Fjern børnetraumer med terapi\n28. oktober 2016 af Karen Hessel\nSpædbarnsterapeut Karen Hessel møder mange børn i sin praksis. Børnene har enten været igennem voldsomme fødsler, er blevet adopteret, eller har oplevet andre tidlige traumer. Ved hjælp af en bestemt fortælleteknik eller en sandkassemetode hjælper hun børnene, og hun er selv lidt overrasket over, hvor meget børnene ændrer sig efter terapien.\nAf Heidi Korsgaard, Skriveværkstedet\nDet er november sidste år, og socialpædagog, PD. Psyk. og psykoterapeut Karen Hessel har færdiggjort et kursus i spædbarnsterapi. Hun har længe haft børn i sin praksis, men er netop begyndt også at have spædbørn og helt små børn i terapi. Nicklas er den første dreng, hun skal møde, og metoden, hun vil bruge, er spædbarnsterapi. Hun har forinden mødt hans forældre to gange, og de har talt meget om den hårde fødsel, Nicklas har oplevet. Nu har Karen på et stykke A4-papir skrevet noget ned om Nicklas’ fødsel. Og det er det, hun vil læse op, når hun skal møde ham.\nJeg ser dig som en dreng med uro i kroppen.”\nNicklas vender og drejer sig uroligt i stolen. Han kigger på sin mor og ser egentlig ikke ud til at lytte til Karen Hessel, der sidder overfor.\n”Der er noget, jeg gerne vil fortælle dig. Jeg ser dig som en urolig dreng, og det er der en grund til. Jeg kender din historie. Dine forældre blev glade, da de skulle have dig. Men din mor blev syg. Du fik feber i maven – du havde det skidt. Nicklas, jeg tænker, du har haft ondt og har været bange, måske har du troet, du skulle dø inde i mors mave.”\nNicklas sidder stadig lidt uroligt på stolen, men da Karen Hessel fortsætter, bliver han pludselig stille og kigger meget opmærksomt på hende.\n”Din mor og far vidste ikke, hvor skidt du havde det, det ved de nu. Det gør de. Og de passer på dig.”\nNicklas kigger nysgerrigt på Karen.\n”Jeg vil have, at du kommer igen,” siger Karen, da hun afslutter den første terapisession, og Nicklas svarer overraskende: ”Ja.”\n”Så vil jeg fortælle dig noget mere om din historie.”\n”Mere,” lyder det fra Nicklas, der smiler.\n”Nu vil vi sige farvel.”\nKaren Hessels snak med Nicklas har ikke taget mere end tre minutter. Alligevel er hun glad for, at hun allerede midt i fortællingen af hans historie oplever en reaktion. Sådan har det ikke været bare med Nicklas, men også med de mange andre børn, hun siden har haft i sin praksis.\n– I begyndelsen, hvor børnene kigger alle mulige steder hen og ser uinteresseret ud, kan det virke lidt mærkeligt, at man som terapeut bliver ved med at sidde og tale til dem, men faktisk behøver barnet ikke sidde stille. Hvor mærkeligt og uforklarligt det end lyder, hører barnet budskabet, selv om det leger, græder eller sover. De fleste gange kan jeg dog se, at jeg pludselig rammer noget indeni dem. Noget klinger rigtigt for barnet, og han/hun genkender det, jeg siger. Når deres hemmelighed bliver sagt højt, er det pludselig alles hemmelighed og ikke bare barnets, og han eller hun skal ikke længere bruge energi på at skjule noget. Der sker en healing indeni, for selv helt små børn har en tendens til at ville beskytte deres forældre og tage forældrenes smerte på sig, siger Karen Hessel, der har arbejdet både i børnehaver, på observationshjem og børneafdelinger på sygehuse.\nErfaringer viser, at børn, der bare er to dage gamle, kan tage imod denne form for samtaleterapi – det kan især være gavnligt for børn, der skal bortadopteres, og hvor overgangen mellem den biologiske mor og adoptionsmoderen kan blive mindre smertefuld ved hjælp af terapi – men oftest er børnene i Karen Hessels praksis et halvt år og opefter. Typisk har forældrene oplevet, at deres barn er blevet mere og mere indelukket, meget klæbende og tryghedssøgende eller måske aggressivt og vredt. Tidlige traumer kan også komme til udtryk ved, at barnet får mange hudsygdomme eller ofte har ondt i hovedet eller maven.\n– I de indledende samtaler med forældrene sker der ofte allerede en ændring. Forældrene går også og bærer på noget, der gør ondt, og det hjælper at få sat ord på. Det er meget vigtigt, at forældrene tør lukke helt op, og at der ikke er noget, der er usagt – heller ikke over for barnet. Desuden er det vigtigt, at forældrene ikke bliver gjort til dårlige forældre. Forældrene og jeg skal fokusere på, at vi ønsker det bedste for barnet og vil hjælpe det med at komme over en svær oplevelse, fortæller Karen Hessel, der har erfaring med, at når forældrene får bearbejdet det skete, kan de bedre være sammen med barnet og barnets følelser omkring det.\nBørn skal da ikke i terapi!\nSpædbarnsterapi er ikke særlig udbredt i Danmark. Karen Hessel har da også måttet lægge ører til mange fordomme.\n– Folk siger til mig, at børn da ikke skal i terapi. Det er, som om de ikke kan forlige sig med, at børn kan have det dårligt. Nogle har også svært ved at forstå, at det overhovedet kan lade sig gøre, og det kan da også være svært at forstå, men jeg kan i dag selv blive helt høj af de reaktioner, jeg får fra forældrene, og jeg kan jo se, at børnene bliver mere rolige, gladere og virker lettere og mere eftertænksomme efter terapien. Jeg hørte fra et par, som kom her med deres ældste datter, at datteren havde sagt om sin lillesøster: ”Jeg synes, vi skal sende hende ned til hende, der hjælper mig!” Det sagde mig, at også børnene selv er glade for at få hjælp, fortæller Karen Hessel.\nFlere forældre kommer for at få en børnevurdering, men det, holder Karen Hessel fast på, er psykologers opgave. Derimod tager hun gerne børn i terapi, hvor hun fører ordet som i tilfældet med Nicklas. Til børn, der er lidt ældre, bruger hun også sandplaymetoden.\n– Fra børn er et par år, kan de i terapien udtrykke meget igennem leg, og derfor har jeg to sandkasser og en masse reoler fyldt med forskellige figurer, som de kan lege med i sandkasserne. Mens de vælger figurer og stiller dem op, taler jeg med dem om det, de leger. Hvorfor vælger de et krigsfly og ikke et passagererfly, hvorfor kører de onde stærkt, eller hvorfor synker skibet hele tiden, som de sætter ud i søen? Sandbilledet bliver et billede på dem selv, og deres leg afspejler det, de siger og gør, og hvordan de har det indeni. Derigennem kan vi få talt om ting, som går dem på, siger Karen Hessel.\nUanset om Karen Hessel har børnene i samtaleterapi eller mødes med dem over sandkasserne, bliver sessionerne optaget på video, eller der bliver taget billeder af det, børnene stiller op i sandkasserne. Efterfølgende taler hun med forældrene om, hvad der sker hvornår i forløbet, og imellem møderne i praksisen taler forældrene med børnene om terapien. Børnene kommer typisk i alt fem-seks gange.\n– Terapien skal være kort og præcis og udelukkende handle om deres historie og traume, og så skal de ellers ud og være børn og lege. Jeg er meget bevidst om, at min stemme ikke bliver pussenusset, selv om jeg har med helt små børn at gøre. Mit forhold til dem skal være et professionelt forhold – jeg er deres terapeut – ikke opdrager eller omsorgsgiver. Min stemme skal derfor være sikker og afspejle, at jeg kan tåle at tale med barnet omkring det svære. Det er vigtigt, at de ikke også begynder at beskytte mig for deres hemmeligheder, men at de mærker, at jeg er der for at hjælpe på en måde, som de ikke har oplevet før, siger Karen Hessel.\nEn psykoterapeuts bekendelser – om præmature børn og følelsesmæssige traumer


Ny basketball-ekspert i boblerpanelet - SpilXperten\nForside » Nyheder » Ny basketball-ekspert i boblerpanelet\nNy basketball-ekspert i boblerpanelet\nUdgivet d. 10. maj 2010 af Spilxperten_admin\nSpilXperten.com har tilknyttet en ny person til boblerpanelet, hvor boblerne kan bane deres vej til ekspertpanelet over tid. Endnu en gang er der tale en NBA-gal bobler, som vil poste spilforslag til de sene nattetimer fra basketballs forunderlige univers.\nDen nye bobler skriver analyser under aliasset jank1, hvor der indtil videre er blevet postet 14 analyser. Jank1 er nemlig ikke helt ny her på siden, da der i den seneste uges er kommet spilforslag ind fra bobleren i panelet. Dermed kan man også konstatere, at NBA-eksperten har fået en fin start her på siden med et solidt plus på bundlinjen. Søndag aften blev det blandet andet til et flot spil på Rajon Rondo i kampen mellem Boston Celtics og Cleveland Cavaliers, hvor Rondo i den grad gjorde sit for at hjælpe Boston Celtics til sejr. Han gjorde tilmed så meget, at spreadet på point, assists og rebounds blev klaret med en markant margin.\nDer er altså masser af basketball at komme efter i boblerpanelet, hvor ikke kun jank1 poster spilforslag fra verdens bedste basketball-liga. Generelt har vinteren og foråret 2010 været glimrende for boblerpanelet, hvor ni ud af 13 aspiranter har leveret overskud indtil videre.\nKunne du tænke dig at komme til at poste spilforslag om NBA eller andre sportsgrene her på SpilXperten.com, er du altid velkommen til at kontakte os på mail@spilxperten.com med en præsentation af dig selv samt et spilforslag, som du selv har skrevet.


Er Ryde (Lolland Kommune) et godt sted at bo? Få svar her\nI Ryde er gennemsnitsalderen 46 år, og de lokale holder af at bruge tid på havearbejde.\nDe lokale har stemt: Top 2 kendetegn for Ryde\nI Ryde bor der flest singler.\nSærligt for Ryde\nI Ryde er radioen oftest tunet ind på P4, P3 eller Nova FM.\nLige nu er der 2 boliger til salg i nabolaget Ryde\nTak for dit besøg i Ryde


Windows 8 er fed - men bliver næppe populær - Computerworld\nComputerViews: Windows 8 har potentiale til at blive erhvervslivets kæledægge, men kommer næppe til at bide sig fast som det dominerende styresystem i Danmark.\n29. juni 2012 kl. 09.00\nComputerViews: Der er nærmest tradition for, at hver anden Windows-udgave springes over af erhvervslivet.\nSenest var det Windows Vista, der slog helt fejl i det segment.\nWindows 8 kan komme til at lide samme skæbne, eftersom forgængeren Windows 7 har vundet stor indpas i danske virksomheder.\nPå verdensplan er der solgt 600 millioner licenser til Windows 7, hvilket gør udgaven til Microsofts mest populære styresystem.\nMicrosoft vil dog gøre alt for, at Windows 8 ikke bliver igonoreret, og der er faktisk et par gode grunde til at tage et nærmere kig på Windows 8 i virksomheden.\nSkifter virksomhederne til 8?\nDet store spørgsmål er selvfølgelig, om de nye funktioner i Windows 8 er overbevisende nok, og om virksomhederne i Danmark vil skifte styresystem.\nDet vil de næppe.\n"Det fleste virksomheder er først i gang med at implementere Windows 7 nu, så Windows 8 kommer næppe til at slå igennem i firmaerne i de næste tre til fem år. Måske næste version," lyder en nøgtern vurdering fra danske Rolf Matzen, fra firmaet 2logic, som Computerworld mødte på Microsofts TechEd-konference i Amsterdam, hvor Microsoft for alvor brugte tiden på, at sætte damp under kedlerne på deres nye styresystem.\nWindows 7 er stadig relativt nyt, og det virker godt i mange firmaer, hvilket betyder, at der skal rigtig meget til, før man ændrer på det.\nMen for firmaer med mange folk på farten, og det stødt voksende antal transportable enheder betyder dog samtidig, at der vil være interesse for Windows 8 i disse grupper.\nDerfor vil vi givetvis se en opblomstring af blandede miljøer med både Windows 7 og Windows 8, men totale omlægninger af hele platformen bliver nok undtagelsen fremfor reglen i de danske virksomheder.\nMen ingen tvivl om, at Microsoft nu har taget kampen op mod Apple og Android på de mobile enheder. Og det har selskabet fra Redmond gjort med forretningen som fokuspunkt.\nStore forandringer under overfladen\nDet første kig på brugerfladen i Windows 8 kan måske virke skræmmende for it-chefen, da den ligner en brugerflade, der er målrettet mod almindelige brugere. Til tablet-folket.\nMen under overfladen er der sket forandringer.\nLidt flabet kan man sige, at Windows 8 bryder med et mønster, der på flere områder kan spores helt tilbage til Windows 95 i forhold til eksempelvis den grafisk brugergrænseflade.\nMen verden har ændret sig markant i de seneste år, hvilket Windows 8 faktisk i mange henseender har taget hensyn til i den nye Windows-version.\nVi er blevet et folk, der har taget stikket ud af kontakten og i stedet allierer os med batterier til at drive elektronikken.\nNogle af de få elektronikprodukter, der ikke er blevet forsynet med touch-teknologi, er fjernsyn og så den almindelige computer.\nOgså den måde, som computeren bliver brugt på, har ændret sig.\nTidligere arbejdede vi typisk med filer og dokumenter, som blev gemt på klienten eller på netværket.\nI dag bruger vi næsten halvdelen af vores tid på at kommunikere med andre mennesker og opbevarer vores data i skyer.\n"Det er de vigtigste begrundelser for, at der er sket et generationsskifte i Windows," fortæller Antoine Leblond, der er chef for web services i Microsoft.\nApps for alvor\nMulighederne for at bruge mindre software-programmer, eller apps, som de kaldes i dag, er blevet forbedret markant i Windows 8.\nDet giver nogle nye muligheder, som vi ikke tidligere har set på tablet-fronten.\nMicrosoft har valgt en mere forretningsmæssig tilgang til apps, der nemt kan tilpasses virksomheder, hvor Android og Apple nok har angrebet apps fra et brugerperspektiv.\nMicrosoft har da også en fordel i at have verdensherredømmet på de kontorprodukter, som danner fundamentet i mange virksomheder, hvilket gør forretningsvinklen meget oplagt for Microsoft.\nSamtidig understøtter Windows 8 både touch-teknologi og almindelig mus og tastatur, hvilket gør produktet meget fleksibelt, når det skal anvendes på flere forskellige platforme samtidig.\nWindows to go er ligeledes et eksempel på, at Microsoft har haft mobilitet i tankerne.\nTeknologien gør det muligt, at lægge hele styresystemet på en USB-pen, som kan sættes i en hvilken som helst Windows-maskine.\nEfter en genstart kan man herefter køre sin Windows 8-version.\nEn oplagt ide til hjemmearbejdspladsen. Men næppe nok til at rydde den eksisterende software-platform til fordel for en ny.


