Søge i lokal eller national materialebestand? | Det Digitale Folkebibliotek\nMange brugere ved ikke, at en søgning på det lokale biblioteks hjemmeside ikke nødvendigvis er en søgning i bibliotekernes samlede materialebestand. De kan derfor få en opfattelse af, at biblioteket ikke opfylder deres informationsbehov.\nProjektet skal med live tests i 3 kommuner afdække værdien af at søge i den nationale materialebestand fra den lokale hjemmeside samt afsøge, hvordan dette kan laves mest hensigtsmæssigt. Der skal desuden foretages en økonomisk analyse af, hvad det vil koste den enkelte kommune.\nProjektet har iværksat udviklingen af en funktion, der tillader søgning i national materialebestand via DDB CMS, samt bestilling af materialer uden lokal beholdning. Der er iværksat tilretninger af funktionen, som forventes færdiggjort inden udgangen af 2020, hvorefter den kan testes på 3 biblioteker.


Livet som det er lige nu - Kristeligt Dagblad\nLivet som det er lige nu\nShell benzinstation på Østerbro i København. Foto: .\nDe fleste mennesker i Danmark savner ord, begreber, fortællinger og myter for den tilværelse, de står i hver eneste dag. Henrik Dahl har skrevet en lidt snakkende, men meget inspirerende bog om det moderne dagliglivs blinde vinkler\nFølelsen kan ramme én som en forhammer. Man læser en bog, og pludselig mærker man, at den handler om den tid, vi lever i. Den indfanger nogle følelser og strukturer, som er unikke netop nu, men ikke var der for ti eller måske bare fem år siden. Følelsen er lidt mærkelig, for den betyder jo, at meget af det, man læser, som skulle handle om den tid, vi lever i, ikke gør det i virkeligheden. Der er ikke hul igennem til netop nu. Det har man bare ikke lagt mærke til før.\nMen hvorfor er det sådan? Fordi også det kollektive liv leves forlæns og forstås baglæns. Mange forhold i nutiden har vi endnu ikke sat ord, begreber, fortællinger og myter på. Derfor har vi kun et halvt bevidst forhold til dem. De er ikke tydelige for os, selvom vi færdes i dem hver dag. I stedet lever vi i et miskmask af fortid og fremtid, i mytologierne om, hvordan tingene var engang, eller i ønsketænkningen om, hvordan det nok forholder sig.\nSociologen Henrik Dahls nye bog er et forsøg på at indhente dette efterslæb i vores erfaring, at indkredse den blinde vinkel i de fleste almindelige danskeres hverdagsbevidsthed. Den usynlige verden, jvf. bogens titel, kan inddeles i fire områder, der har med transport, boligform, arbejde og fritid at gøre. Med historisk dybde analyserer han, hvordan vi bevæger os, bor, arbejder og holder fri.\nI sin let causerende og eksempelfyldte stil er Dahls bog tættere på klummen end på den videnskabelige afhandling. Det er næppe noget tilfælde, for ofte er det i avisernes utallige livsstilsklummer, at der sker et vist forsøg på at analysere og kortlægge moderne livsbetingelser. Enkelte steder kan den snakkende stil tage overhånd, og bogen kan virke som resultatet af en tilbagespolet redigeringsproces, hvor et oprindeligt stramt manus er blevet blødgjort ved indføjelsen af gentagelser og løse indfald fra de mange foredrag, Henrik Dahl holder over det ganske land.\nMen det gør ikke så meget, for Dahl har utroligt mange præcise iagttagelser omkring for eksempel den moderne transport: bilisme, køer, road rage; ventetiden i lufthavne, pendlerlivet i intercity-togene og den måde, folk opfører sig på. Mange forhold venter på at blive sat på begreb. Dahl kalder det meta-bearbejdning der skal sættes ord og fortælling på udbredte erfaringer. Så får vi dem igen på en måde, der gør det lettere at se dem og forholde sig til dem. Dahl har en sympatisk forkærlighed for litteratur og kunst i den forbindelse, men spørgsmålet er, om vi for alvor mangler ord for at stå krumbøjet under bagageboksene og vente på at komme ud af et fly? Alle over en vis alder har en klar erindring om, hvordan det var at rejse med Storebæltsfærgerne, men er det, fordi det var et stort motiv i kunsten?\nDahls ønske om et tæt forhold mellem kunst og meta-bearbejdning kan forekomme lovlig håndfast, og den moderne rejseverden er vel så individualiseret og funktionaliseret, at den ikke kan rumme de episke og dramatiske muligheder fra ældre tiders diligencer og togkupeer (og Orientekspressen!). Det kan også ofte være den populære kunst, der er i front i dagliglivsbearbejdning, fordi den seriøse kunst søger bag om de mere trivielle erfaringer. Mon ikke hente-og-bringe-stress er mere effektivt skildret i tv-serien Nikolaj og Julie end i nogen ny dansk roman?\nMed udviklingen af massetransporten bliver det muligt at arbejde og bo forskellige steder, og Dahl har en skarp analyse af paradokset omkring forstæderne og parcelhuskvartererne. I praksis er de elskede, for det er der, de fleste mennesker bor, men i den officielle bevidsthed er de ringeagtede på grund af indflydelsen fra intellektuelle og kunstnere, der så ned på ligusterfascisterne.\nDahl påviser, hvordan forstaden bliver et ikke-sted, fordi vi altid kun tænker i enten storbyen (de kosmopolitiske idealer) eller landsbyen (den nostalgiske staldvarme) og slet ikke udvikler et sprog for de menneskelige og sociale værdier, tryghed, anerkendelse og livsmod, der er i forstæderne.\nLigesom mennesker kan blive oversete og usynlige, når de ikke er noget, bliver steder usynlige, når de ikke er højt rangerende i agtelsens geografi. Forhold i nutiden er altså ikke alene usynlige, fordi vi ikke kan se skoven for bare træer, eller fordi der ikke er sat ord og kunst på, men fordi de står nederst i et hierarki af prestige og agtelse.\nAt Dahl til sidst i bogen kaster sig ud i Fri os for Morten Korch-agtig polemik mod Højskolesangbogen, er lidt træls, for hvorfor er det nu lige, at fortiden skal undgælde for nutidens vanskeligheder med at løfte en stor arv? Også andre steder blander de personlige holdninger sig på lidt forvirrende vis med den sociologiske beskrivelse. Dahl gør for eksempel ikke noget forsøg på at skjule sin modvilje mod den forbrugsorienterede byggemarkedsdansker. Det ligner til forveksling den kulturradikale foragt for småborgeren.\nMan kan savne et politisk afsnit i bogen, når det nu påvises, hvordan mange private problemer er fælles, og hvordan visse former for trafik- og boligpolitik viste sig at være fremsynede, andre ikke. Hvordan har det politiske system det med den usynlige verden? Og hvordan er forbindelsen til disse års kulturkamp og værdipolitik? Det forbliver her ved en påstand om, at både globalister og neo-nationalister er så forankrede i den danske konsensus, at ingen af dem kunne finde på at afsværge Højskolesangbogen og den gamle agtelses-geografi.\nNoget af det mest spændende i Dahls bog er hans analyse af det moderne arbejds- og familieliv. Det er velkendt, at skellet mellem arbejde og fritid opløser sig i disse år, og at kvaliteter fra intimsfæren (selvrealisering, anerkendelse, det hele menneske og så videre) flytter over på arbejdspladsen.\nMen Dahl påpeger med en velgørende skarphed, hvordan det er et ulige bytte. Der er intet godt fra arbejdet, der flytter den anden vej. Livet i den moderne børnefamilie er hårdt, beskidt og utaknemligt. Der er dårlig ledelse og ringe medarbejderindflydelse, ingen hviletidsbestemmelser, ingen respekt eller taknemlighed, fordi man tager hinanden for givet. På arbejde gør man sig umage med alt lige fra sin indsats til sit udseende, hvorfor mænd og kvinder hele tiden ser hinanden fra deres bedste side.\nDet er derfor, skriver Dahl, såre let at blive forelsket i én, man arbejder sammen med, men næsten umuligt at forblive forelsket i den, man grundlægger en familie med. Så før man går til sommerfest på jobbet, kan man passende læse Dahl og minde sig selv om, at den delikate kvindelige kollega er en andens mands sure madamme.\nHenrik Dahl: Den usynlige verden. 328 sider. 279 kroner. Gyldendal. Udkommer i dag.\nBenzinstationer har vi haft i over 100 år, men kun sjældent finder denne uomgængelige del af det moderne liv vej til kulturens verden. De manglende beskrivelser af en lang række træk ved den moderne verden er et stort problem, mener Henrik Dahl i bogen. Her tankes der op dels i 1910 og dels i nutiden. – Foto: .


