Unohda sähköauto ja etelänmatka – soten seurauksena keskituloinen pariskunta saattaa joutua maksamaan 3 400 euroa lisää veroja vuodessa - Suomen Uutiset Unohda sähköauto ja etelänmatka – soten seurauksena keskituloinen pariskunta saattaa joutua maksamaan 3 400 euroa lisää veroja vuodessa - Suomen Uutiset\nSaattaa myös olla, että lisärahoituksen tarve on vieläkin laskettu alakanttiin. Yle:n haastattelemat sote-asiantuntijat ovat yhtä mieltä ainakin siitä, että lisäkustannukset lopulta ”kaatuvat veronmaksajan niskaan”. Sote-uudistuksen rahoituslaskelmista löytyy lisätietoa täältä.\nKolmen suuren EU-maan inflaatioluvut ovat kasvussa. Espanja ilmoitti eilen inflaation kivunneen neljään prosenttiin. Inflaatio on noussut myös Italiassa ja Ranskassa. Euroalueen koottu tilasto hintojen nou...\nAluevaltuustoissa päätetään, mitä palveluja pidetään lähellä sinua. Pitääkö lähteä korvakipuisen lapsen kanssa päivystykseen viiden vai viidenkymmenen kilometrin päähän, tai ehtiikö pelastusyksikkö apuun v...\nPerussuomalaisten puoluejohto suhtautuu kielteisesti aluevaltuustoille suunnitteilla olevaan tukeen, jota alueiden valtuustoryhmille maksettaisiin. Puheenjohtaja Riikka Purra ja puoluesihteeri Arto Luukkan...\nPerussuomalaisten puheenjohtaja Riikka Purra oli Kuntaliiton puheenjohtajatentissä kuntien ongelmien ytimessä, mutta kuten tavallista, muut kielsivät totuuden. - Tentissä kävi harvinaisen selväksi, että mu...\nJo normaali koulumatikalla ja tavisjärjellä pystyi päättelemään, ettei suunnitellusta sotesta voi syntyä säästöjä.\nMutta ketkä ovat voidelleet keitä? Eli ketkä hyötyvät tästä kyseenalaisesta muutoksesta?\nVasemmisto saa lisää julkisen sektrorin työpaikkoja ja Kockoomuslaiset uusia bisnesmahdollisuuksia.\nJoka taantumassa viime vuosikymmenillä julkinen sektori saanut merkittävän kasvusysäyksen. Sosialismin hivutus on ollut järjestelmällistä. Kuten historia on osoittanut, tulee tämäkin yritys vielä kaatumaan omaan mahdottomuuteensa, poliittisesta konsensuksesta (=teatterista) huolimatta.\nKeskustan vaalitavoite tammikuun aluevaaleissa on se, että enemmistö uusista hyvinvointialueista tulee olemaan keskustajohtoisia.\nKeskusta floppaa, koska maakuntien väki näkee läpi riihen ilmastodiilin vihreitten kanssa. Keskustaväki tietää, että Saarikon sumutus maksetaan maakunnissa maaliskuussa.\nsuojatyöpaikkoja 'hyvin-syöneille' poliitikoille\nTäysin tarpeettomia suojatyöpaikkoja ’hyvin-syöneille’ poliitikoille.\nPoliitikko on AINA SAMAPUOLELLA, eikä koskaan maksa veroja, sillä hän ei ole ns NETTOVERONMAKSAJA. Tämä pätee mm nykyhallitukseen ja sen satoihin avustajiin. Kokonaiskustannukset elikaariensa aikana satoja miljoonia.\nKEVA että VER ovat roimasti alirahastoituja verrattuna yksityisen puolen eläkerahastoihin.\nOn aivan selvää, että Purra oli oikeassa mitä Twitterissä sanoi viikonloppuna. Suomessa on ihan liian helppo siileille sosiaaliturvalla ja tämä koskee niin kantiksia kuin maahanmuuttajia. Sosiaaliturva on ajettava täysin alas. Se on paras keino mahdollistaa tuntuvat veronalennukset, lopettaa velkaantuminen ja saada aikaan täystyöllisyys.\nIhmiset on pistettävä sohvanpohjalta töihin pakolla. Kyllä töitä riittää. Sen näkee kun ajaa autolla. Tienvarret ovat risukko täynnä.\nSosiaaliturvan alasajo tekee maastamme myös sellaisen, että tänne ei turvapaikan hakijat halua tulla.\n… eivätkä suomalaiset halua maassamme asua. Hoito olisi tehokasta, paitsi että sivuvaikutuksena potilas kuolee.\nKukas maksaa ja miksi sen risukon raivaamisesta kun sosturva otetaan pois. Miksi siitä ei makseta ennen sitä.\nRisukon raivaaminen esim. on toimi, jota pitkään tukien varassa ollut tekisi, turvatakseen tuensaannin jatkumisen pienellä korotuksella, toimen tekemisen ajan. Kannustin miettiä, pitäisikö sittenkin hakeutua töihin.\nSosiaaliturva täysin alas? Olen aika varma, että näin on monissa maissa, joissa rikollisuus ja turvattomuus kukoistaa, koska jollain on leipänsä saatava. Ja jos valintana on halpa orjatyö tai rikollisuus, niin osa valitsee jälkimmäisen.\nTämä on hyvä peruste poliisien määrärahojen nostamiseen. Samoin tässä ketjussa valitti vartijana työskentelevä pientä palkkaansa. Vartijoita tarvittaisiin lisää, joten syntyisi uusia työpaikkoja. Palkat saattaisivat silloin työvoimatarpeen vuoksi myös nousta.\nTavoitteena työkyvyyttömyys 50 vuotiaana….en maksa tänne sosialistiseen hölmölään penniäkään enempää enää.\nTyökyvyttömyyseläkkeen saaminen on vaikeaa. Itselläni kesti 21 vuotta, siitä kun se ensimmäisen kerran määrä-ajaksi kirjoitettiin. Vaivat tulivat esiin jo ensimmäisessä kuvauksessa, mutta kun ei niin ei. Olet yrittäjä, keksi jotain muuta.\nEipä tainnut Purra kantasuomalaista työtöntä syyllistää surkeasta asemastaan yhteiskunnassa, vaan kertoa työllistyneidenkin huononevasta tilanteesta. Vasemmistolaisen politiikan uhrien, kuten kantasuomalaisen miehen syyllistäminen, työttömät mukaanluettuna, on lähinnä vasemmiston identiteettipolitiikkaa. Ja välillä toki kokoomuskin kerää irtopisteet peitelläkseen omia virheitään työllistämisen ongelmissa.\nNo millaisiin töihin sinä lähtisit?\nTarkkaan ottaen Purra sanoi näin: ”Sen jälkeen kun matalalla palkalla tullut ihminen on vakiinnuttanut oleskelunsa, hän huomaa nopeasti samat heikot työnteon kannustimet kuin suomalainenkin, eli matalan käteen jäävän palkan eteen ei kannata käydä töisssä”.\nPerussuomalaisten puheenjohtaja hyökkäsi tässä myös törkeästi myös aivan tavallisia kantasuomalaisia kohtaan.\nMene kommari töihin!\nHirveä kohkaus, meidän on pelastettava vähintään 8000 afgaania!!!\nTehkää nyt noille tulijoille selväksi, että tätä elintasoa ei pidetä yllä siten, että muijat on synnyttämistä varten ja ukot tekee pientä kauppaa. Ei, kyllä se on muijienkin osallistuttava yhteiskunnan ylläpitoon. Heidän on lähdettävä hellan ja nyrkin välistä, ulos kämpistä, työntekoon. Tietysti se rassaa ukkoja, muijat saattavat joutua vielä ”vieraiden miesten” kanssa työskentelemään!\nTämä on kuitenkin ehdoton edellytys, mikäli aioitaan säilyttää edes jotenkin, tulot/menot tasapainossa.\nOhisalo/Haavisto/Marin/Andersson klikin aika kuluu loppuun, kiihtyvällä vauhdilla. Taitaa siihen kööriin Saarikkokin sopia. KAHDEKSAN miljardia tarvitsee ”hyvinvointialueet” arvioitua enemmän rahaa SOTEN pyöritykseen. No, tuleehan ”palkkojen harmonisointi”!!!\nOlen vartija ja ansaitsen täysipäiväisestä päivätyöstäni noin 1800e/kk (brutto) (en asu Helsingissä, joten ei pääkaupunkiseutulisää palkassa). Tuosta, kun ottaa nykymalliset verot ja eläkemaksut + muut veroluonteiset maksut pois, niin siitä jää viivan alle käteen (netto) niin vähän, että asumisen, liikkumisen, lapsen elatusmaksun ja muiden pakollisten jälkeen ei jää ruokaan, vakuutuksiin, harrastuksiin, vaatteisiin, pesuaineisiin kuin 100-200 euroa kuukaudessa yhteensä.\nmihinkään tukiin en ole oikeutettu. (Tarkastettu on moneen kertaan.)\nYhtälö olisi siis mahdoton, paitsi jos heittäytyisin yhteiskunnan elätiksi.\nTuohan tarkoittaisi, että juurikin ruokaan yms. jäävä raha 100-200e vielä verotettaisiin pois.\nNo lakkoa pukkaa vartiointialalle ensi keväänä muutenkin.\nPitää jo ilman tätäkin saada noin 10% palkankorotus vähintään ja lisät prosenttiperusteisiksi (Tällä hetkellä esim iltalisämme on 1e/tunti)\nJostain syystä jätit nettopalkkasi kertomatta, vaikka se on ainoa oleellinen tieto.\nEhkä sinulle 100-200€ laskujen jälkeen ei vielä riitä ymmärtämään kokonaisuutta, kun junnaat vieläkin osiossa. Samanlaista ongelmaa näkyy myös hallituksen hahmotuskyvyssä, kun katsotaan isoa kuvaa kantasuomalaisen veronmaksajan silmin.\nSiitä huolimatta muiden elätettävänä olevalla suojaraja on korkeampi, eli käteen jäävä osuus, kuin työssäkäyvällä itse laskunsa ym. maksavalla.\nMaalaa naamasi ja mene sossun luukulle. Unohda työnteko!\nSe on noin 1450e.\nMiksi media ei jatkuvasti hehkuta ”suurin osa vartijoista on harkinnut alan vaihtoa”?\nJa kun seurataan mitä tapahtuu soten lisäksi eri puolilla niin tulee vaan vaikutelma että halutaanko tässä nyt todellakin lypsää kansalta kaikki pois korotetuilla maksuilla ja veroilla? Sähkö, polttoaineet, autot, kaukolämpö ja tätä kautta myös muut kustannukset, yhteisenä nimittäjänä ilmasto+verotus. Katsokaa ulos, onko ilmastossa jotain merkillistä tapahtunut? Täysin normaali syksy ja jopa normaalia viileämpiä ilmoja, mutta tästähän jatkuvaa ”ilmastonmuutos” propagandaa syöttävä valtamedia vaikenee taas agendalleen uskollisena täysin.\nLuulisin, että se ei ole niin mediaseksikästä hehkuttaa miesvaltaista alaa. Siinä yksi syy.\nToinen syy on se, että iso osa vartijoista painaa järkyttäviä määriä ylitöitä, jolloin tilastoissa ei näy se, että palkat ovat esim 1800/kk.\nYlitöitä tehdään, koska tekijöistä on pulaa, kun niin moni on jo vaihtanut alaa.\nTyöehtosopimuksemme palkkataulukkoineen löytyy kyllä googlaamalla.\nLähes kaikki vartijat tekevät työtä palkkaluokissa 2 ja 3, joista tuo 1800e/kk on luokan 3 kuukausipalkka muualla, kuin Helsingissä.\nIltalisä kaikilla 1e/h ja yölisä 2,2e/h.\nKenellekään käytännössä ei makseta, kuin TES-palkkaa.\nEivät ainakaan ikääntyvä väestö, kunnallisinfra yms.\nMaahamme kikkatyöllistetään velkarahalla kätyreitä neuvomaan kunniavieraita siitä, miten maksimoida KELA, TEM yms tukiaiset on tämä tuplarasite. Velkarahalla luotavat huuhaa työpaikat vain kiihdyttävät menoja eivätkä tuota mitään muuta kuin lisää menoja.\nPunavihreille globalisteille tämä sopii, koska tarkoitus on tuhota Suomi raunioiksi, tehdä meistä Kreikan tapaan täysin EU:n pienen eliitin naruissa sätkivä räsynukke. Marginaalien edut edellä mennään, 80/20 periaatteella tai maksavan OIKEISSA TÖISSÄ käyvän enemmistön oikeuksilla, edes perustuslailla, ei tämän ulkoa ohjailtavan hullutukset homo-väestösiirtohumpassa ole mitään merkitystä. Kokoomus muka gallup suosikki HAHAHHAHA, valmediat ovat LÄPIMÄTIÄ!\nSähkö 25-30% korotus nykyisellään. Millä kuvittelette, että sähköautoinfra ja kulutuskasvu maksetaan? Työssäkäyvät veronmaksajat maksaa koko leikin.\nTyöllistäviä nettoveronmaksajia (yrityksiä, joilla on muitakin asiakkaita kuin yhteiskunta) unohtamatta.\nTästä hyötyy kepu! Maakuntahallinto se kepun märkä päiväuni hyvävelijärjestöineen saadaan vihdoin maaliin ja kansa maksaa!\nEi pidä unohtaa keskustan ajamaa piilopuoluetukea soterahoista.\nKyllä. Ei tätä mikään muu selitä. Suomessa on maailman toimivin terveydenhuolto – lukuunottamatta psykiatrista hoitoketjua. Keskusta haluaa korruptoida sen oman pienen ydinjoukkonsa pyyteiden vuoksi. Sanokaa minulle, miten tämä perustuksiaan myöten huojuva röttelö pidetään pystyssä sitten kun koroton valtionvelka ei ole enää mahdollinen?\nLuontoihmisenä tunnetun Pirkka-Pekka Peteliuksen (vihr) autovalinta ei ole niin vihreä kuin voisi olettaa. Peteliuksella on kaksi tonnia painava Lexus-katumaasturi, jota on kuvailtu jyhkeäksi maantielaivaksi mukavuudenhaluiselle seniorille.\nVaikka Peteliuksen auto ei ole eduskunnan pahin saastuttaja, vihreiden kansanedustaja ajamassa 3,3-litraista bensiinillä kulkevaa katumaasturia ei ole kuva, jota puolue haluaa äänestäjilleen välittää.\nPirkka.ekan pitäisi alkaa taas pyytelemään anteeksi, vaikkapa, tuolla vihreällä vakanssillahan tuo maasturi on hankittu. On näet niin pätevöitynytn ja erityisesti ”kansan”edustaja, että kulukorvaukset ja palkkiot kattavat hyvin tuollaisen vaytimattoman kulkupelin,.\nSitäpaitsi tuo ilmastonmuutoksen torjuminenhan koskee sitä orjaluokkaa. siltä nyhdetään viimeinenkin sentti, eikös se muutenkin mene niin, että rikkaat ja eliitti ovat niin pieni ryhmä, ettei sen osuudella ole mitään merkitystä missään sellaisessa asiassa, josta kansaa on rokotettava.\nOnko diesel syy, kun anteeksipirkka ei koskaan puhu eduskunnassa?\nSe se on…\nHyväveli.eliitin elättämien alkaa käydä yli maksukyvyn. Eikö näistä hyvistä veljistä ole itsenäiseen itsensä elättämiseen, niinkö kehnot meriitit näillä on, että vain veronmaksajien siivellä elämien on mahdollista\nJa onko meillä koulutus kokenut niin suuretan rappion, etteivät nämä ns. koulutetut ole omaksuneet minkäänlaista kykyä pärjätä työmarkkinoilla, sillä omille verkostoilleen, perheilleen ja sukulaisilleenhan nämä näitä hallintohimmeleitä rakentavat.\nTähän kun lasketaan vielä nyt jo rummutetut, koronan varjolla tehdyt kaikkinaisten kartellien hinnankorotukset, käy niin, että veronmaksaja jää vielä velkaa näile elätettävilleen ja heidän lobbareilleen.\nTämä alkaa olla paluuta kolhoosiin, jossa työtä sai tehdä, mutta palkkaa ei nähty, vaan eliitillä meni loistavasti\nMutta niin kai se suunnitelma meni, että on orjat ja eliitti.\nSote tehtiin lähinnä Keskustan hunajatolpaksi. Sen kustannukset maksaa veronmaksaja. Johtopakkoja lisääntyy ja kentältä väkeä katoaa.\nKepun aktiivipoliitikon kunnissa ja valtionhalllinnossa.\nOlipahan Ylen MOTissa mielenkiintoinen ohjelma (https://yle.fi/uutiset/3-12109392), jossa persuhelluntailaiset tekevät businesta ihmisten hädällä. Mutta tämähän on vain vihervaemmistolaista ropakantaa.\nAinahan joku kusettaa, jos annetaan. Miten moinen aina hämärähommissa ollut segmentti liittyy nyt tähän asiaan? Käytät nimimerkkiä ”fundeeraus” ja referoit propagandakone YLEn ohjelmasisältöön, joka on kaikkea sitä, mistä vaihtoehtomedioita pää punaisena itkien syytetään; maalittavaa, asenteellista agendaa ajavaa manipulaatiojournalismia, ei mitään muuta. Dissonanssi on huutava!\nAlkaisit oikeasti ajattelemaan sinäkin, surullinen luopio, jonka puolesta pitää muiden kärsiä. Ala jo nyt maksamaan lisäveroja vaikka ihan vapaaehtoisesti, sitähän linjaa täällä olet trollailemassa, v#%un Juudas.\nMuuta Kabuliin, siellä kokisit olosi varmaan kotoisaksi, voit aloittaa sopeutumisen jo nyt muuttamalla Lähi-Itäkeskukseen nauttimaan monikulttuurisuuden hedelmistä. Huomaat, että olet tervetullut ja pidetty naapuri ja tuntea moskeijaväen lämpimän syleilyn ja todentaa heidän keskuudessaan kuinka ahkeraa ja kovaa työtä tekevää väkeä heKIN ovat. Ainakin, mikäli uskomme YLEn sanomaa…itse en usko.\nRuokajako tekee hyvää työtä ja yleensä se on vapaaehtoistyötä. Paljon tyytyväisiä. Köyhyys on vakava asia Suomessakin.\nTaas saa laittaa soimaan Irwinin legendaarisen kappaleen HAISTAKAA PASKA KOKO VALTIOVALTA!.\nGlobalisaation suorat ja epäsuorat vaikutukset kutistavat suomalaisen keskiluokan takaisin 1920-luvulla vallinneen yhteiskuntarakenteen mukaiseksi.\nHenkilöauto vaihtuu sähköpolkupyörään ja kelkkahaalariin.\nKiinalaista pyörää polkiessa pitää sitten pysytellä valppaana jottei maturyöstäjät pääse työntämään keppiä pinnojen väliin.\nHyötyliikkujan perusvarustukseen kuuluu tietenkin myös kuulosuojaimet, joilla voi yrittää pienentää rukouskutsujen melusaastetta.\nSiis tulee kirpaiseva maakuntavero ja kuntaveron korotukset.\nVaikka toitotetaan että,kuntavero mukamas laskisi saman verran kuin maakuntavero maksaisi,niin kertokaapa mistä löytyy se kunta joka pudottaa veroäyrinsä vastaavasti.\nEi yksikään kunta,se on varma.\nMutta onhan suomalaisilla rahaa niin että riittää muuallekin lähettää,jopa italialaisten sähkölaskutkin.\nNorjakin kompensoi kalliita sähkölaskuja suoraan kotitalouksille rahana,mutta ei se sentään Suomelta pyydä rahaa siihen.\nEnnestään valtavaa (kallista) julkista sektoria paisutetaan jälleen uudella hallintohimmelillä jossa varmasti tarvitaan taas paljon johtajia, ylijohtajia ja apulaistjohtajia, kansliapäälliköitä jne. Näihin virkoihin sitten varmasti maan tapaan löytää moni entinen politikko. Maa jossa verotus on ennestään täysin liian kireää, rakennetaan lisää byrokratiaa! Missä muuten entiset siniset? Ettei vaan olisi löytynyt ei palkkakuopassa olevia töitä julkisen sektorin puolelta? No onhan tietysti päteville osaajille aina tarvetta huutavan työvoimapulan vaivaamalla julkisella sektorilla?!\nUusi ”piilopuoluetuki” jopa 5 000 euroa alue-edustajaa kohden\nKokoomus, SDP ja keskusta kannattavat, PS ja KD vastustavat.\n– On selvää, että suurimmissa puolueissa puhutaan hyvinvointialueella sadoista tuhansista euroista, valtakunnallisesti miljoonista euroista.\nJa rahat on pois soterahoista.\nValtion ensi vuoden talousarvioesityksessä erilaiset puoluetuet ja poliitikkojen avustajatuet nousevat kymmeniin miljooniin euroihin.\nViime vuonna puoluetukea nostettiin noin 20 prosenttia 29,6 miljoonasta 35,6 miljoonaan euroon.\nValtion talousarvioesityksen mukaan ensi vuonna puoluetukea maksetaan samainen 35,6 miljoonaa euroa.\nMinisterien ja heidän valtiosihteeriensä sekä erityisavustajiensa palkkoihin kuluu ensi vuonna noin 11,4 miljoonaa euroa.\nMinisterien avustajien määrä tuplaantui vuonna 2019 Antti Rinteen (sd) ja Sanna Marinin (sd) hallituskausilla.\nVielä Juha Sipilän (kesk) hallituksessa ministerien ja avustajien palkkoihin kului lähes puolet vähemmän rahaa eli 6,5 miljoonaa euroa. Sipilän hallituksella oli aikanaan neljä valtiosihteeriä ja 42 erityisavustajaa.\nKorona ja ilmastonmuutos ovat niiiin haastavia vastustajia, että asioiden laadukas hoitaminen suorastaan vaatii enemmän poliittista(kin) hallintoa.\nEikä sitä suomessa juuri ylistetäkään, kuinka norjassa asiat hoidetaan.


