Kiina ja muut uudet toimijat Afrikassa - PDF\nKiina ja muut uudet toimijat Afrikassa\nDownload "Kiina ja muut uudet toimijat Afrikassa"\n1 kepan taustaselvitykset n:o 35 kepa s working papers n:o 35 Kiina ja muut uudet toimijat Afrikassa johannes nuutinen (2012)\n2 Johannes Nuutinen suorittaa maisterin tutkintoa kehitysmaatutkimuksessa Helsingin yliopistossa. Hän työstää pro gradu -tutkielmaa Kiinan ja Etiopian välisistä investoinneista ja työvoimasuhteista. kepan taustaselvitykset 35, 2012 ISSN ISBN (pdf) ISBN (nid.) taitto: olli silvennoinen ja tero lehvonen kansi: suvi savolainen käännös englannista: olli silvennoinen (alkuperäinen: johannes nuutinen, china and other emerging actors in africa, kepan taustaselvitykset 34) kepa ry töölöntorinkatu 2 a helsinki, finland tel fax tuettu ulkoministeriön kehitysyhteistyövaroin. esitetyt mielipiteet ovat henkilökohtaisia eivätkä välttämättä edusta kepan virallista kantaa.\n3 Sisällysluettelo Esipuhe 4 Lyhenteet 5 Johdanto 6 Ideologiasta pragmatismiin 7 Kiinan suuri lahja: Tansanian ja Sambian välinen rautatie Kiinalaisten toimijoiden moninaisuus 9 Sekoitus politiikkaa ja taloutta: Kiinan intressit Afrikassa 10 Yhteistyön muodot 11 Mitä on Kiinan kehitysyhteistyö? 12 Kiinan tärkeimmät Afrikkaa koskevat politiikka-asiakirjat Tuotanto ja työllistäminen 15 China-Tanzania Friendship Textile Factory Luonnonvarat ja ihmisoikeudet 17 Työtä muusta välittämättä? Tapaus Sambia Bélingan rautamalmihanke Gabonissa Maatalousyhteistyö 20 Intialainen Karuturi Etiopian Gambellassa Kansalais yhteiskunnan mahdollisuus vaikuttaa 21 Kiinan ja Mosambikin välinen kansalaisjärjestöyhteistyö Rikottuja lupauksia ja asukkaiden onnistunut vastarinta: brasilialaisen Valen tapaus Mosambikissa Kirjallisuus 25 Lisätietoa aiheesta Lähdeviitteet 3\n4 Esipuhe Kiinan ja muiden uusien toimijoiden poliittinen ja taloudellinen vaikutusvalta kasvaa maailmalla ja varsinkin Afrikassa. Niillä on jo nyt huomattava vaikutus afrikkalaisten jokapäiväiseen elämään, afrikkalaisiin yhteiskuntiin ja niissä harjoitettuun kehitysyhteistyöhön. Tämä Kepan teettämä selvitys käsittelee tiiviisti tätä paljon keskusteltua mutta edelleen rajallisesti tunnettua aihetta. Se esittelee etenkin Kiinan yhteyttä Afrikan maiden kanssa, mutta tuo esiin yleistä tietoa ja konkreettisia esimerkkejä myös muiden uusien toimijoiden vaikutuksista Afrikassa sekä erittelee kansalaisyhteiskunnan toimijoiden yhteistyömahdollisuuksia niiden muuttuvassa toimintaympäristössä. Uusien toimijoiden esiinmarssi vaikuttaa afrikkalaisten kansalaisjärjestöjen toimintaympäristön lisäksi niiden yhteistyöhön kansainvälisten kumppanien kanssa. Myös pohjoisen kansalaisjärjestöjen on tärkeää pohtia, miten uusien toimijoiden nousu voisi vaikuttaa niiden toimintaan. Olisiko niiden esimerkiksi luotava tai vahvistettava yhteyksiä kiinalaisten järjestöjen kanssa näiden toiminnan ja yhteistyöhalukkuuden selvittämiseksi? Kiinan kansalaisyhteiskunta ei ole niin rajallinen kuin yleisesti luullaan. Andrew Wells-Dangin tuore teos (2012) on analyysi kiinalaisaktivistien monista sosiaalisista verkostoista, jotka kattavat useita yhteiskunnan osa-alueita ja mahdollistavat jopa vaikuttamistyön. Pohjoisen kansalaisjärjestöt voivat monin tavoin auttaa etelän kumppaneitaan vastaamaan uusi en toimijoiden asettamiin haasteisiin. On esimerkiksi pyrittävä estämään Maailmanpankkia ja muita kansainvälisiä instituutioita käyttämästä niitä tekosyynä ihmisoikeuksien tai jo sovittujen ympäristöstandardien heikentämiselle. Myös läpinäkyvyyden puute aiheuttaa ongelmia. Esimerkki tästä on Pro-Savana-hanke, jossa Brasilia ja Japani saavat noin 14 miljoonaa hehtaaria viljelymaata Keski -Mosambikista. Kepan kumppanijärjestö Justiça Ambiental sai tiedon suunnitelmasta paikallisilta viljelijöiltä, mutta se ei kyennyt vaikuttamaan siihen, koska sopimus oli jo allekirjoitettu. Järjestö on huolissaan hankkeen vaikutuksista paikallisten viljelijöiden toimeentulolle. Päähaasteena lienee kuitenkin nähdä metsä puilta: on tutkittava, mitä uhkia ja mahdollisuuksia uudet toimijat Afrikalle tuovat. On tärkeää, että tämä arvio perustuu ennen kaikkea afrikkalaisten näkemyksiin ja tutkimukseen, sillä Afrikan ja länsimaiden näkökulmat ja intressit eroavat toisistaan. Kiinan läsnäolon huonoista puolista huolimatta se nähdään Afrikassa useimmiten huomattavasti myönteisemmin kuin Eurooppa, pääasiassa koska Kiinan ja sen afrikkalaisten kumppanien välinen hierarkia on matalampi ja sopimukset hyödyistä tasa-arvoisempia. Toisaalta erityisesti kaivosteollisuudessa Kiinan toimia ei pidetä kestävinä pitkällä tähtäimellä. Southern Africa Resource Watch -järjestö on äskettäin osallistunut keskusteluun raportilla, joka nimenomaan käsittelee Kiinan roolia eteläisen Afrikan kaivosteollisuudessa. Kymmenestä maatutkimuksesta koostuva raportti esittää, että Kiinan ja Afrikan yhteistyö voi hyödyttää kumpaakin, mikäli eteläisen Afrikan hallitukset pyrkivät saavuttamaan pitkän aikavälin sosio-ekonomisia ja kehitystavoitteita. Raportin johtopäätöksenä todetaan, etteivät kiinalaisinvestoinnit ole yksiselitteisesti hyvä tai paha asia; hallitsevat eliitit ylikorostavat etuja, kun taas kriitikot vähättelevät niitä tai kiistävät ne kokonaan. Olennaista olisi pyrkiä kääntämään Kiinan vaikutukset myönteisiksi. Kaivos teollisuudessa tämä voisi tutkimuksen mukaan tarkoittaa esimerkiksi tehokkaampaa kaivoshallintoa, parempaa johtamista, kunnollista verotusta, toimivia yhteyksiä paikallistalouteen sekä vastuullisen toiminnan vaatimista kiinalaisyrityksiltä. Toivomme tämän Kiina ja muut uudet toimijat Afrikassa -selvityksen tarjoavan lukijoilleen tiiviin mutta kattavan esityksen tästä moniulotteisesta ja vaikeasta mutta Afrikan tulevaisuuden kannalta erittäin keskeisestä aiheesta. Helsingissä 23. lokakuuta 2012 outi hakkarainen kepa helsinki 4\n5 Lyhenteet CDB COMESA DAC ECOWAS ECC Eximbank FDI FOCAC ODA OECD SASAC TAZARA UNCHR Kiinan kehityspankki (China Development Bank) Itä- ja Etelä-Afrikan yhteismarkkinat (Common Market for Eastern and Southern Africa) OECD:n kehitysyhteistyökomitea (Development Assistance Committee) Länsi-Afrikan talousyhteisö (Economic Community of West African States) Taloudellinen ja kaupallinen neuvonantaja (Economic and Commercial Counselor) Export-import -pankki Suorat ulkomaaninvestoinnit (foreign direct investment) Kiinan ja Afrikan yhteistyöfoorumi (Forum on China-Africa Cooperation) Virallinen kehitysapu (official development assistance) Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö (Organisation for Economic Cooperation and Development) Valtioneuvoston valtion omaisuuden valvonta- ja hallintokomissio (State-owned assets Supervision and Administration Commission) Tansanian ja Sambian välinen rautatie (Tanzania-Zambia Railway) Yhdistyneiden kansakuntien ihmisoikeus komissio (United Nations Commission on Human Rights) 5\n6 Johdanto Yksi kiistanalaisimmista aiheista viime aikojen kansainvälisessä kehityspoliittisessa keskustelussa on epäilemättä ollut uusien kumppanien saapumi nen erityisesti Saharan eteläpuolisen Afrikan maihin ja tästä seurannut uudenlainen Etelä-Etelä-yhteistyö. Merkittävin näistä toimijoista on ollut Kiina. Myös Intia ja Brasilia ovat olleet aktiivisia, ja joukkoon mahtuu monia muitakin maita 1. Uudet toimijat ovat levittäneet taloudellisia ja poliittisia verkostojaan pitkin mannerta, niin kaupungeissa kuin maaseudulla. Ilmiö on herättänyt paljon hämmennystä, sillä kokonaisvaltaista tietoa tästä moniulotteisesta kokonaisuudesta ja sen pitkän aikavälin vaikutuksista on vain vähän. Lisäksi monesti vaikuttaa, että afrikkalaiset hallitukset antavat luonnonvarojaan lähes ilmaiseksi ja jättävät kulut kansalaisten maksettaviksi. 1 Uusilla kumppaneilla tai toimijoilla tarkoitetaan niitä maita, joita ei nähdä niin sanottuina perinteisinä toimijoina tai kehitysyhteistyön rahoittajina Afrikassa. Kiinan, Intian ja Brasilian lisäksi uusia toimijoita ovat esimerkiksi Turkki, Etelä-Korea, Singapore ja myös Venäjä. Tämä selvitys keskittyy erityisesti Kiinaan ja jossain määrin Intiaan ja Brasiliaan. Termillä uudet toimijat viitataan tästedes lähinnä näihin kolmeen valtioon. Uusien toimijoiden nousu on ollut ennennäkemätön. Niiden ja Afrikan maiden välinen kauppa on lähes nelinkertaistunut vuo sien 2000 ja 2009 välillä (AEO 2011), ja samaa tahtia ovat kasvaneet myös investoinnit ja kehitysyhteistyö. Nousevat taloudet ovat saavuttaneet merkittävän aseman Afrikassa, mutta 20 prosentin osuus mantereen ulkomaankaupasta on kuitenkin edelleen suhteellisen pieni. Näihin maihin kohdistunut huomio aiheutuukin ennen kaikkea niiden aktiivisuuden nopeasta kasvusta ja siitä, että trendin ennakoidaan jatkuvan. Kiinan, Intian ja Brasilian toiminta Afrikassa on hyvin samankaltaista. Kaikki kolme haluavat lisää diplomaattista tukea, luonnonvaroja sekä uusia markkinoita. Lisäksi ne luetaan Afrikan valtioiden tavoin kehitys- tai kehittyvien maiden joukkoon, ja ne ovat aikanaan joutuneet kolonisaation tai imperialismin kohteiksi, minkä vuoksi ne näkevät itsensä ennemmin Afrikan valtioiden tasa-arvoisina kumppaneina kuin avun antajina. Maiden väliset samankaltaisuudet ovat niin selviä, että niiden ajatellaan usein kilpailevan keskenään (Shaw 2010). Tästä on toistaiseksi vain vähän konkreettisia todisteita, mutta Kiinan, Intian ja Brasilian tapa imitoida toistensa ulkopolitiikkaa viit taa siihen, että niiden intressit olisivat hyvinkin ristikkäiset. Maiden Afrikan-politiikoissa on toki erojakin. Intian toiminta on Kiinaan verrattuna vähemmän valtiokeskeistä ja intialaiset toimi- Kuvio 1. Kiinan, Intian ja Brasilian toiminnan kasvu Afrikassa (African Economic Outlook 2011) 6\n7 jat ovat pääasiassa yksityisiä. Lisäksi Intia tekee todennäköisemmin yhteistyötä Afrikan alueellisten järjestöjen kuten Itä- ja Etelä-Afrikan yhteismarkkinoiden (COMESA) ja Länsi-Afrikan talousyhteisön (ECOWAS) kanssa, kun taas Kiina on hyvin riippuvainen kahdenvälisistä suhteistaan Afrikan maiden kanssa. (Naidu 2010.) Intian demokraattiset perinteet ja intialaisperäisen väestön suuri määrä Afrikassa eivät ole vielä olleet merkittävässä asemassa Aasian ja Afrikan välisissä suhteissa, mutta niiden rooli voi tulevaisuudessa vahvistua (Cheru & Obi 2010, 4). Brasilia ei ole vielä levittäytynyt kaikkialle Afrikkaan, vaan se keskittyy portugalinkielisiin maihin (Angola, Mosambik sekä minivaltiot Kap Verde, Guinea-Bissau sekä Sao Tomé ja Príncipe) ja Etelä-Afrikkaan (Barbosa, Narciso & Biancalana 2009). Brasilian omat luonnonvarat eroavat hieman Kiinan ja Intian vastaavista, ja vaikka Brasilia onkin kiinnostunut Afrikan luonnonvaroista, se toimii pääasiassa maatalouden parissa (Bilal & Rampa 2011). Tämä selvitys käsittelee etenkin Kiinan ja osittain Intian ja Brasilian toimintaa Afrikassa 2. Se esittelee Kiinan ja Afrikan yhteistyön pitkää historiaa, joka erityisesti viime vuosikymmeninä on syventynyt huomattavasti. Kehitysyhteistyön lisäksi Kiinaa ja Afrikkaa yhdistävät taloudelliset siteet sekä kulttuuri diplomatia. Tämä taustaselvitys antaa esimerkkejä Kiinan, Intian ja Brasilian vaikutuksista Afrikassa. Se myös osoittaa niiden vaikutuksen olevan usein kielteinen ja niiden usein toimivan kyseenalaisesti tukiessaan epä demokraattisia hallituksia. Toiaalta selvityksessä todetaan, etteivät länsimaiset avunantajat useinkaan ole tämän parempia ja että yhteistyöstä uusien toimijoiden kanssa voisi parhaimmillaan olla afrikkalaisille suuresti hyötyä, jos heidän hallituksensa ja kansalaisyhteiskuntansa kykenisivät rakentamaan selkeitä vastauksia tähän ilmiöön. Myös Pohjoisen kansalaisyhteiskuntien tulisi haastaa itsensä löytämään tapoja tukea afrikkalaisia kumppaneitaan tässä asiassa. 