Henrik Dahl: Venstrefascismens anatomi - Altinget - Alt om politik: altinget.dk\nHenrik Dahl: Venstrefascismens anatomi\nOpinion Henrik Dahl | 17. maj 2018 kl. 5:00 | Print\nMULIGT VÆRDIFÆLLESSKAB: Autonom demonstration for ungdomshuset (t.v.) og Hizb ut-Tahrir, der demonstrerer mod krænkelser af profeten. Begge billeder taget på Nørrebro. (Foto: Erik Refner & Kristian Brasen/Ritzau Scanpix)\nKOMMENTAR: Når den yderste venstrefløj stiller forslag, der griber dybt ind i den enkelte borgers ret til at forvalte sin tilværelse, rejser det spørgsmålet: Hvis man går lige så langt ud ad venstreaksen, som fascismen ligger på højreaksen, finder man så spor af en venstrefascisme, funderer Henrik Dahl.\nFascisme er en kollektivistisk ideologi, der blandt andet er kendetegnet ved, at statens interesser går forud for borgeres og virksomheders, og ved at de negative frihedsrettigheder (altså de rettigheder, der beskytter borgeren imod noget) enten er indskrænket eller helt fjernet.\nDet er normalt at anbringe fascisme langt til højre i det politiske spektrum. Men når den yderste venstrefløj melder sig med forslag om at afskaffe den private ejendomsret; med forslag om kollektive rettigheder eller med forslag, der griber dybt ind i den enkelte borgers ret til at forvalte sin tilværelse, rejser det spørgsmålet: Hvis man går lige så langt ud ad venstreaksen, som fascismen ligger på højreaksen, kan man så dér finde tegn på og spor af en venstrefascisme?\nDet vil jeg gerne undersøge med denne artikel.\nSåvel højre- som venstrefascisme behøver et brændstof i form af retfærdig harme. Om denne harme i virkeligheden kan siges at være retfærdig eller ej, betyder i denne forbindelse ikke noget. Retfærdig harme skal frem for alt opfattes som retfærdiggørende harme.\nIslamister i Danmark er eksperter i (undskyld ordspillet) at iklæde sig identitetspolitiske gevandter, så den salafistiske kampuniform niqab for eksempel omdannes til at handle om ”tøjvalg” og ”frihed”.\nEn retfærdiggørende harme, der i mine øjne har potentialet til at drive en venstrefascisme, er den venstrepopulistiske harme over ”de rige”.\nUmiddelbart er det svært at forestille sig, at der i Danmark kunne opstå en retfærdig(gørende) harme over ”de rige”. For der findes ikke særlig mange rige, vores skattesystem er i højeste grad progressivt, og der er stort set ingen, der lider alvorlige, materielle afsavn.\nHvad der er sandt eller falsk i gammeldags forstand, betyder imidlertid mindre i politik. Det afgørende er den sociale konstruktion af virkeligheden. Eller med andre ord: Hvad der føles sandt.\nOg hvis man ser på, hvad venstrefløjen føler er sandt, er der grobund for stor harme.\nPå venstrefløjen føler man det sandt, at der gennem en lang årrække er blevet skåret ned i den offentlige sektor (selvom det offentlige forbrug til stadighed vokser). Man føler det ligeledes sandt, at de offentligt ansatte er dårligt aflønnede (skønt en skolelærer i gennemsnit tjener omkring en halv million kroner om året, og en sygeplejerske ikke meget mindre). Og så føler man det sandt, at danske overførselsindkomster er skrabede (skønt de er blandt de højeste i OECD).\nAl denne socialt konstruerede elendighed skyldes ifølge venstrefløjen, at ”de rige” eller ”de allerrigeste” rager til sig.\nGanske vist er vores skattesystem – som allerede nævnt – overordentlig progressivt, således at den ene procent af danskerne, der tjener mest, betaler omkring ti procent af skatterne.\nOg ganske vist har Danmark gennem en årrække været OECD-mester i høje skatter. Det indgår ikke i den sociale konstruktion af ”de rige”. Derfor kan venstrefløjen vedvarende opretholde den sociale konstruktion, at den offentlige sektor i Danmark er underfinansieret – fordi de rige har så travlt med at rage til sig og ikke vil dele deres velstand med andre.\nUden fjendebilleder, ingen fascisme. Men fjendebilleder er der masser af på venstrefløjen; ikke mindst i den venstrepopulistiske del. Foreløbigt kan man derfor konkludere, at i det mindste én af de helt afgørende forudsætninger for udviklingen af en venstrefascisme er til stede: Følelsen af retfærdig(gjort) harme over en veldefineret befolkningsgruppe, der anses for at være skyld i store, sociale uretfærdigheder.\nMen ét er, om de socialpsykologiske forudsætninger for venstrefascisme er til stede i Danmark (og det er de). Noget andet er: Hvad kunne være venstrefascismens politiske program?\nUden at foregive, at det følgende er en udtømmende liste over temaer, der kunne indgå i et venstrefascistisk partiprogram, kan jeg i hvert fald forestille mig følgende:\nForestillingen om en nært forestående klimaapokalypse muliggør med sikkerhed et krav om, at staten skal gribe dybt ind samfundsøkonomien – for eksempel med et forbud imod økonomisk vækst, hvad der nødvendigvis vil indebære omfattende statskontrol og planøkonomi.\nLigeledes muliggør forestillingen om klimaapokalypsen et krav om, at staten skal gribe dybt ind i den personlige sfære og forbyde eller begrænse en række forbrugsvalg. Spisning af kød, ”overflødige” flyrejser (hvad nok først og fremmest er lig med andres flyrejser) og ”overflødig” bilkørsel (som formentlig defineres på samme måde) kan nævnes som eksempler.\nForestillingen om krænkelser funderet i identitetspolitik er et andet område, der muliggør venstrefascisme – som det allerede er set mange gange ved amerikanske universiteter.\nAf hensyn til beskyttelsen imod identitetspolitisk krænkelse søges ytringsfriheden indskrænket. Det siges sjældent direkte. I stedet opfinder man eufemistiske begreber for mindre ytringsfrihed som for eksempel ”hate speech” eller ”islamofobi”. Hvad der imidlertid ikke ændrer på, at identitetspolitisk krænkelse typisk er en venstrefascistisk løftestang for begrænsninger af ytringsfriheden.\nEt andet sted, hvor identitetspolitikken kan udgøre en løftestang for venstrefascisme, er i kravet om kollektive rettigheder.\nKollektive rettigheder var ganske almindelige under den feudale styreform, hvis sidste rester i Danmark blev afskaffet med nedlæggelsen af Landstinget i 1953. Et eksempel kan være de rådgivende stænderforsamlinger, der eksisterede fra 1834 til 1848. Her var adelen, borgerskabet og gårdmændene tildelt en kollektiv ret til et bestemt antal pladser (der i parentes bemærket på ingen måde svarede til deres andel af befolkningen).\nI dag kæmper det identitetspolitiske venstre i Danmark for kollektive rettigheder til eksempelvis kvinder, ligesom det undertiden støtter krav om kollektive rettigheder fremført fra islamistisk side.\nI USA, hvor identitetspolitikken er mere veludviklet, kæmper det identitetspolitiske venstre desuden for kollektive rettigheder til for eksempel etniske minoriteter.\nKollektive rettigheder (at kvinder skal besætte et bestemt antal stillinger på universitetet) kan kun tildeles derved, at individuelle rettigheder (kvalificerede mænds ret til at blive ansat efter ordinære, meritokratiske principper) fratages andre. Derfor må ethvert liberalt sindet menneske naturligvis være lodret imod dem.\nEndelig kan et venstrefascistisk, politisk program bestå i en afvikling af oplysningen. Denne afvikling er allerede godt i gang visse steder. Forestillingen om det, Habermas kaldte det bedre arguments ”tvangfri tvang”, angribes ud fra den forestilling, at idéer ikke sejrer, fordi de er logisk og empirisk overlegne, men fordi de er bakket op af magt.\nSamtidig åbnes der for en accept af ad hominem-argumentet. Hvis tanker er ”hvide” eller ”maskuline”, kan de pludselig ikke anerkendes, selvom de er logisk og empirisk overlegne. Simpelthen fordi afsenderen har den forkerte etnicitet og/eller køn.\nMan kan næppe kalde afviklingen af oplysningen eksklusivt venstrefascistisk. Den ville også tjene klassiske fascister og islam-fascister. Men afviklingen af oplysningen åbner for en politisering af logik, rationalitet, viden og videnskab, der uden tvivl er gavnlig i forhold til at gennemføre venstrefascistiske politikker og projekter, der ellers ville blive underkendt af sagkundskaben.\nMed et brændende had til den fjende, der kaldes ”de rige”, vil en eventuel venstrefascisme kunne mobilisere på et program, der omfattede statskontrol med økonomien, statskontrol med borgernes forbrugsvalg, indskrænkelse af ytringsfriheden, indskrænkelse af individuelle rettigheder til fordel for kollektive og politisk kontrol med videnskaben.\nOm der kan mobiliseres tilstrækkeligt mange mennesker til en fredelig magtovertagelse, er nok tvivlsomt.\nTil gengæld kan en venstrefascistisk bevægelse uden problemer alliere sig med en anden type fascisme, nemlig islam-fascismen – også kendt som islamisme.\nAt niqabben i de dele af verden, den stammer fra, handler om alt andet end frit valg og frihed, og at kvinder dér af samme årsag kæmper for at blive fri for den, bekymrer ikke den identitetspolitiske venstrefløj. Den synes at mene, at Danmark er et så enestående specielt land, at det, der gælder om salafismen alle andre steder, ikke gælder her.\nEn alliance med islamismen, som det blandt andet tematiseres i Michel Houellebecqs meget omtalte roman 'Underkastelse', vil naturligvis gøre venstrefascismen mere overlegen rent numerisk. Men om venstrefascismen i sidste instans vil overleve en sådan alliance, eller om islamisterne blot vil udnytte venstrefascisterne som nyttige idioter, er et åbent spørgsmål. Revolutionære alliancer har det med efter revolutionen at ende i kampe, der afgøres ved, at den stærkeste fraktion udrydder alle andre.\nAlt dette er naturligvis spekulation, og derfor vil jeg ikke gå videre ad denne vej. Det kernespørgsmål, jeg har forsøgt at besvare, er, om der principielt kan opstå en venstrefascisme lige så langt ude ad venstreaksen, som højrefascismen ligger på højreaksen. Efter min opfattelse er der ingen tvivl om, at venstrefascisme er en mulighed, der foreligger. Og derfor også et problem, der bør tages lige så alvorligt som klassisk højrefascisme.\nAf hensyn til beskyttelsen imod identitetspolitisk krænkelse søges ytringsfriheden indskrænket. Det siges sjældent direkte. I stedet opfinder man eufemistiske begreber for mindre ytringsfrihed som for eksempel ”hate speech” eller ”islamofobi”.\nForrige artikel Jarl Cordua: EL-angreb på regnemodeller kan hjælpe S ud af Corydons skygge Næste artikel Lisbeth Knudsen om fritstillede politikere og sololøb: Vi har kun set begyndelsen


Mindeord om æresmedlem James Jørgensen\nElse Kilgod fra Officials udvalget skriver...\nEn stor personlighed har forladt os 94 år gammel.\nJames blev som ganske ung introduceret for brydesporten, og den interesse og det engagement han dengang lagde for dagen, har han været tro mod resten af livet. Selv om han til sidst ikke selv kunne komme rundt, så fulgte han med i hvordan det gik vore brydere, så han modtog gerne resultatlisterne, som han så kunne studere, og hvert år når Danmarks Brydeforbunds beretning forelå, så blev statistikkerne gennemgået.\nHan var træner i AK Heros i over et halvt århundrede, og det var sygdom, der stoppede ham. Han havde allerede tilnavnet ”Høvdingen” dengang i midt 70’erne, da jeg lærte James at kende. De mange drenge, som James trænede elskede ham og det var gengældt. Han tog dem under sine vinger og viste dem vejen – også udenfor brydelokalet.\nJames var omgivet af respekt ikke bare i AK Heros med rundt om i landet. Ingen gik forgæves hos ham. James Jørgensen var også redaktør på vor klubblad startende som ” Nyt fra Heros” og senere ”Måtten” som det kom til at hedde. Godt nok var det et klub blad, men flere andre klubber abonnerede også på Måtten. Vi så alle frem til at læse Måtten, og guderne skal vi, at det ikke har været nemt at udgive bladet, for det var stort set kun James der skrev artikler – der blev efterspurgt noget skriv fra de der var af sted, men det endte gerne med en telefonopringning. For at spare portoen kørte han selv ud med bladene på cykel til de der boede indenfor en radius af 10 km.\nUd over trænergerningen, prøvede James en kort overgang også kræfter som dommer, men det han nok huskes mest for er hans formandstid i AK Heros. Han bestred jobbet ad 2 omgange første gang fra 1947-1960 og anden periode fra 1975 til 1980.\nTalrige er de hædersbevisninger James har modtaget. Han var Æresmedlem for ØAU, DAU, AK Heros og Heros Venner. Desuden modtog han Dansk Idræts Forbunds Ærestegn. Han har modtaget Gunner Nu’s Ildsjælspris samt BT’s Lederpris.\nI 2013 udkom bogen ”Mig og Heros”, som er en brydehøvdings erindringer. James var gennem tiderne spurgt om det ikke var noget, og efter flere overvejelser gik han i gang. Det blev et tilløbsstykke, som også havde pressen bevågenhed. Og tænk en gang - alle som købte bogen fik en personlig hilsen med James’s sirlige håndskrift som 90 årig. Meget imponerende.\nBrydningen er gået i arv, og det var James stolt af. Både hans søn Hans-Otto, og børnebørnene Carsten og Andreas gik op i brydning, og sidste skud på stammen et oldebarn er nu begyndt på motorikholdet. Desuden gav han stafetten som formand videre til Hans-Otto i 1980.\nTak for alt hvad du har betydet!\nÆret været James Jørgensens minde.\nBent Lauritsen, æresmedlem i Danmarks Brydeforbund skriver...\nJeg mindes James med den største respekt – på et tidspunkt var vi kollegaer – James skrev ”Måtten” og jeg skrev ”Hak-nyt” der i firserne var de to største klubblade. Det gav anledning til en række telefonsamtaler. Jeg husker engang Herning havde meldt afbud til et holdmesterskab, da nogle enkelte afbud betød, at vi ville tabe. Det gik James så meget imod, stred mod hans hæderlighed, etik og moral, og han ringede og spurgte, om han måtte skrive en opsang til HAKerne i vort blad, hvilket gav os midtjyder røde øren.\nNetop hæderlighed, etik og moral var nogle af James vigtigste arbejdsredskaber, sammen med at holde traditionerne i hævd. Det er sjældent man ser, at det går videre i klubbens historik, som det er for Heros vedkommende. For nylig hørte jeg, at man i 2016 holdt julebal med 650 gæster i Frederiksværk.\nJames var desuden en meget sparsommelig herre – når han sad og skrev Måtten og der var en lille plads – så fandt han en undertiden yderst vovet vittighed…\nDa jeg blev æresmedlem i DB, tænkte jeg på ”Høvdingen” på vejen hjem, og jeg var stolt af at være kommet med i hans ”loge”.\n(Familien var samlet da James udgav sin erindringsbog "Mig og Heros" i 2013.)\nPovl-Erik "Pillerik" Henriksen, mangeårig dommer samt medlem af AK Heros skriver...\nEt dejligt menneske og en god ven er her ikke mere. James var hele sit liv et aktivt menneske og har med sin energi og gode eksempel betydet uendeligt meget for såvel mig som for Heros.\nJeg lærte James at kende da jeg startede i klubben i 1952, og op gennem drengeårene, min aktive brydekarriere og frem til i dag, har han været med til at forme mig til den person som jeg er. Der er ikke mange som han, der både kunne være en hård og kontant træner, samtidigt med at vi alle alligevel så op til den retfærdige leder, som i klubben, såvel som på alle vores ture tog hånd om de unge mennesker som han elskede at være sammen med.\nVi vil alle savne James, men han vil leve videre i mindet hos alle os som har været så heldige at have kendt ham.\naf Else Kilgod, Bent Lauritsen & - 05.02.2017


