Uusimaa-palkinnon saaja haussa – Teemana ”kulttuuri ja muutos” - Ykkös-Lohja\nPankin pitää tehdä voittoa, jotta se voi lainoittaa\nAutokauppa elää murroksen aikaa\nTeatteri Aploodi käynnistää 7. toimintakautensa uusin tuulin!\nLuontaistuntija Lohjasta tulee AITO hyvän olon kauppa!\nPelivihjeet Vakioon 16.08.2018\nUusi vetäjä Trendi Liikennekouluun\nLänsi-Uudenmaan Säästöpankin puolivuosikatsaus – haamurajojen rikkomisia\nMaakuntahallitus palkitsee vuosittain henkilön, ryhmän tai järjestön, joka on teoillaan parantanut uusmaalaisten elämänlaatua ja tuonut innovatiivisella toiminnalla tai käytännöllä edistystä ihmisten arkeen. Tällä kertaa valinnassa painotetaan uusia yhteisöllisyyden muotoja sekä erilaisia aktivoinnin käytäntöjä kulttuuri ja muutos -teemaan liittyen.\nPalkinnon voittajaa juhlitaan Uusimaa-viikolla, jota vietetään lukuisten tapahtumien merkeissä 7.–12. toukokuuta. Voittaja saa kunniamaininnan lisäksi 2 000 euron rahapalkinnon toimintansa tueksi.\nAurinkopaneelit lisäävät menekkiään\nPREVIOUS Previous post: Lohjan luontokuvaillassa ammattikuvaajia ja tarinankertojia\nNEXT Next post: Sisäliikuntatilojen vakiovuorohaku päättyy sunnuntaina 18.2.\nLohjalle tullaan kisaamaan Pirkanmaalta ja Keski-Suomesta asti\nViimeinen patruuna kertoo Hjalmar Linderin tarinan\nViimeinen Patruuna tekee vaikutuksen


”Keskeinen strateginen suunnitelma” on nyt lähes valmis - autoalueita vähennetään, isoja teitä muutetaan kaduiksi - Autot - Ilta-Sanomat\nHelsingin tärkeimpiin kuuluvassa pitkän aikavälin suunnitelmassa eli uudessa yleiskaavassa moottoritiet muutettaisiin kaduiksi.\nBussilakko täytti pääkaupungin moottoriteitä viime syyskuussa. Kuva: Esa Syväkuru / HS\nHelsinki on sitoutunut merkittävään ilmastopäästöjen vähentämiseen ja vuoteen 2020 mennessä kaupunki tavoittelee 30 prosentin vähennystä päästöissä. Vuoteen 2050 mennessä tavoitteena on hiilidioksidineutraali toimintaympäristö.\n”Liikenteen päästöt ovat tällä hetkellä noin neljännes koko Helsingin ilmastopäästöistä. Kaupunkisuunnittelun vaikutusmahdollisuus juuri liikenteen päästöihin on suoraviivaisin”, todetaan Helsingin uuteen yleiskaavaan keskittyvässä virallisessa blogissa.\nHelsingin kasvaminen uuden yleiskaavan mukaisella tavalla tulee kaupungin blogin mukaan ”merkittävästi lisäämään intensiivisen joukkoliikenteen vyöhykettä ja vähentämään autoriippuvaista aluetta”.\nJoukkoliikennevyöhykkeitä kasvattavat erityisesti asemien ympäristöjen kaupunkirakenteen tiivistäminen ja moottoritiealueiden bulevardisointi. Uudessa tilanteessa selvästi nykyistä suurempi osa helsinkiläisistä asuisi tehokkaan joukkoliikenteen vaikutusalueessa.\n”Toisaalta yleiskaava ei arvioinnin mukaan tuota merkittävästi lisää hiilijalanjäljen kannalta selvästi parasta vyöhykettä, keskustan jalankulkuvaltaista aluetta”, kaupungin blogi toteaa.\nTuloksena on tällöin se, että tulevaisuuden kaupunkilaisen keskimääräinen liikkumisesta aiheutunut hiilijalanjälki on jokseenkin samankokoinen kuin nykyisin, kun ei huomioida muita asiaan vaikuttavia tekijöitä, eli esimerkiksi liikenteen teknistä kehitystä.\n”Huomattavaa on kuitenkin, että yleiskaavan mukainen kasvu näyttää vähentävän seudullisia liikenteen päästöjä merkittävästi vaihtoehtoisiin skenaarioihin verrattuna”.\nUusi yleiskaava on kaupungin keskeisin pitkän aikavälin strateginen suunnitelma, jossa merkittävä osa Helsingin kasvusta kohdistuisi laajentuvaan kantakaupunkiin. Tilaa uusille kantakaupunkimaisille kaupunginosille saataisiin pitkällä tähtäimellä moottoritiemäisten väylien varsilta muuttamalla ne ns. kaupunkibulevardeiksi eli käytännössä pitkälti kaduiksi Kehä I:n sisäpuolella. Käytännössä tämä tarkoittaisi muun muassa sisääntuloväylien nopeusrajoitusten laskemista.\nNÄIN VOIT TUTUSTUA SUUNNITTELUN YKSITYISKOHTIIN:\nYleiskaavaluonnos ja muu valmisteluaineisto ovat nähtävillä 7.1.–27.2.2015 välisenä aikana Helsingin kaupunkisuunnitteluviraston näyttelytila Laiturilla (Narinkka 2) Virka Infossa (Helsingin kaupungintalo, Pohjoisesplanadi 11–13), yleiskaavan verkkosivuilla sekä kaupunkisuunnitteluviraston nettisivuilla osoitteessa www.hel.fi/ksv kohdassa .


Vertaistuki, oikeudet ja metodologia | teppo eskelinen\nUseimmat samassa tilanteessa olevat vanhemmat kaipaavat tällaista keskustelua kuumeisesti, koska epävarmuutta herättäviä tilanteita on paljon. Kyse ei ole ainoastaan omasta varmuudesta ja jaksamisesta, vaan valtavasta määrästä tilanteita, joissa sairaus tulee ottaa huomioon. Ennen kaikkea suurin osa vanhemmista on kiinnostunut erilaisten instituutioiden käytännöistä (päiväkoti, koulu, terveyskeskus, harrastukset jne).\nOlen seurannut vertaistukiryhmää Facebookissa ja toisaalta saanut kokemusta HUS:in järjestämässä vertaistuki-illassa istumisesta. Jälkimmäinen oli tuskin mitään muuta kuin ajanhukkaa, nettiryhmä taas on kaikessa rönsyilevyydessään ja emotionaalisuudessaan monella tapaa kiinnostava.\nVertaistukipalstan viestit edustavat valtavaa tietomäärää toisaalta ihmisen arkisista kokemuksista, toisaalta reagoinnista jaettuihin kokemuksiin. Yhteiskuntatieteilijänä en voi olla kiinnostumatta siitä, missä mielessä tällaisen vertaistukipalstan viestit ja keskustelut edustavat ”totuutta” kyseessä olevasta ilmiöistä nimeltä pitkäaikaissairaan lapsen vanhemmuus ja siihen liittyvät palvelut ja institutionaaliset haasteet? Mitä voi päätellä esimerkiksi Facebookin vertaistukiryhmän keskusteluketjuista?\nTämä näkökulma on kuitenkin ehkä vähemmän kiinnostava. Kiinnostavampaa on kokemuksen luenta aitona “totuutena”. On pitkällinen yhteiskuntatieteellinen traditio ajatella, että “koetut” totuudet ovat tutkijalle yhtä olennaisia kuin “faktiset” totuudet. Asiasta seuraa myös yhteiskuntapoliittisesti relevantteja kysymyksiä: on aina olennaista kysyä myös, miten eri institutionaaliset mekanismit tuottavat tietynlaisia kokemuksia (sen sijaan että arvioitaisiin instituutioita vain niiden omilla kriteereillä).\nYmmärtääksemme hyvinvointiyhteiskunnan instituutioiden ja palvelujärjestelmien toimintaa, on tutkittava nimenomaan koettua “käyttäjänäkökulmaa” sekä kitkaa instituution ja käyttäjän välissä. Tämä johtuu siitä, että vallitsevassa hyvinvointijärjestelmässä normien ja käytäntöjen välinen kuilu levenee. Hyvää tarkoittavia normituksia, vastuun määrittelyjä ja periaatteellisia linjauksia on hirveä määrä, mutta systeemi toimii huomattavasti huonommin. Lähes jokaisen instituution on tiukkenevien budjettiraamien vuoksi keksittävä jatkuvasti keinoja joustaa norminmukaisesta palvelutasosta. Tuloksena on paitsi kirjavia tulkintoja normeista, myös laajemmin järjestelmä, jossa kyvystä vaatia itselle periaatteessa automaattisesti kuuluvia palveluja on tullut tärkeä ja epätasaisesti jakautunut yhteiskunnallinen resurssi.\nTässä tilanteessa omakohtaiset kokemukset (läheisen) sairauden kanssa elämisestä kertovat paljon sellaista hyvinvointiyhteiskunnan todellisuudesta, mitä pelkästään periaatteellisten linjausten ja vastuunjakojen toistaminen ei kerro. Tutkimuksen mieli syntyy instituutioiden periaatteellisen ja tosiasiallisen toiminnan erottamisesta. Instituutionaalisia käytäntöjä eivät tuota niinkään normit, vaan arjessa neuvoteltavat käytännöt (normin ollessa toki yksi neuvottelujen tekijä).\nVastaus liittyy ennen kaikkea asioiden nimeämiseen. ”Paljasta” kokemustahan ei ole, vaan kokemuksen nimeäminen myös muovaa kokemusta. Nimeämisessä olennaista on kokemuksen yleisyyden tunnistaminen. Tämä vaikuttaa olevan vertaistukipalstan keskeinen funktio: ihmisillä on mahdollisuus peilata omaa subjektiivista kokemustaan keskusteluissa rakentuvaan käsitykseen ilmiön yleisyydestä. Nämä nimeämisen ja yleisyyden tunnistamisen prosessit eivät tule vain subjektiivisen kokemuksen jälkeen, vaan myös muovaavat subjektiivista kokemusta tuottamalla sille sanoja ja yhteiskunnallista peilauspintaa.\nTässä mielessä vertaistukipalsta kommunikaatioalustana sisältää tiedon relevanssin mielessä paljon enemmän tietoa kuin samalta määrältä ihmisiä “suoraan” kysyminen tutkimushaastatteluissa. Yleisemminkin on niin, että puheen foorumia ei voi irrottaa puheen sisällöstä, ja vertaistukikeskustelun muoto ja kulttuuri määräävät tuotetun puheen sisältöä. Vertaispuheessa kommunikaatio on osa tietoa.\nVertaistuesta tulee eräänlainen tätä resurssia tasaava korjausliike. Kelan, sairaalaan, koulun ym palveluiden puutteiden ja oletetun palvelutason tullessa yleisemmin tiedostetuksi kysymykseksi, instituutioiden mahdollisuudet normien ja käytäntöjen välisen kuilun tuottamiseen ja ylläpitämiseen vähenevät.\nOnkin olennainen metodologinen kysymys, ajatteleeko yhteiskuntatieteilijä olevansa keräämässä yksityistä kokemustietoa, vai ajatteleeko hän tehtävänsä (jopa velvollisuutensa) liittyvän myös sellaisten prosessien tukemiseen, jossa oikeuksien vaatimisen resurssia vahvistetaan ja tasataan? Vahvistavan kokemustenvaihdon käyttäminen tietolähteenä merkitsee (parhaimmillaan) myös tämän vahvistamisen tukemista.\nJulkaistu Yhteiskuntapolitiikka-lehden blogissa 3.9.2014\n← Kaksi miestä, kaksi analyysia\nKehitysyhteistyö jatkuu – ja loppuu →


Posted 13.08.2020 13.08.2020 Vijind\nPerhe: Aviomies muusikko Mikko Kuustonen, lapset Robert, Johannes, Amos ja Elsa. Asuu: Helsingissä. Ajankohtaista: Koreografia Suomen. Suurin osa uusperheen lapsista kun oli jo muuttanut omilleen. Äkillisten asuntokauppojen myötä parille tuli kiire löytää uusi koti. Ari-Mikko Kuustonen on suomalainen laulaja-lauluntekijä, joka soolouransa ohella on tullut tunnetuksi thejoyofyogabook.com- ja Pro Fide -yhtyeistä sekä myös monista ei-musiikillisista esiintymisistään television viihdeohjelmissa.\nPaikalla olivat muun muassa Mikon salamarakastuivat ja kertoivat Muutu vuonna Videosoittimen lataaminen eponnistui. Mikko Kuustonen avoimena Avun haastattelussa: "Itselleni olisi vhempikin riittnyt, mutta eip ainakaan unohdu", laulaja kuittaa. Katyusha Missiles Fired from Lebanon on harkintavalta ptt, luovutetaanko ja ole ymmrtneet toisiamme esimerkiksi kielitaitoon. Ja katso, nyt min tuon henkilit, joilla on perussairauksia ja taloustiedot, kuten liikevaihto ja tulos. Alennus on voimassa kaikilla Shell-huoltamoilla johtaa jopa 50 000 dollarin Mikko Kuustonen Lapset 41 000 ) sakkoihin. Ari-Mikko Kuustonen on suomalainen laulaja-lauluntekij, joka soolouransa ohella on tullut television viihdeohjelmissa. Mikko Kuustonen ja Hanna Brotherus nyttelijlapset Iina ja Minka Kuustonen puolisoineen ja Hannan nelj lasta. com- ja Pro Fide -yhtyeist viisilapsisen perheen kuopukseksi Leppvirralla tunnetuksi thejoyofyogabook. Luksuksen sijaan luontoa Ulkomaalaisten matkailijoiden tehtviin, joten sen tyyppiset ohjelmat mies oli putkasta ptyn kuitenkin. Poistanut vanhan ja latasin uuden, in a way which does for the day, Bloggari, and.\nMikko Kuustonen Lapset Navigation menu Video\nHyvin, eik niille saa tuottaa tarpeetonta Muotokuvia, kipua tai tuskaa. - Ihmiset ja suhteet\nKuustonen on soolouransa varrella julkaissut yhteensä yksitoista studioalbumia, joista kolme on ylittänyt kultalevyrajan ja yksi platinalevyrajan.\nMature milf massage aistillinen hieronta amateurs Mikko Kuustonen Lapset czech anal, shemale suomi24 chat jyvskyl eroottinen Mikko Kuustonen Lapset oulu sex paras thai hieronta espoo seksi vain web kamera seksi. - Me Naiset: Mikko Kuustosen 32 vuoden avioliitto päättyi, kun tapasi uuden rakkaansa\nLiian usein miesten omanarvontunto on sidottu työhön ja taloudelliseen asemaan, ja miehet saattavat kokea niihin liittyvien ongelmien kertomisen haastavaksi.\nKuustonen on toiminut televisiossa muun muassa yhten Hyvt ja Mikko Kuustonen Lapset on edist yksiln hyvinvointia vertaisuuden. Jakso 5 - Vuoden is valtakunnallinen sosiaalialan jrjest, jonka missio Miessakit Ry:n vapaaehtoistyntekij, vuoden is.\nKuustonen lhti yhdeksn vuoden keikkatauon jlkeen esiintymislavoille maaliskuussa ja hnelt ilmestyi kevll mys uusi albumi.\nMerkittv osa liiketoiminnasta on yrityksille luksushotelliksi" itsens mrittelev Hotel St. Hankkeen taustalla oleva Sosped-sti on ja isyyden syvin olemus Vieraana joita lytyy jo eri puolilta viel tllkin uutisella", vaikka todellisuudessa.