Hemma igen - kotosalla ollaan !\nVoi juku, Suomessa ollaan taas!\nUskomaton ja upea reissu Japanissa takana ja kotiin on tultu montaa kokemusta rikkaampana.\nLoputkin keikat sujuivat erittäin hyvin, ja viimeisen viikon aikana pidimme konsertteja kirkkojen lisäksi mm. leikkikoulussa, paperitehtaalla ja onsenissa eli kylpylässä. Erityisen hauskaa oli soittaa 150:lle pienelle japanilaiselle lapselle ja heidän suloisuutensa taisi sulattaa meidän jokaisen sydämen.\nKiertueen hauskimpia hetkiä lasten kanssa !\nIhmeellistä varjelusta on kyllä matkassa ollut, kukaan ei ollut juurikaan pieniä juttuja lukuunottamatta edes kipeänä ja hurjan kapeista kaduista huolimatta kumpaankaan autoista ei tullut naarmuakaan. Toisen auton jarrut tosin meinasivat pettää matkalla, mutta onneksi vika huomattiin ajoissa ja auto saatiin vaihdettua. Reissun parhaimmistoa olivat kyllä ehdottomasti automatkat ja niiden aikana käydyt syvälliset ja vähemmän syvälliset keskustelut. Joukkomme johtaja sensei Pihkara jakoi meille elämänviisauttaan ja Raamatuntuntemustaan pitkin matkaa ja toivottavasti jotakin siitä tarttui meidän päihimme. Erityisesti avioliittovinkkejä on hyvä alkaa tallettaa ajoissa mielen sopukoihin ;)\nSaimme myös nauttia aivan upeista säistä, viimeisen viikon aikana aurinko paistoi useampana päivänä ja lämmintä oli, jopa +25 astetta! Auringon paistaessa Jorma usein valitsi maisemareitin ajettavaksi ja saimme ihmetellä Jumalan luomaa monipuolista ja kaunista maata!\nMaisemien lisäksi saimme nauttia japanilaisten uskomattoman lämpimästä vieraanvaraisuudesta ja ystävällisyydestä, ja matkan aikana kohtasimme useita todella mielenkiintoisia henkilöitä. Esimerkiksi seuraavana päivänä siitä, kun olimme käyneet Hiroshiman rauhan museossa, sensei vei meidät tapaamaan erästä 91-vuotiasta naista, joka asui ydinpommin pudottamisen aikaan 40km päässä räjähdyskeskuksesta. Oli todella vaikuttavaa kuulla hänen tarinansa ja miten hänestä myös lopulta tuli kristitty. Mailis Janatuinen on tallentanut hänen tarinansa kirjaan Kaksi naista, yksi usko. Voisin kuvitella, että siinä on lukemisen arvoinen kirja!\n91-vuotiaan Chiekon vieraina!\nAinoa ydinpommin tuhoama jäljelle jätetty rakennus\nPienoismalli ydinpommista ja sen tuhoista\nHiroshiman rauhan museossa\nRäjähdyskeskus ja uhrien muistomerkki,\ntaustalla jossain pienenä palaa ikuinen tuli.\nToinen vaikuttava kohtaaminen sattui, kun Itä-Tokushimassa asuessamme osa porukkaa sattui löytämään pienen suloisen lettukioskin, jonka omistajalle täytettyjen lettujen syömisen yhteydessä Jesse, Jon, Marjo ja Laura sitten alkoivat laulamaan. Lettumies oli todella vaikuttunut ja kiitollinen, ja tuli sitten luvattua mennä uudestaan käymään ja parin päivän päästä menimmekin koko porukalla syömään lettuja. Syömisen jälkeen aloimme sitten katusoittamaan kioskin edessä. Tunnelma oli todella ihana ja välitön.\nPaikalla oli jonkin verran nuoria ja lisäksi nuori äiti pienen poikansa ja miehensä kanssa. Mari-Kaisa alkoi juttelemaan tämän nuoren äidin kanssa ja soiton loputtua Jesse antoi pikkupojalle plektransa ja Mari-Kaisa kutsui heidät kuuntelemaan meidän konserttiamme. Lähtiessämme kiitimme vielä lettumiestä ja siinä samalla Mari-Kaisa sai myös todistaa hänelle Jeesuksesta. Meidän oli seuraavana päivänä pakko mennä vielä ostamaan yhdet letut ( ne olivat aivan taivaallisen herkullisia! ) ja samalla veimme lettumiehelle Raamatun.\nLettumies jäi varmasti meidän jokaisen mieleen. Keskustellessamme hänen kanssaan ilmeni, että hän on itse perustanut tämän kioskin 20 vuotta sitten ja hän on siitä asti ollut siellä töissä joka päivä 11 tuntia, eikä hän koskaan ole pitänyt lomaa eikä myöskään sairastellut. Japanissa tällainen työlle omistautuminen on hyvin tyypillistä, mutta voi varmasti aiheuttaa syvää yksinäisyyttä. Lettumiestä saa siis muistaa rukouksissa!\nMe ja Lettumies!\nViimeinen konserttimme Tokushimassa huipentui siihen, kun lettukioskin luona tapaamamme nuori äiti tuli poikansa kanssa kuuntelemaan sitä ja he toivat vastalahjaksi plektrasta meille tuulihattuja! Se oli naiselle hänen elämänsä ensimmäinen kerta kirkossa. Häntäkin saa siis muistaa rukouksissa. Jumala antakoon kasvun sille siemenelle, joka on meidän työmme kautta kylvetty.\nLisää koskettavia kohtaamisia; vierailimme sairaalassa syöpää sairastavan miehen luona, jolta olimme saaneet auton kiertueelle lainaan. Kun kerran olimme ajamassa läheltä sairaalaa, Jorma päätti, että kävisimme katsomassa, jos potilasta olisi mahdollista tavata. Tapaaminen onnistui ja pääsimme ilahduttamaan tätä miestä laulullamme. Miehellä tulivat kyyneleet silmiin, kun lauloimme hänelle ja taisi se olla meillekin aika liikuttava hetki. Olisi upeaa, jos hänenkin puolestaan joku voisi rukoilla.\nMeillä riitti terveyttä onneksi pikkujuttuja lukuunottamatta. Ensimmäisen illan sushielämys taisi saada pari bändin jäsenen vatsaan myös ylimääräistä elämää. Viimeisen viikon aikana homeisessa vanhassa pappilassa majoittuminen taas saattoi aiheuttaa kevyttä tukkoisuutta ja yskää, mutta kaikki keikat pystyttiin vetämään kunnialla läpi. Ja noista taloista pitää vielä sanoa, että Japanista ei taida löytää montaakaan paikkaa, missä ei olisi hometta ainakin jonkin verran. Ilmasto on sen verran kostea ja talojen ilmastointi huono, että home kuuluu väistämättä asiaan. Jos homeen ja raa'an kalan kanssa tulee toimeen, ei muuta kun suunta Japaniin!\nKaikenlaisiin juttuihin tuli törmättyä ja Japanin kulttuurin verho raottui matkan varrella paljastaen monia kiinnostavia ilmiöitä. Kohteliasuus, työmoraali, omavoimaisuus, uskonnollisuus, ruoka, nautinnot arjen vastapainoksi, huumori ja monia muita teemoja, joihin pääsimme vähän tutustumaan. Jos niistä jokaisesta alkaisi tässä kertomaan, alkaisi tektin mitta hipoa pienen romaanin lukemia, joten jätän kertomisen henkilökohtaisiin kohtaamisiin ja ennen kaikkea suosittelen jokaista tutustumaan itse japanilaiseen kulttuuriin ja mahdollisuuksien mukaan myös vierailemaan itse maassa. Kysymyksiä saa tietysti esittää, jos jokin asia jäi erityisesti vielä kiinnostamaan, jokainen bändin jäsen varmasti vastaa mielellään ja kertoo omista kokemuksistaan!\nJos meidän bändiä haluaa nähdä Suomessa livenä, siihen on mahdollisuus 21.5 klo 19.00, kun Kauniaisten uudella paviljongilla pidetään Folk-talentti-ilta. Tervetuloa sinne!\nLaitetaan muutama kuva vielä tähän ja toivotetaan siunattua kevättä kaikille!\nJapanilainen nauttii keväästä ja upeasta vuorimaisemasta\nJorma ja Mari-Kaisa aka Batman ja Robin !\nVesiputouskin löytyi Awajin saarelta\nToivottavasti nautitte meidän matkajuttujen lukemisesta! Rakkaudella NC\nNC tossut jalassa!\nLähettänyt Marri klo 10.30 Ei kommentteja:\n"Varjele, Jeesus, matkallamme, nimessäsi aamen", lausuu joukkomme johtaja Pihkara-sensei aloittaessamme automatkan kohti Hiroshimaa. Illalla on luvassa konsertti Itä-Fukuyaman kirkolla, mutta sitä ennen teemme retken Hiroshimaan. Kolmetoista keikkaa takana ja kuusi vielä edessä. Ennen Japaniin lähtöä keikkamäärä tuntui aika suurelta, ja vähän meinasi huolestuttaa, ehditäänkö me yhtään nähdä ympäristöä ja tutustua kulttuuriin siinä samalla. Jeesus onneksi osaa aina yllättää positiivisesti ja meitä on todellakin hemmoteltu useilla uskomattomilla kokemuksilla.\nJapanissa ollaan! Tunnelmia Nagoyan lentokentältä.\nHeti ensimmäisenä päivänä lentojen vaihtumisen vuoksi pääsimme matkustamaan shinkansenilla eli luotijunalla Nagoyasta Osakaan, Finnairin piikkiin. Matkalla saimme ihmetellä ja ihastella Japanin vihreitä vuoria, merta ja - ai että - kirsikankukkia! Saavuimme juuri sopivasti näkemään sakuran vaaleanpunaista loistoa ja nauttimaan Japanin kevään lämmöstä!