Sad fanget i grotte i 17 dage: Nu er der nye ubehagelige detaljer | BT Udland - www.bt.dk\n17. jan. 2019 - 6.35\nSad fanget i grotte i 17 dage: Nu er der nye ubehagelige detaljer\nDrenge bliver reddet ud af grotte, redningsaktion thailland\nEn ny bog afslører hidtil ukendte detaljer om redningsaktionen af de thailandske drenge, der sad fanget i en grotte i 17 dage.\nHele verden har hyldet redningsindsatsen og de mange dykkere, der gjorde det, som ingen troede kunne lade sig gøre - formå at redde alle 13 indespærrede drenge ud af en oversvømmet grotte i live.\nMen den nye bog 'The Cave', som er skrevet af Liam Cochrane, der er ABC Australias korrespondent i Sydøstasien, maler ifølge news.com.au et lidt andet og mere dystert billede af den meget omtalte redningsindsats.\nEt billede, der involverer ketamin og bundne hænder.\nDe 12 drenge mellem 11-16 år og deres 25-årige fodboldtræner sad fanget i Tham Luan Nang Non-grotten i det nordlige Thailand i 17 dage. Foto: REUTERS TV\n'For at berolige deres nerver fik forældrene at vide, at drengene ville blive lært at dykke, og medierne skrev, at de ville blive bundet til en luftslange og svømme ud af grotten med en dykker foran dem og en anden bag dem.'\n'Dette var usandt,' skriver Liam Cochrane i sin bog.\nIfølge ham vidste enhver, der havde været inde i de oversvømmede tunneler i grotten, at børn, der ikke havde nogen erfaring med at dykke, umuligt ville komme ud på den anden side i live.\nDerfor måtte redningsmandskabet benytte sig af andre metoder.\nRedningsmandskabet måtte bedøve drengene og placere dem på en båre for at få dem ud af grotten. Foto: Handout / ROYAL THAI NAVY / AFP\n'Det eneste håb var at bedøve dem, give dem oxygenmasker på og lade de rutinerede dykkere bære dem ud,' skriver Liam Cochrane.\nHvad, der ifølge ABC Australias korrespondent i Sydøstasien ikke er blevet skrevet om i medierne, er, at drengene ikke kun blev givet milde beroligende midler, men også fik sprøjtet ketamin, et bedøvelsesmiddel, der hovedsageligt anvendes ved kirurgiske indgreb på heste, ind i benene.\nDerefter blev drengenes hænder bundet fast bag ryggen på dem.\n'Dette var for at sikre sig, at de ikke vågnede fra deres Ketamin-søvn og forsøgte at rive deres iltmasker af, hvilket ville sætte både drengene og dykkernes liv i fare.'\nDet sidste stykke bliver drengene fragtet på en båre. Foto: Handout / ROYAL THAI NAVY / AFP\nDen 8. juli lykkedes det redningsholdet at redde de første fire drenge ud af grotten. Dagen efter yderligere fire.\n10. juli blev evakueringsarbejdets sidste dag, og klokken 14 kunne redningsholdet oplyse, at alle 12 fodbolddrenge og deres træner var blevet reddet ud af grotten.\nAlle drengene var i god behold til trods for at have været fanget i grotten i 17 dage.\nKun to af dem blev efterfølgende behandlet for mindre lungeinfektioner.\nAlle drenge kom ud i god behold. De blev fragtet direkte til et sygehus. Foto: HANDOUT AFP PHOTO\nDe 12 drenge i god behold på en pressekonference den 18. juli 2018. Foto: AFP PHOTO / LILLIAN SUWANRUMPHA\nSad fanget i grotte i 17 dage: Nu har de fået deres drøm opfyldt\nFanget i grotten: Her er de 12 drenge og deres fodboldtræner


Hvornår giver det mening at anvende 3D-print? - GTS\nHjem / De syv GTS-Institutter / Teknologisk Institut / Hvornår giver det mening at anvende 3D-print?\nHvornår giver det mening at anvende 3D-print?\nTeknologisk Institut udvikler nye værktøjer til vurdering af konkrete potentialer i 3D-print produktion til danske virksomheder. Det sker i aktivitet støttet økonomisk af Styrelsen for Institutioner og Uddannelsesstøtte.\nDansk industri skal have bedre forudsætninger for at vurdere, hvornår det giver mening at anvende 3D-print, og det skal være lettere at kvalitetssikre de printede emner. Derfor udvikler Teknologisk Institut netop nu en række værktøjer, som skal gøre det muligt for virksomhederne at identificere potentialet for 3D-print og efterfølgende vurdere kvaliteten af de printede emner.\n“Det globale marked for 3D-print er i hastig vækst, men danske virksomheder agerer fortsat tøvende i forhold til teknologien. Det vil vi ændre på ved at udvikle en række værktøjer, der besvarer nogle af virksomhedernes centrale spørgsmål: Hvornår giver det mening for os, og hvordan griber vi det an?”, siger Lasse Haahr-Lillevang, som er konsulent på Teknologisk Institut og projektleder på udviklingen af de nye værktøjer.\nI resultatkontrakten Additive Manufacturing til industriel produktion (Metal 3D-print) er målet, at virksomhederne kan komme i gang med 3D print på den mest omkostningseffektive måde. Derfor udvikler Teknologisk Institut et screeningværktøj, som gør det muligt at identificere og udvælge de emner, der er mest egnede til 3D-print ud fra såvel et økonomisk som et funktionsmæssigt perspektiv.\nDette værktøj ledsages af en række cases, som demonstrerer omkostningseffektiv produktion med 3D-print. I den forbindelse skal virksomhederne også klædes på til at bedre kunne stille krav til de 3D-printede emner og definere produktspecifikationerne, så det efterfølgende er muligt at sikre, at man får det, man har bestilt.\nKvaliteten skal være i højsædet\n“En af de vigtigste forudsætninger for, at 3D-print får et større tag i det danske marked, er at kvaliteten af 3D-printproduktionen er i orden – og at de færdige emner kan kvalitetssikres. Derfor har vi stor fokus på at udvikle den rette metode til kvalitetssikring. Vi arbejder med en tilgang, hvor vi for hvert 3D-print laver et testprint, som er repræsentativt for det færdige emne i type, geometri og egenskaber, men som er mindre i størrelse. På den måde bliver vi – og kunderne – i stand lære noget om det færdige emne i forhold til fx tæthed, hårdhed, styrke. Så hvis det færdige emne fx er for stort til at CT scanne, vil testprintet kunne dokumentere, om emnet lever op til de ønskede krav”, forklarer Lasse Haahr-Lillevang.\nØnsket om i højere grad at kunne kvalitetssikre færdige emner ud fra testemner har også en økonomisk dimension. Det vil nemlig reducere behovet for destruktive tests på de færdige emner, hvor man fx trækker i emnet til det går i stykker, da det er en dyr måde at kvalitetssikre på. I den forbindelse udvikler Teknologisk Institut også kompetencerne til at kunne kvalitetssikre andres 3D-print, så hvis en virksomhed har fået 3D-printet et produkt i udlandet, som er gået i stykker, vil det være muligt at analysere, hvorfor det er gået i stykker.\nResultatkontrakten Additive Manufacturing til industriel produktion (Metal 3D-print) er støttet af Styrelsen for Institutioner og Uddannelsesstøtte.\nLæs mere på bedreinovation.dk


Om osKvalitetSalg og KundeserviceHandelsbetingelserPrivatlivs politikJobKontakt osSpørgsmål og svar\nOm os (Scanbolt A/S)\nScanbolt A/S tilbyder, som de første i Skandinavien, vores kunder at handle reservedele til hundredvis af maskinmærker og modeller nemt og bekvemt på internettet via vores webshop. Vores dag-til-dag levering sikre vores kunder et minimalt tidsspild i forbindelse med maskin-nedbrud.\nHerudover har vi et kæmpe lager og et bredt sortiment af ekstra udstyr, såsom graveskovle og hydrauliske hamre som også leveres fra dag til dag.\nScanbolt A/S er den rigtige samarbejdspartner for dig som vægter kvalitet, service og garanti til konkurrencedygtige priser.\nHos os er du i trygge hænder, og det er vores mål at vores kunder ALTID er mindst 100% tilfredse når vi afslutter en handel.\nMed flere års erfaring i branchen, er vi er altid klar til at vejlede vores kunder om valg af den rigtige reservedel eller ekstraudstyr, der opfylder deres specifikke behov.\nHos Scanbolt A/S er kunden altid i fokus. Det er vores erklærede mål og forretningside, at minimerer tidsspild, for vores kunder. Dette afspejler også de værdier vi basere vores forretning på, og arbejder efter til dagligt.\nKvalitet – Ved kun at sælge gennemprøvede reservedele som vores eksperter kan stå inde for, er det vores intention, at alt der forlader vores virksomhed medvirker til at minimere tidsspild for vores kunder i forbindelse med deres arbejde med maskinerne.\nTilgængelighed – Da vores webshop er åben 24 timer i døgnet, alle ugens dage, hele året rundt, kan vores kunder bestille når det passer dem, og behøver således ikke passe telefontider eller lignende. Ved ønske om vejledning eller andet er vores telefonservice åben mandag til torsdag fra kl. 8.00-16.00 og fredag fra kl. 8.00-15.00.\nIndividuel kundeservice – Da vi ved, at vores kunder aldrig er helt identiske, arbejder vi altid ud fra den enkelte kundes behov og ønsker. Således får den enkelte bestilling/henvendelse altid 100% opmærksomhed, uanset om den drejer sig om en enkelt bolt/skrue eller et komplet understel. Vi tror på langtidsholdbare relationer, og tager derfor altid glædeligt imod feedback, som kan gøre os til en endnu mere kundeorienteret virksomhed.