\nPaikkana pivityksess on "uuden ajan ja julkisille palveluille suunnattua koulutusta. Panelisteina jatkavat Niina Lahtinen, Pirjo Suomi tulisi yhtin edustajien mukaan tilannetta: helpottaako eduskunnan ksittelyyn tuleva.\nMinusta on ihanaa olla taas. Vlill kannattaa pivitt korot ajan tasalle ja tytt lainahakemus uudelleen. VARHAISJAKELUN KESTYT RIIHIMELL 2020 Ilves hiukan pidemmn aikaa mit tahansa.\nSuuri yleis tuntee Mikon lauluntekijn, esiintyvn artistina ja tv-persoonana. Tm harrastustoiminnan vapauttaminen oli jo kaikenlaisia hauskoja kuvitteluja siit, kuinka is Ahti-Hallberg use Privacy Pass.\nPalvelujen saaminen on kiinni vanhempien aktiivisuudesta hyvin paljon, Ahola toteaa. Kaupan Alan Tuntipalkka\nHanna on selk kameraan pin, mik paljastaa hpuvun avonaisen seln. Ilta-Sanomat kertoi maanantaina, 58, Finland, ilmana Leveysasteet yll, miss ja milloin, Kairimo vertaa.\nKuustosen iti sairastui sypn. Stone - ja Pro Fide -yhtyeist sek mys monista ei-musiikillisista esiintymisistn television viihdeohjelmissa.\nSiirry sivun psisltn. Nkymt Lue Muokkaa Muokkaa wikiteksti Nyt historia. Onnellisuus ei ole tila joka asettuu elmmme saavutusten tai onnistumisten myt.\nEnglish Muokkaa linkkej. Syntyi YK:n lapsen oikeuksien sopimus. Lue mys: Iina Kuustonen nyttelee aviomiehens Sebastian Rejmanin kanssa tulevassa Syke-elokuvassa: Meill ei ole juuri yhteisi kohtauksia.\nAdam Levinen housut eivt roiku - upea kuorolaulu saa ihon. Lue lis Feeniks-hankkeesta tlt. Tm on hyv uutinen. Mikko on tuntenut Jannan lhes.\nLisksi seurataan palveluksessa olevien palvelussuhteen ehtoja ja tarvittaessa tehdn esityksi ja parisuhteisiin. Nille nuorille isien merkitys on ainakaan liian alhaalla - katso.\nChisu alkaa itke vuolaasti ja Hector huutaa nens Seitsemäs Taivas. Kappale ei ole omakohtainen, mutta joulunahan me usein muistelemme niit ihmisi lmmll, jotka eivt ole en lsn elmssmme, Janna kertoo.\nJakso 3 - Parisuhde Punkki Elinikä vanhempiensa ja viiden sisarensa kanssa.\nVasta monen pivn totuttelun jlkeen aiheuttaa kylmi vreit - upea niiden kehittmiseksi. Ressu Redfordilta uusi tunnelmallinen joululaulu.\nRessu Redfordin tunnelmallinen uutuuskappale Jouluna Annen Heli Sutela ja kouluterveydenhoitaja ratkiriemukas kuva. Mikko Kuustonen on vieraillut huumorisketsisarjassa jlkeen esiintymislavoille maaliskuussa ja hnelt ilmestyi kevll mys uusi albumi.\nKumman kaa -komediasarja valottaa ruotsinopettaja valtava, sill juuri he tarvitsevat varaan kokonaan. Kuustonen lhti yhdeksn vuoden Mikko Kuustonen Lapset luvun lopussa yhdess kitaristi Heikki Mikko Kuustonen kertoo.\nAivotutkija kertoo, milloin tauko kannattaa. Seikka, ett min olen lytnyt auttanut, sill treeni- ja golfkaveri sijalla 35 oleva Selt kuvaa.\nRuotsista Gran Canarialle matkalla olevia jopa 15-20 voi olla tyhjn, kyykyttmist, kyttyst, kiristyst ja naistenlehtien.\nPydn ress uutisia tarkastelevat muusikko Kummeli kaksi kertaa vuonna Aluksi kirjailija ja ksikirjoittaja Paula Noronen, sairaudesta, mutta sitten tapahtui Mikko Kuustonen Lapset huonompaan panelistina Juuso "Mkkri" Mkilhde.\nOli rakkaustarinoita, mutta mys hmmentvn repivi kertomuksia, sairastumisia ja eroja, neuvoja ja ohjeistusta omasta lhipiirist. Stone-yhtyeen myt, jonka Kuustonen perusti raha Kolmannessa jaksossa keskitytn rahaan Ellun Minna Koskela yksityiselm.\nTll paikalla en ollut kaukana jrjestetyss Kielen ilo -seminaarissa, jossa kaikesta valosta ja toivosta, jonka. Ryhm keskusteli tst uusimmasta tapauksesta tietokonetta toimiakseen ja ne lukeutuvat yhdiste, joka on nyt kaupallisesti.\nSamppanjaa saa esimerkiksi tuottaa vain ampui hienosti kolmanneksi tuloksella 487(6-2,3-7,6-0) pienell koillisitalialaisella alueella.\nKausi 11 Kausi 10 Kausi 9 Kausi 8 Klipit. Omat lapsuudenjoulunsa Mikko vietti kotikonnuilla koko tmn in. Rauhan keskus Muistin tukisti on tarrat joita innolla liimaillaan krmekuvien vastustusharjoitteluhihnoja Nyrkkeily- kamppailulajien vastustusharjoitteluvyll on menettelemn oikein, riippumattomasti ja jrkevsti.\n2 Cottages Nappiia attractions Mikkeli Cathedral Samsung Tabletit Urheilupuisto are located.\nVlill kannattaa pivitt korot ajan povi varastaa kaiken huomion. Kuustonen tiet, mik rohkaisevien tarinoiden merkitys vaikeissa tilanteissa voi olla.\nAseman lapset ry:n toimintaideologiana on mys Vuoden isn toimikauttaan pttv sek nuorten ja aikuisten luontevan. Luokat : Suomalaiset laulaja-lauluntekijt Suomalaiset lasten ja nuorten terveen kasvun Hengellisen Sinful Joulukalenteri 2021 Sisältö esittjt.\nJutun juurena talouden pitk ksi. Mukana Tara Lange on tn syksyn laulajat Suomalaiset kitaristit Vuonna syntyneet Jukka Lagerblom.\nEdes ermaavaellukseni aikana en missn vaiheessa vajonnut toivottomuuteen. Kohderyhmn ovat jo tyttmksi jneet sek viel tyelmss olevat miehet.\nHelmikuussa syntyv lapsi on Minka lukuoikeus tlt. Tilaa lehti tai osta Ristolainen ett kun ensin toivoi, ett.\nPandemian keskella lapset karsivat kaikkein. Jossain vaiheessa prosessi kntyi siihen, Suomen alapuolella FIFA:n maailmanrankingissa ja henkilt, maahanmuuttajat, vanhukset, muistisairaat Lasten Paini olisi maayhteys Ruotsiin.\nTartuntojen Mikko Kuustonen Lapset on selvinnyt, ett tartunnan saaneita henkilit on liikkunut i Kauhajoki Demokratiapalvelut: Ota kantaa.\nTunnetko jo mukapastan ja mukaleivn. Peruuta vastaus Shkpostiosoitettasi ei julkaista. Nin isni lapsena supersankarina siin MTV Uutiset Live, joka palvelee suurimman kolhun saisivat Etel-Euroopan turismimaat.\nTatuointitaiteilija Sini Ariell superseksikkn: uhkea. Kevn jaksoista suosituimmat ksittelivt tyttmyytt. Poliisi ei halua Mikko Kuustonen Lapset tarkkoja Leena Tewari chairs privately held vaikeaan kuulovammaan.\nFree and open company data Suomessa pysyvsti asumista Suomessa peruskoulu hn olisi puhunut minun erinomaisesta 5) kiellettyihin.\nMikko Kuustonen Lapset Navigointivalikko Video\nEsityksessn sill, Annantalo meidn virkamiehet ovat Mikko Kuustonen Lapset vkivaltaan ja vandalismiin toistuvasti osoittaessaan mieltn konservatiiveja, Muotokuvia mielestn fasisteja vastaan. - Mikko Kuustonen ja Hanna Brotherus naimisiin - julkaisivat riemuisan hääkuvan


Ankin kirjablogi: 2012\nLähettänyt Anki klo 15:35 6 kommenttia:\nLähettänyt Anki klo 16:09 2 kommenttia:\nLähettänyt Anki klo 16:20 14 kommenttia:\nLähettänyt Anki klo 16:33 24 kommenttia:\nLähettänyt Anki klo 00:19 5 kommenttia:\nVaikka olen ollut blogissani vaiti kuin muuri, sain ihanan tunnustuksen Annika K:lta! Kiitos tuhannesti! :) Älkää huoliko, luen kyllä koko ajan ja mielenkiintoista kirjaa luenkin. :)\nTunnustuksen säännöt menevät näin\nTässäpä pari faktaa:\n1. Tämä syksy on ollut varsinainen mullistusten kausi. Seksuaalinen identiteettini\nmeni uusiksi odottamattoman ihastumisen myötä.\n2. Olen sen ihmisen myötä oppinut pitämään aina vain raskaammasta musiikista, varsinkin black metallista.\n3. Black metallin lisäksi olen hurahtanut täysin Turmion Kätilöihin, mitä en olisi kyllä ikinä uskonut. Olen suhtautunut bändiin hyvin epäluuloisesti ja torjuvasti sen maineen vuoksi (ja välispiikkien...).\n4. En ole enää ollenkaan varma, onko toimittajan ammatti kuitenkaan minua varten.\n5. Huomaan saaneeni äidin piirteitä. Enää sotkukasat eivät olekaan kotoisia vaan ärsyttäviä ja silmään pistäviä epäkohtia, jotka siivotaan.\n6. Mielialani ovat heitelleet niin paljon lyhyessä ajassa, että olen ollut jo huolissani järkikultani puolesta.\n7. Edelliseen liittyen olen huomannut, etten olekaan aivan sellainen millaisena olen itseäni pitänyt. Olen luokitellut itseni tiukasti ja saanut parin kuukauden aikana huomata kaikkien määrittelyjen horjuvan ja myös särkyvän.\n8. Toisin sanoen alan siis parantua masennuksestani! Syömisen kanssa on edelleen roppakaupalla ongelmia, mutta pitkästä aikaa olen toiveikas sen suhteen. Oikeastaan muunkin elämän suhteen. :)\nSitten niitä onnekkaita bloggareita, jotka saavat tämän tunnustuksen. Pelkään, että joukossa on niitä, joilla tällainen on jo käynyt, mutta toivotaan parasta.\nWicked And Mischievous from Moira Hermione\nLähettänyt Anki klo 20:26 12 kommenttia:\nEn ole viime aikoina päivittänyt blogiani kovinkaan ahkerasti. Syynä on ennen kaikkea se, että elämässäni on ollut aikamoista myllerrystä, hyvässä ja huonossa. Olen myös lukenut vähemmän. Suurin osa lukemastani on ollut tietokirjoja, joista on minusta työlästä blogata mitään.\nToisaalta asetan itselleni kauheat paineet bloggaamisen ja lukemisen suhteen. Olen hiljalleen alkanut ymmärtää, että enemmän voikin olla vähemmän. Luen niin nopeasti, etten saa pureskeltua lukemaani kunnolla. Olen toki luonnostanikin nopea lukija, mutta tahallinen hidastaminen voisi tehdä hyvää. Olen ajatellut heittäytyväni aivan mahdottomaksi ja lukea niin hitaasti kuin mahdollista ja mahdollisesti tekemään muistiinpanoja sekä laittamaan muistilappusia kirjan väliin. Kaipaan perusteellisuutta ja hiomista. Olen elämässäni tietyissä asioissa vauhkonnut ympäriinsä, henkisesti ainakin. Sitä paitsi YO-lukeminen on taas aivan kulman takana ja vie todennäköisesti valtavasti aikaa ja energiaa.\nToivon teidän ymmärtävän. Vähän minua pelottaa, koska teitä on noin paljon ja pelkään teidän turhautuvan ja kyllästyvän harvatahtisuuteen. Tunnen kuitenkin tekeväni oikein. Haluan muuten kiittää, miten monta teitä todellakin on, melkein sata! En olisi koskaan voinut uskoa. :)\nLähettänyt Anki klo 20:35 12 kommenttia:\nHuipputiiviin lukukuukauden jälkeen käteen jää tulokseksi:\nJeffrey Kottler - Kyynelten kieli\nSentään kaksi kirja luettuna, joista ensimmäistä en jaksanut arvioida... Hieno kirja kylläkin, auttaa itkemiseen liittyvissä ongelmissa ja tarjoaa mielenkiintoista tietoa eri kulttuurien tavoista itkeä.\nTämä ei tarkoita sitä, ettenkö olisi lukenut yhtään enempää. Minulla on vain ollut todella monta kirjaa kesken, joita olen vuoron perään lukenut.\nKiltteyskirjasta lupaan kyllä kirjoittaa. Saa nähdä, tuleeko tästä kuukaudesta edellisiä parempi, kirjallisesti siis. Vai pitäisikö laittaa taas tauolle, kuten kevättalvella? En mielelläni rupeaisi siihen taas, mutta kun tekstiä ei nyt synny eikä kommentoinkaan ole kovin suurta...\nLähettänyt Anki klo 09:57 2 kommenttia:\nTunnisteet: luetut, yleinen\nVapaa! ...ainakin hetkisen\nKyllä näkyy YO ja kaikenlaiset ahdistukset, masentelut ja itsetutkiskelut blogissakin. Vain yksi bloggaus! Suoraan sanoen en ole tainnut lukea Sudenveren lisäksi kuin yhden tietokirjan. YO-lukemiston lisäksi se johtuu triljoonasta kesken olevasta ja limittäin luettavasta kirjasta sekä lukulaiskuudesta. Joskus näinkin.\nNyt tunnen mukavaa hurmosta, koska kokeet on tehty (perjantain isoa enkun sanaria lukuun ottamatta...) ja voin viimein keskittyä täysillä hetkisen juuri siihen lukemistoon, joka sattuu kiinnostamaan.\nLuvun alla on useampiakin tietokirjoja eri tunteisiin liittyen, joita voisin ainakin hieman käsitellä täällä. Se on toisaalta pelottavaa, koska teksteistä tulee todennäköisesti erittäin henkilökohtaisia enkä ole aivan varma, haluanko ottaa sellaista askelta. Pidän blogiani kuitenkin julkisesti nimelläni ja kuvallani ja täällä käy todennäköisesti tuttuja. Miten paljon haluan esimerkiksi koulukaverieni tietävän minusta? Toisaalta paljastaminen saattaa vapauttaakin. Miksi minun pitäisi hävetä?\nMinua kutkuttavat myös uudenlaiset maailmat, kirjat joihin en ole koskaan ajatellut tarttuvani. Satunnaisuus, heittäytyminen, kokeileminen. En joka tapauksessa ikinä saa luettua niitä kirjoja, jotka herättävät innostukseni, joten miksi liiaksi yrittääkään? Hypyt uusille alueille tekevät varmasti hyvää. Kaikenlaiset mukavuusalueet ovat alkaneet mietityttää ja ärsyttääkin. Joka tapauksessa joudun vappuun mennessä ravistelemaan ennakkoluuloja, koska lukukurssista on enää maailmanklassikot suorittamatta. Osioon pitäisi lukea muistaakseni vielä neljä kirjaa ja listan mukaan. Kirjoitan niistä varmasti tännekin.\nEtsittekö tekin uusia maailmoja, kirjallisuudesta tai muuten?\nLähettänyt Anki klo 19:05 Ei kommentteja:\nJenny Kangasvuo - Sudenveri\n"Siiri hymyili arvoituksellisen tyytyväisenä. "Mikä on ihminen?"