iPhone 6 akku | Puhelinshop\nhttps://www.puhelinshop.fi/product/386/apple-iphone-6-akku386Apple iPhone 6 Akku17.9EURInStock
iPhone 6 Akku

Tämä akku on tarkoitettu Apple IPhone 6 puhelimeen. Jos akku tyhjenee nopeasti on hyvä vaihtaa laitteeseen uusi akku, akun vaihto on edullinen tapa pidentää laitteen elinikää. Akku on tarvikevalmistajan valmistama.

Asennusvinkit iPhone 6 akun vaihtoon:

Älä irroita vanhaa akkua metallilastalla, jos puhkaiset akun on olemaassa suuri tulipalon riski!

Tiedot iPhone 6 akusta:

iPhone 6 akku, akku on tarvikevalmistajan valmistama.

Akun kapasiteetti: 1810mAh - Li-Poly - 3.82V

Sopii malleihin: iPhone 6 (A1586)

Työkalut ja liimateipit löydät täältä

17.9Applehttps://www.puhelinshop.fi/tuotekuvat/600x600/32106494_1.jpg/Puhelimen varaosat/Apple/iPhone 6\nTämä akku on tarkoitettu Apple IPhone 6 puhelimeen. Jos akku tyhjenee nopeasti on hyvä vaihtaa laitteeseen uusi akku, akun vaihto on edullinen tapa pidentää laitteen elinikää. Akku on tarvikevalmistajan valmistama.\nAsennusvinkit iPhone 6 akun vaihtoon:\nTiedot iPhone 6 akusta:\niPhone 6 akku, akku on tarvikevalmistajan valmistama.\nAkun kapasiteetti: 1810mAh - Li-Poly - 3.82V\nSopii malleihin: iPhone 6 (A1586)\nJos haluat tarkempia teknisiä tietoja Apple iPhone 6 akusta, ota yhteyttä asiakaspalveluumme sähköpostilla kauppa@puhelinshop.fi\nVaihda uusi akku itse Apple iPhone 6 puhelimeen. Vaihtamalla akun itse voit säästää huomattavan summan rahaa. Mikäli vanha iPhone 6 akkusi ei kestä kylmää ilmaa, akku kuluu nopeasti, tai vaikka Apple iPhone 6 puhelimesi ei käynnisty ollenkaan, saatat korjata nämä ongelmat itse vaihtamalla viallinen akku ihan kotona. IPhone 6 mallissa saattaa olla ominaisuus jolla asetuksista on mahdollista katsoa arvio akun kunnosta. Kotikorjaajan on kiinnitettävä erityisen suurta huomiota vanhan akun oikea oppiseen irroitukseen (etsi iPhone 6 puhelimen mallikohtainen purkuvideo netistä). Vanhaa akkua irroitettaessa kiinnitä erityistä huomiota ettet riko Apple iPhone 6 akun pintaa työkalulla tai muulla esineellä, älä taivuta akkua. IPhone 6 akku olisi hyvä kuluttaa tyhjäksi ennen kuin yrität vaihtaa sitä itse, tällöin jonkin mennessä pieleen akusta vapautuva energia on hieman pienempi. Huom! Mikäli rikot akun taivuttamalla tai puhkaisemalla työkalulla, seurauksena saattaa olla tulipalo. Huolehdi aina asianmukaisista suojavarusteista akkua vaihtaessa (vähintään suojalasit, suojahanskat ja palamaton alusta). Apple iPhone 6 akun vaihtaminen saattaa vaatia erikoistyökaluja. Verkkokaupastamme löydät iPhone 6 malliin tarvittavan akun ja työkalut laitteen omatoimiseen korjaamiseen. Verkkokauppamme akut ovat alkuperäisiä tai alkuperäistä vastaavia tarvikeakkuja, valikoima riippuu puhelimesi Apple iPhone 6 tarkasta mallista. Varaosa-akku toimitetaan Suomen varastostamme nopeasti ja edullisesta, eikä sinun ole tarvetta odottaa uutta akkua viikko kaupalla. Kun olet saanut vaihdettua akun itse, huolehdi vanhan akun oikeaoppisesta kierrätyksestä. Vanhan akun paikka ei ole roskiksessa. Alkuperäinen Apple iPhone 6 akku tai laadukas iPhone 6 tarvikeakku löytyy verkkokauppamme laajasta akku valikoimastamme, aina edullisesti ja nopeasti.


Vanha lipasto – Koti asemalla | Meillä kotona\nMulla kävi pirun hyvä tuuri tuossa pari viikkoa sitten. Ystävä myi facebookissa kaverinsa vanhaa lipastoa, ja mä ehdin olla juuri sopivasti linjoilla, ja pirun nopea. Tämä lipasto on meinaan todella kaunis, ja hintaa oli vain 80 euroa. Vastaavia olen kytännyt huutoneteistä ym ja hinnat on aina sellaista 300 euron luokkaa, eikä välttämättä edes näin kauniita ja koristeellisia. Eikä muuten mennyt kauaa kun ostajia olisi ilmestynyt jonoksi tälle, eli mulla tosiaan kävi tsäkä!\nIsäntä ei ehkä ollut niinkään iloinen kun tätä työpäivän jälkeen tunki mun farmarivolvoon. Onneksi se kuitenkin mahtui sinne ja mä odottelin innolla kotona.\nLipasto on täyspuuta, ja miehen kommentti oli että ”tää on kuulemma jonkun kuuluisan edesmenneen naisnäyttelijän, en nyt muista nimeä…” Joo kiitti vaan! Eipä oliskaan ollut mielenkiintoista tietää että kuka.\nMeillä se päätyi tv/tietokone-tasoksi olohuoneeseen. Toinen vaihtoehto olisi ollut mun huone mutta sielä se ei kyllä pääsisi näin esille. Samalla piti siirtää kirjahylly toiselle seinälle, ja tv-tason ympäristö jäi vähän ilmavammaksi.\nTuolin takana näkyvä robottitaulu oli aikoinaan meidän ekassa lastenhuoneessa, silloin kun asuttiin toisella puolen taloa. Kun Mikin uusi huone oli rempassa ja värimaailmakin muuttui täysin, robotti odotteli uutta paikkaa. Nyt meinaan kokeilla sitä tuohon kissataulun tilalle keskelle seinää. En tosin tiedä mihin sitten kissan laitan, ehkä mun huoneeseen.\nHuvittavaa miten aina uuden huonekalun myötä menee koko talon huonekalut uuteen järjestykseen! Ei siis ihme ettei isäntä ole koskaan kauhean innoissaan uusista huonekaluista….\nAvainsanat: Huonekalut, Olohuone, sisustus\nOn kyllä niin niin kaunis. Tuon tyylistä toivoisin meillekkin.\nMarlei /Kättein jälet\nTodella kaunis lipasto! Ihana koti teillä muutenkin ja tykkään tosi paljon blogistasi. Olen seurannut blogia jo hyvän aikaa, mutta nyt täytyi ekaa kertaa kommentoidakin. 🙂