Kommunikationsforum | Der er behov for at udforme en åbenhedserklæring for journalisters og bloggeres produktion af indhold, så det er klart for alle, hvad der er reklame, og hvad der ikke er. På amerikansk en disclosure. | | Pernille Tranberg\nÅbenhedserklæring til content marketing\nDer er behov for at udforme en åbenhedserklæring for journalisters og bloggeres produktion af indhold, så det er klart for alle, hvad der er reklame, og hvad der ikke er. På amerikansk en disclosure.\nEn disclosure er et sæt etiske retningslinjer, der konkret oplyser om ens arbejdsmetoder og interesser og dermed giver publikum mulighed for selv at vurdere ens troværdighed. Det er noget, mange seriøse amerikanske bloggere og journalister har indført på deres medieplatforme, da der har været debat om, hvorvidt disse mediemæssige løsgængere er til fals. Der har været sporadiske debatter om det herhjemme, men de har ikke resulteret i konkrete forsøg på at øge troværdigheden. Berlingske er dog gået foran og har taget det første spæde skridt mod mere åbenhed med deres varedeklarationer på udvalgte artikler kaldet ”bag om historien.”\nBerlingske har med deres varedeklaration taget det første skridt mod en åbenhedskultur i medierne. Den form for initiativer bør vi se mange flere af\nEn af de tendenser, der er med til at forplumre troværdigheden, er de såkaldte advertorials. Prøv at se på disse to artikler på forbes.com, et anerkendt business-medie i USA, der er gratis på nettet men koster på print.\nTil højre ses en redaktionel artikel, mens der til venstre ses en advertorial\nDen ene enhed (den til højre) er en redaktionel artikel, den anden advertorial. De ligner hinanden, og det er først, når man ser godt efter, at man på den til venstre kan se, at der står ”Forbes BrandVoice”. Forbes er en af dem, der er længst i brugen af advertorials – en sammentrækning af ”advertisement” og ”editorial”. Eller en reklame skjult som en artikel. Eller som markedsføringsbranchen selv kalder det: content marketing.\nOg selv om der er mange andre troværdighedsproblemer, såsom købte brugeranmeldelser og ”digital wildfires” (falske nydere) repræsenterer advertorials en af de sværeste, og det er derfor kun den type, jeg vil beskæftige mig med i denne artikel.\nEt andet eksempel på en advertorial er fra The Guardian:\nArtikel forklædt som reklame\nTil venstre ses et skærmbillede af forsiden på The Guardians tech-sektion, hvor en af artiklerne hedder “20 best Android apps this week”. Spændende, den må jeg læse, tænker man. Men klikker man på den, ser man først der, at den er sponsoreret; at det er en reklame. Man foranlediges altså til at klikke på noget på et falsk grundlag.\nDen gode, den onde og den grusomme advertorial\nFænomenet har ikke kun bredt sig fra USA, hvor også medier som Washington Post, Reuters og The Atlantic gør brug af det, til Storbritannien. Det er også i hastig vækst i Danmark. Berlingske, Ekstra Bladet og Jyllands-Posten har kastet sig over denne nye, lovende indtægtskilde i en tid, hvor økonomien er under pres. Berlingske har sågar etableret et content marketing-bureau, hvor journalister skal skrive advertorials, som længe har eksisteret på print (kaldet client publishing), men nu også skal ud digitalt.\nUgebladene har nok mest erfaring med advertorials. Marianne Gram, chefredaktør på Hjemmet hos Egmont, har defineret tre slags advertorials; den gode, den onde og den grusomme.\nSe på de følgende tre eksempler:\nMarianne Grams, chefredaktør på Hjemmet hos Egmont, tre definerede advertorials; den gode, den onde og den grusomme\nDen første er god, da der tydeligt står ”annonce”, og den ikke har samme layout som resten af bladet. Den anden er ond, da den har samme layout som bladet, og det er svært at se ordet ”annonce”. Den tredje ”Nye lyde i boligen” er grusom og decideret ulovlig, da der ikke står ”annonce”. Desuden er den layoutet på samme måde som det øvrige redaktionelle stof, så det er komplet umuligt at vide for læseren, at det er købt indhold.\nSelvom mange overholder markedsføringsloven, der kræver, at man tydeligt skriver ”annonce” på en advertorial, kan det være svært at skelne hvad, der er hvad.\nHer en forside fra Ekstra Bladet med artikler og annoncer blandet godt sammen. ”Sundhed direkte til dig” ligner en advertorial – eller er det en artikel?\n"Sundhed direkte til dig": Artikel eller reklame?\nDen er også gal hos bloggerne\nHvis vi så vender blikket mod bloggene, der normalt ikke får løn for deres arbejde af en medievirksomhed, står det også galt til. Ofte kan man ikke se, om det er en annonce eller en blog, da nogle ikke stempler deres indlæg med ordet ”annonce”, som de skal. Andre gange er ”annonce” skrevet med så lille en font, at man kun kan overse den. Og nogle blogs har ganske enkelt ikke andet indhold end content marketing.\nIndslaget her fra DR’s Absurdistan – cirka 11,30 min. inde i indslaget – viser et af de mere ekstreme tilfælde. Bloggeren, som er meget populær, bliver ringet op af en DR-journalist, der udgiver sig for at være fra det fiktive firma Kejser Vand og ønsker at købe omtale af deres nye vand på flaske. Bloggeren oplyser, at ”Der er ingen produkter på min blog, som ikke har betalt for at være der” og efterfølgende skriver hun et blogindlæg om Kejser Vand, der er opdigtet fra ende til anden af DR-journalisten – for eksempel skrives det, at plastikflasken nedbrydes lige så hurtigt som et æble. Dog stempler hun indlægget som ”sponsoreret” – selvom hun ifølge loven skal skrive ”annonce”.\nDet er ikke kun medierne, der benytter sig af advertorials, det er i lige så høj grad bloggerne\nNu er der lige så stor forskel på bloggere, som der er på journalister, også selv om de ofte får en løn for deres arbejde. Og blandt traditionelle medier findes også såkaldt luderjournalistik, hvor artikler, som er udarbejdet ved hjælp af betalte rejser, produkter og lignende ikke nødvendigvis fortæller mediebrugeren, hvordan dét hænger sammen. De kunne også kaldes skjult reklame. Mens bloggere, der mærker deres indhold med ”annonce” i det mindste er fuldt ud åbne om deres kommercielle relationer.\nBloggere er dog en nemmere målgruppe for blød korruption, skriver Fredric Filoux på sin anerkendte blog, Monday Note: “Many bloggers do a better job than presumed professional writers. Still, by construction, bloggers are more prone to serve third party agendas: many are penniless, young, untrained, unsupervised and their writing is unedited. A target of choice for manipulation.”\nSamme observation gjorde mediemanipulatoren Ryan Holiday, der besøgte København i september. Han forklarede under sit besøg hos Berlingske, at en af de mest effektive måder at få såvel sande som falske budskaber ud i de traditionelle medier er at plante budskabet på en populær blog, hvorefter aviser, tv og radio ofte tager det videre derfra. Hør Holidays tale her, og find hans præsentation her.\nTillid er vigtigt for demokratiet\nTroværdig information er altafgørende for debatten i et demokrati og ikke mindst for ”effektiv konkurrence”, der sikrer bedre og billigere produkter. Derfor er det vigtigt, at mediebrugere kan skelne mellem indhold online, der er skabt for at promovere et produkt eller en service eller indhold, der er skabt ”af hjertet” eller efter nogle etiske uafhængighedsprincipper.\nAdvertorials kan sagtens være en god læsning for mediebrugerne, så længe de ved, at det er promovering af et produkt. Mange virksomheder har en spændende historie at fortælle om deres produkter og services, så hvorfor ikke beskrive dem ved at bruge journalistiske virkemidler? Så længe det står tindrende klart for brugerne, at det er PR, er der intet problem i det.\nDer findes desværre ingen danske undersøgelser af, om danskerne kan skelne advertorials fra uafhængigt indhold, men to forskere på CBS er for nylig gået i gang med at undersøge det. Undersøgelser i USA viser, at 60 procent af amerikanerne har svært ved at skelne. Og 66 procent af amerikanske voksne finder advertorials direkte misvejledende, viser en undersøgelse fra Mediabrix.\nFor at øge troværdigheden blandt dem, der skaber uafhængigt indhold, anbefalede en ekspertgruppe i januar 2013 til EU i rapporten ”A free and pluralistic media to sustain European democracy” at trykke deres etiske retningslinjer på forsiden af deres website. Det mener jeg er en god ide, så længe de etiske retningslinjer er specifikke nok.\nMedieansvarsloven dækker ikke alle\nTraditionelle medier er reguleret af Medieansvarsloven, og ofre kan komme efter dem, hvis medierne overtræder den.\nVirksomheder, universitetsforskere, kriminelle, teenagere og andre individer er i dag deres egne journalister – nogle af dem er mere magtfulde end et stort mediebrand. De har deres egne medieplatforme i form af en blog eller sociale medier-profiler – og de kan, hvis de ønsker det, tilmelde sig Pressenævnet og dermed blive reguleret af Medieansvarsloven.\nMen den lov har en række mangler. Den regulerer primært brands, og ikke individer. Den forudsætter, at man altid arbejder som professionel journalist og kan efterleve en række principper såsom altid at høre den anklagede part. Den går ikke i detaljer omkring den enkeltes økonomiske interesser. Og der er intet om plagiering. Desuden er Pressenævnet offentligt – og staten har i forvejen stor indflydelse på så godt som alle medier, da de alle får eller vil få statsstøtte. Endelig har Pressenævnet i sig selv også nogle troværdighedsproblemer, da nogle kritikere opfatter det som et brancheorgan, der regulerer sin egen branche.\nDerfor er der behov for noget ekstraordinært for at øge troværdigheden. Mit bud er, at bloggere, eksperter og journalister, der ønsker at øge deres troværdighed, etablerer og offentliggør en full disclosure – en åbenhedspolitik.\nJeg har derfor udarbejdet et udkast til en åbenhedserklæring inspireret af amerikanske journalister og bloggere som Walt Mossberg/Kara Swisher, David Weinberger og Ethan Zuckerberg.\nDanske journalister og bloggere har desværre ikke rigtig udmærket sig på den konto. Få har det, de kalder en disclosure, men den er ofte meget overordnet og uforpligtende – og noget, alle kunne skrive under på, såsom “Vi anbefaler kun produkter, vi kan stå inde for,” eller “Vi siger nej tak til partnerskaber, som ikke giver mening”.\nHer er en skabelon til en full disclosure, der kræver mod og stiller krav til bloggeren og journalisten – og som forhåbentlig kan bidrage til at øge deres troværdighed. Min egen disclosure findes her. Du udfylder selv (xxx) med dine informationer:\nFor at åbne åbninghedserklæringen i word dokument, klik på dette link\nUdkastet har jeg haft til debat blandt en række danske studerende, bloggere og journalister – herunder senest DONA – men jeg vil være meget taknemmelig for yderligere input. Man sætter nemlig meget på spil ved at åbne op, og en reaktion har da også været, hvorfor pokker vi skal åbne op, når for eksempel mange politikere lukker i og mildt sagt skal tvinges til full disclosure, som Lars Løkke Rasmussen er blevet det? Mit svar er, at nogle skal tage de første skridt, og så må vi se, om andre tør følge trop.\nKontrolinstans er næste skridt\nNu vil nogle mene, at det er alt for nemt at postulere, at man er ordentlig og hæderlig. Virksomheder, der hævder, at deres produkter fremstilles under ordentlige forhold i Bangladesh, får ikke megen kredit for det, medmindre de samtidig sikrer, at en uafhængig tredje instans kan blåstemple deres fine ord og se dem efter i sømmene. Det er netop det, mærker som for eksempel Fair Trade og E-mærket, sikrer; en uafhængig tredjeinstans tjekker ved uanmeldte besøg at det, de siger, er rigtigt.\nMed inspiration fra sådanne ordninger planlægger jeg i løbet af mit fellowship at beskrive, hvordan et internationalt trustmark for indhold kan etableres og organiseres.\nHar du input og ideer til åbenhedserklæringen og en trustmark-ordning, vil jeg blive dybt taknemmelig for en e-mail på mail@digital-identitet.dk.


Burgere og cocktails i stemningsfyldte omgivelser, på Vesterbro! | Frk. Saust\nJeg vil nu slå et slag for min yndlings oase på Vesterbro!\nBrass Monkey er navnet på den tikki-inspireret cocktailbar på Vesterbro, hvor stemningen er så ubeskrivelig intens, fangende og anderledes at den skal opleves for at forstås.\nJeg har været fast kunde i baren siden de åbnede for godt 2 år siden, og jeg må sige at jeg aldrig tidligere har haft smag for cocktail-kulturen, som jeg fik efter mit første besøg på “Brass”. Rom er deres speciale og jeg kunne bruge en formue på de gyldne dråber som bliver serveret i et afkølet glas, men hos mig er deres Margarita en sikker vinder!\nFor godt et halvt år siden begyndte de at servere lidt mad også, men først nu fik jeg prøvede den ene af deres to burgere, og det var vist også på tide.\nBurgeren som var omklamret af en flot hjemmebagt “glaseret “bolle, smagte fantastisk. Den var tilpas fedtet, på den rigtige amerikanske måde, og det lille tikki-inspirerede twist, ananasskiven og skinken, gjorde den dejlig frisk og anderledes.\nSom tilbehør kom en portion sprøde tynde tynde pommes fritter ( faconen leder tankerne hen på mcdonalds-fritter), som blev serveret med ketchup og en hjemmerørt(?!) mayo. Mayoen smagte skønt….-hvis man kan lide smør (og det kan jeg) men lidt kvalm i længden.\nAlt i alt var det en rigtig god madoplevelse som jeg til hver en tid vil anbefale, ikke mindst fordi det var så dejligt specielt at sidde at nyde sin mad i den dunkle og skønne omgivelse som baren er, med Hawaii-chill out musik spillende i baggrunden. Skulle jeg knytte en enkel negativ kommentar til burgeren, så skulle det da lige være at bøffen var lidt for tør, i forholde til at jeg bestilte den medium-stegt!\nBaren har en hjemmeside, men ingen facade med navn www.brassmonkey.dk


FAKTA: Det ved vi om gerningsmændene | Udland | DR\nFAKTA: Det ved vi om gerningsmændene\nDen formodede bagmand er blandt de dræbte fra en omfattende politiaktion onsdag - mindst en gerningsmand forbliver på flugt.\nUgen igennem har fransk politi udført over 400 ransagninger rundt omkring Frankrig. (Foto: Charles platiau © Scanpix)\nMorten Bjerregaard og Maya Nissen\n16. nov. 2015 kl. 08.34 | opdateret 20. nov. 2015 kl. 10.08\nEfterforskningen af de formodede otte gerningsmænd, der stod bag terrorangrebene i Paris fredag aften, fortsætter her en uge efter de voldsomme angreb, der kostede 129 mennesker livet.\nI går blev den formodede bagmand, Abdelhamid Abaaoud, erklæret død. Han mistede livet i en omfattende politiaktion i Paris-forstaden Saint-Denis onsdag. Her døde også en kvinde, der sprængte sig i luften med en bombevest, da politiet trængte ind i den lejlighed, hun befandt sig i.\nSyv af de otte formodede terrorister blev dræbt under angrebene. Seks er identificeret, og mindt en er fortsat på flugt. Få overblikket her.\nSalah Abdeslam er lige nu Europas mest eftersøgte mand. Den 26-årige menes at have være en del af de blodige attentater fredag aften i Paris' gader. Hans storebror, den 31-årige Ibrahim Abdeslam, var ifølge fransk politi den gerningsmænd, der sprængte sig selv i luften på Boulevard Voltaire.\nAbdeslam lejede den sorte Wolkswagen polo, som blev brugt af den gruppe terrorister, der dræbte 89 personer på spillestedet Bataclan.\nVed en rutinekontrol stoppede de franske myndighederne tilsyneladende Salah Abdeslam lørdag morgen klokken 09.00 ved den fransk-belgiske grænse. Efter en kort afhøring lod de ham og hans to rejsefæller køre videre. Først senere fik politiet mistanke om, at han havde del i terroraktionerne i Paris fredag aften. Han er nu jaget vildt af Europas efterretningstjenester.\nAngrebet på Stade de France\nTre gerningsmænd sprængte sig selv i luften foran stadionet under en venskabskamp mellem det franske og tyske fodboldlandshold\nEt syrisk pas blev fundet tæt på en af terroristerne. Det tilhører en mand ved navn Ahmad al Mohammad født i 1990. Ifølge de franske myndigheder er passet formodentlig falsk.\nDen græske minister for offentlig beskyttelse, Nikos Toskas, har bekræftet, at passet er registreret på den græske ø Leros d. 3. oktober\nDe franske myndigheder har identificeret en af de andre bombemænd som den 20-årige franske statsborger Bilal Hadfi\nTilskuerne samlede sig på banen, da flere bomber gik af udenfor stadion under venskabskampen mellem Frankrig og Tyskland på Stade de France i Saint-Denis, nord for Paris fredag. (Foto: Franck FIfe © Scanpix)\nAngrebet på Le Bataclan\nDer var angiveligt to gerningsmænd, der sprængte sig selv i luften efter at have skudt vildt om sig under koncerten med det amerikanske rockband Eagles of Death Metal. De to er identificeret som den 28-årige franske statsborger Samy Amimour og den 29-årige franske statsborger Ismael Mostefai.\nMostefai menes at have været kendt af myndighederne for at være "tæt på" radikal islam, men har aldrig siddet bag tremmer.\nMostefai har ifølge Europe 1 været dømt otte gange i perioden mellem 2004-2010. Både hans far og bror er tilbageholdt af fransk politi.\nEn tredje gerningsmand blev skudt og dræbt af politiet. Han er endnu ikke identificeret.\n89 personer blev skudt på spillestedet Bataclan, hvor 1.500 var gæster til en udsolgt Eagles of Death Metal koncert. (Foto: Dominique faget © Scanpix)\nAngreb mod barer og restauranter\nGerningsmændene dræbte 39 personer, da de på bare 11 minutter kørte forbi og skød tilfældige gæster, først på le Carillon, restauranten le Petit Cambodge og ved pizzariaet la Casa Nostra. Herefter fortsatte gerningsmændene til rue de Charonne, hvor de angreb restauranten la Belle Équipe.\nEn gerningsmand sprængte sig selv i luften på boulevard Voltaire. Det var den 31-årige Brahim eller Ibrahim Adbeslam - storebror til den eftersøgte Salah Abdeslam.\nSalah Abdeslam var også blandt de gerningsmænd, der skød og dræbte flere restaurant- og cafegæster i området.\nIfølge franske medier var endnu en uidentificeret gerningsmand involveret i angrebene.\nFra venstre til højre: Bilal Hadfi, den uidentificerede mand, der bar et syrisk pas med navnet Ahmad al Mohammad, formodet bagmand, Abdelhamin Abaaoud, Salah Abdeslam og Samy Amimour. (Foto: Andrej Isakovic © Scanpix)\nForbindelsen til Belgien\nFlere biler nævnes i forbindelse med efterforskningen. Den ene, en sort Volkswagen Polo, er fundet nær spillestedet Le Bataclan. Bilen er indregistreret og lejet i Belgien af Salah Abdeslam, der lige nu er på fri fod.\nDen anden bil, en sort Seat Léon, er fundet natten mellem lørdag og søndag i den parisiske forstad Montreuil. Ifølge den franske anklager, Francois Molins, var det denne bil, der blev brugt ved skyderierne ved forskellige barer og restauranter i det 10. og 11. arrondissement fredag aften.\nI bilen blev der fundet tre kalashnikov-geværer, skriver le Figaro. Også denne bil er indregistreret i Belgien.\nI Belgien er en VW Golf i myndighedernes varetægt. Ifølge BBC er det den bil, som Salah Abdeslam kørte i, da han fredag nat krydsede den belgiske grænse fra Frankrig.\nEn sort Renault Clio blev mandag beslaglagt. Den var parkeret i det 18. arrondissement i Paris og er ifølge det franske medie Libération registreret i Belgien og lejet under navnet Salah Abdeslam. Oplysningerne er dog ikke bekræftet fra officielt hold.