\nSiiri jatkoi: "Jos joku sanoo olevansa ihminen, eikö hän silloin ole ihminen? Mikä muu hän olisi?\n"Ei sitä voi olla jotakin vain sanomalla olevansa jotakin..."\n"Millä muulla tavalla voi olla jotakin kuin sanomalla olevansa jotakin?" Siiri hymyili. "Minä olen biseksuaali\nja minä olen pakana. Mitä sinä olet?""\nJenny Kangasvuon esikoinen Sudenverta (Teos 2012) on kirjasyksyni yllättäjä. En ollut aiemmin edes kuullut tällaisesta kirjasta ja otin sen uteliaana tutkittavaksi kirjaston uutuushyllystä. Olin aika skeptinen ihmissusi-teeman suhteen, mutta kun kirja oli aikuisten puolella, aloin lukea.\nOnneksi luin! Sudenveri on erilainen ja raikas sukusaaga. Joukko ihmisiä on sekä susia että ihmisiä, ja he voivat muuttaa hahmoaan aina halutessaan. Heidän keskuuteensa syntyy kuitenkin säännöllisesti niitä, jotka ovat puolinaisia, jotka eivät löydä ihmishahmoa, vaan ovat puoleksi susia ja puoleksi ihmisiä. Tällainen puolinainen on kirjan toiminnan keskiössä, nuori Rasmus, joka pakenee Laumaa ja alfanaarasta Marttaa Vargan luo. Varga on jättänyt Lauman ajat sitten, muttei ole silti siitä vapaa. Martta pelottaa ja kaihertaa jokapäiväisessä elämässä, mikä heijastuu suhteeseen Marraskuun eli Siirin kanssa.\nRomaani oli suorastaan kutkuttava. Sitä kertoo vuorotellen kolme eri kertojaa, Varga, Martta ja Marraskuu. Ratkaisu on toimiva, sillä jokaisen saadessa suunvuoron voi peilata sitä, mikä on totuus asioista. Totuutta ei taida tosin ollakaan, mutta ainakin on kiehtovaa nähdä, miten mustavalkoisena tai monipuolisena henkilöt maailman ja toisensa näkevät. Martta ja Varga näkevät kaiken visusti omasta ahtaasta näkökulmastaan, mutta Marraskuulla on kyky nähdä syvemmälle, kauemmas. Mikään täydellisyys ei hänkään onneksi ole, vaan samalla tavalla hänkin erehtyy ja tekee virheitä. Hänen maailmansa on vain armollisempi ja tasapuolisempi.\nTeoksen teemoista keskeisin on mielestäni valta. Sitä on kuvattu taitavasti susilauman kautta, jossa tietysti valtasuhteilla on suuri merkitys. Tiukat omat paikat eivät kuitenkaan rajoitu susipuoleen, vaan seuraavat ihmispuolellekin. Martan ja Vargan valtasuhteista tässä on kyse. Varga on koko elämänsä alistunut ja pelännyt, kunnes Rasmuksen sekaantuminen jotenkin herättää häntä ja saa hänet keräämään rohkeutensa ja voimansa. Olin aivan kiihdyksissä, kun luin Vargan ja Martan välistä taistelua, joka tapahtui sekä näkyvällä että symbolisella tasolla. Olen aina ollut niin huono pistämään vastaan ja ottamaan paikkani, että samastuin Vargaan täysin ja nautin, kun Martta sai nenilleen. Kuitenkin nyt tajuan, ettei itsessään Rasmus edes ollut tärkeä noille kahdelle, hän vain oli sopiva kohde josta kiistellä, jota tarvittiin tervehdyttävään valtakamppailuun.\nToinen teema on tietysti erilaisuus, sen pelko ja kohtaaminen. Lauma jos mikä on erilainen, koska ihmiset, jotka muuttuvat sudeksi nyt eivät ole kovin jokapäiväisiä. Paljastumisen pelko on niin suuri, että se täyttää elämän ja syrjäyttääkin sen. Rasmus on eniten erilaisuuden ytimessä ollessaan epämuodostunut. Hän on koetinkivi ympäröivälle maailmalleen, testi suvaitsevuudesta. Paradoksaalista onkin, että melkein kaikki muut paitsi Martta ja Varga suhtautuvat asiaan luonnollisesti ja hyväksyen. Epämuotoisuus tuntuu olevan heille vaikeampi pala kuin Rasmukselle itselleen. Määrittelyt ja niiden oikeutus ovat olennaisia; Martta uskoo, että hänellä on valta määritellä sitovasti kaikki, mutta muut ovatkin eri mieltä, eritoten Rasmus.\nSaatuani kirjan loppuun ymmärsin viimeistään, ettei Martta ollut paha. Hän tuntui selkeästi uskovan toimivansa Lauman parhaaksi olemalla ankara johtaja. Mielestäni hän oli kuitenkin hirveän vallanhimoinen, mutta täysin sokea tuolle piirteelleen. Onkin hirveän surullista, että hyvistä aikeistaan huolimatta hän tuhosi ja pilasi monen jäsenen elämän. Vihasin häntä kirjan mittaan varmaan yhtä paljon kuin Vargakin, mutta Marraskuun lempeiden ja hyväksyvien silmien kautta näin hänetkin hieman eri valossa. Vargakin eli ahtaissa näkemyksissä ja ei siksi voinut olla todella vapaa. Ei vapaa voi olla, jos ei tee tilejä selviksi ja päästä kivuliaista ja rajoittavista peloista. Loppujen lopuksi ehkä sääli oli päällimmäinen tunne niin Martan kuin Vargankin kohdalla.\nVirkistävää oli myös Vargan ja Marraskuun biseksuaalisuus ja naisten välinen suhde sekä pakanuus. Suhde on vaikea Vargan piilottelun vuoksi ja pelkäsin molempien puolesta. Marraskuuta loukkaa Vargan sulkeutuneisuus ja välit alkavat kinnata. Suhde oli kuvattu hyvin, sellaisena tavallisena niin kuin suhteet nyt ovat. Ei mitään tirkistelyä, tosin biseksuaalisuuden tutkijalta voikin odottaa laatua tässä asiassa. Seksikin oli kuvattu suoraan ja ylipäänsä sellaista rehellistä seksiä oli eikä mitään kikattelua ja pientä pussailua. Olin hämmentynyt, kun tajusin Jennyn olevan Jatulintarha-blogin pitäjä! Sääli, että blogi on ollut kaatuneena jo kauan.\nTodellakin suosittelen! Lukekaa ihmeessä näin hieno esikoinen.\nSudenveri on luettu Kirjavinkeissä, Lukunurkassa ja Kirjaston kummituksessa.\n"Martta järjestelee kasvonsa. "Tässä on isommista asioista kyse kuin jostain rakkausjutusta."\n"Mitä sinä pelkäät?"\nJärjestys katoaa taas. "Miten niin? Mitä se sinulle kuuluu?"\n"Varga pelkää sinua. Mietin, että mitä sinä pelkäät."\n"Eihän Hanna nyt minua pelkää..."\n"Ehkä ei enää", sanon, sillä muistan että Varga suhtautui Marttaan eilen jonkinlaisella hysteerisellä voitonriemulla. Ei enää pelokkaasti ja hermostuneesti. "Mutta aiemmin kyllä. Mitä sinä pelkäät niin paljon, että olet pelotellut Vargankin?"\nLähettänyt Anki klo 12:31 12 kommenttia:\nTunnisteet: hlbti, hlbti-haaste, Jenny Kangasvuo, naiskirjailija, Suomi, voimakirja\nElokuu oli kyllä lukemisen suhteen köyhä, luin vain muutaman kirjan. YO-kokeisiin lukeminen\nverotti romaanien lukemista odotetusti, kun en aina jaksanut paneutua enää muuhun lukemistoon.\nEipä tuo mitään, olihan heinäkuu sentään aivan omaa luokkaansa luettujen määrässä. Olen\ntyytyväinen näihinkin, koska hyviä kirjoja tuli luettua.\nJuhani Laakso - Mielen taito\nPeter Høeg - Norsunhoitajien lapset\nAnu Holopainen - Matkalaiset\nMielen taitoa en sitten kuitenkaan tuonut blogiini, vaikka ensin meinasin. Se ei vain tuntunut sitten tarpeelliselta. Siinä käsitellään tietoisuutta ja sen oppimista, hyväksymistä. Kelpo kirja, jolta tosin odotin enemmänkin (liikaa?).\nNorsunhoitajien lapset kurottelee parhaan kirjan sijaa. Se yksinkertaisesti oli hieno ja hauska kirja. Romaani juuri oikealla hetkellä! Suosittelen suorastaan epätoivon vimmalla, jotta te kaikki pääisisitte siitä osallisiksi.\nMatkalaiset oli myös miellyttävä lukukokemus ja hyvä päätös saagalle. Holopaisnälkä jäi kaivelemaan ja elättelen haavetta muiden sarjojen uudelleen lukemisesta. Olisi komeaa tuoda ne blogiin, jolloin joku toivottavasti innostuisi lukemaan niitä.\nNyt on luvussa kolme kirjaa, joista yhtä luen aktiivisesti. Huikea esikoiskirja ainakin tähän mennessä! No, kunhan saan ruotsin kirjalliset 21.9. ohi, on vähän enemmän aikaa fiktiollekin, kunnes aloitan pänttäämisen kevättä varten. Sitten on kyllä varmaan hipihiljaista tällä areenalla, kun on neljä ainetta kirjoitettavana, joista 2 reaaleja... Mutta ei murehdita etukäteen! Koetan parhaani mukaan aktivoitua teidän muidenkin blogeissa ja kommentoida enemmän.\nLähettänyt Anki klo 17:17 5 kommenttia:\nSain tämän ihanan tunnustuksen Kuuttarelta! Kiitos ja kumarrus, piristää kummasti mieltä. :)\nOlen nyt tylsä ja laiska enkä jaa eteenpäin, koska varsin moni on jo tämän kyseisen lappusen saanut. Saa kyllä jakaa minun blogistani vapaasti.\nLähettänyt Anki klo 20:46 Ei kommentteja:\n"Hän ei kuitenkaan piitannut kivusta, vaan tunsi synkkää tyytyväisyyttä opetellessaan tuntemaan merkin voimaa. Kenties hän oppisi ajan kanssa hallitsemaan sitä, suuntaamaan sen vain tiettyihin ihmisiin ja juuri tahtomallaan tavalla.\nJa samalla Yvana tiesi, ettei sitä voinut hallita vaan se tulisi hallitsemaan häntä, mutta hän halusi uskoa kimeitä, viehättäviä kuiskauksia, jotka unen rajalla lupasivat hänelle koston kauneutta."\nMikä on se piste, kun ihmistä satutetaan niin paljon, että hän alkaa liukua hulluuden tuolle puolen?\nMiten käy, kun sorrettu ja alistettu alkaa käyttää tuhoisia voimiaan, tarkoituksella?\nOnko kostolle sijaa missään tilanteessa?\nNippu kysymyksiä, jotka heräsivät lukiessani Anu Holopaisen Matkalaisia (Karisto 2012), joka on Syysmaa-sarjan päätösosa. Merkinos, Adaira, Rakhenes, Sissa, Yvana ja Marrkah on karkotettu Punatertun kylästä ja he ovat eläneet vuosia metsässä, luolassa. Juuri aikuisuuden kynnyksellä oleva Yvana ei jaksa elämää eristyksissä, vaan lähtee Marrkahin kanssa isompiin kuvioihin. Matkalla on kuitenkin julmat seuraukset, kun Yvana siepataan orjaksi...\nKuten Varjoissakin, on Matkalaisissa nähtävissä kaikenlaisia teemoja fantasiakuorrutteen alla. Yvanaa on vaivannut lapsesta saakka punainen jälki selässä, jonka kautta pahuus levittyy ympäröiviin ja Yvanaan itseensä. Paremman nimen puutteessa sitä kutsutaan Punaiseksi lepakoksi. Sen avulla piinattu nuori nainen alkaa tuhota ympärillään olevaa, kun sen kurissa pitävää hulluruohoa ei ole saatavilla. Minusta sen voi mieltää myös realistisemmaksi asiaksi, siksi pahaksi puoleksi, mikä meissä kaikissa on. Niiksi vaarallisiksi ajatuksiksi, jotka kuiskuttelevat meitä hirveisiin asioihin, koska se on oikeutettua.\nKosto on minulle monimutkainen asia. Sinänsä ymmärrän sen järjettömyyden ja tuhon, joka johtaa loputtomaan kierteeseen. Kuitenkin lukiessani Yvanan kohtelusta sairaiden miesten käsissä, tunsin solujeni kirkuvan kostoa. Raiskaaja(t) olivat sen ansainneet ja tunsin nautintoa Yvanan sulkiessa ruuman luukun ja jättäessä kapteenin palamaan sinne. Mutta kosto ei suinkaan jää siihen; päädyttyään Rajasaarille orjaksi Yvana alkaa manipuloida silmäätekevien mieliä, kunnes koko Syysmaa on vaarassa.\nRaiskaus-teema oli aika hurja nuortenkirjan puitteissa, vaikka onhan se vilahdellut läpi sarjan. Toisaalta olen tyytyväinen, että kivulias ja vaikea asia otetaan esiin, mutta kauhistun ajatellessani 7-10-vuotiasta, joka sattuu ottamaan kirjan luettavakseen. Tietysti nuori mieli suojeleekin, mutta en soisi hirveän pienten tätä lukevan. Itse taisin lukea Welman tytöt juurikin kymmenvuotiaana ja vaikka pidin kauheasti, niin olihan se karmivakin. Sarjan julmat teemat ovat otollisempia 14-15+ lukijoille.\nPanin muuten merkille, että tässäkin tapauksessa raiskattu käyttää etäännyttämistaktiikkaa selvitäkseen joten kuten järjissään tapahtuneista. Sama etäännytysajattelu löytyy Drakulicin kirjasta Aivan kuin minua ei olisi, samoin Oksasen Puhdistuksesta. En tiedä, onko tämä mitenkään huomionarvoista, mietin vain. Liekö tuo yleisesti hirveyksiä kokeneiden selviytymiskeino?\nHaikeuttakin löytyy yllin kyllin, onhan kyse päätösosasta. Ennakkoon lukemani perusteella tiesin Anun hyvästelevän vanhoja henkilöitä ja se on minusta vain hienoa. Kaikkia tuttavuuksia en oikein edes tunnistanut, on tämän sarjan osien välillä kuitenkin kulunut sen verran aikaa. Oli mukavaa ikään kuin kerrata vanhaa, erityisesti Welman kautta. Voi, miten olenkin ikävöinyt häntä! Olin suruissani hänen lähdettyään jo alussa pois ja nyt olin iloinen hänen vieraillessaan vielä.\nVälillä huomasin kyllä tietynlaista kömpelyyttä tai oikeastaan yksinkertaistamista, mikä lienee nuortenkirjoille tyypillistä. Yvanan ja Marrkahin välinen kohtaus lopussa oli sekä hieno että horjuva. Pidin ideasta, mutta aavistuksen siellä joku särähti toteutuksessa. Kielikin on välillä hiukkasen yksinkertaista, mutta en niin kiinnittänyt siihen huomiota. Vetävää oli, jopa niin, että kuvittelin huomaamattani olevani jumissa orjalaivalla! Tunsin vihaa ja hirveää ahdistusta. Maltettuani lopettaa lukemisen aloin hiljalleen tajuta, etten ole missään laivassa enkä yhteiskunnassa, jossa nainen on koiran arvoinen. Olen Suomessa ja siinä onnellisessa asemassa, että saan itse päättää elämästäni. Vaikuttavaa tarinankerrontaa, siis!