2 Afrikka ei tietenkään ole yksi kokonaisuus, ja mantereen sisäiset erot ovat valtavat. Valitettavasti tässä suppeassa selvityksessä on tarpeellista yksinkertaistaa ja puhua yleisesti Afrikasta tai Afrikan valtioista. Afrikan sisäisiä eroja käsitellään silloin, kun se on mahdollista. Ideologiasta pragmatismiin Kiinan nykyisen toiminnan ymmärtämiseksi on hyvä olla perillä maan Afrikan-suhteiden pitkästä historiasta. Kiina ei varsinaisesti ole uusi toimija Afrikassa. Se saapui mantereelle jo 1400-luvulla, kun amiraali Zheng Ho purjehti Itä-Afrikkaan (Taylor 2006, 16). Kiinalainen retoriikka korostaa usein näitä pitkäkestoisia symbolisia siteitä sekä sitä, ettei Kiina ole koskaan ollut siirtomaa valta Afrikassa. Kiinan ja Afrikan väliset suhteet olivat kuitenkin varsin vähäiset ennen 1950-lukua. Kommunistisen vallankumouksen jälkeen Kiinan kansantasavalta keskittyi Korean sotaan, ja Afrikka jäi sivuun. Tilanne alkoi kuitenkin muuttua vuonna 1955 Bandungin kuuluisassa aasialais-afrikkalaisessa kongressissa, jossa Kiina yhdessä muiden kehitysmaiden kanssa asettui liittoutumattomaksi. (Brautigam 2009, ) Bandungissa Kiina laajensi alun perin Intian kanssa sopimiansa viittä keskinäisen yhteiselon periaatetta ohjaamaan suurta osaa ulko politiikastaan. Nämä periaatteet ovat: 1. keskinäinen itsemääräämisoikeuden ja alueellisen koskemattomuuden kunnioitus 2. keskinäinen hyökkäämättömyys 3. puuttumattomuus toisten sisäisiin asioihin 4. tasa-arvo ja molemminpuolinen hyöty, sekä 5. rauhanomainen rinnakkaiselo (Brautigam 2009, 30). Samat periaatteet voi nähdä myös Kiinan nykyisen ulkopolitiikan perustana. Kiina on ollut aktiivisesti kiinnostunut Afrikasta 1960-luvun alusta saakka. Tämän taustalla on Kiinan kansantasavallan kasvaneet jännitteet Neuvostoliiton kanssa ja pyrkimys edistää yhden Kiinan politiikkaa, jonka tarkoituksena on sulkea Taiwan kansainvälisen yhteisön ulkopuolelle. Kiina siis pyrki saamaan poliittista vaikutusvaltaa Afrikasta. Kiina solmi viralliset suhteet useiden Afrikan maiden kanssa ja antoi apua esimerkiksi Guinealle, Ghanalle ja Tansanialle. (Taylor 2006, ) Vaikka kulttuurivallankumous johti lyhyeen taukoon Kiinan ja Afrikan välisessä yhteydenpidossa, Kiina oli Afrikassa aktiivinen aina 1970-luvun puoliväliin asti. Kiinan 7\n8 toiminta muodostui lähinnä keskusjohtoisesti suunnitelluista kehitysapuhankkeista, joiden pyrkimykset olivat pikemminkin poliittisia kuin taloudellisia. Yksi esimerkki tällaisesta hankkeesta on Tansanian ja Sambian välinen rautatie. Maon kuolema vuonna 1976 ja Deng Xiaopingin ajamat poliittiset uudistukset vuonna 1978 merkitsivät uuden ajan alkua Kiinalle. Maon radikaali ja sisäänpäin kääntynyt kommunismi sai väistyä, ja tilalle tulivat pragmaattisempi lähestymis tapa sekä Kiinan talouden vähittäi nen avautuminen ja uudistuminen. Muutokset heijastuivat myös Kiinan Afrikanpolitiikassa. Kiinan ulkopolitiikka valjastettiin näiden modernisointi pyrkimysten käyttöön, ja sen keskiöön nousivat Yhdysvallat ja Neuvostoliitto. Vaikka kiinalais-afrikkalainen yhteistyö väheni suhteellisesti, Kiina ei koskaan koko naan läh tenyt Afrikasta. Se keskittyi 1980-luvulla pienen mittakaavan kehitysprojekteihin (Taylor 2006, 59, 61), mutta näitä tärkeämpää oli Kiinan kansantasavallan yritys yhdistää kehitysapu investointeihin ja tukea kummankin osa puolen taloudellisia etuja palvelevaa yhteistyötä Afrikan maiden kanssa. Tätä toteutettiin vienti luottojen ja valtion yritysten avulla sekä paikallisten yrittäjien kanssa tehdyllä yhteistyöllä. Nämä uudet yhteistyön muodot näkyvät selvästi Kiinan nykyisissä toimissa Afrikassa. Kiinan Afrikan-politiikka on 1990-luvulta saakka ollut erittäin käytännönläheistä ja aktiivista. Tämä linja kulminoitui vuoden 2006 Kiinan ja Afrikan yhteistyöfoorumissa (Forum on China-Africa Cooperation, FO- CAC). (Brautigam 2009, ) Yhteenvetona voidaan todeta, että Kiinan yhteistyö Afrikan kanssa on kulkenut poliittisesti suuntautuneista korkean profiilin hankkeista muuttuvaan sekoitukseen taloudellisia ja poliit tisia intressejä, joita edistävät yhtä lailla viralliset kuin yksityiset tahot. Kiinan tämänhetkinen toiminta Afrikassa voidaan nähdä osana Kiinan talouden globaalisoitumista, mutta on myös tärkeää ymmärtää kiinalais-afrikkalai sen yhteistyön historiallinen kehitys, koska se välittyy niin Kiinan retoriikassa kuin sen toiminnassa (Strauss 2009.) Kiinan suuri lahja: Tansanian ja Sambian välinen rautatie TAZARA (the Tanzania-Zambia Railway) on Kiinan tähän mennessä mittavin ja huomiotaherättänein hanke Afrikassa. Tansanian ja Sambian hallitukset olivat alun perin yrittäneet saada hankkeelle rahoitusta länsimaisilta avunantajilta, mutta ne hylkäsivät aloitteen. Kiinan hallitus tarjoutui rahoittamaan hankkeen korottomalla lainalla, ja sopimus tehtiin vuonna Rakennustyöt alkoivat vuonna 1967 ja kestivät yli vuosikymmenen. Hankkeessa työskenteli tuhansia kiinalaisia, tansanialaisia ja sambialaisia. (Monson 2008, ) Rautatiehanke oli Kiinan voimannäyte Afrikassa. Se toteutti Kiinan tavoitteet tasa-arvoisesta yhteistyöstä ja Neuvostoliiton vaikutusvallan tasaamisesta Afrikassa (Taylor 2006, 39). Vieläkin tärkeämpää oli kuitenkin tapa, jolla kiinalaisen kehitysmallin katsottiin eroavan länsimaisesta. Länsi maat pitivät hanketta tuhoon tuomittuna ja ne eivät olisi kiinalaisten tavoin työskennelleet rinta rinnan afrikkalaisten kanssa ja eläneet samoissa oloissa heidän kanssaan. Vaikka rakennustyö ei todellisuudessa vastannut siitä maalattua ihannekuvaa, TAZARA-hankkeella oli tärkeä rooli. Se esitti Kiinan tasaveroisena ja ystävällisenä voimana Afrikassa. Hanketta käytetään edelleen esimerkkinä Kiinan ja Afrikan välisestä pitkäkestoisesta ystävyydestä. (Strauss 2009.) 8\n9 Kiinalaisten toimijoiden moninaisuus Ennen Kiinan ja Afrikan nykyisten suhteiden käsittelyä on tärkeää painottaa siihen liittyvien toimijoiden moninaisuutta. Kiinan ulkopolitiikka nähdään usein liian yhdenmukaisena maan hallituksen autoritaarisuuden takia. Kiinan ulkopolitiikkaa hallinnoi periaatteessa keskushallitus, joka valvoo kaikkea toimintaa (kehitysapu, kauppa ja investoinnit) Afrikassa (Brautigam 2009, 107). Käytännössä toimintaa kuitenkin hallinnoivat useat valtiolliset elimet kuten ulkoasiain-, kauppa- ja valtiovarainministeriöt, valtioneuvoston valtion omaisuuden valvonta- ja hallintokomissio (State-owned Assets Supervision and Administration Commission, SASAC), Eximbank-pankki (the Export-import bank) ja Kiinan kehityspankki (Brautigam 2009, 108; Gill & Reilly 2007, 45). Nämä elimet muo dostavat Kiinan virallisen Afrikan-toiminnan rakenteen, ja niitä täydentävät näille elimille alisteiset virastot kuten suurlähetystöt ja taloudelliset ja kaupalliset neuvonantajat (Economic and Commercial Counselors, ECCs). Vaikka eri toimielimet tekevät yhteistyötä, on niiden välillä myös selkeitä konflikteja (Gill & Reilly 2007). Eri toimielinten intressit poikkeavat toisistaan: siinä missä kauppaministeriö keskittyy Afrikassa Kiinan taloudellisten etujen ajami seen, ulkoministeriön pyrkimyksenä on vahvistaa Kiinan rauhanomaisen kehityksen imagoa diplomatialla (Brautigam 2009, 111). Nämä etu- ja toimialaristiriidat ovat tulleet aiempaa näkyvämmiksi viime vuosina, ja ne asettavat alemman tason virastoille risti riitaisia vaatimuksia (Gill & Reilly 2007). Sekaannusta pahentaa usein eri osastojen, kuten esi merkiksi kehitysyhteistyö osaston, krooninen henkilöstöpula. Kiinan valtiollista Afrikan-politiikkaa toteuttavien lukuisten hallituksen toimielinten lisäksi Afrikassa on koko joukko muita kiinalaisia toimijoita. Eniten kansainvälistä näky vyyttä ovat saaneet Kiinan suuret valtionyritykset. Niitä hallinnoi valtioneuvoston valtion omaisuuden valvonta- ja hallintokomissio SASAC ja niiden toimintaa ohjaavat poliittiset tavoitteet, mutta samanaikaisesti niihin vaikuttavat myös talouden realiteetit. Kontekstista riippuu, miten keskushallitus Ulkoasiainministeriö Kauppaministeriö Valtiovarainministeriö SASAC Eximbank Suurlähetystöt ECC-toimisto Osastot Kehitysapu Velkahelpotukset Valtionyritykset Korkotukiluotot Kuvio 2. Toimielimet Kiinan Afrikan-politiikassa (pohjautuu teoksiin Gill & Reilly (2007) ja Brautigam (2009)). 9\n10 politiikka ja talous kulloinkin näkyvät niiden toiminnassa. (Alden 2007, ) Afrikkalaisille näkyvämpiä ovat kuitenkin kiinalaisten pyörittämät pienyritykset, jotka yleensä tuottavat päivittäistavaroita ja käyvät niillä kauppaa. Ne ovat jo varsin yleisiä monissa osissa mannerta. Ilmiö voidaan nähdä osana kasvavaa kiinalaista diasporaa: Etelä-Afrikassa on kiinalaista, Nigeriassa lähes ja Tansaniassa (Alden 2007, 52). On selvää, että kiinalaiset pien yrittäjät toimivat hyvin eri tasolla kuin kiina laiset suuryritykset ja että maan viralliset po liittiset tavoitteet eivät ohjaa niiden päivittäistä elämää. Kiina ei siis ole yksi yhtenäinen toimija Afrikassa, vaan mantereen maissa vaikuttavat mo net erilaiset kiinalaiset toimijat. Siten aina tulisi huomioida, mitkä toimijat ovat kyseessä, kun keskustellaan Kiinan vaikutuksista afrikkalaisissa yhteiskunnissa. Sekoitus politiikkaa ja taloutta: Kiinan intressit Afrikassa Kiinan kasvava kiinnostus Afrikkaa kohtaan kuvataan usein pelkkänä luonnonvarojen tavoitteluna. Kiinan luonnonvarojen tarve toki kasvaa, mutta sen Afrikan-politiikan päämäärät ovat moninaisemmat. Kiinan tavoitteena on hankkia, muun muassa, myös diplomaattista tukea ja uusia taloudellisia mahdollisuuksia. Kiinan politiikkaa ohjaa osittain sen pyrkimys saada Afrikan mailta diplomaattista tukea (van Dijk 2009, 15). Lisätäkseen vaikutusvaltaansa kansainvälisissä instituutioissa Kiina haluaa liittolaisia Afrikan 54 valtion joukosta. Tuore esimerkki Kiinan vaikutusvallasta on kampanja, jolla se sai korvattua Kiinan hallintoa kriittisesti arvioineen YK ihmisoikeuskomission (UNCHR) YK:n ihmisoikeusneuvostolla (UNHRC), jossa Kiinalla on suurempi vaikutusvalta. Afrikan valtioiden tuella oli merkittävä rooli muutoksen aikaansaamisessa (Eisenman 2007, 35 36). Kiina myös käyttää Afrikkaan suuntautuvaa ulkopolitiikkaansa keinona esitellä rauhanomaisen kehityksen linjaansa. Kiinan nousu maailmanpolitiikassa on herättänyt huolta muissa maissa, minkä vuoksi Kiina on painottanut, että rauhanomainen kehitys (heping fazhan) on sen ulkopolitiikan kivijalka ja että Kiina pyrkii rauhanomaiseen ja tasa-arvoiseen maailmanjärjestykseen. (Taylor 2009, 4 5.) Kiinan ulkopolitiikan pyrkimys haastaa Yhdysvaltojen johtoasema näkyy myös diplomaattisen tuen tavoittelemisessa: Kiina etsii tukea Yhdysvaltojen johtaman maailmanjärjestyksen asteittaiselle muuttamiselle (Taylor 2009, 16). Kiina haluaa diplomaattista tukea myös yhden Kiinan politiikalleen taistelussa Taiwania vastaan. Afrikka on ollut Taipeille ja Pekingille yksi tärkeimmistä taistelukentistä, ja Kiinan kansantasavalta on ollut Taiwanin virallisesta tunnustamista koskevassa sekkivihkodiplomatiassa vahvemmilla. (Taylor 2009, ) Taiwanin ulko ministeriön mukaan tällä hetkellä vain neljä Afrikan valtiota ylläpitää virallisia suhteita Taiwanin kanssa: Burkina Faso, Gambia, Sao Tomé ja Principe sekä Swazimaa. Taiwan-taistelun voittaminen on edelleen 10\n11 merkittävä tavoite Pekingille. Itse asiassa Kiinan ainoa vaatimus uuden valtion tunnustamiseksi on, että tämä valtio ei tunnusta Taiwania Kiinan kansantasavallasta erilliseksi valtioksi (Eisenman 2007, 37) Kiina toki tavoittelee tiukasti myös Afrikan luonnonvaroja, vaikkei tämä olekaan ainoa syy sen kiinnostukselle mannerta kohtaan. Öljy on luonnonvaroista suurin ja merkittävin, sillä noin 70 prosenttia Kiinan tuonnista Afrikasta on polttoaineita (vuoden 2005 tilasto; Taylor 2009, 38), mutta ei sovi unohtaa myöskään kuparia, platinaa, terästä ja puuta. Kiinan talouskasvu on ollut voimakasta viime vuosikymmeninä, ja Kiinan teollisuuden energian- ja raaka-aineiden tarve on ylittänyt sen oman tuotannon nopeasti: vielä 1990-luvun alkupuolella Kiina vei enemmän öljyä kuin toi, mutta jo vuonna 2005 se toi melkein puolet kuluttamastaan öljystä (Eisenman 2007, 38). Kiinan lähestymistapa energiaa ja muita luon nonvaroja kohtaan on erittäin strateginen. Se haluaa erityisesti tasapainottaa markkinoiden epävakauden ja hintaheilahtelujen mahdollisia vaikutuksia sekä monipuolistaa ener giansaantiaan. Pyrkimys markkinoiden ohittamiseen vaikuttaa huomattavasti Kiinan luonnonvarainvestointeihin Afrikassa, koska