Frankensteinin panohirviö | Seksinovellit\n06.12.2011 Kirjoittanut MasterJonathan kategoriaan Muut | 7 kommenttia\nKirjoittajan kommentit: Aikomuksena oli viimeistellä pari uutta tarinaa, mutta tämä vanha jo it.orgilla julkaistu juttu osui silmiin. Tämä taitaa olla hivenen ylipitkä ja seksikohtauksia olisi tarve siivota vähän, mutta kaunotar ja hirviö aihe on jostain syystä minulle läheinen. Tarjolla olisi siis hyvinkin erilainen tarina, joka todella pahasti raiskaa Mary Shelleyn klassisen romaanin Frankenstein.\nIlta oli jo pimentynyt Baijerin maaseudulla, kun yksinäiset vaunut kolistelivat tietä pitkin. Vaikka oli keskikesä, sää oli poikkeuksellisen kylmä. Ikään kuin Jumala olisi halunnut rangaista ihmistä hänen pahuudestaan. Vaikka suuri sota oli päättynyt jo vuosia sitten, seutu vilisi yhä brigantteja. Ajuri hoputti hevosiaan. Matkalaisen ei ollut hyvä kulkea yöllä näillä syrjäisillä teillä. Eikä näiden matkalaisten ollut tarkoituskaan taivaltaa yötä myöten. Kohtalo oli puuttunut peliin rikkoen vaunun pyörän kuoppaisella tiellä. Ajurilta oli mennyt puoli päivää pyörän korjaamiseen ja nyt matkalaiset olivat vielä usean tunnin päästä lähimmästä majatalosta.\nVaunun sisällä matkustavat kolme nuorta neitoa olivat huolissaan. Suuren sodan veteraanit olivat joukolla kääntyneet maantierosvoiksi, kun sodan runtelemassa maassa ei ollut muuta elinmahdollisuutta. He kaikki tiesivät vallan hyvin mitä tällaiset ryövärit tekisivät nuorille naisille. Tai ainakin kahdelle heistä. Vaunussa matkaavan aatelisrouvan maantierosvot saattaisivat jättäisivät rauhaan suurten lunnaiden toivossa, mutta hänen kahta palvelusneitoa aatelisuuden viitta ei suojelisi. Naiset hytisivät kylmästä ja pelosta, kääriytyen paksujen villahuopien alle rukoillen kaitselmukselta suojelua.\nHerttuatar Isabella ei pitänyt kylmästä pohjoisen maasta ja takertui tiukemmin vällyihinsä. Hän oli kotoisin etelän auringon maasta ja se näkyi hänen ulkonäössään. Naisen iho oli auringon kultaama ja tummankiharat hiukset pyrkivät vapaaksi niitä kahlitsevasta nutturasta. Hänen aristokraattinen nenä ja ruskeat silmät, jotka vihastuessaan suorastaan hehkuvat, saivat nuoren naisen näyttämään eksoottiselta vaaleiden germaanien joukossa. Isabella oli naitettu vieraan maan ruhtinaalle. Hänen isänsä oli kutsunut sitä hyväksi naimakaupaksi, mutta nainen ei kyennyt olemaan samaa mieltä. Olihan hän sukua kuninkaalle, joskin etäinen pikku-serkku, ja oli suorastaan häväistys tulla naitetuksi jonkin kaukaisen maan alempisäätyiselle herttualle.\n”Ja millaiselle herttualle?” Tumma nainen pohti mielessään. Mies oli häntä huomattavasti vanhempi ja tämän paras ominaisuus oli Isabellan mielestä vaaliruhtinaan suuri varallisuus. ”Muuta iloa äijästä ei ollutkaan.” Pariskunta oli ollut naimisissa jo useamman vuoden, mutta jälkikasvua heillä ei ollut, herttuan ollessa kiinnostuneempi ruokapöydän antimista kuin aviollisista velvollisuuksistaan. Tai sitten vaaleista germaaninaikkosista, kuten herttuattaren edessä istuvat hovineidot.\nIsabella katseli pitkään vastakkaisella penkillä istuvia nuoria naisia. He olivat hieman herttuatarta nuorempia, parinkymmenen ikävuoden paikkeilla olevia vaaleita naisia. Palvelusnaiset olivat hyvin samankaltaisia, joskin Mathilda oli heistä kahdesta muodokkaampi, runsaiden naisellisten muotojen suorastaan pursuessa ulos syvään uurretusta ryöhelöpaidasta. Katje taasen oli ystäväänsä sirompi ja pidempi. Mathildan kullanruskeat ja Katjen kastanjanruskeat hiukset olivat molemmilla tiukasti nutturalle palmikoituna.\n”Tuollaisistako naisista mieheni pitää?” Herttuatar mietti hiljaa.\nIsabella oli aavistellut, että hänen aviomiehensä vieraili palvelusväen vuoteissa, mutta oli jokin aika sitten vahingossa joutunut todistamaan tällaista synnillistä tekoa. Ruhtinas oli poistunut illallispöydästä aikaisin valittaen väsymystä. Vastoin tapojaan herttuatar oli seurannut häntä haluten miellyttää aviomiestään. Kun nainen oli päässyt ruhtinaan makuukamarin luokse, oven takaa kuulunut hiljainen ähkinä kertoi hänelle mitä huoneessa tapahtui. Isabella tiesi, että hänen olisi pitänyt poistua paikalta hiljaa.\nSen sijaan herttuatar oli kurkistanut raollaan olevasta ovesta. Hän oli äännähtänyt tukahtuneesti nähdessään aviomiehensä makaavan palvelijatar Mathildan päällä. Pari oli liian keskittynyt synnilliseen toimitukseensa, että olisi huomannut ovensuussa tirkistelevää naista. Näin ollen Isabella oli saanut rauhassa katsella kuinka hänen miehensä karvainen takamus nousi ja laski hänen yhtyessä hovineitoon. Mathildan kookas povi höllyi kiivaan nainnin tahdissa kasvojen punottaessa nautinnosta. Tajuamattakaan mitä oikein teki, herttuatar oli jäänyt katselemaan parin yhdyntää. Huoneen oli täyttänyt raa’an seksin tuoksu ja voihkinta, ja näky oli aiheuttanut nipistyksiä Isabellan alavatsassa. Vasta kun ruhtinas äänekkäästi ulvahtaen purkaantui palvelustyttöön ja lysähti makaamaan tämän päälle, lumous oli särkynyt ja herttuatar oli kipittänyt pikaisesti pakoon.\nSinänsä herttuatar ei kyennyt vihaamaan palvelusnaisia, vaikka he antautuivat ruhtinaalle. Vaikka kirkko toista opetti, eihän se ollut heidän vikansa, että miehinen lihan himo pääsi valloilleen ja etsi astiaa purkautumiselleen. Eräällä tapaa hän hyväksyi sen, olihan linnanherran oikeus nauttia maansa hedelmistä. Isabella vain toivoi, että herttua välillä huomioisi hänetkin. Hän halusi aviomiehensä tekevän hänelle samaa kuin palvelustytöille ja täyttävän hänet miehisyydellään.\nVaunujen äkillinen pysähtyminen ja ulkopuolelta kuuluvat huudot herättivät herttuattaren mietteistään. Kaitselmus ei ollut suopea kyseisenä yönä ja rukoukset eivät olleet auttaneet. Ryhmä maantierosvoja oli saartanut kulkijat. Ajuri huudahti kauhuissaan ja hyppäsi pukilta maahan. Mies pinkaisi karkuun minkä jaloistaan pääsi juosten metsikön suojaan naurunremakan säestämänä.\n”Antaa jänishousun juosta. Saamme sen myöhemmin jos on tarvis. Otto, vilkaisemppahan mitä vaunuista löytyy.” Herttuatar kuuli karhean miesäänen komentavan. Isabella kirosi mielessään ajurin pelkuruutta. Nyt ei olisi ketään suojelemaan naisten kunniaa. Vaunun ovi aukesi narahtaen ja pää työntyi oviaukosta. Mies tarkisteli matkustajia ja huomattuaan neidot hänen hampaaton suu venyi leveään virneeseen.\n”Hei pomo tuu kattomaan mitä täältä löytyi!”\nHetken kuluttua oviaukkoon tuli toinenkin naama. ’Pomo’ ei näyttänyt yhtään paremmalta kuin ensimmäinen mies likaisen parran ja paiseiden koristellessa kasvoja. Tämänkin miehen naamalle levisi virne ja himo paistoi silmistä niin että naisille ei jäänyt epäilystäkään rosvojen aikeista.\n”Olen herttuatar…” Isabella aloitti, mutta sapelin välähdys pimeässä hiljensi naisen.\n”Ja minä olen Kenraali Blücher!” Rosvojen päällikkö sanoi ja päästi röhönaurun. ”Ulos vaunusta!”\nProtestit eivät auttaneet ja naiset ajettiin vaunusta ulos miekkojen kärjillä uhaten. Yksi rosvoista oli kiivennyt vaunun katolle nakellen neitojen matkatavaroita kovakouraisesti maahan ja toinen rosvoista oli irrottanut hevoset. Kaiken kaikkiaan maantierosvoja oli puolisen tusinaa ja he kaikki tapittivat vaunusta laskeutuvia neitejä.\n”Arvon rouvat.” Päällikkö tervehti naisia ja kumarsi teatraalisesti. Koko joukko puhkesi nauramaan remakasti ja jotta ei olisi jäänyt epäselväksi kuinka vähän he kunnioittivat aatelisia, joukon johtaja kouraisi Isabellaa takapuolesta.\n”Laihanlainen, mutta eiköhän sille käyttöä löydy.” Räkäinen nauru säesti tunkeilevaa kättä. Isabella koetti kiemurrella karkuun haisevaa miestä, mutta päällikkö tarttui ranteeseen ja väänsi sen taakse. Herttuatar ehti jo rukoilla Luojalta nopeaa loppua, kun metsän reunasta kajahti käsky:\n”Päästäkää heidät vapaaksi!”\nRosvojoukon johtaja irrotti otteensa yllättyneenä ja kääntyi kohtaaman tulijan. Herttuatar teki ristinmerkin kiittäen pelastuksestaan. Ensin hän kuvitteli tulijan olevan ajuri, mutta ääni oli ollut liian matala. Pimeästä metsästä oli vaikea erottaa mitään, mutta lopulta Isabella huomasi puiden välissä tumman varjon. Hahmo oli liian kookas mieheksi, joten hän ensin luuli sen oleva karhu, mutta kun jättiläinen askelsi eteenpäin, siitä paljastui ihmismäisiä piirteitä.\n”Lähtekää ja älköökö katsoko taaksenne!” Jättiläinen komensi. Mutta karaistuneita veteraaneja ei säikytetty helpolla. Rosvoilla ei ollut mitään aikomustakaan perääntyä. Tulijoita vaikutti olevan vain yksi ja puolitusinaa raavasta miestä hoitelisi yhden jätinkin jos tarve vaatisi.\n”Sinä ja mikä armeija?” Roistojen päällikkö uhmasi. ”Keisarillinen kaartikaan ei saanut meitä perääntymään, joten miksi vapisisimme metsäläisen edessä?”\nÄkkiarvaamatta ja ketterästi jättiläinen loikkasi tielle lyöden kaksi ensimmäistä roistoa maahan ennen kuin kukaan ehti reagoida. Jäljelle jääneet kohottivat miekkansa ja kääntyivät kohtamaan muukalaisen. Yksi heistä nosti miekkansa ja ulvoen täyttä kurkkua hyökkäsi kohti tulokasta. Salaman nopeasti jättiläinen väisti iskun tarttuen roistoa käsivarresta. Hetken he painivat, mutta nopeasti kävi ilmi tuntemattoman auttajan suuret voimat. Turhaan ei muukalainen näyttänyt jätiltä, sillä hän oli kookasta ryöstäjää päätä pidempi. Alakynteen jäänyt rosvoa ulvahti ja hyökkääjä päätti kamppailun kolauttamalla kyynärpäällään maantierosvon tajuttomaksi.\nYksi jäljelle jääneistä rosvoista pelästyi niin, että pudotti miekkansa ja säntäsi pakoon. Mutta roistojen päällikköä ei niin vain säikytetty. Olihan hän kohdannut kaikenlaista suuressa sodassa ja selvinnyt niistä voittajana. Kun jättiläinen kääntyi päällikköä vasten, tämä kaivoi esiin pistoolinsa ampuen lähietäisyydeltä. Laukauksen ääni kaikui hiljaisessa yössä pelästyttäen hevoset karkuun. Jätti horjahti osumasta, mutta ei pysähtynyt. Hämmästynyt rosvopäällikkö ei ehtinyt liikahtaakaan muukalaisen ottaessa aseen kädestä vääntäen samalla ranteen sijoiltaan.\nSe oli liikaa rosvoille ja he säntäsivät pakoon sadatellen itsensä vihtahousun käyneen kimppuun. Hitaimmille muukalainen antoi mehevän potkun persuuksille vauhdittaen roistojen pikaista poistumista.\n”Kiitän Teitä arvon herra.” Herttuatar kiitti helpottuneena muukalaista.\nMies todellakin oli jättimäinen. Hänellä oli hartioissa kahden miehen mitta ja pituutta Isabella arveli olevan päältä seitsemän jalkaa. Pilven takaa esiin pilkahtanut kuu valaisi hetkeksi miehen kasvot ja kauhistunut aatelisnainen teki pikaisen ristinmerkin. Miehen kasvot oli groteskin vääristyneet ja arpien peittämät. Kasvojen profiilia hallitsi jämerä leuka, josta olisi riittänyt usealle miehelle. Pelastaja olikin hirviö! Isabella kutsui suojeluspyhimystään ja arveli joutuneensa vielä suurempaan vaaraan kuin äsken oli ollut metsärosvojen armoilla. Muukalaisesta ei kuitenkaan huokunut pahuus ja hetken rauhoituttuaan nainen alkoi uskoa, että hänen edessään ei seisonut Haadeksen petoa.\nJätti näki järkytyksen paistavan naisten kasvoilta. Hän ei yllättynyt heidän reaktiostaan. Muukalainen oli tottunut ihmisten kauhuun kaikkialla missä kulki. Jopa hänen oma isäntänsä, tohtori, oli hylännyt hänet nähtyään millaisen hirviön oli luonut. Otus oli kääntymässä pois, mutta tumma nainen tarttui hänen käsivarteen ja sanoi uudestaan:\n”Kiitän Teitä arvon herra.” Herttuatar kiitti uudestaan pelastajaansa. Hänen ääni värisi ja sanat olivat takertua kurkkuun, mutta hirviö kuuli vilpittömyyden äänensävyssä. Jättiläinen kumarsi syvään jääden seisomaan paikoilleen.\n”Metsä on vaarallinen ja matka on pitkä. Voisittekohan Te arvon soturi saattaa meidät majatalolle? Mieheni on varakas ja palkitsee Teidät hyvin.”\nMuukalainen ei vastannut mitään, mutta nyökkäsi. Herttuatar tuntui luottavan mieheen, joskin palvelusneidot pelkäsivät hirviötä yhä. Vaitonaisina he alkoivat kerätä hujan hajan heitettyjä matkatavaroita, samalla kun jättiläinen tutki vaunuja. Hevoset olivat tiessään ja tiedossa oli pitkä patikkaretki. Valiten mukaansa vain oleellisen, ryhmä alkoi tallustaa pimeätä tietä eteenpäin.\nSuuri muukalainen kiehtoi herttuatarta. Oliko hän vammautunut sotilas, vaiko syntymästään tuollainen luonnonoikku? Mies ei juurikaan pukahtanut, antoi vain lyhyitä murahduksia Isabellan kyselyihin. Seurue vaipui hiljaisuuteen, mutta kauan he eivät saaneet rauhassa matkata. Soihdut valaisivat horisonttia ja huudot kertoivat maantierosvojen palanneen. Ja lukuisampina kuin aikaisemmin. Edes jätin voimat eivät riittäisi sellaista joukkoa vastaan, joka metelöinnistä päätellen saavutti ryhmää nopeasti.\nSanomatta sanaakaan hirviö kaappasi herttuattaren vahvoilla kourilla ja nosti hänet selkäänsä. Kun vastaan hangoitteleva nainen oli reppuselässä, luonnonoikku tarttui lapiomaisilla kämmenillä palvelustyttöjä takamuksesta ja kaappasi heidät syliinsä. Välittämättä naisten rimpuilusta, muukalainen syöksyi metsän suojaan. Takaa-ajajat olivat jo niin lähellä, että näkivät ryhmän ja ryntäsivät perään. Huuto ja sadattelu kantautui pakenevien korviin. Jättiläinen kiihdytti vauhtiaan pinkoen kukkulaa ylös minkä jykeviltä jaloiltaan kykeni.\nTakaa-ajo jatkui pitkin mäkistä maastoa. Naisten vastalauseet olivat loppuneet heidän tarrautuessa hirviöön kuin viimeiseen oljenkorteen. Palvelustytöt painoivat päänsä karheaa työpaitaa vasten tuntien jätin laajan rintakehän nousevan ja laskevan ponnistuksen tahdissa. Sen kädet olivat niin suuret, että tytöillä oli ikään kuin jakkarat joilla istua ja olennolla ei tuntunut olevan vaikeuksia kannatella kahtakaan naista. Rumiluksen selässä herttuatar Isabella kietoi kätensä tiukasti paksun kaulan ympärille ja levitti reitensä vyötärön ympärille puristaen minkä jaksoi. Hienon aatelisnaisen ei sopinut käyttäytyä näin, mutta hän ei ajatellut etikettisääntöjä, vaan tiedosti oudon muukalaisen olevan hänen ainut turva rosvojoukon häpäisyä vasten.\nJätti vaikutti väsymättömältä tasaisen puuskutuksen ollen ainoa merkki ponnisteluista. Rosvojoukon soihtuja tai huutoja ei enää kuulunut, mutta luonnonoikku ei hidastanut vauhtia vaan eteni määrätietoisesti. Vasta kun muukalainen tuli metsästä pienen aukion muodostaman mäennyppylän luokse, se pysähtyi. Mäen laidalla oli pieni mökki, jonka luokse se asteli. Mökin edessä otus varovasti laski hämmentyneet naiset maahan. Kaikki kolme katselivat hirviötä sekavin tuntein. Se oli pelastanut heidät, mutta sen pelkkä valtava koko pelotti, puhumattakaan groteskista ulkomuodosta.\n”Koti.” Olento virkkoi ja avasi mökin viittoen naisia astumaan sisään. Kevyt vaatetus ei suojannut yön viileydeltä ja naiset astuivat mielellään tupaan. Mökki oli pieni ja niukasti kalustettu, makuulavitsa, tulisija, pöytä ja pari penkkiä olivat ainoat huonekalut. Siitä huolimatta se näytti siistiltä ja yllättävän kodikkaalta, vaikka herttuatar ei kyennyt kuvittelemaan asuvansa tuolla tavalla.\nHuomattuaan neitojen vieläkin värisevän kylmästä, jättiläinen meni tulisijan luokse ja sytytti valkean. Ottaessa lisää halkoja, olento värähti ja inahti hiljaa. Naiset huomasivat punaista verta paidan hihalla. Muukalainen oli sittenkin satuttanut itsensä kamppailussa roistoja vastaan. Pelostaan huolimatta palvelustytöt säälivät jättiä ja hoitaakseen haavaa, he varovasti nostivat paidan olennon päältä. Vaikka neidot olivat tunteneet laajan rintakehän vartaloitaan vasten, niin paljaan yläruumiin näkeminen aiheutti spontaanin huudahduksen. Herttuatarkaan ei kyennyt kääntämään katsetta pois jätin massiivisesta rintakehästä. Tynnyrimäinenkään ei tuntunut riittävältä kuvaamaan olennon ylävartaloa, joka oli kahden-kolmen normaalimiehen rinta. Käsivarren hauikset olivat kooltaan vastaavat ja eikä jäänyt epäselväksi mistä löytyivät voimavarat kolmen hennon naisen kannattamiseen.\nRumilus tulkitsi tuijotuksen inhoksi ja kääntyi seinää vasten. Palvelustytöt hieman kammoksuivatkin tuota olentoa, mutta olivat kiitollisia sille pelastuksesta. Varovasti he lähestyivät hirviötä ja ojensivat kätensä koskettaakseen sen ranteita. Koostaan huolimatta olento vaikutti hyvänsuovalta ja tytöt rohkaistuivat. Sen käsivarressa oli vertavuotava haava ja se vaati hoitoa. Mathilda otti vettä sangosta pesten haavan ja herttuatar itse sytytti kynttilöitä tuodakseen valkeutta mökkiin.\nHaava paljastui vain naarmuksi, jonka rosvopäällikön laukaisema pistooli oli aiheuttanut. Siitä huolimatta se vaati hoitoa. Katje löysi pullon alkoholia pesien sillä haavan. Kun muutakaan ei ollut saatavilla, Mathilda nosti hamettaan ja paljasti vaalean reitensä. Hän repi pitkiä suikaleita alushameestaan ja sitoi niillä jätin haavan. Tyytyväisinä palvelustytöt katsoivat työnsä tuloksia. Haava vaikutti hyvin hoidetulta ja luonnonoikku nyökkäsi kiitokseksi. Mutta kahden nuoren naisen kosketus oli aiheuttanut muutakin. Naiset olivat jo aikaisemmin panneet merkille suuren pullotuksen housujen etumuksessa, mutta nyt se oli kasvanut entisestään.\nOlennon housujen nyörit olivat vaikeuksissa, kun etumuksen muhkura kasvoi kasvamistaan. Katje kirkaisi ääneen nähdessään falloksen valtaisan muodon piirtyvän housukankaan läpi. Ottaen huomioon muukalaisen koon, ei ollut oikeastaan yllättävää, että sen siitinkin olisi suunnaton, mutta silti kaikki naiset haukkoivat henkeä tuijottaessaan housuihin muodostunutta pullistumaa. Rumilus selvästi häpesi aiheuttamaansa hämminkiä ja asetti kämmenensä etumuksen suojaksi.\nViekas Mathilda ei ollut moksiskaan, vaan siirsi jättiläisen kädet pois tieltä. Nuolaisten huuliaan, hän vapisevin käsin kävi kiinni housun nyöreihin. Hetken taisteltuaan nauhat antoivat periksi housujen valahtaessa nilkkoihin. Käsittämättömän kokoinen siitin pongahti vapauteen ja jäi sojottamaan jäykästi kaartuen kohti kattoa. Nyt oli Isabellan vuoro äännähtää. Vaikka olentoa voi hädin tuskin kutsua ihmiseksi, niin hän ei kyennytkään kuvittelemaan, että millään Luojan luomalla voisi olla tuollaista aisaa. Fallos oli herttuattaren kyynärvarren pituinen ja yhtä paksu. Täydentäen järkyttävän näyn hirviön jalkovälissä roikkui kaksi pienen omenan kokoista kivespussia.\n”Täytyyhän sankarin saada palkintonsa.” Mathilda sanoi irstaasti löysäten paitansa selkänyörejä. Muodokkaat rinnat pulpahtivat esiin ja hän suorastaan tarjosi niitä jätille. Nuoresta iästään huolimatta vaalea nainen ei ollut kokematon miesten kanssa, joskin hänkään ei ollut koskaan nähnyt vastaavaa kalua miehellä. Yhtyä hän ei aikonut tuohon hirviöön, mutta neito tiesi miten miehiä miellytetään muutenkin. Ja ulkomuodostaan huolimatta olento oli puhdas mies.\nHitaasti kumartuen Mathilda lähestyi jätin nivusta. Suorastaan pyörryttävän voimakas maskuliininen tuoksu ympäröi hänet. Varovasti hän lipaisi kielellään tulenpunaista herkkutatin muotoiseksi paisunutta terskannuppia. Makukin oli vahva ja ällistynyt Mathilda veti nopeasti kielensä takaisin. Hän yritti tottua kirpeän suolaiseen makuun ja puristi kätensä falloksen ympärille. Nainen ei kunnolla kyennyt sulkemaan kättään, niin paksu otuksen siitin oli. Se ei juurikaan joustanut hänen puristaessaan voimiensa takaa ja pinta tuntui nahkamaisen karhealta.\n”Pyhä neitsyt! Mikä olento tämä onkaan?” Mathilda julisti puoliääneen.\nVaalea neito ei luovuttanut helpolla. Hän katseli massiivisena seisovaa aisaa ja kevyesti kuljetti kättään pitkää vartta myöten. Pissareiästä puristui tippa kirkasta esispermaa ja vaistomaisesti Mathilda ojensi kielensä uudelleen. Hän värähti silminnähden kun pisara putosi kielelle ja pistävä tunne levisi makuhermoihin. Siitä huolimatta tyttö piti suun auki vatkaten kädellään paksua fallosta ikään kuin pumpatakseen lisää miehenmahlaa. Kun nestettä ei tuntunut riittävästi heruvan, hän avasi suunsa apposen ammolleen ja nieli terskan punaisten huulien sisään.\nKauhistunut herttuatar teki jälleen kerran ristinmerkin. Isabella tiesi, että olisi pitänyt poistua mökistä, mutta hän ei kyennyt kääntämään katsetta pois. Näky oli käsittämättömän irstas, kun vaalea palvelustyttö imi posket pullollaan hänelle aivan liian isoa miehuutta. Huomaamatta nainen oli kääntynyt ja istui nyt hajareisin penkin päällä. Hänen pieni povi kohoili kiihtyneen hengityksen tahtiin. Hänelle oli tullut kuuma ja Isabella avasi harmaan kaulalle asti ulottuvan paidan nappeja.\nKiihkossaan luonnonoikku yritti työntää erektiotaan syvemmälle Mathildan nieluun. Tyttö nieli minkä kykeni, mutta leukoja jomotti varren ollessa liian paksu. Hänen aikoessa luovuttaa jätin siitin nytkähti rajusti. Pissareikä avautui syösten kuumaa mahlaa tytön suuhun. Paksua siemennestettä tuli paineella, eikä yllätetty Mathilda kyennyt nielemään sitä kaikkea. Herttuatar katsoi silmät pyöreinä kun tytön leukapielistä pursusi valkoista tahnaa. Mathildan kädet haroivat ilmaa hänen kykenemättä mitenkään estelemään hirviötä. Lopulta palvelustytön piti sylkeä siitin suustaan. Rumiluksen pallit vaan eivät tuntuneet tyhjentyvän millään, tahmean sperman suihkutessa loppumattomana virtana palvelustytön kasvoille ja runsaalle povelle.\nVasta kun tyttöparka oli sakeiden limavanojen kauttaaltaan tahrima, hirviön siemensyöksy päättyi ja olento ähkäisi tyydytettynä. Isabella ja Katje huudahtivat järkytyksestä. Heidän edessään oleva otus ei ollut tästä maailmasta. Mathilda taasen ei kyennyt sanomaan mitään väkevän siemennesteen polttaessa kurkkua. Hän putosi lattialle ja kaki rajusti kurkkuaan saadakseen ilman taas kulkemaan. Herttuatar katseli kuinka hänen palvelustyttönsä yritti toipua saamastaan käsittelystään. Kun aatelisnainen taas käänsi silmänsä jättiin, hän koki äskeistäkin suuremman shokin. Rumiluksen erektio oli yhä täydessä seisokissa ja jökötti yhtä väkevästi kuin aikaisemmin.\nPalvelustyttö Katje oli ollut vieressä, kun hänen ystävättärensä oli suorittanut fellaation hirviömäiselle aisalle. Nyt hänet ympäröi äitelä miehisenmahlan tuoksu ja hän oli täysin jyhkeän falloksen lumoissa. Tyttö tiesi mitä hänen tuli tehdä. Hän avasi palmikkonsa päästäen kastanjanruskeat hiukset vapaaksi. Pikaisesti hän riisui hameensa ja alushameensa, koska ne olisivat vain tiellä siinä mitä hän aikoi tehdä. Katje ei ollut yhtä runsas kuin Mathilda, mutta hänen täyteläiset rintansa värisivät ja hänen maidonvalkea ihonsa kuulsi puolihämärässä mökissä.\nHirviö odotti kärsivällisesti mitä seuraavaksi tuleman pitää. Katje epäröi vielä ja lähestyi jättiä varovaisesti. Hän asetti kätensä aisan tyven ympärille. Elin oli kuin puunoksa, karhea, paksu ja taipumaton. Tyttö polvistui lattialle ja kumartui hieman jääden puolittain tuon massiivisen siittimen alle. Sen varsi oli pidempi kuin palvelustytön kasvot ja Katjen mielestä se oli yhtä aikaa pelottava ja lumoava.\nMiehuus oli vaalean liman peittämä ja raskas klimppi putosi tytön poskelle. Hän työnsi kielensä esiin ja nuolaisi terskaa. Katje ei ollut koskaan aikaisemmin maistanut mitään vastaavaa ja värähti pistävän suolainen maun polttaessa kielen makuhermoja. Mutta siinä oli jotain houkuttelevaa ja Katje halusi lisää tuota miehistä nektaria. Hän liikutti suutaan pitkin kookasta vartta, hamuten koko valtaisaa asetta itselleen. Olento ähki nautinnosta jota tyttö suullaan tuotti. Se alkoi olla valmis laukeamaan uudelleen, mutta äkkiä palvelustyttö lopetti. Hän nousi hieman ja katsahti emäntäänsä.\n”Armollinen Rouva, Teidänkin tulee maistaa tätä nektaria.”\nAatelisnainen kykeni vain pudistelemaan päätään. Hän ei kyennyt ajattelevansa yhtyvänsä tuohon hirviöön. Palvelustyttö ei luovuttanut niin helpolla, vaan siittimestä vetäen talutti jätin kohti herttuatarta. Ylisuurta salamimakkaraa muistuttava fallos heilui aivan Isabellan nenän edessä, väkevän hajun sulkiessa naisen pauloihinsa. Koska herttuatar istui jäykkänä paikallaan, Katje tarttui hänen käteensä ja siirsi sen miehuuden päälle. Isabellasta tuntui kuin olisi koskettanut kynttilän liekkiä, mutta hän ei vetänyt kättään pois. Koko ruumis meni kananlihalle, kun hän tunsi siittimen sykkivän kämmentään vasten. Se ei ollut lainkaan samanlainen kuin aviomiehellä. Herttuan elin oli pehmeä ja vaatimaton nysä verrattuna jätin jyhkeään erektioon.\nVoittaen pelkonsa, herttuatar suuteli terskan hattua. Hänkin tunsi voimakkaan maun ja humaltui sen alkukantaisuudesta. Pissareiästä valui norona kirkasta esispermaa suoraan suuhun. Nainen piti huulensa kiinni terskassa imien sakeaa nestettä kuin jumalten ambrosiaa. Katje käytti hyväkseen tilaisuutta ja avasi emäntänsä paidan. Isabella ei vastustellut palvelustyttöään ja antoi tämän riisua itsensä irrottaen otteensa valtaisasta falloksesta vain kun oli pakko. Naisen hiekanruskea iho näytti samettiselta kynttilöiden valossa, ja palvelustyttö ei kyennyt vastustamaan kiusausta koskettaen sormellaan pehmeää ihoa.\nRohkaistuttuaan Katje kuljetti kättään ympäri emäntänsä vartaloa. Hänen kätensä eksyi pienen poven päälle ja sulki rinnan kämmeneensä. Kookas naisen rinta ei ollut mutta sitäkin terhakkaampi ja palvelustyttö tunsi kuinka kovettunut nisä hankasi kämmentä vasten. Hän polvistui jätin viereen kumartuen kohti alavatsaa. Pitkästä falloksesta riitti molemmille naisille ja Katje avasi suunsa purrakseen jykevää tyveä. Mutta aisa oli niin paksu varren juurelta, että tyttö ei saanut kunnon otetta. Samaan aikaa herttuatar yritti avata leukojaan saadakseen herkkutatin hatun lieritkin mahtumaan suuhunsa. Se oli liikaa jätille, joka oli laueta uudestaan siihen paikkaan. Otus veti aisansa ahnaiden naikkosten ulottumattomiin astahtaen taaksepäin.\n”Yhdyntää!” Olento vaati.\nTämä säikäytti naiset. He eivät olleet kyenneet kunnolla avaamaan suitansa massiiviselle melalle, niin sisimpien sopukoiden raottaminen olisi sula mahdottomuus. Katje näki pelon emäntänsä silmissä ja käänsi katseensa alistuneena lattiaa. Hän tekisi sen suojellakseen aatelisrouvan siveyttä. Palvelustyttö nielaisi syvään ja käveli lavitsan luokse. Hän oli aikeissa asettua selälleen makaamaan, kun hirviö tarttui vyötäröön nostaen tytön kevyesti ilmaan. Hetken se leikki avuttomalla uhrillaan, ennen kuin laski Katjen makuualustan päälle kontalleen.\nJärkytyksistä ei meinannut tulla loppua tuona iltana. Herttuatar joutui laittamaan kätensä suunsa eteen ettei olisi huudahtanut ääneen. ”Eihän tuolla tavalla voinut liittyä mieheen. Vain eläimet astuivat tuossa asennossa.” Mutta herttuatar korjasi itseään nopeasti. Muukalainen oli ehkä enemmän eläin kuin ihminen.\nOikeaoppisuudella ei ollut mitään merkitystä hirviölle. Se asetteli terskansa palvelustytön häpyä vasten ja painoi hiukkasen. Katje värähti tuntuessaan suunnattoman suuren terskan tunkeutuvan häpyhuulten välistä. Siitä huolimatta tyttö pysyi urhoollisesti paikoillaan ja pyllisti herkullista takapuolta ylöspäin. Jättiläinen ei survonutkaan elintään heti naaraaseen, vaan antoi vain terskan nupin painua häpyä vasten. Sen erektio oli niin jämerä, että rumilus saattoi rauhassa irrottaa kätensä ja siirtää ne tytön uumalle.\nPaineet otuksen nivuksessa kasvoivat ja tiukasti puristaen vyötäröä, se pukkasi takamuksellaan voimakkaasti. Katjen kasvot vääntyivät irvistykseen ja hän huusi kun massiivinen fallos tunkeutui emättimeen. Paksu varsi venytti häpyhuulet kireäksi, eikä tytön vulva kyennyt joustamaan. Siitä huolimatta hirviö puski hampaat irvessä suunnatonta halkoaan entistä syvemmälle uuman kätköihin. Palvelustyttö tunsi halkeavansa kun kivikova erektio puristi alavatsassa. Viimein suuretkaan voimat eivät enää riittäneet, vaan väkevä erektiokin taipui mutkalle. Rumilus katsoi alas ja hymyili nähdessään lähestulkoon kaksi-kolmasosaa sen jättimäisestä, miltei jalan mittaisesta, siittimestä oli kadonnut pingottuneiden häpyhuulten taakse.\nVaalea Mathilda oli saanut aikaa toipua spermaryöpystä. Hän oli kuoriutunut muiden tapaan vaatteistaan ja avannut siemennesteen tahriman palmikon. Nähdessään ystävänsä hädän, hän syöksyi apuun. Mutta pieni nainen oli avuton kookasta muukalaista vastaan, eikä hän osannut tehdä muuta kuin löydä nyrkillään rintakehään. Jätti huomasi toisen palvelustytön ja irrotti kätensä tarttuen Mathildaa tukasta. Rumilus roikotti naista hiuksista estääkseen tämän hyökkäykset. Sitten se muisti kuinka hyvä tämä oli ollut suunsa kanssa. Luonnonoikku levitti jalkojaan ja veti rimpuilevan naisen haaroväliinsä. Se puristi reidet palvelustytön vartalon ympärille, ei rusentaen tätä vaan sen verran, että tämä pysyisi paikoilla ja vapautti otteensa hiuksista.\n”Käytä suutasi nainen.” Jätti komensi.\nMathilda ei nähnyt muuta vaihtoehtoa kuin totella. Kookkaat kivespussit olivat suoraan naisen kasvojen edessä ja hän kohdisti huomionsa ensiksi niihin. Varovasti hän nuolaisi karvaista säkkiä. Sekin maistui suolaiselta ja voimakkaalta. Hirviöllä oli käsittämättömän maskuliininen ominaismaku ja kohta Mathilda lipoi pusseja ahnaasti. Jätti nautti suunnattomasti. Se hieman hellitti otettaan Katjestä eikä enää survonut elintään naiseen. Mutta se ei myöskään vetänyt ylisuurta aisaansa tytön rasitetusta vaginasta.\nAikansa hirviö pysyi paikoillaan. Se nautti tuntiessaan ahtaan vaginan puristuvan tiukasti kalun ympärille ja tytön pienikin liikahdus tuntui hankauksena vartta vasten. Katjen kipu oli väistynyt ennen kokemattoman tunteen alle. Tytön vulvaa rasitettiin äärirajoille, mutta sisään ahdetun falloksen tykytys sai lämpimän olon leviämään koko ruumiiseen. Tyttö huomasi kihnuttavansa itseään valtaisaa fallosta vasten ikään kuin lievittääkseen kutinaa jota ei itse kyennyt raapimaan. Ja palvelustyttöä kutisutti. Jättimäiseksi paisunut virtsaputki muodosti muhkuran siittimen alapinnalle ja nyt se painoi rajusti esiin tullutta klitorista vasten.\nJätin kädet olivat jääneet vapaiksi ja miettien käyttöä niille se muisti toisen palvelustytön jalkovälissään. Mathilda oli tunnollisesti noudattanut käskyä ja jatkanut suunsa käyttämistä. Salamannopeasti jättiläinen tarttui vaaleaan tyttöön ja veti hänet lavitsalle. Muitta mutkitta se asetteli hänetkin kontalleen, perse hirviötä kohti. Otus ojensi keskisormensa, joka oli hyvinkin keskivertokalun kokoinen ja armoakaan antamatta survaisi sen rajusti Mathildan emättimeen. Yhdellä työnnöllä se tunki koko sormensa tyttöön. Hän ulvahti melkein yhtä lujaa kuin Katjekin äkillisen tunkeutumisen satuttamana. Se ei riittänyt hirviölle ja antamattakaan aikaan toipumiseen, se alkoi naida tyttöä sormellaan niin lujaa kuin kykeni.\nPolte jätin kovana seisovassa kalussa oli käynyt sietämättömäksi. Nuoren naisen tempoileva vartalo tahattomastikin hieroi hirviön aisaa tiukasti sen ympärille puristuneen vaginan kautta. Seksuaalinen kuume oli vallannut jätin sen himoitessa enemmän, lujempaa, voimakkaampaa. Noudattaen vaistojaan, hirviö heilautti lantiotaan. Otuksen siitin oli kuitenkin paisunut aivan liian suureksi sirolle tytölle ja se oli ikään kuin jäänyt nalkkiin hänen sisälle. Fallos oli niin tiukasti pillun uumenissa, että kunnon nainti ei onnistunut vaan palvelustyttö keinui jätin tahtiin. Turhautunut hirviö käytti vapaata kättään painaen sen tytön vyötärölle. Tiukasti pusertaen se piti neidon paikoillaan ja ponnisti pohkeillaan. Hitaasti jyhkeä erektio pakotti emättimen taipumaan ja luovuttamaan sen tiiviistä syleilystään.\nKatje kiljaisi ja anoi armoa, mutta jätti ei välittänyt palvelustytön rukouksista. Se oli pääsemässä jyvälle siitä miten toimia. Hirviö aloitti verkkaiset työnnöt liikuttaen koko pitkän varren mittaa. Käyttäen valtaisaa voimaansa, olento pakotti kireän vulvan venymään kerta toisensa jälkeen. Tytön häpy oli tulessa kun karhea aisa hankasi vasten herkkää lihaa, hänen tuntiessa sitä kautta falloksen jokaisen suonen ja pahkuran sen liikkuessa syvällä uumassa. Tunne oli uskomaton aisan aiheuttaman rasituksen levitessä sähköisinä aaltoina koko ruumiiseen. Katjen silmissä säkenöi alkavan orgasmin merkiksi.\nVäsymättä jätti oli jatkanut Mathildan kiivasta sormettamista. Pelkkä sormi tuntui kuin raavas mies olisi yhtynyt. Kestävä, jäykkä ja vahva mies. Palvelustytöt huohottivat kilpaa, inahdellen välillä villisti. Herttuattaren ei ollut vaikea arvata, että hirviö tuotti nautintoa yhtä aikaa molemmille tytöille. Hän katseli kuinka kiima oli vääristänyt kummankin kasvot. Kun Mathildan vagina alkoi kouristella orgasmien tahdissa, otus hellitti sormellaan.\nKuitenkaan hirviö ei ollut vielä valmis Katjen kanssa. Se upotti fallostaan nuoren naisen puhki naituun vaginaan entistä kiihkeämmin. Sen paineet kasvoivat eturauhasessa, mutta liikkeelle ne eivät millään lähteneet. Olento parkaisi ja kiihdytti tahtiaan. Pitääkseen vaikeroivan tytön paremmin paikoillaan, jätti vapautti kätensä Mathildasta ja molemmilla kämmenillä rutisti uumaa. Se liikutti aisaansa entistä kiihkeämmin, mutta mikään ei riittänyt. Toivottua purkausta ei tullut ja hampaat irvessä hirviö jatkoi avuttoman tytön painamista. Katje ei enää tiedostanut ympäristöään, vaan oli enää pelkkä sukupuolielin. Kipua ei ollut enää, oli vain tuo jyhkeä aisa, joka halkaisi häntä.\nJätin voimilla ei näyttänyt olevan rajaa. Kiimassaan se puski fallostaan rajusti ja sellaisella tahdilla, että edes vierestä seurannut herttuatar ei pystynyt sanomaan oliko se työntymässä sisään vai ulos. Vaikka tiukassa uumassa ei ollut enää tilaa, rumilus yritti silti joka työnnöllä tunkea elintään aina vähän syvemmälle. Mikään elollinen ei voisi kestää loputtomiin tuollaista, eikä Katje ollut poikkeus tästä. Vaikka tyttö ei sitä itse enää tiedostanut, hänen ruumiinsa alkoi olla sietokyvyn katkeamispisteessä. Siitä huolimatta paksun virtsaputken hankaus klitorista vasten toi aina vain uusia nautinnon aaltoja.\nVihdoin ja viimein luonnonoikunkin mitta täyttyi. Se puski vielä kerran niin rajusti kuin kykeni. Hirviön koko ruho jännittyi ja kouristeli. Se upotti kyntensä tytön pehmeään ihoon. Paineen kasvu tuntui kipuna välilihassa otuksen karjaistessa. Valtaisa lasti oli tukkinut virtsaputken ja hetkeen ei tapahtunut mitään. Mökin valtasi hiljaisuus, jopa Isabella pidätteli henkeä odottaen mitä seuraavaksi tapahtuisi. Lopulta pato murtui suihkuttaen voimalla kuumaa siementä emättimen pohjalle. Tyttö oli jo aivan täynnä jätin elintä, mutta nyt sinne pulppusi vuolaana virtana paksua spermaa.\nSuurten pallien tyhjäksi puristaminen otti aikansa, mutta viimein kalun tempoilu rauhoittui. Vähitellen erektio alkoi pehmetä ja jätti veti työnsä tehneen elimensä kidutetusta vaginasta. Häpy jäi apposen avoimeksi suuren melan jäljiltä paljastaen vaaleanpunaisen tunnelin. Sieltä valui puro valkoista nestettä muodostaen lätäkön makuulavitsalle. Uupunut palvelustyttö rojahti tyydytettynä pedille koettuaan elämänsä nainnin.\nJärkyttynyt herttuatar inahti ääneen ja tunsi empatiaa hyväksikäytetyn palvelustyttönsä puolesta. Jätin seksuaalinen suoritus oli ollut suorastaan hirvittävä, mutta naisen poskien punehtuminen ei johtunut pelosta. Tyydytyksensä saanut luonnonoikku ei välittänyt naaraiden tunteista. Se raapi persettään välinpitämättömästi sen mahlasta kiiltelevän kalun roikkuessa puolikovana jalkovälissä. Hirviön päässä jylläsivät alkukantaiset himot sen katseen kiertäessä ympäri mökkiä ikään kuin etsien seuraavaa uhria.\nNääntyneet palvelustytöt makasivat lavitsan päällä. Jättiläinen seisoi paikallaan katsellen kuinka neitojen rinnat kohoilivat hengityksen tahtiin ja kuinka heidän häpynsä supistelivat yhä vaikka se oli vetäytynyt naisista. Myös aatelisnainen tarkasteli näkyä kykenemättä kääntämään katsettaan pois. Hän tuijotti silmät ympyräisinä muukalaista. Tai oikeastaan hirviötä kuten herttuatar Isabella mielessään ajatteli. Sillä eihän tuollaista jättimäistä groteskia luonnonoikkua voisi muuksi kutsua. Tapa millä se oli yhtynyt hänen palvelustyttöihinsä järkytti naista. Se oli ollut rajua, suorastaan eläimellistä. Ja nyt mökin oli täyttänyt huumaava seksin tuoksu, eikä herttuatar kyennyt pakenemaan sitä. Hän oli niin keskittynyt tuijottamaan olentoa, että ei edes itsekään huomannut levittäneensä reitensä ja avautuneeseen häpyyn oli noussut kastetta.\n”Hyvä Armollinen Herra.” Isabella kutsui hirviötä ääni väristen. ”Mikä Te olette? Oletteko Te itse Sielunvihollisen lähettämä demoni?”\nJättiläinen käännähti katsomaan aatelisnaista. Se tutkaili pitkään nuorta rouvaa. Sitten se astahti pöydän luokse ja raskaasti rojahti vastakkaiselle penkille.\n”En Rouva. Olen kirottu yksinäinen sielu. Luojani ei ollut Kaikkivaltias, vaan kuolevainen mies. Isäni teki minut lukuisista ruumiista ja herätti minut henkiin. Mutta minusta tuli niin rujo, että isänikin hylkäsi minut.”\nOlennon kasvot olivat irvokkaat ja arpien peittämät, mutta herttuatar näki niissä lempeyttä. Muukalaisella oli hirviön ulkomuoto, mutta nainen aisti jalon sielun. Otuksen silmissä paloi sellainen yksinäisyys ja kaipuu, että Isabellan kävi sääliksi jättiä. Hän ojensi kätensä ja hellästi kosketti tämän käsivartta.\n”Herra, Te olette jalo Ritari. Ja ehkäpä jonain päivänä löydätte sen mitä etsitte. Minäkin olen yksin vaikka minulla on aviomies. Olen kaukana perheestäni vieraassa ja kylmässä maassa. Ja aviomieheni pitää enemmän vaaleista ja runsaista palvelijattarista, kuin kunnioittaa avioliiton pyhää sakramenttia.”\nKaunotar ja hirviö katsoivat toisiaan pitkään. Ehkä heillä olisi enemmän yhteistä kuin päältä näki. Herttuatar rauhoittui lämpimän aallon vallatessa hänen kehonsa. Hän ei välittänyt vaikka tuntematon muukalainen sai vapaasti katsella hänen hoikkaa vartaloa ja salattuja suloja. Nainen jopa heilautti korpinmustia hiuksiaan taaksepäin tarjoten jätille näköalan sulokkaalle kaulalle.\n”Mutta hyvä Ritari. Te ette käyttäydy kuin herrasmies naista kohtaan. Herrasmies ei yhdy naiseen tuolla tavoin. Hurjasti ja satuttaen. Kuin eläin.”\nJätti käänsi katseensa maahan häpeästä. Se ei tiennyt seksistä muuta kuin minkä oli oppinut metsän ja tallin eläimiltä.\n”Ei se mitään.” Herttuatar hymyili rauhoittavasti huomatessa hämmennyksen otuksen silmissä. ”Palvelustyttöni ovat olleet tuhmia ja heitä sopiikin rankaista. He ovat viettäneet öitä aviomieheni pedissä. Ehkäpä jätän heidät tänne Teidän armoille ja saatte kurittaa heidät synnistä puhtaaksi.” Isabella jatkoi viekkaasti.\nKuultuaan emäntänsä uhkauksen palvelustytöt säikähtivät toden teolla. He eivät olleet tajunneet emäntänsä tietävän yöllistä puuhasteluista. Itku silmässä tytöt pyytelivät anteeksi tekojaan ja vannoivat Kaikkivaltiaan nimessä parantavansa tapansa.\n”Ei se mitään. Aviomiehelläni on tarpeensa ja hyväksyn sen. Mutta minullakin on tarpeeni.” Nainen jatkoi ja vilkuili hirviön puolikovana roikkuvaa siitintä. Valmiustilassakin aisa oli jättimäinen. Aivan toisenlainen kuin vaaliruhtinaan elin. Eltaantunut sperman haju kantautui herttuattaren sieraimeen asti. Tuoksu oli niin voimakas, että nainen arveli luonnonoikun miehenmahlan olevan todella väkevää. Herttuatar alkoi pohtia voisiko muukalainen ratkaista hänen ongelmistaan suurimman, lapsettomuuden. Jätin siemen voisi upota hedelmälliseen maaperään ja tuoda perillisen ruhtinassukuun.\n”Yhtyisittekö Te minuun?”\nYllättynyt jättiläinen ei tiennyt miten reagoida. Sitä vastoin palvelustytöt olivat innokkaita hyvittämään pahat tekonsa ja hyppäsivät ylös lavitsalta. He kävelivät rumilusta kohti keinuttaen lanteitaan ja polvistuivat tämän eteen tarkoituksenaan suillansa saattaa muukalainen valmiiksi emäntään varten. Hirviö levitti reitensä ja tytöt nojasivat pohkeisiin, jotka olivat paksummat kuin herttuattaren vyötärö. Ei ollut enää syytä epäröintiin ja molemmat tytöt koskettivat huulillansa penistä. Se oli vielä aivan limainen ruumiin eritteistä maun ollessa entistäkin vahvempi. Olennon omaan pistävään makuun sekoittui nyt toinen aromi. Katjestä tuntui oudolta maistaa oma pillu, mutta Mathilda siemaili sitä nautiskellen.\nNyt kun erektio ei ollut vielä täydessä voimassa, Katjen onnistui raottamaan huuliaan tarpeeksi ja saamaan aisa suuhunsa. Pehmeäkin terska täytti tytön suun, mutta hän ahnehti enemmän. Välittämättäkään hankaluudesta, palvelustyttö painoi päätään alaspäin niellen pitkää sauvaa. Mathilda taasen käytti taitavasti kieltään. Hänelle jäi riittävästi vartta vapaaksi mitä käsitellä. Näky pyörrytti jättiä, kun hän katseli kahden soman tytön imevän kalua poski poskessa. Toivottu tapahtui erektion alkaessa kasvaa veren virratessa paisuvaiseen.\nKatje tunsi kuinka kalu laajeni hänen suussaan. Verkkaisesti kasvava elin venytti hänen leukojaan auki ja työntyi syvemmälle nieluun. Hän joutui jopa nousemaan, kun ylöspäin kaareutuva siiten veti päätä mukanaan. Tytön henki takelteli ja suuta jomotti paisuvan elimen venyttäessä huulia. Siitä huolimatta tyttö ei luopunut aarteestaan, vaan ahnaasti imi satumaista fallosta. Vasta kun erektio oli jäykkä kuin vanha tammi, vastahakoisesti palvelustyttö antoi periksi.\nJätti työnsi tytöt pois ja nousi. Oli aatelisnaisen vuoro. Järkyttävän kookas siitin seisoi väkevästi ja kiilteli palvelustyttöjen syljestä. Isabella epäröi nähdessään miten massiiviseksi erektio oli paisunut, eikä enää uskonut sen mahtuvan hänen kokemattomaan vulvaansa. Palvelustytöt eivät kuitenkaan antaneet emännälleen mahdollisuutta perääntyä, vaan käsistä pitäen saattoivat tämän makuulavitsalle. He asettelivat naisen selälleen ja levittivät tämän reidet valmiiksi jätille.\nLavitsa narahti uhkaavasti, kun luonnonoikun paino laskeutui sille. Hirviö kävi kontalleen levitettyjen reisien väliin katsellen uutta uhriaan. Se tarttui lapiomaisella kämmenellään elimeensä ohjaten sitä kohti tumman karvoituksen peittämään häpykumpua. Olento painoi terskansa häpyhuulten välistä pakottaen naisen avautumaan. Herttuatar sulki silmänsä. Fallos oli aivan liian iso hänelle ja kipunat sinkoilivat ympäri kehoa. Hänen hengityksensä kävi katkonaiseksi ja suusta purkautui inahduksia. Onneksi hirviö tällä kertaa ymmärsi varoa, eikä yrittänytkään survoa koko aisaa kerralla pillun uumeniin.\nPelkkä terskakin tuntui Isabellasta suunnattomalta sen puristaessa sisikuntaa. Hänen häpynsä oli pingottunut kireäksi kuin viulun kieli sen yrittäessä sopeutua paksuun varteen, joka venytti sitä. Silti tunne oli herttuattarestakin ennen kokematon kivun yhtyessä nautintoon. Huomattuaan vastarinnan kaikkoavan, jätti valmistautui jatkamaan yhdyntää. Mutta parin kokoero teki siitä vaikean. Pari jalkaa pidempi hirviö suoristuessaan peitti siron aatelisnaisen alleen. Isabella pää jäi rintakehän tasolle ja hän tunsi jäävänsä loukkuun tuon olennon alle. Pelosta huolimatta siinä oli jotain käsittämättömän kiihottavaa. Urhoollisesti hän levitti reisiään tarjoten kehoaan jätille.\nHirviö kiemurteli pedillä etsiessään sopivaa asentoa. Lopulta se ojensi kätensä ottaen punnerrusasennon naisen yläpuolella. Sen koko ruumis jännittyi, olennon valmistautuessa koitokseen. Pitäen kädet ja jalat suorina, se alkoi painaa takapuoltaan alas. Siitin ei meinannut ensin liikahtaakaan, mutta jätin lisätessä ponnisteluita se mursi tiukan vaginan vastarinnan. Isabella älähti, kun tuuma tuumalta jykevä varsi työntyi syvemmälle pillun perukoille. Pelkkä kolmasosa miltei jalan mittaisesta aisasta oli tarpeeksi aatelisnaiselle ja painaen kätensä jätin rintaa vasten hän pyysi tätä lopettamaan. Hirviö asettui hetkeksi, mutta piti tietoisesti rasitusta yllä.\nPalvelustytöt näkivät kuinka jätin kehon kaikki lihakset olivat jännittyneet. Tumma iho suorastaa pullisteli lihasten ponnistellessa. Katje ojensi kätensä laskien sen jätin pakaran päälle. Tyttö puristi ja tunsi kuinka se oli yhä kova kuin olennon erektio. Ikään kuin kuumehoureissaan palvelustyttö meni pidemmälle työntäen kätensä persevakoon. Pakarat puristuivat kämmenen ympärille rutistaen sulkien sen syleilyynsä. Mathilda ei aikonut myöskään jäädä toimettomaksi. Hän liikutti kätensä otuksen suurelle kivespussille sulkien sen käteensä kuin kypsän omenan.\nNaisten kosketus sai rumiluksen alavatsan kuplimaan ja sen oli pakko jatkaa yhtymistä. Välittämättäkään herttuattaren vastustuksesta, hirviö puski aisaansa entistä syvemmälle uumaan. Pillu venyi koska ei ollut muutakaan mahdollisuutta, mutta pienellä naisella oli rajansa. Jyhkeä falloskin joutui taipumaan mutkalle, kun nainen ei kyennyt avautumaan enempää. Jätti luovutti alkaen nostaa takamustaa. Isabella huokaisi helpotuksesta paineen hellittäessä, mutta otuksella ei ollut mitään aietta jättää yhtymistä kesken. Saavutettuaan laen, se alkoi uudestaan laskeutua. Verkkaisesti se punnersi naisen päällä luoden tasaisen pumppaavan rytmin kalulleen.\nKarhea iho hankasi Isabellan klitorista tavalla, jota hän ei tiennyt mahdolliseksi. Rasitettu sukupuolielin lähetti nautinnon polttavia impulsseja naisen aivoihin. Rauhallinen nainti sai hekuman huipun liikkeelle aatelisnaisen piehtaroidessa nautinnosta. Jätti ei välittänyt allaan makaavan naisen orgasmista, vaan jatkoi yhdyntää kiihdyttäen hitaasti tahtiaan. Palvelustytöt pitivät kätensä hirviön alaruumiilla ja olivat kumartuneet tämän ylle suudellen niskaa, hartioita ja selkää.\nOrgasmi toisensa jälkeen ravisutti aatelisnaista, rumiluksen vauhdittaessa naintiaan. Se alkoi saada rajuja piirteitä, mutta Isabella oli liian uupunut estelläkseen. Massiivinen halko suorastaan naulasi naisen lavitsalle sen tunkeutuessa kerta toisensa jälkeen pillun pohjimmaiselle perukalle. Jätti tunsi kuinka sen nivusta rutisti purkautumisen tarve. Mutta se ei ollut vielä valmis. Vahvat lihakset työskentelivät väsymättä, sen jatkaessa herkeämätöntä jyystämistä. Hiki sai ihon kiiltelemään ja palvelustytöt nuolivat innokkaina suolaisia hikipisaroita.\nKireä emätin hankasi kalua vasten, eikä jätti kyennyt pidättelemään. Kesken työnnön siitin suorastaan räjähti ja Isabella pystyi tuntemaan kuinka hurjalla paineella häneen suihkusi kuumaa mahlaa. Hänen pillunsa kouristui siittimen ympärille parin nauttiessa yhteisestä hekumasta. Otuksen pusseissa riitti yhä runsaasti nestettä ja sykähdysten saattelemana se laski siementään suoraan avoimena odottavaan kohtuun.\nTyydytetty hirviö romahti kyynärpäiden varaan likistäen aatelisnaisen alleen. Isabella käänsi päätään sen verran, että sai hengen kulkemaan rintakehän alla, mutta ei muuten ei välittänytkään epämukavuudesta antautuen humalluttavaa kiihkoa tarjoavalle jätille. Sitä paitsi täten autettiin hedelmöityksen mahdollisuutta, joten nainen piti kiduttavan hitaasti veltostuvan elimen tiukasti sisällään.\nVasta kun uudestaan alkavan jäykistymisen pistely tuntui jättiläisen nivuksessa, sen oli pakko nousta herttuattaren päältä. Se asteli pöydän luokse kaivaen esiin olutkolpakon hakien voimia seuraavaan koitokseen. Palvelustytöt jäivät makaamaan emäntänsä viereen ja ihastuneina katselivat kuinka naisen kasvot hehkuivat nautinnosta.\nHerttuatar heräsi, kun aamuauringon ensimmäiset sarastukset paistoivat likaisen ikkunan läpi. Isabellan piti ensin miettiä missä oli, mutta kivistys jalkovälissä muistutti yön tapahtumista. Rumilus oli ollut kyltymätön yöllä. Aatelisnainen ei kyennyt yhtymään uudestaan, mutta olento oli hoidellut palvelustytöt kerta toisensa jälkeen. Nyt hirviö makaisi lavitsalla kuorsaten mökin täristessä samaan tahtiin.\n”Niin kuin kaikki miehet yhdynnän jälkeen” Herttuatar ajatteli ivallisesti. Hän katsoi alasti nukkuvaa jättiä kaihoisasti. Sen hirviömäinen penis lepäsi velttona vatsan päällä näyttäen pehmeänäkin vallan suurenmoiselta.\nVastentahtoisesti Isabella ymmärsi mitä hänen tuli tehdä. Hän herätti palvelustytöt hiljaa ja käski heitä pukemaan päälle. Uupuneet tytöt vastustelivat, mutta tiukasti emäntä käski heidän olla hiljaa ja totella. Kesti hetken ennen kuin he kykenivät täyttämään emäntänsä toiveet, heidän ruumiiden vielä kivistäessä yön koettelemuksista. Vaisusti he pukivat ja varoen herättämästä nukkuvaa muukalaista, hiipivät ulos mökistä. Naiset olivat päässeet jo jonkin matkaa pihalla, kun mökin ovi avautui heidän takanaan alastoman jätin ilmaantuessa oviaukkoon.\n”Älä lähde.” Se anoi, mutta herttuatar ei kääntynyt katsomaan taakse. Hänen paikkansa olisi miehensä, vaaliruhtinaan, vieressä. Nainen ei voisi hylätä elämää johon hänen aristokraattinen verensä sitoi. Aatelisnainen asteli määrätietoisesti eteenpäin pitäen tiukan ilmeen kasvoillaan. Siitä huolimatta kyynel nousi silmäkulmaan hänen ajatellessa romuluista jättiä. Isabella hieroi vatsaansa. Sitä ei voinut vielä tietää varmasti, mutta hän oli vakuuttunut väkevän mahlan tehneen hänet raskaaksi. Hän kantaisi tuolle muukalaiselle lapsen. Hän pitäisi sitä hyvänään ja kertoisi kaikille lapsen olevan herttuan oma. Mutta sisimmässään Isabella tietäisi kenelle lapsi kuului ja muistaisi yön niin kauan kuin kaitselmus aikaa soisi.\nPitkään jätti katsoi loittonevien naisten perää. Sekin ymmärsi, ettei ollut tähtiin kirjoitettuna saada morsiota aatelisneidosta. Hirviön kohtalona olisi jatkaa eloaan yksin muiden hyljeksimänä. Ehkäpä jonakin päivänä se voisi laskeutua kukkuloilta alas kaupunkiin ja kävellä muiden joukossa tasavertaisena. Jätti huomasi mökin lattialla jotakin. Herttuattaren alushame oli kiireessä jäänyt maahan ja hirviö kumartui nostamaan sen. Hellästi se nosti alushameen ja haistoi siinä naisen tuoksun. Jätti istahti penkille pidellen hametta kasvoja vasten.\n”Jonakin päivänä:” Se vannoi. ”Jonakin päivänä…”\n7 kommenttia viestissä: “Frankensteinin panohirviö”\n17.06.2013 at 13:56\nPiirretyssä ja animoidussa aikuisviihteessä on jo pitkään ollut olemassa kaunotar ja hirviö -teema; tämä oli ensimmäinen seksinovelli aiheesta jonka olen lukenut.\nErikoisen tästä teki se, ettei tarina ollut rujo ja karkea, vaan jollain kummallisella tavalla kaunis.\nIhana ja pelottava. En tiedä värisinkö pelosta vai ihan jostain muusta. Silmien edessä viuhuvista jättimäisistä kaluista vai mistä.\nTarina on hyvä ja niinkuin sanoin pelottavan synkkä, märkä tarina. Kaikesta normipanosta poikkeava. Tätä kaipaan.\nAi että oli ihana iltasatu!\n16.12.2011 at 08:55\nTämä on kyllä klassikko! …tai siis, alkuperäisteos on ja tästä tulee!\nRosvojoukkion vallattua vaunut tunsin jo pientä pettymystä että tässäkö tämä sitten oli? Puskaraiskaus? Vaan eipä ollut!\nHiukan kyllä ihmettelen aatelisrouvan avomielisyyttä ja palvelusväen lojaliutta. Tosin itseään kosketellessa on vaikea olla pitkävihainen joten annetaan anteeksi!\nMilloin saamme lukea Kasperin, Jesperin ja Master Jonathanin ryövärinretkistä? Hehän kävivät öisin varkaissa ja “ottivat” vain tarpeellista… 😉\n09.12.2011 at 18:37\nPoikkeuksellinen, todella onnistunut tarina. Hieno.\n07.12.2011 at 11:57\nVarmaan oli pisin tämän foorumin tarina. Siitä hyvä, ettei kuollutta hetkeä ollut.\nYleensä en pidä kovin pitkistä kertomuksista, mutta tämä veti mukaan alusta loppuun.\nTämän kirjoittamiseen on varmaan mennyt aikaa, niin korjailuun kuin muutenkin tarkasteluun.\nNiin ammattilaisen kaltaista, että. Vaikka ei ihan kirjakaupoista taida vastaavanlaisia kauhukertomuksia löytyä.\n06.12.2011 at 20:41\nOlipa seikkailu, sillä sellainenhan tämä oli. Mieleen tuli jo alussa musketöörit ja Zorrot vankkurimatkoilla.Pitkä oli tarina. Oli lopetettava välillä kesken ja katsottava Linnan juhlia, ja sitten taas loppuosa.\nSujuvaa ja mielikuvitusellista kerrontaa. Ja vanhat mahtisonnin elkeet ja koot kuin aikoinaan lukiolaispojan ja isäpapan sagoissa. /aka eiratar toisaalla