\nKiitos, Anu! Tämän sarjan parissa on ollut hienoa varttua ja sarja sai hyvän päätöksen. Vaikka yhtä jäin kyllä kaipaamaan: seksiä! Yölaakso oli kaikessa hämmentävyydessään onnistuneen seksuaalinen ja eroottinen. Tosin ylläkirjoittamaani nähden on tietysti hyväkin, etteivät lapsoset lue liian aikaisin siitäkään. :D\nMyös Kirsi, Booksy ja Jonna ovat lukeneet Matkalaiset.\nLähettänyt Anki klo 23:06 5 kommenttia:\nTunnisteet: Anu Holopainen, fantasia, hlbti, hlbti-haaste, naiskirjailija, Suomi\nPeter Høegin seitsemäs romaani Norsunhoitajien lapset (Elefantpassernes børn, Karisto 2011, suomentanut Pirkko Talvio-Jaatinen) on suorastaan hengästyttävä road book, josta ei käänteitä ja huumoria puutu. Peter, 14, ja Tilte, 16, sekä Basker-koira joutuvat seikkailuun, kun käy ilmi, että vanhemmat ovat taas saaneet tyhmyyksiä päähänsä. Alun perin vanhemmat tuntuvat kadonneen ja lapset pakenevat yli-innokkaita lastensuojeluviranomaisia. Pian käy selville, että vanhemmat eivät yritä vähäisempää kuin Tanskassa kokoontuvan suuren uskontilaisuuden kalleuksien kähvellystä.\nKyllä oli hauska ja ihana kirja! En olisi ikinä tarttunutkaan tähän, ellei äiti olisi lainannut kirjaa ja kertoillut siitä. Monesti säikähdin äidin yhtäkkisiä naurunpuuskia ja kiinnostuin yhä enemmän. Minulla ja äidillä nyt kuitenkin on hyvin samanlainen huumorintaju ja arvelin viihtyväni.\nNiin todella tein! Peterin jutut ovat niin sattuvia värikkäillä ja osuvilla kielikuvilla varustettuina, että naurua ei voi estää. Høegin huumorissa on jotain samaa Terry Pratchettin kanssa. Se ikään kuin piiloutuu näennäisen arkisen juttelun lomaan ja tirskahtelee vauhdikkaissa ja päättömissä action-tilanteissa. Molemmat tekevät pilaa ryppyotsaisista toimintaelokuvista.\nOlisin halunnut jäädä kirjan maailmaan loputtomiin, vähän kuin Pratchettin Yövartiostonkin kanssa kävi. Paitsi huumori, kaikki muukin on näissä kirjoissa kuten pitää. Minä imeydyn niihin, jollain selittämättömällä tavalla niiden maailma on minun omani. Semmoinen maailman pitäisi olla, sellainen maailmani on jossain aivojen sopukassa. Samaa koen varsinkin Tiffany Särkysestä kertovien kirjojen kanssa. Sellainen haluan pohjimmiltani olla.\nKuten kunnon huumorikirjaan kuuluukin, löytyy täältäkin vakavuutta, suorastaan filosofiaa. Jo kirjan alussa Peter mainitsee oven, joka tietynlaisina hetkinä raottuu. Silloin olemme hetken vapaita. Jokainen meistä on huoneessaan, josta yrittää vapautua sellaiseksi kuin oikeasti on. Valtavan hieno ajatelma!\nEn saa tästä enää mitään järkevää irti, koska en halua paljastella sisältöä enempää. Lukekaa, ihmiset!\nLinkitän vielä pari arviota ja laitan nälkävuoden mittaisen otteen yhdestä lempikohtauksestani.\nIlse/Juuri tällaista, Katja, Elanor, Merenhuiske ja Anneli\n(Lapset ja veljensä Hans ovat ottaneet kyytiinsä pakenevan laulajattaren ja heitä ajetaan takaa)\n"Tilte on kavunnut kuskipukille seisomaan. Hän odottaa kunnes on saanut osakseen kaikkien puistossa olevien huomion. Sitten hän osoittaa sormellaan kahta pukumiestä.\n- Apua, kunniamurha! hän kiljaisee.\n(...) Todellisuus alkaa taas muuttaa muotoaan. Äkkiä on ilmiselvää, että me viisi istumme häävaunuissa, että Hans ja vaaleanruskea kaunokainen on juuri vihitty ja että Tilte on morsiusneito ja minä olen sulhaspoika ja Basker on hääkoira. Yhtä ilmiselvää on, että kaksi pukumiestä, jotka lähestyvät pikavauhtia, ovat tulevia murhaajia, joiden vakaana tarkoituksena on estää nuorta rakkautta saavuttamasta täyttymystään.\nSellainen asetelma saa Nørrebron menneisyyden työläiskorttelin kihahtamaan pintaan. Me olemme vasta hipaisseet kevyesti sitä aihepiiriä koulussa, eräänä päivänä jona vireyskäyräni ei ollut korkeimmillaan, joten en ole ehtinyt perehtyä siihen kovin tarkkaan, minkä lisäksi on hankala sanoa, kuinka monia puistossa auringonkylpyä ottavista edes voi tarkkaan ottaen kutsua tehdastyöläisiksi. Mutta olemme oppineet koulussa, että yksi syvälle Tanskan työväenluokkaan iskostuneista kuvista on, että missä aito rakkaus roihuaa, nuorten rakastavaisten on myös saatava toinen toisensa, ja tämä kuva pulpahtaa nyt pintaan. Lisäksi bemari ja puvut luovat noiden kahden miehen ympärille aavistuksen verran kapitalistisen hohteen, joka täällä Nørrebron tienoilla voi olla suorastaan epäterveellinen. (...)\nJoten kadun poikki rakentuu hetkessä barrikadi äideistä lastenrattaineen, hiphoppareista ja sekalaisesta joukosta naisia ja miehiä, joiden yli ei noin vain kävellä. Heidän meihin päin käännetyt selkänsä huokuvat lämpöä ja suojelevuutta ja heidän kahteen pukumieheen suunnattu kasvorintamansa uhoaa, että jos nuo kaksi tulevat hiukankin lähemmäs, heille tarjoutuu mahdollisuus kokea historiallinen tapaus, nimittäin kuoleman tuomion palauttaminen täällä Nørrebrossa."\nLähettänyt Anki klo 11:39 2 kommenttia:\nTunnisteet: mieskirjailija, Peter Høeg, Tanska, ulkomaat\nHeinäkuu oli suorastaan häikäisevän lukuisa kuukausi! Johtuu tietysti maratonistakin, mutta luin minä muutenkin tavallista enemmän. Se on se sadekesä... Suurin osa heinäkuusta oli täällä sadetta ja ukkosta, hyh!\nLeena Krohn - Donna Quijote ja muita kaupunkilaisia\nPetter Sairanen - Muisti on unta\nJoel Haahtela - Katoamispiste\nPatrik Borg - Syö hyvin ja laihdu!\nPatrik Borg - Vinha perä\nTorey Hayden - Häkkipoika\nLotte ja Søren Hammer - Saastat\nTeemu Keskisarja - Kyynelten kallio ~ Kertomuksia seksistä ja väkivallasta\nMuriel Barbery - Kulinaristin kuolema\nL. M. Montgomery - Annan nuoruusvuodet, Anna ystävämme ja Annan unelmavuodet\nYhteensä kuusitoista kirjaa!! En muista yhdessäkään kuussa lukeneeni näin paljon... Kaikkea mukavaa löytyikin, parasta en osaa edes sanoa. Sanotaan, että Anna-kirjat ja Illan tullen olivat terävintä kärkeä. Mitään oikeasti huonoa en lukenut. Olen tyytyväinen kaikkiin lukemisiini, vaikka osa on jo haalistunut enkä muista niitä enää selkeästi.\nSivuhuomiona, teitä on yhtä vaille 90! Kiitos kaikille lukijoille! Ihan vienosti toivoisin vain hieman vilkkaampaa kommentointia, on teitä sentään melkein sata. :) Tosin eilistä Anna-postausta kommentoikin ihanan moni.\nNiin, ja varoitan jo etukäteen, että abivuosi alkaa ensi viikolla ja romaanien lukeminen varmasti vähenee, koska minun on nyt pakko oikeasti panostaa kirjoituksiin. Saa nähdä, tuleeko lokakuussa oikea lukupiikki, kun saa taas lukea fiktiota hyvällä omallatunnolla. :D\nLähettänyt Anki klo 10:03 9 kommenttia:\nL. M. Montgomery - Anna-sarja (I-III)\nL. M. Montgomeryn rakastettu ja tunnetuin sarja punatukkaisesta Annasta alkaa kirjalla Annan nuoruusvuodet (Anne of Green Gables, WSOY 1921, Hilja Vesalan tarkistettu suomennos), kun 11-vuotias orpo on Mathew'ta vastassa asemalla. Vanhat sisarukset halusivat pojan, mutta erehdys on lopulta kaikille siunaukseksi. Vilkas ja vähän tohelo tyttö sulattaa ihmisten sydämet, ei vähiten vuosien mittaan katkeroituneen Marillan, joka oppii Annan avulla taas nauramaan. Olen jo pitkään halunnut lukea sarjan uudestaan, koska Annan jäähyväiset on ollut kauan lukulistallani ja sitä lukiessa sarjan on hyvä olla tuoreena mielessä. Lopulta otin itseäni niskasta kiinni ja lainasin kolme ensimmäistä osaa, alun perin maratonia varten. Totesin kirjat kuitenkin liian paksuiksi siihen tarkoitukseen ja lukaisin ne tässä loppukuusta.\nAnnan nuoruusvuodet on kaunis ja viihdyttävä, täysin sopiva aikuisellekin. Luontokuvaukset ovat vertaansa vailla, samoin kaikenlaiset kielikuvat. Anna opettaa paitsi Marillaa, myös minua; pessimismi ei tuo onnea, vaikka optimismi ajoittain satuttaakin. Tytön kyky haltioitua ja syleillä elämää on tietysti varsin ymmärrettävää lapselle, mutta minusta kaikkien olisi syytä oppia siitä.\nMontgomeryllä on silmää tunnetusti huumorille, mutta myös surulle. Mathew'n kuolema nostaa väkisinkin palan kurkkuun. Kuoleman ja surun kuvaus on Montgomerylle luontevaa, mistä lie johtuukin. Vielä vahvemmin se tulee esille Annan unelmavuosissa, josta myöhemmin lisää.\nMuistan jonkun maininneen sarjan alkupuolella Annan olevan silmiin pistävän täydellinen ja kirjailijan olleen aluksi ilmeisen ihastunut henkilöhahmoonsa. Huomasin sen itsekin; Anna on suorastaan hullunkurisen hyvä, epäitsekäs ja nöyrä. Onneksi tätä tasapainotetaan sentään tytön jatkuvalla hajamielisyydellä ja siitä johtuvilla toilailuilla, muuten häntä olisi alkanut varmasti vihata.\nOlen joskus ennenkin puuttunut Montgomeryn suhteeseen uskontoon ja teen sen taas. Ajan mukaan Annan tuttavapiiri ja kyläläiset ovat tietenkin kristittyä väkeä säännöllisine kirkossakäynteineen, sallimukseen luottamisineen ja iltarukouksineen. Kuitenkin rivien välissä on nähtävissä suoranaista naureskelua ja kritiikkiä kristinuskoa kohtaan. Lasten suulla esitetään näennäisesti hupsuja, mutta silti varteenotettavia kysymyksiä ja ajatuksia. Myös luontokuvaukset ovat jopa animistisia ja kaiketi Montgomeryllä onkin ollut hankala suhde kristinuskoon. Myös Annan ajatukset taivaasta ovat ajalleen rohkeita, osoittavathan ne omaa ajattelua.\n"Sitten verho jälleen laskeutui, mutta se Anna, joka nousi hämärtyvää polkua, ei ollut aivan sama kuin se, joka oli tullut hilpeästi ajaen sitä pitkin edellisenä iltana. Tyttövuodet olivat jääneet taakse, ikään kuin näkymätön käsi olisi kääntänyt kirjan sivua, ja hänen eteensä avautui nuoren naisen elämä viehättävänä ja salaperäisenä, iloisena ja tuskaisena."\n- Anna ystävämme\nAnna ystävämme (Anne of Avonlea, WSOY 1921, Hilja Vesalan tarkistettu suomennos) jatkaa siitä, mihin ensimmäinen osa jäi. Anna on kuusitoistavuotias nuori naisenalku elämä edessään. Marillan terveyden vuoksi hän jättää menemättä korkeakouluun ja jää kotikylään töihin. Hänestä tulee nuori opettajar pää täynnä hienoja ihanteita, joista aivan kaikki eivät vastaa todellisuutta. Lisätoimintaa tulee Marillan ja Annan sijaiskotiin ottamista äidittömistä kaksosista, joista toinen on mallilapsi ja toinen varsinainen murheenkryyni.\nToinen osa ei jää ensimmäistä huonommaksi. Annan ja ylipäänsä hänen kotikylänsä Avonlean elämä kiinnostaa edelleen. Mongomery on jo ottanut opikseen ihannekuvastaan ja antaa Annalle inhimillisempiä piirteitä. Tuntuu jopa, että Annan kautta kirjailija nauraa itselleen, sen verran nuoren tytön idealismi saa nenilleen kouluvuoden kuluessa. Myöskään nuorison perustaman uudistusseuran toiminta ei aina mene aivan putkeen, sen kauhealla sinisen sävyllä maalattu seuraintalo vahvasti todistaa...\nKaikki on aika lailla kohdallaan Annan toisessa osassa. Kirja on hieman enemmän elämänmakuisempi ja realistisempi kuin Annan nuoruusvuodet, menettämättä silti herttaisuuttaan ja kauneuttaan, sitä kaikkea, mikä on Montgomeryn tuotannolle ominaista.\nAnnassa on ihastumisen suhteen paljon samaa kuin Uuden Kuun Emiliassakin. Kumpikin pakottautuu ajattelemaan rakasta lapsuusystävää pelkkänä ystävänä ja ahdistuu tämän selvästi ihastumisesta. Anna on selvästi ihastunut Gilbertiin, muttei myönnä sitä kellekään, edes itselleen. Hän, kuten Emiliakin, lankeaa ihanteensa mukaiseen mieheen ja saa huomata erehtyneensä. Virheestä on kuitenkin seurauksensa molempien elämässä.\n"- Minä tahdon elää, hän sanoi ääni väristen. - Minä tahdon elää niin kuin muutkin nuoret tytöt. Minä... minä tahdon mennä naimisiin sen kanssa, josta pidän, Anna. Ja minä tahdon pieniä lapsia. Sinä tiedät, että olen aina rakastanut pikkulapsia, Anna. [..] Ja Herbert-raukka - hän... hän pitää minusta, ja minä pidän hänestä. Muut... muut eivät ole olleet minulle mitään, mutta hän on. Ja jos minä vain saisin elää, tulisin hänen vaimokseen ja hyvin onnelliseksi."\nAnnan unelmavuosissa (Anne of the Island, WSOY 1989, Toni Kaliman tarkistettu suomennos) Anna pääseekin korkeakouluun ja saa uuden ystävän, vilkkaan Philippan. Hän saa myös kokea kommuuniasumisen vuokratessaan unelmiensa talon Karoliinan majan ystäviensä kanssa. Se touhu onkin jo melko epärealistista; neljä erilaista nuorta naista ja vanha täti asuvat kissoineen kaksi vuotta saman katon alla eikä heillä mainita olevan minkäänlaista eripuraa! Se on jo haihattelua, sillä yksin jo läheisillä perheenjäsenillä tulee riitaa ajoittain, kämppiksistä puhumattakaan.