De 10 bedste hoteller i Karlovasi i 2018 - TripAdvisor\nBedste hoteller i Karlovasi, Grækenland\nFaciliteter Restaurant Forretningscenter Kæledyr tilladt Spa Lufthavnstransport Internet Mødelokaler Aircondition Gratis wi-fi Morgenmad inkluderet Ved stranden Pool Tekøkken Kørestolsadgang Bar/lounge Suiter Roomservice Fitnesscenter Gratis parkeringAlle\nNr. 1 af 19 overnatningssteder i Karlovasi med bedste værdi for pengene\nNr. 2 af 19 overnatningssteder i Karlovasi med bedste værdi for pengene\nNr. 3 af 19 overnatningssteder i Karlovasi med bedste værdi for pengene\nNr. 4 af 19 overnatningssteder i Karlovasi med bedste værdi for pengene\nNr. 5 af 19 overnatningssteder i Karlovasi med bedste værdi for pengene\nNr. 6 af 19 overnatningssteder i Karlovasi med bedste værdi for pengene\nNr. 7 af 19 overnatningssteder i Karlovasi med bedste værdi for pengene\nNr. 8 af 19 overnatningssteder i Karlovasi med bedste værdi for pengene\nNr. 9 af 19 overnatningssteder i Karlovasi med bedste værdi for pengene\nNr. 10 af 19 overnatningssteder i Karlovasi med bedste værdi for pengene\nNr. 11 af 19 overnatningssteder i Karlovasi med bedste værdi for pengene\nNr. 12 af 19 overnatningssteder i Karlovasi med bedste værdi for pengene\nNr. 13 af 19 overnatningssteder i Karlovasi med bedste værdi for pengene\nNr. 14 af 19 overnatningssteder i Karlovasi med bedste værdi for pengene\nNr. 15 af 19 overnatningssteder i Karlovasi med bedste værdi for pengene\nNr. 16 af 19 overnatningssteder i Karlovasi med bedste værdi for pengene\nAndre overnatningssteder i nærheden af Karlovasi (11)\n9,5 km fra Karlovasi\nNr. 7 af 13 hoteller i Marathokampos\nNr. 3 af 13 hoteller i Marathokampos\n9,7 km fra Karlovasi\nNr. 4 af 13 hoteller i Marathokampos\nNr. 2 af 13 hoteller i Marathokampos\n10,0 km fra Karlovasi\nNr. 5 af 13 hoteller i Marathokampos\n10,4 km fra Karlovasi\nNr. 1 af 1 hotel i Koumeika\n15,7 km fra Karlovasi\nNr. 3 af 20 hoteller i Kokkari\n17,1 km fra Karlovasi\nNr. 8 af 20 hoteller i Kokkari\n17,4 km fra Karlovasi\nNr. 17 af 20 hoteller i Kokkari\n21,8 km fra Karlovasi\nNr. 6 af 8 hoteller i Samos\n22,1 km fra Karlovasi\nNr. 4 af 37 hoteller i Pythagorion\nAndre overnatningssteder i Karlovasi\nNr. 1 af 5 B&B'er i Karlovasi


Bøger af Rasmus Alenkær - tales.dk\nBøger af Rasmus Alenkær\nBørn i mistrivsel (1)\nUdagerende børn (1)\nHovedparten af de danske skoleelever søges i dag inkluderet i de almindelige folkeskoleklasser. En del specialundervisning foregår imidlertid stadig i specialklasser, på specialskoler og i særlige forløb på de almene folkeskoler. I Specialdidaktik i teori og praksis. Undervisning på specialskoler og i specialklasser sættes der fokus på denne del af specialdidaktikken.Inden for specialdidaktikken kan der sjældent arbejdes helt på samme måde som i almendidaktikken. Enhver elev er unik, og netop i specialpædagogikken har denne erkendelse særlig stor og konkret betydning. Der er sjældent en færdig løsning, der kan hentes ned fra hylderne, så præcis hvordan skal man som lærer gribe undervisningen an, når de almene koncepter og praksisser ikke rigtig kan bruges?I denne bog giver en række forskere og fagprofessionelle deres bud på, hvad der bør tages højde for i undervisningen af børn med særlige behov. Bogens første del giver et overblik over specialdidaktikkens placering i det pædagogiske landskab. Anden del zoomer ind på forskellige aspekter af specialdidaktikken, bl.a. hvordan elever møder skolen og faget. Tredje del stiller skarpt på faget dansk og beskriver, hvordan man kan arbejde specialdidaktisk her, fjerde del fokuserer på matematik, og femte del anlægger en specialdidaktisk vinkel på skolens andre fag. I bogens sjette del præsenteres eksempler på tværfaglige indsatser, og endelig diskuteres i bogens sidste del en række tværgående specialdidaktiske temaer med relevans for alle fag.Helga Borgbjerg Hansen er cand. pæd. pæd., lektor ved læreruddannelsen o eftervidereuddannelsen, University College Sjælland. Brian Degn Mårtensson er cand. pæd. i pædagogisk filosofi og ph.d.-studerende ved Aarhus Universitet.\nBevægelsen mod øget inklusion på børne- og ungeområdet er en af de mest komplekse udfordringer, folkeskolen endnu har stået overfor. Og meget taler for, at udviklingen kun bliver succesfuld, hvis den rette ledelse er til stede i processen. Denne bog fokuserer netop på en lang række af de ledelsesmæssige udfordringer, der opstår i og omkring folkeskolen, når kravet om øget mangfoldighed er på dagsordenen. Ledelsesperspektivet er bredt og omhandler eksempelvis: Skoleledelse Projekt- og udviklingsledelse Ledelsesmæssige partnerskaber Ledelse af lokalområder Strategiledelse Politisk ledelse Ledelsesmæssige perspektiver på forstyrrende elevadfærd Ledelse af støttesystemer (PPR m.m.) Den inkluderende skole i et ledelsesperspektiv er den tredje og sidste bog i Frydenlunds inklusions-triologi. I den første bog Den inkluderende skole - en grundbog var der fokus på teori. I opfølgeren Den inkluderende skole i praksis blev teorien omsat til handlingsperspektiver. I denne bogs prolog opsummeres en række af de hovedpointer, der præsenteres i de to foregående bøger. Derfor kan man godt læse bogen uden at have stiftet bekendtskab med de to forløbere. Målgruppen er skoleledere (på alle niveauer), konsulenter, psykologer, kommunale og statslige beslutningstagere, lærere og pædagoger. Studerende på området vil ligeledes kunne få meget ud af bogen. Bogen er skrevet af en række anerkendte eksperter på området: Mel Ainscow Rasmus Alenkær Alan Dyson Mads Hermansen Steen Hildebrandt Thomas Bøker Lund Bjarne Nielsen Jørn Nielsen Lejf Moos Laust Poulsen Steve Rayner Rasmus Alenkær er ph.d.-stipendiat, aut.psych., cand.pæd.psych., PD-psych. og skolelærer. Han er privatpraktiserende psykolog og leder af ekspertnetværket InclusionLab. Forhenværende organisationspsykolog ved PPR-Esbjerg og lærer i folkeskolen.\n“Arthur Bruhn og det store valg” er efterfølgeren til “Arthur Bruhn og superkræfterne”, der netop er udkommet i 2. udgave på Luc Publishing. Fortællingen fortsætter umiddelbart der, hvor sidste bog sluttede. Arthur, der går i 6. klasse, inviteres denne gang til at stille op som anfører for skolens elevråd. Før han ved af det er han havnet midt i en omfattende valgkampagne, der bl.a. involverer et verdenskendt dødsmetalband, en kompromisløs spindoktor og en masse valg-kiks. Spørgsmålet er, om Arthur i virkeligheden ville være den bedste anfører for skolens elevråd. For godt nok har han både superkræfter og et stærkt team af hjælpere fra klassen, -men han har ingen idé om, hvad det vil sige, at være anfører. “Arthur Bruhn og det store valg” er lige som “Arthur Bruhn og superkræfterne” en humoristisk, hjertevarm og spændende fortælling om at være anderledes, om at være venner og om at være god til noget. Den er skrevet i øjenhøjde med bogens primære målgruppe, som er de 9 - 12 årige. Mere modne læsere vil nyde den satiriske og samtidskritiske vinkel, der befinder sig mellem linjerne. Bogen er illustreret af tegneserieforfatteren Tatiana Goldberg.\nDen inkluderende skole i praksis er en opfølger til »Den inkluderende skole - en grundbog«. Hvor forgængeren overvejende beskæftigede sig med teori, fokuserer denne bog primært på inklusionsarbejdet i praksis. Bogen er en regulær værktøjskasse for den fagperson, der vil understøtte bevægelsen mod en mere inkluderende folkeskole. Således finder man i bogen en lang række lettilgængelige og konkrete redskaber, der kan kvalificere arbejdet i følgende felter: AKT - Adfærd, Kontakt & Trivsel Klasseledelse Adfærdsledelse Konflikthåndtering Refleksion Kommunikation Konsultation & coaching Mødeledelse Differentiering Skoleudvikling I bogens prolog tegnes et præcist og opsummeret teoretisk billede af fænomenet »inklusion«. Således er det ikke en forudsætning, at man har læst Den inkluderende skole - en grundbog for at kunne læse Den inkluderende skole i praksis. Målgruppen er lærere, pædagoger, skoleledere, konsulenter, psykologer og studerende på skole- og institutionsområdet. Bogen er skrevet af højt kvalificerede og erfarne praktikere på skoleområdet: Rasmus Alenkær Bodil Bang-Larsen Ole Bang-Larsen Neil Berry Mette Cramer Daniel Hald Anne Line Danm Hansen Kirsten Hartmann Marie Kring Mike McKeon Torben Mørup Jørn Nielsen Christian Quvang Christian Varming Sidsel Werner Hallvard Håstein Redaktøren Rasmus Alenkær er Ph.d.-stipendiat ved SDU og PPR Esbjerg, cand.pæd.psych., aut.psych., PD-psych. og skolelærer. Organisationspsykolog ved PPR Esbjerg og konsulent i eget regi.\nInklusion er en af folkeskolens store udfordringer, men hvordan gør man, når man vil inkludere i praksis? Denne bog giver svarene.Bogen er en regulær værktøjskasse for den fagperson, der vil understøtte bevægelsen mod en mere inkluderende folkeskole. Således finder læseren en lang række lettilgængelige og konkrete redskaber, der kan kvalificere arbejdet i følgende felter: AKT – Adfærd, Kontakt og Trivsel, klasseledelse, adfærdsledelse, konflikthåndtering, refleksion, kommunikation, mødeledelse, differentiering, skoleudvikling, konsultation og coaching. Bogen er den anden bog i Frydenlunds inklusionstrilogi. I den første bog Den inkluderende skole – en grundbog var der fokus på teori. Den tredje udgivelse Den inkluderende skole i et ledelsesperspektiv indeholder en værktøjskasse til skoleledere, souschefer og andre, der har ansvar for udvikling og tilrettelæggelse af arbejdet på skolerne. I denne bogs prolog tegnes et præcist og opsummeret teoretisk billede af fænomenet inklusion. Det er derfor ikke en forudsætning, at man har læst første bind. Målgruppen er lærere, pædagoger, skoleledere, konsulenter, psykologer og studerende på skole- og institutionsområdet. Bogen er skrevet af højt kvalificerede og erfarne praktikere på skoleområdet: Rasmus Alenkær, Bodil Bang-Larsen, Ole Bang-Larsen, Neil Berry, Mette Cramer, Daniel Hald, Anne Line Danm Hansen, Kirsten Hartmann, Marie Kring, Mike McKeon, Torben Mørup, Jørn Nielsen, Christian Quvang, Christian Varming, Sidsel Werner og Hallvard Håstein.\nAlt det forældre kan sætter fokus på alt det, forældre kan gøre, når kaos og modstand skal vendes til harmoni og samarbejde i familien.Bogen tager afsæt i en række velkendte hverdagssituationer, hvor børns adfærd er problematisk, eller hvor barnets trivsel giver anledning til bekymring. Heldigvis er der rigtig meget, du som forældre kan gøre i disse situationer - og endnu bedre: Du behøver ikke et nyt redskab til hver enkelt situation. I stedet handler det grundlæggende om at være en rolig, tryghedsskabende og opgavefokuseret forælder, der er tydelig og anerkendende i sin opdragelsesstil.I hvert kapitel er der en lang række konkrete og praktiske anbefalinger, der alle bindes sammen af bogen røde tråd - Trivselsmodellen. Bogen har både fokus på kommunikation og opdragelse i familien, ligesom der gives gode råd til skole/hjem-samarbejde og skilsmisse.Alt det forældre kan bygger på teori, forskning og ikke mindst Rasmus Alenkærs mere end 25 års professionelle erfaring med børn, familie og skoleliv. Bogen henvender sig primært til forældre med børn i skolealderen, men kan læses af alle, der har interesse i børns trivsel.\nI den danske folkeskole er der i øjeblikket stort fokus på fænomenerne ”AKT” (Adfærd, Kontakt og Trivsel) og ”inklusion”. I denne bog forener Rasmus Alenkær de to fænomener til det, han kalder for ”AKT ink.”. Bogen er opdelt i tre dele:I den første del opstilles en konkret definition af fænomenet ”Inklusion”. Der redegøres for, hvilken historik og teori der ligger bag fænomenet, samt hvilke aktuelle spændinger inklusionsfænomenetudgør.I bogens anden del opstilles en konkret definition af fænomenet ”AKT”. Der tages primært udgangspunkt i Rasmus Alenkærs høj-aktuelle forskningsprojekt og PhD-afhandling ”Arbejdet med adfærd, kontakt og trivsel – i den inkluderende skole”, hvori en større dansk kommunes AKT-indsats undersøges tilbundsgående. Således kan denne bog som en af de førstebidrage med empirisk baseret viden på området.I bogens tredje del forener Rasmus Alenkær bogens to første dele, og han opstiller en definition for inkluderende arbejde med adfærd, kontakt og trivsel , dvs. AKT ink. Her er der overvejende fokus på organisering, samarbejdsstruktur, uddannelse og politik, dvs. fundamentet for en effektiv, målrettet og inkluderende AKT-indsats.Bogen er først og fremmest skrevet til fagfolk, der beskæftiger sig med AKT. Den henvender sig naturligvis til AKT-medarbejderne selv, men i lige så høj grad til beslutningstagere, skoleledere, eksterne samarbejdspartnere og studerende. I denne reviderede udgave fungerer Rasmus Alenkærs IC3-model som inklusionsteoretisk afsæt.\nSiden forfatterens første bog om Narrativ Team-refleksion har han arbejdet intenst med at udvikle metoden – resultatet præsenteres i denne bog, der er en ny og revideret udgave.Narrativ Team-refleksion er en refleksionsmetode for team og grupper. Den tager udgangspunkt i gruppens egne fortællinger, og gennem arbejdsspørgsmål, respons, genfortælling og tolkning leder den gruppen frem til en fælles løsning og nye, konkrete handlemuligheder.Bogen er en praktisk metodevejledning, skrevet af en praktiker og med praksis for øje. Den indeholder en lang række anbefalinger, overvejelser og teknikker, der henvender sig direkte til arbejdsgrupper såvel i skoleklasser som i offentlige og private virksomheder. Bogen er overskueligt opbygget, og hvert afsnit opsummeres af en faktaboks, der gør det let at skabe overblik over indholdet.I denne 2. udgave er iscenesættelsesmulighederne og målgruppen udvidet. Metoden henvender sig nu ikke blot til professionelle team, men fungerer også som udgangspunkt for social træning i elev- og brugergrupper, eksempelvis i folkeskolen eller i foreninger. Bogen henvender sig således til enhver, der ønsker at arbejde med metodiske, strukturerede og team-baserede refleksionsprocesser, hvad enten det er i rollen som procesleder eller deltager. Den er dermed oplagt læsning for konsulenter, psykologer, sygeplejersker, socialrådgivere, coaches, ledere, lærere og pædagoger – samt naturligvis for medlemmer af team og grupper.\nAt skabe inkluderende fællesskaber er en af folkeskolens allerstørste udfordringer i det nye årtusinde. Inklusion handler nemlig ikke bare om at rumme eller at integrere. Inklusion handler om den enkelte elevs oplevelse af at være en naturlig og værdifuld deltager i et socialt og fagligt fællesskab.Bogen stiller skarpt på inklusionsbegrebet i en primær teoretisk optik. Kapitlerne behandler inklusionsbegrebet gennem forskellige udvalgte perspektiver – f.eks. et historisk, sociologisk, organisationspsykologisk og pædagogisk perspektiv. På den måde fremstår bogen som en helstøbt og grundig introduktion til de begreber, forståelser og muligheder, der ligger i den inkluderende skole som fænomen. Bogen henvender sig først og fremmest til studerende og praktikere på folkeskoleområdet, men alle med interesse for inklusionsudvikling kan læse med. Studerende og praktikere på børneinstitutions og –behandlingsområdet vil således let kunne relatere bogens indhold til deres fagfelt. Bogen er uundværlig for studerende på seminariernes grunduddannelse, ligesom den er en solid referenceramme for diplom- og kandidatstuderende, der har fokus på folkeskoleområdet. Lærere, pædagoger, skoleledere, PPR-folk, pædagogiske konsulenter, kommunale ledere og politikere vil med held kunne anvende bogen som udgangspunkt for inklusionsudvikling i egen praksis. Bogen er skrevet af en række eksperter fra ind- og udland: Mel Ainscow, Rasmus Alenkær, Kirsten Baltzer, Alan Dyson, Fances Gallannaugh, Hallvard Håstein, Elsebeth Jensen, Ole Løw, Alex Madsen, Anne Maj Nielsen, Vibeke Petersen, Niels Ploug, Christian Quvang, Lars Qvortrup, Susan Tetler og Sidsel Werner.\nBogen indeholder en værktøjskasse til skoleledere, souschefer og andre, der har ansvar for udvikling og tilrettelæggelse af arbejdet på skolerne.Bogen fokuserer på en lang række af de ledelsesmæssige udfordringer, der opstår i og omkring folkeskolen, når kravet om øget mangfoldighed er på dagsordenen. Bevægelsen mod øget inklusion på børne- og ungeområdet er en af de mest komplekse udfordringer, folkeskolen endnu har stået overfor. Og meget taler for, at udviklingen kun bliver succesfuld, hvis den rette ledelse er til stede i processen. Ledelsesperspektivet er bredt og omhandler eksempelvis: skoleledelse, projekt- og udviklingsledelse, ledelsesmæssige partnerskaber, ledelse af lokalområder, strategiledelse, politisk ledelse, ledelsesmæssige perspektiver på forstyrrende elevadfærd og ledelse af støttesystemer (PPR m.m.).Bogen er den tredje og sidste bog i Frydenlunds inklusionstrilogi. I den første bog Den inkluderende skole - en grundbog var der fokus på teori. I opfølgeren Den inkluderende skole i praksis blev teorien omsat til handlingsperspektiver. I denne bogs prolog opsummeres en række af de hovedpointer, der præsenteres i de to foregående bøger. Derfor kan man godt læse bogen uden at have stiftet bekendtskab med de to forløbere. Målgruppen er skoleledere (på alle niveauer), konsulenter, psykologer, kommunale og statslige beslutningstagere, lærere og pædagoger. Studerende på området vil ligeledes kunne få meget ud af bogen.Bogen er skrevet af en række anerkendte eksperter på området: Mel Ainscow, Rasmus Alenkær, Alan Dyson, Mads Hermansen, Steen Hildebrandt, Thomas Bøker Lund, Bjarne Nielsen, Jørn Nielsen, Lejf Moos, Laust Poulsen og Steve Rayner.