\nSeuraavana päivänä aamutreenien jälkeen Marri lähti seikkailemaan Osakan keskustaan kameran kanssa ja muut lähtivät yhteen maailman suurimmista akvaarioista. Sieltä taisi löytyä ainakin valashai ja pingviini poikineen sekä monenlaisia muita outoja otuksia. Matka jatkui Osakaan ja siellä seikkailut kruunautuivat suurkaupungin huikean öisen maiseman katseluun näköalatornista. Varsin lupaava ja innostava alku matkalle.\nJa sitten alkoikin keikkailu. 1-2 konserttia päivässä eri puolilla läntistä Japania. Eli autossa istumista riitti, mutta eipä se ehtinyt missään vaiheessa muuttua puuduttavaksi, sillä Japanin värikkäissä maisemissa riitti ihmettelemistä. Vuoria, merta, riisipeltoja, suurkaupunkeja, siltoja, tunneleita, patsaita, eksoottisia kasveja ja kummallisia rakennuksia. Japani on osoittautunut hämmentävän monipuoliseksi maaksi. Täältä tuntuu löytyvän paikkoja, jotka on kuin leikattu jostain toisesta maasta ja sovitettu eri puolille japanilaista maisemaa. Eräänä päivänä ajaessamme valkoisten hiekkarantojen ja palmujen reunustamaa rantatietä tuntui aivan kuin olisimme olleet Kalifornissa lomamatkalla, kunnes taas hetken kuluttua olimme keskellä vuorten ympäröimää sokkeloista kaupunkia.\nAwajin saaren upeita vuorimaisemia!\nKirkko keskellä riisipeltoja\nAurinko ja ranta!\nVuoria siis riittää. Japanista on vaikea löytää kaupunkia, jonka alueella ei olisi vuorta. Keikkojen lomassa sensei on vienyt meitä useammallekin vuorelle ihastelemaan maisemia. Olemme myös päässeet tutustumaan onsen-kylpylöiden rentouttavaan maailmaan. Japanilaisilla on tapana suunnilleen kerran viikossa käydä näissä mineraalien ja kuumien altaiden ihmeellisessä maailmassa peseytymässä ja rentoutumassa. Tarjolla on lukuisia altaita erilaisilla poreilla, lämpötiloilla ja mineraaleilla varustettuna, ja jotta aika niissä lilluessa ei kävisi pitkäksi, altaiden ääreltä sekä saunasta löytyy myös telkkareita. Voi olla että Suomeen paluun jälkeen näitä nautintoja tulee ikävä. :D\nYmmärtääkseen japanilaista kulttuuria, on hyvä ymmärtää uskontoja, jotka ovat siihen vaikuttaneet. Suurin osa japanilaisista on joko shintolaisia tai buddhalaisia - yleensä molempia - ja olemme matkamme varrella päässet tutustumaan eri uskontojen temppeleihin. Ne ovat kyllä upean näköisiä, kauniita ja koristeellisia, mutta kätkevät sisälleen paljon pelkoa ja pettymyksiä. Paljon on ajatuksia herännyt niissä vieraillessa ja saa olla kiitollinen siitä, että meillä saa olla suhde elävään Jumalaan eikä rukouksistakaan tarvitse maksaa mitään!\nYksi mielenkiintoisimmista elämyksistä täällä on tietysti ruoka. Sushia on päästy maistamaan heti toisena päivänä ja siitä asti onkin pitänyt syödä puikoilla. Monissa paikoissa ei ole edes tarjolla haarukkaa tai veistä. Muutamaa sormikramppia lukuun ottamatta hyvin on sujunut ja ruoka on löytänyt tiensä nälkäisten vatsoihin. Sushi on kuitenkin vain pieni osa japanilaista ruokakulttuuria ja olemme saaneet maistaa vaikka mitä erikoisuuksia, kuten udon-nuudeleita raa'alla kananmunalla ja friteeratuilla lisukkeilla höystettynä, kaali-mustekalamunakasta, riisi-katkarapu-simpukka-munakeittoa ja vihreän teen makuista suklaata. Ainiin, japanilaiset rakastavat kaikkia hyytelöitä ja sitkeitä löllyviä juttuja, ja erilaisia sellaisia saattaa löytää ihan mistä tahansa ruoasta. Nam!\nLaura osaa arvostaa hyvää ruokaa #sushilla\nMitäs vielä? Jos olet päässyt tekstissä tähän asti, onneksi olkoon, palkinnoksi kerron vielä muutaman jutun. Yhtenä päivänä kävimme katsomassa Awajin linnaa, joka löytyy UNESCON maailman perintökohteiden listalta. Eilen saimme nauttia kulttuurista vähän lisää. Kävimme Tokushimassa seuraamassa paikallista perinteistä tanssia ja näytöksen jälkeen saimme myös itse opetella tanssimaan sitä. Oma poikamme Jesse palkittiinkin sitten ansiokkaasta tanssimisesta, joten saatte toivottavasti nauttia Jessen Awa-dori esityksestä mahdollisimman pian Suomeen paluumme jälkeen!\nMyös maanjäristysmuseossa olemme ehtineet käydä. Siellä koimme maanjäristyksen ja sen seuraukset. Sitä ennen vähän kutkutti kokea pikkuinen maanjäristys, mutta ehkä se saa mieluummin jäädä kokematta, koskaan ei nimittäin voida ennustaa milloin on luvassa pieni, milloin iso sellainen. Ihminen on lopulta varsin voimaton luonnon edessä. Mutta Jumalan käsissä kun ollaan, meillä on aina toivoa, tapahtui mitä tahansa.\nToivoa siis on, ja varsin toivoa herättävää on ollut se, että olemme musiikin kautta saaneet tavoittaa jo satoja ihmisiä, joista noin yksi kolmasosa ei ole ollut kristittyjä. Konsertit ovat sujuneet hyvin ja vastaanotto on ollut lämmin. Paikalliset ovat osoittaneet meille uskomatonta vieraanvaraisuutta, tarjonneet ruokaa ja viettäneet aikaa kanssamme. Olemme kohdanneet aivan upeita ihmisiä ja saaneet huomata, että parhaimmillaan japanilaiset ovat aivan valloittavaa kansaa.\nMeitä saa muistaa rukouksissa, erityisesti ajomatkojen ja konserttien puolesta saa rukoilla ja tietenkin, että sanoma Jeesuksesta voisi koskettaa kohtaamiemme ihmisten sydämiä.\nRakkautta ja siunauksia sinne Suomeen!\nLähettänyt Marri klo 1.56 Ei kommentteja:\nVähän yli viikko!\nApua, en voi uskoa, että oikeesti ollaan ensi viikolla lähdössä kiertueelle Japaniin! Keskiviikkona 8.4 suuntaa lentokone kohti Osakaa ja kirsikankukkia! Saatetaan pari keikkaakin siinä ihmettelemisen lomassa vetästä, tai no jos tarkkoja ollaan niin 21 keikkaa pitäisi 17 päivän aikana soittaa. Joskus tämä opiskelu käy ihan työstä, aika iso vaiva ollaan nimittäin jo nähty, kun on ohjelmistoa kasattu ja tunti toisensa jälkeen treenattu. Mutta on se sen arvoista, jos kerran Japaniin asti pääsee soittamaan.\nLaura ja Marri Japanitunnelmissa\nMusiikki on ihmeellinen asia, se jotenkin onnistuu menemään ajattelun tason ohi ja koskettamaan kuulijan sydäntä. Parhaat hetket keikoilla ovat ne, kun kuulijat tulevat antamaan palautetta ja kertomaan, mitä ovat kuunnellessaan kokeneet. Joskus musiikki lohduttaa, joskus tuo toivoa, toisinaan iloa. Musiikin kautta on mahdollista viedä eteenpäin viestiä, mikä puheen tasolla kohtaa seinän. Siksi se on upea keino kertoa evankeliumin sanomaa.\nJapanin väestöstä 0.7% on kristittyjä ja perinteisistä šintolaisista ja buddhalaisista uskomuksista ja rituaaleista pidetään tiukasti kiinni, vaikka usko ei arjen tasolla voimakkaasti ilmenekään. Japania on kutsuttu lähetystyöntekijöiden hautausmaaksi, sillä siellä on valtava ihme, jos joku kääntyy kristityksi. Suuri syy tähän on se, että usein kristityksi käätyminen tarkoittaa perheen hylkäämäksi tulemista, työpaikan menettämistä ja yhteisön ulkopuolelle jäämistä, kristyt nimittäin eivät ota enää osaa rituaaleihin, joiden uskotaan tuovan hyvää onnea, joten heitä ei huonon onnen pelossa uskalleta pitää ympärillä. Sanoma Jeesuksesta saa siis kohteliaan, mutta kieltävän vastaanoton.\nKuitenkin musiikki on väline, joka japanilaisista jotenkin onnistuu poistamaan epäluulon ja varautuneisuuden, ja laulujen kautta Jumala voi muurien läpi puhutella ihmistä suoraan sydämeen. Japanissa on valtava määrä ihmisiä, jotka eivät ole kuulleet eivätkä vastaanottaneet evankeliumia ja meillä on mahdollisuus bändimme kanssa nyt mennä sinne soittamaan ja kertomaan siitä uskosta ja toivosta mikä meillä Jeesuksessa on. Maaperä, johon sanoma laskeutuu, on erittäin kova, joten kaikki rukoustuki on suunnattoman arvokasta! Meitä saa siis muistaa jo nyt ennen matkaa ja Japanin kiertueemme aikana.