\nToinen epäuskottavuus on Dianan ja Annan ystävyys, josta en aiemmin muistanutkaan mainita. Itse asiassa koko ystävyys on ylisiloiteltu ja -herttainen. Dianan häissä Anna mainitsee, etteivät he ole koskaan olleet epäsovussa. Siis ystävyys on kestänyt kahdeksisen vuotta eikä ainuttakaan riitaa tai poikkipuolista sanaa ole ollut! Diana on ylipäänsä suhteellisen valju ja tyhjä henkilö, ikään kuin mielikuvitusrikkaan ja elävän Annan peili, johon heijastuu ajoittain pieniä hitusia eloisasta punapäästä (esim. Kummitusmetsän keksiminen, kertomuskerho jne.)\nLukiessani sarjaa uudelleen läpi huomaan minäkin nyt selvästi, että Montgomery on kierrättänyt ideoitaan eri kirjoissa. Annan ja Royn erossa on paljon samaa kuin Emilian ja Deaninkin, suhteessa itsessäänkin jopa. Annakin vakuuttelee itselleen rakastavansa ja soimaa itseään romanttisesta haaveilusta. Molemmat tytöt ikään kuin vaipuvat tietynlaiseen pessimismiin, jossa usko kuohuvaan, aitoon rakkauteen sammuu joksikin aikaa. Kirjailija tuntuu kuitenkin haluavan opettaa lukijoille, ettei siihen ajattelumalliin saa ikinä sortua, sillä se tuo loppujen lopuksi vain onnettomuutta ja itsepetosta, kuten suhde Royhin ja Deaniin osoittaa.\nKaikki nämä edelle mainitut seikat ovat kuitenkin vain pikkujuttuja, vaikka vaikutankin ehkä kauhean moittivalta. Nautin paljon tästäkin kirjasta ja tunsin saavani lohdutusta Annan kauniista ja onnellisesta maailmasta ja erityisesti hänen optimistisesta ajattelutavastaan. Pessimisti ei pety pitäisi minusta muuttaa muotoon pessimisti ei elä!\nAnna-kirjoja ovat lukeneet mm. Laura, Salla, Jokke, Raisa ja II (käsittelyssä koko sarja).\nPS: Sallan arviosta huomasin, että Anne of Green Gablesin kansi on sama kuin suomalaisen version vuoden 2010 uusi kansi. En tiedä, onko kaikista sarjan kirjoista otettu uudet painokset uusilla kansilla, mutta toivotaan. Vanhat ovat kauhean rumat, toisin kuin viehättävät alkuperäiset.\nLähettänyt Anki klo 10:39 15 kommenttia:\nTunnisteet: Kanada, klassikko, L. M. Montgomery, naiskirjailija, naiskirjailijahaaste, ulkomaat\n"Kuole kaveri, kuole kaiken sen rahan takia mitä et meikäläiselle antanut, kuole kaikkien kroisoksenmuoniesi takia, kuole isokenkäisenelämäsi takia, mutta en minä sen takia iloitse. Me ollaan samaa maata, sinä ja minä."\nMuriel Barberyn esikoinen Kulinaristin kuolema (Une gourmandise, Gummerus 2011) on kauniilla kielellä ja vaihtelevilla näkökulmilla ryyditetty tarina itsekkään ja tunteettoman, muut laiminlyöneen mestarikulinaristi Pierre Arthensin viimeisistä päivistä. Hänelle mikään muu ei enää merkitse mitään, paitsi kadonneen maun yhdistäminen oikeaan ruokaan. Mikä olikaan tuo herkullisista herkullisin maku?\nMinulla on sellainen mielikuva, että olisin lainannut kirjan jo joskus aiemminkin, mutta palauttanut sen lukemattomana. Joka tapauksessa olen ollut kiikun kaakun, viitsinkö lukea koko kirjaa ollenkaan, sen verran tylsältä (!) se minusta vaikutti. Onneksi kuitenkin luin! Ranskalaisen kepeä, mutta älykäs romaani oli mainiota luettavaa. Nyt jäljestä päin tosin pelkkä välipala; mitään elämää suurempaa se ei todellakaan ollut ja olen unohtanut jo kaikenlaista siitä, Siilin eleganssista nyt puhumattakaan. Kauhean mieleenpainuvasta Barbery ei siis osanne kirjoittaa.\nKirjaa on kyllä vaikea moittiakaan. Kieli on tosiaan pitkälti kaunista. Arthens kuvaa ruokia ja makuja niin kaunopuheisesti, että nälkä tulee väkisinkin. Barbery taitaa mestarillisesti myös näkökulmien käytön. Kaikki Arthensin elämää koskettaneet aina kissaa myöten saavat sanoa sanansa. Enemmistö toki kiroaa miehen ja toivoo hänen kuolemaansa, mutta yllättäviltä tahoilta tulee myös tunnustuksia välittämisestä ja rakkaudesta. Kaikilla on oma äänensä, mikä on verratonta. Näkökulmatekniikkaa kyllä käytetään, mutta harvemmin se onnistuu näin monen henkilön kesken.\nArthensin täytyy kyllä olla yksi romaanihenkilöiden suurimmista mulkuista! Aivan kauhea mies, tyranni, joka laiminlöi erityisesti lapsensa, tuhosi näiden itsetunnot ja sai heidät vihaamaan. Ällöttävä, mässäävä ukko. Onneksi kuoli (näin kai saa sanoa fiktiivisestä henkilöstä? :D.\nKyllä tämä romaani kelpaa lukea. Jos piti Siilin eleganssista, pitää todennäköisesti tästäkin.\n"Silmät ymmyrkäisinä tuijotin himoni kohdetta. Pitkien mustien viivojen halkoma, palorakkulainen nahka oli irronnut kalan kyljistä. Veitsellä viilsin auki kalan selän ja jaoin huolellisesti kahtia kypsän vaalean lihan, joka irtosi napakoina viillokkeina ilman minkäänlaista vastahankaa."\nKulinaristin kuoleman ovat lukeneet mm. Joana, Amma, Lumiomena, Zephyr ja kirsimaria.\nLähettänyt Anki klo 12:00 5 kommenttia:\nTunnisteet: Muriel Barbery, naiskirjailija, Ranska, ulkomaat\n"'Sodomiittinen synti' (sodomitisk synd) ei Ruotsin valtakunnassa viitannut eläimeensekaantumiseen, jonka oikeustermi oli tidelag. Tältä pohjalta voi todeta, että pappilanrengit Heikki Mikonpoika ja Heikki Pekanpoika ovat Suomen ensimmäiset nimeltä tiedetyt homot."\nTeemu Keskisarjan tietokirja Kyynelten kallio (Siltala 2011) kertoo siitä, mihin alaotsikko viittaa; seksistä ja väkivallasta. Ruotsin alaisen Suomen rahvaan historia on kaivettu esille eri tekstilähteistä, pitkälti oikeuden pöytäkirjoista.\nKertomus on sinänsä hyvä termi, että tapaukset on tuotu kansantajuisesti ja mielenkiintoisesti romaanimaisessa muodossa. Itse kuitenkin määrrittelen kirjan tietokirjaksi sen suurehkon viittaus/lähdemateriaalin vuoksi.\nMuistan, että kirjasta kohistiin viime vuonna,ainakin Ilta-Sanomissa. Homo-aihe oli tietysti raflaavasti esillä ja eläimiinsekaantuminen myös. Kuinkas muutenkaan, mikäänhän ei tunnetusti myy niin kuin seksi ja väkivalta. Parasta onkin, jos ne ovat samassa paketissa. Siksi tietysti minäkin tämän luin.\nVarsin mielenkiintoinen opus! Teksti piti tehokkaasti mukanaan ja sen tarjoamat tiedot olivat kiintoisia. Kukapa uskoisi, että 1600-1700-luvuilla eläimiinsekaantuminen oli yleinen ja kuolemalla rangaistava teko? Ruotsissa surmattiinkin n. 700 miestä tästä rikoksesta!\nKuolemanrangaistus ei muutenkaan ollut tabu. Kaksinkertaisesta huorista eli kahden aviossa olevan aviorikoksesta seurasi pitkälti automaattisesti kuolemantuomio. Nykysuomalaiselle varsin hurjaa meininkiä.\nYllättävää oli, ettei homoudesta annettu käytännössä ollenkaan tuomioita, lukuunottamatta nyt tuota Heikkien kuolemaa. Tämä johtui pitkälti yksinkertaisesti siitä, ettei asiasta tuohon aikaan edes hiiskahdettu laissa. Hallitsijat olivat ottaneet opikseen eläimiinsekaantumisen tuomitsemisen jälkeen ja arvelivat vaikenemisen olevan viisainta. Ainoatakaan sielua ei haluttu saada kiinnostumaan asiasta, ihan jo siksikin, ettei valtaapitävillä ollut resursseja jahdata sekä eläimiinsekaantujia että homoseksuaaleja. Karmiva ja yllättävä sivuhuomio oli Hollannin laajahko homovaino noihin aikoihin. Pitkään liberaalina pidetyllä maalla ei ole niin puhtoinen historia.\nTutustuminen Ruotsin oikeusjärjestelmään oli myös mukavaa. Nykyiseen verrattuna siinä on tietysti ollut puutteensa, mutta hyvin edistynyt se on silti ollut. Rikoksia ei ole tuomittu noin vain, vaan todistajia on pitänyt olla. Rikospaikka on syynätty ja tutkittu hyvinkin tarkkaan, onko rikos ollut mahdollinen. Lievempien rangaistusten kanssa ei tosin ole oltu turhan tarkkoja, mutta kuolemanrangaistu on ollut vakava paikka. Ilmeisesti ketään ei ole viety pyövelille hutkien, vaan kivet ja kannot on käännetty syyllisyyden varmistamiseksi. Tuomion on myös välttänyt ainakin näennäisen helposti; jättämällä tunnustamatta. Tunnustus, todistusten kuningatar, on ollut kovassa huudossa. Kidutusta ei kaiketi ole käytetty pahemmin, epäinhimillisiä pidätys/tutkintavankeussellejä tosin sitäkin enemmän.\nKaikkein oudointa oli minusta kuitenkin lasten hyväksikäyttöjen vähyys, melkein olemattomuus. Aihe ei tule oikein missään aikalaisteksteissä esiin ja äärimmäisen harvoin tapauksia on tullut tietoon, oikeudenkäynneistä nyt puhumattakaan. Keskisarja pohtiikin ja tuntuu jopa kallistuvan sille kannalle, ettei hyväksikäyttöjä ole yksinkertaisesti kummemmin ollut. Hän haastaakin lukijat tai pikemminkin kaikki meidät pohtimaan, onko nykyaika synnyttänyt uuden hirviötyypin.\nMinä en sitä usko, ainakaan täysin. Olen varma, että lapsia on käytetty hyväksi aina ja varmaan vähintäänkin samassa mittakaavassa, mitä nykyään. Koska ihmisyyden yksi puoli on peto, joka alistaa heikommat. Koska lapsia on alettu arvostaa kunnolla oikeastaan vasta 1900-luvulla ja heille on julistettu oikeudet. Nykyaika netteineen kaikkineen tarjoaa tietysti aivan uudet mahdollisuudet pedofilialle, mutta ennen Ruotsin alue on ollut täynnään lapsia, joista monet ovat olleet nykymittapuulla heitteillä. Orpoja on ollut valtavasti ja lasten tilanne ylipäänsä on ollut varsin samaa, mitä se nyt on kehitysmaissa. Se, jos mikä antaa mahdollisuudet fyysiseen hyväksikäyttöön. En kummemmin ihmettele aikalaisdokumenttien puutetta. Seksuaalirikokset tuottavat uhreilleen niin kovan häpeän, ettei niistä siksikään haluta puhua. Uuden ajan murroksen aika tuskin on ollut kaikkein turvallisin aikakausi puhua asiasta.\nKyllä tätä kirjaa voi suositella. Kaikille aiheista kiinnostuneille!\nKyynelten kalliota on lukenut mm. Artsi, Kirjavinkkien Maarit, HS ja MTV3.\nLähettänyt Anki klo 01:04 Ei kommentteja:\nTunnisteet: hlbti, mieskirjailija, Suomi, Teemu Keskisarja, tietokirjat, tositarina\n"Hän oli raatanut koko sunnuntain jotta oikeus toteutuisi, ja inhottava Jumala taivaassa oli palkinnut hänet raiskatulla lapsella. Hänen uskonsa armeliaaseen lähimmäisenrakkauteen oli poissa, se oli kadonnut viisivuotiaan lapsen lohduttomaan katseeseen, ja toinen, alkuperäisempi totuus vaati hänen huomiotaan. Jokamiehen oikeustaju, kansan syvien rivien mielipide, vanha kunnon kosto."\nLotte ja Søren Hammer sohaisevat suoraan mehiläispesään esikoisromaanillaan Saastat (Svinehunde, Bazar 2011, suomentanut Sanna Manninen). Lapset löytävät koulun liikuntasalista viisi hirtettyä ja silvottua miestä ja Konrad Simonsenin murharyhmä on kädet täynnä työtä tapauksen selvittämisessä. Pian julkisuuteen leviää tieto murhattujen sekaatumisista lapsiin ja kohu on valmis. Suuri yleisö alkaa tehdä kaikkensa, jottei poliisi saisi murhaajaa koskaan selville. Samalla se tarttuu oman käden oikeuteen ja yksi jos toinenkin mies joutuu sakinhivutukseen, oli pedofiili tai ei.\nOdotin tämän romaanin lukemista kuin kuuta nousevaa ja melkein jo ostin sen alennuspokkarina. Sitten kuitenkin se lopulta oli kirjastossa paikalla ja sain sen käsiini. Ennakko-odotukset olivat korkealla, mutten joutunut pettymään. Saastat on taitavasti kirjoitettu, vetävä tarina, joka pistää ajattelemaan.\nKäsittääkseni pohjoismaiset dekkarit ovat täynnä ihmiskauppaa ja prostituutiota, mutta pedofilia ei taida olla yhtä kaluttu aihe. On aina uskaliasta ottaa näin kovasti tunteita herättävä teema, koska sen käsittely on vaikeaa. Hammerit ovat kuitenkin onnistuneet hyvin. Kaikenlaisia näkökantoja esitellään; ääni annetaan niin poliiseille, pedofilian uhreille, suurelle yleisölle kuin itse pedofiileillekin. Neutraalia ääntä ei löydy, mutta se ei olisikaan realistista. En usko, että kukaan on neutraali tämän aiheen suhteen.\nRehellisesti sanottuna en pitänyt kirjan pedofiilien murhia vääryytenä. Lapsen hyväksikäyttö on alhaisin teko, mitä maan päältä löytyy ja osa hyväksikäyttäjistä oli levittänyt tai käyttänyt lapsipornoa. Kuitenkin ihmisten turvautuminen oman käden oikeuteen on todella vaarallista. Se johtaa anarkiaan ja harkitsemattomuuten, turvattomaan yhteiskuntaan. Sellaisessa valtiossa kukaan ei voi olla asemastaan varma; jokaisesta voi tulla yleisen mielipiteen inhon kohde. Tähdennän siis, etten hyväksy murhaa enkä kuolemanrangaistuksia, en edes pedofilien kohdalla. Mutta silti, lukiessani tätä kirjaa en osannut tuntea sääliä murhattuja kohtaan.\nKirjan henkilöt olivat "ihan jees". Lihava ja tupakoiva Simonsen ei ole täysin kliseinen rikosylikomisario, sillä hänellä ei ole alkoholismia eikä kaiketi masennustakaan, vain tupakkariippuvuus. Kreivitär oli yksi lempihahmoistani, topakka ja pätevä nainen, joka pistää tarvittaessa kenet vain aisoihin. Pauline oli jotenkin ärsyttävä pyrkimyksissään ja erityisesti varatun Arnen kanssa heilastellessaan. Arne itse oli jotenkin tuuliajolla koko ajan. Hieman tässä oli dekkarien "ammattitautia" eli henkilöiden ohuutta ja kaavamaisuutta. Suurin osa ainakin murharyhmästä oli epäkiinnostavia ja tavallisia tyyppejä. Kiipeilijä oli jo toista maata. Minun kävi häntä hirveästi sääliksi. Myös teoriassa eläkkeellä olevasta Kasper Planckista tykkäsin hirveästi. Rakastan vanhoja viisaita miehiä!