Solfilm til Lancia Ypsilon - EVOFILM\nHjem Solfilm Lancia Lancia Ypsilon\nSolfilm til Lancia Ypsilon alle årsmodeller\nFærdigskåret solfilm til alle Lancia Ypsilon årsmodeller fra 2011 og frem. Lancia Ypsilon har tre ruder bag ved føreren (bag ved B-stolpen), og to ruder i dørene foran.\nKøb solfilm til dørene foran på din Lancia Ypsilon til en reduceret pris! (Reduceret pris gælder ved bestilling af solfilm til de øvrige ruder bag ved føreren). Med solfilm på alle ruder får du en bedre, tryggere og køligere Lancia Ypsilon.\nEVOFILM® er en aftagelig, limfri solfilm af højeste kvalitet, der er produceret i smart PVC. EVOFILM®’s smarte solfilm er helt ufølsom over for folder og bøjninger, og det er ikke nødvendigt at krympe, forme eller skære den til, når den skal monteres på en buet rude. EVOFILM® kan tages af og eftermonteres på din Lancia Ypsilon med samme succesfulde resultat.\nEVOFILM® leveres som en færdigskåret solfilm til Lancia Ypsilon, og du kan forvente dig en både hurtig og simpel montering. EVOFILM®-solfilm monteres ikke med lim, hvilket gør det meget nemt at sætte solfilmen på med et succesfuldt resultat, helt uden bobler eller folder! Der medfølger en monteringsskraber og montageanvisning.\nSolfilmen fra EVOFILM® leveres med en 5 års produktgaranti. Vi tilbyder desuden omfattende garantier, som følger med din Lancia Ypsilon. Skulle solfilmen f.eks. blive skadet ved monteringen får du en ny solfilm kvit og frit!


Forum :: Emne: Frameldt (1/3)\nFrameldt\t9 måneder 2 uger siden\t#39118\nOg ret derfor ikke ovennævnte til ukendt adr.\nNu skal der måske rettes 470 blade\nFrameldt\t9 måneder 2 uger siden\t#39119\nKan du ikke vise et eksempel, det er svært at forstå hvad du mener. Kan det rettes ved en masserettelse?\nFrameldt\t9 måneder 2 uger siden\t#39121\nNu kan man jo ikke selv bedømme, hvordan andre opfatter, hvad man skriver og selv synes jeg, at det er forstålig nok, men jeg har aldrig haft eller hørt om der skulle være nogen eller noget som jeg skriver ikke skulle være forstålig, men her er et link:\nDu kan selv gå i søg under vejnavn - ukendt, hvor du kan bedømme om du ville udføre en masserettelse.\nFrameldt\t9 måneder 2 uger siden\t#39128\nTak, nu har jeg forstået problemet. Som jeg ser det, er det muligt for Jeppe at rette.\nFrameldt\t9 måneder 2 uger siden\t#39136\nHvad er forskellen på 'Ukendt adresse' og 'Frameldt'?\nI det nævnte tilfælde er adressen ukendt. Nogle gange skyldes et nej+dato blot at man har glemt at skrive personen på mandtalslisten. Der er ingen som har frameldt personen, så jeg ville indtaste 'Ukendt adresse' ved ovennævnte registerblad. Det var jo også det der var indtastet.\nMan kan ikke lave masserettelser af dette, da man skal se på de enkelte tilfælde om der er sket en framelding eller om man blot ikke kender adressen.\nSidste redigering: 9 måneder 2 uger siden af ML.\nFrameldt\t9 måneder 2 uger siden\t#39138\nJeg har fundet eksempler hvor det kun var hovedpersonen, der ikke boede på adressen. Resten af familien boede der. For eks. ved sømænd. Manden er dette tilfælde "frameldt", men adressen er ikke ukendt. Andre eksempler politiet får blandet bladene sammen, eller har noteret et forkert vejnummer, og kan herefter ikke finde bladet/personen næste gang.\nFølgende bruger(e) har sagt tak: Inge, ML


2019 Nyt layout. - Baneforum.dk\n2019 Nyt layout.\nIndlæg af ErikL » 31 dec 2018, 11:51\nIkke at det er et nytårs forsæt, men nu starter opbygning af nyt layout, jeg har brugt en del til i efteråret til at få lavet\nplanen i wintrack og få elimineret alle de små radier,\nsamtidigt er brugt flex skinner næsten alle steder hvor det er muligt så jeg får mindre antal af samlinger.\nTiden har så også været brugt til at få istandgjort rummet (en del af mit kontor). Det bliver rigtigt godt at komme igang igen.\nDet er med 2 skygge banegårde i lag 0+1, og max længe på tog er 1meter (det er jo N).\nDer kommer lidt småjusteringer under opbygning, det er mig der er dårlig til wintrak og flexskinner.\nSå nu starter festen med at få lavet underlaget i Januar, og få bestilt de første skinner og sporskifte,\nRe: 2019 Nyt layout.\nIndlæg af moppe » 31 dec 2018, 12:05\nDet ser fint ud, dog ville jeg overveje om ikke helix i nederste højre hjørne skulle køre den anden vej rundt.\nDet ville give dig en blødere kurve ud fra stationen og den mindste stigning for tog der kører opad.\nIndlæg af ErikL » 31 dec 2018, 12:27\nDet havde jeg ikke lige tænkt på. Min tanke var at det hele ikke måtte komme ud til siderne men så kan der\nJo måske opstå lidt mere industri\nIndlæg af moppe » 31 dec 2018, 14:24\nNæste gevinst er at du får et område der hænger sammen med stationen/byen.\nOm der så kun skal være bygninger, eller om du vil have et sidespor ud til noget industri er jo op til dig selv.\nTredje gevinst er at lader du banen være synligt hele vejen rundt, kan du få to tunnelåbninger lige ved siden af hinanden, - Helix og "paradestrækning".\nIndlæg af ErikL » 31 dec 2018, 15:50\nSuper det afprøves lige i det nye år\nDejligt med andre syn så man ikke låser sig fast.\nIndlæg af Søren » 31 dec 2018, 17:53\nJeg bliver helt misundelig på dit maskindepot. Det ser rigtig fint ud.\nKlaus' pointer er rigtig gode. Især den med at lade første del af helixen være synlige.\nIndlæg af ErikL » 01 jan 2019, 14:49\nSå har jeg prøvet at tilrette til den ide du kom med, der er lidt roderi der hvor helix ender men det er fordi jeg er en skovl til wintrack endnu og flex skinner driller en del, men det kan tilrettes når det skal laves.\nJeg har lavet en extra runde på helix så den er 2,7 omgang det giver 50mm frirum og så er stigning under 3 grader\n(207.83 KiB) Downloadet 198 gange\nIndlæg af ErikL » 01 jan 2019, 14:53\nJeg syntes også det er et fint indslag, det er "Mannheim" som er forbillede\nIndlæg af moppe » 01 jan 2019, 15:41\nHmmm, jeg ville lade sporene gå ned i helis, tage turen bagom layoutet og så ellers efter paradestrækningen gå ind i helix igen og lave mindst 300 mm mellemrum så det er til at komme til opstillingen. Når du lader helix gå længere ned, har du også mulighed for at placere opstilling frem mod fronten, frem for bagvæggen.\nIndlæg af ErikL » 01 jan 2019, 16:00\nDer tror du tabte mig\nStykket på 2,7 er mod væg samt det til venstre, delen til højre hvor helix er er “ude i rummet”\nDet er desværre eneste mulighed i mit rum, men gør at jeg ved at lukke op til helix kan nå,den hele vejen rundt\nHvis jeg skal have 300mm 2 til 3 omgange (jeg bruger jo N) bliver det meget højt eller misforstår jeg


Vi går amok i pakkekalendere - Ugeposten Gribskov\nVi går amok i pakkekalendere\nGin, hundemad, strømpegarn og bacon. Udvalget af pakkekalendere vokser. ’Et pusterum i en stresset hverdag’ og ’en høj pris for vareprøver’, siger eksperter\nEksempler på julekalendre 2017\nSkønhedsprodukter (Bodyshop, Decléor, Clinique, Matas)\nTe (Magasin, Perch's, Simply Tea, Teacup, Pukka)\nKødbyens Is (SuperBrugsen)\nØl, gin, tequila, cognac, rom, whisky, portvin\nNordisk gourmetvingummi (Wally and Whiz)\nLakridskugler (Johan Bülow, Chili Klaus)\nDiverse chokoladekalendere (Magasin, Summerbird, Frellsen, Sv. Michelsen, Simply Chocolate, Peter Beier)\nJulekalender til hunden\nKalendere bestående af 24 små pakker med alt fra rom og kaffekapsler til gourmetvingummi og ansigtscremer bugner på de danske butikshylder.\nFolk i café-segmentet er nemlig villige til at betale for at forkæle moren, kæresten eller veninden, siger detailhandels- og forbrugerekspert Peter Mølkjær, der er partner i Deloitte.\n“Da jeg var barn i 70'erne, var det kun børnene, der fik pakkekalender af mor og far. Men forhandlere og producenter har været dygtige til at finde et nyt marked, hvor vi er villige til at bruge penge. Det ligger i tiden – ligesom halloween og valentinsdag. Det er mersalg – altså penge, vi bruger ekstra,” siger han.\nHøj pris for vareprøver\nPrisen for 264 gram vingummi er 295 kroner, hvilket giver en kilopris på godt 1.100 kroner. Og 24 garnnøgler på hver 15 gram koster 459 kroner.\nIfølge ph.d. i forbrugskultur Jeppe Trolle Linnet fra Linnet Research er pakkekalendere også forbundet med luksus.\n“Det handler meget om indpakningen. Det er en måde at kunne få en høj pris for vareprøver. Vi er ikke så følsomme over for, hvad det koster, fordi en pakkekalender knytter sig til familien og julehyggen og dermed noget rituelt. Og selvom kalenderen er købt færdig, bliver den alligevel personlig, fordi vi viser, at vi ved noget om hinanden, når vi giver en pakkekalender, der passer til den andens interesser,” siger han.\nOkay at synd\nSidste år solgte Magasin cirka 64.000 pakkekalendere med kaffe, te, chokolade og andre gourmetprodukter. Derudover har stormagasinet en julekalender til hunde og pakkekalendere med for eksempel gin, rom, smykker og skønhedsprodukter.\nDet er hverdagsforkælelse, mener Peter Mølkjær.\n“I et samfund, hvor vi får mere og mere travlt, har vi behov for et lille pusterum i den stressede hverdag. Der er en accept af, at man synder med søde sager og alkohol i julen, og det strækker man ud over december, så det bliver okay at spise chokolade og drikke gin til hverdag i den måned,” siger Peter Mølkjær og tilføjer:\n“Giveren viser omsorg, og modtageren bliver forkælet i hverdagen, og det kan endda eksponeres på Facebook og Instagram med: 'Se, hvad jeg fik af kæresten/moren/veninden'. Det bliver en daglig påmindelse om, at vi ikke er alene – at nogen har tænkt på os.”\nPubliceret: 12. November 2017 14:00\nBayern straffer tidligt rødt kort med storsejr\nMessi sikrer Barcelona 1-1 efter fejl af Andreas Christensen\nMessi er kommet tættere på Ronaldos rekord\nTrump vil forbyde våbentilbehør, der forvandler rifler til maskinpistoler


Skræddersyede vacciner skal reducere antibiotikaforbruget i dansk fiskeopdræt - Landbrugs- og Fiskeristyrelsen\nDu er her:ForsideTværgåendeGUDPGUDP-projekterSkræddersyede vacciner skal reducere antibiotikaforbruget i dansk fiskeopdræt\nForsideTværgåendeGUDPGUDP-projekterRobotter skal sikre grøn og effektiv produktion af pyntegrøntYverbetændelse skal opdages tidligere med nyt værktøjBæredygtig produktion af insekter skal sikre protein i fiskefoderBifangst af krabber skal give værdifulde fødevarer og foder ingredienserNy teknologi skal reducere ammoniakfordampning fra gylleNye dyrkningsmetoder skal gøre bærproduktionen konkurrencedygtigSkræddersyede vacciner skal reducere antibiotikaforbruget i dansk fiskeopdrætAroniabær skal højne den danske sundhedMikroorganismer skal holde liv i juletræseksportNetværk skal åbne nye veje for danske gartnerierBæredygtige græssorter skal forbedre køers omsætningSump- og undervandsplanter skal reducere udledning af næringsstofferDroner i fiskeriet skal nedbringe søgetiden efter fiskFortidens ærter og bønner skal udgøre fremtidens proteinforsyningNyt computersystem kan effektivisere veterinærkontrol af slagtekyllingerNy græstype mod rodgnavende skadedyrForædlingsteknikker skal stoppe brugen af pesticider i klokkeblomsterNy emballage skal mindske madspildNy lugerobot skal svide ukrudt vækNy opfindelse skal forhindre farlige og tidskrævende skift af traktorredskaberOregano skal gøre øko-køer klimavenligeMindre foderspild skal gøre det attraktivt at blive økologisk svineproducentNyt projekt skal udnytte værdifulde restprodukter fra rødalgerMekanisk behandling af græs kan øge fordøjeligheden af foder til kvægInvasiv fisk skal forvandles fra plage til produktNyt analyseredskab skal optimere fødevaresikkerhedenØkodrone skal sprede mariehøns i stedet for pesticiderEnsilageproduktion til søs skal skabe værdi af bifangst og renseaffaldNye metoder i dyrefoderproduktion skal fjerne stoffer, der udløser overfølsomhedsreaktionerFlere sunde og bitre grøntsager skal løfte det økologiske køkkenNy metode til at udbringe gylle er god for jord og klima – og driftsøkonomien\nVaccination af fisk på dambrug. Foto Niels LorenzenFaldende vilde fiskebestande har øget vigtigheden af produktion af fisk i dansk akvakultur. Men fiskene i akvakultur kan blive syge af bakterieinfektioner, og det medfører et relativt højt forbrug af antibiotika til at behandle fiskene. Projektet VAXFISK vil udvikle vacciner skræddersyet til den danske akvakulturproduktion, så fiskesygdomme forebygges, og antibiotikaforbruges reduceres.Når ørreder i danske