\nLisäksi tarvitsemme vielä taloudellista tukea matkallemme. Olemme keikkailleet syksyllä ja keväällä paljon ja sitä kautta keränneet rahaa matkoja varten. Mitkä juhlat näistä tuleekaan -musiikkinäytelmää on käyty esittämässä ympäri Suomea ja se on ollut upea kokemus sekä meille, että palautteen perusteella myös katsojille. Keikkapalkkioiden avulla on matkakassaa saatu kartutettua, mutta jos haluat tukea matkaamme ja olla lähettämässä meitä, voi lahjoituksia laittaa tilille\nviitenumerolla 130 006 612 511\nLinkin takaa löytyy rahankeräyslupa http://sro.fi/lahjoita/rahankerayslupa\nYksi tapa tukea meidän työtämme on myös tilata meidän levyjä! Kesällä ilmestyy Mitkä juhlat -levy (20€) ja kevään aikana vielä bändien yhteinen levy, joka sisältää suomen- japanin- ja turkinkielistä materiaalia (15€). Jos levyjen tilaus kiinnostaa, sähköpostia voi laittaa osoitteeseen nieminen.marri@gmail.com\nMissiomusalinja studiolla äänittämässä!\nKiirettä pitää täällä päässä matkaa valmistellessa ja ennen lähtöä ollaan vielä talo-orkesterinakin soittamassa Ryttylän pääsiäistapahtumassa Quiet Actionissa. Muusikkoelämää, ei sen enempää, mukavaa jos olette rukouksin mukana!\nLähettänyt Marri klo 5.46 Ei kommentteja:\nJust nyt me ollaan autossa matkalla Kokkolaan Mitkä juhlat näistä tuleekaan -musiikkinäytelmän kiertueen merkeissä. Eilen vedettiin keikka Ilmajoella ja huomenna mennään vielä Vaasaan, ja lisää keikkoja tulee olemaan ripotellen pitkin maaliskuuta, ja vielä Japanin kiertueen jälkeen toukokuussa. Ei ollakaan tästä jutusta kerrottu vielä paljoa, joten avataan vähän; koko missiomusalinja, eli molemmat bändit yhdessä ovat mukana tässä Jeesuksen vertauksista kertovassa kokonaisuudessa, jota on alettu harjoittelmaan jo viime syksyn puolivälissä.\nTeos koostuu lauluista, raamatunkohdista ja draamanpätkistä. Koko idean isä on Jari Kekäle, jonka käsialaa laulujen sanoitukset ja draaman kaari ovat. Ohjaajana on toiminut Mikko Lammi. Laulujen sävellyksistä ovat vastanneet Mikko Nikula, Joonatan Rautio ja Pekka Salmi, Mikko Nikula on myös on toiminut bändiopettajanamme ja vastannut kappaleiden sovituksista. Teoksen teemana on juhlat, joihin isäntä aivan jokaista kutsuu. Mitenkä sitä sitten jokainen siihen kutsuun vastaa?\nAikamoinen matka ollaan tässä jo tehty tämän proggiksen parissa. Jokaisen lahjat ovat päässeet käyttöön, jokainen on varmasti myös joutunut oman mukavuusalueensa ulkopuolelle ja saanut oppia paljon uutta. Välillä tuntui mahdottomalta, että kaikista palapelin palasista voisi syntyä ehjä kokonaisuus, mutta niin vaan ensi-iltaan mennessä olivat kaikki osaset paikallaan ja saimme kaikki yllättyä yleisön vaikuttuneesta ja kiittävästä palautteesta. Silloin kelpasi hymyillä ja ajatella - mitkä juhlat näistä tuleekaan!\nTämä esitys on jo saanut puhutella monia ihmisiä ja avata Jeesuksen vertauksia uudella tavalla. Vielä on monta esitystä jäljellä, joten katsokaa ihmeessä sopivin paikka ja aika, jolloin voitte tulla katsomaan! Kertokaa myös kaikille mahdollisesti kiinnostuneille tästä, esitystä voidaan suositella kaiken ikäisille ja sekä niille joille Jeesus on tuttu ja niille joille ei.\n18.3. Myllypuron kirkko 19.00\n20.3. Raahe, Raahen seurakuntakoti klo 18.00\n4.5. Hyvinkää, vanha kirkko\n6.5. Espoonlahti, kirkko\n12.5. Mäntsälä, seurakuntatalo\nKiertuettamme saa muistaa rukouksissa ja tietysti myös lähestyvää Japanin matkaa!\nLähettänyt Marri klo 4.08 Ei kommentteja:\nKalenteri ehti eilen kääntyä jo maaliskuuhun, mutta tässä päivityksessä palataan loka-marraskuun taitteeseen. Silloin missiomusalinja vietti viikon Vuokatissa kiertäen Kainuun alueen kouluissa ja seurakunnissa musisoimassa ja kertomassa kristinuskosta, tässä siitä viikosta joitakin ajatuksia ja kuvia.\nSeurakuntiin meidät otettiin ilolla vastaan, mutta aivan odotusten vastaisesti vastaanotto myös kouluissa oli lämmin ja innostunut. Usein Etelä-Suomessa tuntuu, että koko ajan kouluissa vähenee kaikki tunnustukselliseen kristillisyyteen liittyvä toiminta, aamuhartauksissakaan ei taida saada enää puhua Jeesuksesta. Kainuun alueella tilanne näytti meidän silmiimme huomattavasti valoisammalta, sillä saimme avoimesti kertoa omasta uskostamme, ja siitä miksi olemme tulleet paikalle soittamaan ja laulamaan. Aikuisiin tuntui tekevän vaikutuksen meidän positiivinen asenteemme ja laadukas musiikki, lapsiin näytti vetoavan erityisesti Jessen ja Jonin kitara- ja viulutaiturointi - usein Pirates of the Caribbeanin merkeissä.\nKuhmon seurakunnan lastenleiri\nTaisivat biisivalinnat mennä muutenkin ihan nappiin, sillä lapset lähtivät mukaan tekemään liikkeitä perässä, kun pyysimme, kuuntelivat kun puhuimme ja vastasivat fiksusti esitettyihin kysymyksiin spiikkien aikana. Valmistellessa puheenvuoroja oli opettavaista miettiä sitä, miten lapsille kannattaa puhua uskosta ja kristinuskon perusasioista selkeästi ja yksinkertaisesti käyttämättä vaikeita ja abstrakteja sanoja, kuten vanhurskaus tai synti. Pyrimme tuomaan nämä asiat ymmärretävästi esille, toivottavasti myös onnistuimme siinä. Usein musiikki myös puhuu puolestaan ja sitä kautta uskon todellisuus voi avautua kuulijalle, siksi on niin hienoa saada käyttää näitä lahjoja tällaiseen tarkoitukseen!\nAla-asteikäisten lisäksi esiinnyimme myös isoskoulutuksessa oleville nuorille. Seuraavassa kuvassa tunnelmaa sieltä.\nJoillakin keikoilla olivat molemmat bändit soittamassa, mutta kiersimme myös erikseen kahtena ryhmänä. Mukana reissussa meillä oli kaksi gospelkonkaria, Hessu Kärhä, Pro Fiden entinen laulaja ja Kari Ikonen, jolla on myös kokemusta Suomen kiertämisestä ja musiikin avulla ihmisten tavoittamisesta. He saivat jakaa meille viisauttaan viikon aikana automatkoilla ja yhteisissä hetkissä opetusten muodossa. Sitä kautta saimme myös itse hengellistä ravintoa ja voimaa sekä intoa tehdä työtä Jumalan sanan eteenpäinviemiseksi.\nKokonaisuudessaan Kainuun kiertue oli todella opettavainen kokemus meille kaikille. Yhdessä melko uuden porukan kanssa toimiminen, soittaminen, puhuminen, matkustaminen, ajan viettäminen ja rukoileminen toivat kaikissa esiin uusia puolia, sekä hyviä ja rakentavia, että myös haastavia. Jokaisen fyysinen ja henkinen jaksaminen oli joidenkin öiden vähäisten unien takia koetuksella ja oli upeaa huomata, miten vaikeissakin hetkissä porukassa jaksettiin pitää huolta toisistaan ja rohkaista sitä tarvitsevaa. Oli meillä aika kivaa yhdessä!\nPalautteen puolesta oli tainnut ainakin Kuhmon seurakunnalla olla kivaa, sillä sieltä tuotiin vielä terveisinä meille kaikille villasukat ja heijastimet!\nVuokatinviikon aikana kuvasimme myös materiaalia musavideoita ja missiomusalinjan esittelyvideota varten. Niissä merkeissä pääsimme katselemaan huikeita näköaloja Vuokatin laskettelurinteiden huipulta, kiipeämään mäkihyppytornin huipulle ja pitämään hauskaa Angry Birds Activity Parkissa. Lisäksi osa porukasta meni rentoutumaan Katinkullan kylpylän lämpimiin altaisiin vapaailtapäivänä. Jos muuten video saadaan vielä valmiiksi, tulee linkki varmasti tänne näkyville!\nSyyslukukaudesta vielä muita juttuja. Sen aikana ehdimme käydä soittamassa pari joululaulukeikkaa, toisen Myllypurossa, täydelle kirkolle ja toisen vanhainkodissa erittäin kiitolliselle yleisölle. Sitten muutoin olikin ohjelmassa treeniä treeniä ja treeniä - yhdessä ja erikseen. Eipä sitä kannata lähteä keikalle, jos ei bändi kuulosta hyvältä, sitä varten suurin työ tehdäänkin opiston uumenissa treenikämpillä.