Mustavalkoista: Uusi kenttä korkattu\niinu 23. toukokuuta 2011 klo 9.13\nTsemppiä alkeiskurssin ohjauskeen! :) Hienoja kuvia ja nää videomatskut on parhaita! Mulla oli kuvausryhmä viimeksi treeneissä mutta ei sieltä sisähallista oikein mitään kuvia saa, pitää odottaa että mennään ulos.\nOnko Jeppe muuten mini vai medi? rimat näyttäisi olevan minikorkeudella.\nSari 24. toukokuuta 2011 klo 9.02\nIinu, Jeppe on mini, ainakin olen sinnikkäästi mitannut sille 33-34 cm korkeuksia. Virallisesti sitä ei ole vielä mitattu, mutta yllättyisin kyllä kovasti, jos siitä saataisiin tehtyä jollain konstilla medi ;-)\niinu 24. toukokuuta 2011 klo 12.10\nJuuh :D Meidän Turo ei mittautouhuista innostu, pikemminkin kyyristyy kun mitä tahansa mittanauhaa muistuttavaa tuodaan lähistölle. Miniksi ollaan tällä hetkellä jotenkni saatu mitattua eli siinä 34 cm hujakoilla liikutaan. Ja jos kyyristely jatkuu niin ei se koskaan mediksi kasva, saa nähdä tuleeko vielä lisää korkeutta vaiko jäädäänkö tähän :D