ne riippuvat suuresti Kiinan kahdevälisistä suhteista luonnonvaroiltaan rikkaiden maiden kanssa. Tämän vuoksi voi helposti ennustaa, että Kiinan painopisteinä Afrikassa ovat myös tulevaisuudessa Angola, Sudan, Kongon demokraattinen tasavalta ja Nigeria Uusien taloudellisten mahdollisuuksien saaminen voidaan nähdä kahtalaisena tavoitteena Kiinalle. Yhtäältä kiinalaiset yritykset saavat uusia markkinoita tuotteilleen, toisaalta Kiina selvästi pyrkii ulkoistamaan osan tuotantoprosesseista Afrikkaan. Kiinalaiset yritykset pitävät Afrikkaa lupaavana markkina-alueena, missä kilpailu ei ole yhtä kovaa kuin kotimaassa. Tähän mennessä Kiinan vienti Afrikan markkinoille on ollut huomattavasti sen investointeja suurempaa. Kiinan hallitus on kuitenkin osoittanut olevansa sitoutunut perustamaan tuotantolaitoksia Afrikkaan rakentamalla teollisuuspuistoja eri puolille mannerta (Gu 2011.). Tämä suuntaus oletettavasti vahvistuu tulevaisuudessa. Yhteistyön muodot Saavuttaakseen asetetut tavoitteet Kiina tekee yhteistyötä Afrikan maiden kanssa useal la eri tavalla. Yhteistyö voidaan jakaa neljään kategoriaan: taloudellinen yhteistyö, kulttuuri diplomatia, huippukokousdiplomatia ja kehitys apu. Nämä yhteistyön muodot esitellään tässä luvussa erillisinä, mutta todellisuudessa ne liittyvät tiivisti toisiinsa. Yhdessä ne muodostavat Kiinan ja Afrikan välisten suhteiden moni ulotteisen kokonaisuuden. Taloudellinen yhteistyö voidaan jakaa Kiinan ja Afrikan väliseen kauppaan ja Kiinan suoriin ulkomaaninvestointeihin (foreign direct investment, FDI) Afrikkaan. Tilastot niin kaupasta kuin investoinneista vaihtelevat suuresti, esimerkiksi vuoden 2006 kauppa Kiinan ja Afrikan maiden välillä arvioidaan lähteestä riippuen 32 miljardin ja 55 miljardin Yhdysvaltain dollarin välille. Kiinan ja Afrikan välinen taloudellinen yhteistyö on kasvanut hurjasti viimei vuosikymmenen aik ana ja sillä on huomattava vaikutus erityisesti joillekin valtioille ja sektoreille (van Dijk 2009, 14 19; Alden, Large & de Oliviera 2008, 11 17). Kiinan kauppa ja investoinnit keskittyvät luonnonvarojen viemiseen Afrikasta ja kiinalaisten tuotantolaitosten rakentamiseen sinne, mutta Kiinan hallitus pyrkii myös muuttamaan tätä rakennetta. Kiina investoi paljon infrastruktuuriin kuten tietoliikenteeseen, ja kiinalaiset yritykset ovat saamassa vankan jalansijan Afrikan rakennussektorilla (Alden, Large & de Oliviera 2008, 16). Investoinnit ovat myös hyvä esimerkki eri yhteistyömuotojen sekoittumisesta toisiinsa: investointeja tuetaan kehitysyhteistyöhank keilla, erilaisilla lainasopimuksilla sekä hallituksen kannustimilla. Kiina on aloittanut myös yhä näkyvämmän kulttuuridiplomatian. Keskushallitus on huomannut Kiinan toiminnan Afrikassa ja muualla maailmassa aiheuttaneen yleistä huolta ja yrittää siksi rakentaa myönteistä kuvaa Kiinan asemasta ulkomailla. Tähän pyritään erilaisilla tapahtumilla ja toimilla, jotka edistävät yhteistä oppimista ja koulutusta. Kiina on perustanut huomattavia koulutusohjelmia ja akateemisia vaihto-ohjelmia afrikkalaisten kanssa. Tunnetuin esimerkki tästä on Konfutse-insti tuuttien 11\n12 perustaminen eri puolille Afrikkaa. (Haifang 2010.) Kiinan ryhtyminen aktiiviseen kansainväliseen vaikuttamiseen tarkoittaa muun muassa sitä, että Kiinan johtajat tekevät usein virallisia vierailuja Afrikkaan ja Afrikan johtajat Pekingiin. Korkeimman profiilin huippukokousdiplomatiaa on epäilemättä kuitenkin Kiinan ja Afrikan yhteistyöfoorumi FOCAC (Forum on China- Africa Cooperation). Sen ensimmäinen kokous pidettiin vuonna 2000, minkä jälkeen niitä on pidetty vuosina 2003, 2006, 2009 ja 2012 (Taylor 2009, 16). FOCAC-kokoukset ovat arvovaltaisia huippuko kouksia, joissa osallistuvien maiden poliittinen eliitti on läsnä, ja ne ovat tärkeä areena julkiselle diplomatialle. Itse asiassa FOCACissa ei juuri tehdä poliittisia päätöksiä. Niistä sovitaan etukäteen kahdenvälisesti, ja päätökset vain julkistetaan huippukokouksessa. (He 2008). Tämä ei tarkoita, etteikö huippukokousdiplomatia olisi tärkeää. FOCAC-kokoukset ovat keskeisiä, koska niissä esitellään Kiinan ja Afrikan lämpimiä suhteita ja merkittäviä yhteneväisyyksiä. Kokouksissa korostetaankin usein osapuolten keskinäistä kunnioitusta. Monet afrikkalaiset johtajat ovat todenneet kahden- ja monenvälisten kokousten lähettävän selkeän viestin Kiinan aikeiden vakavuudesta ja maiden yhteisistä intresseistä. Mitä on Kiinan kehitysyhteistyö? Kiinan kehitysyhteistyöstä on syntynyt vilkasta keskustelua ja myös väärinkäsityksiä. Siitä tiedetään suhteellisen vähän, sillä Kiina ei ole julkistanut kehitysapuun käyttämäänsä rahamäärää. Tässä luvussa esitellään lyhyesti Kiinan kehi tysavun yleispiireitä ja verrataan niitä länsimaiden antamaan kehitysapuun. Vaikka Kiina on ripotellut apua Afrikkaan jo 1960-luvulta, se ei ole tarkasti selvittänyt, mitä kaikkea se kehitysavuksi määrittelee (Davies 2008, 2; China s Information Office of the State Council 2011). Kiinan kehitysyhteistyö voidaan kuitenkin jakaa kolmeen osaan: lahja-apu, korkotukiluotot (mukaan luettuna korottomat luotot) ja velkahelpotukset. Näiden apumekanismien suhde vaihtelee, mutta karkeasti ottaen arvioidaan, että luotot ovat hieman yli 50 prosenttia Kiinan kehitysavusta. Loppuosan kattavat lahja-apu ja velkahelpotukset (Brautigam 2009, 170). Kiinan kehitysavun toimijat on kuvattu kuviossa 2 (sivu 9). Lisäksi myös sekä yksityisillä että valtionyrityksillä on merkittävä rooli Kiinan kehitys avussa, koska Kiina antaa suurimman osan avustaan rahan sijaan tavaroina. Avun antaminen tavaroina tarkoittaa, että pääomaa ei siirretä, ja kiina laiset toimijat toteuttavat hankkeet suoraan niin sanotulla avaimet käteen -periaatteella ilman vastaanottaja maan hallituksen osallistumista. Näin tapahtuu erityisesti lainojen ja lahjoitusten osa lta. Monet Kiinan lainajärjestelyistä toimivat siten, että Kiina toteuttaa hankkeen, josta syntynyt laina maksetaan takaisin luonnonvaroina tai hyödykkeinä. Tätä apumuotoa kritisoidaan usein, mutta monet Afrikan hallitukset pitävät siitä, koska hankkeet toteutuvat nopeasti. Afrikkalaisilla valtioilla on myös huomattavasti sananvaltaa siihen, kuka hankkeet toteuttaa. Esimerkiksi Ang ola ja Kongon demokraattinen tasavalta ovat vaatineet, että tietty osuus kiina laisissa han k keissa tehdystä työstä täytyy teettää paikallisilla ali hankkijoilla (Brautigam 2009, ) Kiinan kehitysavun toinen keskeinen piir re on ehdollistamisen puute. Tämä on tärkeä osa Kiinan ulkopoli tiikkaa ja tapa, jolla Kiina tekee eron 12\n13 itsensä ja länsimaisten uus imperialististen intressien välille. Kiinan apu on järjes tetty pyyntöjen perusteella: Afrikan valtiot te kevät ehdotuksia Kiinan suur lähetystöille, ja kiinalaiset joko hyväksyvät tai hylkäävät ne. Joskus tämä johtaa hankkeisiin, joissa köyhyyden vähentäminen ei ole keskiössä, kuten urheilustadioneiden tai hallituspalatsien rakentamiseen. Toisaalta järjestelmä avaa mahdollisuuden hankkeille, jotka ovat innovatiivisia ja pohjautuvat aidosti vastaanottajamaiden tarpeisiin (Brautigam 2009). Kiina ei halua nähdä itseään avunantajana (donor). Kiinan hallitus korostaa olevansa Afrikan valtioiden kumppani, jonka toiminta perustuu molemminpuoliselle yhteistyölle perinteisten avunantaja-vastaanottaja -suhteiden sijaan (Brautigam 2009, 135). Tällä retoriikalla on myös perustelunsa, koska Kiinan apu on melkein aina sidottu muihin investointimuotoihin osa na suurempia yhteistyöpaketteja. Tämä kuitenkin ruokkii väärinymmärryksiä Kiinan avunantoprosesseista. Lisäksi Kiina ei noudata OECD:n alaisen kehitysapukomitea DACin virallisen kehitys avun ODA-kriteerejä, minkä vuoksi Kiinan viralli sta kehitysapua on vaikea tutkia. Tilanne on johtanut suuriin vaihteluihin Kiinan kehitysavun määrän arvioinneissa. Kiina on vasta aivan viime aikoina alkanut julkaista tilastoja kehitysavustaan. Nämäkään tilastot eivät tosin ole olleet sen paremmin järjestelmällisiä kuin luotettavia. Virallisesti apua esitellään lähinnä sitoumuksina hallitusten välisten huippukokousten yhteydessä. Vastahakoisuus antaa asianmukaisia tietoja johtuu Kiinan hallituksen kotija ulkomaisista paineista (Chaponnière 2009, 63). Maailmanpankin arvion mukaan Kiinan apu on noussut vuosien 1999 ja 2009 välillä 0,5 miljardista Yhdysvaltain dollarista 1,9 miljardiin (World Bank 2011). Brautigam (2011a) puolestaan arvioi Kiinan avun Afrikalle nousseen 1,2 miljardiin vuonna Tämä kokoluokka on vielä melko maltillinen perinteisiin avunantajiin verrattuna, mutta Kiinan avun kasvu on ollut nopeaa. Kehitysapumäärärahoihin keskittyminen ohjaa aliarvioimaan Kiinan toimintaa Afrikassa, sillä onhan vain pieni osa Kiinan yhteistyöstä Afrikan maiden kanssa kehitys apua. Kiinan kauppa ja investoinnit Afrikkaan ylittävät avun määrän reippaasti (Alden, Large & de Oliviera 2008). 3 Vaikka avun rooli valtioiden kahden välisissä suhteissa on saanut Kiinan avun pirstaloitu- 3 Lisäksi voidaan väittää, että Kiinan avun vaikutus on suurempi kuin sen rahallinen arvo antaa ymmärtää, sillä se on länsimaista apua tuottavampaa. maan eri puolille manteretta, Afrikan maiden kesken on silti selkeitä eroja vastaan otetun avun määrässä. Sudan, Nigeria, Angola ja Botswana saivat Saharan eteläpuolisista maista eniten apua Kiinalta (Chaponnière 2009, 67). Tämä viittaa vahvaan siteeseen avun ja muiden yhteistyön muotojen välillä. Kuitenkin myös muut maat saavat huomattavia määriä apua, ja suurimpien avun vastaanottajien lista heijastaa myös mai-den kansantalo uksien kokoa. Sektorikohtaisesti Kiinan apu keskittyy maatalouden kehitykseen, lääketieteelliseen ja terveydenhuollon yhteistyöhön, infrastruktuuriin sekä työvoimakoulutukseen (Alden, Large & de Oliviera 2008, 17). Infrastruktuuri on selkeästi sektori, jolla Kiinan asema on vahvin ja jossa sillä on kilpailuetu. Kiinalaista lähestymistapaa Afrikassa on viime aikoina kutsuttu Pekingin konsensukseksi (Taylor 2009, 23), vaikka Kiinan hallitus itse ei käsitettä käytäkään. Tämä tarkoittaa kehityspolitiikkaa, joka perustuu keskinäiseen kunnioitukseen, sisäisiin asioihin puuttumattomuuteen ja useisiin rinnakkaisiin kehitys malleihin. Pekingin konsensus voidaan nähdä vastavoimana Washingtonin konsensukselle, jota länsimaat ja suuret kansainväliset talousinstituutiot edistävät. Pekingin konsensus ei ole millään muotoa radikaali muutos maailmanjärjestyksessä, mutta se tarjoaa Afrikan valtioiden hallituksille mahdollisuuden vertailla avunantajia ja saada siten enemmän tilaa omalle politiikanmuodostukselle (Tan-Mullins, Mohan & Power 2010). Tästä huolimatta käsitys yhdestä ainoasta kiinalaisesta kehitysmallista Afrikassa on kyseenalainen. Kiina voi tarjota afrikkalaisille kumppaneilleen vaihtoehtoisia reittejä kehitykseen ja etäisyyttä kansainvälisten talousinstituutioiden ehtoihin, mutta sen toimintaa ei voi tulkita johdonmukaiseksi ja kokonais valtaiseksi Pekingin Afrikan-politiikaksi. Lisäksi Kiinan kehitysyhteistyö kärsii henkilöstö pulasta, joten jo maan kyky toteuttaa tällaista politiikkaa on kyseenalainen. On tärkeää kiinnittää huomiota perinteisten avunantajamaiden ja uusien toimijoiden (lähinnä Kiinan) kantoihin kansainvälisissä kehitysyhteistyön huippukokouksissa. Monterreyn prosessissa ja Pariisin julistuksessa uusia toimijoita pidettiin vielä ensisijaisesti kehitysavun saajina, ja niinkin myöhään kuin vuonna 2008 Accran toimintaohjelmassa (Accra Agenda for Action) uusien toimijoiden erityinen rooli oli esillä vain lyhyesti (Morazán et al. 2012). Itse asiassa OECD/DAC-vetoiset perinteiset avun- 13\n14 antajamaat olivat melko hiljaa uusien toimijoiden suhteen Busanissa vuonna 2011 pidettyyn avun tuloksellisuuden huippukokoukseen saakka. Kiinalaisviranomaiset eivät myöskään perinteisesti ole halunneet koordinoida muiden avunantajien kanssa ja Kiina on karsastanut erityisesti Maailmanpankkia. Busanissa uudet toimijat ottivat aktiivisemman roolin kansainvälisten kehitysapusopimusten suhteen. Kiina alle kirjoitti Busanin julistuksen yhdessä Intian kanssa, mutta dokumentti on vii me kädessä vapaaehtoinen