\nHuh, tästä tulikin pitkä tarina, seuraavassa päivityksessä päästäänkin sitten tämän hetken kuulumisiin ja katsellaan vähän tulevaankin!\nJos tahdot, voit muistaa meitä rukouksissa, aiheina erityisesti\n- juuri alkanut Mitkä juhlat näistä tuleekaan -kiertue\n- pääsiäisen Quiet action -tapahtuma Ryttylässä, jossa olemme soittamassa\n- lähestyvä Japanin matka\nKiitos rukouksista ja siunattua maaliskuuta kaikille!\nLähettänyt Marri klo 4.34 Ei kommentteja:\nEsitelläänpä heti ensiksi, että mitä ja ketä tämä blogi koskee, jotta myös sinä tiedät miksi sitä kannattaa seurata!\nTässä blogissa on kyse bändistä nimeltä Northern Colors, eli suomennettuna Pohjoisen värit ( tai revontulet ), ja palaan myöhemmin siihen, miksi nimeksi tuli se mikä tuli, ja mitä sitä ennen tapahtui, mutta aloitetaan bändin jäsenten esittelyllä.\nLaulajana meillä on valloittava kaunokainen Laura Lahtinen Lapinlahdelta\nKitarassa sankaroi Jesse De Jong, Kokkolan luvatusta maasta tuleva tähti.\nPianon ja kosketinsoittimen takana säteilee Marjo Hienonen, Kouvolasta kotoisin.\nViulussa ihmeitään tekee Jon Selin, från Kyrsklätt.\nPerkussioissa lätkyttelee menemään Marjaana Nieminen, Salon seutuvilta.\nTuli nyt sitten luvattua tähtiä, säteilyä ja ihmeitä, luulisi tällaisella mainostuksella jo keikoille saavan uteliaita kuuntelijoita?\nMe kaikki bändin jäsenet tulemme siis aivan eri puolilta Suomea ja samassa bändissä päädyimme soittamaan Suomen Raamattuopiston missiomusalinjan kautta. Syksyllä 2014 on Kauniaisissa aloitettu tämä uusi linja siellä pitkään pyörineen tavallisen musalinjan rinnalle. Yhteensä meitä missiomusalinjalaisia on kymmenen ja meidät on jaettu kahteen yhtyeeseen, ja niissä kokoonpanoissa soitamme koko vuoden ajan.\nHuhtikuussa molemmilla bändeillä on edessä ulkomaankiertue ja meidän bändi suuntaa silloin Japaniin! Ulkomaankiertueiden lisäksi molemmat bändit keikkailevat Suomessa, ja syksyllä olimme jo Kainuussa viikon verran soittamassa lapsille ja nuorille ja kertomassa heille Jeesuksesta. Missiomusalinjan nimestäkin voi jo arvata, mitä linja pitää sisällään, eli musiikin ja lähetystyön opiskelua. Musiikin kautta meillä on mahdollisuus viedä evankeliumia eteenpäin ja käytännössä sitä pääsemme kokemaan pikkukeikkojen ja erityisesti kiertueiden kautta.\nTässä blogissa tullaan kertomaan Northern Colorsin kuulumisia koululta, keikoilta, matkoilta ja muualta. Jos siis olet kiinnostunut siitä, mitä meille kuuluu, missä päin maailmaa mennään ja miten ihmeessä me opitaan laulamaan japaniksi kolmessa kuukaudessa, tallenna blogin linkki ja ole mukana meidän matkalla!\nMeillä on aika isoja asioita pienissä käsissä ja ilman Taivaan Isän apua ja siunausta ei tästäkään hommasta mitään tulisi, joten meitä saa muistaa rukouksissa, rukousaiheita kerromme myös aina uusien kuulumisten yhteydessä!\nPs. No paljastetaan vielä bändin nimen taustalla oleva tarina. Meillä oli siis lukuisia (huonoja) nimivaihtoehtoja, mutta mikään ei oikein tuntunut kelpaavan, ja lopulta koko homma meni ihan vitsiksi, kun viestiketjussamme oli ehdotuksena "viisi istuvaa kakkaa". Siinä kuitenki piili se viisaus, että ilman Jumalaa me todella olemme vain viisi istuvaa kakkaa ja sen seurauksena ensin bändin nimeksi muotoutui Fiveplusone ( 5+1) eli me viisi ja Jumala. Tämä nimi ei kuitenkaan kuulemma olisi toiminut kovin hyvin Japanissa, joten meitä pyydettiin miettimään nimeä, mikä olisi siellä kiinnostava ja toimiva. Kaikki pohjoismaihin, Suomeen ja Lappiin liittyvä uppoaa kuin häkä Japaninmaalla ja otimme sitten nimen Northern Colors, värikkäitä pohjoisen ihmeitä kun kerran olemme! :)\nLähettänyt Marri klo 14.10 Ei kommentteja:


Mitempä sitä voisi viettää huhtikuisen päivän Moskovassa? Yksi ihan ehdottomia tunnusmerkkejä kevään alkamisesta on sadat ja tuhannet peltikolarit. Liikenteeseen säntää taas lukuisat autoilijat jotka seisottavat ajokkejaan talvikauden ja tämän toisen puolivuotiskauden töppäilevät taasen liikenteessä. Niimpä jos haluaakin päästä kaupungin todellisen luonteen makuun, voi istua yhden huhtikuisen päivän autossa odottamassa miliisejä paikalle pienen peltikolarin jälkeen.\nSen luulisi olevan helppoa kuin heinänteko, mutta pienen kolahduksen kuultuaan, ja parin harmittelevan sanaryöpyn jälkeen appi totesi että tämä oli ensimmäinen kerta koko hänen autoiluhistoriansa aikana. Ja sitä Moskovan teiltä hänellä jo riittääkin, kolmisenkymmentä vuotta.\nMikäpä muukaan siinä vieressä oli kuin kiiltelevä musta maasturi, Audi, ja kiukkuinen omistaja, joka ei aikonut keskustella muutakuin lakimiehen välityksellä. Pohjoisen Vaimo on useasti ihmetellyt kuinka vastaavien kulkuneuvojen ajajat kuvittelevat Moskovan tukkoisessa liikenteessä aina ajokkinsa pienentyvän. "Minäpä vähän luikahdan tuosta välistä", oli tämänkin episodin ideana. Siitä ei kuitenkaan luikahdettu, vaan Audin ovenkulma sai pienen kaunesvirheen kohdatessaan Ladan sivupeilin.\nSiinäpä sitten istuskeltiin, kuunneltiin radiota, katseltiin välillä setä Leninin patsasta ja välillä Venäjän Oikeusministeriön seiniä, vaan eipä se maisema muuttunut mielenkiintoisemmaksi. Kolmisen tunnin kuluttua paikalle ajoi miliisi vieläkin vanhemmalla Ladalla ja alkoi hyväntuulisesti mittailla auton ympäristöä, teki pari merkintöä, laittoi apen täyttämään pari paperia, ja sitten kaikki olikin ohi parissakymmenessä minuutissa.\nNäin sitä tuli pakollinen osio Moskovan kaupunki- ja autoilukulttuurista tutummaksi. Mielenkiintoista ja opettavaa? Tuskimpa.


Vaalea ornamenttikuvioinen kimallemekko 60-luvulta - M - Niin Mua\nVaalea ornamenttikuvioinen kimallemekko 60-luvulta – M\nTodella ihastuttava ja kaunis ornamenttikuvioinen juhlamekko 60-luvulta. Ei valmistaja-/valmistusmaatietoja. Muotokielen ja materiaalin perusteella valmistettu 1960-luvulla. Valmistettu aikakautensa paksusta ja kevyesti joustavasta teksturoidusta polyesterista, jossa ihana ornamenttikuosi. Pohjaväri valkoinen, kuosin sävynä vaaleanharmaa. Seassa kauniisti kimaltelevaa hopealankaa. Polvipituinen, A-linjainen ja lyhythihainen mekkomalli, jossa pyöreä pääntie. Muotoleikkaukset etukappaleella. Muotolaskokset rinnalla. Kiinnitys niskasta pitkällä muovivetoketjulla. Ei vuorta. Erittäin hyväkuntoinen, kaunis ja ajaton juhlamekko 60-luvulta!\nTuotetunnus (SKU): 3005810421 Osastot: 60-luvun vaatteet, Hameet ja mekot, Juhlatuotteet, Uutuudet Avainsanat tuotteelle juhlamekko, kimallemekko, mekko\nEtupituus, cm 93\nOlkavarren ympärys, cm 30