Seinäjoki - Museon ja kansalaisopiston luennot jatkuvat suurmiesten ja mahtinaisten matkassa\nEtusivu » Kulttuuri ja liikunta » Ajankohtaista » Tiedotteet » 2019 » Syyskuu » Museon ja kansalaisopiston luennot jatkuvat suurmiesten ja mahtinaisten matkassa\n10.9.2019, klo 14:54\nSeinäjoen kansalaisopisto ja Seinäjoen museot ovat järjestäneet yhteisiä luentosarjoja säännöllisesti vuodesta 2017 alkaen. Ensimmäinen sarja - Omia juuria etsimässä - keskittyi kotiseutukokemuksiin ja muistitietoon. Toisessa sarjassa - Minun Suomeni – käytiin läpi muun muassa kotiseutu-, urheilu- ja sotahistoriaa. Seuraava sarja – Suurmiesten ja mahtinaisten matkassa - käynnistyy syyskuussa 2019 ja päättyy toukokuussa 2020.\nSarjan ensimmäinen luento Gustaf August Wasastjerna, talousvaikuttaja ja teollisuusmies järjestetään 18.9. klo 18 Etelä-Pohjanmaan museon Kivinavetassa. Luennoitsijana toimii Seinäjoen museoiden museolehtori Kirsi Hänninen. Luennolla paneudutaan 1800-luvun loppupuoliskon teollisuuden ja talouden vaiheisiin. Seinäjoen kasvu ja kehitys käynnistyivät Wasastjerna-suvun toimeliaisuuden myötävaikutuksella. Ruukin tarina alkoi Abraham Falanderista, ja se jatkui seuraavien sukupolvien aikana. Falanderin pojanpoika Gustaf August Wasastjerna oli 1800-luvun puolivälissä yksi Suomen varakkaimmista miehistä. Östermyran toiminnan ohella hän oli perustamassa myös Tampereelle konepajaa ja puuvillatehdasta. Hänen saavutuksensa maatalouden kehittäjänä tunnustettiin laajalti. Östermyran kartano olikin mallitila, josta vaikutteet levisivät laajalti ympäröivälle maaseudulle. Liiketoiminnan rönsyt, heikot suhdanteet sekä yhtiökumppanien konkurssit veivät kuitenkin Wasastjernan vararikkoon.\nLokakuussa ääneen pääsevät kirjailija Minna Canth ja säveltäjä Jean Sibelius. Elokuvien glamouria edustaa Tauno Palo, kuvataiteen aikansa airueita Arvid Broms ja Oiva Polari sekä humaania arkkitehtuuria Alvar Aalto. Tommi Lindhin Alvar Aalto –luento helmikuussa on samalla osa Seinäjoki 60 vuotta –ohjelmaa. Eteläpohjalaiseen, Suomen ensimmäiseen naiseläinlääkäriin Agnes Sjöbergiin saamme tutustua marraskuussa. A. I. Virtanen johdattaa meidät tieteiden ja keksintöjen pariin, marsalkka Mannerheim ja presidentti Kekkonen valtakunnan politiikkaan.\nLuennoitsijoiksi on saatu historian, arkkitehtuurin, lääketieteen, maatalouden, kirjallisuuden ja taiteen asiantuntijoita.\nLuennot järjestetään Seinäjoen museoiden toimipisteissä ja kaupungintalolla. Kaikki luennot ovat maksuttomia, mutta niihin toivotaan ennakkoilmoittautumista kansalaisopiston järjestelmän kautta (www.opistopalvelut.fi/seinajoki).\nmuseotoimenjohtaja Susanna Tyrväinen, p. 044 754 1653, susanna.tyrvainen@seinajoki.fi\napulaisrehtori Teppo Latvanen, p. 040 774 8391, teppo.latvanen@seinajoki.fi\nLisätietoja Gustaf August Wasastjerna –luennosta:\nmuseolehtori Kirsi Hänninen, p. 040 741 3910, kirsi.hanninen@seinajoki.fi\nOhjelma ja ilmoittautuminen: www.opistopalvelut.fi/seinajoki\nOhjelma: www.seinajoki.fi/museo, www.seinajoki.fi/tapahtumat


