eipä koru seurakseen muuta tarvinnut kuin hopeoidut pallukat.\nKakkonen sai mukaansa riipuksen, joka samaa kiveä\nJa koska korut ovat eri pituiset, ne voi vaikka laittaa molemmat kaulaan killumaan, jos siis siltä tuntuu.\nJa yhdistämällä nämä kaksi lyhyttä korua, saa yhden pitkän korun.\nYhdistäminen tapahtuu rasialukoilla.\n+ vähän päälle\nJa rannekoru kruunaa kaiken :)\nSiinä se sitten on koko setti.\nJa ihan oman mielen mukaan voi sitten käyttää mitä lystää :)\nTämän korun kuvaukseen olisi ehdottomasti pitänyt olla malli, mutta kun minun mallini ei ollut täällä paikan päällä, joten näillä mennään.\nRattoisaa sunnuntai-iltaa sekä mukavaa alkavaa viikkoa!\nkirjoitellut ja kuvannut kirsema klo 17.09 8 kommenttia:\nTulipa mieleen kokeilla eri juttuja ja sitä varten oli pakko tehdä pikaisesti yksi koru, jotta saan materiaalia, jota kuvata.\nEnsimmäisenä kokeiluun pääsi uusi kameran jalka. On mulla kameraan ollutkin jalka, mutta vähän rimpula. Nyt on sitten ihka oikea jalka ja voi kuinka helppoa sen kanssa oli kuvata. Miinuksena mainittakoon se, että koska kamerassani ei riitä kunnolla säätö todelliseen lähikuvaan, niin vanha kameran jalka oli tässä suhteessa parempi. Tai sitten pitäisi leikiskellä vähän enemmän.\nToinen kokeilu olikin sitten kuvien muokkaaminen kahdella eri ohjelmalla. Molemmissa omat hyvät puolensa.\nKolme ensimmäistä kuvaa on käsitelty Picasassa. Lasihelmien väri ei ole oikea. Toki kamera sekä iltahämäryyskin saattaa tehdä pieniä jullikoita ja lisäksi olisi kannattanut valita materiaaliksi vähän helpommin kuvattava yksilö :) Täytyykin joskus tehdä vertailu kuvilla, jotka on kuvattu päiväsaikaan ja koru, jossa on käytetty jotain "helpompaa" kuvattavaa.\nTätä alimmaista kuvaa on käsitelty toisella kuvankäsittelyohjelmalla (www.picmonkey.com). Helmien väri on oikea. Kylläpäs onkin huikea väriero.\nTässäpä tämän lauantain turinoita. Mukavaa viikonlopun jatkoa. Kuvailemisiin!\nkirjoitellut ja kuvannut kirsema klo 19.22 12 kommenttia:\nNo joopa joo :)\nPakkaspäiviä on pidelly ja se hyöty, mitä pakkasista löysin, oli pakastimen sulatus. Sulatus lienee oli ihan aiheellista jääkerrostumasta päätellen :)\nJa koska olen pahemman kerran jumittunut tuohon puuhun, niin tässä ainakin vielä kerran puuta yhdistettynä kumiin. Kumiputken sisällä kaarevia putkia ja soikeita linkkejä. Nyt onkin sormenpäät sitten vähän hellänä tuosta pujottamisesta.\nJa toinen jumitus: rannekoru. En näköjään päästä millään irti tästä ihanasta mallista :)\nkirjoitellut ja kuvannut kirsema klo 18.43 12 kommenttia:\nkirjoitellut ja kuvannut kirsema klo 15.30 12 kommenttia:\nPunainen ja musta, häivähdys hopean väriä. Siinäpä se väritys tällä kertaa. Ja helmien materiaalina puu. Punaisessa puuhelmessä mustia raitoja ja helmi on aivan hurmaava.\nTämä on siis tilattu setti, toivottavasti tuli sellainen mitä haluttiin. No ainakin puuhelmet ovat sitä, muu on ylläriä :) Kaulakoru ei saanut olla lyhyt vaan mieluummin pidempää mallia, mutta ei kuitenkaan napaan asti, joten ratkaisuksi tuli povipituus.\nMukavaa pakkaspäivää, on sitä muutamia asteita ja eilen satoi jopa lunta. On sitäkin ehkä pari senttiä :)\nJa viime postauksessa vallan unohtui unohtui toivottaa tervetulleeksi uusi lukija, joten tervetuloa vähän viiveellä! Ja mukavaa, kun liityit seuraani :)\nkirjoitellut ja kuvannut kirsema klo 9.23 8 kommenttia:\nkirjoitellut ja kuvannut kirsema klo 17.31 9 kommenttia:\ntämäkin vuosi käyntiin. Joulu on heitetty ulos ennen Loppiaista, joten oli aikaa touhuta muuta eli yläkerran kaapit kokivat tyhjennyksen...jotta mahtuu uutta tilalle :)\nSamalla sain muuten siivottua työpöytäni ja löysin sieltä valmiit, mutta kuvaamattomat tekeleet. Tämä ei ole sarja vaan yksittäisiä tekeleitä, joita ehkä voi yhdistää tai sitten ei.