ja uusille avun antajille määritellyt kriteerit eroavat perinteisille avunantajille määrätyistä (Tran 2011). Tämä saattaa heijastaa varautuneisuutta OECD/DAC:n johtamia prosesseja kohtaan. Vaikka uudet toimijat esiintyvätkin yhteistyön hengessä, ne selkeästi haluavat tulla otetuiksi huomioon merkittävinä tekijöinä kehitysyhteistyön piirissä. Busanissa kävi selväksi, että Kiinan viran omaiset haluavat toimia perinteisten avunantajien kanssa vahvasti omilla ehdoillaan. Busanin loppuasiakirja on suhteellisen väljä ja jättää paljon liikkumavaraa (Morazán et al. 2012). Kaksi asiaa kävi Busanissa erityisen selviksi. Ensinnäkin tarvitaan uusi keskustelufoorumi, Kiinan tärkeimmät Afrikkaa koskevat politiikka-asiakirjat Vaikka Kiinan viralliset toimet Afrikassa ovat edelleen suurelta osin salaisia, Peking on viime aikoina alkanut osittain julkistaa Afrikan-ulkopolitiikkaansa. Tärkeä esimerkki tästä on kolmen Kiinan hallituksen virallisen asiakirjan, niin sanotun valkoisen kirjan julkistaminen: valkoinen kirja Kiinan Afrikan-politiikasta julkaistiin vuonna 2006, valkoinen kirja Kiinan ja Afrikan välisestä taloudellisesta ja kauppayhteistyöstä vuonna 2010 ja valkoinen kirja Kiinan ulkomaanavusta vuonna Nämä asiakirjat syventävät yleisluontoisuudestaan huolimatta Kiinan Afrikan-toimia ohjaavia periaatteita ja käsittelevät tärkeitä niihin liittyviä kysymyksiä. Valkoinen kirja Kiinan Afrikan-politiikasta (2006) on lavea kuvaus Kiinan virallisista toimista Afrikassa. Se ei tarjoa uusia oivalluksia Kiinan Afrikan-politiikasta tai ennennäkemättömiä perusteluja sille. Kirja julkaistiin alkuvuodesta 2006 eli melkein vuosi ennen vuoden 2006 FOCAC-huippukokousta sekä ennen Kiina-Afrikka -yhteistyöhön kohdistuneen huomion kasvua. Siksi Valkoinen kirja (2006) on lähinnä toteamus Kiinan keskushallituksen kasvaneesta kiinnostuksesta Afrikkaa kohtaan. Valkoinen kirja Kiinan ja Afrikan välisestä taloudellisesta ja kauppayhteistyöstä (2010) tulee myös nähdä kansainvälisessä kontekstissaan. Kirja on tiivistelmä Kiinan viimeaikaisesta kaupasta ja investoinneista afrikkalaisten kumppaneiden kanssa, ja ennen kaikkea se pyrkii selventämään maan toimintaa Afrikassa. Sen voi tulkita osittaiseksi vastaukseksi kommentteihin ja kritiikkiin, joita Kiinan Afrikassa harjoittamasta taloudellisesta toiminnasta on esitetty. Asiakirjoista tuorein, valkoinen kirja Kiinan ulkomaanavusta (2011) menee askeleen pidemmälle selventäessään Kiinan kehitysavun käytäntöjä. Tämäkin asiakirja on luonteeltaan lavea, mutta siinä kuitenkin julkaistaan useita ennen näkemättömiä tilastoja. Tämä valkoinen kirja ilmoittaa Kiinan avun jakautumisen sekä sektorikohtaisesti (61 % korkotukiluotoista keskitetään taloudelliseen infrastruktuuriin) että alueellisesti (45,7 % avusta suunnattiin Afrikkaan ja 32,8 % Aasiaan; 39,7 % ohjattiin vähiten kehittyneisiin maihin). Tästä huolimatta asiakirja ei anna selvärajaista määritelmää Kiinan ulkomaanavusta eikä maakohtaisia tilastoja sen jakautumisesta. Kaikki nämä valkoiset kirjat korostavat Kiinan roolia kehitysmaana, mikä voidaan nähdä viittauksena Kiinan sisäisistä paineista perustella ulkomaille suuntautuvaa apua ja toimintaa. Muita toistuvia teemoja asiakirjoissa ovat molemminpuolinen yhteistyö ja kummankin osapuolen hyödyttäminen, poliittisten ehtojen puuttuminen ulkopolitiikasta (joskin yhden Kiinan politiikka mainitaan) sekä keskinäinen kunnioitus. Kaiken kaikkiaan Kiinan ulkopolitiikan eri puolien selventämisestä huolimatta asiakirjat antavat kuvan Kiinasta, joka ei hyvässä ja pahassa ole dogmaattinen ulkopolitiikassaan. Mainitut asiakirjat voidaan yleisemmin nähdä osana Kiinan ulko politiikan asteittaista avautumista sekä osittaisena vastauksena kansainväliseen painostukseen. 14\n15 joka ainakin täydentäisi OECD/DAC-järjestelmää (Morazán et al. 2012). Toisaalta Kiinan voitiin tulkita ottaneen askelia kohti läheisempää yhteistyötä perinteisten avunantajamaiden kanssa, ainakin jos tilannetta vertaa sen perinteiseen epäilevyyteen länsimaiden ja Maailman pankin johtamia apuprosesseja kohtaan. Yhteistyö olisi itse asiassa Afrikan maiden kannalta varsin hyödyllistä, koska uusilla toimijoilla on varmasti paljon opittavaa perinteisten avun antajien kokemuksista avun hallinnoinnissa (Alden & Sidiropoulos 2012). Kiinalaisten toimijoiden pyrkimyksenä on siis edistää taloudellisia ja muita intre ssejä kumpaakin osapuolta hyödyttävällä sekoituksella kehitysapua, kauppaa ja investointeja sekä valtiotason diplomatiaa tai pehmeää vallankäyttöä. Kiinan yhteistyö Afrikan kanssa on vielä rajallista verrattuna teollisuusmaihin, mutta Kiinan tärkeys piileekin sen toiminnan nopeassa kasvussa ja erilaisessa lähestymis tavassa yhteistyöhön. Tuotanto ja työllistäminen Tässä luvussa käsitellään uusien toimijoiden tuotantodynamiikkaa esittelemällä Kiinan kasvavan läsnäolon vaikutusta Afrikan tekstiiliteollisuuteen ja erityisesti sen työllisyyteen. Työllisyyskysymykset ovat keskeisiä, kun pohditaan uusi en toimijoiden tuomia uhkia ja mahdollisuuksia Afrikan maiden kehitykselle. Mantereella, jossa virallisen talouden piiris sä työllistyminen on harvinaista ja työvoimavaltainen teollisuustuotanto nähdään parhaana tienä eteenpäin, uusien toimijoiden vaikutus voi olla huomattava. Kiinalaisten osalli suutta tekstiiliteollisuudessa on kritisoitu rajusti. Heitä on syytetty kolonialisti sesta toiminnasta, minkä nähdään lopulta johtavan Afrikan valtioiden oman tuotannon vähenemiseen. Kiina laiset tuonti tekstiilit ovatkin vyöryneet voimalla Afrikan maiden markkinoille, mikä on asettanut paikalliset tuottajat kovaan kilpailu tilanteeseen 4. Ilmiötä on dokumentoitu esimerkiksi paikalli sesti myytävien batiikkikankaiden tuotannossa Länsi-Afrikassa ja rajoitetummassa vientiin suuntautuneessa tekstiilituotannossa Etelä-Afrikassa. Näillä aloilla kiinalaisia on syytetty työttö myyden aiheuttamisesta. Kiinalaisten tuonti tuotteiden vaikutusta kuitenkin yleisesti yliarvioidaan. Afrikkalaisen tekstiilituotannon laskua voidaan selittää myös EU:n ja Yhdys valtojen kanssa tehdyillä vienti sopimuksilla sekä teollisuudenalojen sisäisellä tehottomuudella. Sel lainenkin näkökulma on esitetty, että kiinalaisten Afrikan markkinoille tuomat halvat tuotteet alentavat afrikkalaisten perheiden elinkustannuksia. (Taylor 2009, ) Kiina voi joko parantaa tai heikentää Afrikan työllisyysastetta ja työolosuhteita investoimalla afrikkalaiseen tekstiiliteollisuuteen. Usein toivotaan, että Kiina siirtäisi osan teollisuustuotannostaan Afrikkaan, koska tämä parantaisi työllisyyttä paitsi suoraan uusilla työpaikoilla myös epäsuorasti toimimalla katalyyttina paikalliselle tuotannolle. Kiinalaisten investoinnit afrikkalaiseen tuotantoon ovat kuitenkin tähän 4 On korostettu, että tämä ei ole linjassa Kiinan virallisten tavoitteiden kanssa. Paikallisille toimijoille voisikin tarjoutua mahdollisuus toimia yhdessä Kiinan viranomaisten kanssa kiinalaisten tuotteiden afrikkalaiselle tuotannolle aiheuttamien haittavaikutuksien minimoimiseksi (Taylor 2009, 64). 15\n16 saakka olleet vaatimattomia, mutta mantereella on nähtävissä viitteitä tilanteen muuttumisesta. (Brautigam 2009, ) Afrikan työtutkimusverkosto (African Labour Research Network, ALRN) on selvittänyt Kiinan investointien vaikutuksia kymmenessä Afrikan maassa erityisesti työolojen ja työmarkkina suhteiden näkökulmasta (yaw Baah & Jauch 2009). Suomen ammattiliittojen solidaarisuuskeskus SASKin rahoittaman raportin mukaan työntekijöiden oikeuksien polkeminen on kiinalaisyrityksissä tavallista. Paikallista lainsäädäntöä rikotaan joskus räikeästikin: palkka jää Namibiassa rakennusalalla alle puoleen laissa tai työehtosopimuksessa säädetystä minimistä, suojavarusteita ei välttämättä anneta, ja työntekijöiden järjestäytymistä pyritään estämään. Eräissä tapauksissa parhaiten palkatut toimet varattiin Kiinasta tuoduille työntekijöille. Naispuoliset työntekijät joutuvat kokemaan seksuaalista häirintää ja raskautta saatetaan käyttää irtisanomisperusteena. Monesti rikkomuksilla on isäntämaan hallituksen hiljainen hyväksyntä. (Ks. myös SASK 2009a, b.) Raportin sanomaa vahvistavat tutkimukset, jotka kohdistuvat työoloihin kiinalaisomisteisissa tehtaissa Tansaniassa ja Sambiassa (Brooks 2010; Lee 2009). Myös näissä maissa on työn tekijöiden parissa ollut laajaa tyytymättömyyttä kiinalaisiin työ olosuhteisiin. Pahimpana epäkohtana on pidetty työn muuttamista määrä aikaiseksi (casualization). Kiinalaisten omistamat tehtaat ovat ottaneet käyttöön urak kasopimuksia, ja työ olojen katsotaan heikentyneen tuntuvasti verrattuna aikaisempaan tilanteeseen, jolloin tehtaat olivat Sambian tai Tansanian valtion omistamia. Molemmissa maissa on järjestetty lakkoja, mutta tekstiili tehtaisiin on usein vaikea vaikuttaa työtais teluilla, kos ka tuotanto on helppo siirtää jonnekin, jossa vastaavia vaatimuksia ei ole. (Brooks 2010; Lee 2009.) Vakituisten työpaikkojen muuttuminen mää räaikaisiksi ei kuitenkaan ole yksinomaan kiinalainen ilmiö. Afrikassa käyttävät sopimustyöläisiä yhtä lailla myös muut kaupalliset toimijat. Onkin epäselvää, onko kiinalaisten tehtaiden käytännöissä jotain erityistä vai onko kyse kansainvälisen talousjärjes telmän kielteisistä vaikutuksista afrikkalaisten työntekijöiden työolosuhteisiin. China-Tanzania Friendship Textile Factory Kiinan ja Tansanian ystävyyden tekstiilitehtaan historia on tyypillinen esi merkki kiinalaisesta tekstiili-investoinnista Afrikassa. Dar es Salaamissa sijaitsevan tehtaan tarina alkaa 1960-luvulta, jolloin se perustettiin kiinalaisena kehitysapuhankkeena. Tehdas oli kuitenkin talousongelmissa vuosikymmeniä ja se perustettiin uudelleen kiinalaisen (51 %) ja tansanialaisen (49 %) yrityksen yhteisprojektina vuonna Nyt tehdas on tärkeä tansanialaisen kanga-vaatteen ja muiden tekstiilien tuottaja. Se on myös huomattava työllistäjä: tehtaassa työskentelee 24 kiinalaista johtavissa tehtävissä ja tansanialaista. Tehdas on kuitenkin kohdannut lukuisia ongelmia eikä se selviäisi taloudellisesti ilman merkittävää tukea Kiinan hallitukselta. Ongelmat vaihtelevat infrastruktuuriin liittyvistä pulmista kuten sähkö- ja vesikatkoksista aasialaisten tuotteiden liialliseen kilpailuun. Suurimmat ongelmat liittyvät kuitenkin työolosuhteisiin, lähinnä palkkoihin ja työaikoihin. Tämä on tyypillistä useimmille nykyajan globaaleille teollisuuden aloille: kunnollisten palkkojen ja työolosuhteiden sekä halpojen ja kilpailukykyisten hyödykkeiden tuottamisen välillä on huomattava ristiriita. (Brautigam 2009, ) 16\n17 Luonnonvarat ja ihmisoikeudet Kiinan ja muiden uusien toimijoiden luonnonvarojen tarve on ollut yksi tärkeimmistä syistä niiden kiinnostukseen toimia Afrikassa. Tämä niin sanottu öljydiplomatia on nostattanut paljon kritiikkiä, jota tässäkin selvityksessä on jo edellä käsitelty. Tämä luku tarkastelee luonnonvarakauppaan liittyviä ihmisoikeuskysymyksiä. Vaikka myös Brasilia on kiinnostunut Afrikan luonnonvaroista, se on pieni toimija Intiaan ja Kiinaan verrattuna. Kiinan luon nonvarakauppa Afrikan mai den kanssa on huomattavasti suurempaa kuin Intian, mutta myös Intia pyrkii aktiivisesti solmimaan uusia sopimuksia erityisesti öljystä (Obi 2010). Kiinan öljykaupat Afrikassa ovat herättäneet laajaa huomiota, kun taas Intia ei ole joutunut suurennuslasin alle. Kiinan öljydiplomatiaa on kritisoitu etenkin sen ihmisoikeusvaikutusten takia. Ihmis oikeusjärjestöt ja myös monet virkamiehet niin länsimaissa kuin Afrikassa ovat toistuvasti kyseenalaistaneet Kiinan autoritaarisille hallituksille vastineeksi öljystä ja muista luonnonvaroista antaman tuen ja tämän toiminnan tuhoisat vaikutukset ihmisoi keuksiin ja paikalliseen hallintoon (Taylor 2009, 89). Asia on hyvin tärkeä, koska Kiina ja Intia käyvät suuren osan luonnonvarakaupastaan itsevaltaisuu destaan ja sortohallituksistaan tunnettujen Angolan, Sudanin, Nigerian ja Zimbabwen kanssa. Lisäksi Kiina toimii usein kahdenvälisesti valtiotasolla, mikä antaa suoraan lisää valtaa ja resursseja totalitaarisille valtioille. Lisäksi kiinalaisyrityksiä