Anjalankosken kirkkoherra torppasi saamelaismuusikon konsertin kirkossa – järjestäjä pöyristyi – Kotimaa24\nAnjalankosken kirkkoherra torppasi saamelaismuusikon konsertin kirkossa – järjestäjä pöyristyi\n08.04.2019 17:07 - Kotimaa24 | Kulttuuri\nTunnettu saamelaismuusikko Wimme Saari ei saa esiintyä Anjalankoskella sijaitsevassa Sippolan kirkossa pidettävässä konsertissa. Anjalankosken seurakunnan kirkkoherran Eija Murron tekemästä päätöksestä kertoi ensimmäisenä Kouvolan Sanomat.\nMurto on perustellut päätöstä sillä, että musiikin tulee olla sopusoinnussa kirkossa julistettavan sanoman kanssa.\nSaaren on ollut määrä esiintyä konsertissa yhdessä jazzmuusikko, saksofonisti Tapani Rinteen kanssa. Konserttia järjestävä muusikko Minna Raskinen on Kouvolan Sanomien mukaan pöyristynyt päätöksestä.\n– En ymmärrä perustetta. Jos virret eivät ole sopusoinnussa julistettavan sanoman kanssa, niin mitä kirkossa sitten saa esittää, Raskinen ihmettelee.\nRaskisen mukaan seurakunnasta on kantautunut huolta siitä, että konsertti saattaa sisältää shamanismia.\n– Shamanismilla ei ole mitään tekemistä Saaren ja Rinteen musiikin ja esityksen kanssa. Jos saamelaisuus sotketaan shamanismiin, niin tällaisten tapahtumien tuominen kaakkoissuomalaisiin kyliin on tärkeää, Raskinen sanoo Kouvolan Sanomissa.\nSaari on esiintynyt useissa kirkoissa aiemminkin\nSuunnitteilla oleva konsertti on osa Sippolan etnofuturistista kesätapahtumaa Sippugria, jota vietetään kesällä. Kesätapahtumassa on suomalais-ugrilainen teema. Konsertti oli tarkoitus järjestää Sippolan kirkossa 26. kesäkuuta.\nHelsingin Sanomien mukaan Saari esittäisi konsertissa saamenkielisiä virsiä sekä eläin- ja tunturijoikuja, joissa ylistetään luontoa ja elämää.\nWimme Saari on konsertoinut kirkoissa aiemminkin. Helsingin Sanomat listaa suomalaisista kirkoista Espoon tuomiokirkon sekä Tampereella, Oulussa ja Rovaniemellä sijaitsevat kirkot. Saari sanoo HS:n haastattelussa, että kyseessä on ensimmäinen kerta, kun kirkko on sulkemassa ovia hänen musiikiltaan.\nOulun entinen piispa Samuel Salmi on kommentoinut muun muassa Ylen haastattelussa vuonna 2010, että joiku sopii kirkkoon.\nSeurakunta tarkastaa, onko päätöksen pohjaksi tarpeeksi tietoa\nAnjalankosken seurakunta kuuluu Kouvolan seurakuntayhtymään. Yhtymän yhteisen kirkkoneuvoston puheenjohtaja Kimmo Ylikangas sanoo Kouvolan Sanomissa, että yhtymän jokainen kirkkoherra vastaa oman seurakuntansa kirkkojen toiminnasta.\n– Tämä tapaus ei ole minulle tuttu, mutta luotan Eija Murron arvostelukykyyn. Päätös oli varmasti perusteltu, Ylikangas sanoo.\nKirkkoherra Eija Murto ei halunnut maanantaina kommentoida asiaa Kotimaa24:lle, vaan viittasi Kouvolan seurakuntayhtymän tiedotteeseen. Sen mukaan Murto haluaa tarkastaa, onko seurakunnalla ollut päätöksen pohjaksi riittävästi tietoa konsertin sisällöstä.\n"Jos käy ilmi että ei, meidän täytyy pyytää tietoa lisää ja jatkaa keskustelua Wimme Saaren edustajan kanssa, jos he vielä sitä toivovat", Eija Murto toteaa tiedotteessa.\nKuva: Sanna Krook / Kirkon kuvapankki. Wimme Saari ja Tapani Rinne Oulujoen kirkossa keväällä 2014.