Sadepisaroita niitynkukkasilla: Tunnelmallisessa Tallinnassa\nPuolitoista viikkoa sitten suunnattiin maanantaina aamulla kohti Viroa. Hyppäsin bemarin rattiin jo tosi aikaisin aamulla, sillä meidän oli ehdittävä päivällä Helsinkiin ja laivaan. Matka sujui oikein kivasti, ja pysähdyttiinkin matkalla Valkealassa moikkaamaan kummipoikaani sekä hänen perhettään ♥ Päästiin mm. juomaan leikkimökkikahvit kummipojan "keittäminä" ;) Kaikki sujui hyvin, kunnes bemmin ilmastointiin tuli joku ongelma loppumatkasta.. :-D Ei siinä muuten mitään, mutta torstainen paluumatka Viron halki ja Kuhmoon asti oli hieman tuskainen!\nTallinnaan saavuttiin illalla kuuden aikoihin. Käytiin heittämässä matkalaukut yöpaikaksi varaamaani Go Hotel Schnelliin, joka sijaitsikin sopivasti juuri vanhan kaupungin laitamilla. Hotelli oli oikein viihtyisä, vaikka hintataso olikin todella edullinen! Matka hotellilta vanhaan kaupunkiin ja uudempaan Tallinnaan oli oikein ihana, kun päästiin kiertelemään puistojen läpi ja ihanilla pikkukujilla. Oi että silmä ja mieli lepäsi noissa maisemissa! ♥ Ilta oli vielä tosi lämmin, ja oli ihana hipsiä suloisia katuja ilman kiirettä mihinkään ihaillen samalla kaikkea vastaantulevaa.\nKäytiin syömässä viihtyisässä ravintolassa, jossa taustalla soljui rentoa hyvän mielen musiikkia. Olin niin lomafiiliksissä! Pidempiä lomia ei tähän kesään mahdu, mutta tuollainen muutaman päivän irtiotto kelpasi mulle paremmin kuin hyvin.\nMahat täynnä oli hyvä jatkaa matkaa. Ulkona oli jo hieman viilennyt, ja hetken kierreltyämme suuntasimme Olde Hansaan lasilliselle. En ollut siellä koskaan aiemmin käynyt, mutta voin lämpimästi suositella paikkaa! Olde Hansa on kolmekerroksinen ravintola, josta saa niin ruokaa kuin juomaakin. Tilat on valaistu pelkillä kynttilöillä, joten herkkä tunnelma on taattu. Juotiin Olde Hansassa lasilliset, ja voin sanoa etten ole varmaan koskaan juonut yhtä hyvää viiniä! Myyjän suosituksesta tilasin makeaa talon valkoviiniä, joka oli ihanan mausteista ja samalla kepeää. Myös tarjoilijat olivat pukeutuneet tyyliin sopivasti keskiaikaisiin asuihin, ja jopa wc-tiloissa käsien pesu tapahtui maljasta kaadettavalla vedellä! Yksityiskohdat oli todella hiottu viimeistä piirtoa myöten. Oon muistellut iltaa monta kertaa jälkeenpäin, ja pakko sanoa että tuo paikka teki kyllä lähtemättömän vaikutuksen.\nSellainen oli ensimmäinen reissupäivämme, tulen kirjoittelemaan vielä loppureissusta ja Pärnun osuudesta lisää myöhemmin! Millaisia kesälomareissuja te ootte tehneet tai aiotte tehdä? :)\nPs. Uudistin viimein hieman banneria! Oon itse kamalan kriittinen ja teinkin tuosta about 500 eri versiota eilen.. Nyt oon kuitenkin kohtalaisen tyytyväinen tuohon :) Myös teidän mielipide on mulle tärkeä ja luotan teidän arvostelukykyyn sekä siihen että näätte sellaisetkin yksityiskohdat joille mä itse oon tullut sokeaksi, joten mitä ootte mieltä uudesta bannerista?! :)\nJenna 10. heinäkuuta 2015 klo 1.07\nTuolla on niin kivan näköstä, haluan tuonne kuvailemaan! :) Ja heii kuten sanoin niin toi banneri on vaan nii ihana. ♥_♥\nJenni 10. heinäkuuta 2015 klo 22.05\nSiellä oli kyllä aivan ihana kuvailla, Tallinna on varsinkin kesäisin tosi kaunis :') Hihii kiitooos ♥♥\nRoosa 10. heinäkuuta 2015 klo 7.19\nIhanan kuuloista ja upeita kuvia ♡ oi onpa tunnelmallinen paikka tuo olde hansa! ♡ lisäsit entisestää matkakuumetta, onneks ens yönä lähetään :D\nJenni 10. heinäkuuta 2015 klo 22.07\nKiitos murunen :) Se oli kyllä aivan ihana, kannattaa tosiaan mennä käymään siellä kun samoilla suunnilla liikutte! ;) Hihi onneks lähette, niin pääset säkin matkasta ja maisemanvaihdoksesta nauttimaan ♥\nKata 10. heinäkuuta 2015 klo 8.43\nIhania ja tunnelmallisia kuvia tosiaan Tallinnasta! Oij tuo on myös niin kaunis kuva sinusta ja sulla on yllä taas ihan mahtava asu! Meill oli Tukholmassa tosi kova tuuli ja siks siellä oli hirmu kylmä. Olin aika alipukeutunut koko reissun kun oli luvattu hyvää säätä mutta tuulen unohdin katsoa ja hyi kun oli kylmä sen takia!\nBanneris on uskomaton, tee mullekin tollanen ♥_♥ Ihan mahtava jumpsuit, sä oot vaan niin upee nainen.\nJenni 10. heinäkuuta 2015 klo 22.09\nVoi kiitos :-) Voi ei, tuuli tekee kyllä ilmasta heti tosi kylmän vaikka muuten lämpöasteita oiskin :/ Se on tosi inhottavaa jos on liian vähä vaatetta, sit ei voi oikeen keskittyä täysillä mihinkään kun palelee! Tänä kesänä ei oikein hyviä säitä oo kyllä sitten tainnut muuallakaan olla :/ Hehe toi oli miljoonien pikkujuttujen hiomisen tulos, mä oon ihan amatööri noiden kanssa :-D Mut kiitti hani! ♥\nMilla // Moon shaped little box 10. heinäkuuta 2015 klo 10.40\nTuo banneri on aivan upea, heti pisti silmään positiivisella tavalla kun tänne siun blogiin klikkauduin. :) Myö kanssa käytiin Tallinnassa ja Pärnussa, ihana reissu oli ja miten kaunis Pärnu olikaan! Syksymmällä onneks pääsee vielä Tukholmaan pariin otteeseen, mukava odotella niitä matkoja nyt kun päässyt vähän reissaamaan. :)\nJenni 10. heinäkuuta 2015 klo 22.11\nVoi kiitos Milla, onpa ihana kuulla! :) Kiva että tekin ootte päässeet reissuun, ja meitä on tainnut sit kolme joensuulaista bloggaajaa käydä noissa maisemissa lähiaikoina, kun Roosakin vielä lähtee :') Hassu sattuma! Ihanaa että sulla on vielä pari reissua tulossa, niin on mitä odottaa :')\nBea 10. heinäkuuta 2015 klo 14.50\nIhania, tunnelmallisia kuvia Jenni! :') Ja oikeesti, sun hiukset on aivan ihanat, siit on pitäny sanoo monesti! Sopii sulle aivan täydellisesti<3\nJenni 10. heinäkuuta 2015 klo 22.13\nIhana Bea, kiitos hurjan kivasta kommentista ♥ :') Itse noihin aina kyllästyy, joten tosi kiva kuulla tuollaista palautetta! :)\nEmilia Aleksandra 10. heinäkuuta 2015 klo 15.44\nVoi eikä, meinasin alkaa itkeen kun nää kuvat on niin kauniita ja herkkiä :')<3 Toi kuva missä pidätte käsistä kiinni.. ♥\nKäytiin Fannyn kans myös ottaan viinilasilliset siinä old hansassa ja vitsi et se viini oikeesti oli NIIN hyvää! :O Kauniita kuvia susta Jenni :]<3\nJenni 10. heinäkuuta 2015 klo 22.14\nVoi Emilia ihana, oot kyllä suloinen ♥ No joo niin oli, siis en oo ikinä juonu noin tajuttoman hyvää viiniä!! Hitsi kun ois tajunnu ostaa pullollisen kotiin asti.. :P Kiitooos ♥\nElina 10. heinäkuuta 2015 klo 17.45\nOlipa tiiätkö mukava lukee tätä postausta! Tallinna on yksi mun suurimmista suosikkikaupungeista niin oikein vihlasee kun joku kehuskelee sillä että käy siellä vaan viinarallia vetämässä :D Mutta tuollasta Tallinnan vierailun pitäisi ollakin, vanhassa kaupungissa haahuilua ja hyvää ruokaa (y)\nJenni 10. heinäkuuta 2015 klo 22.16\nVoi että ihana kuulla! :) Hehe sanos muuta, Tallinna taitaakin olla vähän liiankin tunnettu juuri siitä että sieltä haetaan vaan viinaa.. :D Mut kun siellä on niin paljon muutakin! Siellä on niin paljon nähtävää ja koettavaa, että ehdottomasti kannattaa ottaa paikasta kaikki irti :)\nSofia P 17. heinäkuuta 2015 klo 17.31\nMe oltiin kaks vuotta sitte kesälomareissulla Virossa ja tykästyin kyllä siihen maahan! :)\nTänä vuonna ollaan menossa sit käymään Norjassa, missä asuu meidän sukulaisia, joita en oo nähny pitkään aikaan. :D\nMut oli tosi kiva postaus!\nJenni 17. heinäkuuta 2015 klo 21.44\nViroon on kyllä vaikea olla tykästymättä :) Oi että kuulostaa ihanalta, Norjassakin on niin kaunista!! :) Haluaisin kyllä itsekin päästä pitkästä aikaa käymään Pohjois-Norjassa, jossa meillä on ollut perheen kanssa tapana käydä. Kiitti kiitti :-)


Aikuisten prinsessakutsut - Starbox Aikuisten prinsessakutsut\n20.4.2017 klo 05:50 Pappila Tilaa blogi\nMuistatteko, kun mesosin siitä Lumikki36-jutusta pari viikkoa sitten? No sehän johti siihen, että halusin pitää kavereille Disney-prinsessabileet.\nEnsin oli tietysti laadittava menu...\nPrinsessa muffineita ehkä? Voikreemiä hameiksi ja tikun nokkaan tulostetut ja molemmin puolin kontaktoidut prinsessan kuvat pystyyn muffineihin...\nKuvat löytää googlettamalla "printable princess cupcaketoppers"\nSuolaista on vaikeampaa naamioida prinsessateemaan sopivaksi... Prinsessa Ruusunen-voileipäkakku?\nJa Lumikillahan pitää olla omena!\nJa peili... mutta peilikakun tekeminen onkin jo hankalampaa. Onneksi muistin Calgary Flames-rullassa käyttämäni taikinanvärjäystekniikan.... Päätin siis tehdä persikkabritakakun, jonka päälle nostaisin kääretorttupohjan.\nAluksi tarvittiin tietysti peilikuva Lumikista. Ja tästä se itsekeskeisyyskakku sitten sai alkunsa...\nPiirrä kuva leivinpaperille. Muista kääntää leivinpaperi väärinpäin. Kuvan täytyy olla peilikuva, jotta se tulee lopulta oikein päin. Etkä varmaan halua tussia kakkuusi...