on toistuvasti syytetty ihmisoikeusloukkauksista afrikkalaisia työntekijöitä kohtaan (ks. esim. Human Rights Watch 2012). Ilmiö ei kosketa ainoastaan kiinalaisyrityksiä, vaan myös länsimaisten yritysten on todettu altistavan työntekijänsä epäinhimilliselle kohtelulle. Tämä ei luonnollisesti kuitenkaan poista kiinalaisyrityksiin kohdistettua oikeutettua kritiikkiä. Lisäksi vaikuttaa, että kiinalaisyrityksissä työolot ovat usein huonommat kuin muissa vastaavissa työ paikoissa. Kiinan hallituksen virallinen kanta ihmisoikeuksiin painottaa taloudellisia oikeuksia yli poliittisten oikeuksien sekä valtioiden itsemääräämis oikeutta (Taylor 2009, 96 97). Kiina asettaa taloudellisen kehityksen ja vakauden poliittisten oikeuksien edelle, toisin kuin useimm at länsimaiset ihmisoikeuksien puolustajat (Taylor 2008). Yhteisöllisyyttä korostava näkökulma oikeuksiin sekä valtioiden oikeuksien korostaminen täydentävät Kiinan kantaa: kaikilla valtioilla on oikeus itse päättää olemisen tavastaan. Tämä voidaan nähdä kritiikkinä länsimaista ihmisoikeuksia poliittisina vapauksina pitävää käsitystä kohtaan, jossa yksilöiden oikeuksien ja poliittisen vapauden korostamisen varjolla hankitaan poliittisia ja taloudellisia etuja länsimaille. Näkemys on jossain määrin ymmärrettävä, mutta se aliarvioi niitä taloudellisia hyötyjä, joita Kiina yksilönoikeuksia rajoitta valla puuttumattomuuden politiikallaan saavuttaa. Sen lähestymistapa pohjautuu vahvaan ja vakaaseen kehitysorientoituneeseen valtioon, jollaisia Afrikan valtiot valitettavan harvoin ovat. Lukuisia Afrikan hallituksia voi edelleen pitää niin sanottuina uuspatrimoniaalisina hallintoina eli sellaisina jotka keskittyvät arvoa tuottamattomaan rahantavoitteluun (rent-seeking) ja luon nonvarojen tiukkaan kontrolliin 5. Tällaisissa tapauksissa kiinalaisten ihmisoikeusperiaatteita ei voi yrittää perustella edes kehityksen nopealla edistymisellä, mikä on nähtävissä esimerkiksi Zimbabwen kaltaisissa maissa. (Taylor 2008.) Kiinan kanta ihmisoikeuksiin näyttäisi kuitenkin olevan edes vähän muuttumassa. Darfurin kriisin ollessa pahimmillaan Kiinan toimia Sudanissa arvosteltiin laajati, ja Kiina päätyi muuttamaan puuttumattomuuden politiikkaansa. Samanlainen muutos on nähtävissä yleisemminkin Kiinan suhtautumisessa työläisten oikeuksiin ja ympäristökysymyksiin. (Brautigam 2009, ) Kiinalaisetkin toi mijat saattavat siis kriittisissä aiheissa ainakin osittain reagoida julkiseen mielipiteeseen ja vaikuttamistyöhön. 5 Uuspatrimoniaaliset hallintojärjestelmät keskittyvät yleensä kanavoimaan rahaa ja muita resursseja suoraan johtaville virkamiehille ja poliitikoille. Tällaisissa systeemeissä hallitusvirkoja käytetään tavallisesti kerryttämään eliitille etuja. 17\n18 Työtä muusta välittämättä? Tapaus Sambia Kuparintuotanto Sambiassa on erityisen tulenarka esimerkki Kiinan luonnonvarojen hankinnasta. Sambia on vuosikymmeniä ollut etusijalla Kiinan Afrikan-politiikassa, ja maiden välisiä suhteita on kuvattu joka sään ystävyytenä (Mutesa 2010). Tämänhetkiset suhteet perustuvat suurelta osin sambialaisen kuparin kauppaan, mikä on aiheuttanut Sambiassa ennennäkemätöntä kuohuntaa viime vuosina. Huhtikuussa 2005 Chambishin kuparikaivokseen kuuluvassa tehtaassa sattunut räjähdys tappoi 51 sambialaista työntekijää. Tehtaan omistanut kiinalaisyritys yritti paikata tilannetta maksamalla korvauksia uhrien perheille, mutta tapaus synnytti suuren kohun. Kiinalaisia työkäytäntöjä kritisoitiin laajalti Sambiassa. Seuraavana vuonna mielenosoitukset kiinalaisyrityksiä vastaan kasvoivat ja äityivät mellakoiksi. Sambialainen työntekijä ammuttiin väkivaltaisuuksissa kuoliaaksi. Tapaus vaikutti Sambian vuoden 2006 presidentinvaaleihin. Opposition pääehdokas Michael Sata kävi kiinalaisvastaisen kampanjan ja lupasi vapauttaa maan kiinalaisista tuholaisista eli kiinalaisista suuryrityksistä, jos hänet valittaisiin. (Brautigam 2009, 5 7; Mutesa 2010.) Sata hävisi vuoden 2006 vaalit, mutta vuonna 2011 hänet valittiin Sambian presidentiksi. Satan kampanjalupaukset eivät vuonna 2011 yltäneet vuoden 2006 tasolle, mutta hän kampanjoi edelleen kaivostoiminnan ja ulkomaisen työvoiman tiukemman sääntelyn puolesta. Tämä ei näytä toistaiseksi vaikuttaneen maiden välisiin suhteisiin merkittävästi, mutta Satan politiikan todellista vaikutusta ei ole vielä nähty. (Brautigam 2011b.) Kiinan nousu Afrikassa voi siis hyvinkin vaikuttaa paikallispolitiikkaan. Sambiassa huonot työolot ja Kiina-ilmiön vähäinen vaikutus paikallisiin elinolosuhteisiin ovat saaneet monet sambialaiset pettymään. Toteutumattomat odotukset ovat johtaneet mielenosoituksiin ja osin jopa muukalaisvastaisuuteen. Samalla poliitikkojen puheiden ja tekojen välillä on ristiriita, joka vaikuttaisi heijastavan yleisempää erimielisyyttä Kiinan vaikutuksista Sambialle ja koko Afrikalle. 18\n19 Bélingan rautamalmihanke Gabonissa Ivindon luonnonpuisto Gabonissa on useiden eliölajien asuinpaikka, ja siellä sijaitsevat myös Kongoun kuuluisat vesiputoukset. Bélingan alueella, joka myös on Ivindossa, on lisäksi runsaasti hyödyntämätöntä rautamalmia. Kiinalainen CMEC solmi alueen kaivosoikeuksista sopimuksen Gabonin hallituksen kanssa vuonna 2006 (Banktrack 2011). CMEC sai samalla luvan rakentaa kaivoksen yhteyteen padon sähkön tuottamiseksi sekä teitä viidakon läpi saadakseen vietyä malmin rannikolle, josta se kuljetettaisiin laivalla Kiinaan. Miljardihankkeen rahoittajan oli määrä olla Kiinan Exim Bank -pankin, ja kaikki malmi oli tarkoitus kuljettaa Kiinaan. Gabonilaiset toivoivat yhteistyön kiinalaisten kanssa auttavan maan taloutta, joka on hyvin riippuvainen öljystä (Stella 2007; CIA 2012). Gabonilaisen kansalaisjärjestön Brainforestin vuotama sopimus kuitenkin paljasti, että vain 10 % hankkeen voitoista olisi jäänyt Gaboniin loppujen mennessä Kiinaan. CMEC:lle oli myös annettu 25 vuoden vapautus verojen maksamisesta (Banktrack 2011). Kansalaisjärjestöt ovat lisäksi väittäneet, että sopimukseen liittyi korruptiota. Myös hankkeen sosiaaliset vaikutukset herättivät kysymyksiä. CMEC oli luvannut hankkeen luovan työpaikkaa. Gabonilaiset ympäristöaktivistit kuitenkin pelkäsivät, että suuri osa työpaikoista valuisi Kiinasta tuotaville työntekijöille. Ennen kaikkea Brainforest ja muut gabonilaisjärjestöt ovat kuitenkin kritisoineet hankkeen ympäristö vaikutuksia. He pelkäsivät, että rakennustyöt uhkaisivat Ivindon villieläimiä. Lisäksi Kongoun putouksille rakennettava pato olisi peittänyt yli neliökilometriä veden alle, mikä olisi pakottanut paikallisyhteisöt muuttamaan ja uhannut useita luonnonsuojelualueita. Aktivistit huomauttivat, että Kongoun putoukset ei ollut lainkaan ihanteellinen paikka padolle, ja ehdottivat sen sijaan, että CMEC rakentaisi padon Tsengué-Lélédin putouksille. Niitä oltiin suositeltu padonrakennuspaikaksi 1960-luvulla tehdyssä selvityksessä. Brainforest on huomauttanut, ettei vastaavaa arviota ole tehty Kongoun putousten padosta, vaikka Gabonin laki vaatii tätä. Ympäristölupien puuttumisesta huolimatta CMEC sai aloittaa työt Bélingassa. Brainforestin ja Environnement Gabonin painostus sai kuitenkin hallituksen neuvottelemaan sopimuksen uudelleen vuonna Lisäksi aktivistit kertoivat Kiinan Exim Bank -pankille, että hanke oli ristiriidassa pankin oman ympäristöpolitiikan kanssa. Exim Bank vetäytyi hankkeesta vuoden 2008 lopulla. Usean vuoden tauon jälkeen Gabonin viranomaiset hylkäsivät sopimuksen CMEC:n kanssa vuonna Vaikka lehtiväitteiden mukaan keskusteluja hankkeen siirtämisestä australialaiselle kaivosjätti BHP Billitonille käytiinkin, hankkeen tulevaisuus on auki. (Reuters 2012.) Bélingan rautamalmihanke on esimerkki, jossa kansalaisyhteiskunta on ainakin osittain onnistunut puuttumaan uusien toimijoiden liiketoimintatapoihin. Avainhenkilö CMEC:n vastaisessa liikkeessä on ollut Brainforestin perustaja ja puheenjohtaja Marc Ona Essangui. Juuri pyörätuolilla liikkuva Ona Essangui pakotti hallituksen uusiin neuvotteluihin, jotka lopulta kaatoivat koko alkuperäisen hankkeen. Tapaus osoittaa, että yksi afrikkalainen kansalaisjärjestö voi saada muutosta aikaan tehokkaalla vaikuttamistyöllä. Toisaalta tapauksessa korostuvat vaikeudet, joihin afrikkalaiset kansalais yhteiskunnan toimijat voivat joutua vastustaessaan uusia toimijoita ja niiden afrikkalaisissa hallituksissa valtaa käyttäviä liittolaisia. Marc Ona Essangui on pidätetty useita kertoja ja häntä on kielletty lähtemästä Gabonista (McCarthy 2012). Vuonna 2009 Ona Essangui vastaanotti Goldman-palkinnon, ympäristö-nobelin toiminnastaan Ivindon luonnonpuiston suojelemiseksi (Block 2009; Mistiaen 2009). olli silvennoinen kepa helsinki 19\n20 Maatalousyhteistyö Maatalouden merkitys Afrikan kehitykselle on valtava, sillä suurin osa afrikkalaisista saa siitä toimeentulonsa. Kiina ja muut uudet toimijat teke vät maatalousinvestointeja, alaan liittyvää kehitysyhteistyötä ja maahankintoja. Brasilian on todettu olevan aktiivinen tällä sektorilla, mutta sen toimista on kuitenkin huomattavan vähän tutkimusta tai muuta tietoa. Tämä osio keskittyy siten Kiinaan ja Intiaan. Ne ovat molem mat osoittaneet suurta kiinnostusta Afrikan maataloussektoria kohtaan, vaikka niiden toiminta alalla on toistaiseksi ollut varsin vaatimatonta. Kiinan ja Intian ensisijaiset intressit ovat niiden oman ruokaturvan vahvistaminen ja ruoan hinnan nousun tuomat uudet kaupankäynnin mahdollisuudet. Ne ovat molemmat osallistuneet Afrikan maataloussektorin kehittämiseen teknisellä avulla. Ne ovat antaneet Afrikan maille maatalouskoneistoa ja muuta teknologiaa satojen tuottavuuden parantamiseksi. (Brautigam 2009; Modi 2010.) Myönteisiä tuloksia on mahdollista saada aikaan, sillä Afrikassa sadot ovat usein matalia, ja kiinalainen ja intialainen teknologia sopivat Afrikan olosuhteisiin länsimaista teknologiaa paremmin. Kiinan ja Intian apuhankkei s iin ja investointeihin on kuitenkin suhtauduttava varauksin, koska ne tuke vat lähes pelkästään maataloustuotteiden kaupallista tuotantoa. Hyötyjen jakautumi nen ja omistusoikeudet ovat keskeisiä kysymyksiä hankkeiden todellisia vaikutuksia arvioitaessa. Lisäksi usein on vaikeaa erottaa investointi hankkeet suoranaisista maakaappauksista, mikä korostaa kriittisen arvioinnin tarvetta. Uusien toimijoiden maatalousyhteistyöhön liittyviä, usein kyseenalaisia maakauppoja on kritisoitu laajasti, ja niitä on osittain luokiteltu myös suoranaisiksi maakaappauksiksi. Niillä voi olla erittäin tuhoisia vaikutuksia, kuten esimerkiksi pe rinteisten maa- ja vesioikeuksien mureneminen, haavoittuvuuden lisääntyminen, maaseudun köyhien, erityi sesti naisten, syrjäytyminen sekä pääasiassa omavaraistaloudessa elävien yhteisöjen elinolosuhteiden tuhoa minen. Tästä ilmiöstä on tullut yhä näkyvämpi viime vuosikymmenen aikana. Vaikka uudet toi mijat eivät ole kaikkein pahimpia maa-alojen kaappaajia Afrikassa, ne ovat ansaitusti saaneet osansa asiaa koskevasta kritiikistä. (Anseew et al ) Joskin on myös esitetty, että Kiinan ja muiden uu sien toimijoiden roolia kyseen alaisissa maakaupoissa on joskus paisuteltu (Brautigam 2009) ja että myös uusien toimijoiden omat maaseutu alueet ovat ulkomaisten yri tysten kaappausten kohteena. Tämä lisää painetta hankkia lisää viljelyalueita oman maan ulkopuolelta. Vaikka Kiina, Intia ja Brasilia ovatkin yhä vahvempia talouksia ja yhä tärkeämpiä kansainvälisiä toimi joita, huomattava osa niiden väestöstä on edelleen köyhiä. Oman ruokaturvan vahvistaminen on siten ymmärrettävä tavoite näiden maiden hallituksille, joskaan ei kuitenkaan oikeutus niiden kyseenalaisille toimille Afrikassa. Uusien toimijoiden maakaappausten vaikutukset Afrikassa tulee tehdä näky viksi ja tarpeen mukaan niihin myös puuttua, mutta samalla on hyvä ymmärtää vallitsevan tilanteen maailmanlaajuiset kytkökset ja monikansallisten yritysten toiminnan vaikutukset niin Afrikassa kuin näissä uusiksi toimijoiksi kutsutuiss1a maissa. Intialainen Karuturi Etiopian Gambellassa Eräs erikoisimmista maasopimuksista solmittiin Etiopian valtion ja intialaisen agrijätti Karuturi Globalin välillä vuonna Sopimuksella Karuturi vuokrasi hehtaaria 250 Yhdysvaltain dollarilla viikossa (myöhemmin alue voi kasvaa hehtaariin). Hinta selittyy paikalla: maa sijaitsee Gambellassa, Etiopian rauhattomalla Sudanin vastaisella rajalla. (Vidal 2011.) Sopimuksen kanssa samaan aikaan osuu Etiopian hallituksen hanke, jossa ihmistä muuttaa keskeisemmille alueille Gambellassa. Vaikka sekä viranomaiset että Karuturi ovat kiistäneet yhteyden maasopimuksen ja asukkaiden siirron välillä, Human Rights Watchin rapotti (2012) on väittänyt, että siirrolla halutaan tehdä tilaa Karuturille. Lisäksi olosuhteet uusissa kylissä ovat usein heikot, ja asukkaat kokevat jopa väkivaltaa väestösiirtoja valvovien turvallisuusjoukkojen taholta; yksin vuonna 2011 turvallisuusjoukkojen katsottiin olevan vastuussa 20 raiskauksesta. olli silvennoinen kepa helsinki 20\n1. KALVO POSITIIVISET LÄHTÖKOHDAT 1.Yhtenäiset menettelytavat ja käytännöt kuormittavat vähemmän avunsaajamaiden hallintoa 2. Avun siirtokustannukset pienenevät: enemmän apua kohdemaahan 3. Avunantajamaat