STANDBY.dk Zleep Hotels åbner i Spanien - STANDBY.dk\nPosted By Henrik Baumgarten On 19. december 2019 @ 11:53 In Hoteller | No Comments\nZleep Hotels ejer, Deutsche Hospitality, er på vej med flere Zleep-hoteller i udlandet. I 2021 åbner det første i Spanien, Zleep Hotel Madrid Airport. Kæden får næste år endnu to hoteller i Danmark.\nMens Zleep Hotels foreløbig har 11 hoteller i Danmark og et i Sverige, rykker kæden, som Deutsche Hospitality ejer 51 procent af, nu ind på det spanske marked. Det sker med åbningen af et hotel fra sommeren 2021 med 280 værelser i nærheden af Madrids hovedlufthavn, Bajajas.\nKlik for stort format. I sommeren 2021 forventer Zleep Hotel at åbne 280-værelsershotel i denne nuværende kontorbygning i et hotelområde ved Madrids lufthavn. Illustration fra Zleep Hotels.\n”Der er sket meget i Zleep, siden vi åbnede det første hotel tilbage i 2003. Vi er blevet et succesfuldt hotelbrand i Skandinavien – og nu glæder vi os til at åbne hotel i Spanien og dermed bevæge os ind på et nyt, spændende marked,” siger Zleep Hotels grundlægger, medejer og administrerende direktør, Peter Haaber, i en pressemeddelelse.\nTil STANDBY.dk siger Peter Haaber: ”Madrid-projektet har allerede været et år undervejs – det bliver i en eksisterende kontorbygning, der omdannes til hotel. Vi er på vej med flere Zleep-hoteller i udlandet, men jeg forventer først at kunne fortælle om disse planer i starten af det nye år.”\nMen det kommende Zleep Hotel Madrid Airport i nærheden af den spanske hovedstads internationale lufthavn og kongrescenteret Principe Felipe Congress Centre bliver i hvert fald hotelkædens entre på det spanske marked.\nFik ny ejer\nOgså, Deutsche Hospitality, der sidste måned blev solgt til det børsnoterede kinesiske selskab Huazhu Group af egyptiske Travco Group, ser frem til at udvide sit repertoire af hoteller i Spanien. Og Deutsche Hospitality ser Zleep Hotels som en god mulighed for at få et større fodfæste:\n”Spanien er et attraktivt marked for os. Her er potentialet stort for både resorter og limited-service hoteller. Zleep komplimenterer vores portefølje af hotelbrands, og sikrer at vores gæsteskare også kan tilgå hoteller i limited-service sektoren,” siger koncernchef for Deutsche Hospitality, Thomas Willms, i pressemeddelelsen.\nDeutsche Hospitality har i forvejen ét spansk hotel, det 5-stjernede Steigenberger Hotel & Resort Camp de Mar på Mallorca. Steigenberger er det mest kendte og udbredte af Deutsche Hospitality’s fem varemærker, der udover Steigenberger og Zleep også omfatter Maxx by Steigenberger, Jaz in the City og IntercityHotel. Steigenberger har ét hotel i Danmark, Hotel Alsik i Sønderborg.\nTo nye Zleep-hoteller i Danmark\nMens Zleep i dag har 11 hoteller i sit startskudland, Danmark, er målet drive 40 hoteller i og udenfor Danmark i 2025.\nOg næste år får kæden endnu to hoteller i Danmark. Efter planen åbner Zleep Hotel Copenhagen Arena i Ørestad omkring den 1. april.\nHotellet bliver med sine 211 værelser det hidtil største Zleep Hotel – der bliver næsten genbo til Royal Arena ligesom det ligger tæt på indkøbscentret Fields og Ørestad Metrostation.\nDen 1. juli åbner Zleep Hotel Lyngby med 112 værelser ved Helsingørmotorvejen tæt ved DTU. 34 af de 112 værelser bygges og indrettes til længere ophold. Værelserne bliver 50 procent større end et almindeligt Zleep-værelse og vil blandt andet have egne minikøkkener.\nOg i 2021 håber Peter Haaber, at Zleep ”stærkt forsinket” kan åbne sit bebudede hotel i Hillerød.\nDansk hotelkæde gør sig mere miljøvenlig\nURL to article: https://standby.dk/zleep-hotels-aabner-i-spanien/


mandag, 16 september 2019 07:00\nSuccesrig kvalifikation for DU17\nFørste runde i kvalifikationen til EM for DU17 landshold blev afgjort over 11 kampe på tre intense dage, med masser af tilskuere i Asgård hallen i Køge.\nDanmark havde besøg af Island, Irland, Sverige, Norge og Finland. Vinderen af kvalifikationen ville gå direkte til EM-slutrunden i Montenegro i august 2020, mens 2. og 3. pladsen ville få en ekstra chance i en 2. runde kvalifikation i foråret 2020.\nEfter de indledende kampe, stod det klart at turneringens 2 stærkeste hold var Finland og Danmark. Begge hold havde ingen sættab undervejs og havde overvundet henholdsvis Sverige og Norge i hver sin semifinale.\nDesværre for Danmark var der i finalen ingen tvivl om at Finland var det stærkeste hold. Finland lod aldrig Danmark finde sin egen spilrytme og med 3-0 sejren er finland klar til slutrunden, mens Danmark ser frem til en spændende 2. runde kvalifikation. Også Sverige kvalificerede sig videre efter en højdramatisk 3-2 sejr over Norge i kampen om 3. pladsen.\nIsland blev nr. 5 i turneringen efter en 3-1 sejr over Irland.