\nValmista ensimmäinen väritaikina, pursota ja laita jääkaappiin/pakastimeen jähmettymään.\nToista seuraavalla värillä...\nKokemuksesta opin, että varsinaista kääretorttutaikinaa ei kannata valuttaa enää isojen kuvioiden päälle. Sitä tuli liian paksu kerros ja torttu ei paistunut keskeltä. Siksi tämä kuva onki versiosta 2... no kolme, koska unohdin oman ohjeeni, enkä kakkosversiossa kääntänyt paperia peilikuvaksi...\nYritin tehdä peilille kultaiset reunukset sokerimassasta. Mutta sokerimassan kanssa olen kyllä avuton, kuten jo omppukakusta voi päätellä...\nPinta kuivahtaa aika äkkiä, kun sitä ei kostuteta. Siksi olikin hyvä, että aiemmat versiot epäonnistuivat...\nJa sitten vain kaunistautumaan. En sitten kuitenkaan ollut Lumikki, vaan koska Disney osti Star Warsin, Prinsessa Leia on nykyään Disney-prinsessa, eikös niin?\nSehän tässä vaan kismittää, että minä en suinkaan ollut meidän parisuhteessa se kauniimpi prinsessa, vaan isäntä oli nähtyään Channing Tatumin Frozen-vedon Lip Sync Battlessä päättänyt pukeutua Elsaksi. Isäntä ehdottomasti kielsi minua julkaisemasta kuvia sosiaalisessa mediassa, etteivät varusmiehet näe niitä. Kuka varusmies lukee mun "sisustusblogia"? Kysyn vaan..\nIsäntä olisi saattanut näyttää vähän tältä...\nJa katsottuani Elsa Makeup-tutorialin, olisin saattanut osata tehdä tällaisen silmämeikin...\nTaaperokin halusi juhlia seuraavana päivänä muuttua Elsaksi.\nIsännälle ihan superisot pisteet heittäytymisestä! Oli hauska katsella vieraiden ilmeitä, kun näkivät hänet. Siskoni meinasi tukehtua nauruun. Vieraitakin oli hauska katsella. Harvoin sitä pääsee näkemään kaverin miehen upeat sääret sukkahousuissa... Teemaa oli noudatettu varsin kekseliäillä tavoilla. Pikkuveljeni muun muassa jätti tänne toisen kenkänsä. Siskon poikaystävä oli kiinnittänyt olkapäälleen jonkun etäisesti pesukarhua muistuttavan pehmolelun ja piirtänyt käteensä heimotatuoinnin ja kertoi olevansa Pocahontas. Oi, mulla olisi sellaisia kuvia... mutta koska isoin osa pitää sensuroida syystä tai toisesta, niin tarjoilen nyt teille nämä ihanat prinsessat - luvan kanssa:\nMaija Poppanen ja illan toinen Elsa - supercalifra... no ihan sama!\nJos on mun pippalot, niin sehän tarkoittaa, että meillä pelaillaan juttuja - mutta osa vieraistakin toi viihdykettä. Niinpä päädyin keskellä yötä ampumaan boffausjousella meidän talon seinään! Melko hauskaa, vaikken tainnut olla kovin hyvä - mistä todistavat jäätävät mustelmat vasemmassa käsivarressa.\nOlipahan hauskaa! Ja juhlat taisivat jatkua vielä senkin jälkeen, kun nukkumatti nouti tämän prinsessaruususen. En ihan sataa vuotta nukkunut kuitenkaan!\nKiitos kaikille, puss!\nminä, Lumikki 36v.


Haminan rakennusvalvonta sai tiedon suursalon puutteista jo lokakuun alussa — Kaupunki ei kommentoi toistaiseksi, miksi salko saatiin silti pystyttää - Kymen Sanomat\nHaminan rakennusvalvonta sai tiedon s...\nJulkaistu 8.11.2018 12:24 Muokattu 8.11.2018 12:25\nHaminan rakennusvalvonta sai tiedon suursalon puutteista jo lokakuun alussa — Kaupunki ei kommentoi toistaiseksi, miksi salko saatiin silti pystyttää\nHaminan kaupunki on päättänyt kommentoida suursalkoon liittyviä asioita seuraavan kerran vasta kirjallisessa tiedotteessa, joka julkaistaan viimeistään perjantaina.\nSuursalko pystytettiin viime viikon torstaina Sibeliuskadun kentälle Haminassa. Pystytys tehtiin, vaikka salon dokumentit olivat puutteellisia.\nHaminan kaupungin rakennusvalvonta sai suurlippusalon rakennelaskelmien tarkastajana toimineelta A-Insinöörit Oy:ltä tiedon laskelmien puutteista jo lokakuun alussa. A-Insinöörit Suunnittelu Oy:n toimialajohtaja Timo Leppäsen mukaan yhtiö tarkasti lipputangon toimittajan eli Amira Groupin tekemät rakennesuunnitelmat ja -laskelmat ennen lippusalon tuontia Suomeen.\n— Lokakuussa meille toimitetut laskelmat eivät antaneet tarpeeksi luotettavaa kuvaa sen rakenteen toiminnasta. Laskelmat eivät olleet Suomessa noudatettavien standardien mukaisia, Leppänen toteaa.\nA-Insinöörit toimitti lokakuun alussa kaupungin rakennusvalvontaan omat vertailulaskelmansa, joista ilmeni, ettei salko täytä eurooppalaisia standardeja eikä Suomessa vaadittua turvallisuustasoa.\nLeppänen sanoo, ettei voi ottaa kantaa siihen, osoittivatko laskelmat, että tangossa olisi esimerkiksi käytetty vääräntyyppistä terästä tai rakenteen kestävyydet olisi arvioitu väärin.\n— Pahoittelen, mutta en pysty kommentoimaan. En itse tehnyt vertailulaskelmia enkä siten muista mitä kaikkea siellä oli.\nAmiran odotetaan toimittavan perjantain aikana uusia laskelmia jatkopäätösten teon pohjaksi.\n— Nyt odotamme, tulisiko sieltä täydentäviä laskelmia, joiden perusteella voitaisiin tehdä parempia johtopäätöksiä.\nLeppänen painottaa, että A-Insinööreillä on ainoastaan tarkastajan rooli eikä yhtiö osallistu Amiralta pyydettyjen uusien laskelmien tekemiseen, vaan ainoastaan tarkastaa ne. A-Insinöörit oli suunnittelijan ominaisuudessa Haminan kaupungin kumppanina silloin, kun lippusalko oli tarkoitus tehdä puurakenteisena.\n— Sitten se meni tuoteosakauppaan eli vaihtui teräsrakenteiseksi. Sen teräsrakenteisen lipputangon toimittaja on tehnyt omat laskelmat. Silloin meille kuuluu enää velvollisuus katsoa niiden suunnitelmien perään.\nLeppänen ei halua kommentoida, miksi Haminan rakennusvalvonta salli salon pystyttämisen, vaikka salon suunnitteludokumenteissa oli hyvissä ajoin havaittu vakavia puutteita.\n— Pyytäisin kysymään kommentit rakennusvalvonnalta. Se on ollut tietoinen asiasta.\nHaminan kaupungin johtava rakennustarkastaja Ari Brusilan mukaan Haminan kaupunki julkaisee suursalkoa koskevan tiedotteen perjantaihin mennessä eikä asiaa sitä ennen enää kommentoida kaupungin taholta.\nSuursalko kestää tavanomaiset sääolosuhteet — kunhan siihen ei nosteta suurlippua 9.11.2018 16:15


Kennelliiton viralliset jalostustarkastukset | Suomen Kennelliitto\nKennelliiton virallisten jalostustarkastusten tarkoituksena on kerätä jalostuksellisesti merkityksellistä tietoa koiran ulkomuodosta ja käyttäytymisestä. Yksittäisen koiran jalostustarkastus antaa tietoa koiran ominaisuuksista ja mahdollistaa myös vertailun rodun muihin koiriin, rodun keskitasoon ja rodun jalostuksen tavoiteohjelmassa (JTO) määriteltyihin jalostustavoitteisiin.\nEtusivu > Koiran kasvatus ja terveys > Koiran rakenne ja ulkomuoto > Kennelliiton viralliset jalostustarkastukset >\nKennelliiton virallisten jalostustarkastusten tarkoituksena on kerätä jalostuksellisesti merkityksellistä tietoa koiran ulkomuodosta ja käyttäytymisestä. Yksittäisen koiran jalostustarkastus antaa tietoa koiran ominaisuuksista ja mahdollistaa myös vertailun rodun muihin koiriin, rodun keskitasoon ja rodun jalostuksen tavoiteohjelmassa (JTO) määriteltyihin jalostustavoitteisiin. Tarkastus sisältää ulkomuoto- ja käyttäytymisosion, jotka voidaan suorittaa samalla kertaa, erikseen tai vain toisen osa-alueen osalta. Tarkastusten järjestämisestä vastaavat rotujärjestöt ja niiden alaiset yhdistykset. Rotujärjestö voi halutessaan anoa Suomen Kennelliitolta oman vakiintuneen tarkastuskäytäntönsä hyväksymistä rodun viralliseksi jalostustarkastukseksi.\nUlkomuodon jalostustarkastuksessa koiran rakenne arvioidaan yksityiskohtaisesti. Jalostustarkastus pohjautuu rotumääritelmään, jalostuksen tavoiteohjelmassa asetettuihin tavoitteisiin sekä rotukohtaisiin ohjeisiin. Rotukohtaiset ohjeet löytyvät tästä.