Alavieskan kunnan sivuilla esitellään kunnan palveluja ja organisaatiota sekä seurakunnan yhteystiedot.\nArvi : kotiseutuarkistojen tietokanta\nTietokannasta voi etsiä mm. Alavieskan, Haapajärven, Haapaveden, Nivalan, Piippolan ja Reisjärven kotiseutuarkistojen arkistoluetteloita.\nBusinessOulu tarjoaa neuvontapalveluja yrityksen perustajille ja yrittäjinä toimiville. Sivuilla on mm. oppaita ja työkaluja yritystoiminnan suunnitteluun sekä tietoa yritysverkostoista.\nTietoa Haapajärven kaupungin palveluista ja hallinnosta.\nHaapaveden sisältää tietoa kaupungin organisaatiosta, palveluista, yritystoiminnasta, tapahtumista sekä yleistä matkailuinformaatiota ja karttoja.\nHailuodon kunnan sivuilla on tietoa kunnasta, sen palveluista, ympäristöstä ja matkailusta.\nIin kunnan kotisivu, joka sisältää tietoa kunnan organisaatiosta, palveluista, yritystoiminnasta, tapahtumista sekä yleistä matkailuinformaatiota.\nKempeleen kunnan palvelut ja hallinto. Sisältää yleistä tietoa kunnasta, päättävien toimielinten pöytäkirjoja, kunnallisten palvelujen yhteystietoja, ajankohtaisia tapahtumia ja kartan.\nKuusamon kunnan kotisivu sisältää tietoja kunnan organisaatiosta ja palveluista, Kunnan alueen kartat, eri hallintoelimien pöytäkirjat ja tapahtumakalenterin sekä Kuusamon kesä- ja talvimatkailuun.\nKärsämäen kunnan kotisivu esittelee kunnan palveluita ja toimintaa, peruskoulun ja lukion.\nLimingan kunnan kotisivu, joka sisältää tietoa kunnan organisaatiosta, palveluista, elinkeinoelämästä, yritystoiminnasta, tapahtumista sekä matkailuinformaatiota ja karttoja.\nLumijoen kunnan kotisivu, joka sisältää tietoa kunnan organisaatiosta, palveluista, elinkeinoelämästä, tapahtumista sekä matkailuinformaatiota ja karttoja.\nMerijärven kunnan kotisivu, joka sisältää tietoa kunnan organisaatiosta, palveluista, matkailukohteista sekä opaskartan.\nMuhoksen kunnan kotisivuilla on tietoa kunnan palveluista ja tapahtumista. Lisäksi sivuilla kerrotaan Muhoksen historiasta, kulttuurista ja elinkeinoelämästä.\nNivalan kaupungin kotisivu, joka sisältää tietoa kaupungin organisaatiosta, palveluista, yritystoiminnasta, tapahtumista sekä matkailuinformaatiota ja karttoja.\nOulun seudun kunnat yhteistyössä\nOulun seutu on kymmenen kunnan alueellinen yhteistyöorganisaatio. Sivuilla on tietoa seutuorganisaatiosta, seudullisista palveluista, yleiskaavoituksesta, alueen liikenteestä, hankkeista ja projekteista.\nOulunkaaren kuntayhtymän sivuilla on tietoa alueen seutukunnan organisaatiosta, toiminnasta, palveluista sekä elinkeinoelämästä. Lisäksi sivustossa on ajankohtaisasioita sekä tietoa alueella toimivista hankkeista.\nPudasjärven kotisivu sisältää tietoa kaupungin organisaatiosta ja palveluista, matkailusta ja tapahtumista sekä kunnan alueella toimivista yrityksistä ja yhteisöistä.\nPyhäjoen kunnan hallinto-organisaatio, luottamuselimet, oppilaitokset, kunnalliset palvelut ja yritykset.\nPyhäjärven kaupungin sivuilla on tietoa kaupungin palveluista, hallinnosta ja päätöksenteosta. Sivuilla on myös matkailutietoa, nähtävyyksiä ja tapahtumia.\nPyhännän kunnan kotisivu, joka sisältää tietoa kunnan organisaatiosta, palveluista, yritystoiminnastasekä matkailuinformaatiota ja karttoja.\nRaahen kaupungin sivuilla on tietoa kaupungin palveluista, päätöksenteosta, vapaa-aika- ja kultturipalveluista sekä tapahtumista.\nReisjärven kunnan kotisivu, joka sisältää tietoa kunnan organisaatiosta, palveluista, yritystoiminnasta, tapahtumista sekä matkailuinformaatiota.\nSivut kertovat matkailumahdollisuuksista kesäisessä ja talvisessa Kuusamossa. Tarkastelussa ovat aktiviteetit, nähtävyydet, majoitus sekä tapahtumat. Sivuilta löytyy mm. Karhunkierroksen kartta, lista vaellusvarusteista sekä kartta.\nSievin kunnan kotisivu, joka sisältää tietoa kunnan organisaatiosta, palveluista, elinkeinoelämästä, yritystoiminnasta, tapahtumista sekä matkailuinformaatiota ja karttoja.\njulkiset palvelut (30) Apply julkiset palvelut filter\njulkinen hallinto (29) Apply julkinen hallinto filter\nOulu (5) Apply Oulu filter\nHailuoto (3) Apply Hailuoto filter\nIi (3) Apply Ii filter\nMuhos (3) Apply Muhos filter\nHaapajärvi (2) Apply Haapajärvi filter\nHaukipudas (2) Apply Haukipudas filter\nKempele (2) Apply Kempele filter\nKiiminki (2) Apply Kiiminki filter\nOulunsalo (2) Apply Oulunsalo filter\nPiippola (2) Apply Piippola filter\nPudasjärvi (2) Apply Pudasjärvi filter\nReisjärvi (2) Apply Reisjärvi filter\nTyrnävä (2) Apply Tyrnävä filter\nvaellus (2) Apply vaellus filter\nPyhäsalmi (1) Apply Pyhäsalmi filter\n42.82 Maantiede. Pohjois-Pohjanmaa (38) Apply 42.82 Maantiede. Pohjois-Pohjanmaa filter\nHaapajärven kaupunki (1) Apply Haapajärven kaupunki filter\nHaapaveden kaupunki (1) Apply Haapaveden kaupunki filter\nHailuodon kunta (1) Apply Hailuodon kunta filter\nKärsämäen kunta (1) Apply Kärsämäen kunta filter\nKempeleen kunta (1) Apply Kempeleen kunta filter\nKuusamon kunta (1) Apply Kuusamon kunta filter\nLumijoen kunta (1) Apply Lumijoen kunta filter\nMerijärven kunta (1) Apply Merijärven kunta filter\nMuhoksen kunta (1) Apply Muhoksen kunta filter\nOulun Matkailu (1) Apply Oulun Matkailu filter\nOulunkaaren kuntayhtymä (1) Apply Oulunkaaren kuntayhtymä filter\nPudasjärven kunta (1) Apply Pudasjärven kunta filter\nPyhäjärven kaupunki (1) Apply Pyhäjärven kaupunki filter\nPyhäjoen kunta (1) Apply Pyhäjoen kunta filter\nPyhännän kunta (1) Apply Pyhännän kunta filter\nRaahen kaupunki (1) Apply Raahen kaupunki filter\nReisjärven kunta (1) Apply Reisjärven kunta filter\nRuka-Kuusamon matkailu (1) Apply Ruka-Kuusamon matkailu filter\nSievin kunta (1) Apply Sievin kunta filter\nSiikajoen kunta (1) Apply Siikajoen kunta filter\nTaivalkosken kunta (1) Apply Taivalkosken kunta filter\nTyrnävän kunta (1) Apply Tyrnävän kunta filter


Life and Other Disasters: Makeup Monday 28\nAloin selailemaan vanhoja Makeup Monday- ja Smoky Saturday-postauksia samalla koittaen keksiä mitä värejä tällä kertaa käyttäisin meikissä. Olen monesti sanonut, että vieroksun vihreää silmämeikkiä ja niitä ei montakaan osunut kohdalle selatessa. Päädyin siis kaivelemaan niitä vähelle käytölle päässeitä vihreitä luomivärinappeja esille.\nTässä meikissä pääsin testaamaan myös uusia siveltimiä, joista on tulossa lisäinfoa myöhemmin. Tein ensin varjostukset NYXin Taupella (1). Sleekin Original paletista levitin Hyde Park (2) -sävyä liikkuvalle luomelle. Wet n Wildin Comfort Zonen tummanvihreää crease-sävyä (3) levitin silmän ulkonurkasta sisäänpäin. Aivan ulointa nurkkaa tummensin vielä samaisen paletin ruskealla definer sävyllä (4). Samaa sävyä levitin myös alaluomelle. Yläluomen rajauksen tein Originalin mustalla (5) luomivärillä ja MUSin Mixing Liquidilla. Alhaalla sisärajassa on vanha H&M:n ruskea rajauskynä.\nSisänurkassa on valoa tuomassa BellaPierren hohdepuuteriasia (6). Ripsillä on yhdistelmä Maybellinen ripsareita: alla the Falsies ja päällä Push Up Drama.\nTunnisteet: bellapierre, h&m, makeup monday, maybelline, nyx, sleek, wet n wild\nSariBP 3. lokakuuta 2016 klo 8.29\nMulla on noi samat paletit. Ihanat sävyt kauniissa silmissä:) Comfort Zone on yksi mun ehdoton lemppari. Love:)\nMarika 3. lokakuuta 2016 klo 14.08\nKiitos! Harmi ettei Wettistä saa enää Seppälöistä\nCharming Nails 3. lokakuuta 2016 klo 10.15\nIhana vihreä meikki :)\nMarika 3. lokakuuta 2016 klo 14.09\nJonna H. 3. lokakuuta 2016 klo 10.24\nEt varmaan ihmettele, jos sanon, että tykkään hirveästi. Vihreällä ei voi mennä koskaan vikaan. <3\nMarika 3. lokakuuta 2016 klo 14.10\nKiitos Jonna :) Toivoisin että mulla olisi enemmän siniseen taitavia vihreitä luomivärejä


Terveisiä, hengissä ollaan vaikka fiilis ja motivaatio kateissa onkin. Ei siis ole mitään mielenkiintoa tehdä luovaa, ei synny niin ei synny siis maalailua tms. Runoilla kyllä jaksan ja tehdä kortteja, mutta muu on kateissa. Saas kattoo miten teeman käy, sitä en saisikaan ekaa kertaa valmiiksi, no aikaa on vielä.\nEn ole kunnossakaan ja reissussakin hiukan oltiin no se piristi ainakin, mutta arki kun häämöttää niin mikään ei suju..huoks!\nEn ole käynyt kommentoimassakaan, mutta kun saan itseäni niskasta kiinni ja pääkopan toimimaan palaan taas näppäimistön äärelle, kävin kyllä jo katselemassa hienoja töitä ja upeita postauksia. Piristäviä hetkiä! Ehkä tässä onkin syysmasennus menossa, en tiedä, ottaa kupoliin kuitenkin tämä sairastelu ja sen tuomat haitat arkeen.\nPunajuuret muuten huutelee jo siihen malliin pellolla että pitäisi tehdä jotain... mutta kun....\nNautitaan lokakuusta ja eilen oli meillä 18 astetta tänään 15, aurinko katosi johonkin. Tämä kuva ei ole oma vaan noita cco lisenssikuvia, tein siitä vaan kortin, eli muokkasin.\n"elämän säteissä on tähtipölyä\nsiellä on tuhkaa\nelämän säteissä asuu kulman takana suru\ntai ilo, eiliset ja huomiset\ntänään tämä hetki on läsnä, koskettavana\nse vie ei kysy lupaa\nsiihen on sopeuduttava "\n(cco= luvallisia ilmaisia kuvia, myyntiin, mihin vaan saa käyttää ja ottaa.)\ncco lisenssikuvat Muokattuja valokuvia Runokortteja.\nTunnisteet: cco lisenssikuvat Muokattuja valokuvia Runokortteja.\nsirokonkuvat 17. lokakuuta 2016 klo 12.21\nSanat ainakin näytävät soljuvan upeasti, hienoa että jotain syntyy sairastelunkin keskellä, paranemisia sinne!\nSäilöinkin juuri muutaman purkillisen punajuuria...maiskis.\nVillaTutan Tuula 17. lokakuuta 2016 klo 12.34\nOi miten kaunis kuva ja runo! Paranemisia sinulle :)\nMillin 17. lokakuuta 2016 klo 13.58\nSinulla olikin vauhdikas luova jakso takana. Nyt annat itsellesi aikaa vain olla ja kerätä voimia ja parantua! Teeman ehdit tehdä vaikka vähän myöhemminkin, sitten taas kun jaksat ja on inspikisä. Tsemppiä ♥\nsini 17. lokakuuta 2016 klo 14.16\nJoskus paistaa, joskus sataa\nmaailma vaan pyörii samaa rataa!\nLiplatus 17. lokakuuta 2016 klo 15.58\nHyvä on kuunnella itseään, tehdä siihen tahtiin kun voimat sallii.\nLevollista oloa Sinulle!\nSisko 17. lokakuuta 2016 klo 17.52\nParanemista ja voimia sulle. Sairaus ja murhe ei katso aikaa milloin tulee. Luovuus ja taiteilu lepää kunnes sen aika on nousta. Hienon runon olet kirjoittanut.\nenkulin käsityöt 17. lokakuuta 2016 klo 18.11\nKaunis ja koskettava runo. Ei aina tarvitsekaan saada koko aikaa aikaan mitään. Voimahalit.\nSusuPetal 18. lokakuuta 2016 klo 9.17\nOnneksi sinulla on monta tapaa olla luova. Kun yksi katoaa, toiset saavat tilaa. Ja väkisinhän ei mitään synny, lepo ja tauot ovat välttämättömiä.\nToivottavasti sairastelusi päättyy, samoissa ajatuksissa täällä itsekin. Mutta maltetaan ja ollaan kärsivällisiä.\nUUna 18. lokakuuta 2016 klo 10.31\nKoskettava runo! Minulle tuli siitä mieleen, että jospa kyseessä onkin suru äitisi poismenon johdosta. Aina ei heti ehdi käsitellä kaikkea, kun on niin paljon käytännön asioita. Suru tulee sitten viiveellä.\nSairauskin vie kyllä voimat, tiedän sen kesästä. Kesti kaksi kuukautta, ennen voimat palasivat ja silloinkin vain jotain tekemään, kaikki ei inspiroinut eikä kaikkea jaksanut.\nVoimia sinulle ja paranemisia!