Lue lisää InfoFinlandin sivulta Taloudellista tukea perheille.\nSe edellyttää, että äiti tai isä on ollut saman työnantajan palveluksessa vähintään 6 kuukautta viimeksi kuluneen vuoden aikana. Hoitovapaan aikana Kela maksaa kotihoidon tukea. Katso kotihoidon tuen ehdot InfoFinlandin sivulta Tukea lapsen hoitamiseen kotona.\nVoit hakea Kelalta joustavaa hoitorahaa alle 3-vuotiaan sekä osittaista hoitorahaa 1. ja 2. luokalla olevan lapsen hoitamista varten, jos sinulla on kotikunta Suomessa. Joustavaa hoitorahaa ei voi saada sellaisen lapsen hoitoon, joka on täyttänyt kolme vuotta, mutta ei ole vielä koulussa.\nLue lisää joustavasta ja osittaisesta hoitorahasta InfoFinlandin sivulta Tukea lapsen hoitamiseen kotona.


Kaupan osuus Saksan bruttokansantuotteesta on noin 10 prosenttia. Kaupan alalla työskentelee 4,6 miljoonaa henkilöä, yrityksiä on noin 600 000. Yritykset ovat pääosin pieniä: noin puolessa yrityksistä työskentelee vain kaksi ihmistä, omistaja itse ja hänen lähiomaisensa.\nKauppaketjujen ja pien- sekä erikoisliikkeiden välinen kilpailu on kiristynyt kovasti viime vuosikymmeninä. Alalla on ylitarjontaa eikä kysyntä ole kasvanut käsi kädessä tarjonnan kanssa. Useat pienet erikoisliikkeet eivät ole pystyneet vastaamaan hintakilpailuun ja ovat joutuneet sulkemaan ovensa.\nKauppaketjut ovat tehostaneet toimintaansa mm. lakkauttamalla kannattamattomia liikkeitä ja laajentamalla toimintaansa ulkomaille. Myös ulkomaiset yritykset ovat laajentaneet Saksaan, kuten esim. yhdysvaltalainen Wal-Mart-konserni ja ranskalainen Intermarché-kauppaketju.\nSuurimmat ja vahvimmat saksalaiset kauppaketjut ovat Metro, Rewe, Edeka/AVA, Aldi ja Tengelmann.\nYleistä on myös toiminnan laajentaminen matkailun, postimyynnin, kotiinkuljetuksen ja verkkokaupan suuntaan. Suurimmat yritykset ovat mm. Edeka, OTTO-Versand, SPAR ja Markant Südwest. Myös keskisuuret yritykset ovat vastanneet kilpailuun ja erikoistuneet sekä parantaneet ja muokanneet palvelujaan asiakkaiden toiveiden mukaan. Näin ne ovat pystyneet pitämään puolensa suuryrityksiä vastaan. Postimyynnillä on suuri merkitys kuluttajille, koska on myös suuri koska liikkeiden aukioloajat ovat rajoitetut.


Hakalan koulun verkkolehti ja kurkistusblogi: Viisi Koulupäivää: Tervetuloa TONTTUPOLULLE!\nToivotamme Hakalan koulun koululaiset perheineen jouluiselle tonttupolulle ke 18.12.2013. Teille varattu tonttupolkuaika löytyy reissuvihkon kutsusta.\nVarusteeksi toivomme teidän ottavan tonttumaisen mielen, aikaa, tonttuhatun tai -vaatteet sekä lyhdyn valaisemaan polkuanne.\nLopusta huolehtivat Hakalan tontut :)\nTunnisteet: kurkistusblogi, tapahtumat


Kävikö Sibelius Somerolla? | Somero\nKävikö Sibelius Somerolla?\n10.12.2021 | 7:50\nToissapäivänä vietettiin suomalaisen musiikin päivää, joka on saanut joulukuisen ajankohtansa säveltäjä Jean Sibeliuksen syntymäpäivän mukaan. Tuolloin on hyvä juhlia ja muistaa myös somerolaisia taitajia kuten vaikka Koskista, Monosta, Nummista ja Somerjokea. Mutta mahtaako Sibelius liittyä Someroon mitenkään? Kävikö Janne täällä?\nSibeliuksella ei ollut sukulaisia Somerolla eikä Somero luonnollisestikaan ollut kovin merkittävä konserttipaikka, jonne Sibelius olisi tullut esimerkiksi johtamaan oman orkesterimusiikkinsa esityksiä. Pikainen kurkistus Somero-lehden digitoituihin numeroihin Kansallisarkistossa paljastaa, että ainakaan vuosina 1924–1939 Sibeliusta ei kylänraitilla näkynyt. Yksittäiset maininnat Sibeliuksesta tuolta ajalta kertovat lähinnä hänen musiikkinsa esityksistä eri yhteyksissä.\nArkistosta käy muun muassa ilmi, että Forssan suojeluskunnan torvisoittokunta kajautti Finlandian Lounais-Hämeen maakuntajuhlissa heinäkuussa 1931. Joulukuussa 1938 kunnanlääkäri Lahermaan läksiäisissä taas musisoitiin pidemmän kaavan mukaan. Opettaja Viljo Haapalan raportoidaan laulaneen “hillityllä antaumuksella” Sibeliuksen Laulun Ristilukista.\nTämän pidemmälle Somero-lehti ei kuitenkaan auta minua vastaamaan kysymykseeni. Mahtaisiko Sibeliuksen elämään liittyä joitain muita tekijöitä, jotka mahdollistaisivat pienen ajatusleikin? Se tiedetään, että Sibelius vietti kesiään 1900-luvun alkupuolella Lohjalla. Senaikaisilla kulkuneuvoilla ei kuitenkaan olisi piipahdettu Somerolla aivan yhtä joutuisasti kuin tänä päivänä.\nEhkä hedelmällisimmän ajatusleikin tarjoaa Sibeliuksen setä Pehr Sibelius, joka asui Turussa samaan aikaan, kun hänen veljenpoikansa kävi koulua Hämeenlinnassa. Taiteisiin ja tieteisiin monipuolisesti perehtynyt Pehr Sibelius oli isättömäksi jääneelle nuorelle Jannelle tärkeä esikuva. Olisiko kesäinen matka Hämeenlinnasta Turkuun voinut 1800-luvun loppupuolella taittua Härkätietä pitkin Someron kautta?\nTähän tuskin saadaan aivan lopullista vastausta koskaan. Nautitaan siis siitä häviävän pienestä mahdollisuudesta, että ehkä jossain päin Someroa on jaloittelemaan käyneen Sibeliuksen jalanjälki.


Mikä kaikki tämä keskustelu Rack-sovelluksista?\nTietokone Tiede Ruby-ohjelmointi\nMikä on Rack?\nRackista puhuu paljon, mutta ellet ole itse puulajeja, harvoin näet sen. Joten mikä on Rack? Ja miksi, kuten sovelluskehittäjänä, olisitko välitä siitä?\nRack on eräänlainen väliohjelmisto. Se sijaitsee web-sovelluksen ja web-palvelimen välillä. Se käsittelee kaikki palvelinkohtaiset API-puhelut, kulkee HTTP-pyynnössä ja kaikki ympäristöparametrit hajautuksessa ja antaa sovellukselle vastauksen takaisin palvelimeen.\nToisin sanoen sovelluksessasi ei tarvitse tietää miten puhua HTTP-palvelimelle, sen täytyy tietää, miten puhua Rackia.\nTällä on useita etuja. Ensinnäkin keskustelu Rackin kanssa on helppoa (kuten alla). Toiseksi, koska sinun tarvitsee vain tietää, kuinka jutella Rackilla ja Rack osaa puhua monille eri HTTP-palvelimille, sovelluksesi toimii millä tahansa näistä HTTP-palvelimista. Rack on kuin yleissovittimen web-sovelluksiin.\nRack-sovellukset eivät ole mitään erityistä. Itse asiassa Rack API on niin kuollut yksinkertainen, se voidaan kuvata yhdellä virkkeellä:\nRack-sovellus on mikä tahansa Ruby-objekti, joka vastaa puhelumenetelmään , ottaa yhden hajautusparametrin ja palauttaa rivin, joka sisältää vasteen tilakoodin, HTTP-vastausotsikot ja vastauskehyksen joukoksi merkkijonoja.\nSe on melko paljon. Se kuulostaa liian yksinkertaiselta, jotta se olisi totta, tai ainakin liian yksinkertainen, jotta se olisi hyödyllinen, mutta kun se todella tulee siihen, se on mitä teet todella, kun puhut HTTP-palvelimiin.\nMiksi Rack on tärkeä?\nMutta todellinen kysymys: Miksi, kuten sovellus ohjelmoija, sinun pitäisi välittää Rack? No, ensinnäkin aina valaistuminen ymmärtää, miten kehosi toimii. Vielä tärkeämpää on, että Rackilla on hyödyllisiä asioita. Tärkeintä on: middleware.\nNyt tämä kuulostaa hieman outoa.\nMutta ylimääräinen kerros sovelluksen ja rackin välillä voi olla hyvä asia ja toteuttaa ominaisuuksia, jotka vain murtaisivat sovelluksesi. Tämä väliohjelmisto ei yksinkertaisesti ota pyyntöä Rackilta, siirrä se hakemuksestasi, saan sen vastauksen, lisää siihen jotain tai suodattaa sen tai jotain tällaisia viivoja pitkin ja sitten välittää vastauksen takaisin Rackiin. Tätä voidaan käyttää toteuttamaan erittäin mielenkiintoisia pieniä ominaisuuksia, kuten palvelin-agnostista kirjaajaa tai pyynnön saniteettitarkastajaa tai pikku väliohjelmistoa, joka lähettää järjestelmänvalvojalle joka kerta, kun sovelluksesi tulee takaisin 404. Mikään näistä ominaisuuksista ei tarvitse häiritä sovellus, ne voidaan toteuttaa middleware Rack.\nOptionParser: Parsing Command-line Options Ruby Way\nKäytä "Split" -menetelmää\nMaking syvä kopiot Ruby\nMikä on Stack? Mikä on virtaus? - Kengän asettelupäällikkö\nMiten luoda sarakkeita Ruby\nKäytä Case (Switch) Ruby Statementia\nInstantiation ja Initialize Method\nMiksi me Bob omena Halloween?\nMiksi tutsiin ja huttiin liittyy ristiriita?\nMikä on "Duffer" Golfissa?\nMikä on Yurchenko Holvi?\nIhmisen energiakentän viisi kerrosta\nPlant Bugs, perheen Miridae\nParanna hyvinvointia keskittymällä näihin alueisiin\nMiksi ihmiset tarvitsevat hallituksen?\nYhdysvaltain sisällissota: päällikkö Richard Ewell\nNewfoundlandin ja Labradorin faktoja\nKuka oli presidentti jokaisen suuren sotarikollisuuden aikana?\nEnd Zone - määritelmä ja selitys\nOsallistava "me" (kielioppi)\n"Ruohonkävijä" Kysymyksiä tutkimukselle ja keskustelulle\nRio 2016 olympiatutkimuksen tulokset\nMikä on koko (tai koon) maalauksessa?\nSANCHEZ Sukunimi Merkitys ja alkuperä\nFake Government -verkkosivujen kerääminen Henkilökohtainen tunnistus ja palkkiot\n10 Denver Rappers sinun täytyy tietää\nOpi viimeisistä rituaaleista ja miten he suoritetaan\nMiten maalata värikentän maalaus