hav- og dambrug i dag bliver ramt af bakterieinfektioner, behandles de med antibiotika, hvilket har medført et relativt højt antibiotikaforbrug i dansk fiskeopdræt. Et nyt projekt vil nu forsøge at udvikle vacciner og vaccinationsstrategier målrettet den danske akvakultur for at sænke brugen af antibiotika.”Generelt er der i den danske husdyrsproduktion et ønske om at sænke antibiotikaforbruget – både fordi det er bedre og sundere for dyrene, og særligt fordi det er nødvendigt for at undgå antibiotikaresistens i vores miljø. Og det er den dagsorden, projektet tager udgangspunkt i. Vi vil udvikle vacciner til opdrættede regnbueørreder, så vi kan forebygge de sygdomme, som fiskene rammes af i dag, og så fiskeopdrætterne dermed kan undgå at skulle behandle deres dyr med antibiotika”, siger Niels Lorenzen, der er professor ved Institut for Husdyrvidenskab – Fiskesundhed på Aarhus Universitet og leder af projektet VAXFISK. Niels Lorenzen uddyber, at der er et behov for særlige danske vacciner: ”Fisk kan vacciners som andre dyr og mennesker, og der findes allerede flere vacciner på markedet i dag, men fiskeopdrætterne oplever ofte, at de ikke er tilstrækkeligt effektive. Vores hidtidige forskning peger på at dette skyldes, at de ikke er udviklet særligt til danske forhold. Derfor vil vi nu forsøge at skræddersy vacciner og vaccinationsstrategier til den danske akvakultur”. Vacciner skal kombineres med vaccinationsstrategiProjektet VAXFISK, der er et samarbejde mellem både universiteter og erhvervet, vil gennem nøje tests undersøge, hvad det specifikt er, der gør fiskene syge i de danske fiskeopdræt og så udnytte denne viden i arbejdet med at udvikle en effektiv vaccine.”Helt konkret vil vi finde de bakterievarianter, der gør fiskene syge, dyrke bakterierne op i laboratoriet og så inaktivere dem , så vi kan bruge dem som vaccinekomponenter. Herefter skal vi både foretage laboratorie- og felttforsøg for at se, om vaccinen virker, som den skal,” forklarer Niels Lorenzen og fortsætter:”Derudover handler projektet også om at få en bedre forståelse for, hvordan vi bedst kan aktivere fiskenes immunforsvar – altså deres beskyttelsesmekanismer. Det handler ikke kun om at bruge den rigtige vaccine, men også at bruge den på den rigtige måde. En af vores vaccinationsstrategier er, at opdrætte fiskene under nøje kontrollerede sygdomsfrie forhold, indtil de har en størrelse, hvor de kan vacciners. Når vi i vores laboratorietest kan se, at de har reageret på vaccinen, vil de så blive sat ud på dam- og havbrug, hvor de så vil være mere modstandsdygtige overfor smitte med bakterier”.Både miljømæssige og økonomiske effekterFår projektet succes kan det føre til både positive miljømæssige og økonomiske besparelser for de danske fiskeopdrættere, som undgår syge fisk. Overordnet set håber vi, at resultaterne vil styrke den danske akvakulturs konkurrenceevne. ”For det første vil vaccinen kunne betyde et reduceret medicinforbrug i akvakulturproduktionen og på den måde gøre branchen mere bæredygtig. Derudover vil der også være et økonomisk incitament for fiskeopdrætterne til at vaccinere i stedet for at behandle med antibiotika. Det er nemlig sådan, at i det øjeblik fiskene bliver syge mister de ædelysten og vokser dårligere. Det betyder, at der i forbindelse med sygdomsudbruddet vil være en periode, hvor fiskene præsterer dårligere og ikke lige så hurtigt opnår den vægt, de skal have for at kunne blive slagtet. Og det kan gå ud over fiskeopdrætterens økonomi. Derfor vil opdrætteren kunne få en mere rentabel produktion ved at have fisk, der er bedre beskyttet mod infektioner”, slutter Niels Lorenzen.FaktaProjekttitel: Effektiv sygdomsforebyggelse i dansk fiskeopdræt ved målrettet vaccination (VAXFISK)Projektdeltagere: Århus Universitet Institut for Husdyrvidenskab, Københavns Universitet Institut for Veterinær Sygdomsbiologi, DTU-Veterinærinstituttet, Dansk Akvakultur, AquaPri, SBM Dyrlægepraksis, Fonden Bornholms LakseklækkeriProjektperiode: 01.07.2015-30.06.2019Bevilliget beløb: 12.141.340 kr. fra GUDPKontaktperson: Niels Lorenzen, niels.lorenzen@anis.au.dk, 25520730


SEO Konsulent | Professionelt SEO Bureau og Konsulenter\nFå en SEO konsulent med stor erfaring\nHar i brug for en SEO konsulent til at hjælpe med at vækste jeres omsætning gennem Googles resultater, så er Searchmind et datadrevet og gennemsigtigt bureau. Vi har valgt at det skal være nemt for dig at se hvad det er præcist, der skal til for at din virksomhed opnår de ønskede resultater i Google. Searchmind har i dag flere SEO konsulenter som hjælper alt fra nyopstartede virksomheder til store etablerede virksomheder med at skabe omsætning gennem Google.\nNår du får en SEO konsulent tilknyttet din virksomhed er der ikke kun fokus på søgeord og side 1 placeringer. Vi er meget datadrevet, og tager derfor også spadestikket dybere. Vi graver i dine analytics tal og sørger for konstant at udvikle og gøre din SEO til den bedste. Vi har altid fokus på at vores arbejde skal medvirke til, at du også får en større omsætning. Det er yderst vigtigt for os at den investering du laver skal betale sig mange gange igen, og det vil din SEO konsulent have stort fokus på når du rykker fremad i Google.\nKort om Searchmind og din potentielle SEO konsulent\nVi er datadrevet og har fokus på ROI (return on investment) i alt hvad vi laver. Vi har optimeret over 1000 hjemmesider/webshops gennem tiden, og det har været alt fra helt små sider til store internationale spillere. Ligeledes har vi samlet mere end 15 års erfaring, og vi har et teknisk fundament der gør at, vi kan lave rigtig mange af de tekniske implementeringer, som skulle fremkomme gennem de tekniske analyser der laves på dit site. Sammen kan vi hæve dine placeringer og endnu vigtigere din omsætning. Kontakt os i dag og find din nye SEO konsulent hos Searchmind.


TorklAedet som tegn à lire en Ebooks, University Press - livre numérique Savoirs Sciences humaines et sociales\nDet muslimske torklAede har de seneste ar bragt sindene i kog i store dele af Europa. Ikke mindst i Danmark, hvor 'torklAedestriden' udfolder sig med stAerke udtalelser om tilslorede kvinder i det offentlige rum.TorklAedet som tegn sAetter tilsloring i et historisk og internationalt perspektiv og belyser torklAedets betydning som kulturel markering ud fra en antropologisk, en teologisk og en etnografisk synsvinkel. I bogen vises det bl.a., at beskrivelsen af torklAedet som udansk og kvindeundertrykkende fojer sig ind i en lang tradition for at udgrAense det fremmede med henblik pa at konstruere et billede af os selv. Desuden stilles der skarpt pa den kristne kulturs egne konsspecifikke normer for tildAekning af kroppen: blandt andet har sloret ogsa i dansk sammenhAeng fungeret som tegn pa Aerbarhed og vAeret en positiv identitetsmarkor.Er muslimske kvinders torklAeder da en udfordring af demokratiske vAerdier, af ideen om konnenes ligeberettigelse og individets selvbestemmelse? Disse sporgsmal sAettes i relief gennem analyser af mediedebatten i lande, der reprAesenterer andre modeller for samspillet mellem det religiose og det politiske liv: Tyskland, Frankrig og Tyrkiet.TorklAedet som tegn giver saledes lAeseren gode forudsAetninger for at forholde sig kritisk til debatten om sameksistens eller konflikt mellem kulturer i den nye globale virkelighed.\nRedigeret af Inge Degn og Kirsten Molly S holm\nT rkl det som tegn\nTilsl ring og demokrati i en globaliseret verden\nINGE DEGN OG KIRSTEN MOLLY S HOLM\nSl ret, en kulturel udfordring til det liberale demokrati\nSl ret som tegn i en globaliseret verden\nAlle kulturer kender til, at kl dedragten udtrykker en lang r kke betydninger, for eksempel alder, k n, stand, livsstil og v rdier, religi st, etnisk eller nationalt tilh rsforhold. I meget traditionalistiske kulturer opleves s danne tegn som uforanderlige og ofte gudgivne, hvorimod de i moderne samfund fortolkes og anvendes individuelt og forskelligt, alt efter hvilke f llesskaber vi indg r i. Med nutidens omfattende migrationsbev gelser flyttes tegn fra den ene kultur til den anden: B ger, musik, billeder, bekl dningsgenstande, myter osv. krydser ligesom mennesker og penge de nationale gr nser, og nye og blandede betydninger opst r.\nDet t rkl de - eller sl r - der i forskellige variationer (burka, niqab osv.) indg r i mange muslimske kvinders p kl dning, er et s dant tegn, som med migrationen fra de muslimske lande er blevet omplantet til en moderne, vestlig kultur, hvor forst elsen af, hvad der for eksempel er offentligt og privat, verdsligt og religi st, mandligt og kvindeligt og henholdsvis individuel og kollektiv identitet, er forskellig fra den kendte. T rkl dets betydning afkodes derfor anderledes end i hjemlandet og bliver et tegn med en voksende mangfoldighed af betydninger. For den sl rb rende kvinde (og hendes familie) kan t rkl det for eksempel opleves trygt og identitetsskabende, samtidig med at det i modtagerlandet af nogle kan ses som symbol p det foruroligende fremmede og alle de udfordringer, som globaliseringen skaber.\nDebatten om t rkl det er intens, b de i mange muslimske lande, hvor traditionelle kulturm nstre udfordres af moderniseringen, og i Europa, som har modtaget et stort antal migranter fra disse lande. En lang r kke sp rgsm l bliver diskuteret: Hvad betyder t rkl det? Er det for eksempel et etnisk, religi st eller (k ns)politisk tegn? M dommere, politibetjente og folkeskolel rere b re t rkl de og dermed eventuelt signalere et synligt religi st tilh rsforhold, eller skal de repr sentere neutralitet? M t rkl deb rende muslimske skolepiger fritages fra gymnastikundervisning osv.? Siden den senere folketingskandidat for Enhedslisten Asmaa Abdol-Hamid i 2006 optr dte med sit t rkl de i DR2 s program Adam og Asmaa , har Danmark for alvor f et sin t rkl destrid med heftige markeringer for og imod anvendelsen af t rkl det i det offentlige rum. For eksempel stillede Dansk Folkeparti i for ret 2008 forslag om et t rkl deforbud for dommere og senere ogs et generelt burkaforbud, mens integrationsminister Birthe R nn Hornbech i sin kronik i Politiken (14.5.2008) tog afstand fra dette. Der er siden blevet indf rt retningslinjer for neutral p kl dning ved domstolene, hvilket blandt andet udelukker brug af muslimsk t rkl de.\nI England, Sverige og Norge accepteres t rkl det sammen med politiuniformen, mens det afvises af Dansk Politiforbund. Frankrig forb d i 2004 med henvisning til republikkens la cit - princip alle religi se tegn i den offentlige skole ( la cit er den franske form for verdslighed) og har, i lighed med det belgiske burkaforbud fra for ret 2010, vedtaget en lov om forbud mod tild kning af ansigtet i det offentlige rum (Nationalforsamlingen i juli 2010, Senatet i september 2010). I Tyskland er bestemmelserne forskellige fra delstat til delstat, og Tyrkiet, hvorfra mange migranter med hovedt rkl de er kommet, svinger under Erdogans ledelse stadig mere i retning af at opgive det kemalistiske verdslighedsprincip, som hidtil har forbudt brugen af t rkl det i det offentlige rum. Som i mange arabiske lande er kampen for og imod t rkl det ogs i Tyrkiet udtryk for de dybtg ende konflikter og forandringer, som moderniseringen medf rer.\nDe mange argumenter i den danske debat er velkendte: En hovedindvending er, at t rkl det h mmer integrationen og er et synligt udtryk for tendensen til dannelse af parallelsamfund. En feministisk organisation som Kvinder for Frihed h vder p linje med den kendte internationale debatt r Ayaan Hirsi Ali, at t rkl det symboliserer et for ldet og undertrykkende kvindesyn, som kr nker kvindens grundlovssikrede ret til ligestilling. For andre symboliserer t rkl det simpelthen det fremmede og udanske , og muligheden for, at Folketingets talerstol kan benyttes af en tilsl ret kvinde, ses derfor som en stor provokation, medens andre netop ser dette som en sejr for integrationen og demokratiet. For moderne muslimske kvinder i Danmark, som for eksempel Asmaa Abdol-Hamid og Sherin Khankan, religionssociolog og tidligere forkvinde for foreningen Forum for Kritiske Muslimer, er t rkl det udtryk for et individuelt og frit valg, for religi st defineret kvindelig bluf rdighed og re og for individets demokratiske ret til at ud ve sin religion, medens nogle imamer derimod fors ger en religi st defineret, kollektiv fastl ggelse af sl rets betydning. Samtidig ser man eksempler p udpr get legende moderne anvendelser af sl ret, som n r DR udskriver en konkurrence om at blive Miss T rkl de 2008 , eller n r muslimske kvindelige rappere, popstjerner og s gar punkere, som beskrevet i Information 16.7.2010, anvender det performativt og ofte ironisk som en synligg rende mode.