Viron vienti kasvussa - Talous - Uutiset - MTV.fi\nViron vienti kasvussa\nTalous Julkaistu 05.10.1998 15:04\nViro on nopeasti kyennyt korvaamaan Venäjän kriisin aiheuttamia kauppaongelmia. Maan vienti kasvoi elokuussa heinäkuusta kolme prosenttia ja samanaikaisesti tuonti väheni 13 prosenttia. Viimeksi kuluneen vuoden kuluessa Viro on onnistunut aloittamaan ulkomaankaupan 14 uuden maan kanssa.\nViron tilastokeskuksen mukaan kauppavaihdon alijäämä oli kuitenkin edelleen noin 3,4 miljardia kruunua eli viennin osuus koko vaihdosta on 40 prosenttia. Suomi on vahvistanut asemiaan Viron tärkeimpänä kauppakumppanina. Suomen osuus Viron kokonaisviennistä oli 21,3 prosenttia ja tuonnista peräti 25,6 prosenttia. Viron tärkeimpiä vientituotteita Suomeen ovat tekstiilituotteet sekä koneet ja laitteet. Sen sijaan puutavaran vienti Suomeen on vähenemässä ja Ruotsiin lisääntymässä. Vuositasolla vienti Suomeen on kasvanut 35 ja Ruotsiin 7 prosenttia. Kokonaisuudessaan Viron kauppavaihto on selvästi suuntautumassa Euroopan unionin maihin. Niiden vientiosuus oli 55 prosenttia ja tuontiosuus 62 prosenttia. Suomen lisäksi kauppavaihtoaan Viron kanssa on tuntuvasti kasvattanut Ruotsi. Myös Ukrainan ja Viron kauppa on vapaakauppasopimuksen ansiosta kasvusuunnassa. Elokuussa Viron viennistä Ukrainaan suuntautui 6,3 prosenttia, missä on prosenttiyksikön verran kasvua heinäkuun lukuihin.\nKauppa Venäjälle kuihtuu\nViron vienti Venäjälle on jatkuvasti vähentynyt. Elokuussa maan osuus viennistä oli enää 12,7 prosenttia. Viimeksi vientiluvut Venäjälle ovat olleet yhtä alhaiset kaksi vuotta sitten. Sen sijaan tuonti Venäjältä on jatkuvasti kasvussa. Tämä johtuu osittain Venäjän valuuttatarpeesta ja sen seurauksena kasvavasta öljynviennistä. Elokuussa Venäjän tuonnin osuus koko Viron tuonnista oli 10,6 prosenttia eli 2,4 prosenttia enemmän kuin heinäkuussa.\nSuomen Pankin keskikurssit Jussi Uoti on vangittu


Kanadan ilmastohistoria suli pois - Galileon keskisormi\nJulkaisupäivämäärä 11.04.2017 18.40\nKanadan ilmastohistoria suli pois\nTekniikka petti kanadalaisessa tutkimuslaboratoriossa, ja sen seurauksena tutkijat menettivät kymmeniätuhansia vuosia arktista ilmastohistoriaa.\nOnnettomuus sattui Albertan yliopistossa, jossa säilytettiin Kanadan arktisilta alueilta kairattuja jäänäytteitä. Näytteitä, jotka on sahattu metrin pötköihin, säilytetään normaalisti -37 celsisuasteessa. Huhtikuun 2. päivänä Edmontonin palokunta sai kuitenkin hälytyksen jäähdytysyksiköstä. Sen mukaan yksikön lämpötila oli noussut vaarallisen korkealle.\nKun palomiehet ja henkilökunta riensivät paikalle, yksikössä oli 40 astetta lämmintä, ja kosteaa kuin uimahallin pukutiloissa.\nAlbertan yliopistossa säilytetään kaikkiaan 1409 metriä kairausnäytteitä, jotka käsittävät 80 000 vuotta arktista ilmastohistoriaa. Jään eri kerroksiin tallentunut siitepöly, ilmakuplat ja pöly voivat kertoa paljon menneistä ilmastovaiheista. Tästä kokonaisuudesta suli pois noin 13 prosenttia, ja sen mukana menetettiin kymmenien tuhansien vuosien jääarkisto.\nViemäriin valui esimerkiksi 16 000 vuotta Kanadan Mt. Loganilta kairattua historiaa ja 22 000 vuoden verran Baffin -saarilta kairattuja näytteitä.\nKatastrofi vaati järjestelmältä kaksinkertaisen epäonnistumisen. Ensimmäinen oli jäähdytysjärjestelmän pettäminen, toinen se, että jäähdytyksen pettämisen olisi pitänyt laukaista hälytys, mutta sekään ei toiminut.\nMatkassa oli kuitenkin onneakin. Suurin osa kairauspötköistä oli alunperin viereisessä työskentely-yksikössä, joka ei sulanut. Paikalla oli käynyt Discovery -kanavan kuvausryhmä, ja tehdäkseen heille tilaa, tutkijat olivat alkaneet siirtää näytteitä varastoyksikköön, jossa järjestelmä petti. Kun kuvaaja näki yksiköt, hän ehdotti, että näytteet siirrettäisiin takaisin työskentely-yksikköön, koska siellä oli kuvauksen kannalta parempi valo.\nIlman tätä siirtoa katastrofi olisi ollut vielä suurempi.\nLisää tietoa tapauksesta voi lukea Sciencen sivuilta.\nAmerikan-merkki rinnassa – näin rohkeasti suomalainen kenraali liputtaa vain yhteen ilmansuuntaan\nKategoriasta Tolkun Henkilö Julkaisupäivä 23.09.2021\nSiirry lukemaan artikkelia, Amerikan-merkki rinnassa – näin rohkeasti suomalainen kenraali liputtaa vain yhteen ilmansuuntaan\nKun pannaan aasin raivolla\nKategoriasta Vuorisella Julkaisupäivä 18.09.2021\nSiirry lukemaan artikkelia, Kun pannaan aasin raivolla\nSiirry lukemaan artikkelia, Valkoinen tattipizza


Kesäinen sadealue - Unohdetut ja salatut ajatukset - Vuodatus.net -\nAlf: "Sä tykkäsit käyttää kieltä. Kun suorastaan tungit sitä mun suuhun välillä."\nJoo, me juteltiin siitä suutelemisesta ja Alf siinä sitten innostui käymään läpi niitä yksityiskohtia. Hän käytti kyllä hymiöitä ja kaikkea, mutta minä olisin ollut valmis vaikka kuolemaan noloudesta tuon lausahduksen kohdalla. Tuntui siltä, että nyt kyllä iho kärventyi, kun punastuin niin järkyttävästi, vaikka keskustelu käytiin sentään vain mesen välityksellä. Tuo nolottaa vieläkin. Siitä tulee niin kauhea kuva itsellä mieleen, kun käyttää ilmaisua "tunkea kieltä suuhun". Luoja. Alf kyllä sitten sanoi, että se oli ollut hänestä ihan huippua ja tuntui kuulemma hyvältä (ja paremmalta kuin Odéen kanssa), mutta minulle jäi kyllä siitä huolimatta sellainen fiilis, että luoja, en kyllä enää ikinä tee mitään tuollaista. Oikeasti. Haluan pyyhkiä tuon kohdan pois historiankirjoista. Kamala.\nJa vähän tuli myös kinaa, kun menin kysymään, että pussailiko Alf myös Odéen kanssa. Ja kuulemma pussaili muutamaan kertaan. Ei ollut siis Alfille ensisuudelma, vaan toinen. Siis toisen ihmisen kanssa. Minua tietysti harmitti hemmetisti ja tuli taas jotenkin mustasukkainen olo ja sellainen, että kiva, kun minulle oli ensisuudelma ja Alfille vaan joku random-kerta. Siitä sitten sain jotenkin kinattua aikaan riidan, johon sitten lopulta kyllästyin ja ehdotin välirauhaa. Todella aikuismaista käytöstä minultakin taas.\nSitten tuli hiljaista ja minä yritin palata sitten siihen aiheeseen, joka oli ollut ennen sitä kinaamista. Alf oli kysellyt minulta, että olisinko halunnut sanoa lauantaista jotain tai että oliko jokin erityinen tapahtuma lauantaina, joka jännitti tai pelotti minua. Joo, tyyppi melko varmasti halusi päästä puhumaan juuri siitä suutelusta. Ja sitten kun kysyin häneltä, että oliko hänelle jäänyt mieleen jotain, mitä hän olisi halunnut sanoa lauantaista ja sitten kysyin, että oliko hänellä ollut silloin siis kivaa. Siitä sitten Alf alkoi kysellä niistä suutelemisista ja analysoi niitä ihan liikaa. Kyseli kaikkea tyyliin: "Mitä ajattelit sillä nimenomaisella hetkellä?" Minä sitten yritin sopertaa joitain vastauksia, joista ei kävisi ilmi, että olin niin noloissani kuin kukaan vain voi olla. Vieläkin nolottaa ja hävettää niin, että posket hehkuvat yhä ja tekisi mieli hakata päätä näppäimistöön.\nTänään oli huono päivä. Ja eilen. Ja lauantaina illalla. Viilsin lauantaina taas ja itkin ja minulla oli niin surullinen olo. Sama jatkui eilenkin ja mielessäni pyöri vain se, että kaikki on liikaa, että teki mieli karata vain siksi, että pääsisi pois. Että voisi lähteä ja ajatella, ettei koskaan tule enää elävänä takaisin.\nTänään aamulla olo oli vähän parempi, mutta se huononi sitten myöhemmin. Ahdistuin ja itketti ja olo oli epäkiva. Se oli juuri syömisen jälkeen ja silloin on yleensä se aika, kun minä ja Alf saadaan useimmiten olla kaksistaan olohuoneessa, mikä tarkoittaa Alfille nähtävästi sitä, että silloin on käpälöintiaika. Mutta minulla oli hermostunut olo ja kävin vähän väliä kirjahyllyllä etsimässä jotain kirjaa, jota voisin edes selailla, jotta Alf ei kunnolla innostuisi siitä käpälöimisestä. Ei sitten onnistunut. En pystynyt keskittymään edes sen vertaa, että olisin pystynyt selailemaan mitään kirjaa, edes kuvia tai mitään. Ja oikeastaan heti kun istuin alas, Alf alkoi kosketella minua.\nMinä sitten yritin vääntelehtiä hieman, että Alf tajuaisi, että nyt en ole koskettelutuulella, mutta ei mennyt perille. Sitten nousin yhtäkkiä ylös sohvalta ja menin istumaan läheiseen nojatuoliin. Ja sitten menin taas kirjahyllylle ja palasin Alfin viereen. Ja kun käsi palasi taas, nousin taas ylös. Sitten hain paperia ja otin kynän, jotta voisin piirtää, jotta se lievittäisi sitä kauheaa oloa. Alf kyseli koko ajan, että mitä teen ja saako hän katsoa ja mitä piirrän, jne. Olin vaitonainen vastauksissa, koska en ollut juttutuulella. Kun tuherrus oli valmis, irrotin paperin lehtiöstä ja rypistin sen. Sitten lähdin huoneesta ja vein sen rypistetyn paperitollon laukkuuni.\nKävelin ympäriinsä jonkin aikaa. Sitten palasin taas olohuoneeseen - josta Alf oli juuri lähtemässä. Menin istumaan sohvien nurkkaan ja asetin kummallekin sivulleni yhden tyynyn "muuriksi". Alf sitten tuli ja istui mahdollisimman lähelle. Osittain hän istui toisen muurityynyn päälle, joten hän sitten otti sen käsiinsä ja siirsi pois, koska luonnollisesti se oli tiellä, koska se oli hänen ja minun välillä. Minä sitten pyysin sen tyynyn takaisin ja yritin sulloa sitä siihen väliin, missä se oli ollut. Se ei mahtunut, joten hetken mulkoilun jälkeen minä sanoin: "Tämä tyyny haluaa olla tässä kohtaa, mutta se ei mahdu siihen, joten koska mä en pääse tännepäin, niin sun pitää mennä sinnepäin, jotta se mahtuis."\nAlf otti sitten itseensä ja sanoi, että hän voi kyllä lähteäkin. Hän häipyi aina välillä hetkeksi, mutta palasi sitten takaisin. Ja istui kauemmmaksi. Ja minä itkin, kun oli niin paha olo, mutta sen sijaan, että Alf olisi antanut minun olla, hän grillasi minua kysymyksillään. "Mikä sulle tuli? Teinkö mä jotain? Meneekö toi itsestään ohi? Voinko mä tehdä jotain? Haluatko että mä lähden? Mistä sä tulit noin surulliseksi? Koska sä tulit surulliseksi? Et sä vaikuttanut surulliselta silloin aamulla, mutta olitko silti?" Ja ennen kaikkea maailman kaikkeuden tärkein kysymys päätellen siitä, että Alf jankutti siitä ties miten monta kertaa: "Miksi sä rypistit sen paperin, mutta veit sen silti laukkuun?"