\nAloitetaan tästä: valkoisia helmiäislasihelmiä, mustia lasihelmiä ja muutama metallihelmi. Koru on lyhyt.\nJa toinen kaulakoru, jossa käytin puuhelmiä ja emaloituja lätyköitä hopeoidussa ketjussa. Tämäkin koru on lyhyt.\nJa sitten vielä rannekoru, puuhelmistä sekin. Olenpas jotensakin innostunut tästä punontatouhusta. Musta linkki on hopeoitu linkkirinkula, jonka pätkäisin poikki ja päällystin kumiputkella, kumiputki sitten linkin leikkaussauman yli, jotta se sitten pysyy kasassa. Johan oli ährääminen.\nRannekorun kiinnitys onkin sitten ihan perinteisellä napilla. Mitään kaunista nappia ei varastosta löytynyt, joten tuo välttäköön.\nkirjoitellut ja kuvannut kirsema klo 15.11 6 kommenttia:


Muutosvoimaa - ENERGISEMPÄÄ ELÄMÄÄ\nAikuisena persoonallisuuden ja luonteen kehitys tuntuu saavuttaneen maalinsa, olemme sitä mitä olemme. Vaikkei se ihan niinkään ole. Edelleenkin on mahdollista korostaa tai vaimentaa luonteensa eri puolia - kehittyä ihmisenä. On kuitenkin helpompi piiloutua sen taakse "että mun luonne nyt on tämmönen, enkä minä sille mitään voi."\nIhmisen luonne ja persoonallisuus ovat yllättävän elastisia. Kyse on enemmänkin siitä, kuinka paljon viitsii nähdä vaivaa. Toinen harha on se, että luonne, persoonallisuus ja käyttäytyminen mielletään samaksi asiaksi. Käyttäytyminen on kuitenkin vieläkin joustavemmin muutettavissa. Mutta usein on helpompaa mennä piiloon selitysten taakse "että tämmönen olen, ota tai jätä". Ja onhan se turvallisempaakin pysyä omalla mukavuusalueellaan. Tiedät itse kuka olet ja millainen olet, ja niin tietävät myös läheisesi ja ympäristösikin. Kaikki sujuu ihan niinkuin pitääkin, niin kuin aina, ennakoidusti.\nItsestä lähtevät muutokset ovat työläitä, ne vaativat sinnikkyyttä, päättäväisyyttä ja kärsivällisyyttä. Olisi paljon helpompaa antaa ympäristön hoitaa muutos. Esimerkiksi se, että aloitat uuden terveellisemmän ruokavalion ja luovut herkuista oma-aloitteisesti vaatii itsekuria ja päättäväisyyttä. Jos taas lähdet hyvinvointiretriittiin, jossa on tarjolla vain terveellistä ruokaa, muutos tulee annettuna ja ainoa mahdollisuutesi on sopeutua ympäristöön. Tai jos sattuisi joutumaan yksin autiolle saarelle ja ravinto on hankittava viidakosta...\nJos jäät odottamaan ympäristön muutosta, olet riippuvainen ulkoisista olosuhteista ja onnenkantamoisista. Itsestä lähtevän muutoksenkaan ei tarvitse olla niin totaalisen työläs. Erilaisilla näkökulman muutoksilla ja ajatuskuvioiden selkiyttämisillä muutostarpeesta tulee niin itsestäänselvä, että sen toteuttaminen tapahtuu melkein kuin itsestään. "Niin, tällainenhan minä juuri olen, miksen sitä heti voinut tajuta!"\nTeet aktiivista muutostyötä itse "ulkoisesti" eli muutat tapojasi ja käyttäytymistäsi tietoisesti.\nSe, mistä muutosvoima kannattaa hakea, riippuu siitä kuinka paljon ja kuinka nopeasti muutosta haluat. Mitä enemmän otat vastuuta omista ajatuksistasi ja ymmärrät niiden voiman, sitä riippumattomampi olet muista. Voit myös muokata ympäristöäsi ihan tietoisesti tukemaan muutostavoitettasi. Hakeudu sellaiseen seuraan, joka tukee "uutta elämääsi" ja elää samanlaista elämää. Hakeudu sellaisiin paikkoihin, joissa inspiroidut omasta muutoksestasi. Eikä koskaan pidä aliarvioida "Fake it until you make it" -asenteen voimaa.\nPrevious Previous post: Nämä asiat minun oli tajuttava saadakseni terveen itsetunnon\nNext Next post: Uskomuksen uskomaton voima