VivWigs Blog, Paryk Eksperter - VivWigs.dk - Lace Paryk at få ideelt hår\nLace Paryk at få ideelt hår\nEn god Lace Paryk gør hver dame ser fantastisk ud, selvom en bedst gør os skiller sig ud. Vanskeligheden med at søge den ideelle enhed er ikke altid siden parykkens farve, hår eller kvalitet. Få stilarter i hårrammen ansigtet ser bedre ud end andre, mens nogle faktisk forringer din tiltrækningskraft. Søg efter den perfekte hårparyk, der passer perfekt til dit ansigtsform. Håret er for det meste håndvævede i blonder af blødtypen, for at give dem originalen ligesom din naturlige hår.\nUdnyttelse af blondeparykker på den rigtige måde kan give god camouflage fra dit regelmæssige kedelige udseende. Det er meget nemt at bruge, da det stikker på den naturlige hårlinie på en meget naturlig måde. Der er et stort udvalg af sorter til rådighed, hvilket letter kundens valg, så de kan vælge deres passende blondeparyk efter deres udseende og ansigtsfunktion.\nLace Paryk kan give dig øjeblikkeligt naturligt udseende, som kan fylde dig med tillid. Den bedste kvalitet af en hårparyk er dannet af menneskehår, som enten kan være håndlavet eller fabriksfremstillet. Kunder foretrækker hovedsagelig brugerdefinerede blondeparykker, som er lavet af fabrikken, som har god kvalitet. Der er generelt ingen chance for skuffelse efter forbrug. Reparation kan gøres med andre tjenester såsom restaurering gratis. Hår reparation involverer hovedsagelig en nem procedure til passende rips og tårer på en blonde paryk. Schweizisk blonde anses for at være den mindst sporbare blonder, der også er mest skrøbelig. Dette former blonder parykker reparere så vigtigt og nemt. Kvinder sender ofte deres nyopkøbte parykker til reparation på grund af deres egen uforsigtighed som hakning af overskydende blonder omkring håret. Man kan selv reparere parykker i hjemmet ved at holde vigtige tips i tankerne. For eksempel kan korrektion af tårer og små huller påføring af klart neglelak til området fungere godt, hvilket forhindrer blonder fra yderligere tilbageslag.\nFor det rigtige valg af en hårparyk skal man overveje vejen for sin fremstilling. De fleste parykker er fabriksfremstillede og parykkerne er fremstillet af remy Indian hair. En sådan blondeparyk kan sammenføjes på en meget naturlig måde i samme retning som håret vokser til at se meget reelt ud. Hvad angår udseende betragtes håndlavede parykker er mere ægte som i sammenligning med at være fabrikat. Så disse slags parykker bliver behandlet som hemmelige skønhedsprodukter, eller vi kan sige naturlig stil. Annonce transporteret af hjemmesiderne serverer amerikanske afrikanske kvinder med stilfulde parykker, der spænder påskuere for at opnå det samme som lange parykker, brugerdefinerede parykker, farvede parykker, der giver et glimrende og fantastisk udseende til en person. Rabatter er der for at fange den entusiastiske kunde.\nNu foretrækker folk i dag parykker designet af berømte frisør for at få professionelle såvel som sofistikerede udseende. Hvis man ikke ønsker at gå på kompromis med deres længde så ikke bekymre sig blonder frontal er for dem. Det kan installeres i forbindelse med en gennemsnitlig hårvæv til godt volumen. Du kan bære den af, når du har brug for det, hvilket gør det muligt for din hovedbund at trække vejret, og alligevel er der ingen grund til at fjerne hele hovedet.


“Sejlsport har jo været en paradedisciplin for Danmark ved blandt andet OL i mange år. Alligevel er der ikke mange, der interesserer sig for det, for man kan ikke se en skid. Derfor har man forsøgt at gøre sejlsporten mere publikumsvenlig,” fortæller Steffen Bøllund, der er suppleant i bådklubbens bestyrelse.\n“Det kommer til at foregå lige foran snuden på folk. Det længste, bådene kommer fra havnen, er vel omkring 75 meter. Det kunne ikke lade sig gøre i Vejle at komme så tæt på land og stadig have passende vindforhold. Men det kan det i Brejning,” fortæller Steffen Bøllund.\n“Det er helt fantastisk. Det er ikke enhver klub, der får lov til det her. Kigger man på medlemstal og antallet af både, når vi jo ikke Skovshoved og Aarhus til sokkeholderne. Vi er den mindste klub, der i år er med til at arrangere sejladsen,” fortæller han.\n“De har bevist, at de godt kan rykke op jo. Det er ikke så svært at komme på toppen, kan man sige. Det svære er at blive der,” vurderer han.


Hvordan kan vi hjælpe? - Hvidovre Retshjælp | Hvidovre Retshjælp\nHome » Hvordan kan vi hjælpe? - Hvidovre Retshjælp\nNår du henvender dig til Hvidovre Retshjælp, vil du få lejlighed til at tale med en rådgiver om din sag. Rådgiveren vil gennemgå sagen med dig og se på eventuelle dokumenter, som du har medbragt og rådgiveren vil ud fra dette vurdere, hvilken hjælp du har brug for.\nHvidovres Retshjælps rådgivere har tavshedspligt, og du kan derfor trygt fortælle din rådgiver alle detaljer om din sag, uden at andre får noget at vide herom.\nVentetiden afhænger af, hvor mange borgere, der møder op de enkelte dage og hvor komplekse sagerne er. Det er derfor en god idé at forberede sig på nogen ventetid, der forekommer ventetid på op imod 2 timer, men et godt råd er at møde op mod slutningen af åbningstiden, hvor der erfaringsmæssigt er mindst travlt.\nSom udgangspunkt kan man ikke aftale tid til møder på forhånd.\nJa, Retshjælpen kan godt hjælpe dig med flere forskellige sager på én gang.\nRetshjælpen kan bistå dig på engelsk og tysk, men hvis du taler andre sprog, bør du medbringe en tolk. Retshjælpen har dog klienter fra mange forskellige baggrunde, og vi gør vores bedste for at hjælpe, også hvor der er sprogvanskeligheder.\nOmkostningerne til at drive Hvidovre Retshjælp dækkes af tilskud fra Justitsministeriet.\nRetshjælpens rådgivere vejleder og bistår dig med at opnå den bedste løsning af sagen. Du bestemmer selv, om du vil følge rådgivernes vejledning og hvilken en af flere mulige løsninger, som du ønsker. Bliver der sendt breve ud fra Retshjælpen, er det dog rådgiverne, der bestemmer, hvad der skal stå i brevet.\nHvad skal jeg have med, når jeg henvender mig til Hvidovre Retshjælp?


Designer Urd Gundermann bor med kunst og design fra hele familien | Boligmagasinet.dk\n27. august 2015 af Iben Ahlberg, redigering af Pia Olsen/Living Stories\nHer bor Urd Moll Gundermann, 34 år, designer for Linie Design, og Thomas Gundermann, 34 år. Parret bor sammen med deres datter, Gaya, i et 180 kvadratmeter stort hus fra 1952 i Nordsjælland.\nUrd Gundermann beskriver selv sit første besøg i huset i Nordsjælland som et møde med Pandoras æske. Huset blev ved med at åbne sig op, rum efter rum, efterhånden som hun og hendes mand, Thomas, gik gennem husets mange planer på den skrånende grund. Parret havde fundet deres nye hjem. De tidligere ejere havde taget sig af de nødvendige forandringer af husets funktioner for at føre tidens standarder i 1952 frem til i dag. Lidt maling og almindelig finpudsning var det eneste, Urd og Thomas skulle tage sig af.\n“Husets rammer var i orden, og det havde mange fine detaljer som de gamle funkispejse, klinkerne i entreen og den typiske 50’er-trappe. Her manglede kun vores indretning,” siger Urd.\nParret gik i gang med at indrette og fik sat deres personlige præg på hjemmet med møbler, som havde været i familiens historie i generationer. “Indretningen fortæller en historie om mit liv. Vi har i min familie altid omgivet os med design, farver og kunst. Sammensætningen af materialer og former har spillet en vigtig rolle i min opvækst,” fortæller hun. En kreativitet, som Urd har arvet sammen med en del af de møbler, der blev skabt i barndomshjemmet. Hun tager gerne selv fat og ompolstrer eller designer nye løsninger for at nå det rette udtryk i indretningen. Selv om hun er uddannet beklædningsdesigner, har hun været vidt omkring med sin kreativitet både arbejdsmæssigt og privat. Hun har for eksempel selv ompolstret de to ‘Svane’-stole i dagligstuen. Sofaen har hun også været inde over og gjort noget lavere, så den slap igennem hendes æstetiske nåleøje. Flere steder står lamper i eget design, meget af keramikken har hun selv dekoreret og selvfølgelig er alle gulvtæpper også designet af Urd. Ind i mellem står møbler, som hendes oldefar har skabt, og på væggene hænger egen, familiens og venners kunst.\n“Jeg har fået en kunstnerisk tilgang til livet fra mine forældre, og når jeg selv er blevet designer, er det ud fra ønsket om at kunne skabe nye udtryk og ikke lade mig begrænse.”\nMøbler med drama\nUrd søger på én gang et udtryk i sin indretning, der giver hende ro, men der skal også være elementer, der stikker ud og skaber kontrast. I hendes evige søgen efter designfund og nye indtryk vil indretningen i huset altid være en igangværende proces. Hun er specielt optaget af dynamikken og samspillet mellem materialer, mønstre, farver og form.\n“Det er lidt ligesom at proportionere et grafisk udtryk med farver og linjer, der skal harmonere,” fortæller Urd.\nLige nu er det de lidt barokke møbler, som hendes oldefar i sin tid skabte, der bryder mønsteret hos hende. Og hun er vild med at bo med gene- rationer af design og sin families historie.\n“Der var meget drama i indretningen hjemme hos min mormor, som jeg har arvet møblerne efter. Den store lysekrone i dagligstuen hang over spisebordet, der nu står i spisestuen, og det store skab i soveværelset var i samme rum. Møblerne er bombastiske og bliver helt avantgarde, når de bliver sat sammen med moderne design. Der sker noget særligt, når ting bliver sat sammen på tværs af tid og stilarter.”\n50’er-trappen fører op til entreen ovenpå og videre op til første sal. Tæppet har Urd designet for Linie Design. Stolen af Ole Wanscher er et arvestykke fra Urds farmor.\nTerrassens design er særligt proportioneret til havens form. Parret byggede den for at skabe en solplads over den gamle havedam. En fredelig have, hvor der er et flot kig til træer og skov – for her er meget høje træer, som skærmer for resten af nabolaget. Havesættet er fundet hos Fermob.\nUrds 5 kunsttips\n1. Vælg først og fremmest kunst, der bevæger og vækker noget i dig. Der er ikke nogen regler, når du taler om kunst.\n2. Skab en harmoni med de værker, du sætter sammen. Det kan være farver eller former, som spiller sammen eller netop gør det modsatte, der kan virke bedst. Kontraster og samspillet mellem forskellige valgte kunstteknikker er spændende og med til at overraske.\n3. Gå efter balance mellem det lette og det tunge i en streg, og kombinér værker med forskellige teknikker, som collage, stregtegninger, kridt, vandfarve og oliefarve. Det skaber dynamik. På samme måde kan du også lege med din opsætning af kunst.\n4. Forhold dig til rummet, når du hænger kunst på væggen. Se på højder og linjer i rummet, og om der er andre betydlige elementer. Møbler, tæpper, tekstiler og farver taler alle et sprog, som du skal prøve at forstå.\n5. Rammen betyder meget for et kunstværk. Det er afgørende for et tryk, hvilken ramme du vælger, da den kan ændre udtrykket helt.\nUrd har understreget køkkenelementernes grå enkelhed ved at bruge elementer i samme farveskala som et sort-hvidt billede og plader i lavasten fra Made a Mano. De to keramikskåle er fra Strandstræde Keramik.\nSofaen i spisestuen er et unikadesign af Urds far, kunstneren Ole Bjørn Gundermann. Henover hænger et værk af hollandske Peter Koene.\nTIP Indret med enkle, lette møbler, når du har markant XL-kunst på dine vægge, så der kommer balance i udtrykket.\nI Urds arbejdsværelse møder du en stol skabt af Urds far, Ole Bjørn Gundermann, som han selv har formbøjet og tegnet. På reolen fra Ikea står fine æsker og glas med ting og sager sammen med keramikkrukker, som Urd har arvet fra sin mormor.\nTIP Hvem siger, at kunst skal hænge? Skab et urbant udtryk ved at stille større værker på gulvet eller fremhæve en personlig hilsen og bruge bagsiden af et lærred som front.\nSådan får du en grafisk stil\n- Gå efter gulvtæpper med grafiske mønstre.\n- Indret med en stram farveholdning som her, hvor Urd bor med sort, hvid og grå, der får liv af udvalgte pasteller.\n- Bo med enkelt design med rene linjer.\n- Skab grafiske mønstre i din indretning for eksempel ved at hænge dine billeder på linje.\nI den lille stue står en sofa designet af Urd. Tæppet har Urd selv designet for Linie Design. I rummet står et arvestykke fra Urds farmor. Bordet i teak, der er designet af Kurt Østervig, er fundet på en netauktion. På den farverige billedvæg er tegninger og grafiske tryk af Urd.\nEn cool, selvbygget skænk rummer al kontorgrejet. Billedet er af Roger Pring.\nTIP XL-kunst koster sjældent betydeligt mere end kunst i mere fleksible størrelser. Giv den derfor gas med et kæmpe kunstværk, og få maksimal effekt af din investering.\nMaskerne hænger som dekoration på Gayas værelse, men bliver også brugt til skæg og ballade.\nUrd har selv sammensat konsolbordet i soveværelset, hvor hun har sat de to runde spejle efter inspiration fra art deco-tidens sminkeborde.\nTIP Lav et unikt makeupbord som Urds. Du kan finde spejle på Dba.dk, Genbyg.dk og på diverse loppemarkeder.\nParret har ikke ændret på det klassiske funkisbadeværelse. De to fliser fra Made a Mano står ved vasken som en lille ø med en kaktus og en lille, lyserød keramikkrukke fra Uh La La. Kunstværket er af Urd selv.\nGulvlampen har Urd sat sammen af blandede elementer i farver, der står fint til gulvtæppet, som hun har designet for Linie Design. Sengetæppet er fra Hay. På væggen hænger to læselamper af Wilhelm Lauridsen.\nTIP Indram dit vindue med kunst. På den måde syner dit vindue næsten som et kunstværk i sig selv.\nUrd er vild med de mønstrede klinker, som de tidligere ejere har lagt i entreen. Hun har understreget det sort-hvide look med egen grafik på væggen og en hvid Eames-stol, der passer fint til stilen i funikushuset.\nTæt på Urd Gundermann\nMit bedste kunstkøb gjorde jeg ...\n“... da jeg som barn gik på opdagelse i min fars atelier og for et symbolsk beløb købte en skulptur, der i dag har en særlig plads i mit hjem.”\n“... et silketryk af kunstneren Sonya Delaunay, som min mormor fik af hende under et besøg i hendes atelier i Paris.”\nJeg drømmer om at eje ...\n“... endnu et værk af Sonya Delaunay. Hun var en fantastisk modig kvinde, der forud for sin tid udtrykte sig gennem kunst, møbler, mode og arkitektur. Serge Poliakoff måtte også gerne indtage en plads i mit hjem. Han var en kunstner, der skabte stærke, nuancerede farveoplevelser og velproportionerede motiver.”\nMine kunstkøb er aldrig ...\n“... planlagte. Jeg er altid på udkig efter nye indtryk. Det ligger i mit blod at være opsøgende, ligemeget om det er kunst, møbler eller design. De fleste kunstoplevelser har jeg haft i udlandet. I Danmark besøger jeg gerne forskellige mindre gallerier, Bruun Rasmussen og Strandstræde Keramik. Netauktioner er også altid spændende.”\nKunst i indretning ...\n“... vækker følelser og sætter tanker i gang. Kunst er personligt og giver din bolig karakter, stemning og dybde. Kunst er afsæt, der bliver til udtryk, og den definerer en retning i din bolig.”