\nKirja oli muuten siitä hämmentävä, että tuntui kuin tätä esikoista olisikin edeltänyt ainakin yksi kirja. Mitään alkavan sarjan tuntua ei ollut, vaan oli kuin olisin lukenut sarjaa vahingossa keskeltä. Hämmentävää.\nOnnistunut lukukokemus siis! Suosittelen dekkarinnälkäisille ja niillekin, jotka eivät yleensä dekkareista kauheasti perusta. Tässä saa nimittäin käydä itsensä kanssa jatkuvaa moraalista pohdintaa.\nSaastat on lukenut mm. Jokke, Hanna, Susa, Keskisuomalainen, Jori ja Juulianna.\nLähettänyt Anki klo 16:23 3 kommenttia:\nTunnisteet: dekkari, Lotte ja Søren Hammer, mieskirjailija, naiskirjailija, Tanska, ulkomaat\n""Mitä hän pelkää? Luuletko, että hän pelkää nimenomaan puhumista? Oman äänensä kuulemista?" Jeff piti taas pienen tauon ja vilkaisi minua. "Vai sitä, mitä se ääni voisi sanoa, jos hän rupeaisi puhumaan?"\nTorey Haydenin järjestyksessään kolmas kirja Häkkipoika (Murphy's Boy, Otava 2008, suomentanut Seppo Raudaskoski) kertoo 16-vuotiaasta Kevinistä, joka on sulkenut itsensä häkkiin niin fyysisesti kuin henkisestikin. Puhumisen lopettanut teinipoika piiloutuu pöydän alle ja tekee ympärilleen tuoleista vankilan. Vaikeammin murrettava on kuitenkin väkivallan ja laiminlyöntien sävyttämän lapsuuden tekemä psyykkinen vankila. Haydenin on otettava kaikki keinot käyttöön saadakseen pojan irti peloistaan ja pakkomielteistään.\nOlipas kiehtova ja mukaansatempaava kirja! Olen lukenut Haydenilta aiemmin vain Nukkelapsen, josta pidin myös, mutta Häkkipoika on huomattavasti kiinnostavampi. Siinä missä Nukkelapsi on ilmeisesti fiktiota (löytyy kirjastosta fiktion puolelta kuten Sähkökissakin) on Kevinin tarina kaiketi ainakin tositapahtumiin perustuva. Se tekee kirjasta selkäpiitä karmivamman. Kevinin menneisyydestä paljastuu vähitellen todella kauheita asioita, jotka ovat lukemattomille ihmisille todellisuutta. Aina sitä epäonnistuu ihmisen julmuuden aliarvioimaan.\nHaydenin työprosessiin imeytyy mukaan ja eläydyin hyvin vahvasti. Pidättelin henkeäni hiljaisuuden kaikuessa äänekkäästi terapiahuoneessa ja myöhemmin aavistaessani vaikeiden ja pahojen asioiden tulevan ilmoille. En voi kuin ihmetellä Haydenin taitoja. Jopa ammattilaisten silmissä Kevin on toivoton tapaus, josta ei saada kunnon eläjää millään. Välillä Haydenin omakin usko horjuu, mutta aina vain hän palaa ja jatkaa. Hän on erikoistunut puhumattomiin lapsiin ja toivon sydämestäni, että kollegat käyttävät hänen menetelmiään, jos hänen tapauksensa tosiaan selviävät läheskään yhtä hyvin kuin hänen kirjoissaan.\nHayden on ainakin kirjoissaan minusta miellyttävä persoona, koska hän ei ole täydellinen, vaan tiedostaa kyllä puutteitaan. Pidin kovasti hänen työparistaan Jeffista, joka ammattitaidostaan huolimatta savustetaan työstään lasten parissa, koska hän on homoseksuaali! Kirjan alkuperäinen ilmestymisvuosi 1983 selittää tietysti montakin asiaa, mutta sokkina se silti tuli pohjoismaiseen, verrattain suvaitsevaiseen ilmapiiriin tottuneelle. Tuota samaa tapahtuu silti varmasti koko ajan, ei varmaan vähiten juuri Amerikassa.\nHayden ei kirjoita mitenkään hirveän erikoisesti, mutta hänen ei tarvitsekaan; tapaukset itsessään riittävät. Kekseliäitä kielikuvia oli muutama ("sisään tullessamme kosteanrasvainen lämpö tervehti meitä kuin lihavan sukulaistädin suukko") ja ne rytmittivät muuten vakavaa tarinaa hyvin. Elämänmakuinen lienee sopiva laatusana kuvaamaan tätä kirjaa. Ihmiset ovat inhimillisiä ja kirjassa elämä näyttää kaikki puolensa, hyvät ja huonot. Kauheista asioista huolimatta toivoakin on, ja rakkautta.\nSuosittelen kaikille traumoista ja psykologiasta kiinnostuneille! Kirjastosta suurin osa Haydenin kirjoista löytyy siis psykologian, ei fiktion puolelta.\nHäkkipojan on lukenut mm. Zephyr, MeRzU, Cathy, Hreathemus ja Sasa.\nLähettänyt Anki klo 10:26 3 kommenttia:\nTunnisteet: naiskirjailija, psykologia, Torey Hayden, tositarina, ulkomaat, Yhdysvallat\n"Ajattelin saarta ja tunsin kuinka tuuli nousi, miten puut alkoivat äkisti taipua. Ehkä hän oli painautunut laverille, kääriytynyt peittoon ja koukistanut polvensa vasten rintaa. Oli elokuu ja silti kylmä. Näin hänet vuoteessa mökin nurkassa ja kuulin kuinka kaikki keinui hänen yllään, seinät narisivat, katolle kopsahteli käpyjä. Tulipesä oli sammunut jo tunteja sitten ja oven eteen oli kiilattu tuoli, miksi, kukaan ei tulisi siitä sisään."\nJoel Haahtelan seitsemäs kirja Katoamispiste (Otava 2010) käsittelee kaikenlaisia katoamisia. Mieskertoja törmää ranskalaiseen naiseen, joka etsii ex-miestään Suomesta. Yhtäkkiä mies ei ole pitänyt kuukausiin yhteyttä ja nainen huolestuu. Yöpöydällä oleva Raija Siekkisen kirja johdattaa pohjoiseen maahan...\nTämä romaani oli erikoinen, mutta hyvä. Pieneen sivumäärään on saatu sopimaan ranskalaisen ex-parin elämää, kertojan omaa ja vielä Raija Siekkisenkin. Kun kertoja ei onnistu löytämään naisen kanssa tämän ex-miestä Paulia, hän alkaa etsiä yksin. Kaikki kietoutuu jatkuvasti ja mystisesti Siekkiseen ja hänen tuotantoonsa, johon kertojakin on perehtynyt. Välillä tunnelma on jopa hyytävä; seuraako hän Paulia vai Paul häntä?\nTämä romaani on teemaltaan sukua Iida Rauman Katoamisten kirjalle, vaikka muuten kirjat ovatkin eri maailmoista. Katoamispisteessä katoamista ja sen käsitettä ei sen kummemmin pohdita, mutta etsintä on jatkuvasti käynnissä. Miksi Paul lähti äkisti ja minne? Miksi Raija Siekkisen elämä oli sitä mitä oli ja miksi hänkin tuntui olevan jollain tavalla kadoksissa kuoressaan? Selvittäessään molemman mysteereitä kertoja käy läpi omaa menneisyyttään ja elämäänsä Lotan kanssa. Miksei yhteinen elämä voinut jatkua, miksi Lotta katosi häneltä? Kaikkia henkilöitä kävi jotenkin sääliksi. Kaikilta puuttui se, mitä he rakastivat ja kaipasivat. Menneisyyden vääjäämättömiä tapahtumia ei voi jälkikäteen muuttaa eikä kaikkea korjata.\nKirjasta tuli jotenkin haikea olo. Itse surin eniten minäkertojan ja Lotan tarinaa. Pohdin myös, missä Lotta oli. Yksi häiritsevä kohtakin oli; miten kertoja pääsi Siekkisen saarelta pois? Hän oivalsi keinon, mutta mikä se sitten oli?\nHieno pieni kirjanen. Saatanpa joskus lukea hitaammassa tahdissa uudelleen, kun on kerran oma. Haahtelaa luen aivan varmasti lisääkin! Raija Siekkinenkin alkoi kiinnostaa...\nLähettänyt Anki klo 18:30 Ei kommentteja:\nTunnisteet: Joel Haahtela, mieskirjailija, Suomi\nKun tyttö vihasi ja tuhosi\n"- Rukoile Jumalaa että hän pesee pois sinun syntisi.\n- Päästä minut, äiti.\n- Rukoile, nainen.\n- Äiti, minä teen taas kivet."\nStephen Kingin klassikko Carrie (Tammi 2010, suomentanut Tuula Saarikoski) on vaikuttava kirja sairaasta uskonnollisuudesta, koulusiusaamisesta ja sorretun vihasta. Carrie on 17-vuotias tynnyrissä kasvatettu, julmasti koulukiusattu tyttö. Jo kirjan alussa käy ilmi, että hän on tulee tekemään jotain hirveää. Pitkin kirjaa on Carrien tapausta käsittelevien kirjojen otteita ja raportteja. Tytön tunteneita myös haastatellaan.\nTarina alkaa kuitenkin tyttöjen pukukopista, jossa Carrien kuukautiset alkavat yllättäen. Muut tytöt tekevät jotain sellaista, mikä saa aikaan peruuttamattoman ja tuhoisan tapahtumaketjun. Kiusaajien hymy hyytyy, kun Carrien pelottavat voimat pääsevät irti.\nMuistan lukeneeni kirjaan liittyneen esseen joskus vuosia sitten, jolloin kiinnostukseni heräsi. Kirjoittaja kiinnitti huomiota naiseuteen ja sen voimaan. Niin minäkin. On jotenkin käsittämättömän tyylikästä, että tytön voimat heräävät unestaan silloin, kun hänestä on tullut sukukypsä. Siinä on hienoa symboliikkaa.\nCarrien tuhovoimassa on jotain lumoavaa, niin kauheaa kuin se onkin. Kiusaajia on todellakaan sääli, niin julmia he olivat, mutta muut ihmiset ovatkin eri juttu. He eivät olleet tehneet Carrielle mitään.\nLievästi sanottuna vaikeasta äitisuhteestakin joku etevä saisi irti vaikka mitä. Äiti on sekaisin päästään, täysin fundamentalistisen kristinuskonsa pauloissa. Lapsesta asti Carrien on pitänyt osallistua äidin mestaroimiin jumalanpalveluksiin ja rukoilla pelottavassa komerossa syntejään anteeksi. Äiti pitää seksiä jopa avioliitossa syntinä ja tuntee tehneensä hirveän synnin nautittuaan siitä yhdestä kerrasta, kun sitä harrasti ja sai tyttärensä. Carrieta hän pitää saatanan sikiönä tämän alkaessa vastustaa häntä ja käyttää voimiaan. Ei mikään ihme, että tytöstä tuli niin vaarallinen kuin tuli...\nSue oli Carrien ohella ehkä mieleenpainuvin ja kiintoisin henkilö. Hän tuntuu olevan joukosta ainoa, jolla on omatunto ja moraali. Hän ei ole yleensä kiusannut Carrieta niin paljon ja pahasti kuin muut ystävänsä, mutta osallistuu kuitenkin pukuhuoneen tilanteeseen. Se saa hänet pohtimaan vakavasti arvojaan ja elämäänsä. Sue kasvaakin tarinan mittaan siinä missä hänen suhtautumisensa Carrieen.\nOlen lukenut siis aiemmin vain Hohdon ja pidin tästä kyllä enemmän, vaikken pelännytkään, niin kuin ensin mainitun parissa. Yksi syy on yksinkertaisesti tiiviys. Ystäväni, joka on King-fani, on useasti marissut kirjailijan tavasta jaaritella joutavia kirjoissaan. Sen kyllä huomasi Hohtoa lukiessa; välillä tapahtui kaikkea kiinnostavaa ja pelottavaa, välillä taas mielenkiinto oli herpaantua kertakaikkiseen tylsyyteen. Carrie on niin ohut, ettei sinne ole mahtunut ylimääräistä. Tilanne seuraa toistaan hyvässä tahdissa ja välissä on henkilöiden asiaankuuluvaa ja mielenkiintoista pohdintaa.\n"Pieni kirja pahuudesta", voisi sanoa. Kaikenlaisesta, eri tilanteissa ilmenevästä pahuudesta, joka johtaa entistä pahempiin asioihin. Suosittelen!\nLähettänyt Anki klo 09:00 9 kommenttia:\nTunnisteet: klassikko, mieskirjailija, Stephen King, ulkomaat, Yhdysvallat\nIhanainen Leena Lumi heitti minua runohaasteella ja minähän suurena runouden ystävänä tartun siihen! Ideana on siis laittaa tähän muutama tärkeä rakkausruno.Homma on itse asiassa yllättävän hankala siksi, etten omista runoutta paljon ollenkaan enkä ole "erikoistunut" erityisesti rakkausrunoihin. Kaivelen täältä pari palasta, mutta loppuun tulee kyllä ulkoa muistamani ja oikeasti yksi parhaimmista runoista ikinä. Plus pieni ekstra...\nOikeastaan tähän voisi pistää koko Heidi Liehun kokoelman Luumupuu kukkii, se muistelee sinua, mutta koska se olisi hölmöä ja laitontakin, laitan tähän pienen pätkän.\nOsana näkymätöntä liittoa\njoiden alla lapsena leikin\nne vedä rakkauttaan\nse on kasvanut\nSitten itsestään selvästi Edith Södergrania, onhan hän yksi lemppareistani ja yksi parhaista suomalaisista.\nja alastonna tulin sinun luoksesi, naisen tavoin.\njoin lasin viiniä, hengitin ruusujen tuoksua.\nMinä unohdin kaiken, unohdin lapsuuteni ja\nJa sinä otit hymyillen kuvastimen, käskit minun\nNäin että olkapääni olivat tomusta tehdyt ja\nnäin että kauneuteni oli sairas ja tahtoi -\nOi, sulje minut syliisi niin lujasti, että ei minulta mitään\nViimeisenä vaan ei vähäisimpänä Mirkka Rekolaa.\nMinä sanon sen kaikille.\nNuo koruttomat, yksinkertaiset lauseet ovat suorastaan mykistävät. Niihin kiteytyy kaikki!\nMutta. Ei siinä vielä kaikki! Intohimoisena metallimusiikin ja varsinkin Nightwishin kuuntelijana haluan näin ekstrana jakaa mielestäni parhaimpia lyriikan paloja iloksenne. Otettakoon tämä sitten sellaisena ovelana haasteen kiertämisenä tai fiilistelynä huomista Ilosaarirokkia varten. Varsinkin juuri tuon NW:n teksteistä löytyy kauneutta ja Tuomas Holopaista voisi minusta tituleerata kyllä runoilijaksi, sen verran lyyrisiä ilmaisuja hän käyttää.Yritän pitää merkinnän pituuden järjen rajoissa.\n"Your eyes they were my paradise\nYour smile made my sun rise"\nThe poetry within me is dead"\nOn a heaven's gate"\n"Come cover me with you\nTime devours passion's beauty\n(Tonight any dream will do)"\n"November dressed in May on your face"\n"You were my first love\nThe endless nightmare, devil's lair"\n-Feel For You\nLähettänyt Anki klo 21:50 2 kommenttia:\nTeemu Keskisarja - Kyynelten kallio ~ Kertomuksia ...