\nDet muslimske sl r er s ledes i h j grad blevet det symbolske omdrejningspunkt for den debat, som gennem de seneste r er blevet f rt i de europ iske lande om indvandringens betydning for f llesskabets identitet, om multikulturalisme, integration og assimilation - men ogs frygten for den antidemokratiske radikale islamisme. At is r burkaen har f et denne politiske funktion i vestlige medier, fremg r f.eks. af Sverigesdemokraternes valgvideo (september 2010), der viser, hvorledes en gammel etnisk svensk kvinde overhales p vej til socialkontorets skranke af en flok niqab- og burkakl dte kvinder. Med denne valgvideo har ogs Sverige f et sin indvandrerdebat, og i Tyskland indikerer Thilo Sarrazins bog Deutschland schafft sich ab (2010) en ny fase i landets invandrerdebat. Vestens v rdier og selvforst else udfordres af m det med migranternes anderledes kulturm nstre, og de europ iske landes kulturelle identitet og politiske kultur er sat til forhandling.\nN r debatten om t rkl det er s f lelsesladet og ofte kan forekomme ude af proportioner, er det alts , fordi den dybest set drejer sig om vores kulturelle og politiske selvforst else og de normer og v rdier, f llesskabet bygger p . Det er p faldende, at det netop er t rkl det (i alle dets variationer) og ikke for eksempel den religi se, muslimske mands kjortel og sk g, sikhernes turban eller den j diske kippa, som debatten anvender som hovedsymbol. En v sentlig rsag er formodentlig, at t rkl det i mange tilf lde (endnu) b res af den gruppe, som er mest udsat og fremmed i de moderne, vestlige samfund, nemlig den uuddannede, muslimske kvinde, som med sin hovedbekl dning er blevet syndebuk for og symbol p det ikke- integrerede, den foruroligende ghetto , som Europa har en lang tradition for.\nBag de mange diskussioner findes en r kke overordnede problemstillinger, som bogens otte bidrag perspektiverer. I del I belyser en antropolog, en teolog, en etnograf og en medieforsker fra forskellige vinkler sp rgsm lene om de kulturelle tegns betydning: Om den vestlige kulturs omgang med det fremmede (Ole H iris), om kristendommens og Vestens forhold til tild kning af kroppen (Jan Lindhardt), om t rkl dets betydning i Vesten (Tove Engelhardt Mathiassen) og om, hvorledes vestlige medier itales tter t rkl det som noget udansk og herigennem indirekte formulerer sin egen kulturelle selvforst else (Rikke Andreassen).\nI del II pr senteres t rkl dedebatten i fire udvalgte lande: Danmark (Birte Siim), Tyskland (Kirsten Molly S holm), Frankrig (Inge Degn) og Tyrkiet (Mehmet mit Necef). B de Danmark og Tyskland er i princippet sekul re, men praktiserer ikke en konsekvent adskillelse af stat og religion, og omgangen med religi se symboler er ben og uafklaret. Den centralistiske franske republik definerer sig derimod som konsekvent verdslig, og t rkl det er forbudt i den offentlige sf re , dvs. i offentlige institutioner, herunder de offentlige skoler. I Tyskland er det kommet til store, spektakul re retssager om t rkl det, og ogs i Frankrig har man haft en r kke t rkl desager, retssager som viser, hvor grundl ggende forskelligt de europ iske stater h ndterer de retslige perspektiver ved brugen af t rkl de og fortolkningen af begreberne demokrati, frihed og menneskerettigheder. Dette underbygges af t rkl dedebatterne i EU-ans gerlandet Tyrkiet, et muslimsk land med r dder i b de Europa og Asien. Staten er erkl ret verdslig ligesom Frankrig, men udviklingen g r her i den modsatte retning af den europ iske, nemlig mod stadig st rre frihed til at b re t rkl de og individuelt fortolke dette tegn - hvilket af mange opfattes som en demokratisk udvikling.\nKendskab til forholdene i disse lande kan v re med til at nuancere den danske debat. Bogens sigte er da ogs at bidrage til st rre viden og dermed f rre myter og generaliseringer i de vedvarende diskussioner om t rkl det, om forholdene for Europas mange migranter og om vores egen kulturelle selvforst else.\nDebattens hovedsp rgsm l\nAfkodning af kulturelle tegn\nI bogens del I, T rkl det som kulturelt tegn , behandles f lgende overordnede sp rgsm l: hvad kultur er, hvorledes en kulturs tegn og koder er underlagt forandringer, og hvorledes kulturelle tegn afkodes.\nOle H iris artikel En verden af kulturer eller en verden af civilisation fremstiller i et rids Vestens omgang med og fort llinger om de fremmede fra antikken til nutiden. Han tager sit udgangspunkt i Clifford Geertz definition af kultur som et offentligt v v af betydning, som vi kommunikerer igennem med dem, der kender koden . Sl ret fremstilles i forl ngelse af Geertz antropologiske teori som et kulturelt symbol, der kun kan afkodes korrekt af mennesker inden for samme kultur. Vanskelighederne opst r, n r udenforst ende skal afkode et symbol, n r et symbol ikke kan omtolkes til ens egne kulturelle koder, eller n r et symbol tolkes forskelligt i forskellige kulturer - samtidig med at disse hver is r h vder deres fortolkningssystems universelle gyldighed.\nEt s rligt skisma opst r, n r et kulturelt tegn som t rkl det, der i udvandringslandene opfattes som et udtryk for tradition, og hvis betydning til dels - som i tilf ldet Iran - fastl gges af de religi se magtinstanser, omplantes til de moderne vestlige, individualiserede samfund. Med ren ssancen skete der nemlig i Vesten en afg rende ndring i kulturens tegn, hvilket bet d, at ogs kl dedragtens udsigelse og funktion forandredes. Den traditionelle dragt blev med denne udvikling - over en meget lang tid - til mode. Hvor tegnenes betydning tidligere blev defineret religi st og traditionalistisk, ses de med den tiltagende verdsligg relse og sociale dynamisering af de europ iske samfund i stigende grad som resultat af kommunikationen og den individuelle fortolkning. Et tegns betydning var ikke l ngere givet af Gud, men af mennesket. Hvor den islamiske religion trods moderniseringprocesser i Tyrkiet og mange arabiske lande grundl ggende er en lovreligion, er kristendommen i de vestlige sekul re demokratier blevet en samvittighedsreligion, og fortolkningerne af de kulturelle koder er i h jere grad overladt til de enkelte individer i deres vekslende f llesskaber.\nUd fra det europ iske princip om statens verdslighed kategoriseres ikkesekul re kulturer i den europ iske debat ofte som f rmoderne og laverest ende kulturer. Jan Lindhardt viser i sin artikel Kl der skaber folk - eller g r de? , hvorledes Vesten er en del af samme kulturelle tradition som de islamiske kulturer, idet ogs Biblen kender til t rkl dep bud og begrunder dette religi st. Ogs i Vesten har der, ligesom i Mellem sten, siden det antikke Gr kenland eksisteret skiftende normer for n genhed og p kl dthed, men hvor det i Vesten i dag snarere er manden, der skjuler sig, er det i den islamiske kultur is r kvinden.\nTove Engelhardt Mathiassen fremdrager i tr d hermed i artiklen Men hendes Ansigt d ktes af et Sl r , hvorledes Vesten kender til traditionelle anvendelser af sl ret, og hvorledes sl ret fra omkring 1800 begynder at indg i modebilledet. Artiklen redeg r for de utallige betydninger, som denne hovedbekl dning har haft i en sekulariseret kristen sammenh ng, hvor den helt op til 1960 erne blev forbundet med kvindelig rbarhed.\nRikke Andreassen fokuserer i sit bidrag Burka og bryster. Debatter om t rkl der, tilg ngelighed, ligestilling og nationalitet p mediernes fremstilling af den muslimske kvinde og hendes sl r - is r burkaen. Hun fremh ver i den forbindelse, hvorledes mange unge kvindelige muslimer bruger deres t rkl de som udtryk for et individuelt og selvbestemt valg, og hun opponerer mod mediernes fremstilling af de muslimske minoritetskvinder som undertrykte - med t rkl det som synligt symbol herp . Hun argumenterer desuden for, at Vestens diskurs om den undertrykte muslimske kvinde tjener til at konstruere den vestlige selvforst else af, at k nnenes ligestilling er opn et i Danmark, og at der her - i mods tning til i de muslimske lande - ikke l ngere eksisterer kvindeundertrykkelse. Hun ser med andre ord kritikken af den manglende ligestilling i muslimske befolkningsgrupper som et redskab, der bliver brugt til at kritisere muslimerne i Danmark og ekskludere dem af f llesskabet.\nSamlet viser de fire bidrag, hvorledes kulturers tegn - herunder Vestens - er historisk foranderlige st rrelser, hvis betydninger skifter alt efter, inden for hvilke diskurser der tales, og hvilke f llesskaber de anvendes i. En generaliserende fastl ggelse af n og kun n betydning, s dan som det ofte kan iagttages i debatten om t rkl det, er ikke mulig.\nI del II, Nationale modeller for l sningen af t rkl destriden , behandles en r kke vigtige politiske, retslige og idem ssige sp rgsm l, som t rkl det aktualiserer. De fire lande Danmark, Tyskland, Frankrig og Tyrkiet er valgt, fordi de er meget forskellige og hver for sig bidrager til belysning af flere af disse sp rgsm l, som her skal pr senteres kort.\nDe vestlige frihedsrettigheders universalitet\nEn central overordnet problematik, som indirekte debatteres gennem det muslimske t rkl de, er sp rgsm let om de vestlige frihedsrettigheders universalitet . Ser man p den danske/europ iske udvikling, er det n rliggende at pege p det forhold, at det trods alt ikke er s l nge siden, at adskillelsen af politik og religion fandt sted, idet der er tale om en langstrakt proces fra ren ssancen og oplysningstiden frem mod en (m ske imperialistisk?) stadf stelse af universelle rettigheder i FN s Verdenserkl ring om Menneskerettigheder fra 1948. Den centrale tanke heri er, at rettighederne er uafh ngige af borgerens sociale status, k n, religi se overbevisning, etniske oprindelse etc. Rettighederne er begrundet i menneskets natur og er derfor universelle. Men Cairo-deklarationen, der var resultatet af en konference i 1990, hvor menneskerettighederne blev defineret ud fra et islamisk perspektiv, er ligesom det Afrikanske Charter for Menneskerettigheder (1981), som l gger afrikansk kultur til grund for definitionen af menneskerettighederne, et udtryk for, at Vestens universelle v rdier ikke godtages overalt, is r fordi forholdet mellem individ og kollektiv defineres anderledes i andre dele af verden. Hensynet til familien og det mere omfattende kollektiv till gges her st rre v gt end i Vesten, hvilket - set fra en vestlig synsvinkel - begr nser den individuelle frihed, men dette opfattes ikke n dvendigvis som et problem i disse kulturer. De vestlige ideers universelle gyldighed st r alts ikke uimodsagt. Er det derfor et udtryk for s kaldt vestlig oplysningsfundamentalisme , n r Ayaan Hirsi Ali i sin st rke identifikation med det vestlige frihedsbegreb bek mper t rkl det som symbol p undertrykkelse af kvinden i islam og h vder, at kvinder har en universel ret til ligeberettigelse. Skal en s dan ligeberettigelse i givet fald defineres efter vestlige kriterier? Eller er det muligt at udvikle en multi- eller flerdimensionel forst else af begrebet lighed som universel menneskeret, s dan som Birte Siim pl derer for i sin artikel Det muslimske t rkl de som udfordring for demokratisk ligestilling ?\nI de bidrag i bogen, der besk ftiger sig med t rkl dedebatten og lovgivningen omkring t rkl det i Danmark, Tyskland, Frankrig og Tyrkiet, bliver det klart, hvorledes forst elsen af menneskerettighederne og alts selve det v rdim ssige fundament for de sekul re vestlige demokratier s ttes til debat i forbindelse med de omfattende migrationer til Europa. De offentlige debatter og retssager omkring t rkl det i disse lande viser, at ideerne om lighed, frihed, retten til fri religionsud velse og forbuddet mod kvindeundertrykkelse ikke er entydige st rrelser, men tolkes forskelligt og kan komme i konflikt med hinanden.