Syön ennemmin matoja, kun ajan sähköautolla - Maailman menoa - Suomi24 Keskustelut\nSyön ennemmin matoja, kun ajan sähköautolla\nNiin eräässä keskustelussa muisteltiin menneitä polttomoottoristen autojen\ntakalasitarroja, mutta saisiko otsikon mukainen tarra kansan syvissä riveissä\nPolttomoottori auto, sillä kulkee kaikki.\nEi saisi. Paitsi ehkä persujen riveissä. Sinne ylensä uppoaa kaikenlainen pösilöily.\nHenkilöltä joka syö päivittäin matoja, en yllättynyt vastauksesta.\nMeillä oli joskus järeä avolava Peugeot, diesel-suurimoottori ja takana tarra: käytän lyijöntä, entä sinä?\nOnks jossain vaiheessa maailmanhistoriaa ollu lyijyllistäkin dieseliä?\nEi tarra mutta Mersu-sanonta: Tähän jätti johtotähti, kävellen jätkä tästä lähti.\nVielä 80-luvulla vihreät ajoivat tyytyväisinä Ladoilla, mutta sitten vihreys valtasi\nHelsingin ja eräältä löytyy jopa Porche.\nLadaa mainostettiin joskus lauseella. "Suomen teille eniten levinnyt auto".\nNo ei se nyt ihan niin huono ollut.\nMuistan tällaisen sanonnan:\n"Siihen sammui johtotähti, kävelemään pojat lähti."\nTuo sopii kaikkiin Euroopassa ja Amerikassa tehtyihin autoihin.\nSähkö soveltuu lähinnä hampaiden pesuun, mutta tämän suuntainen takalasitarra\nAlla Vee kasi ja tankki täynnä löpöa. Vieressä kuuma mimmi niin johan tekee höpöä.\nFord Mustang '66 soveltuu lähinnä naisettoman miehen omaan runkkailuun ohjauspyöränsä avulla :D\nKerrotko lisää tästä harrastuksesta?\nmuista nyt kuitenkin että, pitkän päälle Datsun\nOn kyllä todellakin hienoja kauppakassi-sähköautoja, aika pieniä ja näppäriä, olen nähnyt niitä, oikeastaan ovat aika komeita tuollaiset.\nOlen syönyt Meksikossa matoja. Jonkinlaisia kastematoja. Oliko 1990-lukua vai 2000-alkua - en muista. Olivat paistettuja ja kuin suolatikkuja. Ennen paistamista niitä kasvatettiin sen aikaa jauhoissa, että pikkukivet yms poistui niiden suolesta.\nSuolaisia, rapsakoita ja ihan hyviä.\nMielumin syödä koiria ja lepakkoita kuin ajaa sähkköauttolle.\nHui Lin Lee\nMä taas aattelin puolestani ostaa sähköauton, ja laittaa puskuritarraksi:\nTÄMÄ AUTO KULKEE 100 % PUHTAALLA JA PÄÄSTÖTTÖMÄLLÄ YDINSÄHKÖLLÄ\nJa takalasitarraks: Tämän auton sähkön tuottamiseksi rakennetut ydinvoimalaitokset aiheuttivat 19, 7 miljoonan tonnin hiilidioksidipäästöt ilmakehään!\nVähänks olis eko olo sen jälkeen! :P\nNo vihreille ajattelin mainostaa tällaista slogania.\nYdinaseeton pohjola on utopiaa.


Kirjailijan häiriöklinikka: Pyhä Kirsti\nLähettänyt Kirsti klo 13.48\nAnonyymi 12. kesäkuuta 2016 klo 15.38\nOnpa sinulla ollut tärkeä tehtävä! Tiedän tuon tunteen, kun ainaisen aivoponnistelun sijaan tekeekin jotain konkreettista. Onnellisinta kai olisi jos henkinen ja fyysinen työ voisivat sopivasti vuorotella.\nKolahti aika voimakkaasti tuo pohdintasi: "Mille vielä ehtisi "antaa" elämänsä?" Sitä minäkin juuri mietin. Samalla ihmettelen, miksi Jumala ei voisi jotenkin täsmällisemmin ja selkeämmin ilmoittaa, mitä hän keneltäkin toivoo.\nKuitenkin rohkaisen sinua. Kirjasi ja tarinasi ovat merkinneet minulle paljon vuosien varrella. Sekin merkitsee, että tiedän kaltaisiasi ihmisiä olevan olemassa. Että on ihmisiä, jotka näkevät ja ovat löytäneet.\nNäkyjä ja inspiraatioita työhösi!\nKirsti 12. kesäkuuta 2016 klo 20.09\nKiitos Anni! Mukava kuulla, että joku miettii samanlaisia kysymyksiä. Näkyjä ja inspiraatiota odotellen!\nMarko Vuorinen 13. kesäkuuta 2016 klo 18.59\nOnnen etsinnässä on aika epäsuosittu sellainen näkemys, että onneliseksi tekisi se että olisi hyödyksi ja avuksi muille. Että onni olisi sitä, että on tarpeellinen. Olen kuitenkin tosi vakuuttunut siitä, että juuri näin on. Joku pelkästään itseensä keskittyvä veroparatiisijemmari on on onneton ja surkea tapaus tavaravuoriensa keskellä. Ihan tavallinen tuntemus minulla on, että ihan sama vaikka tähän heti kuolisi juuri siksi, ettei minulla ole elämässä mitään tarkoitusta. Olen ylijäämää. En osaa mitään tarpeeksi hyvin, en ole kenellekään kovinkaan tarpeellinen enkä noin yleensäkään yleensä jaksa paljon mitään. Tiedän kyllä että vapaaehtoistyötä on monenlaista, olen ottanut selvää. Tosin niissäkin helposti sitten vaaditaan liikaa. Minä kun en aina oikein jaksaisi edes esitettä lukea saati sitten tosiaan aloittaa työt. Sinä kun kirjoitat kirjoja, niin ongelmasihan on, ettet näe sitä kovin suoraan oletko hyödyllinenm iloksi ja tarpeen, sinun pitäisi vain luottaa siihen, että olet. Tuollaisessa hernerokka pannari systeemissähän kaikki on kovin välitöntä.\nKirsti 13. kesäkuuta 2016 klo 21.10\nVapaaehtoistyössäkin on tosiaan se ongelma, että pitäisi löytää itselle sopiva homma joka on myös sopivasti mitoitettu. Ja hernerokkapannarisysteemeissäkin on omat stressitekijänsä, koska jos kaikki ei mene putkeen, rokka palaa pohjaan ja pannari ei paistu, niin se on pahempi juttu. Ja kyllä siis tietän tämän, että pitäisi vain luottaa oman työnsä merkitykseen, mutta mutta. No katsotaan miten tämä elämä tästä etenee.\nSepä niin hyvinkin, et tiedä lainkaan mitä tarinasi aiheuttavat lukijoissa. Se ehkä onkin kirjailijan ammatissa joskus vaikeinta. Ei näe kovinkaan usein työnsä vaikuttamisketjun toista päätä. Minulle kirjasi ovat olleet tärkeitä ja monella tavalla merkityksellisiä. t.Satu\nKirsti 13. kesäkuuta 2016 klo 21.13\nNiinhän se on etten sitä näe. Ja toisaalta voi jostain osua silmiin jotain viiltäviä lyttäyksiä, jotka jäävät pitkäksi aikaa mieleen muhimaan. Mutta kiitos tsemppauksesta.\nAnonyymi 14. kesäkuuta 2016 klo 10.30\nOlen usein miettinyt tuota puolta kirjailijan ammatissa, siis sitä, että siinä antautuu julkisesti raadeltavaksi. Silityksiäkin voi tulla, mutta varmuudella joku aina raatelee. Silti mikään kritiikki ei kosketa niitä, joita kirja on koskettanut. Huomaan, tämän ainakin omassa lukukäyttäytymisessäni. Jos joku kirja muodostuu tärkeäksi, viis veisaan siitä esitetyistä kriittisistä puheenvuoroista. Voin kyllä lukea niitä ja tuumia, että ahaa, noinkin voi nähdä.\nKirsti 14. kesäkuuta 2016 klo 12.15\nMinua lohduttaa kuulla, ettei lyttäys mielestäsi vaikuta niihin jotka ovat tulleet kosketetuiksi jonkin kirjan vuoksi. Osa omaa ahdistustani varmaan liittyy juuri siihen, että pelkään lyttäysten vaikuttavan myös niihin lukijoihin jotka ovat pitäneet kirjasta.


Kuinka Kelly Clarkson laihtui? Selvitä kaikki yksityiskohdat täältä - Viihde\nKelly Clarkson vie uransa seuraavalle tasolle samannimisessä päivittäisessä puheohjelmassaan, Kelly Clarkson Show, tuulettaa 9. syyskuuta. Joten nyt, kun 37-vuotias on valokeilassa enemmän kuin koskaan ennen, fanit ovat uteliaita: Kuinka Kelly Clarkson laihtui? Vieritä alas kaiken, mitä tiedämme!\nKuinka Kelly Clarkson laihtui?\nEi ole mikään salaisuus, että Kellyn paino on vaihdellut viime vuosina. Mutta kesäkuussa 2018 haastattelussa CMT Music Awards-punaisella matolla, hän paljasti, ettei hän menettänyt painoa tavanomaisimmalla tavalla.\n'En ole treenaamassa! Luulen, että ihmiset ajattelevat kuntoilevani ja haluaisin: 'Älä usko, että aion tulla pelaamaan urheilua!' 'Hän sanoi ylimääräinen tällä hetkellä.\nSen sijaan, että stressataisi niin paljon kuntosalille pääsystä, Kelly kääntyi sen sijaan kirjan nimeltä Kasvien paradoksi kirjoittanut Steven R. Gundry, MD ... ja hän huomasi siitä 37 kiloisen painoa.\n'Kyse on periaatteessa siitä, miten me kokkaamme ruokamme, ei-muuntogeenisiä, ilman torjunta-aineita, syömme todella orgaanista. Kirjaimellisesti en ole lainkaan työskennellyt! ' hän lisäsi terveellisestä ruokavaliostaan viime kesänä.\nOnko Kelly Clarksonilla koskaan ollut pelko terveydelle?\nPuhuessaan yhdessä isäntä Hoda Kotbin kanssa Tänään kesäkuussa 2018 Kelly paljasti lukeneensa kirjan hyvästä syystä. 'Minulla oli autoimmuunisairaus ja kilpirauhasen ongelma, joka alkoi vuonna 2006', hän paljasti.\nMutta imago ei ole Kellylle tärkeätä, ja hän seisoo kehonsa positiivisessa ajattelutavassa. ”Tiedän, että teollisuus rakastaa menneen painoa, mutta minulle se ei ollut oikeastaan paino. Minulle se oli, että en ole enää lääkityksessäni ”, neljän hengen äiti selitti.\nAikana Billboard 'Pop Shop' Podcast Vuonna 2017 Kelly myönsi myös, että hänellä oli syöpäpelko vuoden 2006 Grammy-päivässä (samana vuonna hän voitti parhaan naispuolisen pop-lauluesityksen hittikappaleestaan 'Since U Been Gone' ja Best Pop Vocal -albumin Irrottautua). 'Harvat ihmiset eivät tiedä tätä ... mutta minulle kerrottiin sinä aamuna, että minulla oli syöpätuloksia jostakin', hän kertoi kerran.\n# TheVoiceS16 & # x2728; Mua: @gloglomakeup Hiukset: @robertramoshair Stylist: @ cdicelove13 Kuva: @weisseubanks Mekko: @jonathansimkhai Kengät: @prada Korvakorut: @ysl & # x2728;\nViesti, jonka jakoi Kelly Clarkson (@kellyclarkson) 20. toukokuuta 2019 klo 18.23 PDT\nYli seuraavana päivänä hän sai kuitenkin selville, että se oli vain virhe, ja hän oli itse asiassa syöpää vapaa. Seuraava päivä oli myös pahin / suurin päivä, koska halusin lyödä joku. Olin kuin 'Kuka sekoittaa tuloksia? Miksi et testaaisi uudestaan? ”Minulle se oli sinä päivänä todellakin vuoristoratamatkaa. Joten, se on tavallaan valitettavaa, mutta monet hetket varastettiin tuosta epäonnistuksesta ”, Kelly sanoi.\nOnko Kelly Clarksonilla munasarjojen kystat?\nMuistatko, kun Kelly Clarkson isännöi Billboard Music Awards -palkintoa tänä vuonna umpilisäkkeellä? Se ei ollut ainoa hänen kohtaama kansanterveyden pelko.\nVain viikon kuluttua Kelly kohtasi vielä yhden pelottavan jakson elävän jakson aikana Ääni - munasarjaan puhkeutuva kysta.\n”Blake [Shelton] puhui minulle ja yhtäkkiä kaikki, mitä hän sanoi, vain meni pois ja minun piti tarttua hänen käsivarteensa ja olin kuin” Jotain on vialla ”, hän selitti Ihmiset elokuun lopulla.\n'Se oli tuskallisempaa kuin umpilisäke', 'Miss Independent' -laulaja totesi kystat. 'Se oli kirjaimellisesti viikko leikkaukseni jälkeen, joten ihastuin ulos!'\nEtsitkö kaikkia tapoja seurata @kellyclarksonshow: n kanssa? #KellyClarksonShow\nViesti, jonka jakoi Kelly Clarkson (@kellyclarkson) on Aug 30, 2019 at 10:47am PDT\nMutta onneksi hän on tänään terve - ja toivottavasti hänen onnensa jatkuu uuteen uuteen lukuun uransa aikana, kun hänen erittäin odotettu puheohjelmansa alkavat. ”Nauroin hysteerisesti ja itkin yhdessä vaiheessa E. R. kuten” Mitä tapahtuu? ”” Kelly kertoi pelottavasta ajasta. ”Olen nyt hieno. Olen nyt todella upea. '\nrubiini ruusu sulhanen\nalaskan bush ihmiset billy ruskea