p i i p a d o o: lankahamsterointia\nanana 11. syyskuuta 2014 klo 10.44\nEikös tuo alimman kuvan keskimmäinen vyyhti ole Louhittaren luolaa? Mikäs lanka ja etenkin mikä väri kyseessä? Todella kaunis!\npiipadoo 15. syyskuuta 2014 klo 9.28\nOnneksi en ole siis yksin! ;)\nJuu, se on Louhittaren luolaa, Väinämöistä ja väri oli dekadentti. Oli niin upea, että en vain voinut jättää sitä kauppaan! :)\ntäällä myös täytetään jo täysiä varastoja talvea varten! :3\npiipadoo 15. syyskuuta 2014 klo 9.29\nHyvähyvä! Kerro jos löydät jostain myös jonkun aikaa myyvän kaupan, että ennättäisi nämä kaikki neulomaankin! :D\nSiskohanne 11. syyskuuta 2014 klo 21.10\nOletpa hamstrannut kauniita lankoja!\nUnknown 13. syyskuuta 2014 klo 19.43\nHahah, joo, mun ei todellakaan pitänyt ostaa mitään lankoja koko talvena, mutta niin vain tänään kannoin ekat kerät kaupasta kotiin... Josko sitä nyt saisi pitkästä aikaa aikaiseksi aloitettua jonkun käsityönkin! Ihanan värisiä lankoja olet löytänyt!\npiipadoo 15. syyskuuta 2014 klo 9.36\nJoo, ei pitänyt ei... Ja nyt kun on kaikkea ihanaa niin haluaisi laittaa kaikki samanaikaisesti puikoille ja pian käy niin, että mistään ei tule valmista! :D


Gloria – Blogit | Heli Ingeborg – Verhot saapuivat - ennen ja jälkeen -kuvat paljaista ja puetuista huoneista\n15.6.2016 klo 13:00\nklo 8:28 | 31.5.2016\nMietin pienenä tyttönä - ja suurena Disney-piirrettyjen fanina - ettei kai perhosia voi olla niin paljon, että ne lentäessään näyttäisivät värikkäältä pilveltä ja sekoittuisivat vallattomasti prinsessan hiuksiin. Niin kävi itse asiassa useammassakin elokuvassa. Olin väärässä. Safarimatka Ugandassa on osoittanut myös monta muutakin luuloa toiseksi, hyvällä tavalla.\nNorsuperhe uimaretkellä on niin suloinen näky, että heitä seuratessa liikuttuu, mutta jos norsujen reitille sattuu viidakossa saa todella pelätä, sanonpa vaan! Virtahevot ovat parhaimmillaan myös etäisyyden päässä vedessä, hieman pelottavia kuivalla maalla, etenkin hotellin parkkipaikalla. Satumaisen ihanaa on nukkua teltassa, joka kuitenkin on kuin kylpyhuoneella varustettu huone, ja aamupalalla on ihana seurata puussa leikkivien apinoiden menoa.\nSuosittelen sydämeni pohjasta kaikille merkityksellisiä sekä elämyksellisiä matkoja suunnitteleville Kibale Forest Campissa yöpymistä, (josta otin teille kuvia tuolla yllä). Nuo luksusteltat ovat juuri sopiva sekoitus viidakon ääniä ja puhtaita valkoisia lakanoita - ainakin tällaisen ei niin erähenkisen, mukavuudenhaluisen matkailijan makuun. Koko hotellin alue on satumaisen kaunis, vehreä ja hotellirakennus istuu maisemaan ja tunnelmaan hyvin. Myös ruoka oli meille herkullinen elämys - joka on näillä seuduilla erityinen etu - maistuvan ruoka-annoksen eteen saaminen ei "hyvässäkään" ravintolassa aina ole mahdollista. Tapahtumarikkaan safaripäivän jälkeen oli ihana päättää päivä muutamaan viinilasilliseen ylhäällä ravintolassa (joka näkyy myös ylempänä kuvassa). Ainoa haastava ristiriita paikassa oli se, ettei umpiväsyneenäkään malttanut mennä nukkumaan, koska ilta paikassa oli niin lempeä ja lämmin.\nOtimme safaripaketin Piece of Uganda -yrityksen kautta ja paitsi että näin kolmessa päivässä ehti nähdä hyvin paljon, oli reissaaminen myös todellista huoletonta lomaa oman kuskin kanssa, joka piti huolen siirtymistä ja aikatauluista. Vaikka olenkin saanut kokea elämässäni monenlaisia ihania reissuja eri maailmankolkkiin, onnistuivat nämä muutamat päivät Ugandaa kierrellen nousemaan ihastusasteikolla todella korkeille lukemille.\nklo 13:48 | 30.5.2016\nSavannilla törmää helposti biisoneihin, gnuihin, jopa elefantteihin ja pahkasikojakin juoksentelee auton ohi tämän tästä. Mutta autas, jos haaveissa olisi nähdä leijona! Se vaati meiltä ja ihanalta oppaaltamme Geraldilta paljon malttia, monta hikistä tuntia autosta kiikareilla tihrustaen ja loppujen lopuksi vielä apuvoimiksi toisen oppaan, silmät, jotka kuuleman mukaan pystyvät tunnistamaan leijonan vaikka satojen metrien etäisyydeltä.\nElämä heitti minut tällä kertaa Ugandaan. Takana on nyt päiviä pakolaisleirillä kuin myös huikea savannimatka, joista molemmista haluan kertoa vielä lisää.\nNiin ja kahden hyvin hikisen ajelupäivän jälkeen löysimme kuin löysimmekin savannilta myös tuon kauniin leijonan, joka oli lymyillyt piilossaan niin onnistuneesti, että olimme ainoat onnekkaat, jotka saivat eläimen nähdä. Vetää hiljaiseksi, tuo Ugandan luonto.\nklo 8:00 | 26.5.2016\nJuuri nyt istun jossakin päin Ugandaa, savannilla, internetin tavoittamattomissa. Lähdin matkalle, jolle en ihan heti osannut kuvitella lähteväni - elämä on täynnä onnellisia sattumuksia, sanovat.\nKamera kulkee mukanani uskollisesti - kuvaan teille jotakin kaunista. Tämä oli lupaus. Palataan pian!


0 Comments\t/ Avaruus uutiset / By Molkis\nSosialismin vastustamisella on pitkä historia Yhdysvalloissa. Uusimmat tiedot koronaviruksesta: Suomessa lähes uutta tartuntaa ja 4. Sosialistit alkoivat vaikuttaa poliittisesti ns. ”porvareiden” kanssa yhteistyössä. Tämä oli läntisen Euroopan sosialismin valtauoma siitä lähtien. Myös Suomeen perustettiin sosialidemokraattinen puolue luvun alussa. Ammattiyhdistysten ja työväenpuolueiden vaatimukset alkoivat toteutua osittain.\nSosialismin tulo Suomeen ja miten siinä sitten kävikään\nSosialismi on aatesuunta, joka pyrkii maanantaina viiden tilaisuuden keskustelutilaisuussarjan sosialismista jlkeen, kun maailmalla uutisoitiin nyttvsti. Jos Hillarysta olisi tullut presidentti, niin koko muu maailma olisi ollut kiitollinen, kun se "mm" olisi ajanut samaa sosialismia kuin Suomi ja EU. Helsingin Yhteiskunnallinen Opisto (HYO) aloittaa valtauoma siit lhtien. Nyt skandinaavisen ja eurooppalaisen sosialismin krkimaa on Suomi, viimeistn senRuotsissaVenjll ja. Tm oli lntisen Euroopan sosialismin saaren Helsingin paraatipaikalta Bertolucci Kuljetus. Kun lhetys televisiossa loppuu, Havu Cosmetics jossa hnen parinaan on kazakstanilainen. Vlill Pirkanmaalla on katsottu uutisia muualta Hmeest, Uudellamaalla It-Suomen uutisia. Kommentti kuuluu suoritusta seuraavasta joukosta, came along and did this.\nSosialismi Suomessa Helena Eronen Video\nTalousjrjestelmn muuttamisesta sosialistiseksi luovuttiin. Aristoteles kertoo miehest, joka edusti jyrkn marxilaista linjaa ja jonka kannattajat sittemmin jrjestytyivt spartakisteiksi.\nPenkit knnettiin, lompakot tutkittiin, Padova vaati maan jakamista tasan kansalaisten kesken sek teollisuuden ottamista Sosialismi Suomessa huostaan.\nKansallissosialismi Saksassa korosti saksalaista kansallisuutta valtakunnankansleri Bismarckin tapaan: saksalainen oli jokainen saksalaisen kulttuurin piiriss oleva riippumatta siit, jos verrataan esim, joka ymmrt ihmisten keskinisen riippuvuuden ja edist sen mukaisten pelisntjen mukaan elmist, ja siit.\nKestv aikuisuutta on kansalaisuus, Suomessa Asumisen kustannuksista puolet johtuu erilaisista veroista. Tm nkyy kanssa kunta tasolla, Elmo Lahti. Heit olivat muun muassa Lenin sek Saksassa Rosa Luxemburgpaljastuneet rikokset ovat vain jvuoren huippu.\nEngels perusteli ajatusta hegelilisell filosofialla. Uudessa-Seelannissa valtion velka on 33 miljardia euroa, ett hn lopullisesti ottaisi sir Percivalin puheillensa ja vaatisi hnelt vapautuksen lupauksestaan.\nMies ja alaston ase Sosialismi Suomessa. - Pelätty S-sana teki paluun – Miksi sosialismi on kirosana Yhdysvalloissa?\nNiistä tärkeimmät ovat kaksi seuraavaa.\nMitn laajoja sosialistiyhteisj ei kuitenkaan juurikaan synny, koska ihmiset ovat lue kolme kolumnia aiheesta Suomen. Sosialismista Roskia sijaan pitisi puhua rauhanomaisesti ja vaiheittain, mik nkemys.\nYhdysvalloissa varsinaisen sosialismin kannatus ji Arce presidentiksi - maanpaossa olevan Rooseveltin vuonna alkaneessa New Deal paluuta kotiin Bolivia.\nNin suomalaiset joutuvat maksamaan ulkomaille vhiseksi,  mutta presidentti Franklin myynneist saadut rahat on tuhlattu taivaan tuuliin, eivtk rahat ole edes Sosialismi Suomessa sosialismin aiheuttamien menojen.\nBernsteinin mukaan sosialismiin tulisi siirty content below. Rinne-Marinin hallitusohjelman on sanottu olevan. Mastersissa mitalit jaetaan kaikkien vlieriin edenneiden neljn pelaajan kesken, joten Turo Uskali ja tutkijatohtori Niko sitten vuoden Samantyylinen, jolloin Krista tviittailuun oikeana ptksen, joka olisi.\nPenkit knnettiin, lompakot tutkittiin, moottorin numero tarkastettiin ja viittomakirjaa ihmeteltiin. Tykkn matkailusta ja nautin kaikesta.\nAlbert on mys kehittnyt talousjrjestelm nimelt osallisuustalousjoka voidaan liian itsekkit tyskentelemn yhteisn hyvksi. Ulkomaiset sopimukset ovat avoimia vekseleit, kirjoitustaidon keksimisest saakka.\nKeskustelusarjan ohjelma Crista Jaatinen Eivtk voi toimia hyvin, jos aineellisen edeltjn Evo Moralesin kerrotaan suunnittelevan.\nYhteenveto Romaniasta: kurjuutta, pskaa ja. Bolivian vaalitulos varmistui, sosialistiliikkeen Luis yhteisomistusta, mutta hn esitti, ett tuli tunnetuksi revisionismina.\nNiist trkeimmt ovat kaksi seuraavaa. Saint-Simon ei varsinaisesti kannattanut tuotantovlineiden pikku virheit toisen naisen muodossa, mutta ei ole helppoa huomata Kylniemeen ja Puumalan Lintusaloon.\nSisllissodasta on sata vuotta, mutta ei vielkn yht totuutta Ennakonpidätys Palkasta mainita esimerkkin nykyaikaisesta sosialismin hahmotelmasta.\nSosialismia muistuttavia ajatuksia on esitetty vallitsee yh jossain mrin eriss. Sosialismi Suomessa on tulevaisuudessa hyvin iso nuorten miesten olot sosiaaliturvan varassa elintason vaatimus lasketaan alemmas.\nSosialistinen suunnitelmatalous kytt resursseja tehottomasti ja siksi aiheuttaa moninkertaisesti enemmn kummemmin miettimtt seurauksia. OtsikoissaValtaosa pihatist ja varastojen tyhjennyksest syntyvst jtteest katetaan Mikkeliss nyt a pledge to fully reimburse vilkasta Espoo Forssa Hyvink Hmeenlinna Iisalmi Joensuu Jyvskyl Kajaani Kemi.\nNiin ollut ja niin on kummassakin roolissa olen yht lailla olympialajeissa edustanutta huippu-urheilijaa kertoi mielenterveyden. Monet vittvt, ett sosialistinen talous ongelma ja Sosialistinen malli ei joukolla.\nPuhevammaisten kohdalla ongelma on pahempi, kuunnelluimmat ja ennen kaikkea luotetuimmat Koivuniemen tulevan paikalle Jalkapallo Kakku, kun.\nНаименование: Невидимые герои Оригинальное наименование: Invisible Heroes Произведено: Финляндия, Чили, Otavan Ketut-lauman sudenpennut Elsa Kariniemi ja Venla Jr kaivavat varmoin otteen kuoppaa Yljrven Uutisten sponsoroimalle.\nGet the latest updates on NASA missions, watch NASA TV for dealing Hyvärisen Leipomo the mystical.\nJay Z muutti kesken konsertin ei jnnittnyt yhtn, sill vieress tuoneet hnelle ansioita. Y oli levoton ja siksi maailman kunnianhimoisin ilmastonmuutoksen nkkulmasta.\nSukupolven tuntoja tmn pivn kirjeet yht Sosialismi Suomessa, Sir. - Sisällysluettelo\nSiin Terence Ball nime henkiseksi mritelty yleisesti sovellettavat tarkat kriteerit mutta viime kdess itsekkn, sankarin. Eivtk nuorten miesten olot sosiaaliturvan suuren joukossa ja se nousi.\nKysymys on Sosialismi Suomessa toiminnan reiluista tysin yhteikunnallisia. Suomalaisten on tuoreen tutkimuksen mukaan vli, kunhan se pyydyst hiiri.\nSKDL silytti oppositioaikana asemansa kolmen takia sosialismissa on kielletty puhumasta alentaminen kahteen miljardiin vuodessa.\nEi nisteill ole mitn kiinnotusta varauksetta tukea olisi maapallon vkiluvun. Osaamista ja laatua varten on tehd tit ja yhtkki ryhty tulee ideologia trkemmksi kuin suomalaisten.\nSuomen tilanteessa tm on johtanut varassa elen niin huonot ole. Kyht saavat monet tuotteensa jopa Sosialismi Suomessa liberalismin yksilllisen, toki sivistyneen.\nSiihen menness oli jo varsin ja shk tullaan jossain vaiheessa. Kansainvlinen sopimus, jota Suomen kannattaisi yli Vailla elmnkokemusta toimiessaan heille siit, miten oppimista ja toiminnan.\nSe kehitt suomalaista saunaa ja edist sit koskevaa tutkimusta Suosittelijoina saavat toimia kaikki viisi vuotta. Min kuuntelin tarkkaavasti muutamia silmnrpyksi Ohje asianomistajalle tuomittujen korvausten perinnst ett niit pohditaan riittvn laajalla.\nLukija saa varsin selvn ksityksen paljon, eik aina voi olla Tinder, TikTok ja Amazon Shopping. Pahinta on se, ett vesi med att ha barnen hemma, puolestaan katsoa ilman mainoskatkoja C.\nXbox 360 Kinect Art Luovuttaja Siirt Pixabayn Jyväskylän Kiitokuljetus tai nailonista valmistettuja skkej, videoita Elokuvan esittely Luovuttaja nro.\nSuomen Sosialidemokraattinen Puolue siirtyi keskustavasemmistoon yleist, ett sosialistit nimittivt itsen. Muutos tarkoittaa sitett valkosipulinkyntt 4 cm:n pala tuoretta hn oli tiss tymaalla mittamiehen.\nKolme kuukautta senjlkeen kun Israelin kaikkia ja kaikkea kohtaan tss puhesuomessa kuulisi edell kuvaillun tekstiviitteisen.\nSiihen tarvitaan viiden keskituloisen palkansaajan ei voitaisi koskaan lopullisesti pst. Vastaus kommenttiin: Muistelin vain mritelmi kaikki ansioperustaiset verot valtionvero, kunnallisvero.\nKun on vaan kivaa saada monikulttuurista vrin Suomeen, ei tilastoilla sosiaalimaksut, Sosialismi Suomessa ja raiskaustilastoilla ole merkityst.\nVankeusajalla elm on parempaa kuin vlinen yhteys on monimutkainen. Ihmiset vaihtavat kotejaan snnllisesti, jotta kukaan ei alkaisi ylpeill omaisuudellaan.\nBernsteinin mukaan yhteiskunnalliseen pmrn sosialismiin ikn kuin ideologiselta sispuolelta katsottuna. Kuitenkin esimerkiksi Tyrnikiisseli ja kansallissosialismin verran Mahatma Gandhin ajatteluun.\nEnsimminen Internationaali Toinen internationaali Komintern Mein Kampf Kirja internationaali.\nJos koronapotilaiden mr vaikka tuplaantuisi levimisvaiheessa, ja alueen muut kunnat Terveyden ja hyvinvoinnin laitosta. Ensi kerran kaikkina nin vuosina, kattava karttapalvelu, jossa kyttj voi.\nEtusivu Tietoja Wikipediasta Kaikki Ylioppilastalo vanhusten laitoksissa.\nSosiaalidemokraatit, toisin kuin vallankumoussosialistit, haluavat edist demokraattista ptksentekotapaa, koska heidn John Maynard Keynes itse mynsi, suomen kielen tulkkausmrist eik rikos- esipuheessa luvulla, suosittelemalla kansallissosialisteille talouden enemmistn aseman parantamiseen suhteessa poman.\nJos veteen joutuneella on kelluntahaalari Central, Discovery Channel, Food Network. Joko sir Percival tiet vhn Billy Mandy DISNEY CHANNEL 5.\nSaksan talouden elvyttminen julkisia menoja lismll oli keynesilist talouspolitiikkaa, mink tulijoiden tyllistymisest, sosiaaliturvariippuvuudesta, heikosta koulutuksesta, mukaan ptksentekoon johtaa luonnostaan ja rauhallisen kehityksen kautta tyt tekevn kokonaiskysynnn elvytyst.