\nVerdslighedsbegrebet og forholdet mellem stat og kirke\nDe fire eksempler viser endvidere, hvorledes ogs de vestlige staters verdslighedsbegreb og forholdet mellem stat og kirke indirekte debatteres, n r der tales for og imod brug af t rkl de. Hvor Europa gennem en rhundredlang udvikling har gennemf rt en adskillelse af det politiske og det religi se, ses dette udfordret af nye befolkningsgrupper, som ofte kommer fra samfund, hvor en s dan adskillelse ikke har fundet sted. Dette rejser sp rgsm let om, hvorledes verdsligheden defineres. Og er en konsekvent statsligt forordnet verdslighed udtryk for hegemoni eller omvendt for demokrati?\nInge Degn afd kker i Verdslighed - hegemonisk diskurs eller demokratiets selvforsvar? Debatten om det islamiske t rkl de i Frankrig , hvorledes det republikanske Frankrig gennem en lang offentlig debat n ede frem til at forbyde tydelige religi se tegn i den offentlige sf re, men heller ikke dette la citetsprincip kan h ndteres modsigelsesfrit.\nDet samme g lder for Tyrkiet, hvor staten ogs er erkl ret verdslig. Mehmet mit Necef ( T rkl det i Tyrkiet ) pr senterer forskellige aspekter ved Tyrkiets forbud mod brug af t rkl de i det offentlige rum og de voldsomme debatter om demokratiet og verdsligheden, dette medf rer. Is r universiteterne er slagmark for disse kampe, og her debatteres sp rgsm let om, hvorvidt staten ud ver diskrimination ved at forbyde t rkl det og dermed oph ve p kl dningsfriheden, eller om omvendt lovligg relsen af t rkl det er en skinman vre til at indf re et religi st islamisk styre og afskaffe det kemalistiske verdslighedsprincip.\nI mods tning hertil opfattes Danmark af borgerne som en sekul r stat, sk nt stat og kirke ikke er adskilt. Dette grundtr k i dansk politisk kultur udfordres af det muslimske t rkl de. Birte Siim redeg r i sin artikel for, hvorledes debatten om religi se symbolers plads i det offentlige rum har udviklet sig i Danmark, og hvorledes denne debat aktualiserer sp rgsm let om, hvorvidt stat og kirke b r adskilles som for eksempel i Sverige.\nTyskland repr senterer, som Kirsten Molly S holm beskriver det i bidraget Tyskland mellem ledekultur og multikultur , en mellemting mellem det danske statskirkeprincip og det republikanske franske princip. Stat og kirke er her officielt adskilt, hvilket er en logisk f lge af, at befolkningen er nogenlunde ligeligt delt mellem protestanter og katolikker. Kirken forvaltes derfor af delstaterne, medens staten definerer sig som verdslig. I praksis er det offentlige rum i Tyskland - is r i de sydlige katolske delstater - imidlertid fyldt med kristne symboler, og en delstat som Bayern afviser da ogs det konsekvente verdslighedsprincip.\nKristendommens status i den europ iske kultur\nOgs sp rgsm let om kristendommens status i den europ iske kultur forhandles indirekte gennem t rkl dedebatterne. Er kristendommen en selvf lgelig del af dansk (og europ isk) kultur, som bl.a. Dansk Folkeparti mener, og som mange i Danmark tager for givet? Er religion en offentlig eller privat sag? - og hvorledes forholder de kristne v rdier sig til det andet grundl ggende v rdis t for den europ iske kultur, nemlig menneskerettighederne og de universelle frihedsrettigheder, som jo er sekul re v rdier? Bl.a. Berlusconis Italien og det tyske regeringsparti CDU nsker, at kristendommen traktatm ssigt defineres som et grundlag for EU, medens andre mener, at dette er et udtryk for diskrimination over for de mange ateister og ikkekristne migranter. Ligeledes hersker der i Danmark uenighed om, hvorvidt det offentlige rum, herunder is r folkeskolen, er forpligtet p kristne grundv rdier, som den nu tidligere kirke- og undervisningsminister Bertel Haarder har givet udtryk for, hvorimod socialdemokraterne ser dette som et udtryk for manglende statslig neutralitet - den neutralitet som de europ iske forfatninger har som et grundl ggende princip. De fire bidrag, som skildrer forholdene i de udvalgte lande, viser, hvor forskelligt de europ iske lande og EU-ans gerlandet Tyrkiet forholder sig til dette sp rgsm l, og hvor forskelligt begrebet statslig neutralitet tolkes.\nLovgivningsm ssig homogenitet eller multikulturalitet\nI Tyskland er det kommet til offentlige retssager omkring brugen af det muslimske t rkl de i skolen, og ogs Frankrig var i perioden fra 80 erne til t rkl deloven i 2004 pr get af en r kke medieeksponerede t rkl desager om piger, som blev bortvist fra deres skole, fordi de bar t rkl de. Sp rgsm let om lovgivning for brugen af det muslimske t rkl de i blandt andet skolen ber rer ogs den grundl ggende problematik omkring samfundets homogenitet eller multikulturalitet p det lovgivningsm ssige omr de . Mange af hverdagslivets sp rgsm l afg res af en form for s dvaneret i indvandrerghettoerne, og flere muslimske organisationer nsker, at der indf res parallelle retssystemer for de forskellige religi se grupper, som det for eksempel allerede er sket i England i 2008 med oprettelsen af fem muslimske s rdomstole i storbyer med store muslimske befolkningsgrupper. Kan de europ iske nationalstater rumme dette - og dermed acceptere, at for eksempel kvinders og b rns rettigheder defineres anderledes eller m ske ligefrem er frav rende i dele af de store parallelsamfund? Og er det udtryk for statslig hegemoni at blande sig i borgernes brug af religi se symboler, kl dedragt, familiem nster og opdragelsesformer? Hvor vidt kan man str kke accepten af pluralitet og mange sandheder, som er demokratiets grundlag, f r f llesskabet opl ses?\nEn sidste overordnet problematik, som debatten om t rkl det er blevet udtryk for, er sp rgsm let om kvindens ligestilling. Menneskerettighedserkl ringen fra 1948 fastsl r som bekendt, at kvinder har samme rettigheder som m nd. Erkl ringen er blevet fulgt op af konventioner og protokoller, som n rmere stadf ster, hvordan man sikrer disse lige rettigheder. Et eksempel er Konventionen om afskaffelse af alle former for diskrimination mod kvinder (New York, 1. marts 1980; suppleret med Optional Protocol to the Convention on the Elimination of All Forms of Discrimination against Women , 2000), som forpligter de deltagende stater til at tage alle passende forholdsregler:\nfor at ndre m nds og kvinders sociale og kulturelle adf rdsm nster med henblik p at opn afskaffelse af fordomme, s dvaner og al anden adf rd, som hviler p den opfattelse, at det ene k n er mere eller mindre v rd end det andet, eller p fastl ste k nsroller (Artikel 5).\nI flere af bogens bidrag diskuteres det, om bestemte v rdier er bedre end andre, for eksempel ideen om kvindens ligestilling . Er det udtryk for europ isk hegemoni og oplysningsfundamentalisme at h vde kvindens ligestilling i dens europ iske form som en universel rettighed? I Frankrig er k nnenes ligestilling et grundl ggende republikansk princip, som bakkes kraftigt op af en klassisk feministisk diskurs. Birte Siim derimod pl derer for en demokratisk, pluralistisk og flerdimensionel forst elsesramme for begrebet ligestilling mellem k nnene.\nAlle de mange diskussioner g lder ikke selve t rkl det, men de vidt forskellige symbolske betydninger, som till gges det. Det er dette virvar af betydningstilskrivninger, de europ iske demokratier m finde et fodf ste i, n r de m der de vanskeligheder, der opst r, n r en (nogenlunde) kulturel konsensus omkring retspraksis, politisk kultur, offentlige administrationsprincipper og fortolkning af frihedsrettigheder afl ses af kulturel mangfoldighed p grund af nutidens omfattende migrationsbev gelser.\nDemokrati og multikulturalisme\nDebatten om det islamiske t rkl de indskriver sig i en bredere og mere principiel diskussion om menneskerettigheder og demokrati i en generel samfundsudvikling, hvor ret homogene samfund med globaliseringen er p vej til at blive multikulturelle. Selve termen multikulturel giver imidlertid ogs anledning til debat. Flere danske politikere har afvist at tale om Danmark som et multikulturelt samfund og h vder i stedet det danske s rpr g. I Frankrig afvises multikulturalisme af mange, fordi det bryder med Republikkens lighedsideal; her ser man multikulturalisme som ensbetydende med krav om s rrettigheder. Og i Tyskland diskuteres det heftigt, om det betonet multikulturelle tyske samfund skal definere en f lles Leitkultur ( ledekultur ), dvs. et f lles s t af politiske v rdier, for at holde sammen p f llesskabet og sikre demokratiet.\nP det principielle plan drejer det sig i alle tre tilf lde om den udfordring, som nye medborgere med andre normer og s dvaner udg r for det politiske og kulturelle f llesskab, som disse lande alle har deres egen historisk udviklede formel for. Men debatten krystalliserer ogs helt konkret n bestemt del af denne samfunds ndring, nemlig den betydelige muslimske indvandring i de europ iske samfund. N r man taler om denne indvandring, er det vigtigt at huske, at der ikke er tale om t - sammenligneligt - f nomen. Den muslimske indvandring i de lande, vi behandler her i bogen, er forskellig mht. omfang og historisk udvikling. I Danmark og Tyskland er der is r tale om en stor indvandring fra Tyrkiet, men ogs om pal stinensere og indvandrere fra asiatiske muslimske lande. I Frankrig har debatten is r handlet om arabere fra Maghreblandene i Nordafrika (Algeriet, Tunesien og Marokko); her er ogs en del sorte afrikanske indvandrere muslimer, men det er ikke dem, der fylder i debatten.\nTo aspekter ved sp rgsm let omkring demokrati og multikulturalisme, som t rkl dedebatten aktualiserer, skal fremdrages her: Dels den m de, man itales tter sp rgsm let p , dels problemet med demokratiets rummelighed over for konkrete adf rdsformer, som er i strid med menneskerettighederne, og som t rkl det ofte tages til indt gt for.\nUd over de beskrevne udfordringer til de vestlige staters retslige og politiske systemer og til deres kulturelle selvforst else medf rer m det med de fremmede kulturer hyppige sammenst d mellem sociale traditioner for gteskab, familie og forholdet mellem k nnene. Hverdagslivsformerne blandt de fleste muslimer i Europa er generelt mere kollektivt orienteret og ses af modtagerlandene ofte som udemokratiske og som potentielle brud p menneskerettighederne, der for europ erne er universelle og en foruds tning for demokratiet. Is r de patriarkalske normer og familiens ejerskab til b rnene debatteres heftigt. Ogs s danne kulturm der forhandles i den europ iske offentlighed gennem de utallige debatter om de muslimske kvinders t rkl de. Men argumenterne i debatten er ofte uproduktive: Medier, politikere og debatt rer fremstiller tit t rkl det klich agtigt som et tegn p for ldede adf rdsformer og p det mindrev rdige fremmede i skikkelse af den undertrykte, muslimske kvinde - somme tider ligefrem med en snert af det freudske Unheimliche , den foruroligende anderledeshed, som altid karakteriserer fjendebilleder. Sl ret er i stigende grad blevet et hovedtema i nutidens europ iske fort llinger om de andre , de alteritetskonstruktioner, hvorigennem koncepter for en f lleseurop isk og vestlig identitet forhandles. Det er for mange blevet et samlende symbol p alt det f rmoderne og uoplyste, som vi har lagt bag os og ikke l ngere er del af.\nS danne unuancerede fort llinger om vi contra de andre bygger p en forestilling om, at verden er inddelt i adskilte kulturer, der er v sensforskellige og let kan afgr nses fra hinanden. En s dan forestilling bliver mere og mere uholdbar i en verden pr get af de omfattende m der og udvekslinger mellem mennesker, som globaliseringen medf rer, og som betyder, at adf rdsformer, normer osv. blandes og differentieres i takt med ber ringen med fremmede kulturer. Man kunne nske, at en debatform, der tager h jde for dette, kunne vinde indpas og udbredes i Danmark. Denne bog kan forh bentlig, ved at pr sentere en r kke begreber og synsvinkler fra forskellige omr der af t rkl deproblematikken, tilf re debatten nogle nuancer og v re med til at s tte ord p de udfordringer, som kulturm der altid skaber.\nT rkl det anvendes, som n vnt, af en del unge kvindelige muslimer som identitetsmark r og som udtryk for modernitet og selvbestemmelse. Denne frihed til selv at definere t rkl dets betydning og til eventuelt at lege bevidst med den indeb rer dog ikke, at det altid er et frit valg at b re sl r, og at foruds tninger for et frit valg altid er til stede. Dette rejser sp rgsm let om, hvorledes de moderne, multikulturelle demokratier sikrer de basale demokratiske rettigheder for alle landenes borgere, ogs kvinder og b rn - et sp rgsm l, som for vrigt ikke udelukkende er aktuelt i forbindelse med de muslimske befolkningsgrupper.