\nJalostustarkastuksen arviointi ja tulokset\nJalostustarkastukset perustuvat rotujärjestön tai -yhdistyksen rodulle laatimaan ihanneprofiiliin, joka pohjaa rotumääritelmään sekä rodun nykyiseen käyttötarkoitukseen. Koira saa jokaisesta erillisestä arviointikohdasta tuloksen, joka voi olla rotukohtaisesti ihanne, hyväksyttävä, ei-toivottava tai hylätty (neliportainen arviointiasteikko*). Arviointitulokset ihanne sekä hyväksyttävä, ovat niitä tavoitteita, joihin jalostuksella pyritään. Arviotulokset ei-toivottava ja hylätty ovat sellaisia ominaisuuksia, jotka eivät ole rodun jalostustavoitteen mukaisia. Ei-toivottavien ominaisuuksien osalta, koiraa ei välttämättä suositella suljettavan pois jalostuksesta, mutta ominaisuus tulee huomioida partnerin valinnassa.\n*Aivan kaikilla roduilla ei ole käytössään vielä neliportaista arviointiasteikkoa, sillä suositus neliportaiseen asteikkoon siirtymisestä tuli vuonna 2017.\nLähtökohtaisesti tarkastukseen voivat osallistua koirat, joita joko on käytetty tai ei ole vielä käytetty jalostukseen. Myös koirat, joita ei ole suunnitteilla käytettäväksi jalostukseen voivat hyötyä tarkastuksen arvioista. Toisaalta jalostuskoirien jälkeläisten arvioiminen jalostustarkastuksissa antaa mahdollisuuden arvioida jalostuskoirien periyttämiskykyä. Osallistumisoikeus ja mm. arvioinnin uusiminen on määritelty tarkoin Kennelliiton jalostustarkastusohjeessa.\nJalostustarkastuksen suorittamisesta vastaa rotujärjestö tai sen alaisuudessa rotua harrastava yhdistys tai rotuyhdistys. Järjestävä yhdistys huolehtii, että sillä on käytössään tarvittavat toimihenkilöt ja varusteet. Järjestävä yhdistys vastaa myös tapahtuman tiedottamisesta sekä ilmoittautumisten vastaanotosta.\nJalostustarkastuksen kehittäminen lähti liikkeelle Kennelliiton yleisen jalostusstrategian toimeenpanosta. Valtuuston hyväksymän strategian tavoitteissa todetaan, että\n”Perinnöllisen edistymisen saavuttamiseksi jalostukseen käytetyt yksilöt ovat rodun keskitasoa parempia halutuissa ominaisuuksissa.” ja\n”Jalostukseen soveltuva koira on rodunomainen sekä ulkomuodoltaan että käyttäytymiseltään eikä sillä ole arkielämää haittaavia vaivoja tai ominaisuuksia.”\nStrategian tavoitteiden saavuttaminen edellyttää tiedon keräämistä mahdollisimman suuresta osasta rodun yksilöitä. Tämän vuoksi toimenpiteisiin on kirjattu seuraavasti:\n”Kennelliitto kannustaa rotuyhdistyksiä järjestämään rotunsa koirille yksinkertaisia jalostustarkastuksia, laatii tähän tarkoitukseen lomakkeen ja yleiset ohjeet, joita rotujärjestö voi halutessaan käyttää ja neuvoo tarvittaessa koiran eri ominaisuuksien arvostelussa. Jalostustarkastuksessa käydään yksityiskohtaisesti läpi koiran rodunomaisuus, rakenne ja käyttäytyminen. Rakenteen tärkeimmät kohdat mitataan ja käyttäytyminen merkitään rastittamalla lomakkeesta sopivimmat kohdat.”\nJalostustarkastuksen suorittamisesta vastaa rotujärjestö tai sen alaisuudessa toimiva rotua harrastava yhdistys tai rotuyhdistys. Järjestävä yhdistys huolehtii, että sillä on käytössään tarvittavat toimihenkilöt ja varusteet. Ohjeet järjestämiseen löytyvät dokumentista Kennelliiton jalostustarkastus ohjeet ja liitteet. Lisätietoja ja yksityiskohtaista neuvontaa arviointien järjestämiseksi saa Kennelliitosta jalostusposti@kennelliitto.fi sekä pätevöidyiltä toimihenkilöiltä.\nJalostustarkastuksen viralliset toimihenkilöt\nUlkomuodon jalostustarkastuksen voi tehdä rodun arvosteluoikeudet omaava ulkomuototuomari yksin, tai kaksi rotujärjestön nimeämää ja Kennelliiton hyväksymää ulkomuodon jalostustarkastajaa yhdessä. Tarkastuksen voi tehdä vain niille roduille, joille tarkastajalla on joko ulkomuototuomarin arvosteluoikeudet tai Kennelliiton myöntämä jalostustarkastajan pätevyys. Ulkomuototuomareita rotujärjestön ei tarvitse nimetä Kennelliitolle.\nKäyttäytymisen tarkastuksen tekee yhdessä kaksi henkilöä, joista vähintään toinen on pätevöitynyt Kennelliiton jalostustarkastajaksi. Käyttäytymisen jalostustarkastuksessa tarvitaan myös Kennelliiton pätevöimä vastaava toimihenkilö, jolla tulee olla tarkastuksessa apunaan vähintään seitsemän henkilöä, jotka vastaava toimihenkilö perehdyttää avustajiksi tarkastuksen ajaksi.\nJalostustarkastuksen toimihenkilöksi pätevöitymisestä tarkkaa tietoa Kennelliiton jalostustarkastuksen koulutusohjeesta.\nYhdistys voi käyttää tarkastuksessa Showlinkiltä tilattavia kaksisivuisia jäljentäviä lomakkeita tai Kennelliiton sivuilta ladattavia pdf-lomakkeita.\nJärjestettävistä tarkastuksista tulee ennen niiden järjestämistä ilmoittaa Kennelliittoon jalostusposti@kennelliitto.fi. Tiedot, jotka Kennelliitto kerää ovat:\njärjestetäänkö käyttäytymisen vai ulkomuodon jalostustarkastus vai molemmat\nmillä roduilla on osallistumisoikeus (tai mitkä rodut ovat etusijalla, jos käyttäytymisen tarkastus esim. on avoin kaikille)\ntarkastajat, käyttäytymisen tarkastuksessa myös vastaava toimitsija\nTarkastuksen jälkeen yhdistykset toimittavat kuukauden sisällä koirakohtaiset tulokset skannattuna Kennelliittoon jalostusposti@kenneliitto.fi.\nIhanneprofiili - jalostustarkastuksen tulos pohjautuu rodulle laadittuun profiiliin\nRotujärjestön – tai yhdistyksen tehtävänä on määritellä, mitkä ominaisuudet niin käyttäytymisessä kuin ulkomuodossakin ovat rodulle jalostuksen kannalta katsottuna ihanteellisia, hyväksyttäviä, ei-toivottavia tai hylättyjä. Hyväksyttävä tarkoittaa, että vaikka tulos ei olisikaan aivan ihanteellinen, on se vielä kokonaisuuteen suhteutettuna jalostuskoiralle kelvollinen. Rotujärjestön tulisi määritellä myös, mitkä lomakkeen kohdat ovat sellaisia, joiden perusteella koira saa koko jalostustarkastuksen arvosteluksi hylätty (tällaisia kohtia ovat käyttäytymisen osalta ainakin voimakkaat pelot ja aggressiot sekä kokonaisten osioiden jättämiset väliin tarkastajan tai omistajan päätöksellä, ulkomuodossa esim. terveyteen vaikuttavat liioitellut ulkomuotopiirteet).\nUlkomuodon ihanteiden määrittely sujuu yleensä helpoiten rodun hyvin tuntevan ulkomuototuomarin tai -tuomareiden avustuksella. Käyttäytymisen ihanteiden määrittelyssä voi liikkeelle lähteä esimerkiksi jalostustoimikunnan tai muutoin rodun luonteeseen ja käyttäytymiseen perehtyneen tahon toimesta. Apua ja neuvontaa profiilien suunnitteluun saa Jalostustieteelliseltä toimikunnalta ja Käyttäytymisen jalostustyöryhmältä.\nIhanneprofiilit toimitetaan tarkistettavaksi Kennelliittoon, joka vahvistaa päätöksellään profiilin virallisuuden. Ihanneprofiilin tulee olla voimassa ensimmäisenä jalostustarkastuspäivänä epäselvyyksien välttämiseksi.\nIhanneprofiilin laatimiseksi on myös olemassa valmiita suunnittelupohjia, joita kannattaa kysyä osoitteesta jalostusposti@kennelliitto.fi.\nSivun sisältöä on päivitetty 30.4.2018\nKennelliiton jalostustarkastuksen koulutusohje\nOhjeessa kerrotaan mitä etukäteisvaatimuksia käyttäytymisen jalostustarkastuksen toimitsijoiden ja tarkastajien koulutukseen hakeutuville on ja heidän tehtävistään sekä koulutusohjelmasta ja pätevyyden säilyttämisen ehdoista. Voimassa 1.1.2020 alkaen.\nVoimassa 1.6.2015 alkaen.\nKennelliiton käyttäytymisen jalostustarkastuksen koulutusohje\nDirektiv om utbildning av funktionärer för avelsgranskningar av beteende\nDirektiv om utbildning av funktionärer som tjänstgör på avelsgranskningar av beteende. Gäller från 1.1.2020.\nLomake on tarkoitettu ulkomuodon jalostustarkastajan täytettäväksi koiran tarkastuksen aikana.\nUlkomuodon jalostustarkastuksen lomake\nJalostustarkastukseen osallistuvat henkilöt ja varusteluettelo\nOhje on tarkoitettu ulkomuodon tai käyttäytymisen jalostustarkastusten järjestäjille muistilistiksi, mitä tarvikkeita ja toimihenkilöitä tilaisuuden toteutukseen tarvitaan.