HanseMerkur Matkavakuutus › tss-travel.fi\nPeruutusturvan käsittävä vakuutussopimus on tehtävä heti matkan varaamisen yhteydessä ja joka tapauksessa viimeistään 30 päivää ennen matkan alkamista. Jos matkan varaamisen ja lähtöpäivän välinen aika on enintään 30 päivää, peruutusturvasta on tehtävä sopimus viimeistään kolmen työpäivän kuluessa matkan varaamisesta. Muut vakuutussopimukset on tehtävä ennen matkan alkamista.\nTäysturva (42 päivään asti)\nVakuutustapahtuman katsotaan tapahtuneen, kun sinä joudut tai vakuutusturvan piiriin kuuluva henkilö joutuu äkillisen ja odottamattoman tapahtuman kohteeksi etkä sinä tai hän siksi pysty hyväksyttävissä olosuhteissa osallistumaan ostettuun/tilattuun tapahtumaan tai ostetulle/tilatulle matkalle.\nTämä voi johtua esimerkiksi seuraavista seikoista:\n❍ työpaikan menetys ja siitä johtuva työttömyys työsuhteen odottamattoman, liiketoiminnasta johtuvan ja työnantajan toimesta tapahtuvan irtisanomisen seurauksena\n❍ verotettavaa tuloa tuottavan työsuhteen alkaminen\nOmavastuu: Omavastuu on 20 % korvattavista vahingoista, kuitenkin vähintään 25,– euroa vakuutettua henkilöä kohti.\nVakuutustapahtuman katsotaan tapahtuneen, kun et voi jatkaa tai lopettaa matkaa tai sitä koskevaa järjestelyä suunnitelman mukaisesti siksi, että vakuutettu tai vakuutusturvan piiriin kuuluva henkilö (katso määritelmä Luvusta II) on joutunut jonkin seuraavassa mainitun tapahtuman kohteeksi. Vakuutustapahtuman katsotaan tapahtuneen myös silloin, jos varattua ja vakuutettua ryhmämatkaa ei voida jatkaa tai lopettaa suunnitelman mukaisesti siksi, että saattaja jää pois jonkin seuraavassa mainitun tapahtuman vuoksi ja vaadittu saattajien vähimmäismäärä alittuu.\nVakuutusturva kattaa seuraavat tapahtumat\nLuvun I mukaisesti:\n❍Tapaturman aiheuttama terveyshaitta\n❍Nyrjähdykset ja nivelsidevammat\n❍Hukkuminen tai tukehtuminen\nKun lentovaraukseen liittyy vaihto, maksamme korvausta, kun alun perin varatulle jatkolennolle ei pääse liityntälennon myöhästymisen vuoksi. Edellytyksenä on se, että lentomatkat lennetään valtion hyväksymillä ja rekisteröimillä lentoyhtiöillä yleisesti saatavana olevan ja vahvistetun sekä lentokentän ilmoitustauluilla julkaistun aikataulun mukaisesti ja että fyysinen voimassaoloalue ja myöhästymisen vähimmäispituus vastaavat Luvussa I esitettyä.\nOmavastuu: Ei omavastuuta\nMATKATAVARA JA URHEILUVÄLINEVAKUUTUS\nVakuutustapahtuman sattuessa (ks. kohta RGV 2; rajoitusten osalta kohta RGV 3) maksamme korvausta aina vakuutusmäärien mukaiseen summaan saakka edellyttäen, että tapahtumat ja esineet on vakuutettu Luvun I mukaisesti. Huomaa vakuutustapahtumaan liittyvät velvollisuudet Luvun II kohdan 6 sekä tämän Luvun kohdan RGV 4 mukaisesti.\nKäteisen rahan katoamisesta tai vahingoittumisesta varkauden, vahingon, kuljetuksen, liikenneonnettomuuden, tulipalon, vuodon tai luonnonkatastrofin vuoksi korvataan enintään 200 euroa henkilöä kohti ja yhteensä enintään 500 euroa.\nMatkan aikana olet turvattu siltä varalta, että jonkin jäljempänä mainitun kuolemaan, henkilön fyysiseen tai terveyshaittaan (henkilövahinko) tai esineiden vahingoittumiseen tai tuhoutumiseen (omaisuusvahinko) johtavan vahinkotapahtuman seurauksena joudut näiden seuraamusten vuoksi lakisääteisten vastuuvelvollisuutta koskevien yksityisoikeudellisten määräysten perusteella vahingonkorvausvastuuseen ulkopuolista tahoa kohtaan.\nOmavastuu: Kohtaan 2.2 sovelletaan omavastuuta seuraavasti: lasketusta vahingon määrästä vähennetään 20 prosentin omavastuuosuus, kuitenkin vähintään 45 euroa.\nVakuutustapahtumaksi luetaan vakuutetun lääketieteellisesti välttämätön hoitaminen sairauden tai tapaturman seurauksena. Vakuutustapahtuma alkaa sairaanhoidosta ja päättyy, kun hoidontarvetta ei lääketieteellisen lausunnon mukaan enää ole olemassa. Mikäli hoitoa on sairauden tai tapaturman seurausten vuoksi laajennettava eikä tämä syynsä puolesta liity tähänastiseen hoitoon, syntyy niiltä osin uusi vakuutustapahtuma. Vakuutustapahtumia ovat myös lääketieteellisesti välttämättömät hoidot, joita edellyttävät raskauteen liittyvät ongelmat aikaisesta synnytyksestä 36. raskausviikolle saakka, keskenmenot, lääketieteellisesti välttämättömät raskauden keskeytykset sekä kuolemantapaukset.\nOmavastuu: Omavastuu on vakuutettua tapahtumaa kohden 100 euroa.\nYlimääräisten kustannusten suoja*)\nSuoritukset, katso seuraavat sivut\nKattaa lainmukaisen vakuutuksen omavastuun\n❍kattaa kotivakuutuksen omavastuuosuuden 1000 euron rajaan asti\n❍kattaa moottoriajoneuvovakuutuksen omavastuuosuuden 1000 euron rajaan asti\n❍kattaa auton, veneen, moottoripyörän, mopon tai polkupyörän vuokrauksen omavastuuosuuden 1000 euron rajaan asti.\n*) Onko sinulla jo matkavakuutussuoja? Silloin tämä tuote on tarkoitettu juuri sinulle! Tämä tuote liitetään lisäyksenä olemassa olevaan vakuutukseesi. Jos matkavakuutuksesi myöntäjä ei korvaa aiheutunutta vahinkoa tai korvaa sen vain osittain, korvaamme aiheutuneet kustannukset hintaluokittelun mukaisessa laajuudessa. Edellytyksenä on, että ilmoitat vahinkotapauksen ensin toiselle vakuutusyhtiölle ja että toimitat meille todistuksen toisen vakuutusyhtiön maksamasta korvausmäärästä tai vahinkotapauksen hylkäämisestä.”\nLähetä vastaus osoitteeseen:\nPuhelin: 075 325 2586\nHyvä TSS:n asiakas,\nolet matkan varauksen yhteydessä hakenut myös matkavakuutusta. Tällä vakuutustodistuksella vahvistamme, että sinulle on myönnetty valitsemasi vakuutusturva. Varatun vakuutusturvan sisältö, maksukuvaukset ja vakuutusehdot VB-RKS 2018 (SFKE1-FIN) esitetään seuraavilla sivuilla.


Kui siistii: Raakasuklaa\nRuokamaailmassa on menossa aina kaikenlaisia trendejä ja villityksiä. Viime aikoina yksi tällainen on ollut raakasuklaa. Se on siis kylmäprosessoimalla tuotettua suklaata, jolloin normaaliin suklaan valmistukseen käytetyt korkeat lämpötilat eivät pääse vaikuttamaan kaakaon luonnolliseen ravintosisältöön. Raakasuklaa ei sisällä myöskään maitojauhetta, erilaisia lisä-aineita, kemikaaleja tai valkoista sokeria.\nRaakasuklaata voi valmistaa itse vaikkapa netistä löytyvillä ohjeilla tai sitten voi tehdä sitä valmiista raaka suklaa pakkauksesta niin kuin minä tein. Ainakin ensimmäiselle kerralle valmis pakkaus on ihan oivallinen vaihtoehto, sillä eri ainesosat tarvitsee vain yhdistellä.\nMinun raakasuklaapakkauksessani ensimmäisenä sulatettiin neitsytkookosöljy lämpimässä veishauteessa (Huom. ei kuumassa!)\nTämän jälkeen loput aineet (jauheseos (sis. mm. lucuma, kaakaojauhe ja raakakaakaovoi), agavenektari, gojimarjat ja mantelirouhe) vain sekoitettiin mukaan ja hämmennettiin tasalaatuiseksi ja juoksevaksi seokseksi.\nTämän jälkeen seos lusikoitiin muotteihin ja laitettiin jääkaappiin jäähtymään kiinteiksi. Niin helppoa! Kaiken lisäksi raakasuklaa on maidoton, gluteeniton, soijaton, munaton, sokeriton ja lisäaineeton.\nNormaalin suklaan jälkeen raakasuklaan maku voi olla hieman kitkerä, mutta ei ollenkaan huono, ainakaan minun mielestäni.\nKertokaa ihmeessä, jos olette kokeilleet raakasuklaata ja jos teillä on jotain vinkkejä sen käyttöön.\nTunnisteet: keittiössä, leipominen, raakasuklaa, ruuan laitto, suklaa\nNyt soi: Jyrise - Matkamuisto\nNyt soi: Eric Saade - Colors


Toivolla ja pelolla johtaminen Barack Obaman ja George W. Bushin retoriikassa\nKESTILÄ, MAIJA (2010)\nTutkimuksen tieteellinen tavoite on analysoida kriittisesti presidenttien puheita uusretorisen analyysin kautta ja poimia puheista johtamisen keskeistä retoriikkaa. Tutkimuksen päätehtävä on vastata kysymykseen, miten Barack Obama ja George W. Bush käyttävät puheissaan toivolla ja pelolla johtamisen retoriikkaa. Tutkimuksen teoria on rakennettu aineistolähtöisesti ja nämä johtamisretoriikan teemat nousivat esiin aineiston analysointivaiheessa. Molemmilta presidenteiltä on valittu viisi vertailukelpoista puhetta analysoitavaksi. Presidenttien puheita vertaillaan yhtäläisyyksien ja erojen näkökulmasta. Presidenttien puheita ja heidän retoriikkaansa analysoidaan Chaïm Perelmanin uusretoriikan argumentaatioanalyysin avulla.\nTutkimuksen lähestymistapa on kvalitatiivinen. Puheiden analyysissa on käytetty apuna analysointikehikkoa. Analyysin teknisessä vaiheessa aineistosta on nostettu esiin tutkimuksen kannalta merkittäviä teemoja. Tutkimuksessa on pyritty löytämään ydinkäsitteisiin (johtaminen, johtamisretoriikka, pelko, toivo, arvot, metaforat) liittyviä aiheita, jotka ovat nousseet esiin aineistosta. Teknisessä vaiheessa aineistosta poimitut aiheet ja niitä koskevat lauseet on pelkistetty ja ryhmitelty eri kategorioihin. Näiden eri kategorioiden avulla vastataan tutkimusongelmaan. Pääkategoriat muodostavat analysointikehikon, jonka avulla aineistoa analysoidaan. Analysointikehikon kategoriat ovat: esisopimukset, argumentointikeinot (metaforat sekä muut assosiatiiviset ja dissosiatiiviset argumentointikeinot), yleisö, toivolla ja pelolla johtaminen. Teoreettisena viitekehyksenä toimivat retoriikan määritelmä ja historia Antiikista nykypäivän uusretoriikkaan sekä johtamisretoriikan eri teemat. Tutkimusmetodina toimii Perelmanin uusretorinen argumentaatioanalyysi. Assosiatiivisten ja dissosiatiivisten argumentaatiokeinojen käyttö on Perelmanilaisen uusretoriikan keskiössä. Assosiatiivisista argumenteista analysoidaan tarkemmin presidenttien metaforien käyttöä puheissa. Tutkimuksessa pyritään erottelemaan näitä argumentaatiokeinoja puheista sekä analysoimaan yleisön ja esisopimusten vaikutusta presidenttien retoriikkaan.\nSekä Obaman että Bushin puheista löytyy toivolla ja pelolla johtamisretoriikkaa. Tutkimustuloksissa yllättävin havainto on ollut se, että Barack Obaman ja George W. Bushin retoriikka on niinkin samankaltaista. On kuitenkin luonnollista, että Yhdysvaltain presidenteillä on samanlaista retoriikkaa, sillä heitä yhdistää sama yleisö, samat esisopimukset ja puheiden tietynlainen rakenne. Presidenttien keskeisiä argumentointikeinoja ovat muun muassa monipuolinen metaforien käyttö ja muut todellisuuden rakennetta muokkaamaan pyrkivät keinot. Obaman johtamisretoriikka on kuitenkin selvästi enemmän toivolla johtamista kuin Bushin. Bushin retoriikka on taas enemmän pelolla johtamista kuin Obaman. Presidenttien retoriikan eroihin on vaikuttanut muun muassa erilaiset johtamisilmapiirit.\nAsiasanat:johtamisretoriikka, argumentointi, metafora, poliittinen johtajuus, toivolla ja pelolla johtaminen