\nMinä sitten murisin hänelle vähän jotain ja lopulta hän häipyi osastolta kesken, sanomatta minulle sanaakaan. Jäi vähän paha maku siitä. Mesessä kyllä sitten selvitettiin tuo ja minä selitin hänelle sen, että miten joskus tulee sellainen surullinen ja paha olo, että ei halua puhua, eikä tulla kosketetuksi. Se meni ihan hyvin. Hävettää kuitenkin se osuus, kun jauhoin taas Odéesta ja siitä, että onko Alf myös tunnepuolellisesti pelissä mukana.\nIhan mielenkiintoista sinänsä, että vaikka Alf teki hyvin selväksi, että ei yritä huijata minua tai mitään, vaan että välittää minusta todella paljon myös ihmisenä, niin kun heitin esimerkkinä sen, että jos hänen pitäisi olla vaikka viikko kokonaan koskematta minuun, niin olisiko minun seurassani oleminen kuitenkin miellyttävää ja kiinnostavaa. Hän ei vastannut tuohon suoraan lainkaan, mutta perusteli koko ajan, että onhan se ihan luonnollista, että jos tuntee vetoa toiseen ihmiseen, niin sitten haluaa myös kosketella tätä. Minä kyllä omasta mielestäni tunnen jonkinlaista "vetoa" Alfiin, mutta jos sovittaisiin, että viikkoon ei kosketa, niin en usko, että se olisi lainkaan mikään maailmanloppu minulle. Olisi oikeastaan todella kivakin, kun voisi "vain" jutella.\nMutta on aika surullinen ja väsynyt olo. Viimeinen viikko osastoa ja tulee jo pakokauhu, että miten ihmeessä minä selviän sitten heinäkuun... No, juteltiin Alfin kanssa tosi paljon silloin lauantaina elokuvista ja sen jälkeenkin molemmat totesimme, että olisi kiva katsoa joskus jotain elokuvaa yhdessä. Ehkä voin pyytää Alfia leffaan. Siellä ei kyllä sitten pussailtaisi, jotta leffa ei menisi ohi. Ei ainakaan kielen kanssa. Enää ikinä.\nLähettänyt: Amia - 22.6.2009 klo 21.50


Kirpputoreilla on Black Friday vuoden jokaisena päivänä\nHittituotteet viedään käsistä, jonot ovat ennätyspitkät ja tarjoukset uskomattoman edullisia. Yksi vuoden tilastollisesti tärkeimmistä ostoskampanjoista saa kauppiaat alentamaan hintojaan ja asiakkaat innostumaan. Yhdysvalloista lähtöisin oleva Black Friday kannustaa meitä kuluttamaan juuri joulusesongin kynnyksellä.\nNormaalia edullisemmat hinnat herättävät myös ämpärikansan riemun, eikä heräteostosten tekemiseltä voi välttyä Suomessakaan. Yksi jonottaa kahvinkeitintä, toinen uutta puseroa. Kolmas päivittää verkkokauppaa ja valvoo. Koska hinnat ovat halpoja, kauppojen tekemistä ei harkitse. Kotiin päätyy turhakkeita, jotka pahimmillaan aiheuttavat seuraavana päivänä ostokrapulan. Päässä pyörivät kysymykset, kuten: ”Miksi menin ostamaan sykemittarin, kun en koskaan edes juokse?”\nTiedän yhden keinon, jolla yllä mainitulta ahdingolta voi välttyä. Kauppojen ja ostoskeskusten sijaan kannattaa ajautua kirpputoreille, second hand -putiikkeihin, huutokauppoihin tai kierrätysmyymälöihin. Niihin paikkoihin, joissa hinnat ovat maltillisia vuoden jokaisena päivänä. Niihin, joissa kierrätys ei ole kirosana, vaan uusi musta. Jos arvostat vintagea, ekologista kuluttamista ja kotimaista designia, lue eteenpäin.\nJouluaaton lähestyminen merkitsee monessa taloudessa sitä, että lahjoja hankitaan. Tänä vuonna muun muassa Tori.fi on lanseerannut oman kampanjansa, jossa muistutetaan, että pukinkonttiin voi hankkia jotakin muuta kuin ihan uutta. Vaikka somevaikuttajien veisaama kierrätysviesti on itselleni vanha uutinen, moni havahtuu mahdollisuuteen vasta esimerkkien myötä. Kirjoitin jo viime vuonna, että joululahjat voi ostaa kirpputorilta. Käytettynä löytää usein paljon sielukkaampaa ja persoonallisempaa ostettavaa kuin uutena. Tavaraa, jolla on tarina.\nKirpputorit eivät suinkaan ole ainoa vaihtoehto, joissa ostoksia voi tehdä kevyin mielin. Jos kaipaat pääkaupunkiseudun ulkopuolelle, tutustu pienten kuntien huutokauppoihin. Saatat tehdä löytöjä, jotka maksaisivat Helsingissä huomattavasti enemmän. Esimerkiksi Kärkölän Lappilinnassa järjestetään joulukuun alussa huutokauppa, josta ehtii bongaamaan joululahjat hyvissä ajoin. Jos kärsivällisyys ei riitä, voit vaihtoehtoisesti tutustua esimerkiksi Tattarisuon Antiikin valikoimiin.\nMihin tahansa shoppailu-paikkaan päädytkään, toivottavasti löydät toivomiasi aarteita. Kokemuksen syvällä rintaäänellä uskallan luvata, että kaikista puhuttelevimmat kaupat hierotaan silloin, kun tavara vaihtaa omistajaa äidiltä tyttärelle ja vielä senkin jälkeen.\nViime reissullamme vierailimme Airbnb-kodissa, joka oli sisustettu kirppislöydöillä. Myös mekkoni löytyi käytettynä.


SILLÄ SIPULI: Valkosipuliset timjamipunajuuripalat\nAnonyymi 28. joulukuuta 2010 klo 19.48\nOih - taas aivan ihana resepti. Miten mulla sattuikin olemaan punajuuria kellarissa...ja kaikki muukin löytyy! Toi suolan jauhaminen oli loistava idea!\nMerituuli 28. joulukuuta 2010 klo 21.15\nTarja: Onko ihan oman maan itsekasvatettuja punajuuria?\nSuolan jauhaminen lähti siitä ajatuksesta etten halua heittää pois mitään.\nAnonyymi 28. joulukuuta 2010 klo 23.16\nMerituuli: valitettavasti ei, meidän savimaassa ei kasva mitään alaspäin.....paitsi maa-artisokkaa. Mutta kyllä Hangon torilta ostettuja, jossain Kiskon suunnalla kasvaneita luomusellaisia.


Jos olet kyllästynyt etsimään online-hankkeita, joissa voit katsella seksiä, eli video Miten nainen kiihottuu pillu milf, sitten meidän resursseja. Team tämän internet-portaali on luonut sen ihailureita materiaalien eri suuntiin pornografista luonnetta. Henkilö kuntamme oli hyvin scrouly valittu tämän ensiluokkaista video sisältöä Miten nainen kiihottuu pillu milf, jota voidaan tarkastella matka puhelimeen, tabletit tai kompah. Me vakuuttaa teille, että työn tekijät löytävät mitä sinulla on tarjottavana. Just repiä pois ja tuntea sanoin kuvaamatonta iloa.\nMiltä pillu tuntuu suomi treffi


FriiD: Tähdeksi kasvatetut | Iltapulu.fi\nFriiD: Tähdeksi kasvatetut\nMa 19.09.2016 klo 14.15 , FRII\nDokumentissa seurataan kolmen nuoren tytön ja heidän innokkaiden manageriäitiensä vaiheita Hollywoodin raadollisen viihdebisneksen pyörteissä. Presley Cash, Amber Diamond ja D'Lannie yrittävät sinnikkäästi kiivetä huipulle, mutta matka on pitkä ja hankala, eivätkä joskus liiankin topakat manageriäidit tee siitä yhtään helpompaa. (Raising Fame, dokumentti, USA, 2013)\nMa 19.09.2016 klo 14.15, FRII\nDokumentissa seurataan kolmen nuoren tytön ja heidän innokkaiden manageriäitiensä vaiheita Hollywoodin raadollisen viihdebisneksen pyörteissä. Presley Cash, Amber Diamond ja D'Lannie yrittävät sinnikkäästi kiivetä huipulle, mutta matka on pitkä ja hankala, eivätkä joskus liiankin topakat manageriäidit tee siitä yhtään helpompaa. (Raising Fame, dokumentti, USA, 2013) Su 18.09.2016 klo 15.50, FRII\nDokumentissa seurataan kolmen nuoren tytön ja heidän innokkaiden manageriäitiensä vaiheita Hollywoodin raadollisen viihdebisneksen pyörteissä. Presley Cash, Amber Diamond ja D'Lannie yrittävät sinnikkäästi kiivetä huipulle, mutta matka on pitkä ja hankala, eivätkä joskus liiankin topakat manageriäidit tee siitä yhtään helpompaa. (Raising Fame, dokumentti, USA, 2013) La 17.09.2016 klo 18.25, FRII\nDokumentissa seurataan kolmen nuoren tytön ja heidän innokkaiden manageriäitiensä vaiheita Hollywoodin raadollisen viihdebisneksen pyörteissä. Presley Cash, Amber Diamond ja D'Lannie yrittävät sinnikkäästi kiivetä huipulle, mutta matka on pitkä ja hankala, eivätkä joskus liiankin topakat manageriäidit tee siitä yhtään helpompaa. (Raising Fame, dokumentti, USA, 2013) Ma 30.11.2015 klo 14.50, FRII\nNämä äidit ovat päättäneet leipoa teinityttäristään tähtiä hinnalla millä hyvänsä! Äitien tavoite on selkeä: yksi ajaa tytärtään määrätietoisesti mallin uralle, toinen näyttelijäksi ja kolmas laulajaksi. Äiti-tytär -kaksikot ovat muuttaneet Los Angelesiin, jotta unelmasta tulisi totta. (Raising Fame, dokumentti, USA, 2013) Su 29.11.2015 klo 15.45, FRII\nNämä äidit ovat päättäneet leipoa teinityttäristään tähtiä hinnalla millä hyvänsä! Äitien tavoite on selkeä: yksi ajaa tytärtään määrätietoisesti mallin uralle, toinen näyttelijäksi ja kolmas laulajaksi. Äiti-tytär -kaksikot ovat muuttaneet Los Angelesiin, jotta unelmasta tulisi totta. (Raising Fame, dokumentti, USA, 2013) La 28.11.2015 klo 18.30, FRII\nNämä äidit ovat päättäneet leipoa teinityttäristään tähtiä hinnalla millä hyvänsä! Äitien tavoite on selkeä: yksi ajaa tytärtään määrätietoisesti mallin uralle, toinen näyttelijäksi ja kolmas laulajaksi. Äiti-tytär -kaksikot ovat muuttaneet Los Angelesiin, jotta unelmasta tulisi totta. (Raising Fame, dokumentti, USA, 2013)


Poliisi varoittaa 1 euron älypuhelintarjouksista – Forssan Lehti\nPoliisi varoittaa 1 euron älypuhelintarjouksista\n10.11.2016 00:00 Päivitetty 11.6.2018 19:11\nSalon poliisille on ilmoitettu päivittäin luvattomista luottokorttien käytöistä. Tapahtumien taustalla ovat usein erilaiset houkuttelevat verkkomainokset ilmaisilta vaikuttavista kertaluonteisista tuotenäytteistä ja esimerkiksi yhden euron älypuhelintarjouksista.Asianomainen on haksahtanut houkuttelevaan tarjoukseen tai tilausansaan ja tapahtumasta on suoritettu pian toistuvia tiliveloiluksia, ja jäljet päätyvät ulkomaille.\nAsianosaiset, jotka ovat luulleet tilanneensa vain euron älypuhelimen, näytepakkauksen tai halvan kokeiluerän, tuntevat perustellusti tulleensa huijatuiksi, kun heiltä onkin veloitettu suuriakin summia luottokortilta ilman hyväksyntää.\nPoliisi kehottaa miettimään ainakin kahdesti tarjouksen todenperäisyyttä, ennen kuin antaa pankkitietojaaan verkossa tavoitellessan lähes ilmaisesta tuotekokeilua tai kilpailuvoittoa, jossa voi voittaa upeita palkintoja. Kun mainoksessa tarjottu syötti vaikuttaa liian hyvältä ollakseen totta, sitä se myös pääasiassa on.\nSuomen poliisi ei pääsääntöisesti tutki ulkomailla tapahtuneita omaisuuteen kohdistuneita pienehköjä rikoksia.