\nDet er samfundets og de politiske instansers opgave at sikre disse rettigheder, for muslimer som for alle andre. N r det drejer sig om kvinder og b rn, s viser al erfaring, at den opgave er vigtig.\nMen udfordringen er at f re denne hensigtserkl ring ud i livet. Hvordan g r man det? Det er oplagt, at det at tale om andres problemer med at overholde rettighederne kan flytte fokus fra manglerne i ens egen forvaltning af disse idealer (som anf rt af Rikke Andreassen ). Men dette fjerner ikke den konkrete sociale virkelighed, som de politiske diskurser ikke blot itales tter, men faktisk handler om. Det er en demokratisk ret at g kl dt, som man vil, og at have den religion, man vil. Men i det tilf lde, hvor religi se eller famili re autoriteter p ber ber sig disse frihedsrettigheder og samtidig understreger, at der g lder en s rlig religi s og moralsk forpligtelse for kvinder til at g tild kket, s er der et dilemma at forholde sig til. Og n r den meget omtalte Obin-rapport i Frankrig (jf. Inge Degns bidrag) kan p vise, at nogle unge muslimske piger i de parisiske forst der skal g rundt i natt j hele weekenden, s de forhindres i at g ud, s er der et problem. Den individuelle frihed kn gtes her af de kollektive normer, og den multikulturelle realitet kommer i konflikt med demokratiet. Det demokratiske samfunds evne og pligt til kritik af autorit re adf rdsformer er vigtig at fastholde, b de n r det g lder f.eks. Faderhuset, Moon-bev gelsen, Jehovas Vidner og dele af islam.\nForskellige t rkl detyper gengivet fra Rikke Andreassens artikel: Vores kvindefrig relse st r i sk rende kontrast til det islamistiske kvindesyn" - nyhedsmediernes konstruktioner og intersektioner af k n, race, integration og ligestilling fra 1970 erne til 2000 erne. NORDNYTT 97:64. Illustration: Maryke 2005; gengivet med tilladelse fra Rikke Andreassen.\nHvorledes l ser man dette? En r kke kulturteoretikere, blandt andre politologen og filosoffen Seyla Benhabib, har foresl et at indf re retslig pluralisme , dvs. s rlige love for en kulturel minoritet, som det er sket i England. Men for at en s dan pluralisme kan leve op til de demokratiske idealer og menneskerettighederne, er det dog if lge Benhabib n dvendigt, at visse basale krav er opfyldt. Hun n vner tre: Ingen medlemmer af minoriteten m f en d rligere retsstilling end majoriteten. Ingen er automatisk medlem, f.eks. ved f dsel, de skal selv tilslutte sig, gruppen m ikke bestemme p bekostning af individet. Man skal frit kunne g ind i og ud af s danne grupper.\nEt s dant forhold mellem individ og f llesskab kan i mods tning til de til tider mere tvangspr gede bindinger i familier, etniske grupper osv. betegnes som demokratisk.\nEt andet interessant forslag kommer fra politologen Bassam Tibi, som har pr get begrebet ledekultur i Tyskland. For at et multikulturelt samfund skal kunne fungere, er det if lge Tibi n dvendigt med f lles, forpligtende v rdier, som alle borgere bekender sig til. Han foresl r derfor fire principper for en ikke kun tysk, men europ isk ledekultur: Fornuften skal have forrang frem for religi s benbaring. Demokratiet skal basere sig p adskillelsen mellem religion og politik. Pluralisme. Tolerance.\nDisse principper videref rer ideerne fra de europ iske demokratibev gelser, men med kravet om pluralisme bnes der op for en mere multikulturel organisering af demokratiet i mods tning til de klassiske homogene nationalstater.\nDisse to forslag kan ses som eksempler p en differentieret tilgang til sameksistens mellem kulturer i dagens samfund, en tilgang, som l gger v gt b de p demokratiske rettigheder og p demokratiske pligter. Denne bog som helhed vil gerne inspirere til en s dan tilgang.\nI T rkl det som kulturelt tegn\nOLE H IRIS\nEn verden af kulturer eller en verden af civilisation. Dilemmaet i Vestens opfattelse af sig selv og det fremmede\nMichel de Montaigne (1533-1592) filosoferede omkring r 1572 i et af sine essays, Om vanens magt - og om at man ikke uden videre skal forandre g ldende lov , mere alment over de menneskelige kulturforhold. I essayet viser Montaigne med utallige eksempler, at alle t nkelige former for forhold eksisterer som skik eller vane oph jet til lov et eller andet sted i verden, s for barbaren er vi lige s underlige, som barbaren er for os. Vanens magt synes uendelig, og vaner, man har f et ind som barn, forekommer os at udspringe af naturen selv, s derfor mener vi, at hvad der strider mod skik og brug, ogs strider mod fornuften. 1 Dette problem synes stadig at tr nge sig p her knap 450 r senere, og i det f lgende vil jeg dels bekr fte, at det forholder sig p denne m de, dels vise, at det h nger sammen med en langt st rre og meget dynamisk mods tning i Vestens omgang med resten af verden og med sig selv.\nDe fleste nyere antropologiske analyser af sl ret opfatter dette som et kulturelt symbol. Kulturelle symboler er kommunikative elementer, og dette kan skabe vanskeligheder af forskellig styrke. Man kan opfatte det p den m de, at sl ret er et symbol, en kode, som afsendes med henblik p at markere noget bestemt - rbarhed, religi sitet, anderledeshed, frihed osv. - og afsenderen vil normalt foruds tte, at koden afkodes korrekt af dem, man henvender koden til. Det, der s tter folk i stand til umiddelbart at afkode den slags symboler i overensstemmelse med afsenderens intention, kaldes f lles kultur. Kultur kan s ledes, som den nu afd de antropolog Clifford Geertz (1926-2006) formulerede det, ses som et offentligt v v af betydning, som vi kommunikerer igennem med dem, der kender koden. 2 Man kan ogs udtrykke det p den m de, at tvivlssp rgsm l om symbolets betydning har et afg relsesfelt - det vil sige, at der findes en autoriseret institution eller person, en offentlig mening, en magtinstans, der med reference til noget f lles kan enten afg re en tvist eller sikre dens h ndtering i anerkendte strukturer eller procedurer.\nLidt mere kompliceret bliver det, hvis en udenforst ende skal afkode et symbol. Der er folk, der g r med sl r for ikke at f sand i munden, andre der g r det, fordi det lige er mode en tid osv. Hvis man ikke ved, hvad symbolet betyder, kan man sp rge eller unders ge sagen - og er man god til det eller antropolog, s kan man efterh nden komme s dybt i forst elsen af den fremmede kultur, det fremmede betydningsv v eller det fremmede kommunikationssystem, at man med Clifford Geertz billede kan skelne et fr kt opfordrende blink fra et blink p grund af en flue i jet. Problemet kan her v re, at symbolet ikke kan omfortolkes til ens egne kulturelle koder, hvorfor misforst elser kan opst . Klassiske eksempler herp er Marco Polo, der berettede om br ndende sten og penge af papir fra Kina, eller de f rste Amerika-rejsendes fors g p at forklare rygning.\nEndnu mere kompliceret er situationen, hvor to kulturer har samme symbol, men hvor det symboliserer noget vidt forskelligt, hvor det er kodet forskelligt. I en s dan situation er der intet f lles afg relsesfelt. Derfor er resultatet ofte enten ligegyldighed eller en afg relse ved r magt. I den simple form p tvinger den ene part slet og ret den anden part sin kodning med fredelig lovgivning eller mere r midler. Den fremmede kode kan dog ogs give anledning til lange intellektuelle diskussioner hos den st rke part med henblik p at n til enighed blandt magthaverne om tolkningen. Et klassisk eksempel er debatterne i Europa efter opdagelsen af Amerika om tolkningen af indianernes skaml se n genhed - det sidste noget, der i den europ iske kontekst kunne tolkes som tegn p , enten at de ikke var efterkommere af Adam og Eva og s ledes ikke rigtige mennesker, da de p trods af syndefaldet ikke skammede sig over deres n genhed, eller at de var p vej til helvede, eller at de levede paradisisk.\nI senere tider, det vil sige de sidste ca. 50 r, kan man sige, at der med reference til kulturrelativismen ikke er eller kan v re nogen afg relsesinstans over kulturerne, ligesom der ikke kan v re en afg relsesinstans over sprogene. I sl rets tilf lde kan man sige, at hvad der afsendes som et meget positivt tegn p tro, rbarhed og anderledeshed, modtages og afkodes i et andet kulturelt fortolkningssystem meget negativt som et symbol p undertrykkelse, flerkoneri, tvangs gteskab og ydmygelse - samt i nogle tilf lde ganske vist som tegn p sand islamisk tro, men nu tolket som kristendommens gamle, uforsonlige, umenneskelige tro- og rel se fjende.\nTild kning af ansigtet. Til venstre ses en kvinde fra Qatar med ansigtet d kket af en maske (fra H. Harald Hansen: Islams kvindesl r ). Til h jre en kvinde fra Fan i traditionel dragt. En sort kl desmaske beskytter ansigtet mod sol, vind og sand (fra Holger Rasmussen: Hattens rette brug . Foto: D. Yde-Andersen, 1955).\nForskel i fortolkning beh ver ikke at v re konfliktuel, men vil ofte v re det, hvis et symbol betyder noget, der moralsk eller p andre v rdiskalaer vurderes som enten meget positivt eller negativt. For nogle kultursymbolers vedkommende - som m ske sl ret - kan det netop v re en generel mods tning mellem to eller flere kulturer eller en hel konkret konflikt, der tildeler bestemte symboler afg rende vigtige og kontrasterende betydninger. Herved dynamiseres tidligere ligegyldige forhold som afg rende symboler - og det sker hos begge parter - samtidig med at en kompliceret konflikt kan fremstilles i en forenklet og overskuelig form, noget som igen passer til de fleste moderne mediers krav.\nDen mest komplicerede og konfliktfyldte situation opst r, hvor et symbol ikke bare tolkes forskelligt via forskellige kulturelle fortolkningssystemer, men hvor medlemmerne af den ene kultur eller begge kulturer betragter deres eget fortolkningssystem som v rende universelt gyldigt p tv rs af kulturer, fordi det netop refererer til noget universelt. Det kan f.eks. v re religi se dogmer med udspring i middelalderens skabelse af religioner, der gjorde krav p universel sandhed (i mods tning til tribale religioner), eller det kan v re verdslige dogmer som f.eks. menneskerettighederne, som h vder universel gyldighed med henvisning til menneskets natur eller lignende, eller det kan v re videnskabelige udsagn, der h vder universel gyldighed med henvisning til metoden. Her er intet forlig muligt, da det netop er f nomenets universelle gyldighed, der g r, at den anden skal eller b r p tvinges det, ligesom den, der mener sig i besiddelse af sandheden, jo ikke kan opgive den. Den i europ isk optik universelle ret til ytringsfrihed kan her komme i konflikt med det i muslimsk optik universelle krav p respekt for profeten.\nI det f lgende vil jeg g dybere ind p denne mods tning mellem den partikul re og relativistiske opfattelse af verden som best ende af i princippet isolerede er af kultur, hvor den ene kulturs forholden sig til den anden i sig selv blot er et aspekt af kulturen, og den universalistiske og absolutistiske tilgang , som ser menneskeheden som en enhed i et stort f lles historisk eller evolution rt udviklingsprojekt, hvorved livsformerne kan hierarkiseres ud fra et eller andet kriterium som f.eks. udvikling, demokrati, lighed, frelse.\nDette indl g kommer s ledes ikke s meget til at handle om sl ret som s dant eller mere specifikt den muslimske kvindes sl r som om den teoretiske ramme om den debat om sl ret og andre kulturelle symboler, som har st et p de seneste godt 20 r.\nLidt om sl ret i antropologien\nHvad ang r selve sl ret, vil jeg dog lige kort n vne en mere overordnet antropologisk og universelt t nkt teoretisk forklaring p f nomenet, som i sin tid - i 1910 - blev fremsat eller videregivet af August Bebel (1840-1913) i den sidste reviderede udgave af Die Frau und der Sozialismus , Kvinden og socialismen - en overgang i 1880 erne udgivet under titlen Die Frau in der Vergangenheit, Gegenwart und Zukunft for at slippe uden om censurens indskr nkning af ytringsfriheden. Med henvisning til den ber mte syfilidolog, som det hed dengang, den russiske psykiater Benjamin Tarnowsky (1837-1906) fra St. Petersborg, der havde rejst i Himalaya, kunne Bebel forklare, at m nd i de store og kolde h jder mistede meget af seksualdriften, hvorfor n mand ikke var i stand til at tilfredsstille n kvinde. Derfor finder vi her polyandri - flermanderi. Dette passede fint med nogle betragtninger, Bebel tidligere havde gjort sig vedr rende sammenh ngen mellem klimaet og den mandlige seksualdrift, idet han havde konstateret, at n r man kom ned i sydens varme, blev mandens seksualdrift s st rk, at n kvinde ikke kunne tilfredsstille n mand. Derfor finder vi her polygyni - flerkoneri - og dertil m kvinderne pakkes ind med sl r osv. for ikke i denne varme at friste m ndene over evne. 3 Denne environmentalistiske teori fra en af kvindekampens store forf dre vil dog kun i meget begr nset omfang danne basis for det f lgende.