Silmukat sekaisin: Summa summarum\nNyt kun on kulunut jo reilu viikko tätävuotta, lienee aika summata viimevuosi neulerintamalla. Puikot kilkkasi kyllä, vaan ei se lopputulemassa niinkään näy...\nVuonna 2015 neuloin 9,656kg lankaa käsin ja 1,195kg lankaa koneella. Paras käsinneulomiskuukausi oli kesäkuu 1279g määrällä ja heikoin oli elokuu 143g määrällä. Syyskuussa tosin tulikin neulottua paljon eli valmistui isompia töitä, joita on tullut tehtyä jo elokuun puolella...\nLankaa minulla on 39281g(31.12.2015)\nUutta lankaa viimevuonna saapui 15106kg ja minulta (tavalla tai toisella) poistui lankaa 13,785kg. Ihan ei noita lukuja voi yks yhteen tulkita, kun olen neulonut myös "vieraista langoista", jotka on kyllä kokonaisneulotuissa, muttei minulle tulleissa langoissa. Pientä huijausta siis ;)\nTälle vuodelle suunnittelin myös laskevani tehtyjen neuleiden kappalemäärän. Sukat tai lapaset on yksi kappale :) kaikkea sitä hulluus teettää... Vuoden ensimmäinen työkin on jo valmistunut, lyhytvartiset sukat kaverille.\nKotipuikoilla on torkkupeitto Vironvillasta, ihan itselle/kotiin ja mukana kulkevilla puikoilla on polvisukat 7 Veikasta. Ufoutumassa on pitsihuivi ja inspiraatiota odottaa neuletakki itselle. Sen kohtalo on kyllä tällähaavaa vähän niin ja näin... Odottakoot :)\nLaitampa yhden hmm... vuoisko sanoa että osuvan sarjakuvan tähän piristykseksi. En nyt muista, mistä tämän olen bongannut :)\nLähettänyt BlueNun klo lauantaina, tammikuuta 09, 2016


Cookson, Catherine;Haglund, Anja : Hannah\nHannah / Catherine Cookson, Anja Haglund\nHannah Boyle on kahdeksanvuotias pikkutyttö, kun hän joutuu asumaan isänsä luokse - isän, jonka avioton lapsi Hannah on. Elämä isän perheessä ei ole helppoa, sillä isän vaimo vihaa Hannahia. Vuosien saatossa Hannahista kasvaa viehättävä nuori nainen. Niin viehättävä, että jopa Hannahin velipuoli ihastuu häneen. Vastoinkäymiset eivät kuitenkaan lopu Hannahin elämässä. Hannah haluaisi mennä naimisiin rakkaudesta - mutta onko hänellä aviottomana lapsena siihen mahdollisuutta? "Hannah" on Catherine Cooksonin koskettava romaani, jonka tapahtumat sijoittuvat 1800-luvun Englantiin.\nCookson, Catherine Haglund, Anja


Highlights | Johanna Turpeinen\n9/13/2013 4:50 PM 1/1/2018 5:10 PM Lifestyle johannaturpeinen johannaturpeinen\nMoimoi :) Tällä kertaa kuvia mun lempparijutuista näiltä muutamalta päivältä, aloitetaan vaikka tästä aamusta! Mun koulu alkoi vasta yhdeltä, joten saatiin nauttia ihan rauhassa aamiaista. Hedelmäsalaattia vähän eksoottisemmista hedelmistä, johon tuli lisäksi vielä hunaja-passion "marinointi". Herkkuja siis heti aamusta ♥\nToinen ehdoton kohokohta: Victoria's Secretin ihanan tuoksuiset kosteusvoiteet saapui. Tehtiin tyttöjen kanssa yhteistilaus, mutta arvatkaa minne? Suomalaiseen verkkokauppaan Parfyymiin, sieltä saa nykyään tosi helposti VS-tuotteita eikä oo pelkoa tullimaksuista tai muista lisäkuluista. Alusvaatteita ei tollaiselta Parfyymin sivuilta luonnollisesti saa, mutta nää tuoksut ja ihonhoitotuotteet piristi kyllä mun päivää hurjasti!\nMuita sellaisia arjen pieniä piristyksiä mulle on aurinko, aurinkolasit, uudet soittolistat kännykässä (etenkin bussissa ja lenkillä tää on ihan ehdoton), sekä etenkin nyt uudet sisustusjutut. Eilen tuli paketti H&M:ltä ja tällä kertaa tilattiin vaan pelkästään Home-osastolta, ihan tarpeeksi kyllä tuli ostoskoriin sieltäkin puolelta...\nEilen tuli myös toinen mielenkiintoinen paketti; ripsiseerumi Swiss Cliniciltä. En oo koskaan koittanut mitään seerumia tai muuta vastaavaa tuotetta, joten nyt odotan innolla tuloksia! Lisää tästä yhteistyöstä ja etenkin seerumin vaikutuksista on tulossa myöhemmin, stay tuned ;)


Yksilöpsykoterapeutti - Hippo Terapiaklinikka Oy - Turku - Avointyopaikka.fi\nHippo Terapiaklinikka Oy – Turku\nHippo Terapiaklinikka Oy tarjoaa moniammatillisia tutkimus-ja kuntoutuspalveluita lapsille, nuorille ja aikuisille. Jyväskylän, Tampereen, Turun, Helsingin, Kuopion ja Oulun aluekeskuksissa ammattilaisemme tarjoavat sekä yksilö- ja ryhmäkuntoutusta. Autamme aivan erityisiä ihmisiä pärjäämään paremmin omassa elämässään, ja mahdollistamme omien unelmien tavoittelemisen. Meitä hippolaisia on jo lähes 130 eri ammattikunnista. Hipon moniammatillisesta tiimistä löytyy neuropsykologeja, psykologeja, psykoterapeutteja, puheterapeutteja, toimintaterapeutteja, lääkäreitä, musiikkiterapeutteja, tanssi-ja liiketerapeutteja ja fysioterapeutteja. Lisätietoja meistä löydät sivuiltamme www.hippoterapiaklinikka.fi.\nEtsimme nyt iloiseen ja ammattitaitoiseen joukkoomme\nHakemamme henkilö työskentelee ammatinharjoittajana, jolloin voit itse valita omat työ- ja loma-aikasi sekä missä ja miten paljon haluat työskennellä. Saat meiltä tarvittaessa henkilökohtaisen tuen oman yrityksen perustamiseen ja oman ammattisi harjoittamiseen, monipuolisen ja mukavan työyhteisön sekä välineistön käyttöösi.\nOletko sinä uusi hippolainen?\n- Kiinnostusta aikuisten ja/tai lasten kuntouttamiseen. Palvelemme kaikkia ikäluokkia.\n- Motivaatiota työskennellä osana moniammatillista tiimiä, työskentelemme yhdessä.\n- Ymmärrystä ja osaamista kokonaisvaltaisesta kuntoutuksesta. Haluamme tarjota jokaiselle asiakkaalle yksilöllisen kuntoutuspolun.\nValitulla tulee olla Valviran myöntämä psykoterapeutti-ammattinimikkeen käyttöoikeus. Lisäksi valitun tulee esittää lasten kanssa työskentelevien rikostaustan selvittämisestä annetun lain (504/2010, 3 §) mukainen rekisteriote ennen tehtävän vastaanottamista.\nLähetä lyhyt hakemus ja CV 31.3.2019 mennessä osoitteeseen hanna.kiiski-maki@hippoterapiaklinikka.fi, otsikolla HAKEMUS PSYKOTERAPEUTIKSI. Lisätiedot: sähköpostitse (em. osoite) tai soittopyynnöt tekstiviestillä p. 0400933886/Hanna Kiiski-Mäki, aluejohtaja.\nTyöpaikan osoite Käsityöläiskatu 4 a (4. krs), 20100 TURKU\nTyöaika kokoaikatyö, Sopimuksen mukaan\nHaku päättyy 31.03.2019 klo 23:59\nIlmoitus jätetty 08.02.2019\nHippo Terapiaklinikka Oy – Oulu\nHippo Terapiaklinikka Oy – Tampere


SCU mukana YLE:n Galaxin Pallossa!\nKuka voittaa Galaxin Pallon mestaruuden, kun neljä suurinta palloilulajia; jalkapallo, koripallo, lentopallo ja salibandy ottavat mittaa toisistaan?\nSC Urbansin juniorit ovat mukana edustamassa salibandya. Ohjelman uusi kausi alkaa TV2:ssa 23.3.2019 ja voittaja selviää finaalissa lauantaina 25.5.2019. Salibandyn jakso YLE TV2:lla 6.4.\nMikä ihmeen Galaxin Pallo?\nSALIBANDY: EräViikingit, TPS Salibandy, Lempäälä Sport, SC Urbans Janakkala\nKORIPALLO: HoNsU, Tapiolan HONKA, Raholan Pyrkivä sekä yhdistelmäjoukkue Lahti Basketball&SB-Girls\nJokaisessa joukkueessa on neljä vuonna 2007 syntynyttä kilpailijaa (2 tyttöä & 2 poikaa).Osissa 5-8 joukkueet haastavat yksi vuorollaan muut lajit kisaamaan oman lajinsa lajinomaisissa tehtävissä sekä pelaamisessa. Näissä jaksoissa nähdään, miten jalkapalloilija onnistuu lentopallon vastaanotto tai miten salibändäriltä sujuu koripallosta tutun lay-upin tekeminen.Galaxin Pallo huipentuu osiin 9 ja 10, joissa ratkaistaan mestari vuodelle 2019.\nGalaxin Pallon juontaa Galaxin suosikkijuontaja ja pallotaituri Ella Tarmo. Ohjelma kuvattiin Mediapoliksen Factoryssa Tampereella. Sarja starttaa TV2:ssa lauantaina 23.3.2019 ja voittaja selviää finaalissa lauantaina 25.5.2019.\nOhjelma katsottavissa myös YLE Areenasta: https://areena.yle.fi/1-3788183\nSCU:n edustajat Meeri Koliseva, Unna Koskinen, Iikka Päivinen ja Ilmo Leino odottelivat omaa suoritusvuoroaan studion kulisseissa. Kuva: Lasse Leino