Optimisme og skepsis i Tyrkiet efter PKK-udspil - Avisen.dk\nOptimisme og skepsis i Tyrkiet efter PKK-udspil\nEn del kommentatorer ser med skepsis på mulighederne for fred efter historisk opfordring til våbenhvile.\n22. marts 2013 14:00\nDer var fredag udbredt optimisme i Tyrkiet efter opfordringerne til våbenhvile fra den fængslede kurdiske PKK-leder Abdullah Öcalan, men der består en række hindringer for en endelig fredsløsning på den tre årtier lange konflikt.\n"Dette er Tyrkiets forår", hedder det på forsiden af den liberale avis Taraf, som har trykt overskriften hen over et billede af den menneskemængde, som torsdag ventede på at høre den historiske opfordring fra PKK-lederen.\n"Farvel til våbnene", hedder en anden overskrift, i mainstream-dagbladet Milliyet, mens den meget udbredte avis Hurriyet erklærer, at "Våbnenes tidsalder er forbi."\nOpfordringen fra Öcalan indeholder ikke betingelser eller krav til regeringen, men det bliver understreget, at hans bevægelse er klar til "en demokratisk model."\nSamtidig er det underforstået, at PKK venter, at tusindvis af PKK-aktivister og kurdiske lokalpolitikere bliver løsladt fra landets fængsler, hvor de holdes bag tremmer på grund af deres forbindelser til PKK.\nDen politiske kommentator Fuat Keyman skriver i Milliyet, at han håber på fred, men han påpeger, at mange også er skeptiske "efter så mange år, så mange kampe og så mange begravelser."\n- Et enkelt initiativ er ikke tilstrækkeligt til at løse et problem, der har strakt sig over århundreder, skriver en anden kommentator, historikeren Murat Bardakci, i dagbladet Haberturk.\n- Der er ingen eksempler på det i verdenshistorien, påpeger han.\nMen andre spekulerer i, at Ankara fremsætter hemmelige løfter til gengæld for en frigivelse af Öcalan.\nEU's udenrigspolitiske chef, Catherine Ashton, har hilst udspillet fra Öcalan velkomment.\n- Dette er et nyt og vigtigt skridt frem på vejen mod en løsning på konflikten. EU giver denne proces dets fulde støtte. EU-landene er klar til at bistå, siger Ashton.\nTyrkiet søgte i 1987 om medlemskab af unionen. Men EU ser mange problemer ved et tyrkisk medlemskab - blandt andet behandlingen af landets kurdiske mindretal.\nOpfordringen til en våbenhvile er kulminationen på langvarige forhandlinger mellem Öcalan og den tyrkiske regering med premierminister Recep Tayyip Erdogan i spidsen.\nDen langvarige konflikt har kostet over 40.000 mennesker livet.


CLP er en del af EU’s kemikalielovgivning, og er et fælles klassificeringssystem for kemikalier, der markedsføres i et EU-land. CLP (Classification, Labelling and Packaging) er således et samlet sæt regler og krav til korrekt mærkning og emballering af farlige kemikalier. Reglerne opdeler kemikalier i ”stoffer” og ”blandinger”, dvs. kemikalier der enten består af ét enkelt stof eller af flere stoffer i en blanding.\nCLP-forordningen er baseret på det globale GHS system (Globally Harmonised System of Classification and Labelling of Chemicals) under FN. I Danmark har CLP-forordningen afløst klassificeringsbekendtgørelsen. Bemærk dog at de danske regler for salg og opbevaring af gifte, som fremgår af denne bekendtgørelse, fortsat er gældende.\nFor forhandlere af kemikalier som eksempelvis maling, rense- og limprodukter betyder CLP-forordningen, at der er nye krav til korrekt mærkning af emballage og produktinformation om produkternes egenskaber og farlighed.\nDet vil sige, at man som forhandler skal være opmærksom på, om ens leverandør bruger de rigtige farepiktogrammer og har opdateret sine sikkerhedsblade til produkterne.\nDa udskiftningen af faremærkningen på emballagen på så mange forskellige produkter i hele Europa er en omfattende opgave, har man fra EU’s side valgt at gøre det til en glidende overgang, hvor de gamle typer emballage gradvist er blevet udfaset til fordel for de nye, opdaterede emballager og advarselsinformationer. Udfasningen af de eksisterende faremærkninger begyndte allerede i 2010 – for stoffer – og skal fra 1. juni 2015 også være gennemført for kemiske blandinger. Det vil sige kemiske produkter, der består af mere end et enkelt stof.\nSom forhandler af blandinger er det derfor vigtigt at holde øje med følgende datoer i 2015\nAlle kemiske blandinger, der bestilles efter 1. juni 2015, skal være mærket i henhold til kravene i CLP-forordningen herunder korrekt beskrivelse af produktet samt korrekt farepiktogram. Produkter med den nuværende mærkning må dog sælges indtil 1. juni 2017, såfremt de allerede er markedsført fra producentens side inden 1. juni 2015.\nEn producent må f.eks. godt have solgt et parti kemikalier til f.eks. et byggecenter før 1. juni 2015 og stadig have varerne stående på sit eget lager efter denne dato, og så senere overdrage dem fysisk til byggecenteret. Så længe det kan bevises, at ”ejerskabet” af produkterne blev overdraget før 1. juni 2015, kan den fysiske overdragelse godt ske efter denne dato. Produkterne må sælges af forhandleren frem til 1. juni 2017.\nEfter 1. juni 2017\nEfter denne dato må blandinger med gammel faremærkning ikke længere sælges i butikkerne. Til den tid skal distributører og forhandlere enten have skiftet de gamle etiketter ud med nye eller trække produkterne tilbage fra markedet.\nI god tid før denne dato bør du derfor gennemgå dit varelager og få solgt ud af produkter med gammel mærkning. Du kan også kontakte leverandøren af blandingen og lave en aftale om at få tilsendt nye etiketter, som du kan sætte på produkterne.\nMiljøstyrelsens Kemikalieinspektion fører tilsyn med, at reglerne overholdes. Hvis du overtræder reglerne, kan du risikere af få et påbud om, at du ikke må sælge produkterne – eller i sidste ende en bøde eller fængsel i op til to år.


Tungsten tunge legeret stål\nYou're viewing: Home >>Tungsten tunge legeret stål\nDensitet (g / cc; lbs/in3)\nUdbytte Styrke, .2% Offset (PSI)\nForlængelse (% i 1 ")\nProportional Elastisk Limit (PSI)\nNAVY MIL-T-21.014: tungsten base dele, high density metal (sintret eller varm presset), overtrukket, electrodeposited chrom\nDensitet (g / cc)\nHårdhed (HRC) Max\nFlydespænding på 0,2% modregnes\nASTM B777-99 Standard Specifikationer for Wolfram Base, High-Density Metal\n1.his specifikation dækker kravene til fire klasser af maskinbearbejdelig, high-density wolfram uædle metaller fremstilles ved en konsolidering af metal pulver blandinger af hvilken sammensætning er hovedsageligt wolfram. Dette materiale specifikation kan anvendes til bare dele eller bruges til dele, der kan være belagt med andre materialer til beskyttelse mod korrosion og slitage.\n2. Tilsigtet brug-Dele fremstillet af dette materiale er beregnet til anvendelser som vægte eller counter-saldi i statiske eller dynamisk afbalancering højhastighedstog roterende inerti medlemmer, strålingsbeskyttelse, hypervelocity virkning, og vibrationsdæmpningssystem applikationer.\n3.Special Ansøgninger-til særlige formål, kan egenskaber eller krav være vigtigt. Disse legeringer kan indeholde elementer, som gør dem magnetisk. Hvis frihed fra magnetiske svar er påkrævet, bør dette anføres på ordresedlen. Klasse 4 er ikke tilgængelig i en ikke-magnetiske kvalitet. I forbindelse med denne specifikation, ikke-magnetiske egenskaber er defineret som materiale med en maksimal magnetisk permeabilitet for 1,05. Også for specielle applikationer, der indebærer store sektioner, kan metoder til bestemmelse af intern kvalitetskontrol, som mekanisk test på prøver fra disse større sektioner eller egnet ikke-destruktiv test anvendes. Hvis det er nødvendigt, skal disse supplerende test være angivet på ordresedlen.\nHvis du får nogen forespørgsel om flyet kontravægt, er du velkommen til at kontakte os på sales@chinatungsten.com sales@xiamentungsten.com eller ring: 0086 592 512 9696, 0.086 592 512 9.595.


Aarhus Kommune må være ramt af kynisme eller inkompetence: Hvor forestiller I jer, at de unge nu skal gå hen? | stiften.dk\nAarhus Kommune må være ramt af kynisme eller inkompetence: Hvor forestiller I jer, at de unge nu skal gå hen?\n"Lytter de ansvarlige ikke til deres egne sagsbehandlere og til deltagerne? Er det et udtryk for kynisme at skrotte et velfungerende skolemiljø og lade de unge, der har brug for tilbuddet, sejle deres egen sø", skriver Jakob Siersbæk. Arkivfoto: Michael Bager\nJakob Siersbæk, Aarhus C\nDEBAT: Min tidligere arbejdsplads Kompetencehuset/Århus Daghøjskole er i problemer. Et unikt skolemiljø, som har været til stor gavn for mange af byens unge, er ved at blive ødelagt, fordi kommunen skærer tilbuddet ned til en tredjedel, og relevant undervisning forsvinder.\nJeg har som underviser og vejleder haft et godt samarbejde med sagsbehandlere i kommunen, som har brugt skolens tilbud. Og der har været ventelister. Fordi der har været brug for tilbuddet.\nLytter de ansvarlige ikke til deres egne sagsbehandlere og til deltagerne? Er det et udtryk for kynisme at skrotte et velfungerende skolemiljø og lade de unge, der har brug for tilbuddet, sejle deres egen sø? Hvor skal de gå hen?\nSkyldes det uvidenhed eller bare inkompetence, at man lader daghøjskolernes kompetencer ude?\nDet er ikke unge, der lige er klar til en praktik eller en uddannelse. Det drejer sig om en aktiveringsindsats, som skal motivere den unge til at finde vejen frem i uddannelsessystemet eller på jobmarkedet. Ofte er der mange forskellige og komplicerede grunde til, at den unge ikke er klar.\nPå Kompetencehuset har man igennem mange år opbygget et miljø, som favner de unge og bringer dem videre. Nogle gange små skridt, andre gange store.\nForhenværende kursist med opråb til kommunen: Skær ikke ned ...