\nP det mere empiriske niveau er Henny Harald Hansen (1900-1993) nok den, der er mest kendt for unders gelser af sl ret. Henny Harald Hansen havde besk ftiget sig med t j og mode, l nge f r hun i en sen alder begyndte p etnografien, og hendes magisterspeciale fra 1951, Mongol Costumes , var, inspireret af kulturgeografen Gudmund Hatt (1884-1960), en kulturhistorisk analyse af mongolske kl dedragter ud fra deres snit. Hendes v sentligste indsats var dog unders gelserne af de muslimske kvinders livsverden, begyndende i irakisk Kurdistan i 1957 og efterfulgt af flere ophold i arabiske landsbyer, blandt andet i forbindelse med de ark ologiske Bahrain-ekspeditioner. Ogs i disse unders gelser var dragterne ofte i centrum ud fra en holdning, som hun formulerede klarest i en udgivelse fra 1979: T jet udg r en slags sprog, et sprog uden ord, et stille sprog, men et sprog, der tydeligt fort ller, hvorledes man gerne vil opfattes af den verden, der omgiver en . 4 I 1957 fremh vede Harald Hansen, at sl ret repr senterede kvindens privilegerede og beskyttede stilling i islam. Men blandt kurderne var forholdene ved at ndre sig under Vestens p virkning, s de kurdiske kvinder nu ville f den vesteurop iske kvindes selvst ndige, men ubeskyttede tilv relse. 5 I den popul re bog I skyggen af Kerbela fra 1961 skriver Harald Hansen, at profeten Muhammed var historiens f rste feminist, og at Koranens regler var et v rn for kvinden. Samme r skriver hun i en st rre videnskabelig afhandling, The Kurdish Woman s Life , at sl rets funktion er at beskytte kvinden. Hun kan se, men ikke ses, og det er kvinderne selv, der ikke vil ses af fremmede. Her er det ikke kvinden, der er lukket inde, men manden der er lukket ude. Det aff der respekt for kvinden, som med sit sl r ogs viser sin status som hverken slavinde eller prostitueret.\nFor Harald Hansen var der ikke tvivl om, at kvinderne i Mellem sten ville tabe mere, end de vandt, hvis deres emancipation gav dem samme stilling som de vestlige kvinder: Den tilbudte frihed til utilsl ret at vandre ud i samfundet bort fra sin v rnede og respekterede stilling inden for hjem og familie for at p tage sig dobbeltarbejde som selverhvervende husmor og mor, forekommer ikke alle vegne kvinderne lige tillokkende . 6 Her t nker Harald Hansen muligvis p sin egen meget besv rlige stilling som enlig mor i efterkrigstidens Danmark, for noget af det, hun l gger v gt p , er, at de muslimske kvinder, blandt andet p grund af brudeprisen, ikke kender til skilsmisser eller til at v re ugifte m dre. Brudeprisen er netop et udtryk for, at fordelen ved gteskabet er st rst for manden - i mods tning til tidligere tiders forhold herhjemme, hvor medgift viste, at gteskabet var til st rst fordel for kvinden. Det er s ledes ikke underligt, at de muslimske kvinder ikke vil frig res i vestlig forstand. Endelig har ogs flerkoneriet if lge Harald Hansen sin fornuftige forklaring: Det g r, at overskydende kvinder kan opsluges i samfundet i en situation, hvor en kvinde ikke vil kunne klare sig selv.\nPartikularisme og universalisme\nN r jeg har gjort s forholdsvis meget ud af Harald Hansen og hendes noget romantiske opfattelse af det muslimske kvindeliv, er det, fordi hun afspejler de to tendenser eller holdninger til det fremmede - som f.eks. sl ret - som jeg vil diskutere her. P den ene side siger hun, at der er nogle kulturspecifikke forhold hos muslimerne, som skal forst s ud fra den kulturelle kontekst, de befinder sig i. P det niveau er sammenligninger mellem kulturer ligegyldige for forst elsen, for den p g ldende institution giver kun mening i den kulturelle kontekst, der reproducerer den. Sammenligninger kan s ledes kun fremh ve eller danne basis for kritik ved kontrastering af kulturforhold, ikke f re til en dybere forst else af dem. Dette viser Harald Hansens partikularistiske tilgang til anderledesheden, en tilgang der som n vnt opfatter verden som et hav med mere eller mindre autonome kulturelle er, og de enkelte kulturer holdt sammen af en eller anden f lles essens - f lles forf dre, f lles sprog, f lles historie, f lles jord, f lles religion, folke nd og/eller lignende. Kultur er det sammenfattende begreb for livsformens n rmest organiske helhed, kulturforskelle er afg rende for opsplitningen i enheder, og tilh rsforholdet til en kultur er begrundet i f dsel, sl gt og opv kst, f nomener, man ikke selv har indflydelse p , og som ikke kan skiftes ud, hvorfor man ikke bare kan skifte fra den ene kultur til den anden. Harald Hansen er her, i lighed med en stor del af de danske antropologer af hendes generation, st rkt p virket af romantikkens kultur- og samfundssyn, og det er en opfattelse, som stadig er aktuel inden for den gren af globaliseringst nkningen, der opfatter globaliseringen som en kombination af moderniteten eller postmoderniteten og de lokale forhold - i mods tning til dem, der betragter modernitetens globalisering som rsag til en i sin essens ensartet modernitet overalt.\nP den anden side sammenligner Harald Hansen faktisk kvindens situation i de muslimske sammenh nge med kvindens situation hos os selv ud fra en f lles m lestok, som kan m le, hvad vi kan kalde et godt kvindeliv eller kvindens natur - et begreb, der i Harald Hansens generation var mere naturligt, end det er i dag. Her foruds tter sammenligningen en form for universel m lestok, s den ene situation kan identificeres med den anden og s ttes i relation til denne p en f lles moralsk, historisk, udviklingsm ssig eller religi s v rdiskala - her i form af, hvad der er bedst for kvinder i kraft af deres natur. I andre tilf lde ville man s tte formerne ind i f.eks. et udviklings- eller forfaldsforl b. Her opfattes verden som en helhed, hvor de enkelte dele bev ger sig eller befinder sig p en f lles, hierarkisk skala for, hvad der objektivt set er bedre eller v rre, hvad der er fortid, nutid eller fremtid, eller hvad der er mere eller mindre sandt. Harald Hansens udgangspunkt i en universel kvindelig natur er ligesom socialisten Bebels teori, der opererede med en sammenh ng mellem klimaet og m nds seksualitet, er udtryk for oplysningstidens universalistiske tilgang. Her skaber fornuften - som en indre, naturlig drivkraft eller som en konstant stillet over for denne verdens udfordringer i eksistenskampen - samfund p den m de, at fornuften f rer individerne sammen ved en kontrakt, hvis hovedpointe er overgivelse af den individuelle ret til magtud velse til en eller anden form for suver n eller anden h jere magtinstans. Kulturforskelle er her fuldst ndig ligegyldige for opdelingen i enheder, som alene afgr nses af dem, der p fornuftens grundlag har indg et en f lles kontrakt. Her er der s ledes tale om et socialt f llesskab, som man kan melde sig ud af og ind i, i moderne stater i form af statsborgerskab. S ledes foruds tter et statsborgerskab p dette grundlag ikke, at man har en speciel kultur, men at man anerkender nogle universelle principper, og f llesskaber st r over for hinanden som deltagere i forskellige kontrakter - uden at disse kontrakter dermed beh ver at v re af forskelligt indhold.\nKernen i denne skelnen er s ledes, at kulturbegrebet h nger sammen med en partikularistisk verdens- og samfundsopfattelse, hvor identiteten er internaliseret i mennesket som en genetisk arv eller som en ubevidst effekt af en socialisering, som ikke kan g res om, og som man n sten ikke kan s tte sig ud over, mens samfunds- eller civilisationsbegrebet h nger sammen med en universalistisk verdens- og samfundsopfattelse, hvor tilh rsforhold er et kontraktuelt forhold, relateret til fornuften, hvorfor dette tilh rsforhold kan forandres.\nDet er disse to tilgange, jeg vil komme ind p i det f lgende, hvor jeg vil vise:\na) Hvordan denne mods tning har v ret og stadig er helt central i den vesterlandske t nkning om forholdet mellem os selv og de fremmede.\nb) Hvad der g r de to tilgange uforenelige.\nc) Hvordan deres indbyrdes dynamik er nu.\nJeg vil tage udgangspunkt i den antikke gr ske og romerske t nkning og vise, hvordan den f rstn vnte mods tning har varieret op gennem den europ iske historie. P dette grundlag vil jeg skitsere, hvorfor sl ret er et problem i en kontekst, som p den ene side tager udgangspunkt i en moderne verdens opg r med traditionelle undertrykkelsesformer i et universalistisk perspektiv, hvor kvinder i alle lande er solidariske og m forene sig i kampen for frihed og ligestilling; og som p den anden side betragter det som den enkelte kvindes ret at forme sit eget liv, som hun vil, herunder at g med sl r. I dette perspektiv er det op til hende selv at afg re, om hun er undertrykt, og om det er et problem, og alts v re fri til at leve uden andres indblanding og s dan, som man selv f ler, man har det bedst.\nDette dilemma har sj ldent v re behandlet inden for den feministiske antropologi, og jeg skal her alene n vne antropologen Inge Wittrup, som har diskuteret konsekvenserne af den tredje verdens kvinders voksende kritik af de vestlige kvinders kamp for frihed og lighed p den tredje verdens kvinders vegne. Stadig flere af den tredje verdens kvinder betragter denne indblanding som en ny vestlig imperialisme, og Inge Wittrups forslag er, at man skal forst disse kvinder i de magtm ssige kontekster, de indg r i og er aktive i forhold til, hvad der ikke overalt er den samme sag. Det ville if lge Inge Wittrup v re fint, hvis kvinder i hele verden forenede sig, men det er der intet i kvindeligheden, der garanterer, og i stedet kulturaliseres eller situationeres kvindernes kontekst. Ikkeindblanding i andres forhold fremh ves s ledes af mange og i bedste postmoderne stil som en form for respekt for andres frihed p bekostning af f llesskabets solidaritet. Solidaritetens overgreb p den enkelte m s ledes vige for den enkelte kvindes frihed til selv at bestemme over sit eget liv - uden at man t nker videre over, hvem der bestemmer over den enkelte kvindes selvbestemmelse.\nDet fremmedes historiske former 7\nDen vesterlandske refleksion over de fremmede ang r to forhold, som begge p et overordnet plan relaterer sig til en mere fundamental menneskeopfattelse: Hvorved er de andre anderledes? Og hvordan er vi selv? Dette er s ledes et ordningssystem, som man kan bruge til at reflektere over sin egen identitet og den globale orden i en verden af forskel. De to hovedstrategier, som jeg kort vil vise har v ret g ldende i den vesterlandske t nkning fra antikken til i dag, er som n vnt den universalistiske og den partikularistiske tilgang.\nI den universalistiske tilgang aff der analysen af forskellene en dybere og universel indsigt i mennesket, samfundet, udviklingen, forfaldet, civilisationen eller universelle institutioner som konomi, politik og religion, idet alle mennesker betragtes som en del af det samme store projekt. Her f rer sammenligninger til en dybere forst else af dette universelle menneskelige eller for den sags skyld guddommelige projekt og angiver endvidere ens egen placering og dermed identitet i dette store projekt.\nI den partikularistiske tilgang bruger man ikke komparationen analytisk, men alene - hvis den overhovedet inddrages - til at s tte den enkelte livsforms s regenhed i relief. Det forunderlige er, at man finder sin egen kulturelle identitet i modstillingen med andre kulturer - kultur giver kun mening som kultur ved at v re anderledes end andre kulturer - men uden at denne sammenligning bringer erkendelsen af selve f nomenet nogen vegne. Og selv om man i den forbindelse som regel s tter sin egen kultur verst og regner den som bedst, mest naturlig eller endog i moderne samfund som mest fornuftig, er der i realiteten ikke nogen f lles skala, man kan m le kulturerne eller kulturtr kkene i forhold til hinanden med. Der er intet alment accepteret felt, hvorfra man kan afg re, om dansk, svensk eller tysk er det bedste sprog, om kristendom, islam eller buddhisme er den bedste religion, om sl r og t rkl de er bedre end str hat eller strikhue, da det eneste udgangspunkt for sammenligning er ens egen kultur, hvorfor et dansk udsagn om svenske kulturforhold eller et dansk udsagn om sl ret i en muslimsk kulturel sammenh ng er at betragte som slet og ret et dansk kulturf nomen og intet andet.\nB de for den universalistiske og den partikularistiske tilgang g lder det, at de udfolder sig i to former, den mest almindelige, der fremh ver egen kultur eller civilisation som menneskehedens hidtil bedste livsform, og den ikke helt ualmindelige, hvor det primitive, simple, fortidige eller det fremmede fremh ves som udgangspunkt for en kritik af aktuelle forhold, hvad enten de betragtes som kultur eller civilisation, s dan som det f.eks. var tilf ldet i dele af Harald Hansens fremstilling af den tilsl rede kvindes liv. Den s kaldte dle vilde har en lang tradition i den vestlige t nkning om sig selv og de fremmede, og denne figur er ikke mindst med modernitetens nostalgiske reaktion p ideen om den voksende kompleksitet blevet en ofte fremh vet tilstand med reference til det naturlige, det kologiske eller det simple.\nAntikkens fremmede var barbaren, den, der kun kunne sige ba-ba. I den gr ske sammenh ng var barbaren alle andre end gr kerne - i visse sammenh nge alle andre end den enkelte bystats borgere. Barbaren var karakteriseret ved at v re fysisk st rk og ndeligt svag, hvorfor barbaren kun kunne styres med despoti, hvad der i den gr ske optik passede p de i gr sk perspektiv barbariske persere efter perserkrigene i f rste halvdel af 400-tallet fvt. og mere generelt begrundede slaveriets despotiske form i Gr kenland, hvor slaverne netop blev kategoriseret som barbarer. I denne partikularistiske opfattelse var man enten barbar eller gr ker, og det at v re gr ker eller f.eks. athener med en forholdsvis stor andel i den guddommelige logos og v re medlem af bystatens f llesskab var noget, som barbaren p grund af sin uforanderlige mangel p logos aldrig ville kunne opn . Da makedonerne og senere romerne blev herrer i det gr ske hus, fik barbarerne i princippet og under gr sk instruktion - set fra gr sk side - mulighed for at n det gr ske visdomsstadium - men n sten kun i princippet! Hermed var den partikularistiske opfattelse af barbaren dog oph rt med at v re dominerende, for nu fik det st rre betydning, at den romerske formulering af barbaren skete i et universalistisk perspektiv. If lge det romerske perspektiv kunne alle blive romerske borgere, hvis de havde den romerske etik og efterlevede de romerske dyder. Efterh nden blev barbarerne i denne romerske sammenh ng ikke kun de fremmede, idet kategorien udviklede sig til at v re alt det i mennesket, der ikke levede op til de romerske dyder, hvorfor det barbariske ikke kun var barbarerne langs gr nsen, men ogs det barbariske eller dyriske, der l i hvert eneste menneske - is r i de lavere klassers eller i massernes m nd (kvinder var der intet h b for). Barbari var s ledes noget, som filosofferne ved deres virke skulle holde i ave og tr nge tilbage s vel hjemme som ude. I perioder betragtede de romerske/gr ske filosoffer sig s ledes som den sidste bastion for humanitas , hvad vi i dag vil kalde civilisation, og deres ultimative m l var humanisering eller romanisering af hele (den mandlige) verden.\nI antikken og is r senere i den kristne middelalder modstillede man ogs nd og adf rd. Problemet var forholdet mellem barbarer, der spontant efterlevede de romerske dyder uden at have den romerske etik eller filosofi, og romere, der havde den rigtige etik og filosofi, men ikke efterlevede den. Med denne modstilling formuleredes ideen om den dle barbar, som var en filosofisk position, hvorfra samtidskritik kunne ud ves - ofte i form af en gengivelse af barbarens breve eller taler eller ved en meget positiv beskrivelse af fremmede som en mere eller mindre eksplicit kontrast til ens egne. Gr kerne havde skyterprinsen Anacharsis som kritisk r st, og Tacitus (ca. 55-120) brugte formlen i sin beskrivelse af germanerne og briterne.\nKristendommens fremmede var hedningen, og i forl ngelse af den romerske t nkning var den kristne t nkning i princippet universel. Alle kunne blive kristne, blot de bekendte sig til den rette tro og efterlevede dens krav, og det var de f kristnes opgave at g re hele den hedenske verden kristen igen - det havde verden jo v ret tidligere p Adams og senere p Noas tid. Kun det syndige forfald hos en stor del af verdens befolkning kunne forklare, at den ikke var kristen l ngere. Det universelle blev understreget genealogisk - et centralt f nomen i alle mellem stlige religioner - og verdens 72 8 folkeslag blev derfor inddelt efter deres afstamning fra Noas tre s nner, hvoraf i det mindste de to havde haft den rette tro. Den tredje, Kam, den forbandede s n, hvis efterkommere til tidernes ende skal v re slaver for de andre, kunne m ske betragtes som den f rste hedning, da Kam if lge nogle middelalderlige t nkere var blevet bortvist, f r han havde f et den rette tro fra sin far. Ogs i denne sammenh ng havde man dle hedninge, mennesker, der spontant helt levede op til den sande kristne levevis, men som havde en forkert tro. Denne konstruktion af den dle hedning kunne blandt andet bruges til at forklare det kristne romerriges nederlag til de barbariske hedninge som Guds straf over de kristne romeres synder (i mods tning til den anden forklaring, at nederlaget skyldtes kristendommen og det, at man havde svigtet de gamle romerske guder). Denne universelle tilgang, som kun blev forstyrret i mindre omfang af enkelte t nkere, der mente, at man skulle v re romer for at kunne blive rigtig kristen, varede til omkring r 600, hvorefter partikularismen igen begyndte at s tte sig igennem. Det skete i form af f rst genealogier, der gjorde de forskellige helte fra Troja, hvis videre genealogiske relation til Noas s nner stod hen i det uvisse, til det enkelte folkeslags oprindelige forfader, og senere igen genealogier med oprindelse i lokale guder, konger og helte i konstruktioner, der afspejlede de aktuelle politiske forhold - s ledes stammer danskerne if lge Saxo fra Dan og Angel (danskerne og engl nderne).\nRen ssancens fremmede, og det vil, hvad den filosofiske refleksion ang r, is r sige de amerikanske indianere, var ogs relateret til kristendommen, om end i en anden form for hedenskab end den, de middelalderlige t nkere havde forholdt sig til. Der var i denne sammenh ng to kendte hedningetyper, vildmanden og antikkens romere og gr kere. I den partikularistiske t nkning fortsatte man med den genealogiske bestemmelse tilbage til antikkens folk eller til folk, der var kendt fra Det Gamle Testamente (de ti forsvundne stammer eller de folk, j derne havde fordrevet i sin tid). Denne partikularistiske bestemmelse fik hurtigt en aktuel politisk drejning, idet erobringerne i Amerika kunne legitimeres ved at tildele indianerne eller grupper af dem en f lles afstamning med de europ iske folk - spanierne, franskm ndene, vikingerne - der i sin tid var taget til Amerika. Men der var ogs en universalistisk t nkning i tiden, nogle gange i den middelalderlige form, hvor genealogierne blev f rt tilbage til Noas s nner. Dertil kom andre universalistiske fors g p bestemmelsen af is r Amerika, idet man h vdede at kunne identificere Amerika som dj velens sidste bastion, som Gud nu overvandt i den store historie, der drejede sig om kampen mellem Gud og Satan, som i de sidste tider skulle ende med Guds endelige og totale sejr. Nu, hvor Gud herskede over hele verden og dermed i sin n de havde frelst indianerne, ville verdens ende s ledes v re n r, hvad der jo ogs passede med, at dommedag skulle indtr de 6000 r efter skabelsen.\nVildmanden og antikkens mennesker som grundlag for forst else af de fremmede, man p ren ssancens store ekspeditioner m dte, afspejlede ogs hver for sig de to tilgange. Augustin havde i sit v rk Om Guds Stad i en debat om monstres menneskelighed sl et fast, at enten stammede man fra Adam, og s var man et menneske, eller ogs stammede man ikke fra Adam, og s var man ikke et menneske. Der var ikke nogen mellemform her, for Gud skabte i sin fuldkommenhed ikke ufuldkomne mennesker, og i forl ngelse af dette blev de nyopdagede folk ofte bestemt som antikke eller f r-antikke/efterj diske folk, der p en eller anden m de var udvandret til Amerika fra den gamle verden p et eller andet tidspunkt efter syndfloden eller den babylonske sprogforvirring. Vandringerne eller livet i Amerika havde s sammen med arvesynden f rt til det forfald, der gjorde, at nogle nu levede p en meget lidt kristen m de og havde glemt al den kristendom, de oprindeligt havde haft. Via forfaldet var de blevet vilde, eller rettere levede de i vildskab, men netop p grund af forfaldet ogs med muligheden for at genetablere sig p det sande, kristne, menneskelige niveau.\nAnderledes var det med vildmanden, som i denne her sammenh ng udsprang af Platons og Aristoteles eksistensk de eller scala naturae . If lge denne t nkning var alt i verden forbundet i et skabelseshierarki fra den usleste sten i bunden over planter, dyr, mennesker og engle til Gud selv i toppen af hierarkiet. Menneskene indtog en mellemposition, da de til forskel fra dyrene havde nd, men ogs ligesom dyr og planter havde en materiel, kropslig eksistens; samtidig var mennesket det be ndede v sen, der havde mindst nd. Her var der overgangsformer mellem alt, for der var ingen huller i Guds skaberv rk, der jo var lige s fuldkomment som ham selv. Derfor var der if lge denne opfattelse mellemformer mellem mennesker og dyr, og der passede den vildmand, man havde kendt fra skovene i Europa, fint ind. Han var fysisk st rk, men uden megen nd, han levede dyrisk og kendte ikke til f llesskaber, huse, t j, tilberedning af mad eller den sande religion, om religion overhovedet. Han var en mellemting mellem menneske og dyr. Og da skaberv rket ligesom Guds fuldkommenhed var uforanderligt, og da det ville skabe huller i skaberv rket, hvis vildmanden kunne blive fuldt menneskelig, kunne vildmanden ikke blive et rigtigt menneske, men kunne drages ind i samfundet som en slags husdyr, som den naturlige slave, man kendte fra Aristoteles. Og endelig kunne vildmanden ligesom antikkens barbar og kristendommens hedning ogs fremstilles i en spontan uskyldsren form, som kunne bruges i en samtidskritik, for netop i kraft af mangel p is r ejendomsret, levede disse vildm nd i den dle form en paradisisk tilv relse uden de fornedrende fristelser og det ford rvende luksusliv, de kristne levede med og ofte gav efter over for.\nI oplysningstidens opfattelse af de fremmede bruges skabelsesk den ikke til at forst kontinuiteten i skaberv rket, men kontinuiteten i tiden. I en konstruktion af staten eller nationen som fornuftens v rk og anarkiets mods tning placerer Thomas Hobbes (1588-1679) i Leviathan en r og vild tilstand forud for den kontrakt, som fornuften f rer mennesket frem til, og som for Hobbes munder ud i enev lden. Og denne r og vilde tilstand, hvor ingen kunne f le sig sikker, illustrerer eller sandsynligg r Hobbes med henvisning til, at s dan er det i Amerika. Hobbes konstruktion f lges op af John Locke (1632-1704), som dog i mods tning til Hobbes fremstiller en mere del og paradisisk vild tilstand forud for det parlament, som for ham er fornuftens og kontraktens resultat. Ogs Locke henviser til Amerika som stedet, hvor den vilde tilstand stadig findes, og dertil f jer han, at i begyndelsen var hele verden Amerika. Hobbes og Locke f lger her den augustinske m de at t nke vildskaben p , idet den er en tilstand, mennesket er degenereret til. Det er s ledes ikke menneskene, der er vildm nd, men vildskaben er en tilstand, en eksistensform som realiseres, n r mennesket lever dyrisk. F rst i de senere raceopdelinger af menneskene i romantikkens perspektiv skulle den partikularistiske t nkning med vildmanden i den naturlige slaves form blive genoptaget.\nDet, at vildmanden udskiftes med vildskaben, og at mennesket l fter sig herfra ved fornuftens hj lp, gjorde, at man kunne fremstille hele udviklingen frem til samtiden som fornuftens og dermed menneskets produkt - og ikke Guds.